kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Santa Chiara

Santa Chiara är en kyrkobyggnad i Rom, helgad åt den heliga Klara av Assisi. Kyrkan är belägen vid Piazza di Santa Chiara i Rione Pigna och tillhör församlingen Santa Maria in Aquiro. Kyrkan tillhör Séminaire français de Rome, det vill säga franska prästseminariet i Rom.

Historia
Kyrkan invigdes år 1563 och var initialt helgad åt martyrpåven Pius I. År 1628 överläts kyrkan åt klarissor och de lät helga den åt Klara av Assisi. I samband med detta ritade arkitekten Carlo Maderno en ny fasad i barockstil. Denna fasad hade korintiska pilastrar i såväl neder- som övervåningen. År 1855 rasade kyrkans tak in.

Tack vare en generös donation kunde kyrkobyggnaden återuppbyggas och den nykonsekrerades år 1881; kyrkan helgades då åt Jungfru Marie obefläckade hjärta och jungfrun Klara. Arkitekten Luca Carimini ritade fasaden i nyrenässansstil.

Exteriören
Fasaden har två våningar. Entablementets fris bär följande inskription:

Portalen har en lynett med en terracottarelief föreställande den Obefläckade Avlelsen, vördad av änglar. Övervåningen har sju byster föreställande helgonen Bernhard av Clairvaux, Dionysius, Hilarius av Poitiers, Carlo Borromeo, Martin av Tours, Frans av Sales och Vincent de Paul. Dessa byster samt skulpturen Jungfru Maria och Jesusbarnet i det krönande tympanon är utförda av Domenico Bartolini.

Interiören
Interiören är enskeppig med tre sidokapell på var sida. I koret har den slovenske jesuiten och konstnären Marko Ivan Rupnik i början av 2000-talet utfört mosaiker med scener från Bebådelsen, Jesu lidande och död och Pingstundret.

Källor

Noter

Webbkällor

Tryckta källor

Externa länkar

Romersk-katolska kyrkobyggnader i Rom (rione Pigna)
Romersk-katolska kyrkobyggnader invigda 1563
Kyrkobyggnader helgade åt den heliga Klara av Assisi
Rione Pigna
Verk av Carlo Maderno
Kyrkobyggnader ritade av Luca Carimini
Kyrkobyggnader i nyrenässans
Solms, Hessen

Solms är en stad i Lahn-Dill-Kreis i Regierungsbezirk Gießen i förbundslandet Hessen i Tyskland. Kommunen bildades 1 juli 1971 genom en sammanslagning av de tidigare kommunerna Burgsolms and Oberndorf. Kommunerna Bielhausen, en sammanslagning av Albshausen and Oberbiel 1 juli 1971, Niederbiel och Solms bildade 1 januari 1977 den ny kommunen Solms som fick rätten till att kallas stad 11 april 1978.

Referenser 

Kommuner och städer i Lahn-Dill-Kreis
Waldsolms

är en kommun och ort i Lahn-Dill-Kreis i Regierungsbezirk Gießen i förbundslandet Hessen i Tyskland. Kommunen bildades 31 december 1971 genom en sammanslagning av de tidigare kommunerna Brandoberndorf, Griedelbach, Hasselborn, Kraftsolms, Kröffelbach och Weiperfelden.

Referenser 

Kommuner och städer i Lahn-Dill-Kreis
Beselich

är en kommun och ort i Landkreis Limburg-Weilburg i Regierungsbezirk Gießen i förbundslandet Hessen i Tyskland. Kommunen bildades 30 december 1970 genom en sammanslagning av de tidigare kommunerna Heckholzhausen, Niedertiefenbach, Obertiefenbach och Schupbach.

Referenser 

Kommuner och städer i Landkreis Limburg-Weilburg
Brechen

är en kommun och ort i Landkreis Limburg-Weilburg i Regierungsbezirk Gießen i förbundslandet Hessen i Tyskland. Kommunen bildades 31 december 1971 genom en sammanslagning av de tidigare kommunerna Niederbrechen und Werschau. Oberbrechen uppgick i kommunen 1 juli 1974.

Referenser 

Kommuner och städer i Landkreis Limburg-Weilburg
Dornburg, Hessen

Dornburg är en kommun i Landkreis Limburg-Weilburg i Regierungsbezirk Gießen i förbundslandet Hessen i Tyskland. Kommunen bildades 1 februari 1971 genom en sammanslagning av de tidigare kommunerna Frickhofen, Dorndorf und Wilsenroth samt 31 december 1971 Thalheim  Langendernbach uppgick i kommunen 1 juli 1974

Referenser 

Kommuner och städer i Landkreis Limburg-Weilburg
Elbtal

är en kommun i Landkreis Limburg-Weilburg i Regierungsbezirk Gießen i förbundslandet Hessen i Tyskland. Kommunen bildades 1 februari 1971 genom en sammanslagning av de tidigare kommunerna Dorchheim, Hangenmeilingen och Heuchelheim. Elbgrund uppgick i kommunen 1 juli 1974.

Referenser 

Kommuner och städer i Landkreis Limburg-Weilburg
Röda kejsarinnan

Röda kejsarinnan (engelska: The Scarlet Empress) är en amerikansk historisk dramafilm från 1934 i regi av Josef von Sternberg. Filmen handlar om Katarina den storas liv och är löst baserad på hennes dagbok. I huvudrollen ses Marlene Dietrich, i övriga roller märks John Davis Lodge, Sam Jaffe, Louise Dresser och C. Aubrey Smith. Dietrichs dotter Maria Riva spelar Katarina som barn.

Rollista i urval 
 Marlene Dietrich – prinsessan Sophie Friederike Auguste von Anhalt-Zerbst-Dornburg, senare kejsarinnan Katarina II
 John Davis Lodge – greve Alexey Razumovsky
 Sam Jaffe – hertig Peter, senare kejsare Peter III
 Louise Dresser – kejsarinnan Elizaveta Petrovna
 C. Aubrey Smith – Kristian August, prins av Anhalt-Zerbst, prinsessan Sophies far
 Gavin Gordon – kapten Grigory Grigoryevich Orlov
 Olive Tell – Johanna Elisabet av Holstein-Gottorp, prinsessan Sophies mor
 Ruthelma Stevens – Elizaveta Vorontsova, Peter III:s älskarinna 
 Erville Alderson – kansler Aleksej Bestuzjev-Rjumin
 Philip Sleeman – Jean Armand de Lestocq
 Marie Wells – Marie Tshoglokof
 Hans Heinrich von Twardowski – Ivan Sjuvalov
 Gerald Fielding – löjtnant Dimitri
 Maria Riva – Sophie som barn

Externa länkar 
 
 
 
 

Filmer 1934
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska dramafilmer
Amerikanska biografifilmer
Filmer från Paramount Pictures
Filmer om Katarina den stora
Ryssland på film 
Tyskland på film
1700-talet på film
Filmer i regi av Josef von Sternberg
Verk baserade på dagböcker
Françoise Babou de La Bourdaisière

Françoise Babou de La Bourdaisière, född 1542, död 9 juni 1592 i Issoire, var en fransk hovfunktionär. 

Hon var dotter till Jean Babou de La Bourdaisière och Françoise Robertet, gifte sig 1559 med Antoine d'Estrées, och blev mor till Gabrielle d'Estrées. 

Hon växte upp vid hovet som lekkamrat och fille d'honneur (hovfröken) till Maria Stuart och var hovdam (dame d'honneur) åt Maria Stuart när denna var Frankrikes drottning 1559–1561; hon var hovdam åt drottning Louise av Lorraine 1574–1583. 

Françoise Babou var föremål för ett antal skandaler. Hon hade ett öppet utomäktenskapligt förhållande med Louis de Béranger och hade en separat tjänstebostad från sin make vid hovet. Hon och hennes make låg i fejd med drottning Margareta av Valois. 

År 1589 utnämndes hennes dåvarande älskare Yves d'Alègre till guvernör för Issoire i Auvergne, och hon följde honom dit. Han gav henne stort inflytande över provinsens styrelse och hon införde med hans godkännande överflödslagar med dödsstraff. Deras impopulära styre resulterade i att paret år 1592 mördades i ett attentat av en grupp stadsbor som bröt sig in i deras bostad.

Källor

Externa länkar 

Kvinnor
Födda 1542
Avlidna 1592
Franska hovdamer
Personer i Frankrike under 1500-talet
Personer som blivit mördade i Frankrike
Elz, Hessen

Elz är en kommun och ort i Landkreis Limburg-Weilburg i Regierungsbezirk Gießen i förbundslandet Hessen i Tyskland. Den tidigare kommunen Malmeneich uppgick i Elz 31 december 1971.

Referenser 

Kommuner och städer i Landkreis Limburg-Weilburg
Hünfelden

är en kommun i Landkreis Limburg-Weilburg i Regierungsbezirk Gießen i förbundslandet Hessen i Tyskland. Kommunen bildades 1 oktober 1971 genom en sammanslagning av de tidigare kommunerna  Dauborn, Heringen, Kirberg, Mensfelden, Nauheim, Neesbach och Ohren.

Referenser 

Kommuner och städer i Landkreis Limburg-Weilburg
Vincent Hancock

Vincent Hancock, född 19 mars 1989 i Port Charlotte i Florida, är en amerikansk sportskytt.

Hancock blev olympisk guldmedaljör i skeet vid sommarspelen 2008 i Peking och vid sommarspelen 2012 i London.

Källor 

Amerikanska sportskyttar
Amerikanska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 2008
Olympiska guldmedaljörer 2012
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från USA
Tävlande i skytte vid olympiska sommarspelen 2008
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2012 från USA
Tävlande i skytte vid olympiska sommarspelen 2012
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2016 från USA
Tävlande i skytte vid olympiska sommarspelen 2016
Personer från Charlotte County, Florida
Idrottare från Florida
Födda 1989
Levande personer
Män
Amerikanska idrottare under 2000-talet
Storkarna

Storkarna (originaltitel: Storks) är en amerikansk digital animeringsfilm av äventyrs- och komedigenrer regisserad av Nicholas Stoller och Doug Sweetland. Filmen släpptes den 23 september 2016.

Handling 
I Fjäll Stork bor storkarna som för länge sedan skickade barn till föräldrar över hela världen. Nu distribuerar de paketen från ett globalt internetföretag. Junior, företagets bästa leveransstork, håller på att få en befordran, men aktiverar av misstag babyproduktionsmaskinen och resultatet är ett bedårande olagligt barn. För att förhindra att deras chef får reda på, rusar Junior och hans vän Tulip, den enda människan på Stork Mountain, för att leverera barnet på en vild resa som kan påverka integriteten hos mer än en familj och återställa det verkliga uppdraget för storkar i världen.

Rollista (i urval)

Referenser

Externa länkar 

Amerikanska animerade filmer
Amerikanska komedifilmer
Animerade filmer 2016
Amerikanska filmer 2016
Filmer i regi av Nicholas Stoller
Engelskspråkiga filmer
Animerade filmer med fåglar
Tobias Larsson

Tobias "Tobbe" Christoffer Larsson, född 22 mars 1972 i Blekinge, är en svensk professor i maskinteknik (Mechanical Engineering) verksam på Blekinge tekniska högskola och var tidigare verksam vid Luleå tekniska universitet.

Larsson tog sin doktorsexamen 2001 på Luleå tekniska universitet. Doktorsavhandlingen var inom området ""simuleringsdriven produktutveckling". 

Åren 2007–2011 var Larsson professor i maskinteknik på Luleå tekniska universitet. Larson var gästprofessor på Lunds tekniska högskola år 2010-11. Larsson är en av grundarna av ”Design för välbefinnande”-ramverket, ett gemensamt forskningsprojekt tillsammans med Stanford University, USA, och Hosei University, Japan.

Sedan mars 2011 är Larsson professor på Blekinge Tekniska Högskola. Larssons forskning är främst kring "produkt-tjänsteinnovation och produktutveckling", och är ansvarig för Product Development Research Lab.

Referenser 
https://www.researchgate.net/profile/Tobias_Larsson
https://www.bth.se/eng/staff/tobias-larsson-tlr/
https://kunskapsformedlingen.se/forskare/tobias-larsson/

Externa länkar
Product Development Research Lab
Alla vetenskapliga publikationer

Män
Födda 1972
Levande personer
Svenska professorer i maskinteknik
Svenska forskare under 2000-talet
Kristus är mitt liv, han ger salig tröst

Kristus är mitt liv, han ger salig tröst är en psalm med text skriven 1890 av Anders Hansson och musik skriven 1884 av Tullius Clinton O'Kane. Texten bearbetades 1985 av Eric Hansson.

Publicerad i 
Psalmer och Sånger 1987 som nr 630 under rubriken "Att leva av tro - Förtröstan - trygghet".

Referenser

Noter 

Svenska psalmer
Säll är den själ som i Herren

Säll är den själ som i Herren är en psalm med text och musik skriven 1913 av Wilhelm Sarwe. Texten bearbetades 1985 av Harry Lindström.

Publicerad i 
Psalmer och Sånger 1987 som nr 637 under rubriken "Att leva av tro - Förtröstan - trygghet".

Referenser

Noter 

Svenska psalmer
Malungs kommunala realskola

Malungs kommunala realskola var en kommunal realskola i Malung verksam från 1947 till 1970..

Historia
Skolan fanns från 1947 som en kommunal mellanskola vilken ombildades till kommunal realskola 1 juli 1952

Realexamen gavs tidigast från 1950 (eventuellt tidigare) till 1970.
 
En ny skolbyggnad togs i bruk 25 augusti 1965 som senare använts av Centralskolan/Västerdalarnas Gymnasieskola

Referenser

Läroverk och realskolor i Sverige
Utbildning i Malung-Sälens kommun
Byggnader och anläggningar i Malung-Sälens kommun
Malåträsks kommunala realskola

Malåträsks kommunala realskola var en kommunal realskola i Malå verksam från 1952 eller 1953 till omkring 1968.

Historia
Skolan fanns från 1 juli 1952 (eventuellt året efter) som kommunal realskola

Realexamen gavs från omkring 1953 till omkring 1968

Referenser

Läroverk och realskolor i Sverige
Malå kommun
Utbildning i Västerbottens län
Flensburgska gården

Flensburgska gården är ett bostadshus i korsningen mellan Bredgatan och Östra Köpmansgatan på Trossö i centrala Karlskrona. Huset förklarades ett byggnadsminne 1982.

Huset uppfördes efter stadsbranden i Karlskrona 1790, av prostinnan Lovisa Maria Billberg, änka efter kyrkoherdeb Elias Billberg i Bunkeflo församling. I sitt andra äktenskap med fältkamrer Carl Johan Schlyter fick hon två barn, varav den ena var namnen Carl Johan Schlyter, akademiker och rättshistoriker. 

Paret Billberg-Schlyter sålde gården 1817, och därefter har den vid ett tiotal tillfällen bytt ägare. Den har uppkallats efter rådmannen Fredrik Waldemar Flensburg, som ägde gården från 1928 till 1976. Den är fortfarande i privat ägo.

Referenser 

 .

Byggnadsminnen i Blekinge län
Byggnader och anläggningar i Karlskrona
Hallströmska gården

Hallströmska gården är ett bostadshus i korsningen mellan Alamedan och Drottninggatan på Trossö i centrala Karlskrona. Byggnaden, som är en av få kvarvarande civila byggnader från Karlskronas första tid, i synnerhet innan stadsbranden i Karlskrona 1790, förklarades ett byggnadsminne 1992. Den uppfördes sannolikt under 1600-talets slut.

Gården är uppkallad efter far och son Hallström, som bägge var kommendörkaptener och som ägde gården mellan 1831 och 1911. Deras ättlingar sålde huset till Sjöunderofficerssällskapet i Karlskrona.

Byggnaden 
Byggnaden består av två bostadshus, där huvudbyggnaden är den som är byggnadsminnesförklarad. Huvudbyggnaden är två våningar hög, och står på en låg stenkällarvåning. Fasaden är timrad och panelad, målad i röd oljefärg, och klädd i lockpanel. Dessutom är den indelad med vitmålade lisener. Taket är ett tegeltäckt sadeltak. På innergården finns en dubbeltrappa av kalksten, och denna pryds av ett smidesräcke från sent 1600-tal. 

På bottenvåningen finns takmålningar utförda av Johan Andersson Columbus, som också har utfört målningar i Rådman Lunds gård, ett annat av Karlskronas byggnadsminnen. Äldre takmålningar, och fragment av en gyllenläderstapet, framkom vid en renovering under 1940-talet. Några av dörrarna inne i huset är från 1700-talet. Det finns även ett antal döbattanger från första halvan av 1800-talet.

Historik 
Förmodligen var Salomon von Otter, som 1719 kom att bli Blekinge läns landshövding, byggherren bakom huset. Von Otter har koppling till flera av byggnadsminnena i Karlskrona, bland annat von Otterska gården (uppkallad efter Salomon von Otter) och Palanderska gården, i vilka han båda har bott. Traditionellt har det anförts att Hallströmska gården skulle ha uppförts som boplats åt Karl XII, när denna under fjorton dagar kom för att ta farväl av Fredrik IV av Holstein-Gottorp. Det har inte gått att belägga detta, men traditionen anförs på en inskription utanför huset, och i husets farstu har ett porträtt av Karl XII målats under sen tid.

Referenser 

Byggnadsminnen i Blekinge län
Byggnader och anläggningar i Karlskrona
Markaryds kommunala realskola

Markaryds kommunala realskola var en kommunal realskola i Markaryd verksam från 1958 till omkring 1968.

Historia
Skolan fanns från 1958 som kommunal realskola

Realexamen gavs från 1962 till omkring 1968

Referenser

Läroverk och realskolor i Sverige
Utbildning i Markaryds kommun
Vaggbräde

Ett vaggbräde (cheyenne: pâhoešestôtse, nordsamiska: gietkka, skoltsamiska: ǩiõtkâm) är en traditionell skyddande bäranordning för småbarn som användes av många indianfolk i Nordamerika och av samer i norra Skandinavien. Olika kulturer använde olika hantverksmetoder för att tillverka vaggbräden. Vissa indianer i Nordamerika använder fortfarande vaggbräden.

De samiska typerna av väggbräden kallas vanligen komsio, komse eller giettka.

Se även 
 Babybjörn
 Bärsjal
 Komsio

Referenser

Externa länkar 

 

Spädbarnstiden
Nordamerikanska indianer
Människodrivna framkomstmedel
Suga

Suga kan syfta på

 Suga (rappare) (1993–), en sydkoreansk rappare, musikproducent och låtskrivare
 Yoshihide Suga (1948-), japansk politiker
 Daiki Suga (1998-), japansk fotbollsspelare

Se även
 Sugning – en fluid rör sig genom undertryck
2020 SO

2020 SO är ett Jordnära objekt som upptäcktes den 17 september 2020 av Pan-STARRS 1 vid Haleakala-observatoriet.

Den tillhör asteroidgruppen Amor.

På grund av sin omloppsbana kommer objektet, under några månader gå i omloppsbana runt jorden. Den 1 december 2020 passera objektet jorden på ett avstånd av ungefär 50 000 kilometer.

Objektets omloppsbana i förhållande till jorden och objektets storlek gör också att astronomer misstänker att den inte är en asteroid, utan rester av den raket som 1966 sköt upp rymdsonden Surveyor 2.

Efter observationer gjorda den 1 december 2020, kunde man bekfäfta att objektet är rester av den raket som 1966 sköt upp rymdsonden Surveyor 2.

Referenser 

Amor-asteroider
Jordnära objekt
Ej namngivna småplaneter
Astronomiska upptäckter av Pan-STARRS
Astronomiska upptäckter 2020
Vadgelmer

Vadgelmer eller Vadgelme (fornvästnordiska Vaðgelmir) är en underjordisk älv i nordisk mytologi. Den ligger vid Nastrand (Nástrǫnd, “likstranden”) i den nordligaste delen av dödsriket Hel. Namnet betyder “den som ljudligt brusar fram över vadställena”, av vað, “vadställe” och gelmir, “en som larmar och ryter”. Innebörden är väl att inte ens älvens vadställen är lätta att passera. Älven nämns vid namn endast i Reginsmál 4, men är troligen samma flod som också omtalas i Vǫluspá 39 och där sägs vara en straffort för menedare, mördare och förförare. 

I Reginsmál 4 är det den till gädda förvandlade dvärgen Andvare som besvarar Lokes fråga vilken vedergällning som i det hinsides livet skall drabba lögnare och baktalare. Gäddan svarar:

Det är själva vadandet i floden som utgör straffet, vilket också framgår av Vǫluspá 39, som verkar beskriva samma flod:

“Mordvargar” är dråpare som ej lyst (offentliggjort) sina dåd. Olysta dråp räknades som mord. Björn Collinder har i sin översättning uteslutit två rader som han anser vara senare tillägg. Men enligt Finnur Jónsson är Vǫluspá 39 troligen en sammanslagning av två strofer, varav raderna 1–6 är rester av den ena och 7–10 av den andra. Snorre Sturlasson, som citerar samma strof, nämner hur “edsbrytare och mördare” som straff skall vada i strida floder av “gift”. Han förlägger dock vadandet till tiden efter Ragnarök, därtill troligen influerad av kristen domedagstro. Ordet eitr (“gift”) betyder oftast i dessa sammanhang “förlamande iskyla”, vilket också framgår av sammansättningar som eitrdalr, eitrdropi, eitrkaldr, eitrsvalr, men Snorres tolkning är bokstavlig. Älven flyter rätt igenom pinosalen på Nastrand, skriver han. Salen beskrivs som ett flätverkshus med väggar av levande ormar, vilka vänder sina huvuden inåt och spyr gift. Det är i denna sörja de fördömda tvingas vada.

Föreställningen om en underjordsflod som straffort för förbrytare härstammar säkert från medeltida kristen visionsdiktning, gissar Rudolf Simek och jämför med vapenbärande mytiska floder som Slid och Geirvimull, vilka enligt honom har samma kristna ursprung. Men idéer om straff efter döden har funnits även i förkristna samhällen. Vadgelmer plågar med “brännande köld”, medan de kristnas helvete (ordet betyder “Hels straff”) utgörs av eld. Sigurður Nordal erinrar om de Helskor, som de döda kunde förses med vid gravläggningen, och vilkas syfte har varit att underlätta vandringen på Helvägen, vilken kunde vara olidligt plågsam och kvalfylld.

Källor 
Björn Collinder, 1957, Den poetiska Eddan, Forum.
Finnur Jónsson och Sveinbjörn Egilsson, 1931, Lexicon Poeticum. Ordbog over det norsk-islandske skjaldesprog, København.
Finnur Jónsson, 1932, De gamle eddadigte, København.
Sigurður Nordal, 1923, Völuspá gefin út með skýringum, sid 77–81.
Åke Ohlmarks, 1965, Eddasångerna. Fornnordens klassiska guda- och hjältekväden, Zindermans.
Snorres Edda, i översättning av Karl G. Johansson och Mats Malm, Klassikerförlaget,1999.

Noter 

Mytiska vattendrag
Platser i nordisk mytologi
Jacob Gideon Ahlberg

Jacob Gideon Nikolaus Ahlberg, född 24 april 1844 i Skara, död 18 februari 1911 i Sunnersbergs församling, var en svensk sjökapten och målare.

Han var son till borgmästaren i Skara Jacob Julius Fredrik Ahlberg. Som konstnär var han autodidakt. Han arbetade som befälhavare på ångfartygen EOS I och EOS II mellan 1867 och 1907, vid sidan av sitt arbete var han verksam som målare. Han medverkade i bland annat i Konstföreningen för södra Sveriges utställning 1883 och i en utställning i Göteborg 1886.

Ahlberg är representerad vid Nationalmuseum och med en större samling vid Vänermuseet.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon, del I, sid. 33,  Allhems förlag, Malmö.

Noter

 
Svenska målare under 1900-talet
Representerade vid Nationalmuseum
Födda 1844
Män
Avlidna 1911
Personer från Skara
Tetronarce cowleyi

Tetronarce cowleyi är en art i familjen darrockor som blev året 2015 vetenskapligt beskriven. Arten är uppkallad efter den sydafrikanska zoologen Paul Cowley som publicerade flera avhandlingar om regionens fiskar.

Denna rocka blir med svans upp till 113 cm lång. Skivan som bildas av huvudet och bålen har på ovansidan en svart till mörkgrå färg som är glänsande.

Arten förekommer i södra Atlanten och i angränsande områden av Indiska oceanen vid Sydafrikas och Namibias kustlinje. Exemplar hittades mellan 110 och 455 meter under havsytan.

Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar. Ungarna är vid födelsen lite kortare än 19 cm (med svans). Honor blir könsmogna vid en längd av cirka 100 cm. Hanar är ungefär 58 cm långa när de blir könsmogna. Arten har antagligen benfiskar och broskfiskar som föda som lever nära havets botten.

Det sker inget fiske på Tetronarce cowleyi. Troligtvis dör några exemplar som bifångst. Antagligen har arten en stabil population. IUCN listar den som livskraftig (LC).

Referenser 

Darrockor
cowleyi
Odd Fermbo

Oddmund (Odd) Fermbo, född 18 april 1915 i Vågans kommun, Nordland fylke, död 7 maj 2001 i Hässelby församling, Stockholm, var en norsk-svensk inredningsarkitekt. 

Efter skolgång i Norge studerade Fermbo hos professor Carl Malmsten och arkitekt G. Brodersen i Sverige 1939. Han anställdes vid Nordiska Kompaniets dotterbolag 1944, var även lärare i estetiska ämnen och bedrev egen inredningsarkitektrörelse från 1944.

Referenser

Svenska inredningsarkitekter
Födda 1915
Avlidna 2001
Män
Personer från Vågans kommun
Svenska arkitekter under 1900-talet
Jacob Julius Ahlberg

Jacob Julius Fredrik Ahlberg, född 26 november 1805 i Västra Tunhems socken, död 7 november 1899 i Sunnersbergs socken, var en svensk borgmästare och målare.

Han var far till Jacob Gideon Ahlberg. Han var borgmästare i Skara 1837–1847. Som konstnär var han autodidakt och inledde sin målarkarriär på äldre dagar, men 1892 drabbades han av en ögonsjukdom som ledde till total blindhet. Hans konst består huvudsakligen av mariner utförda i akvarell.

Ahlberg är representerad vid bland annat Nationalmuseum och Västergötlands museum.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del I, sid 33,  Allhems förlag, Malmö. .

Noter

 
Svenska målare under 1800-talet
Representerade vid Nationalmuseum
Födda 1805
Män
Avlidna 1899
Personer från Västra Tunhems socken
7957 Antonella

7957 Antonella eller 1994 BT är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 17 januari 1994 av de båda italienska astronomerna Andrea Boattini och Maura Tombelli vid Cima Ekar-observatoriet. Den är uppkallad efter den italienska amatörastronomen Antonella Bartolini.

Asteroiden har en diameter på ungefär 5 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Gefion.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Gefion-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av Andrea Boattini
Astronomiska upptäckter av Maura Tombelli
Astronomiska upptäckter 1994
Wadati-Benioff-zonen

En Wadati-Benioff-zon (även Benioff-Wadati-zon eller Benioff-zon eller Benioff-seismisk zon) är en plan zon med seismicitet som motsvarar den nedåtgående plattan i en subduktionszon.
Plattektonik