kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Lambda Chamaeleontis

Lambda Chamaeleontis (λ Chamaeleontis, förkortat Lambda Cha, λ Cha)  som är stjärnans Bayerbeteckning, är en ensam stjärna belägen i den södra delen av stjärnbilden Flugan. Den har en kombinerad skenbar magnitud på 5,17 och är svagt synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 7,7[6] mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 420 ljusår (ca 130 parsek) från solen.

Stjärnan var först betecknad Lambda Chamaeleontis av Lacaille, i hans Coelum Australe Stelliferum. Han placerade den nära Pi Chamaeleontis i både ljusstyrka och placering. När IAU omdefinierade stjärnbildernas gränser år 1930, placerades Lambda Chamaeleontis något över gränsen till stjärnbilden Flugan, snarare än i Kameleonten.

Egenskaper
Lambda Chamaeleontis är en orange jättestjärna av spektralklass K2 II/III. Den utsänder från dess fotosfär ca 237 gånger mera energi än solen vid en effektiv temperatur på ca 4 470 K.

Källor

Referenser	

	
Stjärnbilden Flugan
Bayerobjekt
Orangea jättar
W Phoenicis

W Phoenicis är en pulserande variabel av Mira Ceti-typ (M) i stjärnbilden Fenix.

Stjärnan varierar mellan visuell magnitud +8,1 och 14,4 med en period av 333,95 dygn.

Se även 
 Variabel stjärna

Referenser

Noter 

Stjärnbilden Fenix
Miravariabler
Z Phoenicis

Z Phoenicis är en pulserande variabel av Mira Ceti-typ (M) i stjärnbilden Fenix.

Stjärnan varierar mellan visuell magnitud +9,8 och svagare än 14,8 med en period av 258 dygn.

Se även 
 Variabel stjärna

Referenser

Noter 

Stjärnbilden Fenix
Miravariabler
Arch Madness

Arch Madness, född 11 mars 2004 i USA, död 22 november 2019 i USA, var en amerikansk varmblodig travhäst. Han tränades av Trond Smedshammer och kördes oftast av tränaren själv, men ibland av Brian Sears eller Björn Goop.

Arch Madness tävlade åren 2006–2014 och sprang in 4,3 miljoner amerikanska dollar på 127 starter varav 36 segrar, 29 andraplatser och 15 tredjeplatser. Han tog karriärens största segrar i Breeders Crown (2007), Maple Leaf Trotting Classic (2008), Arthur J. Cutler Memorial (2010), Oslo Grand Prix (2011) och Allerage Farms Open Trot (2013). Han kom även på andraplats i Kentucky Futurity (2007), John Cashman Memorial (2008, 2011) och två gånger i rad i Elitloppet (2012, 2013).

Referenser

Noter

Externa länkar 

 World Class Trotting: Arch Madness

Amerikanska travhästar
Hästar uppfödda i New York
Hästar födda 2004
Hästar avlidna 2019
Das Christ-Elflein

Das Christ-Elflein (Das Christelflein) är en opera i två akter med musik av Hans Pfitzner och libretto av Ilse von Stach.

Historia
Innan Pfitzner reviderade Das Christ-Elflein till en opera var det ett litet julspel som hade premiär den 11 december 1906 i München med Felix Mottl som dirigent.
Sommaren 1917 reviderade Pfitzner verket till en opera i två akter. Han förkortade von Stachs text och gjorde om några av talrollerna och de stumma rollerna till sångpartier. Den reviderade versionen hade premiär den 11 december 1917 i Dresden med Fritz Reiner som dirigent och Richard Tauber i rollen som Frieder.

Personer
Christ-Elflein, den lille julalfen (sopran)
Das Christkindchen, Jesusbarnet (sopran)
Tannengreis, "Julgranen", julalfens vän (bas)
Riddar Ruprecht, Rupert knekt (bas)
Herr von Gumpach (baryton)
Frieder, hans son (tenor)
Franz, Gumpachs tjänare (bas)
Jochen, Gumpachs tjänare (tenor)
Trautchen, Frieders syster (talroll)
Byläkaren (talroll)
Frau von Gumpach, Frieder och Trauchtens moder (stumma roller)
Sankte Per (talroll)

Handling
Den lille julalfen vill gärna besöka människornas värld, och Jesusbarnet tar honom med. På julafton kommer de till ett hus där Jesusbarnet skall hämta den sjukliga lilla Trautchen upp till himlen. Alfen erbjuder sin själ i stället och svävar upp till himlen med Jesusbarnet.

Källor

Operor av Hans Pfitzner
Tyskspråkiga operor
Musikåret 1906
Teateråret 1906
Ankarede kyrkstad

Ankarede kyrkstad är en samisk kyrkstad vid Ankarede kapell i Ankarede (sydsamiska: Åanghkerenjeeruve) i Frostviken vid Lejarälvens utlopp i Stor-Blåsjön.

Ankarede kyrkstad är den enda kyrkstaden i Jämtland som fortfarande är i bruk, och den är klassad som riksintresse för kulturmiljö. Här hålls än i dag bröllop, dop och begravningar. I kyrkstaden finns ett trettiotal träkåtor, ett fåtal kyrkstugor samt några bodar. Kåtorna är av så kallad "västerbottentyp" med kluvna granstammar som ligger direkt på näver och inte täckta med torv. Denna modell av kåta kom på 1800-talet till Frostviken med samer som flyttat dit från Västerbotten.

Ankarede är sedan länge en samlings- och mötesplats för samer i norra Jämtland. Här passerade tidigare renar och renskötare från Frostviken på väg mellan sommar- och vinterbetesmarker. Ännu i dag är Ankarede en mötesplats, framför allt på midsommar. 

Ankarede stod värd för det första sommar-same-SM som genomfördes midsommarhelgen 1977. Deltagarna tävlade bland annat i lassokastning. I samband med att Frostviken-Hotagens sameförening firade hundraårsjubileum i augusti 2019 genomfördes ett nytt same-SM i Ankarede.

Historia
Ankarede har varit i bruk som plats för ett bönehus och samisk begravningsplats åtminstone från 1820. Enligt samisk muntlig tradition ska det ha funnits en begravningsplats ännu tidigare, innan nybyggarna kom dit på 1700-talet.

Det första kapellet/bönehuset, som invigdes 1820, förföll så småningom. Ett nybyggt kapell invigdes 1896. Denna byggnad renoverades på 1950-talet och fick då även värme, el och orgel. Inredningen är samiskt präglad med renskinn kring altarringen och kollekthåvar tillverkade av den samiske slöjdaren Arthur Jillker.

Fram till 1931, då en landsväg byggdes, nåddes Ankarede endast till fots eller med båt. Under de dagar som gudstjänstfirandet varade fanns därför behov av övernattningsmöjlighet vid kapellet. Kyrkstaden kom framför allt till användning vid midsommar, då en samisk kyrkhelg firades i tre dagar.

Bilder

Källor
"Ankarede" på Stora Blåsjöns webbplats

Noter

Vidare läsning
Ankarede – levande kyrkstad från Jämtlands läns museum

Externa länkar
Frostviken-Hotagens sameförenings webbplats
Ankarede kyrkstad – en film på Turistkanalen.se

Kyrkstäder
Byggnader och anläggningar i Strömsunds kommun
Strömsunds kommuns historia
Samer i Sverige
Böret Palm

Böret Palm, född 17 april 1925 i Säffle, död 27 juli 2016 i Taserud, Arvika, var en svensk jurist.

Böret Palm blev juris kandidat vid Uppsala universitet 1950, gjorde tingstjänstgöring 1950–1952 och utnämndes till extra ordinarie fiskal i Svea hovrätt 1954. Hon var tillförordnad ägodelningsdomare 1955–1956, tingssekreterare 1957–1958 och utnämndes 1960 till assessor. Hon var notarie i tredje lagutskottet 1960, biträde åt Justitieombudsmannen 1961 och sekreterare i tredje lagutskottet 1961–1962. Böret Palm var sakkunnig i Kommunikationsdepartementet 1962–1965, blev kansliråd 1965 och var expeditionschef i departementet 1971–1977. Hon utnämndes till hovrättsråd 1971. Böret Palm var justitieråd 1977–1992, som den andra kvinnan någonsin.

Källor 
 

Justitieråd i Högsta domstolen (Sverige)
Alumner från Uppsala universitet
Svenska jurister under 1900-talet
Personer från Säffle
Födda 1925
Avlidna 2016
Kvinnor
Resolve

Resolve, född 6 maj 2011 i Kanada, är en kanadensisk varmblodig travhäst. Han tränades och kördes av Åke Svanstedt i USA.

Resolve tävlade åren 2013–2017 och tillhörde världseliten över sprinterdistans under denna period. Han sprang in 23 miljoner kronor på 65 starter varav 18 segrar, 17 andraplatser och 9 tredjeplatser. Bland hans främsta meriter räknas segrarna i TVG Free for All (2015), Maple Leaf Trotting Classic (2016), John Cashman Memorial (2016, 2017), Arthur J. Cutler Memorial (2016, 2017), International Trot (2016), andraplatsen i Elitloppet (2016) och tredjeplatserna i Yonkers Trot (2014), Elitloppet (2017).

Den 31 oktober 2017 beslutades att Resolve slutar att tävla. Detta efter att ha fått problem efter ett förmodat ormbett i samband med ett lopp i september 2017. Han är sedan dess verksam som avelshingst i hemlandet Kanada.

Referenser

Noter

Externa länkar 

 World Class Trotting: Resolve

Hästar födda 2011
Kanadensiska travhästar
Hästar som tränats av Åke Svanstedt
Avkommor efter Muscle Hill
Das Herz (opera)

Das Herz (Hjärtat) är en opera i tre akter med musik av Hans Pfitzner och libretto av Hans Mahner-Mons.

Historia
Das Herz blev Pfitzners sista opera, fastän han levde i ytterligare 18 år. Den hade premiär den 12 november 1931 samtidigt på Nationaltheater i München (med Hans Knappertsbusch som dirigent) och på Staatsoper Unter den Linden i Berlin (med Wilhelm Furtwängler som dirigent).

Den hade svensk premiär den 14 april 1932 på Kungliga Operan i Stockholm där den spelades fyra gånger. Brita Hertzberg och Joel Berglund 
sjöng rollerna som Helga och Daniel, medan Irma Björck och Jussi Björling sjöng rollerna som Wendelin och en kavaljer.

Personer
Hertigen (basbaryton)
Hertiginnan (mezzosopran)
Prins Tankred (dansroll)
Geheimerådet Asmus Modiger (tenor)
Helga von Laudenheim (sopran)
Doktor Daniel Athanasius (basbaryton)
Wendelin (mezzosopran)
En ung kavaljer (tenor)
Första hovdamen (sopran)
Andra hovdamen (alt)
Åklagaren (bas)
Första bödelsdrängen (tenor)
Andra bödelsdrängen (baryton)
Första tjänaren (baryton)
Andra tjänaren (bas)
En page (sopran)

Handling
Läkaren Athanasius ingår ett avtal med djävulen Asmodi så att han kan utnyttja övernaturliga krafter till att bota sina patienter. Han lyckas rädda hertigens son, prins Tankred, vars hjärta har upphört att slå, men i gengäld skall han ge djävulen ett annat hjärta när året har gått ut. Hertigen ger läkaren hovdamen Helga von Laudenheim till hustru som tack för att han har räddat hans sons liv, men vid en fest hos hertigen kommer en ämbetsman vid namn Asmus Modiger och hotar Athanasius med att röja allt om avtalet med djävulen om han inte överlämnar sin hustru åt honom för en natt. Läkaren vill döda Asmus Modiger men känner då igen djävulen själv i honom. Samtidigt för hans hustru. Det var hennes hjärta han hade lovat bort. Men även prinsen dör på samma gång, och hertigen vill döda läkaren, tills han kommer att tänka på att denne kanske kan upprepa underverket. Denna gång vägrar läkaren att sätta andras liv på spel och det beslutet leder till hans egen död. Därvid får emellertid hans hustru sitt hjärta tillbaka och kan följa honom till himlen.

Källor

Operor av Hans Pfitzner
Tyskspråkiga operor
Musikåret 1931
Teateråret 1931
1931 i Tyskland
Malå lappstad

Malå lappstad, eller Lappstan, är en lappstad i Malå i Lappland.

I Malå fanns från 1890-talet en kyrkstad bestående av ett större hus med 21 rum och två mindre hus. De brann ned 1909. Nuvarande lappstad, bestående av 19 timmerkåtor och 20 härbren, byggdes 1967. Den används bland annat vid Malå samehelg under ett veckoslut i augusti.

Källor
Samisk kultur på Malå kommuns webbplats

Noter

Externa länkar
Lappstan på visitmala.se

Kyrkstäder
Byggnader och anläggningar i Malå kommun
Samer i Sverige
Gayasan nationalpark

Gayasan nationalpark ligger i syd-centrala delen av Sydkorea. Den är uppkallad efter bergmassivet med samma namn och den högsta bergstoppen Sangwangbong ligger 1430 meter över havet. Nationalparken inrättades 1972 och den täcker en yta av 77 km². Skyddszonen ligger i den centrala delen av landet, cirka  km söder om huvudstaden Seoul.

Området är även av historisk betydelse med flera buddhistiska tempel. Till skyddsområdets 590 registrerade växtarter räknas några som är endemiska för Koreahalvön. Här hittas även rosenlilja, skogsstjärna och lackpion. Djurlivet utgörs av 22 däggdjursarter, 61 fågelarter, 11 groddjursarter, 5 kräldjursarter och 423 insektsarter.

Årsmedeltemperaturen i trakten är  °C. Den varmaste månaden är augusti, då medeltemperaturen är  °C, och den kallaste är januari, med  °C. Genomsnittlig årsnederbörd är  millimeter. Den regnigaste månaden är augusti, med i genomsnitt  mm nederbörd, och den torraste är januari, med  mm nederbörd.

Referenser

Externa länkar 

Nationalparker i Sydkorea
Geografi i Norra Gyeongsang
Geografi i Södra Gyeongsang
Sanne Wevers

Sanne Wevers, född 17 september 1991 i Leeuwarden i Friesland, är en nederländsk gymnast. Wevers var den första nederländska gymnast som vunnit ett individuellt OS-guld. Hon vann guld i bom vid Rio de Janerio 2016. Wevers har även vunnit ett silver i bom vid världsmästerskapen i Glasgow 2015.

Referenser 

Kvinnor
Födda 1991
Levande personer
Nederländska gymnaster
Nederländska idrottare under 2000-talet
Nederländska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 2016
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2016 från Nederländerna
Tävlande i gymnastik vid olympiska sommarspelen 2016
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2020 från Nederländerna
Tävlande i gymnastik vid olympiska sommarspelen 2020
Rituals

Rituals är det grekiska black metal-bandet Rotting Christs tolfte studioalbum. Det gavs ut i februari 2016 av skivbolaget Season of Mist. Producent är bandets sångare, basist och gitarrist Sakis Tolis. Brodern Themis Tolis hanterar trummorna på albumet. Därutöver återfinns en rad gästmusiker, bland andra Nick Holmes (Paradise Lost, Bloodbath) som sjunger på For A Voice Like Thunder medan sången på franska i Les Litanies De Satan framförs av Vorph från Samael. 

Avslutande The Four Horsemen är en cover på likaledes grekiska bandet Aphrodite's Childs låt från 1972 medan texten i Les Litanies De Satan är från detsamma poemet ur Charles Baudelaires diktsamling Fleure du mal. Devadevam är sanskrit för den högsta gudomligheten, gudarnas gud. I Ze Nigmar (ungefär ”Det är över”) används Jesu – enligt bibeln – sista ord på korset, medan In nomine Dei nostri är en åkallan från den satanistiska mässan. Texten i For A Voice Like Thunder är tagen från 1700-talspoeten William Blakes Prologue to ”King Edward the Fourth”.

Låtlista
 
 In Nomine Dei Nostri (latin för I guds namn) - 4:57
 זה נגמר (Ze Nigmar, hebreiska för Det är över) - 4:43
 Ἐλθὲ κύριε (Elthe Kyrie, grekiska för Kom Herren) - 4:49
 Les Litanies de Satan (ur Les Fleurs du Mal) (franska för Ondskans blommor) - 3:55
 Ἄπαγε Σατανά (Apage Satana) (grekiska för Vik hädan, Satan) - 3:50
 Του θάνατου (Tou Thanatou) (grekiska för I döden) - 3:37
 For a Voice like Thunder - 6:11
 Konx om Pax - 6:21
 देवदेवं (Devadevam, sanskrit för gudarnas gud) - 5:18
 The Four Horsemen (Aphrodite's Child-cover) - 5:24

Musiker

Bandmedlemmar
 Sakis Tolis - gitarr, sång, bas
 Themis Tolis - trummor

Övriga medverkande musiker 
Vagelis Karzis – bakgrundssång
George Emmanuel – bakgrundssång, gitarr (spår 3)
Manolis Antzoletakis – bakgrundssång
Giorgos Petratos – bakgrundssång
Theodoros Aivaliotis – körsång
Giannis Stamatakis – körsång
Babis Alexandropoulos – körsång
George Zacharopoulos – sång (spår 1)
Danai Katsameni – sång (spår 3)
Vorph – sång (spår 4)
Nick Holmes – sång (spår 7)
Kathir – sång (spår 9)	
Nikos Veletzas – percussion
George Anamouroglou – percussion
Fotis Benardo – percussion
Alexandros Kalfakis – percussion
Konstantis Mpistolis – säckpipa(spår  3, 9)
Giorgos Nikas – säckpipa (spår  3, 9)

Övriga medverkande 
Nikola Nikita Jeremić – orkestrering (spår 1, 7)
Jens Bogren – mixing, mastering
Adrien Bousson – omslagslayout

Referenser

Musikalbum 2016
Black metal-album
Grekiska metalalbum
Album utgivna på Season of Mist
Calvià (stad)

Calvià (Calvià vila) är ett samhälle i den spanska kommunen Calvià på ön Mallorca, den största ön bland öarna Baleares.

Demografi 
Antalet invånare i samhället uppgick år 2011 till 2 265.

Historia 

Samhället Calvià har sina rötter 4000 år tillbaka, då ön utgjorde en sista anhalt för sjöfarare från öster innan man kom fram till den Iberiska halvön för att där söka efter metaller. Dessa sjöfarare kom från Italien och från öar i östra medelhavet. De skapade små bebyggelser nära kusterna och kom att bli dess första invånare.

Calvià grundades som villa 1285, under Jacob II:s regering, son till kung Jakob I av Aragonien. Redan 1248 hade Calvià sin första församlingskyrka Iglesia de San Juan Bautista.

Den händelse i historien som mest har påverkat kultur och tradition i Calvià och resten av Mallorca är kung Jakob I:s landstigning på Santa Ponsa den 10 september 1229. Han avsåg att erövra ön och ta upp kampen mot de araber som hade kommit år 903 och hade införlivat ön till sina taifa-kungadömen.

Efter erövringen koloniserades Mallorca av katalanska familjer som förde med sig sitt språk och kultur, vilket är det som överlevt idag. Calvià blev kvar under biskopens styre (som hade bidragit till kungens kampanj liksom andra adelsmän som erhöll andra landområden på Mallorca), en omständighet som skapade spänningar framtill tillämpningen av pariaje, som var ett avtal som befäste feodalväldet för biskoparna av Barcelona och som kvarstod till 1834.

Viktiga byggnader 
 Kyrkan i Calvià, tillägnad Johannes döparen, härrör från 1604 och byggdes om året 1867. Det är ett tempel med historisk fasad som kombinerar nyromansk stil med ett stort fönster i nygotisk stil och med två smala tvillingtorn där klocktornet ligger.
 Stadshuset som ligger vid infarten till staden invigdes 1989. Det ritades av arkitekterna Rafael Balaguer och Jaime Vidal, som förenade delar av folklig arkitektur och traditionell mallorquina  med funktionalitet och konstruktioner i avantgardestil.

Ledning och administration 

Som varande kommunens huvudort ligger kommunens ayuntamiento i samhället.

Externa länkar 
 Calvia.com

Orter i Balearerna
Selman Kadria

Selman Kadri Hasanaj, även känd som Selman Kadria, född 1906, död 1938, var en kosovoalbansk bonde som sköt ihjäl Milic Krstic, befälhavare för en chetnik-enhet, vilken hade mördat albanska civila i byn Istog. 

Selman Kadria föddes i byn Cerccë i närheten av Istog och levde med sin far Kadri Feriz Hasanaj och mor Fatime Hasanaj från byn Moistir. Född i en fattig familj, försörjde han sig genom att sjunga på bröllop. Efter att det osmanska riket besegrats i första världskriget blev staden Istog en del av Jugoslavien.

Mordet 
Sommaren 1938 tog Milisc Krstic med Selman Kadria på en fisketur vid en sjö i Cerrcë. Krstic var bakfull och orkade inte bära sitt gevär vilket han gav till Kadria. När Kadria fick geväret, laddade han det och sköt i luften. Milic, skrämd av skottet, röt till. Kadria svarade att han skulle testa geväret ifall någon anföll dem. När Krstic gick några meter ropade Kadria "Stopp!". När Krstic insåg vad som var på väg att hända bad han om nåd. Kadria svarade att Krstic mördat många albaner, varpå han sköt Krstic flera gånger och flydde från platsen.

Flykten 
Efter att ha skjutit Krstic försökte Kadria fly över gränsen till Albanien men kachakerna (beväpnade banditer) kunde inte hjälpa honom. Han vände sig till sin kusin Ramë Vuthaj och bad om hjälp. Det visade sig sedan att Vuthaj jobbade som serbisk spion och angav Kadria till myndigheterna. Vuthaj lovade dock att hjälpa Kadria att fly genom att han skulle klä sig som en kvinna och rida genom byn. Kadria upptäckte sedan att något inte stämde och begärde att få kliva av. Vuthaj högg då Kadria med en yxa varpå denne föll sårad till marken. När serberna fick tag i Kadria fördes han till den lokala ortodoxa kyrkobyggnaden där han torterades till döds. Hans kropp påträffades på innergården vid kyrkan. Han begravdes i sin hemby. Selman Kadria räknas som en albansk hjälte och firas genom folkloristiska sånger.

Referenser 

Män
Födda 1906
Avlidna 1938
Personer från Istog
Personer i Albanien under 1900-talet
Season of Mist

Season of Mist är ett franskt skivbolag grundat av Michael S. Berberian i Marseille 1996. Bolaget är specialiserat på black metal, death metal, gothic metal och progressive metal även om andra genrer också förekommer i dess utgivning. 

Några av banden som idag ges ut på Season of Mist är 1349, Abbath, Koldbrann, Mayhem och Rotting Christ. Bland band som bolaget tidigare haft i sin utgivning återfinns Carpathian Forest, Deathspell Omega, Enslaved, Morbid Angel och Samael.

Se även 
Sök i kategorin Album utgivna på Season of Mist

Referenser 

Franska skivbolag och skivmärken
Skivbolag och skivmärken bildade 1996
Ingemar Eriksson

Ingemar Kjell Uno Eriksson, född 5 januari 1950, död 23 februari 2023, var en svensk handbollstränare och senare idrottsledare.

Tränarkarriär 
Ingemar Eriksson började sin tränar- och ledarkarriär i fotbollsklubben Trollhättans FK, och TBK där ledarskap inriktat på allas delaktighet och medverkan var ledstjärnor. Han bytte till handbollen i Uddevalla. Eriksson började sin tränarkarriär på elitnivå i GF Kroppskultur i Uddevalla. Efter ett år blev han tränare i Västra Frölunda IF som degraderats från allsvenskan 1977 och lyckades på två år återföra Västra Frölunda till elitserien 1979. Efter att Bertil Andersén slutat blev Ingemar Eriksson utsedd till förbundskapten för Sverige, men det varade bara ett år. "Efter ett år sa Ingemar upp sig själv." I Svenska Handbollförbundets ledning fanns personer som motsatte sig att Ingemar Eriksson var förbundskapten. Han återvände då till moderföreningen Kroppskultur, som han förde till högsta serien, dåvarande allsvenskan, för första gången 1981. Han lämnade klubben ett år 1983 för att vara förbundskapten för Sveriges U21-landslag. Med U-landslaget blev det framgång. 1985 tog man VM-silver med laget dominerat av spelare födda 1964: Magnus Wislander, Ola Lindgren, Staffan Olsson och Peder Järphag. Ingemar Eriksson summerade:

Då det gick sämre för Kroppskultur 1984, återvände Eriksson till Kroppskultur 1984–1985.

Eriksson flyttade till Tyresö och började 1985 träna Tyresö HF under några år på 1980-talet. Efter dessa år som huvudtränare har Ingemar Eriksson varit en av de viktigare personerna i Kroppskultur under många år men inte varit huvudtränare, utan arbetat i styrelsen. Han har också suttit i Svenska Handbollförbundets styrelse. Han har också varit lite mentor för Per Johansson. Som Per Johansson själv uttryckt det: "Ingemar Eriksson: Vän och min mentor vad gäller ledarskap."

Då Bengt "Bengan" Johansson skulle lämna uppdraget som Sveriges förbundskapten 2004, var Ingemar Eriksson med i den grupp som valde efterträdaren.

Tränaruppdrag 
  GF Kroppskultur (1976–1977)
  Västra Frölunda IF (1977–1979)
  Sveriges herrlandslag (1979–1980)
  GF Kroppskultur (1980–1983)
  Sveriges U21-herrlandslag (1983–1985)
  Tyresö HF (1985–1988)

Meriter som tränare 
  Två VM-silver (1985 och 1991) med Sveriges U21-herrlandslag

Referenser 

Män
Födda 1950
Avlidna 2023
Svenska handbollstränare
Tränare i GF Kroppskultur
Svenska idrottsledare under 1900-talet
World Press Photo

World Press Photo är en oberoende ideell organisation med säte i Amsterdam, Nederländerna. Organisationen grundades 1955 och är känd för att årligen arrangera den internationella fototävlingen World Press Photo of the Year som utser årets bästa pressfotografi. År 2013 tog svensken Paul Hansen hem priset.

Organisationen ägnar sig främst åt den årliga tävlingen, tillhörande utställningar, att uppmuntra fotojournalistik genom utbildningsprogram samt att uppmärksamma pressfoto genom olika publikationer.

Källor

Externa länkar 
 World Press Photo

Organisationer bildade 1955
Organisationer i Amsterdam
Fotografi
Kulturföreningar
Sioux City Musketeers

Sioux City Musketeers är ett amerikanskt juniorishockeylag som spelar i United States Hockey League (USHL) sedan 1972 när laget grundades. De spelar sina hemmamatcher i inomhusarenan Gateway Arena inne i komplexet Tyson Events Center, som har en publikkapacitet på 6 731 sittplatser och 2 769 ståplatser vid ishockeyarrangemang, i Sioux City i Iowa. Musketeers har vunnit tre Anderson Cup, som delas ut till det lag som vinner USHL:s grundserie, för säsongerna 1981–1982, 1985–1986 och 2016–2017 och tre Clark Cup, som delas ut till det lag som vinner USHL:s slutspel, för säsongerna 1981–1982, 1985–1986 och 2001–2002.

De har fostrat spelare som Brock Boeser, Justin Bostrom, Chris Butler, Ryan Carpenter, Kyle Criscuolo, Stéphane Da Costa, Danny DeKeyser, Philip DeSimone, Ruslan Fedotenko, Sam Gagner, John Grahame, Kevin Gravel, Jake Guentzel, Seth Helgeson, Steven Kampfer, Michael Kapla, Tim Kennedy, Rostislav Klesla, Max McCormick, Travis Oleksuk, Max Pacioretty, Neal Pionk, Jordan Schmaltz, Travis Turnbull och Jeff Zatkoff.

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats