kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Emory Tate

Emory Andrew Tate Jr., född 27 december 1958 i Chicago, död 17 oktober 2015 i Milpitas, Kalifornien, var en amerikansk internationell mästare i schack. Stormästaren Maurice Ashley beskrev Tate som "en absolut banbrytare för afroamerikanskt schack".

Biografi 
Emory Andrew Tate Jr. föddes i Chicago, Illinois, den 27 december 1958. Han växte upp i en familj med nio barn. Hans far, Emory Andrew Tate Sr., var advokat. Hans mamma, Emma Cox Tate, drev en lastbilsleasingverksamhet. Tate Jr. lärde sig spela schack som barn. Han tjänstgjorde i United States Air Force som sergeant, där han "utmärkte sig som lingvist".  Tate lärde sig spanska som utbytesstudent i Mexiko. Han valdes ut att delta i "Indiana University Honours Program in Foreign Language, Spanish Division" under sommaren 1975 och tillbringade två månader hos en mexikansk familj.

Schack 
Under 1993 höll Tate schacklektioner för lågstadiebarn i Goshen som en del av ett community school program.

Tates högsta FIDE rating var 2413 (oktober 2006), vilket gjorde honom till den 72:a högst rankade spelaren i USA och bland de 2000 bästa aktiva spelarna i världen. Hans högsta USCF rating var 2508, den 30 december 1996. Han blev internationell mästare 2007, efter att ha tjänat sin tredje norm vid 2006 World Open.

Hans äldre son, Andrew, sa: "Jag såg aldrig att han studera schackböcker, någonsin. Han hatade också schackdatorer och använde dem aldrig. Han bara satte sig ner och spelade."

Tate fick rykte som en kreativ och farlig taktiker i den amerikanska schackkretsen, där han vann omkring 80 turneringsmatcher mot stormästare. Tate vann United States Armed Forces Chess Championship fem gånger. Han vann Indiana State mästerskapet sex gånger (1995, 1996, 2000, 2005, 2006, 2007) och valdes in i Indiana State Chess Hall of Fame 2005. Han vann även delstatsmästerskapet i Alabama 2010. Flygvapenveteranen och 2003 års schackmästare i den amerikanska försvarsmakten Leroy Hill sa: "Alla spelare hade gatunamn. Emorys var 'utomjordisk' eftersom vi tyckte att hans spel inte var av denna världen."

Privatliv 
År 1985 gifte Tate sig med en engelsk kvinna som han fick tre barn med, varav den äldsta är kickboxaren och den kontroversiella influeraren på sociala medier Andrew Tate, född 1 december 1986. Hans bror Tristan som föddes 1988. Paret skilde sig 1997 och Tates ex-fru återvände till Luton, Storbritannien med barnen.

Död 
Den 17 oktober 2015 dog Tate efter en hjärtinfarkt under en turnering i Milpitas, Kalifornien. Efter hans död skrev flera stormästare och internationella mästare hyllningar till honom. 2016 antog Alabama-senaten en resolution "som firar hans liv och arv".

Bibliografi

Referenser 

Män
Födda 1958
Avlidna 2015
Amerikanska schackspelare
Alumner från Northwestern University
Idrottare från Chicago
Afroamerikaner
Amerikanska idrottare under 2000-talet
Leipzig Eilenburger Bahnhof

Leipzig Eilenburger Bahnhof var en järnvägsstation i Leipzig. Stationen var passagerarstation på järnvägen Leipzig–Eilenburg från 1874 till 1942. En stor del av det gamla stationsområdet är idag Lene Voigts park.

Historia 
När stationen öppnade för trafik år 1874, hade Leipzig redan fem järnvägsstationer och blivit en av de viktigaste järnvägsnaven i Tyskland. Halle-Sorau-Gubener Eisenbahn-Gesellschaft  ville öka företagets lönsamhet och beslöt 1872 att bygga en linje till Leipzig på en 10 hektar stor tomt i Rüdnitz, som på den tiden var en egen kommun. Platsen för den nya stationen låg, i jämförelse med de andra stationerna i Leipzig, långt från staden. Den 1 november 1874 öppnades järnvägstrafiken mellan Leipzig och Eilenburg. 

Den 1 maj 1915 flyttades fjärrtågstrafiken, som tidigare gått  via Leipzig Eilenburger Bahnhof,  till nybyggda Leipzig Hauptbahnhof. Det innebar att den enda persontågstrafik som gick till Eilenburger Bahnhof var lokaltågen till och från Eilenburg. Stationens huvudsakliga funktion var dock hantering av gods och expressfrakt. Det sista persontåget lämnade stationen den 2 november 1942 mot Taucha.

Under åren som följde förstördes stationsområdet delvis och stationsbyggnaden totalförstördes genom flyganfall. Av denna anledning kunde anläggningen först användas för godshantering efter 1945. Under  1960-talet revs byggnaderna successivt. Fram till omkring 1973 genomfördes transporter till Eilenburgs station med upp till 20 godsvagnar per tåg. 

Omedelbart efter senaste millennieskiftet revs de sista spåren på bangårdsområdet upp och växlarna mellan bangården och omvärlden vid Leipzig Anger-Crottendorf och överbyggnaden av bron över Zweinaundorfer Straße togs bort.

I januari 1997 beslutade Leipzigs kommunfullmäktige att göra om området till en park, som senare fick sitt namn efter Lene Voigt.

Referenser 

Järnvägsstationer i Leipzig
Järnvägsstationer invigda 1874
Järnvägsstationer stängda 1942
Thomas Brühl

Thomas Brühl, född 22 februari 1965, är en svensk företagsledare.

Brüihl inledde karriären på reklambyrån SCP i Göteborg i början på 1990-talet. Han var senare marknadschef för Göteborgs konserthus.

Våren 1997 blev Brühl vd för Vision Park, ett datorspelsföretag grundat på framgångarna med Backpacker. Bolaget kom att expandera genom fusioner. Efter fusion med Independent Media Group våren 2001 lämnade Brühl Vision Park.

Brühl var senare under 2001 en del av ledningen i "Digi-TV", ett projekt för att starta en ny TV-kanal i marknätet. Bakom projektet stod Sky Ventures och i ledningen fanns även Patrick Svensk, Christer Forsström och .

I juni 2002 meddelades att Brühl skulle komma till TV4 för att bli ansvarig för nya kanaler, inklusive Mediteve. Han var bland annat ansvarig för TV4 Plus inför lanseringen 2003 och för nylanseringen av Mediteve 2004.

Årsskiftet 2004/2005 lämnade Brühl TV4 för att bli vd för Sveriges Rese- och Turistråd. År 2006 bytte Turistrådet namn till Visit Sweden. Han lämnade företaget vid årsskiftet 2016/2017.

Efter en tid som vd för techbolagen Visit North och Quiddity blev Brühl år 2019 vd för Stöldskyddsföreningen.

Källor

Svenska mediechefer
Män
Födda 1965
Levande personer
Personer inom Sveriges näringsliv under 2000-talet
Square Madeleine-Tribolati

Square Madeleine-Tribolati är en öppen plats i Quartier de l'Hôpital-Saint-Louis i Paris tionde arrondissement. Platsen är uppkallad efter den franska syndikalisten och fackföreningspionjären Madeleine Tribolati (1905–1995). Square Madeleine-Tribolati omges av Rue Robert-Blache, Quai de Valmy och Rue Monseigneur-Rodhain. Platsen var tidigare uppkallad efter den franske kommunisten och motståndskämpen Robert Blache (1898–1944), som under andra världskriget avrättades av de tyska ockupanterna.

På Square Madeleine-Tribolati växer tryar, aukubor, lagerhägg och körsbärsplommon.

Bilder

Omgivningar
Saint-Vincent-de-Paul
Saint-Laurent
Place Madeleine-Braun
Place Raoul-Follereau
Square de Verdun
Passage Roland-Topor
Jardin Villemin
Impasse Boutron
Rue Monseigneur-Rodhain

Kommunikationer
  Tunnelbana – linje  – Château-Landon
  Busshållplats  – Paris bussnät
  Busshållplats  – Paris bussnät

Referenser

Noter

Webbkällor

Externa länkar

Torg i Paris
Gator i Paris tionde arrondissement
Quartier de l'Hôpital-Saint-Louis
Ahsoka (TV-serie)

Ahsoka är en amerikansk TV-serie från 2023, skapad av Dave Filoni. Serien är en del av Star Wars-franchisen och en spinoff av TV-serien The Mandalorian från 2019. Huvudrollen Ahsoka Tano spelas av Rosario Dawson. Karaktären skapades för den animerade serien Star Wars: The Clone Wars (svensk röst av Amanda Renberg), och gjorde sin live-actiondebut i andra säsongen av The Mandalorian, som även då spelades av Dawson.

Serien hade premiär på strömningtjänsten Disney+ den 23 augusti 2023 och kommer bestå av åtta avsnitt.

Rollista 
Källa: 
 Rosario Dawson – Ahsoka Tano
 Natasha Liu Bordizzo – Sabine Wren
 Hayden Christensen – Anakin Skywalker
 Eman Esfandi – Ezra Bridger
 Ivanna Sakhno – Shin Hati
 Mary Elizabeth Winstead – Hera Syndulla
 Ray Stevenson – Baylan Skoll
 Genevieve O'Reilly – Mon Mothma
 Diana Lee Inosanto – Morgan Elsbeth
 Lars Mikkelsen – storamiral Thrawn

Produktion 
Inspelningarna av serien påbörjades den 9 maj 2022 i Los Angeles, under arbetsnamnet Stormcrow, med Eric Steelberg och Quyen Tran som filmfotografer. Inspelningarna avslutades i oktober samma år.

Referenser

Externa länkar 

TV-seriestarter 2023
Engelskspråkiga TV-serier
Amerikanska dramaserier
Amerikanska science fiction-TV-serier
Amerikanska TV-serier från 2020-talet
TV-serier baserade på Star Wars
Madeleine Tribolati

Madeleine Tribolati, född 23 mars 1905 i Paris, död där 25 oktober 1995, var en fransk fackföreningsledare. Hon är ihågkommen för sitt arbete under 1936 års förhandling av kollektivavtal, där hon krävde lika yrkesrätt för män och kvinnor och upprätthöll principen "för lika arbete, lika lön". 1946 blev hon vice generalsekreterare för den franska arbetstagarfederationen (Fédération des Employés) och 1948 vicepresident för den franska förbundet för kristna arbetare (CFTC).

Biografi 
Madeleine Tribolati föddes i Paris 1905 och var dotter till en arbetare och städerska. Även om hon gick i en sekulär statlig skola, blev hon alltmer dragen till katolicismen. Efter att ha börjat arbeta när hon var 13 år lärde hon sig om hur kvinnliga fackföreningar erbjöd kvinnor möjligheter att försvara sina rättigheter. 1924 gick hon med i den franska förbundet för kristna arbetare (CFTC) och gick en utbildning vid École Normale Sociale, där hon under de kommande tre åren lärde sig om kyrkans lära, arbetsrätt och fackföreningar i syfte att komma in i läraryrket (vilket hon dock aldrig gjorde).

I slutet av 1920-talet började hon arbeta som en stenograf och valdes in i stenografiska förbundets styrelse. Hon tjänstgjorde som ungdomsdelegat för CFTC och ledde ett antal ungdomsmöten fram till 1935 då hon gick med i styrelsen för arbetstagarfederationen. Under denna period bidrog hon ett antal artiklar till union periodicals La Travailleuse och Syndicalisme där hon skrev om förhållanden hos arbetande mödrar och hemmafruar, och betonade en kvinnas rätt till arbete med sloganen "à rendement égal, salaire égal" (för lika arbete, lika lön). Hennes slutsatsen användes i en rapport som hon presenterade till kvinnomötet före CFTCs 16:e kongress där de togs i beaktande. 

Hennes framgång med att övertyga kvinnliga delegater från CGT att stödja hennes förslag om "det kvinnliga tillståndet" överraskade de manliga delegaterna med tanke på de fientliga relationerna mellan CGT och CFTC.

1946 valdes hon återigen till Arbetstagarförbundets vice generalsekreterare och vid CFTC:s 14:e kongress 1948 blev hon organisationens vicepresident. 1965 valdes hon återigen till vicepresident för CFTC, och lyckades få generalisering av tilläggspensioner 1972. Hon gick i pension 1975.

Madeleine Tribolati avled i Paris 1995.

Referenser 

Franska kvinnorättsaktivister
Avlidna 1995
Födda 1905
Kvinnor
Personer i Frankrike under 1900-talet
Personer från Paris
Per Mathias Johansson

Per Mathias Johansson (ibland även Per Mathias Johansson-Knif), född 27 juli 1854 i Bjuråker död 1921 i Delsbo, var en svensk fjärdingsman och massmördare som av Häradsrätten dömdes till döden för tre lönnmord han utfört mot betalning. Detta domslut ändrades 1892, av Högsta domstolen, till livstids fängelse.
17 maj 1917 frigavs Johansson från Långholmen och begav sig hem till Delsbo, där han avled fyra år senare.

Referenser 

Födda 1854
Avlidna 1921
Svenska mördare
Svenska seriemördare
Dödsstraff i Sverige
Personer från Bjuråkers socken
Män
Star Wars: Skeleton Crew

Star Wars: Skeleton Crew är en amerikansk TV-serie från 2023, skapad av Jon Watts och Christopher Ford. Serien är en del av Star Wars-franchisen och utspelar sig under samma tidsram som TV-serien The Mandalorian från 2019. Huvudrollen spelas av Jude Law.

Serien är planerad att ha premiär på stremingtjänsten Disney+ någon gång under 2023.

Rollista 
Källor: 
 Jude Law – en Jedi
 Ravi Cabot-Conyers
 Kyriana Kratter
 Robert Timothy Smith
 Ryan Kiera Armstrong
 Tunde Adebimpe
 Kerry Condon

Produktion 
I  början av september 2022 hade inspelningarna av serien hade pågått i "några veckor" i Manhattan Beach Studios i Los Angeles County, under arbetsnamnet Grammar Rodeo (en referens till Simpsons-avsnittet "Bart on the Road").

Referenser

Externa länkar 

TV-seriestarter 2023
Engelskspråkiga TV-serier
Amerikanska science fiction-TV-serier
Amerikanska TV-serier från 2020-talet
TV-serier baserade på Star Wars
Hans Garfwe

Hans Mårtensson Garfwe (tidigare Garff), död 13 augusti 1673 i Kaga församling, Östergötlands län, var en svensk adelsman och militär.

Biografi
Garfwe var son till Mårten Hansson Garff och Margareta Svenska. Han var ryttare i Sverige 1608 och blev ryttmästare vid Norrlands ryttare 1612. Garfwe blev 1625 fänrik vid Östgöta kavalleriregemente och 1627 löjtnant vid nämnda regemente. År 1632 blev han ryttmästare vid Östgöta kavalleriregemente, 1633 major och 1635 överstelöjtnant. Han adlades 10 oktober 1638 till Garfwe och blev introducerad 1640 som nummer 267. År 1642 blev han förflyttad till adelsfanan och blev 1658 överstelöjtnant vid drottningens livregemente till häst. Fick överstes titel 27 februari 1671. Garfwe avled 1673 i Kaga församling och begravdes i Gerstorpsgraven i Kaga kyrka. Där även hans vapen sattes upp..

Garfwe ägde gården Olstorp i Ledbergs socken, som han köpte 1640. Han fick 10 oktober 1638 Gerstorp i Kaga socken som donation, gården reducerades sedan till mågen Harald Ridderberg.

Familj
Garfwe gifte sig omkring 1632 med Kerstin Assersdotter (född 1615). Hon var syster till landshövdingen Nils Assersson Mannersköld. De fick tillsammans barnen Margareta Garfwe (1634–1708) som var gift med ryttmästaren Harald Ridderberg, Anna Garfwe som var gift med Nils Bröms och Gustaf Årrhane, Carin Garfwe (död 1682) som var gift med överstelöjtnanten Claes Niethoff och Maria Garfwe (död 1723) som var gift med kornetten Sven Eketrä.

Referenser

Noter 

Avlidna 1673
Män
Svensk obetitlad adel
Svenskt adlade
Svenska ryttmästare
Svenska militärer under 1600-talet
Oskar Terning

Carl Oskar Terning, född 21 februari 1882 i Fåglums socken, död 28 februari 1963 i Stockholm, var en svensk frikyrkoman och författare.

Oskar Terning var son till hemmansägaren Anders Petter Terning och Carolina Lejon. Han deltog efter avslutad folkskola i lantbruksarbetet hos fadern. 1901–1904 var han i Frälsningsarméns tjänst, och genomgick bland annat Svenska missionsförbundets missionsskola på Lidingö 1906–1908 samt studerade metodik och pedagogik vid folkskoleseminariet i Linköping 1908–1909 och bedrev språkstudier i London 1909 som förberedelse för lärarverksamhet i missionens tjänst. Terning stationerades i Jingzhou i Kina 1909 men återvände till Sverige på grund av sjukdom 1911, var lärare bland annat vid Svenska missionsförbundets missionsskola på Lidingö 1915–1918 var redaktör för Dala-Tidningen i Falun 1918–1919. 1919–1921 var Terning föreståndare för Norska missionsförbundets missionsskola i Lysaker, verkade som studiesekreterare i Svenska missionsförbundets ungdomsförbund, var initiativtagare till och föreståndare för dess korrespondensinstitut 1921–1929 och var bokförlagsredaktör inom missionsförbundet 1929–1947. Som skönlitterär författare kom Terning främst att i folklivsskildringar behandla sociala problem ur religiöst-etisk synvinkel. Sin speciella form fann han i religiöst betonade debattinlägg inom novellistisk ram och mot historisk bakgrund. Terning skrev även en rad levnadsteckningar för ungdom. Bland hans senare utgivna skildringar av det religiösa livet i Sverige märks Vägen över sal fyra (1949) och Ingvar från Åsledet (1951).

Källor 

 

Personligheter inom Svenska Missionskyrkan
Födda 1882
Avlidna 1963
Män
Svenska författare under 1900-talet
Personer från Fåglums socken
Goli Taraghi

Zohreh Taraghi-Moghadam, känd under namnet Goli Taraghi (persiska: گلی ترقی), född 10 oktober 1939 i Teheran, Iran, är en iransk romanförfattare och novellförfattare. Hon är trespråkig och talar förutom sitt modersmål flytande franska och engelska.

Biografi 
Goli Taraghis far Lotfollah Taraghi var parlamentsledamot, förläggare och journalist, och hennes mamma kom från en framstående kulturell familj. Hon är född och uppvuxen i Teheran och gick på Drake University i USA och tog en grundexamen i filosofi. När hon återvände till Iran, fick hon en magisterexamen från Teherans universitet 1967 och arbetade under hela 1960-talet som specialist i internationella relationer för Irans plan- och budgetorganisation. På 1970-talet undervisade hon i kurser i filosofi, mytologi och symbolik vid Teherans universitet. Efter den iranska revolutionen stängdes universiteten tillfälligt 1980. Taraghi skilde sig från sin make Hazhir Dariush och flyttade med sina två barn till Paris, men hon har besökt Iran kontinuerligt under hela tiden i exil.<ref> Heshmat Moayyad (red.), Stories from Iran: a Chicago anthology', 1921-1991', Mage Publishers, 1991, sid.403</ref>

 Verk i urval 
 1969, "Jag är också Che Guevera". persiska: Man ham Che Gevārā hastam. (novellsamling)
 1973, "Vintersömn". persiska: Khāb-e zemestāni. (roman)
 1994, "Strödda minnen". persiska: Khātereh-hā-ye parākandeh. (novellsamling)
 2001, "Annan plats". persiska: Jā-ye digar. (novellsamling)
 2002, "Två världar". persiska: Do donyā. (novellsamling)
 2018, "Återvändo". persiska: Bāzgasht''. (roman)

Flera av Goli Taraghis noveller och romaner har översatts till andra språk, främst engelska, franska och turkiska.

Hennes novell "Min själs stora dam" (Bozorgbānu-ye ruh-e man) (1982) vann det franska Contre-Ciel-priset för bästa novell i Frankrike.

Referenser 

Iranska författare
Persiskspråkiga författare
Persiskspråkig litteratur
Födda 1939
Kvinnor
Personer från Teheran
CA Cedergren

AB CA Cedergren är ett svenskt livsmedelsföretag som  grundades 1955 och som är Sveriges största producent av hönsägg som livsmedelsvara. Företaget har tillstånd att föda upp uppemot 2,9 miljoner hönsfåglar i sin anläggning i Fliseryd i Mönsterås kommun i Småland. CA Cedergren har marknadsandelar på omkring 18% av den svenska äggmarknaden.

De hönsägg som produceras och förpackas av CA Cedergren marknadsförs och säljs av Dava Foods.

Referenser

Företag bildade 1955
Svenska livsmedelsföretag
Företag i Mönsterås kommun
University of Rwanda

University of Rwanda är Rwandas statliga universitet. År 2013 sammanslogs samtliga statliga högre läroanstalter till en enda högskoleorganisation, vilken är organiserad i sex fakulteter och har verksamhet på nio campus på sju orter. Universitets säte finns på Gikondo Campus i Kigali, medan universitetets största campus ligger i Butare. University of Rwanda har sina rötter i National University of Rwanda, som grundades 1963 i Butare.

Ingående delar
 National University of Rwanda, Butare
 Kigali Institute of Science and Technology, Kigali
 Kigali Institute of Education, Kigali
 Higher Institute of Agriculture and Animal Husbandry
 School of Finance and Banking, Kigali
 Umutara Polytechnic, Nyagatare
 Kigali Health Institute, Kigali

Collages 
 College of Science and Technology (Nyarugenge, Huye och Nyagatare)
 College of Arts and Sciences
College of Medicine and Health sciences
College of Business and Economics (Gikondo Campus, Kigali)
College of Agriculture and Veterinary medicine
College of Education

Lokaler 
 Gikondo Campus, Kigali
 Nyarugenge Campus, Kigali
 Huye Campus, Butare
 Busogo Campus. Musanzedistriktet i Norra provinsen
 Nyagatare Campus i Nyagatare i Östra provinsen
 Rusizi Campus i Västra provinsen
 Rukara Campus i Östra provinsen
 Rwamagama Campus i Östra provinsen

Bildgalleri

Referenser
Denna artikel är baserad på artikeln University of Rwanda på engelskspråkiga Wikipedia.

Noter

Externa länkar
 University of Rwandas webbplats

Rwanda
Universitet och högskolor
Utbildningsinstitutioner bildade 2013
Järnvägen Leipzig Hbf–Leipzig-Connewitz

Leipzig Hauptbahnhof–Leipzig-Connewitz är en dubbelspårig elektrifierad järnväg i Sachsen, Tyskland. Järnvägen byggdes som en förbindelse mellan Leipzig Hauptbahnhof och Leipzig-Connewitz järnvägsstation. Delen Leipzig Hauptbahnhof - Leipzig-Stötteritz stängde för gott november 2012.

Historia 
1873 påbörjades planering för en ny järnväg som kunde fungera som förbindelsejärnväg mellan Leipzigs järnvägsstationer. Alte Verbindungsbahn Leipzig stängdes för trafik 20 augusti 1878 när Leipzig Hbf–Leipzig-Connewitz öppnade. 

Linjen var en av Östtysklands första att elektrifieras, och arbetet stod klart 15 januari 1962. I samband med invigandet av Leipzigs S-bahn sent 1960-tal invigdes nya stationer på linjen, Sellerhausen, Anger-Crottendorf och Messegelände (heter idag Leipzig Völkerschlachtdenkmal). Stationen Leipzig Marienbrunn återinvigdes samtidigt, men stängde för trafik 2012. 

När City-Tunnel Leipzig invigdes i december 2013 stängdes delen Leipzig Hauptbahnhof - Leipzig-Stötteritz. Huvudanledningen var för att undvika underhållskostnader för bron mellan Leipzig-Stötteritz och Leipzig-Sellerhausen. För att undkomma nödvändiga renoveringskostnader innan tunneln öppnade, hade sträckan Leipzig Hauptbahnhof - Leipzig-Stötteritz redan stängt för gott i november 2012. När tunneln öppnade, december 2013, började tågen gå linjen Gaschwitz - Leipzig-Connewitz - Leipzig Hauptbahnhof. Således återöppnades inte stationen Leipzig-Marienbrunn, detta eftersom det på sträckan mellan Tabakmühle - Leipzig-Connewitz, efter tunnelns öppnande, bara går godståg.

Referenser 

Järnvägslinjer i Tyskland
Transportanläggningar i Leipzig
Järnvägslinjer öppnade 1878
Järnvägslinjer stängda 2012
Franz Rosenzweig

Franz Rosenzweig (), född 25 december 1886 Kassel, död 10 december 1929 i Frankfurt am Main, var en tysk filosof, teolog och översättare.

Biografi
Rosenzweig studerade historia och filosofi i Freiburg och Berlin. År 1920 disputerade han på en avhandling om Friedrich Hegel, Hegel und der Staat; Rosenzweig kom dock att vända sig mot Hegels påtagliga idealism. Året därpå publicerade Rosenzweig sitt viktigaste arbete, Der Stern der Erlösung. I boken filosoferar han bland annat om människans konfrontation och fruktan för döden. Detta för människan till Gud; det är endast den gudomliga kärleken som kan upphäva dödens realitet. Ännu en gång vände sig Rosenzweig mot den hegelska idealismen och förespråkade att människan ska leva här och nu – i realiteten. Han lämnar metafysiken därhän.

År 1920 grundade Rosenzweig den judiska institutionen för vuxenutbildning, Freies Jüdisches Lehrhaus, i Frankfurt am Main. Personer som förknippas med Lehrhaus är bland andra Leo Löwenthal, Benno Jacob, Bertha Pappenheim, Siegfried Kracauer, Shmuel Josef Agnon och Gershom Scholem.

I februari 1922 diagnostiserades Rosenzweig med amyotrofisk lateralskleros (ALS). Han avled den 10 december 1929, 42 år gammal. Han är begravd på Nya judiska begravningsplatsen i Frankfurt.

Bibliografi (urval)
 1920 – Hegel und der Staat
 1921 – Der Stern der Erlösung
 1925 – Die Bauleute

Källor

Externa länkar

Tyska filosofer under 1900-talet
Tyska teologer under 1900-talet
Tyska översättare
Män
Födda 1886
Avlidna 1929
Personer från Kassel
Hegelforskare
Alumner från Freiburgs universitet