kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Jota Gruis

Jota Gruis (ι Gruis, förkortat Jota Gru, ι Gru) som är stjärnans Bayerbeteckning, är en dubbelstjärna belägen i den östra delen av stjärnbilden Tranan. Den har en skenbar magnitud på 3,90 och är synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 17,8 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 183 ljusår (ca 56 parsek) från solen.

Egenskaper
Primärstjärnan Jota Gruis A är en orange till röd jättestjärna av spektralklass K1 III. Den har en radie som är ca 12,4 gånger större än solens och utsänder från dess fotosfär ca 107 gånger mera energi än solen vid en effektiv temperatur av ca 4 900 K.

Jota Gruis är en enkelsidig spektroskopisk dubbelstjärna med en omloppsperiod på 409,6 dygn(1,121 år) och en excentricitet på 0,66. Den avger röntgenstrålning med ett energiflöde på 441,31 × 10-17 W/m2.

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/iotagruis

		
Stjärnbilden Tranan
Bayerobjekt	
Orangea jättar
Dubbelstjärnor
HD-objekt
Sideby kyrka

Sideby kyrka ligger i Sideby, som sedan 1973 hör till Kristinestad i sydligaste Österbotten.

Historia 
I de dokument som har bevarats från medeltiden omnämns ortnamnet Sideby för första gången år 1540. Skaftung, strax norr om kyrkbyn, har varit säte för landsdelens första kyrkobyggnad, en kapellkyrka från 1400-talet.

Sideby tillhörde Ulvsby gårdslän under medeltiden, men överfördes 1606 till Lappfjärd socken. Sideby blev en självständig församling 1860, men slogs 2006 ihop med församlingarna i Kristinestad och Lappfjärd till Kristinestads svenska församling.

Sideby gamla kyrka brann ner 1969.

Den nuvarande kyrkan 
En ny kyrka ritades av arkitekt Erik Kråkström. Den nya kyrkan, som invigdes 1972 (Sidebys sista år som en självständig kommun), byggdes på den gamla grunden. 

Kyrkans orgel med 14 stämmor, byggdes 1972 av Hans Heinrich.

I Sideby kyrka finns plats för 300 personer.

Externa länkar 

Sideby kyrka på Kristinestads svenska församlings hemsida.

Referenser 

Kyrkobyggnader invigda 1972
Kyrkobyggnader i Borgå stift
Kyrkobyggnader i Kristinestad
Kyrkbränder i Finland
Bränder 1969
1972 i Finland
Jorky

Jorky, född 4 juni 1975, död natten mellan den 28 och 29 mars 1989, var en fransk varmblodig travhäst. Han tränades och kördes av Léopold Verroken.

Jorky tävlade mellan åren 1978–1984 och sprang in 8,8 miljoner franc efter att ha tagit 28 segrar på 58 starter. Han räknas som en av de främsta franska travhästarna genom tiderna. Han tog karriärens största seger i 1981 års upplaga av Elitloppet.

Han har även segrat i stora lopp som Critérium des 3 ans (1978), Prix Victor Régis (1978), Prix Phaeton (1979), Critérium des 4 ans (1979), Critérium Continental (1979), Prix de Croix (1979), Gran Premio delle Nazioni (1980), Prix de l'Atlantique (1980), Prix de l'Étoile (1980), Prix Marcel Laurent (1980), Prix de Bretagne (1981), Prix de Paris (1981), Prix René Ballière (1981), Copenhagen Cup (1981), Elite-Rennen (1981) och Challenge Cup (1981, 1982). Han har även kommit på andraplats i världens största travlopp Prix d'Amérique (1981, 1984).

Jorky dog av problem med magen natten mellan den 28 och 29 mars 1989.

Referenser

Noter

Externa länkar 

 Elitloppet 1981: Jorky

Hästar födda 1975
Hästar avlidna 1989
Franska travhästar
Hästar som vunnit Elitloppet
Hästar som vunnit Prix de Paris
Astro Lounge

Astro Lounge är ett musikalbum av Smash Mouth som släpptes 1999 på skivbolaget Interscope Records. Albumet som var gruppens andra studioalbum blev också deras största framgång, mycket tack vare hitsingeln "All Star" som nådde fjärdeplatsen på Billboard Hot 100 i USA, och även blev en europeisk hit. Även låtarna "Then the Morning Comes" och "Can't Get Enough of You Baby" blev mindre hitsinglar.

Låtlista 
(låtar utan angiven upphovsman skrivna av Greg Camp)
"Who's There" - 3:33
"Diggin' Your Scene" - 3:10
"I Just Wanna See" (Greg Camp, Paul De Lisle) - 3:45
"Waste" - 3:27
"All Star" - 3:21
"Satellite" - 3:39
"Radio" - 3:21
"Stoned" - 4:10
"Then the Morning Comes" - 3:04
"Road Man" - 2:31
"Fallen Horses" (Camp, Steve Harwell, Lisle, Kevin Coleman, Michael Klooster) - 4:06
"Defeat You" - 3:54
"Come On, Come On" (Camp, Harwell) - 2:33
"Home" - 3:12
"Can't Get Enough of You, Baby" (Sandy Linzer, Denny Randell) - 2:30

Listplaceringar 
Billboard 200, USA: #6
Australien: #29
Nya Zeeland: #19
Nederländerna: #85

Fotnoter

Källor 
Albumet på Allmusic

Musikalbum 1999
BMW G20

BMW G20 är en personbil som den tyska biltillverkaren BMW introducerade på bilutställningen i Paris i oktober 2018.

Motor

Bilder

Referenser

Externa länkar
 BMW Sverige

G20
Bakhjulsdrivna fordon
Fyrhjulsdrivna fordon
Richmond Renegades

Richmond Renegades var ett amerikanskt professionellt ishockeylag som spelade i den nordamerikanska ishockeyligan East Coast Hockey League mellan 1990 och 2003. De spelade sina hemmamatcher i inomhusarenan Richmond Coliseum som ligger i Richmond i Virginia. Renegades var samarbetspartners med New York Islanders, Hartford Whalers, Los Angeles Kings, Carolina Hurricanes, San Jose Sharks och Washington Capitals i National Hockey League (NHL). Laget vann en Riley Cup, som var trofén som gavs ut till det vinnande laget av East Coast Hockey Leagues slutspel, för säsongen 1994–1995.

De har haft spelare som Krystofer Barch, Trevor Gillies, Milan Hnilička, Rod Langway, Manny Legace, Jamie McLennan, Nolan Pratt och Rastislav Staňa.

Referenser

Sportklubbar upplösta 2003
Farmarlag till Washington Capitals
Farmarlag till San Jose Sharks
Farmarlag till Carolina Hurricanes
Farmarlag till Los Angeles Kings
Farmarlag till Hartford Whalers
Farmarlag till New York Islanders
Richmond, Virginia
Ishockeyklubbar i Virginia
ECHL-lag
Sportklubbar bildade 1990
Upplösta ishockeyklubbar i USA
Mercedes-Benz W247

Mercedes-Benz W247 (eller Mercedes-Benz B-klass) är en MPV som den tyska biltillverkaren Mercedes-Benz introducerade på bilutställningen i Paris i oktober 2018.

Versioner:

Referenser

Externa länkar 
 Officiell pressrelease. 

W247
Framhjulsdrivna fordon
Håkan Rugeland

Bo Håkan Rugeland, född 25 september 1957 i Spånga församling i Stockholms stad, är en svensk militär.

Biografi
Rugeland avlade sjöofficersexamen vid Sjökrigsskolan 1983 och samma år civilingenjörsexamen i skeppsbyggnad vid Kungliga Tekniska högskolan i Stockholm. Han utnämndes 1983 till löjtnant vid 1. ubåtsflottiljen och befordrades 1984 till kapten. Åren 1990–1991 gick han Allmänna kursen vid Militärhögskolan och 1991 befordrades han till örlogskapten. Han befordrades till kommendörkapten 1994 och var avdelningsingenjör vid 1. ubåtsflottiljen 1994–1996, varpå han befordrades till kommendörkapten med särskild tjänsteställning 1996 och tjänstgjorde vid Muskö örlogsbas 1996–1999. Åren 1999–2001 var han chef för Kompetenscentrum Integrerat logistikstöd i Tekniskt kompetenscentrum i Försvarets materielverk och 2000 befordrades han till kommendör.

Rugeland var chef för Underhållsavdelningen i Krigsförbandsledningen i Högkvarteret 2001–2004. Åren 2005–2006 var han chef för Marina basbataljonen. Från 2008 var han ställföreträdande chef för Materielavdelningen i Produktionsledningen i Högkvarteret. År 2013 erhöll han en tjänst vid Materielavdelningen i Produktionsledningen i Högkvarteret. Sedan 2015 är Rugeland ställföreträdande projektledare vid Planerings- och ekonomiavdelningen i Ledningsstaben i Högkvarteret, inom ramen för omdaning försvarslogistiken. I denna egenskap var han ansvarig för Försvarsmaktens arbete med att ge ett remissvar på utredningen Logistik för högre försvarsberedskap.

Utmärkelser och ledamotskap
 Ledamot av Kungliga Örlogsmannasällskapet (LÖS, 1999)
 Ledamot av Kungliga Krigsvetenskapsakademien (LKrVA, 2007)

Referenser

Födda 1957
Levande personer
Män
Militärer från Stockholm
Svenska militärer under 1900-talet
Svenska militärer under 2000-talet
Svenska sjöofficerare
Ledamöter av Kungliga Örlogsmannasällskapet
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Arkansas Riverblades

Arkansas Riverblades, stiliserat som Arkansas RiverBlades, var ett amerikanskt professionellt ishockeylag som spelade i den nordamerikanska ishockeyligan East Coast Hockey League mellan 1999 och 2003. De spelade sina hemmamatcher i inomhusarenan Alltel Arena som ligger i North Little Rock i Arkansas. Riverblades lyckades aldrig vinna Kelly Cup, som är trofén som ges ut till det vinnande laget av East Coast Hockey Leagues slutspel.

De har haft spelare som Vernon Fiddler.

Referenser

Sportklubbar upplösta 2003
North Little Rock
Ishockeyklubbar i Arkansas
ECHL-lag
Sportklubbar bildade 1999
Upplösta ishockeyklubbar i USA
Permit

Permit, född  i Västtyskland, död 1969, var en västtysk varmblodig travhäst. Han tränades och kördes av sin uppfödare Walter Heitmann.

Permit tävlade mellan åren 1948–1954 och sprang in omkring 460 000 D-mark på 124 starter varav 58 segrar. Han var en av de bästa travhästarna i världen under sin tid, och räknas som en av de främsta tyskfödda travhästarna genom tiderna.

Permit segrade i den första upplagan av Elitloppet, som kördes i maj 1952 i samband med att Solvalla firade 25-årsjubileum. Han vann på tiden 1.17,3 över sprinterdistans, närmast före den svenska stjärnan Frances Bulwark. Detta stod sig som löpningsrekord fram till 1956 års upplaga då Gelinotte segrade på tiden 1.16,7. I januari 1953 segrade Permit även i världens största travlopp Prix d'Amérique på Vincennesbanan i Paris.

Efter tävlingskarriären var han verksam som avelshingst i bland annat Sverige, Danmark, Frankrike och Italien.

Referenser

Noter

Externa länkar 

Hästar födda 1945
Hästar avlidna 1969
Tyska travhästar
Hästar som vunnit Elitloppet
Hästar som vunnit Prix d'Amérique
Nu flyger vi ännu högre

Nu flyger vi ännu högre (engelska: Airplane II: The Sequel i USA, Flying High II: The Sequel i Australien, Nya Zeeland, Sydafrika, Japan och Filippinerna) är en parodifilm från 1982 och uppföljaren till Titta vi flyger 1980.

Regissörerna för föregångaren (Jim Abrahams, David Zucker och Jerry Zucker) var inte involverade i denna film.

Rollista

Kritik
På Rotten Tomatoes fick filmen 42 % i 19 recensioner och 48/100 poäng i 9 samlade recensioner på Metacritic

Referenser

Fotnoter

Externa länkar 
 
 
 
 

Amerikanska filmer 1982
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska science fiction-komedifilmer
Amerikanska parodifilmer
Amerikanska uppföljarfilmer
Amerikanska rymdäventyrsfilmer
Filmer från Paramount Pictures
Amerikanska slapstick-komedifilmer
Framtiden på film
Månen på film
Chicago Express (ishockey)

Chicago Express var ett amerikanskt professionellt ishockeylag som spelade i den nordamerikanska ishockeyligan ECHL under säsongen 2011–2012. De spelade sina hemmamatcher i inomhusarenan Sears Centre, som ligger i Hoffman Estates i Illinois. Laget var samarbetspartner med Columbus Blue Jackets i National Hockey League (NHL). Express lyckades aldrig vinna Kelly Cup, som är trofén som ges ut till det vinnande laget av ECHL:s slutspel.

De har haft spelare som Devin DiDiomete, Drew Paris och Bobby Robins.

Referenser

Sportklubbar upplösta 2012
Farmarlag till Columbus Blue Jackets
Cook County, Illinois
Ishockeyklubbar i Illinois
ECHL-lag
Sportklubbar bildade 2011
Upplösta ishockeyklubbar i USA
Columbia Inferno

Columbia Inferno var ett amerikanskt professionellt ishockeylag som spelade i den nordamerikanska ishockeyligan ECHL mellan 2001 och 2008. De spelade sina hemmamatcher i inomhusarenan Carolina Coliseum, som ligger i Columbia i South Carolina. Laget var samarbetspartner med Vancouver Canucks och Toronto Maple Leafs i National Hockey League (NHL). Inferno lyckades aldrig vinna Kelly Cup, som är trofén som ges ut till det vinnande laget av ECHL:s slutspel.

De har haft spelare som Alex Auld, Eric Boulton, Julien Brouillette, Alex Burrows, Fjodor Fjodorov, Ryan Gunderson, Jani Hurme, Mike Minard och Bryan Rodney.

Referenser

Sportklubbar upplösta 2008
Farmarlag till Toronto Maple Leafs
Farmarlag till Vancouver Canucks
Columbia, South Carolina
Ishockeyklubbar i South Carolina
ECHL-lag
Sportklubbar bildade 2001
Upplösta ishockeyklubbar i USA
Austin Wagner

Austin Wagner, född 23 juni 1997, är en kanadensisk professionell ishockeyforward som spelar för Los Angeles Kings i National Hockey League (NHL). Han har tidigare spelat för Ontario Reign i American Hockey League (AHL) och Regina Pats i Western Hockey League (WHL).

Wagner draftades i fjärde rundan i 2015 års draft av Los Angeles Kings som 99:e spelare totalt.

Statistik

Referenser

Externa länkar
Austin Wagner NHL Statistics – Hockey-Reference.com
Austin Wagner hockey statistics and profile at hockeydb.com
Austin Wagner – player profile at The Hockey News

Spelare i Los Angeles Kings
Spelare i Ontario Reign (2015–)
Spelare valda i NHL Entry Draft 2015
Spelare i Regina Pats
Kanadensiska idrottare under 2000-talet
Kanadensiska ishockeyspelare
Idrottare från Calgary
Levande personer
Födda 1997
Män
Spelare valda av Los Angeles Kings i NHL Entry Draft
Elitloppet 1974

Elitloppet 1974 var den 23:e upplagan av Elitloppet, som gick av stapeln söndagen den  på Solvalla i Stockholm. Finalen vanns av den italienskägda hästen Timothy T., körd och tränad av Giancarlo Baldi.

Inför 1974 års Elitlopp återgick man till upplägget med försök och final, sedan det kommit kritik från utlandet då man året innan kört tre heat. 1974 års upplaga av Elitloppet hade samlat ett mycket starkt fält, trots att fjolårets segrare Ego Boy tvingats lämna återbud sedan han trampat snett i Åby Stora Pris veckan innan. I startfältet fanns bland annat Hambletonianvinnaren Timothy T. som blev favoritspelad, och värsta konkurrenten Amyot från Frankrike. 

Även tröstloppet Elitloppet Consolation kördes detta år, för de hästar som deltagit i kvalheaten, men som inte lyckats kvala in till finalen.

Upplägg och genomförande 
Elitloppet är ett inbjudningslopp och varje år bjuds 16 hästar som utmärkt sig in till Elitloppet. Hästarna lottas in i två kvalheat, och de fyra bästa i varje försök går vidare till finalen som sker 2–3 timmar senare samma dag. Desto bättre placering i kvalheatet, desto tidigare får hästens tränare välja startspår inför finalen. Samtliga tre lopp travas sedan 1965 över sprinterdistansen  meter (engelska milen) med autostart (bilstart). I Elitloppet 1974 var förstapris i finalen  kronor, och  kronor i respektive kvalheat.

Kvalheat 1

Kvalheat 2

Finalheat

Referenser

Externa länkar 

Sport i Sverige 1974
1974
Y Gruis

Y Gruis är en kortperiodisk förmörkelsevariabel av Algol-typ (EA) i stjärnbilden Tranan. 

Stjärnan har visuell magnitud +11,57 och varierar med en amplitud av 1,25 magnituder och en period av 1,716838 dygn.

Se även 
 Variabel stjärna

Referenser

Noter 

Stjärnbilden Tranan
Algolvariabler
Dougs första film

Dougs första film () är en amerikansk tecknad långfilm från 1999. Den är baserad på Disneys version på tv-serien Doug av Nickelodeon.

Rollista 
 Tom McHugh – Doug Funnie
 Fred Newman – Skeeter Valentine
 Chris Phillips – Roger Klotz
 Constance Shulman – Patti Mayonnaise
 Becca Lish – Connie Benge
 Alice Playten – Beebe Bluff
 Doug Preis – Mr. Bluff
 Guy Hadley – Guy Grayham
 Doris Belack – Borgmästaren Tippy Dink
 Frank Welker – Herman Melville

Svenska röster 
 Anders Öjebo – Doug Funnie
 Nick Atkinson – Skeeter Valentine
 Mariam Wallentin – Patti Mayonnaise
 Monica Forsberg – Connie Benge/Borgmästare Tippy Dink
 Andreas Nilsson – Roger Klotz
 Sofie Lindberg – Beebe Bluff
 Stefan Berglund – Mr. Bluff
 Gustav Larsson – Guy Grayham
 Roger Storm – Bud Dink
 Johan Lindqvist – Herman Melville

Externa länkar 

Amerikanska animerade filmer
Amerikanska filmer 1999
Disneys långfilmer
Engelskspråkiga filmer
Animerade filmer 1999
Filmer från Walt Disney Pictures
Travsport i Finland

Travsport har förekommit i Finland sedan åtminstone 1817. Trav är den största formen av hästkapplöpning i landet. Det moderna travet i Finland formades på 1960-talet när man började tävla med importerade varmblodshästar och totalisatorspel blev populärt.

Sporten når en årlig publiksiffra på cirka 670 000 och är med det en av landets populäraste idrottsgrenar. I de finska traven deltar knappt 7000 hästar, lite under 2000 kuskar. Det finns cirka 160 professionella tränare i landet och över 7000 registrerade amatörtränare. Spel på hästar omsätter årligen cirka 230 miljoner euro.

Historia 
De första kända travtävlingarna hölls 1817 på Aura ås is i Åbo. De första travtävlingarna med prisutdelning ordnades 1850 i Kuopio. Travsport började snart understödjas av statsmakten, som insåg dess betydelse för hästaveln.

En organiserad tävlingsverksamhet inleddes på 1870-talet, då uppställdes bland annat regler för ett av staten anordnat rikstrav som hölls så gott som årligen 1862-1939. Stamboken för finska kallblodiga hästar stängdes 1907.

Travsporten i Finland fick sett till prestationerna ett uppsving efter andra världskriget, medan banornas kvalitet, publikutrymmen, totalisatoromästtning med mera länge förblev otillfredsställande. På 1960-talet började importerade varmblod användas vid tävlingar. På 1970-talet blev trav en publiksport av stora mått. Till de förbättrade förhållandena och ökade publiktillströmningen bidrog inte minst det stegrade intresset för totalisatorspel.

Landets första travsällskap grundades 1873 i Joensuu. Överorganisation för den finländska travssporten är numera Finlands Hippos, vari 1972 uppgick bland annat det 1919 bildade Finska travförbundet.

2001 tillsattes en hästhushållningsdelegation. Denna arbetar som ett rådgivande organ i anslutning till jord- och skogsbruksministeriet, och dess uppgift är att avge utlåtanden om fördelningen av totalisatormedel för främjandet av hästuppfödning och hästsport. Dessutom skall den ta initiativ och avge utlåtanden i andra ärenden som anknyter till hästhushållningen.

Tävlingar 
Travlopp ordnas varje dag bortsett från julafton och juldagen. Den viktigaste travtävlingen i Finland är Kungstravet som är en årlig stormönstring för världens bästa kallblodstravare. Bland övriga stora tävlingar märks Suur-Hollola-loppet, St. Michel-loppet, Kymi Grand Prix och Finlandialoppet.

Travbanor 
Totalt tävlas det på 43 olika travbanor i landet. Banorna delas in i tre kategorier, centralbanan Vermo i Esbo, 17 landskapsbanor och 24 sommarbanor. Därtill finns det ungefär 120 träningsbanor.

Centralbana

Landskapsbanor

Sommarbanor

Källor

Externa länkar 
 Finlands Hippos rf - Centralorganisation för travsport och hästuppfödning

Finland
Sport i Finland
Elitloppet 1973

Elitloppet 1973 var den 22:e upplagan av Elitloppet, som gick av stapeln söndagen den  på Solvalla i Stockholm. Finalen vanns av den svenska hästen Ego Boy, körd och tränad av Ingemar Olofsson.

Inför 1973 års Elitlopp ändrade man upplägg helt, och bjöd in endast åtta hästar. Dessa skulle först mötas i ett heat över 1 609 meter, och sedan i ett ytterligare. Om en häst vann båda heaten skulle denne stå som segrare, men om två olika hästar vunnit i kvalheaten skulle dessa två få mötas i ett avgörande skiljeheat. 1973 års upplaga av Elitloppet hade samlat bland annat Flower Child från USA som var obesegrad i fem starter under 1973, samt Sveriges segerstaplare, Ego Boy.

Både Flower Child och Ego Boy vann varsitt kvalheat och fick mötas i skiljeheat. I skiljeheatet var taktiken viktig, och tempot blev lågt. På senare tid har duellen mellan Rättvikstränaren Ingemar Olofsson och USA:s Joe O'Brien, som då var en stjärnkusk, målats upp liknande David mot Goliat. Första varvet avverkades på långsamma 1.30,5 med Ego Boy i ledningen, men i sista sväng skruvades tempot upp och Ego Boy släppte aldrig förbi Flower Child. Duellen anses numera som klassisk.

Tröstloppet Elitloppet Consolation kördes inte detta år.

Upplägg och genomförande 
Elitloppet är ett inbjudningslopp och varje år bjuds 16 hästar som utmärkt sig in till Elitloppet. Hästarna lottas in i två kvalheat, och de fyra bästa i varje försök går vidare till finalen som sker 2–3 timmar senare samma dag. Desto bättre placering i kvalheatet, desto tidigare får hästens tränare välja startspår inför finalen. Samtliga tre lopp travas sedan 1965 över sprinterdistansen  meter (engelska milen) med autostart (bilstart).

Inför Elitloppet 1973 bjöds endast åtta hästar in, som skulle mötas i två kvalheat, med ett eventuellt skiljeheat om kvalheaten fått två olika segrare. Detta år var det totala förstapriset  kronor.

Kvalheat 1

Kvalheat 2

Skiljeheat

Referenser

Externa länkar 

Sport i Sverige 1973
1973
Övermarks kyrka

Övermarks kyrka ligger i Närpes i Österbotten och hör till Övermarks kapellförsamling inom Närpes församling, Borgå stift i Evangelisk-lutherska kyrkan i Finland. Den uppfördes under åren 1875-1878 efter att församlingen 1871 genom ett kejserligt utslag beviljats utträde ur Närpes församling. Arkitekt var Ernst Theodor Granstedt.  

Kyrkan rymmer drygt 1000 personer. Den restaurerades senast åren 2002-03 varvid den också fick sin nuvarande ljusröda färg.

Klockstapeln 
Klockstapeln byggdes samtidigt med och i samma stil som kyrkan. Den är 30 meter hög och indelad i tre våningar. De tre klockorna av varierande storlek finns i den mellersta våningen.

Inventarier 
Altartavlan som hänger ovanför altaret, som är placerat ad orientem (mot öster), visar en korsfäst Jesus på Golgata. Den är målad år 1933 av Axel Haartman.

Altaret har förfärdigats av två bröder från Närpes, byggmästaren Josef Spelmans och bonden Karl Erik Spelmans. 

Predikstolen är snickrad av bonden Johan Erik Perjus och sytningsman Gabriel Ragvals.

Orglar
Kyrkan hade 1881 fått överta orgeln från Närpes kyrka byggd av Olof Hedlund 1747. Den hade i ursprunligen 6 stämmor men utvidgades till 8 stämmor.
Orgeln är helmekanisk och byggd 1976 i Kangasala orgelfabrik. Den har 17 stämmor.

Gravar 
Mittemot kyrkan ligger kapellförsamlingens begravningsplats. Invid kyrkan, i det nordöstra hörnet, finns två krigsmonument, ett till åminnelse av de nio soldater från Övermark som stupade i frihetskriget 1918 och ett till åminnelse av de 32 soldater som stupade i vinter- och fortsättningskrigen 1939-44. Sammanlagt finns alltså 41 krigargravar.

Externa länkar 
Övermarks kyrka på Närpes församlings hemsida

Kyrkobyggnader invigda 1878
Kyrkobyggnader i Borgå stift
Kyrkobyggnader i Närpes
1878 i Finland
Träkyrkobyggnader i Finland
Université Grenoble-Alpes

Université Grenoble-Alpes, också känt som UGA, är ett franskt offentligt universitet och forskningsinstitut beläget i Grenoble i Isère.

UGA grundades 1339. Undervisningen är både teoretisk och praktisk.

Referenser

Externa länkar 

Officiell webbplats

Universitet och högskolor i Frankrike
Grenoble
Tekniska universitet och högskolor
2. Dragonregiment

2. Dragonregiment (på svenska: Andra dragonregementet), var ett danskt dragonregemente som var verksamt under olika namn mellan 1683 och 1910.

Historia
Regementet bildades den 27 december 1683 som Løvendahls Dragoneskadron efter baron Valdemar Løvendal och blev året därefter ett fullt regemente. Det var förlagt i Slesvig-Holstein. Regementet deltog under Stora nordiska kriget bland annat vid slagen vid Helsingborg 1710 och Gadebusch 1712. Under Slesvig-holsteinska kriget 1848 till 1851 var regementet förlagt i Holstein och anslöt sig till de slesvig-holsteinska separatisterna och ansågs därför som upplöst. Efter den danska segern återupprättades regementet, men dess förläggningsort flyttades huvudsakligen till Odense och därefter olika orter i västra Själland. Regementet var även upplöst under en kort period mellan den 24 mars 1865 och den 30 september 1867. Efter 1867 var förläggningsorten Odense. Regementet upplöstes slutligen den 20 juni 1910.

Namn och beteckningar

Förbandschefer fram till 1734
 Valdemar Løvendahl, från 27 december 1683
 Caesar la Batt, från 9 november 1700
 Christian Rodsteen, från 15 juni 1706
 Christian Adolph von Holsten, från 7 december 1709 till 10 mars 1710 (stupad)
 Reimer Hans von Bülow, från 11 mars 1706 till 20 december 1712 (stupad)
 Hans Henrik Bibow, från 21 december 1712
 Adolph Frederik Staffeldt, från 22 mars 1720
 Balthasar Ahlefeldt, från 15 maj 1734

Källa: Rigsarkivet

Referenser

Ej längre existerande danska regementen
Danska militära enheter bildade 1683
Danska militära enheter upplösta 1910