kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
L'étoile (opera)

L'étoile (Stjärnan) är en fransk opera (opéra bouffe) i tre akter med musik av Emmanuel Chabrier och libretto av Eugène Leterrier och Albert Vanloo.

Historia
Operan hade premiär den 28 november 1877 på Bouffes-Parisiens i Paris. Den lilla ansenliga teaterorkestern var inte van vid så komplicerad musik som Chabriers stycke och både orkestern och kören hade stora svårigheter med att lära sig musiken. Trots att operan spelades 40 gånger ansågs den vara en besvikelse och hördes inte av igen förrän 1941.

Personer

Ouf Den Förste, Kung över 36 riken (tenor)
Siroco, astrolog (bas)
Prins Hérisson de Porc-Epic, Ambassadör vid Mataquins hov (baryton)
Tapioca, Hérissons sekreterare (tenor)
Lazuli (mezzosopran)
Prinsessan Laoula (sopran)
Aloès, Hérissons hustru (mezzosopran)
Oasis, Asphodèle, Youca, Adza, Zinnia, Koukouli, kammarjungfrur (sopraner, mezzosopraner)
Polischefen (talroll)

Handling

Akt I
Ouf Den Förste vandrar förklädd runt i staden på jakt efter någon lämplig person att avrätta på sin födelsedag. Samtidigt kommer ett gäng andra förklädda personer. Det är prins Hérisson, hans fru Aloès, sekreteraren Tapioca och prinsessan Laoula som är dotter till grannlandets kung. Laoula låtsas vara Hérissons hustru. Deras uppdrag är att gifta bort den ovetande Laoula med Ouf. Nasaren Lazuli anländer och förälskar sig i Laoula. Ouf blir förnärmad när nasaren flirtar med de två damerna och finner äntligen en kandidat att avrätta. Just då meddelar astrologen Siroco att Oufs och Lazulis öden är intrikat inflätade i varandra. Inom 24 timmar kommer de båda att dö. Lazuli eskorteras upp till palatset.

Akt II
Lazuli vill fly och förenas med Laoula. Ouf är fortfarande okunnig om de två kvinnornas förklädda identiteter. Han uppmuntrar de älskandes förening och låter arrestera Hérisson. Lazuli och Laoula ger sig lyckliga iväg och lämnar Aloès ensam med Ouf, till Hérissons stora förargelse. Alla missförstånd klaras upp och Hérisson önskar få nasaren skjuten. Skott hörs från sjön. Laoula förs in, men ingen Lazuli, så Ouf och Siroco inser att detta är Oufs sista dag i livet.

Akt III
Lazuli har simmar i säkerhet och återvänder lagom för att höra när Ouf och astrologen dränker sina sorger i grön chartreuse. Kvinnorna kommer in men Lazuli nyser. Han blev förkyld när han simmade. En andra flykt planeras men Ouf återvänder. Han är angelägen att snarast producera en tronarvinge. Ett bröllop anordnas i all hast med Laoula. Men för sent. Klockan slår fem men inget händer. Ouf antar att astrologens spådom var felaktig. Polischefen anlände med Lazuli. Ouf välsignar Lazulis och Laoulas äktenskap av glädje att få vara i livet.

Källor

Verk av Emmanuel Chabrier
Opéra bouffe
Musikåret 1877
Darcey Bussell

Darcey Andrea Bussell, född Marnie Mercedes Darcey Pemberton Crittle 27 april 1969 i London, England, är en pensionerad engelsk  ballerina, och är idag en av de fyra domarna i BBC:s dokusåpa Strictly Come Dancing.

Biografi
Bussell är dotter till den australiensiske affärsmannen John Crittle och hans engelska hustru Andrea Williams. Efter att föräldrarna skilt sig när hon var tre år gammal, gifte hennes mor om sig och Bussell adopterades av moderns nye make, den australiensiske tandläkaren Philip Bussell. Familjen tillbringade en tid i Australien, där Bussell gick i skolan innan de återvände till London där hon började utbilda sig vid Fox Primary School.

Bussell började sin professionella utbildning på Charlotte School, en dans- och musicalskola i London. Vid 13 års ålder fortsatte hon sina studier vid Royal Ballet Lower School, en ledande internationell balettskola på White Lodge, Richmond Park. Fyllda 16 år flyttade hon till Royal Ballet Upper School i Barons Court, innan han började på Sadlers Wells Royal Ballet 1987. 

År 1988 antog koreografen Kenneth MacMillan henne för en ledande roll i hans balett The Prince of Pagodas till Benjamin Brittens musik, vilket ledde till hennes inträde i The Royal Ballet. Ett år senare, vid premiären av showen i december 1989, befordrades hon till solistdansare bara 20 år gammal. Totalt spelade Bussell mer än 80 olika roller och 17 roller skapades för henne. Enbart i Törnrosa, framförde hon Aurora i fyra olika produktioner, varav en under Sir Anthony Dowell.

Bussell är allmänt hyllad som en av de stora brittiska ballerinorna.  Under sina tjugo år som dansare blev hon känd för sin unika kombination av kroppslängd och atletisk fysik som hon med en mjuk lyrik rörde i dansen. Hon stannade vid The Royal Ballet under hela sin karriär, men uppträdde också som gästartist på många ledande balettscener, som New York City Ballet, La Scala-theatre Ballet, Kirovbaletten, Hamburgbaletten och Australian Ballet. År 2007 avslutade hon sin karriär som aktiv dansare, men är fortfarande mycket engagerad inom dansvärlden.

Bussell driver också parallella karriärer med TV, böcker och kläddesign, och stöder många brittiska och internationella välgörenhetsorganisationer och dansinstitutioner.

Priser och utmärkelser
 Brittiska Imperieorden 1995 och 2006. 
 Guldmedalj av John F. Kennedy Center for Performing Arts.
 Carl Alan Award för sina bidrag till dansen.
 Framröstad i december 1990 som Dancer of the Year av tidningen  Dance and Dancers Magazines läsare. 
 I februari 1991 tilldelad Variety Club of Great Britain's Sir James Garreras Award för mest lovande nykomling 1990 och en vecka senare London Evening Standard Ballet Award för 1990. 
 I april 1991 tilldelad Cosmopolitan Achievement Award i kategorin Performing Arts.
 I juli 2009 tilldelad ett hedersdoktorat vid University of Oxford.

Källor

Referenser

Externa länkar
http://www.nytimes.com/2007/06/12/arts/dance/12darc.html
https://www.theguardian.com/stage/2009/may/19/darcey-bussell-dance-interview

Födda 1969
Levande personer
Kvinnor
Brittiska dansare
Personer från London
Zhenge

Zhenge, född okänt år, död 1327, var en kinesisk kejsarinna, gift med Külüg khan. 

Hon var dotter till Bengbula och dotterdotter till Tuolian. Hennes faster Tegülün Khatun hade varit gift med Kublai Khan. 

Hennes make blev kejsare 1307. Hon mottog titeln kejsarinnan 1310. Paret fick inga barn. Hon blev änka 1311. År 1313 lämnade hon hovet för att bli buddhistnunna. 

Hon avled 1327 och begrovs då bredvid sin förra make.

Referenser

 

Födda okänt år
Avlidna 1327
Kvinnor
Kinesiska kejsarinnor
WP:Projekt Kina
Personer i Kina under 1300-talet
Buddhistiska nunnor
Vilma Roos

Vilma Mathilda Roos, född 2 mars 1902 i Stockholm, död 1 januari 1991 i Danderyds församling, var en svensk journalist, målare och tecknare.

Hon var dotter till handlaren Axel Konrad Lidén och Wilhelmina Alexandra Berglund och från 1930 gift med författaren Thor Alrik Roos (1900–1974). Hon studerade krokiteckning vid Henrik Blombergs kvällskurser 1928–1929 och deltog sporadiskt i utbildningen vid Blombergs målarskola på dagtid. Under 1930-talet fick hon en tid lektioner i teckning vid Ollers målarskola och 1956–1958 studerade hon målning för Gun Setterdahl vid Stockholms högskolas kursverksamhet. Hon medverkade i utställningen Vi Stockholmare på Stockholms stadsmuseum 1955, tillsammans med Anna Kallstenius, Gustav Nilsson och med verk av Johan August Hall genomförde hon utställningen En blick tillbaka på Lilla Paviljongen i Stockholm. Som journalist medarbetade hon i Svenska Morgonbladet 1946–1947 samt med konstrecensioner i tidskriften Samtid och framtid. Hennes konst består av Stockholmsmotiv i blyertsteckning, blomsterstilleben tecknade med silverstift och målningar med varierande motiv utförda i olja, pastell, eller akvarell.

Vilma Roos är begravd på Djursholms begravningsplats.

Källor 
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 509, Allhems Förlag, Malmö.

Noter 
 

Svenska målare under 1900-talet
Svenska journalister under 1900-talet
Norska målare under 1900-talet
Kvinnor
Födda 1902
Avlidna 1991
Konstnärer från Stockholm
Gravsatta på Djursholms begravningsplats
Svenska tecknare under 1900-talet
Norska tecknare
Norska journalister under 1900-talet
Radnashiri

Radnashiri, född okänt år, död 1322, var en kinesisk kejsarinna, gift med Buyantu khan. 

Hon var en medlem av Khunggirad-stammen. Hon gifte sig med maken långt innan han blev kejsare, och blev 1302 mor till den blivande tronarvingen. 

Sedan maken besteg tronen mottog hon titeln kejsarinna. Hon utövade en del inflytande vid hovet och var indragen i en maktstrid med sin svärmor Dagi Khatun kring inflytande över politiken. 

Hennes make avled 1322 och efterträddes av hennes son. Hennes son gav henne titeln änkekejsarinna. Hon och hennes svärmor avled båda vid ungefär samma tidpunkt senare samma år.

Referenser

 

Födda okänt år
Avlidna 1322
Kvinnor
Kinesiska kejsarinnor
WP:Projekt Kina
Personer i Kina under 1300-talet
This Is Where It Ends

This Is Where It Ends är det fjärde studioalbumet av det amerikanska deathcore-bandet All Shall Perish, utgivet 2011 av skivbolaget Nuclear Blast.

Låtlista
 "Divine Illusion" – 3:21
 "There Is Nothing Left" – 3:22
 "Procession of Ashes" – 4:36
 "A Pure Evil" – 5:12
 "Embrace the Curse" – 2:57
 "Spineless" – 3:57
 "The Past Will Haunt Us Both" – 6:04
 "Royalty into Exile" – 4:24
 "My Retaliation" – 3:23
 "Rebirth" – 5:30
 "The Death Plague" – 3:02
 "In This Life of Pain" – 7:33

Text: Hernan "Eddie" Hermida
Musik: All Shall Perish

Medverkande
Musiker (All Shall Perish-medlemmar)
Hernan Hermida – sång
Beniko Orum – gitarr
Francesco Artusato – gitarr
Mike Tiner – basgitarr
Adam Pierce – trummor

Bidragande musiker
Alexandre Erian – sång (spår 11)

Produktion
Zack Ohren – producent, ljudtekniker, ljudmix, mastering
Brent Elliot – omslagskonst

Referenser

Externa länkar
Metal-archives: This Is Where It Ends

Musikalbum 2011
Sugabala

Sugabala, född okänt år, död 1327, var en kinesisk kejsarinna, gift med Shidebala khan. 

Hon var kejsarinna endast två år. Hon fick inga barn.

Referenser

 

Födda okänt år
Avlidna 1327
Kvinnor
Kinesiska kejsarinnor
WP:Projekt Kina
Personer i Kina under 1300-talet
Babukhan Khatun

Babukhan Khatun, född okänt år, död efter 1328, var en kinesisk kejsarinna, gift med Yesun Temür khan. Hon var regent som förmyndare för sin omyndige son Aragibag khan under år 1328.

Biografi

Babukhan var dotter till Hanliucai'er och barnbarnsbarn till Anchen. 

Vid makens död 1328 blev efterträddes han av deras son Aragibag khan, som var omyndig, och Babukhan tog då makten som förmyndarregent. Strax därpå avsattes de dock båda två av en kupp iscensatt av minister El Temür, som placerade Tugh Temür khan på tronen. 

Det är oklart vad som hände med hennes son, men Babukhan själv blev liksom alla hennes makes övriga hustrur och konkubiner inkorporerade i den nye kejsarens harem.

Referenser

 

Födda okänt år
Avlidna 1300-talet
Kvinnor
Kinesiska kejsarinnor
WP:Projekt Kina
Personer i Kina under 1300-talet
Kvinnliga regenter under 1300-talet
Kinas regenter
Petter Lang den yngre

Petter Lang, född 1727, död 1780, var en svensk målare och kyrkomålare.

Han var son till Klas Lang och Katarina Elisabet Röling och bror till Klas Lang. Han fick sin grundläggande utbildning till konstnär av sin far och tillsammans med honom och sin bror utförde han ett stort antal målningar i kyrkor på Åland och i Finland. Han reste 1749 till Petersburg och var därefter under 30 års tid bosatt och verksam i Viborg.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 455, Allhems Förlag, Malmö.

Svenska målare under 1700-talet
Svenska kyrkomålare
Födda 1727
Avlidna 1780
Män
Hammer of Gods

Hammer of Gods är debutalbumet till det amerikanska death metal/black metal-bandet Angelcorpse, utgivet 1996 av skivbolaget Osmose Productions.

Låtlista
"Consecration" – 5:15
"Envenomed" – 4:59
"When Abyss Winds Return" – 2:37
"Lord of the Funeral Pyre" – 4:11	 
"Black Solstice" – 3:52	 
"The Scapegoat" – 3:52	
"Soulflayer" – 3:48	 
"Perversion Enthroned" – 4:26	
"Sodomy Curse" – 5:08

Medverkande
Musiker (Angelcorpse-medlemmar)
Pete Helmkamp – sång, basgitarr
Gene Palubicki – gitarr
John Longstreth – trummor

Produktion
Angelcorpse – producent
Ken Paulakovich – producent, ljudtekniker, ljudmix, mastering
Jim Morris – remastering

Referenser

Externa länkar
Metal-archives: Hammer of Gods

Musikalbum 1996
Cape Canaveral Air Force Station Space Launch Complex 37

Cape Canaveral Air Force Station Space Launch Complex 37 (SLC-37), tidigare Launch Complex 37 (LC-37), är ett uppskjutningskomplex i Cape Canaveral, Florida. Byggandet påbörjades under 1959 och platsen godkändes av NASA för Saturn I-programmet under 1963.

Anläggningen består av två uppskjutningsplattor. LC-37A har aldrig använts, men LC-37B har använts för uppskjutning av obemannade Saturn I-raketer (1964 till 1965) och modifierades för uppskjutning av Saturn IB-raketer (1966 till 1968), inklusive det första (obemannade) testet av Månlandare till rymden. 

1972 inaktiverades komplexet. 

År 2001 modifierades startplatsen för Delta IV, uppskjutningarna hanteras av United Launch Alliance.

Referenser 

NASA
Byggnader och anläggningar i Florida
Cape Canaveral Air Force Station
Cape Canaveral Air Force Station Launch Complex 13 Landing Zone 1

Landing Zone 1 är en landningsanläggning som används för återvändande bärraketer från SpaceX-uppdrag. Anläggningen byggdes på mark som hyrdes ut från februari 2015 av United States Air Force, på platsen för den tidigare Cape Canaveral Air Force Station Launch Complex 13.

Första landningen av ett förstasteg av en Falcon 9-raket gjordes den 22 december 2015.

Referenser 

SpaceX
Byggnader och anläggningar i Florida
Cape Canaveral Air Force Station
Moldavien i Eurovision Song Contest 2017

Moldavien deltog i Eurovision Song Contest 2017 i Kiev, Ukraina. Landet representerades av SunStroke Project med låten "Hey Mamma"

En semifinal och en final var upplägget.

Semifinalen 
Hölls 24 februari 2017

Bidragen med guldbakgrund gick vidare genom juryns val. Turkosfärgade var tittarnas favoriter.

Finalen 
Hölls 25 februari 2017

Under Eurovision 
SunStroke Project nådde tredjeplatsen i finalen vilket är Moldaviens bästa placering hittills i tävlingen.

Källor 

Länder i Eurovision Song Contest 2017
2017 i Moldavien
Musik i Moldavien
Arthur Hoyt

Arthur Hoyt, född 19 mars 1873 i Georgetown i Colorado, död 4 januari 1953 i Woodland Hills i Kalifornien, var en amerikansk skådespelare. 

Hoyt filmdebuterade under stumfilmseran på 1910-talet och medverkade i över 280 filmer fram till 1947. Hoyt hade större roller under stumfilmstiden, medan rollerna blev mindre efter talfilmens genombrott. Under sina sista verksamma år var han ofta anlitad av filmregissören Preston Sturges.

Filmografi i urval 

 (ej krediterad)

 (ej krediterad)

 (ej krediterad)

 (ej krediterad)

 (ej krediterad)
 (ej krediterad)
 (ej krediterad)

 (ej krediterad)
 (ej krediterad)
 (ej krediterad)
 (ej krediterad)

 (ej krediterad)
 (ej krediterad)
 (ej krediterad)

 (ej krediterad)
 (ej krediterad)

Källor

Externa länkar 
 
 

Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Skådespelare från Colorado
Födda 1873
Avlidna 1953
Män
John Martyn

John Martyn OBE, född Iain David McGeachy 11 september 1948 i New Malden, England, död 29 januari 2009 i Kilkenny, Irland, var en brittisk låtskrivare, sångare och gitarrist. Martyn lanserade 21 studioalbum och hans musik rör sig i ett brett spektrum av folkmusik, rock, blues och jazz. Bland hans mest uppskattade skivor kan nämnas 1973 års Solid Air och 1977 års One World. Den sistnämnda togs med i boken 1001 album du måste höra innan du dör.

Martyn avled 2009 till följd av ARDS.

Diskografi (urval) 
Studioalbum
London Conversation (1967)
The Tumbler (1968)
Stormbringer! (1970) (med Beverley Martyn)
The Road to Ruin (1970) (med Beverley Martyn)
Bless the Weather (1971)
Solid Air (1973)
Inside Out (1973)
Sunday's Child (1975)
One World (1977)
Grace and Danger (1980)
Glorious Fool (1981)
Well Kept Secret (1982)
Sapphire (1984)
Piece by Piece (1986)
The Apprentice (1990)
Cooltide (1991)
No Little Boy (1992)
And (1996)
The Church with One Bell (coveralbum) (1998)
Glasgow Walker (2000)
On the Cobbles (2004)
Heaven and Earth (2011)

Referenser

Externa länkar 

Officiell hemsida
John Martyn på Allmusic

Brittiska låtskrivare
Brittiska folksångare
Brittiska gitarrister
Födda 1948
Avlidna 2009
Män
Anja Nissen

Anja Nissen, född 6 november 1995 i Winmalee, är en dansk-australisk sångerska, låtskrivare, dansare och skådespelerska.  Hon vann den tredje säsongen av den australiska versionen av TV-programmet The Voice år 2014. Hon är kontrakterad för Universal Music Group och har influenser av artister som Patti LaBelle, Aretha Franklin, Céline Dion, Mariah Carey, Whitney Houston, Toni Braxton och Stevie Wonder. Hon har även turnerat med Olly Murs under hans "Never Been Better"-turné.

Nissen deltog i den danska uttagningen till Eurovision Song Contest 2016 i Stockholm den 13 februari 2016 med låten "Never Alone",  skriven av Emmelie de Forest (vinnaren av Eurovision Song Contest 2013), producenten Rune Westberg och MoZella. Hon slutade på en andraplats med 36 procent av rösterna. Året efter deltog hon i uttagningen till Eurovision Song Contest 2017 i Kiev med låten "Where I Am". Den 25 februari stod det klart att hon hade vunnit tävlingen och fick därmed representera Danmark i Eurovision.

Källor

Externa länkar
Officiell webbplats

Kvinnor
Födda 1995
Levande personer
Danska sångare under 2000-talet
Danska låtskrivare
Danska dansare under 2000-talet
Danska skådespelare under 2000-talet
Australiska sångare under 2000-talet
Australiska låtskrivare
Australiska dansare
Australiska skådespelare under 2000-talet
Skådespelare från New South Wales
Deltagare i Eurovision Song Contest 2017
Artister som representerat Danmark i Eurovision Song Contest
Musiker från New South Wales
Joci Pápai

József "Joci" Pápai, född 22 september 1981 i Tata, är en ungersk sångare, skådespelare, rappare och gitarrist med romskt ursprung. 2017 vann han den nationella uttagningen till Eurovision Song Contest 2017 i Kiev där han representerade Ungern med den egenskrivna låten "Origo". Pápai gick vidare från semifinalen till final, där han knep åttondeplatsen.

Pápai deltog i Eurovision Song Contest 2019 i Tel Aviv med låten "Az Én Ápam". Låten handlar om hans bortgångne far. Han misslyckades med att ta sig till finalen vilket var första gången på åtta år som Ungern inte tog sig till finalen.

Källor

Män
Födda 1981
levande personer
Ungerska sångare under 2000-talet
Rappare
Ungerska gitarrister
Personer från Tata, Ungern
Deltagare i Eurovision Song Contest 2017
Deltagare i Eurovision Song Contest 2019
Artister som representerat Ungern i Eurovision Song Contest
Erkki Helamaa

Erkki Ilmari Helamaa, född 11 oktober 1924 i Kärkölä, död 4 juni 2014 i Helsingfors, var en finländsk arkitekt. 

Helamaa utexaminerades från Tekniska högskolan i Helsingfors 1951 och startade därefter en arkitektbyrå tillsammans med makan Kirsti Helamaa. Han utmärkte sig främst vad gäller sjukhusbyggnader och ritade bland annat Tammerfors centralsjukhus och strålbehandlingskliniken vid Helsingfors universitetscentralsjukhus. Han samarbetade med Veijo Martikainen 1955–1969 och ritade då bland annat Mellersta Österbottens centralsjukhus. Han gjorde sig även känd för restaureringar.
 
Helamaa var professor i byggnadslära vid Tammerfors tekniska högskola 1969–1988 och dess prorektor 1976–1978. Tillsammans med Keijo Heiskanen startade han 1982 en arkitektbyrå i Tammerfors och ritade under denna tid bland annat Tammerfors tekniska högskolas "Tietotalo" i Hervanta (2001), Tammerfors stads "Infotalo" (1999), Soneras kontorsbyggnad i Tammerfors (2000) och en rad byggnader vid teknologicentret Hermia i Hervanta (2001–2002).

Källor

Noter

Finländska professorer i arkitektur
Personer verksamma vid Tammerfors tekniska universitet
Födda 1924
Avlidna 2014
Män
Finländska arkitekter under 1900-talet
Kasia Moś

Katarzyna "Kasia" Moś, född 3 mars 1987 i Ruda Śląska, uppvuxen i Bytom, är en polsk sångerska och låtskrivare. Hon var med i den tredje säsongen av det polska tv-musikprogrammet Must Be the Music år 2012, där hon slutade på en tredjeplats. Hon representerade Polen i Eurovision Song Contest 2017 i Kiev med låten "Flashlight".

Polska sångare under 2000-talet
Polska låtskrivare
Personer från Bytom
Deltagare i Eurovision Song Contest 2017
Artister som representerat Polen i Eurovision Song Contest
Kvinnor
Födda 1987
levande personer
Exterminate

Exterminate är det andra studioalbumet av det amerikanska death metal/black metal-bandet Angelcorpse, utgivet 1998 av skivbolaget Osmose Productions.

Låtlista
"Christhammer" – 5:48
"Wartorn" – 3:57
"Into the Storm of Steel" – 2:43
"Phallelujah" – 5:37
"Reap the Whirlwind" – 5:16
"That Which Lies Upon" – 4:04
"Embrace" – 6:07
"Sons of Vengeance" – 6:18

Medverkande
Musiker (Angelcorpse-medlemmar)
Pete Helmkamp – sång, basgitarr
Gene Palubicki – gitarr
Bill Taylor – gitarr
John Longstreth – trummor

Produktion
Angelcorpse – producent
Jim Morris – ljudtekniker, ljudmix, mastering
Joe Petagno – omslagskonst
Joe "Devil" Craig – logo
Aaron Monaghen – foto

Referenser

Externa länkar
Metal-archives: Exterminate

Musikalbum 1998
Alma (sångare)

Alexandra Maquet, född 27 september 1988 i Lyon, känd professionellt som Alma, är en fransk sångare och låtskrivare. Hon representerade Frankrike i Eurovision Song Contest 2017 i Kiev med låten "Requiem".

Kvinnor
Födda 1988
Levande personer
Franska sångare under 2000-talet
Franska låtskrivare
Deltagare i Eurovision Song Contest 2017
Artister som representerat Frankrike i Eurovision Song Contest
Personer från Lyon
Mononymt kända personer
The Inexorable

The Inexorable är det tredje studioalbumet av det amerikanska death metal/black metal-bandet Angelcorpse, utgivet 1999 av skivbolaget Osmose Productions.

Låtlista
"Stormgods Unbound" – 3:40
"Smoldering in Exile" – 5:01
"Reaver" – 3:42
"Wolflust" – 4:46
"As Predator to Prey" – 4:25
"Solar Wills" – 3:23
"Begotten (Through Blood & Flame)" – 5:46
"The Fall of the Idols of Flesh" – 3:46

Medverkande
Musiker (Angelcorpse-medlemmar)
Pete Helmkamp – sång, basgitarr
Gene Palubicki – gitarr
Tony Laureano – trummor

Produktion
Angelcorpse – producent
Jim Morris – ljudtekniker, ljudmix, mastering
Joe Petagno – omslagskonst
Joe "Devil" Craig – logo

Referenser

Externa länkar
Metal-archives: The Inexorable

Musikalbum 1999
Personer i Sverige födda i Sudan

Till personer i Sverige födda i Sudan räknas personer som är folkbokförda i Sverige och som har sitt ursprung i Sudan. Enligt Statistiska centralbyrån fanns det 2017 i Sverige sammanlagt cirka 5 300 personer födda i Sudan.

Historisk utveckling

Födda i Sudan

Se även 
 Sudans ambassad i Stockholm

Referenser

Noter 

Sudan
Relationer mellan Sudan och Sverige
Sverige
Of Lucifer and Lightning

Of Lucifer and Lightning är det fjärde studioalbumet av det amerikanska death metal/black metal-bandet Angelcorpse, utgivet 2007 av skivbolaget Osmose Productions.

Låtlista
"Credo Decimatus" (instrumental) – 1:27
"Antichrist Vanguard" – 3:27
"Machinery of the Cleansing" – 3:29
"Hexensabbat" – 4:43
"Extermination Sworn" – 3:49
"Saints of Blasphemy" – 6:03
"Thrall" – 4:18
"Shining One (Rex Luciferi)" – 5:07
"Lustmord" – 3:53

Medverkande
Musiker (Angelcorpse-medlemmar)
Pete Helmkamp – sång, basgitarr
Gene Palubicki – gitarr
John Longstreth – trummor

Produktion
Angelcorpse – producent
Greg Marchak – ljudtekniker, ljudmix, mastering
Brett Portzer – ljudtekniker
Bob Pomeroy – foto
M. Bore – foto
Joe "Devil" Craig – logo

Referenser

Externa länkar
Metal-archives: Of Lucifer and Lightning

Musikalbum 2007
Personer i Sverige födda i Uganda

Till personer i Sverige med ursprung i Uganda räknas personer som är folkbokförda i Sverige och som har sitt ursprung i Uganda. Enligt Statistiska centralbyrån fanns det 2017 i Sverige sammanlagt cirka 4 600 personer födda i Uganda.

Historisk utveckling

Födda i Uganda

Referenser

Noter 

Uganda
Relationer mellan Sverige och Uganda
Sverige
Personer i Sverige födda i Kenya

Till personer i Sverige födda i Kenya räknas personer som är folkbokförda i Sverige och som har sitt ursprung i Kenya. Enligt Statistiska centralbyrån fanns det 2017 i Sverige sammanlagt cirka 4 300 personer födda i Kenya.

Historisk utveckling

Födda i Kenya

Se även 
 Kenyas ambassad i Stockholm

Referenser

Noter 

Kenya
Relationer mellan Kenya och Sverige
Sverige