kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Kantarō Suzuki

Kantarō Suzuki (鈴木 貫太郎), född 18 januari 1868, död 17 april 1948, var en amiral i japanska flottan och Japans premiärminister i andra världskrigets slutskede.

Kantarō Suzuki föddes i nuvarande Sakai i Osaka prefektur och var son till en tjänsteman. År 1887 utexaminerades han från marinakademin. Han deltog i första kinesisk-japanska kriget och tog 1898 examen vid flottans krigshögskola. Mellan 1901 och 1903 var han bosatt i Tyskland, och befordrades under den tiden. Under rysk-japanska kriget deltog Suzuki i slaget vid Tsushima, och efter det erhöll han militära poster som vice marinminister i Regeringen Okuma II och skolchef på marinakademin. Han blev amiral 1923 och två år senare chef för marinstabskontoret. 

År 1929 upphöjdes Suzuki till jiju-cho (motsvarande hovmarskalk) och kronrådgivare. När han var jiju-cho utsattes han för mordförsök i 26 februari-incidenten 1936. Han överlevde, men avgick från sin post, även om han fortsatte som rådgivare och adlades till baron samma år. Suzuki blev 1940 vice ordförande i kronrådet och ordförande 1944. Efter USA:s landstigning på Okinawa utnämndes Suzuki den 7 april 1945 till premiärminister samt utrikes- och Ostasienminister av markis Kōichi Kido, eftersom han av denne ansågs kunna stå emot militären och avsluta kriget. Diskussioner inleddes genast inom krigsrådet hur kriget kunde avslutas, och regeringen öppnade för diplomatiska samtal med Sovjetunionen. När Potsdamdeklarationen offentliggjordes var Suzuki en av tre i krigsrådet att förespråka ovillkorlig kapitulation. Denna situation var densamma (det var tre för och tre emot ovillkorlig kapitulation) även efter att atombomben över Hiroshima släppts och Sovjet förklarat Japan krig, men Suzuki kunde då visa på situationens allvar med atombomberna och få kejsaren att själv delta i krigsrådet, och denne löste konflikten genom att förespråka kapitulation oavsett vad de allierades villkor skulle bli. Suzuki och hela regeringen avgick efter att Potsdamdeklarationen godkänts, men han fortsatte som rådgivare fram till 1946, varefter han pensionerade sig och dog två år senare vid 80 års ålder.

Källor

Noter

Födda 1868
Avlidna 1948
Japanska politiker under 1900-talet
Japanska militärer
Japans premiärministrar
Personer från Osaka prefektur
Män
Carl Gustaf Tornquist

Carl Gustaf Tornquist, född 1757 i Karlskrona, död där 1808, var en svensk sjömilitär och krigshistorisk författare. 

Tornquist antogs 1768 till elev vid sjökadettskolan och utnämndes 1779 till fänrik vid amiralitetet. Åren 1780–1783 var han anställd i fransk örlogstjänst som enseigne de vaisseau. Tornquist deltog därunder ombord på linjeskeppet Le vaillant i greve de Grasses sjötåg till Västindien och Nordamerikas farvatten 1781. Han skötte sig så väl, att han för en tid fick befäl över en örlogsskonert. I slutet av oktober samma år kommenderades han på linjeskeppet Northumberland, när flottan återgick till Västindien. Sedermera var han med i de stora sjöaktionerna 1782 i Västindien samt i de strider, som franska flottan under markis de Vaudreuils befäl samma år utkämpade utanför Nya Englands kuster. Jämte Vaudreuils eskader återkom Tornquist 1783 till Brest samt utmärktes med orden Pour le mérite militaire och en gratifikation på 1 200 livres. Efter återkomsten till hemlandet, sommaren 1783, befordrades Tornquist till löjtnant vid amiralitetet. En tid därefter kallades han till medlem av örlogsmannasällskapet, till vilket han inlämnade sitt första krigshistoriska verk, Grefve de Grasses sjöbatailler och krigsoperationerne uti West-Indien, ifrån början af år 1781 til krigets slut; med dertil hörande historiske anmärkningar (1787), ett värdefullt, även av engelska militärförfattare anlitat arbete. Tornquist beslöt därefter att skriva svenska flottans historia. Frukten av hans forskningar blev det för äldre svensk sjökrigshistoria banbrytande arbetet Utkast till swenska flottans sjötåg (2 delar, 1788), åtföljt av en förklaring över i arbetet använda sjötermer. Under 1788 års krig deltog Tornquist i slaget vid Hogland (17 juli), befordrades kort därefter till kapten och råkade senare på året i rysk fångenskap, då linjeskeppet Gustaf Adolf, på vilket han var kommenderad, under kryssning i Finska viken i sikte av fienden stötte på ett då okänt grund, blev taget och uppbränt. Efter fredsslutet (1790) blev han fri och blev samma år adjutant vid kadettskolan först i Karlskrona, sedan på Karlberg samt utnämndes 1793 till major. Han återvände 1797 till Karlskrona, där han höll föreläsningar i sjötaktik för de yngre officerarna. Som överstelöjtnant, sedan 1799, förde Tornquist befäl på fregatten Thetis under en expedition till Medelhavet 1800–1803 för att konvojera svenska handelsfartyg och göra upp tvisterna mellan Sverige och Barbareskstaterna. Då bejen av Tripolis därvid framställde alltför överdrivna fordringar, blockerade Tornquist hans huvudstad. Under 1808 års krig kommenderade Tornquist linjeskeppet Dristigheten. Då han på hösten återkommit till Karlskrona, avled han i fältfebern.

Källor 

  

Svenska sjöofficerare
Svenska militärhistoriker
Ledamöter av Kungliga Örlogsmannasällskapet
Personer i Gustav III:s ryska krig
Personer i finska kriget
Svenska militärer under 1700-talet
Svenska militärer under 1800-talet
Militärer från Karlskrona
Födda 1757
Avlidna 1808
Män
Ugglan
Avenue de Wagram

Avenue de Wagram är en 1 500 meter lång aveny i Paris. Den utgår från Triumfbågen och går åt nord-nordost, vinkelrätt mot Champs-Élysées och Avenue de la Grande-Armée, upp till Place de Wagram som liksom avenyn är uppkallad efter slaget vid Wagram.

Avenue de Wagram utgör gräns mellan åttonde och sjuttonde arrondissementet.

Källor

Externa länkar 

Gator i Paris åttonde arrondissement
Gator i Paris sjuttonde arrondissement
Hohenfelde, Mecklenburg

Hohenfelde är en kommun och ort i Landkreis Rostock i förbundslandet Mecklenburg-Vorpommern i Tyskland.

Kommunen ingår i kommunalförbundet Amt Bad Doberan-Land tillsammans med kommunerna Admannshagen-Bargeshagen, Bartenshagen-Parkentin, Börgerende-Rethwisch, Nienhagen, Reddelich, Retschow, Steffenshagen och Wittenbeck.

Referenser 

Kommuner och städer i Landkreis Rostock
Nienhagen, Mecklenburg-Vorpommern

Nienhagen är en kommun och ort i Landkreis Rostock i förbundslandet Mecklenburg-Vorpommern i Tyskland.

Kommunen ingår i kommunalförbundet Amt Bad Doberan-Land tillsammans med kommunerna Admannshagen-Bargeshagen, Bartenshagen-Parkentin, Börgerende-Rethwisch, Hohenfelde, Reddelich, Retschow, Steffenshagen och Wittenbeck.

Referenser 

Kommuner och städer i Landkreis Rostock
Sagoberättaren

Sagoberättaren är en animerad TV-serie, baserad på H. C. Andersens berättelser.

Referenser 

TV-seriestarter 1998
TV-serieavslutningar 2003
Danska animerade TV-serier
Historisk metrologi

Historisk metrologi är en historisk hjälpvetenskap som beskriver alla olika måttsystem, skalor, viktsystem och myntenheter som använts. 

Vetenskapen etablerades från slutet av 1700-talet till slutet av 1800-talet, då en lång rad böcker och artiklar om olika antika måttsystem och dess relation till nutida måttsystem publicerades.

 
Historiska hjälpvetenskaper
Sofia Westergren

Anna Sofia Westergren, född Fredriksson 28 september 1974 i Ucklums församling i Göteborgs och Bohus län, är en svensk näringslivspersonlighet, och moderat politiker som var riksdagsledamot under mandatperioden 2018–2022.

Westergren valdes vid riksdagsvalet 2018 in för Västra Götalands läns västra valkrets och hade plats nummer 336 i riksdagen. Hon tjänstgjorde som ordinarie riksdagsledamot, utan ordinarie utskottsuppdrag. När riksdagens bilnätverk bildades vintern 2018-2019 valdes Westergren till dess ordförande. 

Innan Westergren valdes in i riksdagen var hon kommunpolitiker i Stenungsunds kommun från år 2010. Under 2013-2017 var Westergren kommunalråd tillika kommunstyrelsens ordförande i samma kommun. Westergren har där även tidigare varit partiets gruppledare.

Westergren har sin professionella bakgrund inom åkerinäringen, bland annat som VD för ett familjeföretag inom branchen 2005 till 2013. Detta gör  att hon i sitt riksdagsuppdrag engagerade sig särskilt för frågor kopplade till åkerinäringen och transportbranchen. 

Efter att Westergren lämnade sitt riksdagsuppdrag började hon arbeta för Hogia, bland annat som ledamot i dess ägarstiftelse.

Referenser

Externa länkar 

Ledamöter av Sveriges riksdag för Moderaterna
Svenska politiker under 2000-talet
Personer från Stenungsunds kommun
Födda 1974
Levande personer
Kvinnor
Fåfängans marknad (film, 1935)

Fåfängans marknad (engelska: Becky Sharp) är en amerikansk historisk dramafilm från 1935 i regi av Rouben Mamoulian. Filmen är baserad på Langdon Mitchells pjäs Becky Sharp från 1899, som i sin tur baseras på William Makepeace Thackerays roman Fåfängans marknad från 1848. Huvudrollen spelas av Miriam Hopkins, som nominerades till en Oscar för bästa kvinnliga huvudroll för sin insats. I övriga roller märks William Faversham, Frances Dee, Cedric Hardwicke, Billie Burke, Alison Skipworth, Nigel Bruce och Alan Mowbray.

År 2019 valdes filmen ut för att bevaras i National Film Registry av USA:s kongressbibliotek då den anses vara ”kulturellt, historiskt eller estetiskt betydelsefull”.

Rollista i urval 

 Miriam Hopkins – Becky Sharp
 Frances Dee – Amelia Sedley
 Cedric Hardwicke – Markisen av Steyne
 Billie Burke – Lady Bareacres
 Alison Skipworth – Miss Crawley
 Nigel Bruce – Joseph Sedley
 Alan Mowbray – Rawdon Crawley
 G. P. Huntley, Jr. – George Osborne
 William Stack – Pitt Crawley
 George Hassell – Sir Pitt Crawley
 William Faversham – Hertigen av Wellington
 Charles Richman – General Tufto
 Doris Lloyd – Hertiginnan av Richmond
 Colin Tapley – William Dobbin
 Leonard Mudie – Tarquin
 May Beatty – Briggs
 Charles Coleman – Bowles
 Bunny Beatty – Lady Blanche
 Finis Barton – Miss Flowery
 Olaf Hytten – Prinsregenten
 Pauline Garon – Fifine
 James 'Hambone' Robinson – Sedleys page
 Elspeth Dudgeon – Miss Pinkerton
 Tempe Pigott – städerskan
 Ottola Nesmith – Lady Jane Crawley
 Creighton Hale – brittisk officer

Källor

Externa länkar 
 
 
 

Filmer 1935
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska dramafilmer
Amerikanska filmer baserade på pjäser
Amerikanska filmer baserade på romaner
Filmer från RKO Pictures
Belgien på film
London på film
England på film
1810-talet på film 
Filmer bevarade i National Film Registry
Filmer i regi av Rouben Mamoulian
Amerikanska historiefilmer
William Thackeray-filmatiseringar
Marine Group

Marine Group är ett svenskt företag som säljer marina tjänster. Det har sitt säte i Piteå.

Anton Wirén grundade 1901 företaget som Wiréns Rederi i Piteå och ledde företaget fram till sin död 1953. Bogserbåtsrederiet utvidgades med ett varv i Piteå och en mekanisk verkstad. Han var far till Axel Wirén, Torsten Wirén och Hans Wirén (död 1974), vilka alla arbetade inom familjeföretaget. Axel och Torsten bildade Wiréns Mudderverk AB, som drevs mellan mellan 1954 och 1967, då verksamheten såldes till Skånska Cementgjuteriet. Hans Wirén drev bogserbåtsrederiet vidare under samma namn som tidigare. År 1974 tog sonsonen Thomas Wirén (född 1945) över verksamheten.  

År 1987 sattes Anton Wiréns företag i konkurs, men det rekonstruerades året därpå. Det bytte namn till Marine Carrier och hela företagsgruppen heter Marine Group.

Marine Group har ett antal bogserbåtar och pråmar, bland andra Viktor och Arne. Det driver också de två isbrytande fartygen M/S Arctic Explorer och M/S Polar Explorer för turisttrafik vintertid från Piteå och Båtskärsnäs i isen i Bottenviken. Det polska dotterföretaget  i Szczecin har hand om pontonkranen Lodbrok, som används runt Östersjön.

Bildgalleri

Källor
Om Marine Group på Marine Groups webbplats

Noter

Externa länkar
Marine Groups webbplats

Svenska rederier
Bogserbåtar
Företag i Piteå
Vaillant (efternamn)

Vaillant är ett franskt efternamn, som burits av bland andra:

 Auguste Vaillant (1861–1894), fransk anarkist och attentatsman
 Édouard Vaillant (1840–1915), fransk politiker 
 Jean Baptiste Philibert Vaillant (1790–1872), fransk marskalk
 Jean Foy-Vaillant (1632–1706), fransk numismatiker 
 Sébastien Vaillant (1669–1722), fransk botanist 
 Wallerant Vaillant (1623–1677), nederländsk målare och gravör

Franska efternamn
Olof Styrlander den yngre

Olof Styrlander den yngre, född 7 november 1803 i Häradshammars församling, Östergötlands län, död 21 november 1886 i Häradshammars församling, Östergötlands län, var en svensk folkmusiker.

Biografi
Styrlander föddes 1803 på Sockenstugan i Häradshammars församling. Han var son till klockaren och organisten Olof Styrlander den äldre och Anna Bleckstrand. Han tog i unga år organistexamen i Linköping. 1838 flyttade Styrlander hemifrån och bosatte sig på en gård i Häradshammar. Styrlander kom att arbeta som jordbrukare och trädgårdsodlare. Han verkade även som kommunalman och vikarierade ibland för sin far. Styrlander hade i det musikaliska stor påverkan på sin hembygd. Precis som sin far var han allmänt känd för att ha komponerat många polskor. Han stämde också gärna om sin fiol till tonerna a, e, a och e. 

Styrlander avled 1886 i Häradshammars socken av slag.

Familj
Styrlander gifte sig första gången 28 april 1838 i Häradshammar med Ingrid Elisabeth Andersdotter. Hon var dotter till bonden Anders Andersson och Brita Ericsdotter i Östra Husby. De fick tillsammans sonen Olof (1838–1844). Styrlander gifte sig andra gången 27 december 1843 i Häradshammar med Lena Andersdotter (född 1818). Hon var syster till hans tidigare fru. De fick tillsammans sonen Olof Alfred (född 1844).

Kompositioner

Polska i A-dur.
Polska i G-dur. Komponerad 1862.
Polska i A-dur.
Polska i A-dur.
Polska i A-dur.
Polska i A-dur.
Polska i A-dur.
Polska i A-dur.
Polska i A-dur.

Källor
Olof Styrlander den yngre på Folkmusikkommissionens notsamling och Musikmuseets spelmansböcker
Björkekinds och Östkinds domsaga (E) FIIIa:4 (1886-1888) Sida: 523-530
Östkinds häradsrätt (E) FII:40 (1837-1841) Sida: 1869-1881

Noter

Män
Svenska folkmusiker
Födda 1803
Avlidna 1886
Personer från Häradshammars socken
Östgötska spelmän
Violinister under 1800-talet
Svenska musiker under 1800-talet
Svava Rós Guðmundsdóttir

Svava Rós Guðmundsdóttir, född 11 november 1995, är en isländsk fotbollsspelare.

Karriär
Svava Rós debuterade för Valur i Úrvalsdeild kvenna den 23 juni 2011 i en 3–1-vinst över Breiðablik, där hon blev inbytt i den 72:a minuten mot Rakel Logadóttir. Säsongen 2012 gjorde Svava Rós tre mål på 15 ligamatcher. I april 2013 förlängde hon sitt kontrakt med två år. Säsongen 2013 gjorde Svava Rós sju mål på 17 ligamatcher. Följande säsong gjorde hon sex mål 17 ligamatcher. 

Inför säsongen 2015 värvades Svava Rós av Breiðablik. Under sin första säsong i klubben gjorde hon tre mål på 17 ligamatcher. Säsongen 2016 gjorde Svava Rós fyra mål på 18 ligamatcher. Säsongen 2017 spelade hon 18 ligamatcher och gjorde tre mål. Inför säsongen 2018 värvades Svava Rós av norska Røa IL. Hon gjorde 14 mål på 21 matcher i Toppserien 2018 och blev uttagen i "Årets lag". 

I november 2018 värvades Svava Rós av Kristianstads DFF. Hon debuterade och gjorde ett mål i Damallsvenskan den 14 april 2019 i en 5–1-vinst över Limhamn Bunkeflo. Den 11 juli 2020 gjorde Svava Rós två mål i en 3–3-match mot Vittsjö GIK. Efter säsongen 2020 lämnade Svava Rós klubben.

Källor

Svava Rós Guðmundsdóttir på ksi.is

Noter

Isländska fotbollsspelare
Spelare i Kristianstads DFF
Spelare i Damallsvenskan
Spelare i dam-EM i fotboll 2022
Födda 1995
Levande personer
Kvinnor
Isländska idrottare under 2000-talet
Olof Styrlander den äldre

Olof Styrlander den äldre, född 31 januari 1770 i Drothems socken, död 31 mars 1849 i Häradshammars socken, var en svensk folkmusiker.

Biografi
Styrlander föddes 1770 i Drothems socken som son till klockaren och organisten Nils Styrlander (1741–1798) och Sara Olofsdotter. 1789 blev Styrlander klockare i Häradshammars församling. Styrlander började i unga år att komponera polskor. Han skrev de flesta i b-tonarter och använde de mindre vanliga fiolstämningarna b, f, a, e och f, d, a, e. Styrlander skrev även menuetter och kontradanser.  Vid sin död 1849 ägde han bland annat ett valthorn, ett klaver och en violoncell.

Styrlander gifte sig 1 april 1793 med Anna Bleckstrand (född 1769), som var dotter till Måns Johansson och Catharina Andersdotter i Drothem. Makarna fick sonen Olof Styrlander den yngre.

Kompositioner
Polska i C-dur.
Polska i C-dur.
Polska i C-dur.
Polska i G-dur.
Polska i G-dur.
Polska i G-dur.
Polska i D-dur.
Polska i D-dur.
Polska i D-dur.
Polska i Bb-dur.
Polska i Bb-dur.
Polska i Bb-dur.
Polska i Bb-dur.
Polska i Bb-dur.
Kontradans i Bb-dur. Komponerad 15 september 1804.
Polonäs i F-dur. Komponerad 23 april 1804.
Polska i Bb-dur. Komponerad 4 april 1804.
Polska i Bb-dur. Komponerad troligen 1804.
Polska i C-dur. Komponerad 1804.
Polska i G-dur.
Polska i C-dur.

Två instrument
Låtar komponerade för två instrument.
Polska i F-dur. Komponerad 1785. 
Polska i D-moll. Komponerad 1786. 
Polska i D-dur. Komponerad 1787.

Källor
Olof Styrlander den äldre på Folkmusikkommissionens notsamling och Musikmuseets spelmansböcker

Noter

Män
Svenska folkmusiker
Födda 1770
Avlidna 1849
Personer från Drothems socken
Östgötska spelmän
Violinister under 1800-talet
Svenska musiker under 1800-talet
Waterhouse

Waterhouse är ett engelskt efternamn. Det kan avse:

Personer
 Benjamin Waterhouse, flera skrivna personer
 George Robert Waterhouse (1810–1888), engelsk zoolog
 John William Waterhouse (1849–1917), brittisk målare, prerafaelit
 Keith Waterhouse (1929–2009), brittisk dramatiker, romanförfattare och journalist
 Peter Waterhouse (född 1956), österrikisk författare
 Rupert Waterhouse (1873–1958), engelsk läkare

Annat
 Waterhouse (auktor), beteckningar vid biologisk namngivning
 Waterhouse-Friderichsens syndrom
 Price Waterhouse, tidigare brittisk internationell revisions och konsultorganisation, ingår idag i Pwc

Geografi
 Waterhouse Bay
 Waterhouse Beach
 Waterhouse Island
 Waterhouse Lake
 Waterhouse Range
 Waterhouse River
 Waterhouse Shaft

 Big Waterhouse Lake
 Little Waterhouse Island
 Little Waterhouse Lake
 Mount Waterhouse, berg i Antarktis
 West Branch Waterhouse River

Se även
 Waterhouses, ort i England

Engelska efternamn
Efternamnsförgreningssidor
Victor Barsokevitsch

Victor Barsokevitsch, född 22 november 1863 i Helsingfors, död där 6 mars 1933, var en finländsk fotograf. 

Barsokevitsch var en av den finländska fotokonstens pionjärer. Han bodde största delen av sitt liv i Kuopio, där han öppnade en ateljé 1887, och förevigade under fyra decennier invånarna och livet i staden med omgivningar. I Kuopio kulturhistoriska museum förvaras 70 000 glasplåtar från åren 1893–1927, en av de största negativsamlingarna i landet. Han fotograferade personliga och ofta humoristiska porträtt i sin ateljé. Hans modeller tillhörde alla samhällsklasser och ålderskategorier. Från 1887 till sekelskiftet 1900 finns även ett stort antal landskaps- och miljöfotografier, och från 1890-talet verkade han också som pressfotograf. 

Barsokevitsch deltog aktivt i bland annat teaterlivet i Kuopio, som han även dokumenterat med sin kamera, och var medlem av stadsfullmäktige. Han var med om att grunda Finlands fotografers förbund 1897 och Suomen valokuvaajain liitto 1919. I det hus vid Kuninkaankatu där hans ateljé var inrymd i över trettio år finns i dag ett fotocentrum som bär hans namn.

Källor

Externa länkar 

Finländska fotografer under 1800-talet
Födda 1863
Avlidna 1933
Män
Finländska fotografer under 1900-talet
Fotografer från Helsingfors
Hans Paul

Hans Erik Paul, född 8 februari 1946 i Varkaus, är en finländsk fotograf. 

Paul började efter studentexamen arbeta vid Pressfoto, var fotograf där 1967–1973 och vid Lehtikuva 1973–1990. Han var bildchef vid Hufvudstadsbladet 1990–1997 och fotograf sedan 1997. Han premierades för "Årets pressbild" 1990. Han har verkat som föreläsare och utgett bildverket Skett och sett. Fotografier 1965–2001 (2003, text: Henrik Meinander).

Källor

Finländska fotografer under 2000-talet
Födda 1946
Män
Levande personer
Finländska fotografer under 1900-talet
Personer från Varkaus
Mikroskopiska svarta hål

Mikroskopiska svarta hål, även känt som kvantmekaniska svarta hål, är hypotetiska svarta hål där kvantmekaniska effekter spelar en viktig roll. Konceptet med existensesen av svarta hål som är mindre än stellära svarta hål infördes 1971 av Stephen Hawking.

Det är möjligt att dessa kvantmekaniska primordiala svarta hål skapades i universums barndom när materien var mycket tät (eller Big Bang), eller möjligen genom efterföljande fasövergångar. De kan observeras av astrofysiker genom partiklar som förväntas emittera vid Hawkingstrålning.

Referenser 

Svarta hål
Rho Octantis

Rho Octantis är en vit stjärna i huvudserien i Oktantens stjärnbild.

Stjärnan har visuell magnitud +5,57 och är synlig för blotta ögat vid god seeing. Den befinner sig på ett avstånd av ungefär 215 ljusår.

Referenser 

Stjärnbilden Oktanten 
Huvudseriestjärnor klass A
Bayerobjekt
HD-objekt
HR-objekt
Hugo Sundström

Hugo Olof Sundström, född 3 december 1907 i Helsingfors, död där 5 november 1973, var en finländsk pressfotograf. 

Sundström fick som 16-åring anställning på klichéanstalten Kuva, där han utbildades till kemigraf. När Hufvudstadsbladet 1926 köpte företaget följde han med, och blev från 1928 tidningens länge enda ordinarie fotograf, en syssla som han skötte livet ut. Med sin över fyra decenniers verksamhet i branschen räknas Sundström till banbrytarna i Finland på pressfotografiets område. Som person var han korrekt och plikttrogen, vilket också återspeglas i hans bilder, där saklig information som regel dominerar på de estetiska effekternas bekostnad.

Källor

Finländska fotografer under 1900-talet
Födda 1907
Avlidna 1973
Män
Fotografer från Helsingfors
Lars Otterstedt

Lars Gudmund Otterstedt, född 18 augusti 1967, är en svensk skådespelare, regissör, scenograf och kostymdesigner.

Lars Otterstedt gick på Teaterhögskolan i Stockholm 1993-1996. Han har varit anställd skådespelare i Riksteatern Creas fasta ensemble och även regisserat flera av teaterns uppsättningar. Han har också varit en återkommande skådespelare vid norska motsvarigheten till Riksteatern Crea, Teater Manu. Han har även medverkat i internationella produktioner, både på scen och film och TV, som till exempel i den schweiziska filmen Antonias resa från 2001.

Åren 2010–2014 arbetade han som huvudlärare för skådespelarutbildningen på svenskt teckenspråk på Stockholms Dramatiska Högskola. 

Idag är han i huvudsak frilansande regissör men fungerar även som scenograf och kostymdesigner.

Produktioner

Filmografi 
 Antonias resa (2001)

Television 
 Inte värre än andra (2013)
 Møkkakaffe (2013)

Teater 
 Odyssén (2007)

Referenser 
Lars Otterstedt på Örebro Teaters hemsida

Svenska skådespelare under 2000-talet
Svenska scenografer
Svenska regissörer under 2000-talet
Födda 1967
Levande personer
Män
Svenska teaterregissörer
Jan Kaila

Jan Kaila, född 1 juli 1957 i Jomala, är en finländsk foto- och bildkonstnär.

Kaila har blivit känd främst som fotokonstnär med motiv i vilka människan och livet står i centrum. Han har som bildkonstnär även framträtt med stora installationer. Sedan 1985 har han med sin kamera följt en äldre mans, Elis Sinistös, liv i en originell svit av uttrycksfulla bilder. År 1997 presenterade han en serie porträtt av nyfödda barn. I sin doktorandutställning, Objektets mysterium 2000, där bland annat de nämnda porträttserierna återkom, ställde han frågor om fotots relation till verkliga föremål, video och skrivna texter. Han blev konstdoktor 2002 och tilldelades Pro Finlandia-medaljen 2008.

Källor

Finländska fotokonstnärer
Mottagare av Pro Finlandia-medaljen
Födda 1957
Män
Levande personer
Finländska konstnärer under 1900-talet
Finländska konstnärer under 2000-talet
Personer från Jomala