kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Jagdfliegerführer 2

Jagdfliegerführer 2 var ett tyskt flygkommando tillhörande Luftwaffe under andra världskriget. Det sattes upp den 21 december 1939 i Dortmund. Staben flyttade till Wissant i juli 1940 för att leda jaktförbanden ur Luftflotte 2 mot England. I juni 1941 flyttade man till Le Touquet och upplöste i december 1943.

Storbritannien 

Jagdfliegerführer 2 kontrollerade alla jaktförband tillhörande Luftflotte 2 under Slaget om Storbritannien.

Organisation 
Organisation den 13 augusti 1940
Jagdgeschwader 3 Samer, (Oberstleutnant Viek)
 I. Gruppe, Messerschmitt Bf 109, Colombert, Hptm. Hans von Hahn
 II. Gruppe, Messerschmitt Bf 109, Samer, Hptm. Erich von Selle
 III. Gruppe, Messerschmitt Bf 109, Desvres, Hptm. W. Kienitz
Jagdgeschwader 26 Audembert,(Major Handrick)
 I. Gruppe, Messerschmitt Bf 109, Audenbert, Hptm. K. Fischer
 II. Gruppe, Messerschmitt Bf 109, Marquise, Hptm. K. Ebbighausen
 III. Gruppe, Messerschmitt Bf 109, Caffiers, Major Adolf Galland
Jagdgeschwader 51 Wissant, (Major Werner Mölders)
 I. Gruppe, Messerschmitt Bf 109, Wissant, Hptm. Brustellin
 II. Gruppe, Messerschmitt Bf 109, Wissant, Hptm. G. Matthes
 III. Gruppe, Messerschmitt Bf 109, St.Omer, Major Hannes Trautloft
Jagdgeschwader 52 Coquelles, (Major von Bernegg)
 I. Gruppe, Messerschmitt Bf 109, Coquelles, Hptm. S. von Eschwege
 II. Gruppe, Messerschmitt Bf 109, Peuplingues, Hptm. Von Kornatzki
Jagdgeschwader 54 Campagne, (Major Mettig)
 I. Gruppe, Messerschmitt Bf 109, Guînes, Hptm. Hubertus von Bonin
 II. Gruppe, Messerschmitt Bf 109, Hermalinghen, Hptm. Winterer
 III. Gruppe, Messerschmitt Bf 109, Guînes, Hptm. Ultsch
Lehrgeschwader 2 Calais-Marck
 I. Gruppe, Messerschmitt Bf 109, Calais-Marck, Major Hans Trubenbach
Zerstörergeschwader 26 Lille, (Oberstleutnant Joachim-Friedrich Huth)
Stabschwarme, Messerschmitt Bf 110, Lille, Oberstleutnant Huth
 I. Gruppe, Messerschmitt Bf 110, Yvrench, Hptm. Wilhelm Makrocki
 II. Gruppe, Messerschmitt Bf 110, Crecy, Hptm. Ralph von Rettburg
 III. Gruppe, Messerschmitt Bf 110, Barley, Hptm. Johann Schalk
Zerstörergeschwader 76 Laval, (Major Walter Grabmann)
 Stabschwarme, Messerschmitt Bf 110, Laval, Major Grabmann
 II. Gruppe, Messerschmitt Bf 110, Abberville, Maj Erich Groth
 III. Gruppe, Messerschmitt Bf 110, Laval, Hptm. Friedrich-Karl Dickoré

Befälhavare 
Befälhavare:
 Generalmajor Kurt-Bertram von Döring 21 december 1939 
 Generalmajor Theo Osterkamp 1 december 1940
 Oberst Joachim-Friedrich Huth 1 augusti 1941
 Oberstleutnant Karl Vieck augusti 1942
 Major Josef Priller 11 januari 1943
 Johann Schalk September 1943

Referenser

Noter 
 

Militära enheter ur Luftwaffe
Inga Larsson

Inga Elisabeth Larsson, född 11 februari 1927 i Lund i Malmöhus län, död 24 april 2005 i Lomma, var en svensk målare och grafiker.

Hon var dotter till Theodor Ludvig Johansson och Clara Maria Larsson och från 1945 gift med Elvin Martin Allan Larsson. Hon var som konstnär autodidakt och bedrev självstudier under resor till Finland och Frankrike. Hon debuterade i en utställning med Skånes konstförening 1947 och deltog därefter i ett flertal samlingsutställningar i Skåne. Tillsammans med sin man och Gunnar Norrman ställde hon ut i Lomma 1956. Hennes konst består av stilleben, figursaker och landskap i olja, pastell, akvarell eller gouache samt träsnitt. Hon tilldelades Ellen Trotzigs stipendium 1964 och Lommas kulturstipendium 1986. Hon var medlem i Konstnärernas Samarbetsorganisation. Larsson är representerad vid Malmö museum, Tingshuset i Lund, Institutet för växt och skogsskydd i Alnarp, Malmöhus läns landsting, Hallands läns landsting, Kristianstads läns landsting, Östergötlands läns landsting och Västerbottens läns landsting.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del III sid 477, Allhems Förlag, Malmö. LIBRIS-ID:8390296
Svenska konstnärer, Biografisk handbok, Väbo förlag, 1987, sid 294, 

Svenska målare under 1900-talet
Kvinnor
Födda 1927
Avlidna 2005
Svenska grafiker under 1900-talet
Dagny Larsson

Dagny Larsson, född 16 juni 1912 i Västra Alstad, Malmöhus län, död 2006, var en svensk målare.

Hon var dotter till lantbrukaren Edvard Larsson och Karolina Jönsson och syster till journalisten och poeten Martha Larsson. Larsson studerade under 1930-talet vid Skånska målarskolan i Malmö och vid Otte Skölds målarskola i Stockholm, dessutom studerade hon en period för Erik Clemmesen i Köpenhamn och under studieresor till Frankrike och Italien. Hon debuterade med en separatutställning i SDS-hallen Malmö 1955 och har därefter medverkat i ett flertal separat och samlingsutställningar. Hennes konst består av landskapsmålningar och blommande fruktträd. Larsson är representerad med ett självporträtt vid Trelleborgs museum, samt på Malmö museum, Ystads konstmuseum, Malmöhus läns landsting och Statens konstråd. En minnesutställning med hennes konst visades på Trelleborgs museum 2007.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del III sid 472, Allhems Förlag, Malmö. LIBRIS-ID:8390296
Svenska konstnärer, Biografisk handbok, Väbo förlag, 1987, sid 293, 

Svenska målare under 1900-talet
Kvinnor
Födda 1912
Avlidna 2006
Carl-Marcus Larsson

Carl-Marcus Larsson, 28 juli 1918 i Eskilstuna, död 1987, var en svensk målare.

Han var son till Edvin Larsson och Elsa Erika Andersson samt från 1948 gift med Märta Maria Ekblom. Larsson studerade vid Otte Skölds målarskola i Stockholm 1946–1947 och vid Konsthögskolan 1947–1952 samt under studieresor till Frankrike och Italien. Separat ställde han ut på Galerie Æsthetica 1953 och han medverkade i ett flertal samlingsutställningar i Stockholm. Hans konst består av interiörer, barn och rofyllda motiv i olja eller akvarell. Larsson är representerad med ett självporträtt vid Eskilstuna konstmuseum.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del III sid 465, Allhems Förlag, Malmö. LIBRIS-ID:8390296
Svenska konstnärer, Biografisk handbok, Väbo förlag, 1987, sid 292, 
Minnesord i Svenska Dagbladet 9 augusti 1987

Svenska målare under 1900-talet
Män
Födda 1918
Avlidna 1987
Konstnärer från Eskilstuna
Fogden Sansho

Fogden Sansho (japanska: 山椒大夫) är en japansk historisk dramafilm från 1954, regisserad av Kenji Mizoguchi. Filmen var Mizoguchis åttioförsta film och räknas tillsammans med Sagor om en blek mystisk måne efter regnet och O-Haru som ett av hans sena mästerverk. Fogden Sansho är baserad på Ōgai Moris berättelse med samma namn. Denna var i sin tur baserad gamla folksagor och legender.

Kenji Mizoguchi vann ett Silverlejon för bästa regi vid Filmfestivalen i Venedig 1954 för Fogden Sansho. I Sight & Sounds kritikeromröstning för att utse tidernas bästa film 2012 kom filmen på 59:e plats med 25 röster.

Handling 
Filmen utspelar sig under Heianperioden i Japan och handlar om en familj som splittras då fadern efter att ha försökt skydda sina underlydande tvingas i exil. Modern och de två barnen Zushiō och Anju beger sig tillsammans med en tjänare iväg för att försöka återförenas med fadern. De luras att de ska få en enklare resa genom en båtresa. när de beger sig dit blir de överfallna av kidnappare, dessa säljer modern och tjänarinnan som prostituerade och barnen säljs som slavar. 

De köps av den grymme fogden Sansho som driver ett fångläger där barnen tvingas arbeta. Efter tio år tror Anju fortfarande på sin fars läror vilka förespråkar att behandla andra med medmänsklighet, hennes bror Zushiō har dock förträngt sin mänsklighet för att överleva och har blivit en av övervakarna som straffar andra slavar. En dag hör Anju en ny slavflicka sjunga en sång där hennes och hennes brors namn nämns i texten, detta får henne att tro att hennes mor lever och hon försöker övertyga Zushiō att de ska fly.

Medverkande

Mottagande 
Fogden Sansho hyllas av många kritiker och filmhistoriker och anses vara ett av Mizoguchis mest kända verk. På Rotten Tomatoes har filmen betyget 100%, baserat på 13 kritikerrecensioner med ett genomsnittligt betyg på 9 av 10.

Anthony Lane på The New Yorker skrev om filmen att han "sett 'Sansho' endast en gång tio år tidigare och jag kom ut från biografen en trasig man men lugn i min övertygelse att jag aldrig sett något bättre. Jag har aldrig vågat se om filmen då jag är rädd för att bryta förtrollningen och även för att ett människohjärta inte är skapat för att rida ut en sådan prövning." Den brittiske kritikern Gilbert Adair skrev i boken Flickers: An Illustrated Celebration of 100 Years of Cinema att "Fogden Sansho är en av dessa filmer för vilkas skull filmmediet existerar." Roger Ebert beskrev Fogden Sansho som en av de bästa av alla japanska filmer. "Vid något tillfälle under tittandet slutar filmen vara en fabel eller en berättelse och börjar vara en klagosång och när detta händer drabbar det oss så som få filmer gör."

Chuck Bowen på Slant Magazine skrev att "Fogden Sansho är ett av dessa utsökta mästerverk som vittnar om enkelhetens närande värde i mötet med obegripliga ohyggligheter." Guy Crucianelli på Popmatters skrev att även om filmen är "visuellt imponerande skulle den behålla sin skönhet även om den fysiska filmen släpats genom smutsen".

Källor

Engelska originalcitat

Externa länkar
 

Filmer 1954
Svartvita filmer
Japanska dramafilmer
Slaveri på film
9. Flieger-Division

9. Flieger-Division var en tysk flygdivision under andra världskriget. Den sattes upp i Jever den 1 februari 1940 och var då direkt underställd OKL. Den 23 maj 1940 överfördes förbandet till Luftflotte 2 och i juli 1940 flyttades staben till Soesterberg. I november 1940 ombildades förbandet till IX. Fliegerkorps.

Storbritannien

Organisation 
Divisionens organisation den 13 augusti 1940.
Kampfgeschwader 4 Soesterberg, (Oberstleutnant Hans-Joachim Rath)
 I. Gruppe, Heinkel He 111, Soesterberg, Hptm. Nikolaus-Wolfgang Meissner
 II. Gruppe, Heinkel He 111, Eindhoven, Major Dr. Gottlieb Wolf
 III. Gruppe, Junkers Ju 88, Amsterdam/Amsterdam-Schiphols flygplats, Hptm. Erich Bloedorn
Kampfgruppe 100 (Målmarkerare), Heinkel He 111, Vannes, Hauptmann Aschenbrenner
Küstengruppe 126 (Minläggning), Heinkel He 111
Aufklärungsgruppe 122 
 3. Staffel, Junkers Ju 88, Heinkel He 100, Eindhoven, Oberstleutnant Koehler

Befälhavare 
Divisionens befälhavare:
 General Joachim Coeler 1 februari 1940 – november 1940

Referenser

Noter 
 

Militära enheter ur Luftwaffe
Eric Larsson (konstnär)

Eric Valter Larsson, född 11 maj 1909 i Fleninge i Malmöhus län, död 30 oktober 2001 i Borås, var en svensk målare och tecknare.

Han var son till byggmästaren Jöns Larsson och Augusta Nilsson och från 1937 gift med Brit Sonja Margret Johansson (1906–1984). Larsson var som konstnär autodidakt och bedrev självstudier under resor till Frankrike, Österrike, Schweiz och Danmark. Tillsammans med Stig Kjellin ställde han ut på Konsthallen i Borås 1943 och tillsammans med Georg Lodström på Killbergs konstsalong i Helsingborg 1946. Han medverkade i samlingsutställningar med Borås och Sjuhäradsbygdens konstförening, Göteborgs konstförening och Helsingborgs konstförening. Hans konst består av stilleben, interiörer, figurer, porträtt och landskap i olja, akvarell, blyerts och kol. Larsson är representerad vid Borås konstmuseum.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del III sid 473, Allhems Förlag, Malmö. LIBRIS-ID:8390296
Svenska konstnärer, Biografisk handbok, Väbo förlag, 1987, sid 294, 

Svenska målare under 1900-talet
Män
Födda 1909
Avlidna 2001
Svenska tecknare under 1900-talet
Ernst Larsson

Ernst Edvin Hugo Larsson, född 11 mars 1911 i Limhamn i Malmöhus län, död 3 juli 1998 i Lindome, var en svensk målare och yrkesmålare.

Han var son till lantbrukaren Jakob Larsson och Anna Maria Nilsson och från 1940 gift med Marianne Englund. Larsson studerade konst för Nils Nilsson vid Valands målarskola i Göteborg 1938–1943 och under studieresor till Nederländerna, Danmark, Belgien och Frankrike. Separat ställde han ut i Göteborg, Örebro, Kalmar och Stockholm och han medverkade i samlingsutställningar i Göteborg och Örebro ett flertal gånger. Hans konst består av blomsterstilleben, interiörer och landskap.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del III sid 473-474, Allhems Förlag, Malmö. LIBRIS-ID:8390296
Svenska konstnärer, Biografisk handbok, Väbo förlag, 1987, sid 294, 

Svenska målare under 1900-talet
Män
Födda 1911
Avlidna 1998
Ramón Larruy

Ramón Larruy och Hernández, född 26 januari 1928 i Barcelona, Katalonien, död 18 september 1997 i Uppsala, var en spansk-svensk målare.

Larruy studerade vid Barcelonas konstakademi 1939-1943 och vid Victor Ripeaux konstakademi 1943-1949. Han bosatte sig i Tierp 1956 och flyttade till Uppsala 1978. Separat ställde han bland annat ut på Spanska Turistbyråns Salong i Stockholm, Galleri Latina (Stockholm), Galleri 1(Uppsala), Avesta konsthall, Konstfrämjandet och i Pharmacias konstförening i Uppsala och han medverkade i samlingsutställningar med Uplands konstförening, Grand Prix Internationaux Pater Noster i London, Invandrarnas kulturfestival i Malmö och Real Circulo Artistico de Barcelona. Han tilldelades ett konstnärsbidrag från Stockholms konstnärsnämnd 1978 och Tierps kulturstipendium 1973. Hans konst består av kompositioner med figurer i stora format, landskap, porträtt och stilleben. Han signerade sina arbeten med R. Larruy. Larruy är representerad i Tierps kommunhus, Sparbanken i Skara och Karlshamn. En minnesutställning med hans konst visades i Uppsala arrangerat av den spanska föreningen "Peña Española". Larruy skrev också många fina dikter på katalanska och spanska. "Med sin konsekventa harmoniska uppbyggnad bär Larruys konst en omisskänslig spansk prägel, där beröringspunkter med den spanska konstens rika traditioner är klart skönjbara" skrev Olof Lindhe. Också en katalansk konstkritiker och vän Magí Rovira skrev: "Det spanska landskapet lever i Larruys måleri. Färger, kontraster, enkelhet, fattigdom och skönhet. När man betraktar hans tavlor längtar man till de landskap som han skildrar och som ofta idag inte existerar".

Tryckta källor
Svenska konstnärer, Biografisk handbok, Väbo förlag, 1987, sid 291, 

Svenska målare under 1900-talet
Män
Födda 1928
Avlidna 1997
Spanska konstnärer
The Farmer's Wife

The Farmer's Wife är en brittisk romantisk komedifilm från 1928 i regi av Alfred Hitchcock. Filmen är baserad på Eden Phillpotts pjäs The Farmer's Wife från 1916.

Rollista 
 Jameson Thomas - Samuel Sweetland
 Lillian Hall-Davis - Araminta Dench, hans hushållerska
 Gordon Harker - Churdles Ash, hans vaktmästare
 Gibb McLaughlin - Henry Coaker
 Maud Gill - Thirza Tapper
 Louie Pounds - Änkan Windeatt
 Olga Slade - Mary Hearn, posttjänsteman
 Ruth Maitland - Mercy Bassett
 Antonia Brough - Susan
 Haward Watts - Dick Coaker
 Mollie Ellis - Sibley "Tibby" Sweetland (ej krediterad)

Externa länkar 
 

Filmer 1928
Brittiska stumfilmer
Brittiska romantiska komedifilmer
Filmer i regi av Alfred Hitchcock
Svartvita filmer
Sadri (språk)

Sadri är ett indoiranskt språk som är besläktat med bengali, maithili och oriya. Det är det förenande språket i den nordindiska delstaten Jharkhand och talas även i delstaterna Bihar, Västbengalen och Orissa samt i Bangladesh.

Källor 

Indoariska språk
Cecil Larsson

Carl Cecil Louis Larsson, född 24 februari 1908 i Barsebäckshamn, död okänt år, var en svensk-amerikansk målare.

Han var son till maskinisten Carl Larsson och hans hustru Anna. Hans föräldrar var svenskamerikaner och han föddes under ett besök i Sverige och växte upp i Amerika. Larsson studerade vid Art Students League of New York i New York 1932-1934 samt vid The Grand Central School of Art i New York, New York. Han var under sina ungdomsår bosatt i Proctor och har hämtat många motiv från Proctor och Nya Englandslandskapet. Han medverkade i ett stort antal samlingsutställningar i New York, Washington D.C, Boston och Salt Lake City samt i den årliga svensk-amerikanska konstutställningen i Chicago. Vid sidan av sitt eget skapande var han verksam som lärare i målning vid en konstskola. Larsson är förutom museum i USA representerad vid Smålands museum i Växjö.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del III sid 472, Allhems Förlag, Malmö. LIBRIS-ID:8390296

Svenska målare under 1900-talet
Amerikanska konstnärer
Män
Födda 1908
Avlidna okänt år
Svenskamerikaner
Personer från Barsebäcks socken
Lustgården (film, 1925)

Lustgården (engelska: The Pleasure Garden) är en brittisk stum dramafilm från 1925 i regi av Alfred Hitchcock. Filmen var Hitchcocks regidebut. Manuset är baserat på Oliver Sandys roman The Pleasure Garden och handlar om två körflickor på Pleasure Garden Theatre i London och deras struliga relationer.

Rollista 
 Virginia Valli - Patsy Brand
 Carmelita Geraghty - Jill Cheyne
 Miles Mander - Levet
 John Stuart - Hugh Fielding
 Ferdinand Martini - Mr. Sidey
 Florence Helminger - Mrs. Sidey
 Georg H. Schnell - Oscar Hamilton
 Karl Falkenberg - Prins Ivan
 Lewis Brody

Externa länkar 
 
 

Filmer 1925
Brittiska stumfilmer
Filmer i regi av Alfred Hitchcock
Filmer baserade på brittiska romaner
Regidebutfilmer
Brittiska kriminaldramafilmer
Svartvita filmer
Ingrid Larsson

Ingrid Maria Larsson, född 12 november 1898 i Jönköping, död 1977, var en svensk skulptör. 

Hon var dotter till disponenten John Alfred Larsson och Alma Sofia Ternström. Larsson studerade vid Tekniska skolan i Jönköping 1917-1919 och vid Gottfrid Larssons skulpturskola i Stockholm 1921-1922 och för Carl Milles vid Konsthögskolan 1923-1927. Hon tilldelades den kungliga medaljen 1927. Separat ställde hon ut i Jönköping 1935 och på Linköpings konstmuseum 1948. Hon medverkade i samlingsutställningar med Sveriges allmänna konstförening. Hon var huvudsakligen verksam som porträttskulptör och har utfört porträttbyster av Verner von Heidenstam för Svenska Akademien, Gustaf Cassel för Stockholms högskola, Maja Carlquist för Gymnastiska centralinstitutet, Philip Humbla för Gävle museum och Gösta Bagge för Stockholms högskola. För Sankt Eriks kyrka i Tureberg utförde hon ett krucifix i ek 1930. Larsson är representerad vid bland annat Östasiatiska museet i Stockholm.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del III sid 477-478, Allhems Förlag, Malmö. LIBRIS-ID:8390296
Svenska konstnärer, Biografisk handbok, Väbo förlag, 1987, sid 295, 

Svenska skulptörer under 1900-talet
Kvinnor
Födda 1898
Avlidna 1977
The Mountain Eagle

The Mountain Eagle är en brittisk dramafilm från 1927 i regi av Alfred Hitchcock. Filmen fick ett dåligt mottagande och kritiserades för sin brist på realism, Hitchcock själv var lättad över att filmen gick förlorad. Filmen räknas ännu som förlorad, dock har ett antal stillbilder hittats under åren, varav några finns med i François Truffauts bok om Hitchcock.

Rollista 
 Nita Naldi - Beatrice
 Malcolm Keen - John 'Fear o' God' Fulton
 John F. Hamilton - Edward Pettigrew
 Bernhard Goetzke - J.P. Pettigrew
 Ferdinand Martini

Externa länkar 
 
 

Filmer 1927
Brittiska stumfilmer
Brittiska romantiska dramafilmer
Filmer i regi av Alfred Hitchcock
Kentucky på film
Förlorade filmer
Svartvita filmer
Jaya Prakash Narayan

Jaya Prakash Narayan, ofta kallad J.P., född 11 oktober 1902, död 8 oktober 1979, var en indisk politiker. 1929-1948 arbetade Narayan inom kongresspartiet och deltog i den civila ohörsamhetsrörelsen för ett självständigt Indien. 1954 lämnade han partipolitiken och valde att ägna sitt liv åt Bhoodan Yanja Movement, som krävde att mark skulle delas ut till de jordlösa. 1974 framträdde han som en allvarlig kritiker av Indira Gandhis regim, som han såg som korrupt och odemokratisk. Den rörelse han ledde skapade Janata Party, som vann de indiska valen år 1977.

Utmärkelser 

 1965 – Ramon Magsaysaypriset

Källor 

Indiska politiker
Män
Födda 1902
Avlidna 1979
Mottagare av Ramon Magsaysaypriset
Edesnäs

Edesnäs är en herrgård och tidigare säteri på Utö i Utö socken, Haninge kommun.

Historik
Edesnäs hette ursprungligen Ede och omtalas första gången 1425 ('Eedh') då Nils Erengislesson på Hammersta bytte till sig en gård här från riddaren Karl Öra. Den ingick 1442 i hans morgongåva till hustrun Brita Olovsdotter. Troligen fanns här då ännu en gård då 10 penningland jord i Ede ingick då 10 penningland jord här ingick då Tyska orden sålde Årsta till Erik Axelsson (Tott). Brita Olovsdotters gård i Ede ingick i en donation till Uppsala domkyrka 1475 men det hindrade henne inte att 1492 sälja den till Sten Sture den äldre, vilket ledde till en längre rättstvist. Av Sten Stures jordebok från omkring 1495 framgår att gården då räntade 10 penningar, 1 pund sälspäck, 20 ägg och 6 dagsverken årligen. 

Laurens Axelsson (Tott) som 1476 övertagit Årsta innehade samma år en gård i Ede som vare år räntade 10 avradspenningar, 1/2 pund smör, 3 dagsverken och vart fjärde år 2 örtugar nötepenningar. Sten Stures ägor kommer 1528 i Gustav Vasas ägor och räknades som Arv och eget men tillföll 1556 Johan Pedersson (Bååt). Den sägs ha 1 1/2 spanns utsäde och äng till 16 lass hö. Den andra gården följer med Årsta i släkten Bielkenstiernas ägo. 1562 sägs den gården ränta 10 penningar, 1 fjärding strömming, 1/2 får, 1 höna, 5 ägg, 2 stockar och 4 dagsverken årligen. Enligt tiondelängden fanns tre brukare i Ede 1573.

Av byn inrättade Claes Bielkenstierna 1650 ett säteri som han gav namnet Edesnäs, sedan han fem år tidigare bytt till sig andra delar av Utö från kronan. Han blev därmed även ägare till Utö gruvor. Godset reducerades senare till kronan och växlade flera gånger ägare fram till 1804 då Utö Gruvbolag köpte hela Utö med Edesnäs. Under bolagets ledning lades all jord på Utö under Edesnäs och arrendebönder och torpare ersattes av statare. Jordbruket vid gården upphörde 1984.

Nuvarande huvudbyggnad härstammar från 1850. Kvar finns en före detta statarbostad från slutet av 1700-talet. och en magasinsbyggnad med lerklinade väggar från tidigt 1800-tal. Rättarstugan är från 1880-talet. I Stora ladan som uppfördes 1947 finns nu ett krukmakeri och i gårdens tidigare mejeri och mjölkbod har en pizzeria inrättats.

Källor

Externa länkar

 Edesnäs i Carl Martin Rosenberg: Geografiskt-statistiskt handlexikon öfver Sverige, Stockholm 1882-1883
 Edesnäs i Historiskt-geografiskt och statistiskt lexikon öfver Sverige i 7 band, Stockholm 1856-1870

Haninge kommun
Herrgårdar i Södermanland
Rune Lindkvist

Karl Rune "Harkis" Lindkvist född 16 april 1925 i Rytterne församling i Västmanland, död 22 oktober 2009 i Bromma, var en svensk handbollsspelare, högerhänt och spelade vänstersexa.

Karriär 
Han började spela handboll med Västerås IK 1938. Spelade för Västerås ett år i Allsvenskan och tog en tredjeplats i SM 1948 med Västerås. Förlust i semifinalen mot SM-vinnarna IFK Kristianstad. Gick sedan till Örebro SK där han sedan spelade resten av sin karriär.

Landslagsdebut 1948 i Göteborg mot Danmark där Lindkvist fick spela andra halvleken i vinstmatchen (17–7) mot Danmark. Totalt blev det 32 landskamper mellan 1948 och 1954 för Lindkvist. I huvudsak spelade han inomhuslandskamper. Största meriten var deltagandet i VM-laget 1954 som tog VM-guld. Efter 1954 spelade inte Lindkvist mer i landslaget. Han är Stor Grabb

Meriter 
 Världsmästare med svenska landslaget 1954

Referenser 

Svenska handbollsspelare
Män
Födda 1925
Avlidna 2009
Världsmästare i handboll
Personer från Rytterne socken
Mottagare av Stora grabbars och tjejers märke
437 Rhodia

437 Rhodia eller 1898 DP är en asteroid i huvudbältet, som upptäcktes 16 juli 1898 av den franske astronomen Auguste Charlois. Den har fått sitt namn efter den grekiska vattennymfen Rhodea.

Asteroiden har en diameter på ungefär 13 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter mytologiska figurer
Astronomiska upptäckter av A Charlois
Astronomiska upptäckter 1898
438 Zeuxo

438 Zeuxo eller 1898 DU är en asteroid i huvudbältet, som upptäcktes 8 november 1898 av den franske astronomen Auguste Charlois. Den har fått sitt namn efter den grekiska vattennymfen Zeuxo.

Asteroiden har en diameter på ungefär 58 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter mytologiska figurer
Astronomiska upptäckter av A Charlois
Astronomiska upptäckter 1898
441 Bathilde

441 Bathilde eller 1898 ED är en asteroid i huvudbältet, som upptäcktes 8 december 1898 av den franske astronomen Auguste Charlois. Det är okänt efter vem eller vad den är uppkallad efter.

Asteroiden har en diameter på ungefär 65 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter med namn av okänt ursprung
Astronomiska upptäckter av A Charlois
Astronomiska upptäckter 1898