kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Halsbandsbarbett

Halsbandsbarbett (Psilopogon auricularis) är en fågel i familjen asiatiska barbetter inom ordningen hackspettartade fåglar.

Utseende och läte 
Halsbandsbarbetten är en 22,5 cm lång knubbig grön barbett, ofta med blå eller till och med violett anstrykning, framför allt på vingarna. Den har vidare rött på panna och nacke, medan hjässan och strupen är båda gyllengula. Jämfört med något större guldstrupig barbett har den mindre rött i nacken, lila anstrykning på örontäckarna, guldgult på hela strupen och, som namnet avslöjar, ett tunt svart halsband från bakre delen av ögonbrynsstrecket runt ansiktet. Vidare är buken mindre gul och ett smalt vitt gulvitt band syns tvärs över hjässans mitt. Lätet är dåligt känd och verkar vara svårt att skilja från guldstrupig barbett, ett ihåligt "ko-wooo" som upprepas regelbundet.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer enbart i sydöstra Laos och södra Vietnam. Tidigare betraktades den som underart till guldstrupig barbett och vissa gör det fortfarande, men urskiljs numera som egen art baserat på skillnader i utseende och genetik. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Släktestillhörighet 
Arten placerades tidigare liksom de allra flesta asiatiska barbetter i släktet Megalaima, men DNA-studier visar att eldtofsbarbetten (Psilopogon pyrolophus) är en del av Megalaima. Eftersom Psilopogon har prioritet före Megalaima, det vill säga namngavs före, inkluderas numera det senare släktet i det förra.

Levnadssätt 
Halsbandsbarbetten hittas i bergsskogar, både städsegröna och fuktiga lövfällande, ofta vid branta raviner och brutna sluttningar. Inget är känt om dess häckningsbeteende, ej heller om födan annat än att en individ noterats ha en cikada i näbben.

Status 
Arten har ett rätt begränsat utbredningsområde men beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Asiatiska barbetter
Fåglar i orientaliska regionen
International Boxing Hall of Fame

International Boxing Hall of Fame är en organisation och museum i staden Canastota, New York, USA, grundad år 1982 med syfte att hedra genom tiderna framstående boxare och andra som har varit värdefulla och bidragit till sporten. De som hedras är uppdelade i kategorier fastställda år 2015. Dessförinnan var det andra kategoriindelningar, som medför att exempelvis Ingemar Johansson (Ingo) som introducerades år 2002 ingår i kategorin "Modern".

Kategoriindelning från och med år 2015:
Modern, sista matchen år 1989 eller senare
Old-Timer, sista matchen mellan åren 1893 och 1988
Pioneer, sista matchen år 1892 eller tidigare
Non- Participant, personer som har haft betydelse för sporten utan att ha själva ha varit boxare eller observatörer
Observer, tidskrifts- och mediajournalister, författare, historiker, fotografer och artister

Referenser

Organisationer i delstaten New York
Idrottsmuseer i USA
Museer i delstaten New York
Asakuchi

Asakuchi   är en stad i Okayama prefektur i Japan. Staden bildades 2006 genom sammanslagning av kommunerna Kamogata, Konkō och Yorishima.

Källor 

Orter i Okayama prefektur
WP:Projekt Japan
Mandalgov

Mandalgov (mongoliska: Мандалговь, Mandalgovĭ) är en provinshuvudstad i Mongoliet. Den ligger i provinsen Dundgobi, i den centrala delen av landet,  km söder om huvudstaden Ulan Bator. Mandalgov ligger  meter över havet och antalet invånare är .

Terrängen runt Mandalgov är lite kuperad, och sluttar söderut. Den högsta punkten i närheten är  meter över havet,  km norr om Mandalgov. Trakten runt Mandalgov är nära nog obefolkad, med färre än två invånare per kvadratkilometer. Det finns inga andra samhällen i närheten. Trakten runt Mandalgov består i huvudsak av gräsmarker.

Ett kallt stäppklimat råder i trakten. Årsmedeltemperaturen i trakten är  °C. Den varmaste månaden är juli, då medeltemperaturen är  °C, och den kallaste är januari, med  °C. Genomsnittlig årsnederbörd är  millimeter. Den regnigaste månaden är juli, med i genomsnitt  mm nederbörd, och den torraste är januari, med  mm nederbörd.

Kommentarer

Källor 

Orter i Dundgobi
Ainleystormsvala

Ainleystormsvala (Hydrobates cheimomnestes) är en fågel i familjen nordstormsvalor inom ordningen stormfåglar. Den förekommer utanför Baja California i västra Mexiko och behandlades fram tills nyligen som en underart till klykstjärtad stormsvala.

Utseende
Ainleystormsvalan är en medelstor stormsvala, ungefär 18 centimeter i kroppslängd. Den har relativt långa trubbspetsade vingar och en medellång kluven stjärt. Kroppsfärgen är mörkt sotbrun som på avstånd ser ut som svart. Övergumpen är vit och U-formad, i mitten ett mörkare diffust område. Näbb, ben och fötter är svarta och fötterna sticker inte utanför stjärten i flykten.

Utbredning 
Ainleystormsvalan häckar vintertid på skär utanför Guadalupeön utanför västra Mexiko. Utbredningsområdet utanför häckningstid är dåligt känt men sprider sig tydligen i östra Stilla havet, åtminstone så långt som till Galápagosöarna.

Systematik
Ursprungligen beskrevs arten som en underart till klykstjärtad stormsvala (Hydrobates leucorhous), på basis av fysiologi, morfologi och läte, skild från townsendstormsvala som häckar på samma ö sommartid, medan ainleystormsvalan häckar vintertid. Numera urskiljs den oftast som egen art, bland annat baserat på skillnader i läten.

Släktestillhörighet 
Tidigare placerades arten i släktet Oceanodroma. DNA-studier visar dock att stormsvalan (Hydrobates pelagicus) är inbäddad i det släktet. Numera inkluderas därför arterna Oceanodroma i Hydrobates, som har prioritet.

Levnadssätt 
Fågeln tillbringar mycket tid på öppet hav där dess beteende troligen liknar klykstjärtad stormsvala. Under häckningssäsongen ses den i farvatten utanför Baja California. Vid häckningskolonin är arten nattlevnade. Den häckar i klippskrevor och bohålor.

Status 
Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar arten som sårbar med tanke på att den endast häckar på tre små öar. Världspopulationen uppskattas till mellan 2 500 och 10 000 vuxna individer.

Namn 
Ainleystormsvala är uppkallad efter ornitologen David Ainley som var den förste att beskriva den som ett eget taxon 1980. Det vetenskapliga artnamnet cheimnonestes syftar på att arten häckar på vintern.

Noter

Externa länkar

Nordstormsvalor
Fåglar i nearktiska regionen
Fåglar i neotropiska regionen
Takahashi

Takahashi kan syfta på:

Platser 
Takahashi, Okayama - en stad i Okayama prefektur, Japan

Personer 
Ai Takahashi - en japansk sångerska och skådespelare
Chiaki Takahashi - en japansk röstskådespelerska
Daisuke Takahashi - en japansk konståkare
Hideto Takahashi - en japansk fotbollsspelare
Hitomi Takahashi - en japansk popsångerska 
Kazuki Takahashi - en japansk mangaskapare
Kaori Takahashi - en japansk konstsimmare 
Keita Takahashi - en japansk speldesigner
Naoko Takahashi - en japansk friidrottare
Korekiyo Takahashi - en japansk politiker och finansman
Kunimitsu Takahashi - en japansk roadracing- och racerförare   
Rumiko Takahashi - en japansk mangaförfattare
Sakae Takahashi - en japansk fotbollsspelare
Shigeru Takahashi - en japansk fotbollsspelare
Shoko Takahashi - en japansk bordtennisspelare
Subaru Takahashi - en japansk längdåkare
Takeo Takahashi - en japansk fotbollsspelare
Yoshinobu Takahashi - en japansk basebollspelare
Yuki Takahashi - en japansk roadracingförare

Övrigt 
Takahashi (auktor) - auktorsförkortning
Takahashi, Okayama

Takahashi   är en stad i Okayama prefektur i Japan. Staden bildades 1954.

Källor 

Orter i Okayama prefektur
WP:Projekt Japan
Marianne Odencrants

Ida Marianne Odencrants, tidigare Hellgren Staykov, född Hällgren 6 november 1965 i Sollentuna, Stockholms län, är en svensk operasångerska (sopran).

Biografi
Odencrants växte upp i Piteå som dotter till kyrkomusikern Albert Hellgren och hans hustru Solveig. Hon började sin musikutbildning på Framnäs folkhögskola. Därefter följde studier vid Kungliga Musikhögskolan i Stockholm och Royal College of Music i London. Hon debuterade 1992 vid Theatre Museum Covent Garden som Elle i Francis Poulencs La voix humaine. 

Sedan 2008 tillhör hon Kungliga Operans fasta ensemble. Där debuterade hon i rollen som Gilda i Giuseppe Verdis Rigoletto. På Drottningholmsteatern har hon gjort Ilia i Idomeneo.

Hon är gift med Ulf Odencrants. I sitt tidigare äktenskap med skådespelaren Georgi Staykov har hon sonen Nikolaj.

Roller
 Elle i La voix humaine
 Monica i The Medium
 Belezza i The Triumph of Time and Truth
 Jenny i Staden Mahagonnys uppgång och fall
 Galatea i Acis and Galatea
 Yum-Yum i Mikadon
 Gilda i Rigoletto
 Olympia i Hoffmans äventyr
 Nattens Drottning och Första damen i Trollflöjten
 Despina i Così fan tutte
 Musetta i Bohème
 Skogsfågeln i Siegfried
 Amor i Orphée
 Adele i Läderlappen
 Susanna i Figaros bröllop
 Syster Constance Karmelitsystrarna
 Ilia i Idomeneo
 First Niece Peter Grimes
 Oscar i Maskeradbalen 
 Gryningslärkan och Greta i Hans och Greta
 Frasquita i Carmen
 Ebba Sparre och Stefania Chigi i Christina av Hans Gefors
 Esmeralda i Brudköpet
 Elden och Näktergalen i Barnet och spökerierna
 Sophie i Werther
 Jiang Qing i Nixon in China

Priser och utmärkelser
 2011 – Hjördis Schymbergsstipendiet
 2014 – Gunn Wållgren-stipendiet

Referenser

Noter

Externa länkar
 Marianne Odencrants på Kungliga Operan
 Marianne Hellgren Staykov på Kungliga Operans solistklubb

Svenska operasångare under 2000-talet
Svenska sopraner
Personer från Sollentuna
Födda 1965
Levande personer
Kvinnor
Niimi

Niimi   är en stad i Okayama prefektur i Japan. Staden fick stadsrättigheter 1954.

Källor 

Orter i Okayama prefektur
WP:Projekt Japan
Mimasaka

Mimasaka   är en stad i Okayama prefektur i Japan. Staden bildades 2005 genom en sammanslagning av kommunerna Aida, Higashiawakura, Katsuta, Mimasaka, Ōhara och Sakutō.

Källor 

Orter i Okayama prefektur
WP:Projekt Japan
707 Steina

707 Steina eller  1910 LD är en asteroid i huvudbältet, som upptäcktes 22 december 1910 av den tyske astronomen Max Wolf i Heidelberg. Den är uppkallad efter Mr. Stein.

Asteroiden har en diameter på ungefär 9 kilometer.

Referenser 
 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av MF Wolf
Astronomiska upptäckter 1910
Changajbergen

Changajbergen är ett bergsområde i centrala Mongoliet, norr om Gobiöknen. Högsta toppen är Otgon Tenger Uul på cirka 4000 meter över havet.

Källor 
 :en:Khangai Mountains (Wikipedia på engelska)

Berg i Mongoliet
Berg i Mongoliet 2000 meter över havet eller högre
Cyperndvärguv

Cyperndvärguv (Otus cyprius) är en nyligen urskild fågelart i familjen ugglor, endemisk för Cypern.

Utseende och läte 
Cyperndvärguven är utseendemässigt nästan identisk med dvärguven, det vill säga mycket liten (19-21 centimeter) med små örontofsar, rätt enfärgat brun med ljusa skulderband och ett fint mönster av mörka streck och tvärvattringar. I flykten syns proportionellt långa och smala vingar.

Cyperndvärguven är dock tydligt mörkare med större vita fläckar på nacken och manteln samt bredare svarta streck och grövre vattring på undersidan. Den saknar också dvärguvens mer rödbruna variant.

Lätesmässigt är skillnaderna större, där cyperndvärguven yttrar två toner jämfört med dvärguvens en enda. Den första tonen är högre, längre och mer högfrekvent än den andra.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer som namnet avslöjar enbart på Cypern, där den är stationär. Tidigare betraktades den som en underart till dvärguv, men urskiljs numera vanligen som egen art.

Studier visar på visserligen små men tydliga dräktsmässiga och genetiska skillnader samt tydligare skillnader i läten. Studiens författare rekommenderar artstatus för cyperndvärguven, förutom skillnaderna också på grund av att cyperndvärguven uppenbarligen etablerat reproduktiva barriärer gentemot dvärguvens taxon cycladum som förekommer i omgivande områden och dessutom passerar ön under flyttningen.

Ekologi 
Cyperndvärguven häckar flera veckor tidigare på året än dvärguven i närliggande Turkiet, med äggläggning i april och maj och ungar från slutet av april till juli. Den är vanlig i städer, byar, och öppna tallskogar med arten Pinus brutia upp till 1.900 meter över havet. Den förekommer i liknande miljöer som dvärguven men i större utsträckning i just tallskogar.

Status och hot 
Internationella naturvårdsunionen IUCN behandlar den fortfarande inte som egen art, varför dess hotstatus inte har bedömts. Studier visar dock att cyperndvärguven har tätare förekomst än vad dvärguven har i sitt utbredningsområde. Tre till fyra spelande hanar kan oftast höras från en och samma punkt. Beståndet på ön uppskattas till mellan 10.000 och 20.000 par alternativt 5.000-15.000 par.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Ugglor
Fåglar i palearktiska regionen
Endemiska fågelarter på Cypern
712 Boliviana

712 Boliviana eller 1911 LO är en asteroid i huvudbältet, som upptäcktes 19 mars 1911 av den tyske astronomen Max Wolf i Heidelberg. Den har fått sitt namn efter Simón Bolívar.

Asteroiden har en diameter på ungefär 112 kilometer.

Referenser 
 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av MF Wolf
Astronomiska upptäckter 1911
Kristofer Bladin

Karl Fabian Kristofer Bladin, född 16 september 1859 i Botkyrka socken, Stockholms län, död 7 juni 1947 i Stockholm, var en svensk ingenjör.

Efter mogenhetsexamen 1878 utexaminerades Bladin från Kungliga Tekniska högskolan 1882. Han var elev vid Södertälje mekaniska verkstad 1878–1879 och vid Surahammars bruk 1882, ritare hos ingenjör Uhr 1882–1883, anställd vid Elektriska AB i Stockholm 1883–1890, vid Asea i Västerås 1891–1905 och ombudsman för de svenska elektriska firmorna från 1906.

Bladin var från 1883 Ludvig Fredholms högra hand och följde sedermera under flera decennier, slutligen som direktörsassistent, Aseas öden. Han började redan tidigt samla minnen från den första elektrifieringen i Sverige, och hopbringade grundstommen till Aseas museum, som så småningom växte till ett av landets större industriella museer.

Källor

Noter

Svenska elektroingenjörer
Personer inom Sveriges näringsliv under 1800-talet
Födda 1859
Avlidna 1947
Män
Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Personer från Botkyrka socken
Institut supérieur international du parfum, de la cosmétique et de l'aromatique alimentaire

Institut supérieur international du parfum, de la cosmétique et de l'aromatique alimentaire (ISIPCA) är en fransk Grande École som utexaminerar kosmetikingenjörer i norra Frankrike (Versailles), och som är medlem av Versailles universitet. Skolan har specialiserat sig på parfym, kosmetika och aromatisk.

Externa länkar 
 ISIPCA

ISIPCA
Tekniska universitet och högskolor
Utbildningsinstitutioner bildade 1970
Gobi Altaj

Gobi Altaj är en bergskedja i Gobiöknen i södra Mongoliet. Den kan betraktas som en topografiskt låg östlig fortsättning av bergskedjan Altaj.

Se även 
 Mongoliska Altaj
 Altaj

Källor 

Berg i Mongoliet
Berg i Mongoliet 1000 meter över havet eller högre
733 Mocia

733 Mocia eller 1912 PF är en asteroid i huvudbältet, som upptäcktes 16 september 1912 av den tyske astronomen Max Wolf i Heidelberg. Den är uppkallad efter upptäckarens son, Werner "Mok" Wolf.

Asteroiden har en diameter på ungefär 98 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Cybele.

Referenser 
 

Huvudbältesasteroider
Cybele-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av MF Wolf
Astronomiska upptäckter 1912
Rödryggig flamspett

Rödryggig flamspett (Dinopium psarodes) är en fågel i familjen hackspettar inom ordningen hackspettartade fåglar. Fram tills nyligen ansågs den utgöra en underart till svartgumpad flamspett, men urskiljs numera oftast som egen art.

Utseende 
Rödryggig flamspett är en 28 cm lång medlem av släktet Dinopium och har liksom de flesta av övriga arter röd tofs hos hanen (vitstreckat svart hos honan), röd övergump, svart nacke, ljus men svartfjällig undersida och tydliga svarta ögonstreck och mustaschstreck. Den utmärker sig dock genom sin scharlakansröda, ej guldgula ovansida. Från i övrigt lika arten svartgumpad flamspett (som den tidigare ansågs utgöra en underart till) skiljer sig den även genom längre näbb, stjärt och vingar, avsaknad av svart på vingknogen och mer skränigt läte.

Utbredning och systematik 
Fågeln återfinns på centrala och södra Sri Lanka. Den betraktades tidigare som underart till svartgumpad flamspett och vissa gör det fortfarande. Studier visar dock på betydande genetiska och utseendemässiga skillnader. Hybridzonen mellan rödryggig flamspett och svartgumpad flamspett (som förekommer i norra Sri Lanka) är dessutom smal, vilket tyder på att de utgör två olika arter.

Arterna i Dinopium ansågs tidigare vara nära släkt med sultanspettarna i Chrysocolaptes. Genetiska studier visar att de trots liknande utseende inte är nära släkt. Istället står de närmast hackspettar i de asiatiska släktena Gecinulus, Meiglyptes och Micropternus, på lite längre avstånd även bland annat gröngölingarna i Picus. Sultanspetterna är istället nära släkt med de amerikanska jättespättarna i Campephilus. Detta fenomen, att ej närbesläktade grupper som förekommer i samma geografiska område har så likartade utseende, är vanligt förekommande bland hackspettarna och är möjligen ett resultat av social mimikry. På Sri Lanka är det tydligt, där även den lokalt förekommande sultanspetten även den, också unikt för sitt släkte, har röd rygg.

Status och hot 
Arten har ett rätt begränsat utbredningsområde, men det finns inga tecken på vare sig några substantiella hot eller att populationen minskar. Utifrån dessa kriterier kategoriserar IUCN arten som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Hackspettar
Fåglar i orientaliska regionen
Endemiska fågelarter på Sri Lanka
798 Ruth

798 Ruth eller 1914 VT är en asteroid i huvudbältet, som upptäcktes 21 november 1914 av den tyske astronomen Max Wolf i Heidelberg. Den är uppkallad efter Rut i gamla testamentet.

Asteroiden har en diameter på ungefär 43 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Eos.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Eos-asteroider
Småplaneter namngivna efter mytologiska figurer
Astronomiska upptäckter av MF Wolf
Astronomiska upptäckter 1914
Erdeni Uula (berg i Mongoliet, Chentij)

Erdeni Uula är ett berg i Mongoliet. Det ligger i provinsen Chentij, i den östra delen av landet,  km öster om huvudstaden Ulan Bator. Toppen på Erdeni Uula är  meter över havet.

Terrängen runt Erdeni Uula är kuperad åt sydväst, men åt nordost är den platt. Trakten runt Erdeni Uula är nära nog obefolkad, med färre än två invånare per kvadratkilometer. Trakten runt Erdeni Uula består i huvudsak av gräsmarker.

Inlandsklimat råder i trakten. Årsmedeltemperaturen i trakten är  °C. Den varmaste månaden är juni, då medeltemperaturen är  °C, och den kallaste är januari, med  °C. Genomsnittlig årsnederbörd är  millimeter. Den regnigaste månaden är juli, med i genomsnitt  mm nederbörd, och den torraste är februari, med  mm nederbörd.

Kommentarer

Källor 

Berg i Chentij
Berg i Mongoliet 1000 meter över havet eller högre

Artiklar med robotjusterad position
Erdeni Uula (berg i Mongoliet, Töv)

Erdeni Uula är ett berg i Mongoliet. Det ligger i provinsen Töv, i den östra delen av landet,  km öster om huvudstaden Ulan Bator. Toppen på Erdeni Uula är  meter över havet.

Terrängen runt Erdeni Uula är huvudsakligen kuperad. Den högsta punkten i närheten är  meter över havet,  km öster om Erdeni Uula.  Trakten runt Erdeni Uula är nära nog obefolkad, med färre än två invånare per kvadratkilometer. Det finns inga samhällen i närheten. Trakten runt Erdeni Uula består i huvudsak av gräsmarker.

Trakten ingår i den boreala klimatzonen. Årsmedeltemperaturen i trakten är  °C. Den varmaste månaden är juli, då medeltemperaturen är  °C, och den kallaste är januari, med  °C. Genomsnittlig årsnederbörd är  millimeter. Den regnigaste månaden är juli, med i genomsnitt  mm nederbörd, och den torraste är januari, med  mm nederbörd.

Kommentarer

Källor 

Berg i Töv
Berg i Mongoliet 2000 meter över havet eller högre

Artiklar med robotjusterad position
Dzüünharaa

Dzüünharaa (ryska: Дзунхара) är en ort i Mongoliet.   Den ligger i provinsen Selenga, i den centrala delen av landet,  km norr om huvudstaden Ulan Bator. Dzüünharaa ligger  meter över havet och antalet invånare är .

Terrängen runt Dzüünharaa är kuperad västerut, men österut är den platt. Den högsta punkten i närheten är  meter över havet,  km nordväst om Dzüünharaa. Runt Dzüünharaa är det mycket glesbefolkat, med  invånare per kvadratkilometer. Det finns inga andra samhällen i närheten. Trakten runt Dzüünharaa består i huvudsak av gräsmarker.

Trakten ingår i den hemiboreala klimatzonen. Årsmedeltemperaturen i trakten är  °C. Den varmaste månaden är juli, då medeltemperaturen är  °C, och den kallaste är januari, med  °C. Genomsnittlig årsnederbörd är  millimeter. Den regnigaste månaden är augusti, med i genomsnitt  mm nederbörd, och den torraste är februari, med  mm nederbörd.

Kommentarer

Källor 

Orter i Selenga (provins)
Försvarsområdesbefälhavare

En försvarsområdesbefälhavare är en högre militär befälhavare, dock ej en militärs högste befälhavare, som leder styrkor inom ett geografiskt/militärterritoriellt område, eller inom ett specifikt ansvarsområde.

Sverige
Försvarsområdesbefälhavare (Fobef) var en militär totalförsvarsmyndighet på lägre regional nivå i Sverige, och tillika befattningen som chef för denna myndighet. Försvarsområdesbefälhavare var i allt väsentligt chef för ett försvarsområde (Fo), och i sin tur underställd en militärbefälhavare.

Inom varje försvarsområde, som utgjorde en geografisk del av ett militärområde, och i stort geografiskt överensstämde med de svenska länen, utnämndes av regeringen en försvarsområdesbefälhavare. Befattningarna låg på nivån överste av 1:a graden (kommendör av 1:a graden). Försvarsområdesbefälhavarbefattningen tillkom år 1942 genom försvarsbeslutet 1942.

Genom den så kallade OLLI-reformen som genomfördes inom försvarsmakten åren 1973–1975, kom försvarsområdena att sammanslås med ett regemente, som kom att benämnas för försvarsområdesregemente. Sammanslagningen innebar att regementschefen, då i egenskap av försvarsområdesbefälhavare, kunde samordna mobiliseringen av brigader och försvarsområdesförband. Mobiliserings- och materielansvaret inom hela försvarsområdet tillfördes försvarsområdesregementet, vilket ledde till bättre förutsättningar för samordnad krigsplanering inom försvarsområdet.

I och med att Försvarsmakten den 1 juli 1994 blev en samlad myndighet upphörde försvarsområdesbefälhavaren att vara en egen myndighet, men fanns kvar som en befattning med samma funktion. 

Försvarsområdesbefälhavarens roll var att i fred mot bakgrund av den operativa verksamheten leda och samordna krigsförberedelsearbete, upprätthålla erforderlig insatsberedskap och genomföra insatser inom incidentberedskapens ram. Genom försvarsbeslutet 2000 upphörde befattningarna den 30 juni 2000.

Se även
Civilbefälhavare
Militärbefälhavare

Referenser

Noter

Tryckta källor

Befattningar inom Försvarsmakten (Sverige)
Militära befattningar
Bulgan (provinshuvudstad)

Bulgan (mongoliska: Булган) är ett distrikt och en provinshuvudstad i Mongoliet. Den ligger i provinsen Bulgan, i den centrala delen av landet,  km väster om huvudstaden Ulan Bator. Bulgan ligger  meter över havet och antalet invånare är .

Terrängen runt Bulgan är kuperad åt sydost, men åt nordväst är den platt. Bulgan ligger nere i en dal. Den högsta punkten i närheten är  meter över havet,  km väster om Bulgan.  Trakten runt Bulgan är nära nog obefolkad, med mindre än två invånare per kvadratkilometer. Trakten runt Bulgan består i huvudsak av gräsmarker.

Trakten ingår i den boreala klimatzonen. Årsmedeltemperaturen i trakten är  °C. Den varmaste månaden är juli, då medeltemperaturen är  °C, och den kallaste är januari, med  °C. Genomsnittlig årsnederbörd är  millimeter. Den regnigaste månaden är juni, med i genomsnitt  mm nederbörd, och den torraste är januari, med  mm nederbörd.

Kommentarer

Källor 

Orter i Bulgan (provins)