kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Grand Prix de Denain

Grand Prix de Denain är ett årligt endags cykellopp i departementet Nord som sedan 2018 avhålls på en söndag i andra halvan av mars (fram till och med 2017 hölls loppet på en torsdag i mitten av april just före Paris-Roubaix). Loppet, med start och mål i Denain, går i slingor i stadens omgivningar och innehåller sedan 2018 tolv sektioner med sammanlagt drygt 20 kilometer av gatsten (vilka dock på grund av vädret - snö och frostgrader - till viss del ströks under introduktionsåret). Det ingår i UCI Europe Tour sedan 2005 och kategoriserades som ett 1.1-lopp fram till 2016 då det graderades upp till 1.HC.

Segrare

2023  Juan Sebastián Molano
2022  Max Walscheid
2021  Jasper Stuyven
2019  Mathieu van der Poel
2018  Kenny Dehaes
2017  Arnaud Démare
2016  Daniel McLay
2015  Nacer Bouhanni
2014  Nacer Bouhanni
2013  Arnaud Démare
2012  Juan José Haedo
2011  Jimmy Casper
2010  Denis Flahaut
2009  Jimmy Casper
2008  Edvald Boasson Hagen
2007  Sébastien Chavanel
2006  Jimmy Casper
2005  Jimmy Casper
2004  Thor Hushovd
2003  Bert Roesems
2002  Alberto Vinale
2001  Jaan Kirsipuu
2000  Endrio Leoni
1999  Jeroen Blijlevens
1998  Jaan Kirsipuu
1997  Ludo Dierckxsens
1996  Ján Svorada
1995  Jo Planckaert
1994  Jans Koerts
1993  Marcel Wüst
1992  Edwig Van Hooydonck
1991  Frédéric Moncassin
1990  Frédéric Moncassin
1989  Edwig Van Hooydonck
1988  Pascal Poisson
1987  Bruno Wojtinek
1986  Bruno Wojtinek
1985  Patrick Versluys
1984  Yves Godimus
1983  Paul Sherwen
1982  Eddy Van Harens
1981  Ferdi Van Den Haute
1980  Leo Van Thielen
1979  Jean-Philippe Pipart
1978  Frank Hoste
1977  Robert Mintkiewicz
1976  Walter Planckaert
1975  Roger Loysch
1974  Willy Teirlinck
1973  Marc Demeyer
1972  Gustaaf Van Roosbroeck
1971  André Dierickx
1970  Christian Callens
1969  Joseph Mathy
1968  Jean Stablinski
1967  José Samyn
1966  Herman Vrancken
1965  Ludo Janssens
1964  Michael Wright
1963  Gustaaf Desmet 
1962  Julien Schepens
1961  Arthur Decabooter 
1960  Gabriel Borra
1959  Seamus Elliot

Referenser
Grand Prix de Denain - Porte du Hainaut (1.HC) på ProCyclingStats.
GP de Denain på Cycling Archives.
Grand Prix de Denain (HC) på BikeRaceInfo.

Externa länkar
Officiell webbplats

 
Cykeltävlingar i Frankrike
UCI Europe Tour
New Zealand Football Championship 2010/2011

New Zealand Football Championship 2010/2011 var den sjunde säsongen av New Zealand Football Championship, ligan bestod av 8 lag, Waitakere United vann både grundserien och slutspelet.

Tabeller

Poängtabell

Resultattabell

Slutspel

Källor 
 Officiella hemsida
 Rsssf.com
 Soccerway.com

2010 i Nya Zeeland
2011 i Nya Zeeland
2010/2011
Fotbollssäsongen 2010/2011
New Zealand Football Championship 2011/2012

New Zealand Football Championship 2011/2012 var den åttonde säsongen av New Zealand Football Championship, ligan bestod av 8 lag, Auckland City vann grundserien medan slutspelet vanns Waitakere United.

Tabeller

Poängtabell

Resultattabell

Slutspel

Källor 
 Officiella hemsida
 Rsssf.com
 Soccerway.com

2011 i Nya Zeeland
2012 i Nya Zeeland
2011/2012
Fotbollssäsongen 2011/2012
Sjösättning. Skagen

Sjösättning. Skagen () är en oljemålning från 1884 av den svenske konstnären Oscar Björck. Målningen tillhör Skagens Museum i Danmark.

Under några somrar i början av 1880-talet bodde Björck i Skagen och arbetade med ett franskinspirerat realistiskt friluftsmåleri. Sjösättning. Skagen är hans största målning från denna tid. Motivet är lokala fiskare och i förgrunden syns Ole Svendsen som också förekommer i flera av Michael Anchers målningar från Skagen.

Bilder

Källor 
Skagens Museums webbplats

Målningar 1884
Målningar av Oscar Björck
Målningar på Skagens Museum
Genremålningar
Målningar med motiv från Skagen
New Zealand Football Championship 2012/2013

New Zealand Football Championship 2012/2013 var den nionde säsongen av New Zealand Football Championship, ligan bestod av 8 lag, Waitakere United vann både grundserien och slutspelet.

Tabeller

Poängtabell

Resultattabell

Slutspel

Källor 
 Officiella hemsida
 Rsssf.com
 Soccerway.com

2012 i Nya Zeeland
2013 i Nya Zeeland
2012/2013
Fotbollssäsongen 2012/2013
Rammstein (musikalbum)

Rammstein (även känt som deras obetitlade album) är Rammsteins sjunde studioalbum, utgivet den 17 maj 2019. Singeln "Deutschland" nådde förstaplatsen på GfK Entertainment Charts.

Låtlista

Medverkande
 Till Lindemann – sång
 Richard Z. Kruspe – sologitarr, bakgrundssång
 Oliver Riedel – elbas
 Paul Landers – kompgitarr
 Christian Lorenz – keyboard
 Christoph Schneider – trummor

Referenser
 Album Review: Rammstein’s ‘Rammstein’ A. D. Amorosi. Variety 18 maj 2019. Läst 29 maj 2019.

Noter 

Musikalbum 2019
Album av Rammstein
New Zealand Football Championship 2013/2014

New Zealand Football Championship 2013/2014 var den tionde säsongen av New Zealand Football Championship, ligan bestod av 8 lag. YoungHeart Manawatu valde att lämna ligan efter föregående säsong, man ersättas av Wanderers. Auckland City vann både grundserien och slutspelet.

Tabeller

Poängtabell

Resultattabell

Slutspel

Källor 
 Officiella hemsida
 Rsssf.com
 Soccerway.com

2013 i Nya Zeeland
2014 i Nya Zeeland
2013/2014
Fotbollssäsongen 2013/2014
Kazushito Manabe

Kazushito Manabe, född 12 oktober 1958 i Niihama, är en japansk före detta tyngdlyftare.

Manabe blev olympisk bronsmedaljör i 52-kilosklassen i tyngdlyftning vid sommarspelen 1984 i Los Angeles.

Källor 

Japanska tyngdlyftare
Japanska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 1984
Tävlande i tyngdlyftning vid olympiska sommarspelen 1984
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1984 från Japan
Tävlande i tyngdlyftning vid olympiska sommarspelen 1988
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1988 från Japan
Födda 1958
Levande personer
Män
Personer från Ehime prefektur
New Zealand Football Championship 2014/2015

New Zealand Football Championship 2015/2016 var den elfte säsongen av New Zealand Football Championship, ligan bestod av 9 lag. A-League-laget Wellington Phoenixs reservlag gick med i ligan. Auckland City vann både grundserien och slutspelet.

Tabeller

Poängtabell

Resultattabell

Slutspel

Källor 
 Officiella hemsida
 Rsssf.com
 Soccerway.com

2014 i Nya Zeeland
2015 i Nya Zeeland
2014/2015
Fotbollssäsongen 2014/2015
Slutet på historien

Slutet på historien (originaltitel: The End of the Affair) är en roman från 1951, skriven av Graham Greene. Den utkom på svenska samma år. 
Boken har filmatiserats två gånger, 1955 och 1999.

Romanen utspelar sig i London under och strax efter andra världskriget och utforskar bland annat upplevelser av besatthet och avundsjuka i relationen mellan tre centrala karaktärer: författaren Maurice Bendrix; Sarah Miles; och hennes make, ämbetsmannen Henry Miles.

Graham Greenes egen kärleksaffär med Lady Catherine Walston utgör basen för romanen. Den brittiska upplagan (även den svenska) är tillägnad "C" medan det i den amerikanska utgåvan står "Catherine". Greenes hus vid 14 Clapham Common Northside bombades också under Blitzen.

Handling 
I romanens förgrund finns Maurice Bendrix, en berömd författare under andra världskriget i London, och Sarah Miles, hustrun till en framstående ämbetsman. 

Bendrix och Sarah blir snart häftigt förälskade, en förälskelse som utvecklar sig till en förtärande, intensiv och passionerad kärlek. Med detta tar sig svartsjukan in och tar över. Hon vägrar nämligen skilja sig från sin make, även om hon medger att äktenskapet främst är en trist rutin. När sedan en bomb slår ner i Bendrix våning, medan han och Sarah är tillsammans, omkommer han nästan. Efter detta avslutar Sarah deras relation utan någon förklaring. Bendrix blir än mer besatt och hatisk i sin jakt på svaret, varför detta var slutet på deras historia, vem älskar hon mer än honom?

Källor 

Skönlitteratur 1951
Romaner av Graham Greene
Arne Dufwa

Arne Olof Wilhelm Dufwa, född 15 maj 1911 i Överjärna församling, Stockholms län, död 2003, var en svensk väg- och vattenbyggnadsingenjör. Han var kapten i Väg- och vattenbyggnadskåren.

Biografi
Dufwa, som var son till konstnär Torgny Dufwa och Ester Fahlström, avlade studentexamen i Södertälje 1930, reservofficersexamen 1933 och utexaminerades från Kungliga Tekniska högskolan 1936. Han var ingenjör vid Stockholms stads gatukontor 1936–1948, byråingenjör och sektionschef där 1948–1956, chef för trafikbyrån och överingenjör 1956–1960, chef för projekteringsavdelningen vid AB Gekonsult och överingenjör 1960–1964 och slutligen teknisk chef vid gatukontorets utredningsavdelning 1964–1977. Han var även tillförordnad professor i kommunikationsteknik vid Kungliga Tekniska högskolan 1954–1959.

Bibliografi

Dufwa utgav:
Gatan, praktisk handledning i gatubyggnad (tillsammans med andra, 1953),

Flera artiklar i tekniska tidskrifter.

Källor

Noter

Officerare i Väg- och vattenbyggnadskåren
Personer verksamma vid Kungliga Tekniska högskolan
Kommunaltekniker i Stockholm
Födda 1911
Avlidna 2003
Män
Personer från Överjärna socken
Reduktionskommissionen

Reduktionskommissionen var ett svenskt ämbetsverk, som inrättades 1680 för att genomföra den då beslutade reduktionen. Kommissionen fick även verkställa de skärpta reduktionsbeslut, som fattades vid följande riksdagar.

Reduktionskommissionen var utsedd av adeln själv. Till dess president utnämnde kung Karl XI Claes Fleming, son till Herman Fleming. Bland kommissionens övriga medlemmar var de viktigaste Erik Lindschöld och Jakob Gyllenborg.

Kommissionen samlades första gången 10 januari 1681, då den började med att av kungen begära en försäkran om hans beskydd och förband sig
att hålla sina överläggningar hemliga. Trots all den energi med vilken som kommisssion försökte utföra sin uppgift, var svårigheterna så stora, att kommissionen ofta måste vädja till kungens personliga ingripande för att lösa tvistefrågor. Ibland tog kungen också själv initiativ och gick förbi kommissionen. För att underlätta dess arbete bildades små reduktionskommissioner i landsorterna, bestående av landshövdingen eller någon från kommissionen utsänd medlem med en eller ett par andra ledamöter. Sådana fanns i Sveriges flesta provinser. Själva Reduktionskommissionen kallades ibland Stora kommissionen för att skilja den från de små reduktionskommissionerna.

Reduktionskommissionen, vars ledare efter Flemings död 1685 var Fabian Wrede, upplöstes 1687 och avgav då en slutredogörelse för sin verksamhet, som ger en översiktlig sammanfattning av dess arbete. Dock var reduktionen ej ännu slut, även om det antogs, att särskilt mycket återstod att göra. Därför bildades en ny myndighet: "Kongl. M:ts deputerade till reduktionsverkets afslutande", vars chef blev kammarrådet Jakob Gyllenborg med titeln "direktör". Det visade sig snart, att mer återstod, än vad som hade trotts. De deputerades verksamhet fortsatte därför in under Karl XII:s regering. Även sedan denne 13 april 1700 efterskänkt en mängd av de krav kronan ännu hade till följd av Reduktionskommissionens domar, fortsatte de deputerade sitt arbete, dock i förminskad skala, och fick efter Gyllenborgs död 1701, en ny ledare i assessor Peder Franc.

Se även 
 Reduktionskollegium, som fanns 1655-1687 och som delvis sköttes av samma personer som Reduktionskommissionen.
 Likvidationskommissionen, som fanns 1680-1747 och som fortsatte reduktionsarbetet efter Reduktionskommissionen.

Källor 

Ej längre existerande svenska statliga myndigheter
Svenska statliga myndigheter bildade 1680
Svenska statliga myndigheter upplösta 1687
Askims, Östra Hisings och Västra Hisings häraders domsaga

Askims, Östra Hisings och Västra Hisings häraders domsaga var en domsaga i Göteborgs och Bohus län, bildad 1857 av Askims, Östra Hisings, Västra Hisings, Inlands Södre och Torpe häraders domsaga. Domsagan uppgick 1870 i Askim, Västra och Östra Hising samt Sävedals domsaga 

Domsagan lydde under Göta hovrätt. Domsagan omfattade häraderna Askim, Västra Hising och Östra Hising.

Tingslag
Askims tingslag 
Västra och Östra Hisings tingslag

Källor
Nationella arkivdatabasen för uppgifter om domsagor, tingslag och tingsrätter
Elsa Trolle Önnerfors: Domsagohistorik - Mölndals tingsrätt (del av Riksantikvarieämbetets Tings- och rådhusinventeringen 1996-2007)

Historiska domsagor i Göteborgs och Bohus län
Irina Solovjeva

Irina Solovjeva (ryska: Ирина Баяновна Соловьева ), född 6 september 1937 i Kirejevsk i Tula i Sovjetunionen, är en nu pensionerad sovjetisk kosmonaut. Hon var en av de fem kvinnor som valdes in i gruppen av kvinnliga kosmonauter.Hon gjorde aldrig någon rymdfärd, men valdes som backup till Valentina Teresjkova, som var den första kvinnan i rymden i Vostok 6 i juni 1963. Solovjeva valdes också att ingå i Voskhod 5-uppdraget, där hon skulle bli den första kvinnan att göra en rymdpromenad, något som istället gick till Svetlana Savitskaja 1984. Voskhod-programmet avbröts efter Voskhod 2 till förmån för Sojuz-programmet.

Kosmonautprogrammet
En grupp kvinnor valdes för det bemannade rymdprogrammet Vostok 6 baserat på följande kriterier: 
 ålder under 30 år, 
 kroppslängd under 170 cm,
 kroppsvikt under 70 kg.
De fem sovjetiska kvinnorna som den 16 februari 1962  valdes var: Kuznetsova, Ponomaryova, Solovjeva, Tereshkova och Jorkina och påbörjade träning en månad senare. Konstruktionschefen Korolev och den militäre befälhavaren Nikolai Petrovich Kamanin hade dock liten förståelse för flygning av en kvinna i rymden.

Den fem kvinnorna genomgick fullständig kosmonaututbildning med bland annat flygning i viktlöst tillstånd, fallskärmshoppning, isolationstester, centrifugtester och akademiska studier inom raketteori och rymdfarkostteknik. Kvinnorna genomförde 120 fallskärmshopp och fick pilotutbildning i simulator för MiG-15UTI. 

I maj 1962 besökte en sovjetisk delegation, med bland andra kosmonauten Gherman Titov och Kamanin, Washington. De träffade då astronauten John Glenn och fick information om Mercury 13, ett privatfinansierat program där 13 kvinnor valts ut av NASA för Mercury-projektet. De kvinnliga piloterna hade genomgått fysiska test och utbildades till Mercury-astronauter. Kamanin fick av Glenn veta att den första amerikanska kvinnan skulle göra en trevarvs Mercury-flygning i slutet av 1962. Med tanke på tävlingen beslutade Kamanin att genomföra den sovjetiska kvinnans första flygning redan inom några veckor efter sin hemkomst. I det inledande skedet av träningen placerar Kamanin Solovjeva bland de främsta som skulle kunna vara den första kvinnan i rymden.

Utbildning
Solovjeva avlade
 examen i maskinteknik från Sverdlovsk Polytekniska Institut, 1959,
 examen från Zhukovsky flygtekniska akademi, Monino, 1967, 
 kandidatexamen i psykologi, 1980.

Se även 
 Valentina Teresjkova
 Zhanna Jorkina
 Tatjana Kuznetsova
 Valentina Ponomarjova

Referenser

Noter 

Sovjetunionens rymdprogram
Födda 1937
Levande personer
Kvinnor
ESI

ESI kan syfta på:

 EIS – en skala avsedd för karaktärisera hur lik jorden en planet eller måne är, se Earth Similarity Index
 EIS – en metod inom masspektrometri, se Elektrosprejjonisering
 EIS – ett svenskt nationellt centrum för folkmusik och dansinstitut, se Eric Sahlström Institutet
Göteborgs stad och Sävedals härads domsaga

Askims, Hisings och Sävedals domsaga (länge benämnd Askim, Västra och Östra Hisings samt Sävedals domsaga) var en domsaga i Göteborgs och Bohus län, bildad 168. Domsagan uppgick 1870 i Askim, Västra och Östra Hisings samt Sävedals domsaga.
 
Domsagan lydde under Göta hovrätt. Domsagan omfattade Sävedals härad och Göteborgs stad.

Tingslag
Sävedals tingslag

Källor
Nationella arkivdatabasen för uppgifter om domsagor, tingslag och tingsrätter
Elsa Trolle Önnerfors: Domsagohistorik - Mölndals tingsrätt (del av Riksantikvarieämbetets Tings- och rådhusinventeringen 1996-2007)

Historiska domsagor i Göteborgs och Bohus län
Ryoji Isaoka

Ryoji Isaoka, född 18 februari 1962 i Tochigi prefektur, är en japansk före detta tyngdlyftare.

Isaoka blev olympisk bronsmedaljör i 82,5-kilosklassen i tyngdlyftning vid sommarspelen 1984 i Los Angeles.

Källor 

Japanska tyngdlyftare
Japanska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 1984
Tävlande i tyngdlyftning vid olympiska sommarspelen 1984
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1984 från Japan
Tävlande i tyngdlyftning vid olympiska sommarspelen 1988
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1988 från Japan
Tävlande i tyngdlyftning vid olympiska sommarspelen 1992
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1992 från Japan
Födda 1962
Levande personer
Män
Minnes-B-cell

B-celler kan vid en infektion differentiera till att bli minnesceller som är antigenspecifika. Nästa gång en infektion drabbar kroppen kommer dessa minnesceller att ta sig ut i blodbanan för att aktiveras igen. T-cellernas minnesceller får B-minnescellerna att producera fler antikroppar genom att producera interleukiner och det är det som gör att B-minnescellerna aktiveras så pass snabbt den andra gången. B-minnesceller förvaras i lymforganen och en del kommer att stanna i cirkulationen.

Källor 

Lymfocyter
Sindbisvirus

Sindbisvirus (kallas Ockelbosjuka i Sverige, pogostafeber i Finland och karelsk feber i Ryssland) och Ross River-virus orsakar utslag, ledvärk och feber. Utslagen vid sindbisvirusinfektion är diffust distribuerade över bål och ben. Ledvärken kan i vissa fall bli mycket svår, men mattas vanligen av inom en eller två veckor. Värk och stelhet kan dock finnas kvar i flera månader och ibland år.

Källor 

Virus
Death Stranding

är ett actionspel utvecklat av Kojima Productions och utgivet av Sony Interactive Entertainment till Playstation 4. Det är det första spelet från regissören Hideo Kojima och hans omstrukturerade spelstudio efter deras splittring från Konami 2015. Spelet tillkännagavs på E3 2016 och släpptes den 8 november 2019.

Rollista
Norman Reedus − Sam
Mads Mikkelsen − Cliff
Léa Seydoux − Fragile
Margaret Qualley − Mama
Guillermo del Toro − Deadman
Nicolas Winding Refn − Heartman
Tommie Earl Jenkins − Die-Hardman
Troy Baker − Higgs
Lindsay Wagner − Amelie
Emily O'Brien

Referenser

Externa länkar

Datorspel 2019
Playstation 4-spel
Actionspel
Äventyrsspel
Spel med enspelarläge och flerspelarläge
Öppen värld
Datorkrigsspel
Science fiction-datorspel
Sony Interactive Entertainment-spel
HK Neftianik Almetievsk

Neftianik Almetievsk, , är en ishockeyklubb från Almetievsk i Tatarstan, Ryssland. Klubben bildades 1965 under namnet Sputnik Almetievsk. 2008 togs namnet Neftianik som på ryska betyder oljearbetare. Klubben spelade i den sovjetiska Klass 3-ligan åren 1979–1992 för att sedan avancera till den ryska andraligan Vyssjaja liga. Sedan 2010 spelar laget i Vyssjaja chokkejnaja liga. Säsongen 2015/2016 vann man Bratina Cup, vilket då var namnet på slutspelet i VHL. Även Säsongen 2010/2011 var man i final, men då fick man nöja sig med en andraplats.

Referenser

Externa länkar
Officiell hemsida

Ishockeyklubbar i Ryssland
Tatarstan
Sportklubbar bildade 1965
Klubbar i Vyssjaja chokkejnaja liga
Energy Observer

Energy Observer är ett franskt "flytande laboratorium" och forskningsfartyg som används för att prova ut nya energisystem för marint bruk, samt att ställa ut och marknadsföra dessa tillsammans med sina samarbetande institutioner och organisationer runt världshaven.

Bakgrund
Ursprungligen byggd som en tävlingskatamaran för segelsport år 1983, så sjösattes Energy Observer i sin ombyggda skepnad våren 2017.

Driftsystem
Fartyget är byggt för att kunna använda och prova ut förnybar energi i form av vind och solinstrålning som tillvaratagits ombord. Båten blir därmed helt oberoende av yttre energitillförsel från till exempel hamnanläggningar eller bunkerfartyg.

I projektet ingår att även demonstrera de energiomvandlingar som är nödvändiga för att göra denna typ av driftsystem praktisk och fullt jämförbar med konventionella system. Elektricitet från solceller och vindturbiner kan dels användas för att fylla tillgänglig kapacitet i batterilager, samt dels tillverka och lagra vätgas genom elektrolys av havsvatten. Vätgasen omvandlas åter till elektricitet i bränsleceller för användning i de elmotorer som driver fartygets propellrar.

Under resans gång har Energy Observer även rustats med moderna vingsegel vilka alltså tillvaratar rådande vindförhållanden så att en drivkraft i båtens färdriktning genereras. Helt utan energiomvandling och därmed följande samma princip som segelfartyg använt i årtusenden.

Seglats
Efter sjösättningen 2017 påbörjade projektet en sexårig seglats med stopp i hamnar där såväl fartyget som teknik och forskningsstatus visas upp för allmänheten och inbjdna gäster i utställningar.

I slutet av maj år 2019 besökte Energy Observer Stockholm med kajplats vid Skeppsbron i Gamla stan.

Referenser
 Några formuleringar i artikeln är valda genom fritt översatta meningar från motsvarande artikel på engelska Wikipedia.

Expeditionsfartyg
Operator (programmering)

Programspråk har generellt operatorer inbyggda, det är operationer som beter sig som funktioner men skiljer sig syntaktiskt eller semantiskt från funktioner. Till exempel additionsoperatorn +.

Referenser 

Programmering
Charlotte Brokelind

Charlotte Elisabeth Brokelind, född 29 augusti 1961, är en svensk jurist.

Charlotte Brokelind blev hovrättsassessor i Göta hovrätt 1994 och utnämndes till rådman i Jönköpings tingsrätt 1998. Hon arbetade inom Domstolsverket 2001–2006, den sista tiden som avdelningschef. Hon var lagman i Eksjö tingsrätt 2006–2009 samt lagman i Jönköpings tingsrätt och chef för Hyres- och arrendenämnden i Jönköping 2009–2016. Brokelind utnämndes 2016 till hovrättspresident i Göta hovrätt. Hon var 2018-2019 särskild utredare i den statliga Utredningen om rasistiska symboler, som i maj 2019 redovisade slutbetänkandet Rasistiska symboler. Praxisgenomgång och analys (SOU 2019:27), enligt vilket det inte behövs någon komplettering av bestämmelserna om hets mot folkgrupp beträffande rasistiska och liknande symboler (t.ex. hakkors).

Referenser 
 Personalnotiser i SvJT 1994 s. 766, 1998 s. 719, 2006 s. 662, 2009 s. 416 och 2016 s. 556

Hovrättspresidenter i Göta hovrätt
Kvinnor
Födda 1961
Levande personer
Hadithen om splittring

Hadithen om splittring (arabiska: حدیث الاِفْتِراق, translit. Hadith al-Iftiraq) är en hadith som återberättats från den islamiske profeten Muhammed och som handlar om att hans följare kommer att splittras i över 70 grupper, på samma vis som andra profeters följare splittrats i olika grupper. Endast en av dessa grupper kommer att komma till paradiset och resten kommer att komma till helvetet. Denna hadith har citerats i olika former i både sunnitiska och shiitiska böcker.

Hadithen har nämnts i böckerna Jami at-Tirmidhi, Sunan Abi Dawud, al-Mustadrak 'ala al-Sahihain, Sunan Ibn Majah, Khisal, Tafsir Ayyashi och Ihtijaj.

Se även 

 Hadith al-Thaqalayn
 Hadithen om pennan och pappret
 Kamelslaget
 Slaget vid Siffin
 Slaget vid Karbala

Källor 

Hadith