kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Fabrikkaia

Fabrikkaia, eller Prestelvkaia, är en byggnadsanläggning i Vadsø i Finnmark fylke i Norge.

Fabrikkaia är troligen Finnmarks äldsta kaj och blev åter användbar 2010 efter restaurering. Den byggdes till Esbensens guanofabrik vid Prestelva 1871.

Fabrikkaia ligger väster om Vadsøs centrum i Inre Kvenbyen (idag Inre byen), ett område som idag domineras av villor från 1900-talet. Det byggdes upp under 1800-talet av invandrare från Finland med fastigheter mellan två parallella gator, på en sluttning mot havet. Till husen hörde uthus i ordning uppför sluttningen. Nere vid stranden hade fastigheterna båthus. 

Fabrikkaia var en av få träkajer i Vads som inte brändes hösten 1944. De som överlevde kriget, har i flertalet fall rivits under efterkrigstiden. Fabrikkaia består av en kaj och ett lagerhus, vilka kulturminnesmärkts. Träkajen var alltför förfallen för att restaureras antikvariskt, varför den i stället rekonstruerades 2007. Anläggningen förvaltas av Vadsø museum – Ruija kvenmuseum.

Källor 
Om Fabrikkaia i Arkitekturguide for Nord-Norge og Svalbard på Universitetets i Tromsø webbplats

Byggnader och anläggningar i Finnmark fylke
Vadsø kommun
Vadsø museum – Ruija kvenmuseum
Byggnadsminnen i Norge
Slaget vid Olszynka Grochowska

Slaget vid Olszynka Grochowska var ett fältslag som ägde rum den 25 februari 1831 under novemberupproret. Slaget utkämpades i ett skogsområde öster om Warszawa, mellan en polsk armé på 45 000 man, under befäl av Józef Chłopicki, och en 70 000 man stark rysk här, ledd av fältmarskalken Hans Carl von Diebitsch. Striderna varade i drygt ett dygn och slutade med att ryssarna drog sig tillbaka från stridsområdet. De polska trupperna hade lidit svåra förluster och försökte sig inte på ett förföljande.

Källor

Tryckta källor 

 Nyström, Anton (1901). Striderna om östra Europa mellan Ryssland, Polen och Sverge : från äldsta tider till våra dagar. Stockholm: Gernandt. Libris 2687347

Polska slag
Ryska slag
Slag i Polen
Krigsåret 1831
Polens militärhistoria
David Parland

David Parland, pseudonym Blackmoon, född 26 september 1970 i Högalids församling, Stockholm, död 19 mars 2013 i Johanneshov, var en svensk metalgitarrist. Han är känd för att ha varit med och grundat banden Necrophobic, Dark Funeral och Infernal.

Biografi
Tillsammans med Joakim Sterner grundade David Parland bandet Necrophobic 1989. Bandet antas ha tagit sitt namn från Slayer-låten "Necrophobic" från albumet Reign in Blood. Parland medverkar bland annat på Necrophobics första fullängdsalbum The Nocturnal Silence, utgivet 1993, men lämnade bandet 1995 för att koncentrera sig på Dark Funeral, som han och Lord Ahriman hade bildat 1993. Parland medverkar som gitarrist och låtskrivare på EP:n Dark Funeral (1994) och fullängdsalbumet The Secrets of the Black Arts (1996). Parland lämnade Dark Funeral sistnämnda år och grundade War och Infernal.

Från 1994 till 2002 drev Parland skivetiketten Hellspawn Records, som bland annat gav ut album av Abruptum och Dark Funeral, distribuerade av House of Kicks. Efter att ha lämnat Infernal 2003 höll Parland en låg profil, tills bandet återförenades och 2010 släppte EP:n The Infernal Return. Kort efter detta försvann Infernal från rampljuset. Parland hade tidigare ådragit sig en nackskada i samband med en bilolycka och blivit beroende av smärtstillande.

David Parland begick självmord den 19 mars 2013, 42 år gammal. Han är begravd på Skogskyrkogården.

Diskografi

Necrophobic
Slow Asphyxiation (1990; demo)
Unholy Prophecies (1991; demo)
The Call (1992; EP) 
The Nocturnal Silence (1993) 
Bloodfreezing (1994) (outgiven demo)
Spawned by Evil (1996; MCD)
Satanic Blasphemies (2010; boxset)

Dark Funeral
Dark Funeral (1994; EP)
The Secrets of the Black Arts (1996)
In the Sign... (2000)

War
Total War (1996/1997)
We Are...Total War... (2001)

Infernal
 Infernal (2000; MCD)
 Under Wings of Hell (2002; split med Dark Funeral)
 Summon Forth the Beast (2003; MCD)
 The Infernal Return (2010; EP)

Darkwinds
Demo (1994; outgiven demo, som Blackmoon)
Demo (2009)
Untitled album (2010)

Källor

Webbkällor
Blackmoon på Encyclopaedia Metallum: The Metal Archives
David Parland är död
DARK FUNERAL's LORD AHRIMAN On Passing Of DAVID PARLAND: 'You Will Be Missed Deeply!' Blabbermouth.net 24 mars 2013.

Musiker från Stockholm
Svenska metalgitarrister
Musiker som begått självmord
Födda 1970
Avlidna 2013
Män
Mononymt kända personer
Rune Hall

Rune Paul Samuel Hall, född 19 mars 1939 i Jönköpings Kristina församling i Jönköpings län, är en svensk militär.

Biografi
Hall avlade studentexamen 1959. Han avlade officersexamen vid Kungliga Krigsskolan 1962 och utnämndes samma år till fänrik i armén. Han tjänstgjorde vid Smålands artilleriregemente 1969–1970, studerade vid Militärhögskolan 1970–1972, tjänstgjorde vid Arméstaben 1972–1977 och tjänstgjorde åter vid Smålands artilleriregemente 1977–1978. År 1978 befordrades han till överstelöjtnant, varefter han tjänstgjorde vid Värnpliktsverket 1978–1981 och studerade vid Försvarshögskolan 1981. Han var bataljonschef vid Gotlands artilleriregemente 1981–1982 och var chef för Planeringsavdelningen i Sektion 1 vid Arméstaben 1982–1984. År 1984 befordrades han till överste, varpå han var chef för Artilleriskjutskolan 1984–1987. Han befordrades 1987 till överste av första graden, varefter han var artilleriinspektör och arméflyginspektör vid Arméstaben 1987–1991. Åren 1991–1995 var han ställföreträdande personalchef och chefsutvecklare vid Försvarsstaben (1991–1994) och vid Högkvarteret (1994–1995). Han studerade 1992 vid Försvarshögskolan. Åren 1995–1999 var Rune Hall försvarsattaché vid ambassaderna i Wien, Prag och Bratislava. Från den 1 februari till och med den 31 mars 1999 stod han till förfogande vid Militära underrättelse- och säkerhetstjänsten i Högkvarteret, varefter han pensionerades.

Referenser

Födda 1939
Levande personer
Män
Svenska militärer under 1900-talet
Militärer från Jönköping
Överstar i svenska armén
Svenska attachéer
Kumpulagården

Kumpulagården ligger i Yttre Kvenby i östra delen av Vadsø. Under andra hälften av 1800-talet byggde invandrare från Finland småbruk där, med husen längs en väg parallellt med stranden. Kumpulagården byggdes 1850–1862.

Kumpulagården byggdes som ett Varangerhus med ladugården hopbyggd med bostadshuset. I Kumpulagården låg ladugården i en flygel på  baksidan. Ladugården har senare rivits och ersatts av ett fristående stall. Lagerhuset vid stranden har också rivits. 

Kumpulagården är kulturminnesmärkt.

Källor 
Om Kumpulagården i Arkitekturguide for Nord-Norge og Svalbard på Universitetets i Tromsø webbplats

Externa länkar
Bild av Kumpulagården och några av dess beboende, Gudmund Korvanen med dottern Bjørg Kristine samt "Dukka" Korvanen, omkring 1950
Bild av Kumpulagården undergående restaurering, omkring 1964
Kumpulagården undergående restaurering, omkring 1984–1985

Byggnader och anläggningar i Finnmark fylke
Vadsø kommun
Kulturminnesmärken i Finnmark fylke
Varangerhus
Kväner
Anton Rodgers

Anthony "Anton" Rodgers, född 10 januari 1933 i Ealing, London, död 1 december 2007 i Reading, Berkshire, var en brittisk skådespelare. Rodgers har bland annat medverkat i En spökhistoria (1970), Schakalen (1973), Rivierans guldgossar (1988) och Köpmannen i Venedig (2004).

Filmografi i urval 

 

 

 
 
 

 (röst)

Källor

Externa länkar 

 

Brittiska skådespelare under 1900-talet
Män
Födda 1933
Avlidna 2007
Brittiska skådespelare under 2000-talet
Skådespelare från London
Personer från Ealing
Onkel Tom

Onkel Tom är titelfiguren i Harriet Beecher Stowes roman Onkel Toms stuga. Onkel Tom är en nordamerikansk slav som lever enligt kristna ideal och framställs som moraliskt högstående.

Ursprunglig karaktärisering  
Vid tidpunkten för romanens första publikation 1851 avvek Onkel Tom från de dåtida stereotyper som ofta framhävdes i så kallade minstrelshower. Stowes känslostarka berättelse förmänskligade slavarnas lidande för en vit publik genom att porträttera Tom som en Jesus-liknande karaktär som till slut blir martyr, när han blir slagen till döds av en grym slavägare efter att han vägrat berätta var två kvinnor som flytt från slaveriet befann sig. Stowe vände på genusnormen i slavberättelser genom att ställa Onkel Toms passivitet mot tre modiga afroamerikanska kvinnor som flyr från slaveri.

Epitet  
Uttrycket "Onkel Tom" används även som ett nedsättande epitet för en svart person som är överdrivet inställsam mot vita eller en person som fjäskar för överheten. Användningen av epitetet är ett resultat av senare bearbetningar, inte den ursprungliga romanen.

Referenser 

Skällsord
Kultur i USA
Hugo Olsson

Hugo Olsson kan syfta på:

 Hugo Olsson (filatelist), svensk skolman och filatelist
 Hugo Olsson (konstnär), svensk målare
Linus Pettersson

Linus Pettersson, född 13 maj 1987, är en svensk professionell bandyspelare som spelar för Bollnäs Bandy.

Pettersson fostrades i IFK Motala och har under sin karriär spelat för Sandvikens AIK (2001/2002-2011/2012), Söderfors GoIF (2005/2006), ryska HK Zorkij (2012/2013-2013/2014) och åter för Sandviken (sedan säsongen 2014/2015). Han har blivit svensk mästare med Sandviken 2003, 2011 och 2014. Pettersson har spelat i landslaget under många år och var med och tog VM-guld 2012 och 2017.

Referenser

Födda 1987
Svenska bandyspelare
Män
Levande personer
4207 Chernova

4207 Chernova eller 1986 RO2 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 5 september 1986 av den amerikanske astronomen Edward L.G. Bowell vid Anderson Mesa Station. Den är uppkallad efter Galina Pavlovna Tjernova.

Asteroiden har en diameter på ungefär tretton kilometer och tillhör asteroidgruppen Eos.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Eos-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av E Bowell
Astronomiska upptäckter 1986
4208 Kiselev

4208 Kiselev eller 1986 RQ2 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 6 september 1986 av den amerikanske astronomen Edward L.G. Bowell vid Anderson Mesa Station. Den är uppkallad efter Nikolaj Kiseljov, avdelningschef vid astrofysiska institutet vid Tadjikiska vetenskapsakademin i Dusjanbe.

Asteroiden har en diameter på ungefär trettio kilometer.

Referenser 
 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av E Bowell
Astronomiska upptäckter 1986
Matt Roy

Matthew Alan "Matt" Roy, född 1 mars 1995, är en amerikansk professionell ishockeyback som spelar för Los Angeles Kings i National Hockey League (NHL). Han har tidigare spelat för Ontario Reign i American Hockey League (AHL); Michigan Tech Huskies i National Collegiate Athletic Association (NCAA) samt Indiana Ice i United States Hockey League (USHL).

Roy draftades av Los Angeles Kings i sjunde rundan i 2015 års draft som 194:e spelare totalt.

Statistik

Internationellt

Referenser

Externa länkar
Matt Roy NHL Statistics – Hockey-Reference.com
Matt Roy (b.1995) hockey statistics and profile at hockeydb.com

Män
Födda 1995
Levande personer
Personer från Wayne County, Michigan
Idrottare från Michigan
Amerikanska ishockeyspelare
Amerikanska idrottare under 2000-talet
Spelare i Indiana Ice
Ishockeyspelare i Michigan Tech Huskies
Spelare valda i NHL Entry Draft 2015
Spelare valda av Los Angeles Kings i NHL Entry Draft
Alumner från Michigan Technological University
Spelare i Ontario Reign (2015–)
Spelare i Los Angeles Kings
Santa Maria de Thermis

Santa Maria de Thermis, även benämnd Santa Maria de Cella, var en kyrkobyggnad i Rom, helgad åt Jungfru Maria. Kyrkan var belägen där nu San Luigi dei Francesi står i Rione Sant'Eustachio. Kyrkan var initialt inrymd i ruinerna av Neros termer, därav tillnamnet (cognome) ”de Thermis”. Tillnamnet ”Cella”, däremot, syftar på kyrkans intilliggande kloster.

Kyrkans historia
Kyrkan nämns för första gången i ett dokument från år 998. Marken, där en gång Neros termer stod, hade förvärvats av benediktinerklostret i Farfa. År 1478 avyttrade klostret Farfa Santa Maria de Thermis samt tre andra kyrkor – San Salvatore in Thermis, San Benedetto de Thermis och San Biagio a Piazza Lombarda – åt den franska nationen. Försäljningen godkändes av påve Sixtus IV (1471–1484) i en bulla, promulgerad den 2 april 1478. Kyrkan Santa Maria de Thermis nedrevs omkring år 1585 för att ge plats åt den nya San Luigi dei Francesi.

Ett av kyrkans sidokapell var invigt åt Jungfru Marie födelse.

Omnämningar i kyrkoförteckningar

Referenser

Noter

Tryckta källor

Romersk-katolska kyrkobyggnader i Rom (rione Sant'Eustachio)
Ej längre existerande kyrkobyggnader i Rom
Kyrkobyggnader invigda under 900-talet
Mariakyrkor i Rom
Rione Sant'Eustachio
Imagine Asia

Imagine Asia (Hangul: 이매진아시아; tidigare känt som Wellmade Star M och Wellmade Yedang) är ett sydkoreansk underhållningsföretag som grundades 1976. Företaget är en agentur, tv-produktionsbolag, event management och konsertproduktionsbolag.

Historia 
Företaget grundades 1976 som tälttillverkaren  Banpo Industries. År 2000 ändrades namnet till Banpo Tech. Sex år senare gick företaget samman med Star M Entertainment under  namnet Star M. 

Några av företagets första artister var skådespelarna Shin Min-en, Jang Dong-gun och Hyun Bin. Bolaget noterades på KOSDAQ 2007. Året efter ändrades bolagets namn igen, denna gång till Wellmade Star M. Samtidigt flyttades huvudkontoret till Distriktet Gangnam, Seoul. 

År 2013 förvärvade förtaget skivbolaget Dream T Entertainment och året därpå fusionerades företaget med Yedang Company under namnet Wellmade Yedang. 

År 2015, förvärvades ett av företagets dotterbolag 39 procent av aktierna i YMC Entertainment och det andra dotterbolaget,  Dream T Entertainment, förvärvade 41 procent av aktierna i samma bolag. Således blev YMC Entertainment majoritetsägare efter att ha köpt totalt 80 procent av aktierna. Samma år förvärvade företaget även Blue star entertainment.

I mars 2016 bytte Yedang Company officiellt namn till Banana Culture och Wellmade bytte i juni namn till Imagine Asia. Wellmade Yedang fortsatte som ett fristående bolag.

Referenser

Externa länkar 
 
 Officiellblogg at Naver

Sydkoreanska skivbolag och skivmärken
Skivbolag och skivmärken bildade 1976
Filmproduktionsföretag
Företag i Seoul
Sidor med ogranskade översättningar
WP:Projekt Korea
Bralstorp

Bralstorp var en svensk släktgren av en från Mecklenburg inflyttad, sedärmera i Solvik i Kärrbo socken i Västmanland, bosatt tysk adelssläkt, vilken under medeltiden innehade ämbetsuppdrag som fogdar, och betydande jordinnehav. Släkten anses vara kopplad till de två nordtyska släkter från Mecklenburg, Negendanck och Parkentin, vilka förde samma, eller snarliknande vapen, och Albrecht Bralstorp i Wismar.

Vapen:Bralstorpska vapnet återges av Jan Raneke som delat, nedre fältet styckat. Tinkturen är osäker, och baserad på vapen för den förmodat besläktade tyska ätten Negendank.

Riddaren Eggard Bralstorp den äldre till Solvik (död 20 mars 1308) var född i Mecklenburg, och är 1308 omnämnd som domini Edgardi de Bralsthorp.

Eggard d.ä. var gift med Ragnhild Andersdotter (Elofssönernas ätt) och från dem är en dotter gift med Dan Jonsson (Stjärnbjälke) och två söner kända:

Eggert Bralstorp den yngre till Solvik, död 1351, gift med Estrid Ragnesdotter
Bengt Notholm Eggardsson (Notholm Eggardi), kungens fogde i Sörmland, död 1355. gift 1) med Johanna Simpa, dotter till Thorsten Simpa den äldre, vid vilkas begravning i Eskilstuna kloster detta råkat i brand, varför han bidragit för klostrets återställande efter branden. och gift 2) år 1345 med Cecilia Ingevaldsdotter  och far till Peter Bengtsson Bralstorp. och en dotter gift med Gelikin van Pytten. medan barnen från första giftet tycks ha kallat sig Simpa och tagit ättens Simpas vapen, bland dem en son, kaniken i Strängnäs, Thorsten Notholmsson Simpa d.y. (död före 1362) som tog sin morfars tillnamn och vapen.

Vidare läsning
 Medeltidsätten Bralstorp av Bengt Hildebrand, PHT 1930 (årgång 31)
Det medeltida Sverige av Kaj Janzon. Band 2 Södermanland. 5 Oppunda härad.
Negendanck och Parkentin (tyskspråkiga Wikipedia)

Källor

Referenser

Medeltida svenska ätter
Romance Is a Bonus Book

Romance is a Bonus Book (Hangul: 로맨스는 별책부록; RR: Romaenseuneun Byeolchaekburok) är en sydkoreansk tv-serie med bland andra Lee Na-young och Lee Jong-suk i rollerna. Serien hade premiär 26 januari 2019 på tvN.

Beskrivning 

Serien följer livet för anställda på ett förlag.

Rollista (i urval) 

 Lee Na-young som Kang Dan-yi (37 år)
 Lee Jong-suk som Cha Eun-ho (32 år)
 Jung Yoo-jin som Song Hae-rin (29 år)
 Wi Ha-joon som Ji Seo-joon (29 år)

Produktion 

Den första manusläsningen hölls den 26 oktober 2018 med närvaro av skådespelarna och filmpersonalen.

Denna serie är Lee Na-youngs första serie på tv efter nio år och Lee Jong-suk:s första romantiska komedi.

Musik

Del 1

Del 2

Del 3

Referenser

Externa länkar 

  
 

Sydkoreanska TV-serier från 2010-talet
TV-program i tvN
TV-seriestarter 2019
TV-serieavslutningar 2019
Koreanskspråkiga TV-serier
Sydkoreanska dramaserier
Sidor med ogranskade översättningar
WP:Projekt Korea
Emil Forslund

Emil Forslund, född 21 september 1993 i Tidaholm, Västra Götalands län, är en svensk professionell ishockeyspelare som spelar för Tingsryds AIF i Hockeyallsvenskan. Han har tidigare spelat för bl.a. Östersunds IK, Växjö Lakers, Brynäs IF, Tingsryds AIF och Skövde IK.

Säsongen 20/21 vann han SM-guld.

Referenser

Externa länkar 

Män
Födda 1993
Levande personer
Svenska ishockeyspelare
Personer från Tidaholm
Ishockeyspelare i Brynäs IF
Spelare i Tingsryds AIF
Spelare i Skövde IK
Ishockeyspelare i Leksands IF
17 Persei

17 Persei, som är stjärnans Flamsteed-beteckning, är en ensam stjärna belägen i den södra delen av stjärnbilden Perseus. Den har en genomsnittlig skenbar magnitud på ca 4,56 och är svagt synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallax enligt Gaia Data Release 2 på ca 8,5 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 390 ljusår (ca 118 parsek) från solen. Den rör sig bort från solen med en heliocentrisk radialhastighet av ca 13 km/s.

Egenskaper
17 Persei är orange till gul jättestjärna av spektralklass K5+ III, som har förbrukat förrådet av väte i dess kärna och nu utvecklas bort från huvudserien. Den har en massa som är ca 1,3 solmassor, en radie som är ca 52 solradier och utsänder ca 550 gånger mera energi än solen från dess fotosfär vid en effektiv temperatur på ca 4 000 K.

17 Persei är en misstänkt variabel stjärna (VAR), som har visuell magnitud +4,56 och varierar i amplitud med 0,012 magnituder och en period av 4,42968 dygn.

Se även 
 Variabel stjärna

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/13328/17persei.

Stjärnbilden Perseus
Flamsteedobjekt
HR-objekt
HD-objekt
Orangea jättar
Misstänkta variabler
San Benedetto de Thermis

San Benedetto de Thermis, även benämnd Sancti Benedicti de Scorticlariis och Sancti Benedicti a Cella Farfae, var en kyrkobyggnad i Rom, helgad åt den helige Benedikt av Nursia. Kyrkan var belägen vid dagens Corso del Rinascimento i Rione Sant'Eustachio. Kyrkan var initialt inrymd i ruinerna av Neros termer, därav tillnamnet (cognome) ”de Thermis”. ”Scorticlariis” syftar på distriktet Scorticlari. I detta distrikt hade garvarna, italienska conciatori, sina bodar; Scorticlari och conciatori härleds från latinets scortum, ”skinn”, ”hud”, ”läder”.

Kyrkans historia
Kyrkan nämns för första gången i ett dokument från år 998, i vilket den benämns ”ecclesia S. B. in loco qui dicitur scorticlaro”. Marken, där en gång Neros termer stod, hade förvärvats av benediktinerklostret i Farfa. Kyrkan omnämns i en bulla, promulgerad av påve Urban III år 1186, vilken räknar upp den bland filialerna till församlingskyrkan San Lorenzo in Damaso; i bullan används benämningen ”S. Benedicti de Termis”.

År 1478 avyttrade klostret Farfa San Benedetto de Thermis samt tre andra kyrkor – San Salvatore in Thermis, Santa Maria de Thermis och San Biagio a Piazza Lombarda – åt den franska nationen. Försäljningen godkändes av påve Sixtus IV (1471–1484) i en bulla, promulgerad den 2 april 1478.

Michele Lonigo (1572–1638), präst och prefekt vid Vatikanens arkiv, publicerade år 1621 en förteckning över Roms kyrkor; i denna anger han att San Benedetto-kyrkan fortfarande existerar, dock förfallen. Ferruccio Lombardi drar slutsatsen, att kyrkan nedrevs kort därefter, alltså under 1600-talets första hälft.

Omnämningar i kyrkoförteckningar

Referenser

Noter

Tryckta källor

Romersk-katolska kyrkobyggnader i Rom (rione Sant'Eustachio)
Ej längre existerande kyrkobyggnader i Rom
Kyrkobyggnader invigda under 900-talet
Kyrkobyggnader helgade åt den helige Benedikt
Romersk-katolska kyrkobyggnader rivna under 1600-talet
Rione Sant'Eustachio
Bergkvaraätten

Bergkvaraätten är ett nutida konventionellt namn på en svensk medeltida frälseätt som också kallas (stjärna), med ursprung från godset Bergkvara, en dryg halvmil sydväst om Växjö, förut beläget i Bergunda socken, Kinnevalds härad i Värend, numera en herrgård och slottsruin i Växjö kommun i Kronobergs län. Ätten utslocknade 1409. Medlemmarna förde i sina vapen en sjuuddig stjärna, liknande vapnet för ätterna Kase och Vinäsätten.

Godset var under 1300-talet sätesgård för bröderna Sibbe och Håkan Karlsson.

1312 beseglar Magnus Sibbesson i Stegeborg tillsammans med andra svenska stormän och kung Birger ett dokument där de erkänner att de gemensamt är skyldiga kung Erik av Danmark 2000 mark lödigt silver.

1328 beseglar Sibbe Karlsson att han upplåter å halva vattnet i strömmen vid  Öslö åt sin bror Håkan.

1339 nämns Håkan Karlsson som riddare. Håkan var gift med Märta Philipsdotter (Ulvätten).

Håkans son, väpnaren Magnus Håkansson skrev sig till Bergkvara, vilket då var en mindre by.

Magnus son Karl Magnusson ökade undan för undan antalet gårdar som låg under godset och gifte sig 1398 med Ingeborg Arvidsdotter, dotter till väpnaren och häradshövdingen Arvid Bengtsson (Lejonansikte, Bengt Nilssons ätt).

Efter att Magnus dött gifte hon om sig med Birger Trolle den äldre och när hennes son Håkan Karlsson (stjärna) från hennes första gifte, dog vid tjugo års ålder på 1420-talet, ärvdes godset Bergkvara till hans halvbror Birger Trolle den yngre  (omkring 1401-1471) och gick sedan under namnet "Trollegodset" i arv inom ätten Trolle, som därför ibland kallats den yngre Bergkvaraätten.

Källor
Smålands historia av Olle Larsson
SDHK-nr: 2479
SDHK-nr: 3572

Referenser

Medeltida svenska ätter
San Biagio a Piazza Lombarda

San Biagio a Piazza Lombarda, även benämnd San Biagio de Scorteclariis, var en kyrkobyggnad i Rom, helgad åt den helige martyrbiskopen Blasius. Kyrkan var belägen vid Piazza Lombarda, dagens Piazza Madama, i Rione Sant'Eustachio. Kyrkan var initialt inrymd i ruinerna av Neros termer. ”Scorteclariis” syftar på distriktet Scorticlari. I detta distrikt hade garvarna, italienska conciatori, sina bodar; Scorticlari och conciatori härleds från latinets scortum, ”skinn”, ”hud”, ”läder”.

Kyrkans historia
Denna kyrka omnämns endast i två dokument: Il Catalogo Parigino från cirka år 1230 samt i ett folkräkningsdokument, utgivet av Basilica Vaticana år 1380.

Marken, där en gång Neros termer stod, hade förvärvats av benediktinerklostret i Farfa. År 1478 avyttrade klostret Farfa San Biagio a Piazza Lombarda samt tre andra kyrkor – San Salvatore in Thermis, Santa Maria de Thermis och San Benedetto de Thermis – åt den franska nationen. Försäljningen godkändes av påve Sixtus IV (1471–1484) i en bulla, Creditam nobis desuper, promulgerad den 2 april 1478.

Det är oklart när kyrkan nedrevs.

Omnämningar i kyrkoförteckningar

Referenser

Noter

Tryckta källor

Romersk-katolska kyrkobyggnader i Rom (rione Sant'Eustachio)
Ej längre existerande kyrkobyggnader i Rom
Kyrkobyggnader helgade åt den helige Blasius
Rione Sant'Eustachio
Adam Lidström

Adam Lidström, född 12 februari 1996 i Detroit, Michigan, är en svensk-amerikansk professionell ishockeyspelare. Han är son till den före detta NHL-spelaren Nicklas Lidström.

Klubbkarriär

Referenser 

Födda 1996
Idrottare från Detroit
Levande personer
Män
Spelare i Enköpings SK HK
Spelare i Linden Hockey
Spelare i Nybro Vikings
Ishockeyspelare i Surahammars IF
Spelare i Visby/Roma HK
Ishockeyspelare i Västerås IK
Svenska ishockeyspelare