kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Juneau-klass

Juneau-klassen var en klass av amerikanska lätta kryssare som var en modifierad version av Atlanta-klassen. Fartygen hade samma huvudbeväpning med allmålskanoner som den modifierade USS Oakland men med ett mycket tyngre sekundärt luftvärnsbatteri, medan sjunkbombsrälsarna och torpedtuberna togs bort tillsammans med en omkonstruerad överbyggnad för att minska vikten och öka stabiliteten. Tre fartyg beställdes och byggdes, alla färdigställdes strax efter andra världskriget, men endast Juneau förblev aktiv tillräckligt länge för att kunna delta i insatser under Koreakriget.

Specifikationer 
Juneau-klassens huvudkanonbatteri bestod av sex dubbelmonterade 12,7 cm/38 kaliber allmålskanoner. Klassen konstruerades med en sekundär luftvärnsbeväpning bestående av 32 stycken 40 mm luftvärnskanoner och 16 stycken 20 mm snabbskjutande luftvärnskanoner med högexplosiva granater. Efter kriget var det tänkt att fartygen skulle konverteras till en sekundär beväpning på 76 mm för att ersätta 40 mm kanonerna, men endast Juneau konverterades.

Klassen drevs av samma framdrivningsmaskineri som Atlanta-klassen: fyra ångpannor på 4 590 kPa (665 psi) som var kopplade till två växlade ångturbiner som producerade 56 MW (75 000 hk), och fartygen kunde hålla en topphastighet på 33,6 knop (62 km/h). Vid provturen klarade Juneau 32,48 knop (60 km/h) vid 78 985 axelhästkrafter (58 899 kW). Fartygen i Juneau-klassen hade samma pansar som Atlanta-klassen: högst 95,3 mm på sidorna, 12,7 cm kanontornen skyddades av 31,8 mm och kommandotornet av 64 mm. Fartygen var ursprungligen konstruerade för 47 officerare och 695 sjömän.

Tjänstgöring 
Tre fartyg byggdes och inget av fartygen tjänstgjorde under andra världskriget; det första fartyget i klassen, Juneau (CL-119), som fick sitt namn efter den sänkta kryssaren USS Juneau (CL-52), sjösattes den 15 juli 1945 och togs i bruk den 15 februari 1946. Spokane sjösattes den 22 september 1945 och togs i bruk den 17 maj 1946. Fresno sjösattes den 5 mars 1946 och togs i bruk den 27 november 1946.

Spokane och Fresno togs ur bruk 1949 och 1950 innan Koreakriget började, men Juneau, som vid denna tidpunkt hade omklassificerats till en luftvärnskryssare med beteckningen CLAA-119, deltog i konflikten. Den 2 juli 1950 attackerades Juneau, HMS Jamaica och HMS Black Swan av fyra torpedbåtar och två motorkanonbåtar från den nordkoreanska flottan. De tre angloamerikanska fartygen lyckades sänka tre fientliga torpedbåtar och båda kanonbåtarna nära Chumonchin Chan. År 1955, kort efter krigsslutet, togs Juneau ur bruk. Alla tre fartygen övervägdes för ombyggnad till robotkryssare eller ubåtsjaktsfartyg men såldes slutligen för skrotning på 1960-talet.

Skepp i klassen

Referenser

Noter

Källförteckning 
 
 https://www.history.navy.mil/content/history/nhhc/research/histories/ship-histories/danfs/j/juneau-ii.html
Amerikanska kryssare under andra världskriget
Kryssarklasser
Charles Butterworth

Charles Butterworth, född 26 juli 1896 i South Bend, Indiana, död 13 juni 1946 i Los Angeles, Kalifornien, var en amerikansk skådespelare. På 1920-talet och 1930-talet medverkade han i ett antal komedier och musikaler på Broadway. Han medverkade under åren 1929-1944 i över 40 filmer, vanligtvis i större komiska biroller, innan han avled i sviterna av en bilolycka 1946.

Han har tilldelats en stjärna på Hollywood Walk of Fame.

Filmografi, urval

Källor

Externa länkar 

Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Födda 1896
Avlidna 1946
Män
Skådespelare från Indiana
Personer från South Bend
Drottning Elizabeth II:s platinajubileumsmedalj

Drottning Elizabeth II:s platinajubileumsmedalj är en minnesmedalj till minne av drottning Elizabeth II:s 70-årsjubileum som drottning av Storbritannien och hennes samväldesriken, 6 februari 2022.

Storbritannien 
I Storbritannien har medaljen Drottningens porträtt och texten ”ELIZABETH II DEI GRATIA REGINA FID DEF” på åtsidan och hjälmprydnaden för Storbritanniens kungliga vapen samt åren 1952 och 2022 på frånsidan. Medaljen är designad av Timothy Noad vid College of Arms och är gjord av nysilver. Bland mottagarna finns poliser, brandmän, sjukvårdare, fängelsepersonal, militärer, hovpersonal samt levande mottagare av Georg- eller Viktoriakorset.

Kanada 
I Kanada saknas en nationell jubileumsmedalj. Istället har flera provinser skapat sina egna versioner och de är Nova Scotia, New Brunswick, Manitoba, Prince Edward Island, Saskatchewan samt Alberta. Medaljen är i silver och 32 mm i diameter. På åtsidan syns Drottningens porträtt med texterna ”ELIZABETH II DEI GRATIA REGINA” och ”CANADA” separerade med lönnblad. Frånsidan består av den aktuella provinsens vapen med åren 1952 och 2022 samt texten ”VIVAT REGINA”. Kriterierna för mottagarna varierar mellan provinserna.

Referenser 

Elizabeth II
Priser och utmärkelser instiftade 2022
Brittiska medaljer
Priser i Kanada
Priser i Australien
Svärtinge säteri

Svärtinge säteri är en herrgård i Norrköpings kommun (Östra Eneby socken), Östergötlands län. Gården var från 1600-talet ett säteri.

Historik
Svärtinge säteri var ett säteri i Östra Eneby socken, Bråbo härad. Svärtinge nämnes i Ingrid Svantepolksdotters testamente år 1321, och 1322 ger hon 1 åtting härstädes till sin trogne tjenare Kettil. Samma år i november sålde kaniken i Strängnäs Joh. Dansson sina gods härstädes för 100 mark till lagman i Södermanland Lars Ulfsson. År 1527 omtalas 4 gårdar Svärtinge i Eneby socken och synes då ha tillhört släkten Sture. Kallas 1543 dels frälse, dels före detta kyrkohemman och Vadstena klosters hemman, de förstnämnde tillhörande herr Svante, dels fru Elina på Thärnö. År 1632 tillhörde klosterhemman och kyrkohemman samt 1 frälse översten Otto Schulman (död 1653), som sätesgård genom donation av 1630 med tillhörande 14 mantal. Tillhörde sedermera sonen, överstelöjtnanten Adam Schulman. Kallas 1683 för säteri, uppbyggt av 6 donationshemman med 3 rå och rör. Innehades 1687 av den sistnämndes änka friherrinnan Kristina Posse, som fick behålla det för livstid och innehade det ännu 1700. Har derefter måhända även tillhört hennes dotter, som dog 1722. Innehades till större delen 1725 av överstelöjtnant Erik Axel Ekehielm, som var gift med ryttmästaren Otto Henrik von Schulmans änkefru Kristina Appelgren. Ägdes på 1750-talet dels genom arv och dels genom lösen av hennes systerdotters man, majoren Daniel Pfeiff, vid vilken tid egendomen bestod av 4 mantal med underlydande 2 frälsehemman, som beboddes av bönder, och 18 dagsverkstorp. Tillhörde 1783 hans måg, kammarherre Axel Wilhelm Gyllenkrook (död 1788), som jämte den gamla trädgården anlade en ny och förflyttade åbyggnaden till en högre välbelägen plats, 1825 hans dotter, grevinnan
Katarina Lovisa Kalling (död 1844), därefter dels genom arv och dels genom lösen sonen, greve Ludvig Konstantin Kalling (död 1854), från 1855 grosshandlaren P. A. Enhörning och medintressenter, 1871 grosshandlaren O. Peterssons sterbhus och grosshandlaren C. J. Munck. Innehas 1877 av den förras son, herr Oskar Petersson.

Referenser

Noter 

Herrgårdar i Östergötland
Hasan Minhaj

Hasan Minhaj, född 23 september 1985 i Davis i Kalifornien, är en amerikansk komiker, programledare och skådespelare. 

Hans föräldrar invandrade till USA från Indien. 

Minhaj medverkade som korrespondent i The Daily Show mellan 2014 och 2018. Han lämnade The Daily Show för att bli programledare för egna programmet Patriot Act with Hasan Minhaj. Minhaj var värd för Vita husets årliga korrespondentmiddag år 2017. Samma år släpptes hans ståupp-show Homecoming King på Netflix. Under 2021 medverkade han i TV-serien The Morning Show.

År 2019 listade tidskriften Time honom som en av världens 100 mest inflytelserika personer.

Källor

Externa länkar

Levande personer
Män
Födda 1985
Personer från Yolo County
Amerikanska komiker
Amerikanska skådespelare under 2000-talet
Skådespelare från Kalifornien
Amerikanska TV-programledare
Bulgariska cupen 2022/2023 (volleyboll, damer)

Bulgariska cupen 2022/2023 i volleyboll för damer var hölls mellan 16 december 2022 och 22 januari 2023. Det var den 65:e upplagan av tävlingen. I turneringen deltog åtta lag. VK Maritsa vann tävlingen för åttonde gången, varav sjätte gången i rad genom att besegra VK CSKA Sofia i finalen.

Turneringen

Spelschema

Resultat

Kvartsfinaler

Semifinaler

Final

Referenser

Externa länkar 
Webbplats 

Sportåret 2022
Sportåret 2023
 2022-2023
Volleybollsäsongen 2022/2023
Malmö FF (damer)

Malmö FF (damer) är den svenska idrottsföreningen Malmö FF:s sektion för fotboll för damer och flickor, startad 2019 i sin moderna form. 2023 spelar laget i Division 1 Södra.

Historik
Damlaget grundades den 7 september 1970, damerna vann fem mästerskapstitlar och två cuptitlar som Malmö FF innan damsektionen bröt sig ur föreningen 2007 och bildade LdB FC Malmö, som till säsongen 2014 blev FC Rosengårds damlag.

Den 26 november 2019 grundades ett damlag på nytt efter att Malmö FF haft ett extra insatt årsmöte, där medlemmarna röstade ja till att föreningen ska ha ett damlag igen, efter 12 års frånvaro. Detta efter att medlemmarna röstat nej till en sammanslagning med Limhamn Bunkeflos damlag, som då huserade i Damallsvenskan.

Laget debuterade i division 4 år 2020 och gick under säsongen obesegrade i serien med en målskillnad på 139–0. 2021 vann damlaget division 3 Sydvästra Skåne efter 18 raka vinster. 2022 vann de division 2 Södra Götaland, med 20 raka vinster och målskillnad på 143–5.

Spelare

Spelartruppen

Referenser
Rasmus Nicolaisen

Rasmus Schmidt Nicolaisen, född 16 mars 1997, är en dansk fotbollsspelare som spelar för Toulouse.

Karriär
Den 17 augusti 2021 värvades Nicolaisen av Toulouse, där han skrev på ett fyraårskontrakt.

Källor

Noter

Danska fotbollsspelare
Spelare i FC Midtjylland
Spelare i Portsmouth FC
Spelare i Toulouse FC
Spelare i Superligaen
Spelare i English Football League
Spelare i Ligue 1
Spelare i Ligue 2
Födda 1997
Levande personer
Män
Jesse Pinkman

Jesse Bruce Pinkman är en fiktiv karaktär och en av huvudkaraktärerna i den amerikanska tv-serien Breaking Bad, som spelas av Aaron Paul. Han är en drogtillverkare och knarkåterförsäljare som arbetar tillsammans med sin före detta gymnasielärare i kemi, Walter White (spelad av Bryan Cranston). Jesse är den enda karaktären förutom Walter som dyker upp i varje avsnitt av serien. Paul återtog rollen för spin-off-filmen 2019 El Camino: A Breaking Bad Movie, en uppföljare till serien som utspelar sig efter finalen av Breaking Bad, och igen 2022 för den sjätte och sista säsongen av föregångar-serien Better Call Saul.

Trots planerna på att döda karaktären i slutet av den första säsongen av serien övertygade Pauls prestation skaparen Vince Gilligan att behålla Jesse i showen. Karaktären och Pauls framträdande fick hyllningar från kritiker och fans. Kritiker berömde speciellt Jesses karaktärsutveckling från en osympatisk knarklangare till programmets moraliska kompass när han blir allt mer medveten om konsekvenserna hans och Walter Whites handlingar får. För sin skildring av karaktären vann Paul Primetime Emmy Award för enastående biroll i en dramaserie 2010, 2012 och 2014, vilket gjorde honom till den första skådespelaren att vinna kategorin tre gånger sedan dess uppdelning i drama och komedi.

Före Breaking Bad framträdandet 
Jesse Bruce Pinkman föddes i en medelklassfamilj i Albuquerque, New Mexico. När serien startar har han länge haft problem med  drogberoende och livsstil som knarklangare. Vilket resulterat i en dålig relation gentemot sina föräldrar Efter att ha tvingats lämna sina föräldrars bostad, flyttade Jesse in hos sin moster Ginny, som han tog hand om fram till hennes död i cancer. Efteråt fick han stanna i hennes hem.

Referenser 

Fiktiva mördare
Einar Wahlgren

Einar Otto Wahlgren, född 5 mars 1874 i Kalmar, död 13 maj 1963 i Malmö, var en svensk lärare och entomolog.

Einar Wahlgren var son till sjökapten Otto Wahlgren och Agnes Forsberg samt bror till Agne Wahlgren. Han avlade mogenhetsexamen i Kalmar 1892 och studerade därefter vid Uppsala universitet där han blev filosofie kandidat 1895, filosofie licentiat 1902 och filosofie doktor 1906. Han hade lärartjänst i Uppsala 1901–1902 och i Västerås 1903–1905, blev adjunkt vid läroverket i Karlstad 1905, lektor i biologi och kemi vid läroverket i Härnösand 1907 och lektor i samma ämnen vid läroverket i Malmö 1911 samt avgick 1939. Wahlgrens zoologiska insats föll inom entomologin. Han behandlade vetenskapligt flera olika insektsordningar och hade en omfattande produktion. Tidigare ägnade han sig särskilt åt de vinglösa urinsekterna, varom han bland annat skrev doktorsavhandlingen Apterygoten aus Ägypten und dem Sudan...  (1906). Senare utgav han ett stort antal systematiska, ekologiska och framför allt insektgeografiska arbeten, bland annat Bidrag till kännedomen om övre Klarälvens entomogeografi (1908), Sveriges insektgeografiska indelning på grundval av makroepidopterernas utbredning (1913), Fåglar och fjärilar (1914), Det öländska alvarets djurvärld (1-2, 1915–1917), Västarktiska element i Skandinaviens fjärilfauna (1919), Cecidiologiska anteckningar (1927–1944; om av insekter förorsakade gallbildningar) samt Fjärilar och blommor (1938–1941). Han utgav flera arbeten om flugor och myggor, bland annat Zur Kenntnis schwedisher Dipteren (1-3, 1909–1918), och behandlade dessa grupper i Svensk insektsfauna (1905–1919). I denna serie skrev han även om borstsvansar och hoppstjärtar (1906), mottfjärilar (1915) och dagfjärilar (1930). Han bearbetade även insektsmaterial från expeditioner till Afrika, Arktis och Antarktis. I Fauna och Flora skrev han flera entomologiska artiklar, bland annat om istids- och värmerelikter samt flyktingar och immigranter i den svenska fjärilsfaunan. Tillsammans med Albert Tullgren utgav han Svenska insekter och tillsammans med Frithiof Nordström skrev han texten till det stora planschverket Svenska fjärilar (1935–1941), vilket utförligt behandlade alla svenska fjärilsarter.

Källor 

 

Svenska lärare
Svenska entomologer
Personer från Kalmar
Födda 1874
Avlidna 1963
Män
Asseco Resovia

Asseco Resovia är en volleybollklubb (herrar) från Rzeszów, Polen. Klubben grundades 1906 under namnet Akademicki Klub Sportowy Rzeszów (som det behöll till 2006). Det spelar i PlusLiga (högsta serien i Polen) och har blivit polska mästare sju gånger (1970-1972, 1973-1975, 2011-2013 och 2014-2015) och vunnit polska cupen tre gånger (1974-1975, 1982-1983 och 1986-87). På Europanivå har de nått final i CEV Champions League två gånger (1972/1973 och 2014/2015) och i CEV Cup en gång (2011/2012).

Källor

Externa länkar
Officiell webbplats 

Asseco Resovia
Dopkällan

Dopkällan eller Kastlähde, som är belägen i byn Tötar i Lojo i det finländska landskapet Nyland, är enligt folktraditionen en plats där de första lojoborna döptes till kristendomen i början av 1200-talet. Nära Dopkällan finns olika ortnamn som hänvisar till kristendomen som Kyrkstad och Kastmäki (dopbacke). Ett minnesmärke uppfördes på platsen av Lojo församling och föreningen Hembygdsforskningens vänner i Lojo år 2005.

Historia 
Vid Regionalväg 112 cirka 750 meter från Virkby korset ligger en plats som heter Kastmäki. Enligt folktraditionen i Lojo var källan med rikligt vatten som forsade från sluttningen, platsen där de första lojoborna döptes till kristendomen i början av 1200-talet. Det finns inga skriftliga källor om detta men man vet dock att 1200-talet var en turbulent tid i Östersjöregionen. De framväxande staterna runt Östersjön ökade sitt inflytande med krigiska seglingar i ett försök att utöka sina territorier. Ett av dessa länder var Danmark. Kung Valdemar Sejr företog ett korståg till Estland tillsammans med ärkebiskop Anders Sunesen år 1219. Efter korståget stannade biskop Sunesen i Estland i flera år för att genomföra missionsarbete och organisera kyrkliga förhållanden. År 1202 hade Sunesen gjort ett annat korståg till Finland tillsammans med hans bror.

Från Tallinn gick det en segelrutt till Porkala udd längs norra sidan av Finska viken. Pickala marknadsplats i Sjundeå låg längs rutten och man anser att det är möjligt att ärkebiskop Sunesen reste från Tallinn till Pickala i Sjundeå och från Pickala kunde han även ha fortsatt sin resa till Dopkällan i Tötar i Lojo.

En ny väg anlades från Virkby till Ingå hamn för Lojo kalkverks behov på 1960-talet. Då låg den ursprungliga Dopkällan under vägsträckningen. Vattenådern som löpte under jorden bröt dock fortfarande ut på ytan intill väglinjen. Minnesmärket över Dopkällan byggdes vid vägen år 2005.

Källor 

Lojo
Kristendomens historia i Finland
1989 UN

1989 UN är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 23 oktober 1989 av de båda japanska astronomerna Toshimasa Furuta och Yoshikane Mizuno vid Kani-observatoriet.

Asteroiden har en diameter på ungefär 4 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Ej namngivna småplaneter
Astronomiska upptäckter av T Furuta
Astronomiska upptäckter av Yoshikane Mizuno
Astronomiska upptäckter 1989
AB Bootis

AB Bootis var en nova som flammade upp 1877 i stjärnbilden  Björnvaktaren. 

Stjärnan upptäcktes av den tysk-rumänske astronomen Friedrich Schwab och nådde i maximum ungefär visuell magnitud +4,5.

Se även 
 Variabel stjärna

Referenser

Noter 

Stjärnbilden Björnvaktaren
Novor
Emily Rudd

Emily Ellen Rudd, född 24 februari 1993 i Saint Paul i Minnesota, är en amerikansk skådespelerska. Hon har bland annat spelat rollen som Cindy Berman i Netflix skräckfilmsserie Fear Street. Hon medverkar i den andra och tredje delen av denna serie.

Rudd var från 2015 till 2021 i en relation med DJ:en och musikproducenten Justin Blau. Paret träffades när Rudd medverkade i hans musikvideo till låten "We Came To Bang".

Filmografi (i urval)

 2020 – Dynasty (TV-serie)

Externa länkar
 

Kvinnor
Födda 1993
Levande personer
Amerikanska skådespelare under 2000-talet
Skådespelare från Minnesota
Personer från Saint Paul, Minnesota
Per Olof Palmquist

Lars Per Olof Palmquist, född den 29 juli 1904 i Stockholm, död den 20 augusti 1958 i Djursholm, var en svensk jurist.

Palmquist avlade juris kandidatexamen vid Stockholms högskola 1928 och genomförde tingstjänstgöring 1928–1930. Han tjänstgjorde från 1931 i Svea hovrätt, där han blev tillförordnad fiskal 1932, adjungerad ledamot 1935, assessor 1937 och hovrättsråd 1943. Efter att ha varit revisionssekreterare 1948–1950 blev Palmquist ånyo hovrättsråd 1950. Vid sidan om sin tjänstgöring i hovrätten var han notarie och sekreterare hos Jordbruksutskottet 1935–1939, byråchef för lagar i Jordbruksdepartementet 1943–1945, kanslichef i Bränslekommissionen 1946–1947 och sakkunnig i ett flertal statliga utredningar. Palmquist var häradshövding i Stockholms läns västra domsaga från 1952 till sin död. Han var ledamot i styrelsen för Hissmofors aktiebolag 1947–1952, i Sällskapet för folkundervisningens befrämjande från 1947, i Stockholms läns sparbank från 1953 (ordförande från 1955) samt ordförande i Mellansveriges virkesmätningsförening från 1950. Palmquist publicerade diverse uppsatser i ett flertal tidskrifter och utgav jämte andra Jordbrukets juridiska handbok (1947). Han blev riddare av Nordstjärneorden 1946. Palmquist vilar i sin hustrus familjegrav på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Källor 

 
 
 
 Palmquist, Lars Per-Olof på SvenskaGravar.se

Svenska häradshövdingar
Svenska hovrättsråd
Svenska revisionssekreterare
Svenska byråchefer
Riddare av Nordstjärneorden
Svenska jurister under 1900-talet
Svenska ämbetsmän under 1900-talet
Jurister från Stockholm
Ämbetsmän från Stockholm
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1904
Avlidna 1958
Män
Finlands medeltida församlingar

Finlands medeltida församlingar bildade en stor del av Sverige. I slutet av medeltiden fanns det ungefär hundra församlingar i landet varav 26 låg i Egentliga Finland, 15 i Satakunda, 14 i Nyland, 14 i Tavastland, 12 i Österbotten, 8 i Karelen och 4 i Savolax.

I början av 1300-talet fanns det cirka 30 församlingar i Finland. En del av dessa församlingar var kapellförsamlingar med en egen kyrka och begravningsplats men ingen egen präst.

Lista över Finlands medeltida församlingar 
Församlingar grundade före år 1550 enligt historiska län:

Egentliga Finland 

 Bjärnå
 Halikko
 Hietamäki
 Iniö
 Kaland
 Kimito
 Kiikala
 Kisko
 Korpo
 Letala
 Lemo
 Lundo
 Lokalax
 Masko
 Nagu
 Nousis
 Nådendal
 Pargas
 Pemar
 Pikis
 Pöytis
 Reso
 Rimito
 Rusko
 Sagu
 S:t Bertils
 S:t Karins
 S:t Marie
 S:t Mårtens
 Tövsala
 Uskela
 Vemo
 Virmo
 Yläne
 Åbo

Karelen 

 Jäskis
 Kivinebb
 Lappvesi
 Mola
 Nykyrka
 Säkkijärvi
 Veckelax
 Vederlax
 Viborg

Nyland 

 Borgå
 Ekenäs
 Esbo
 Helsinge
 Ingå
 Karis
 Karislojo
 Kyrkslätt
 Kymmene, kapellförsamling
 Lappträsk
 Lojo
 Pernå
 Pojo
 Pyttis
 Sibbo
 Sjundeå
 Tenala
 Vichtis

Satakunta 

 Birkala
 Eura
 Euraåminne
 Harjavalta
 Ikalis
 Kangasala
 Karkku
 Kumo
 Lappi
 Lembois
 Loimijoki
 Orivesi
 Pungalaitio
 Raumo
 Säkylä
 Tavastkyro
 Tyrvis
 Ulvsby
 Vesilax
 Vittis

Savolax 

 Jockas
 Kuopio (Tavinsalmi)
 S:t Michel (Savolax)
 Rautalampi
 Säminge

Tavastland 

 Ackas
 Asikkala
 Gustav Adolfs
 Hattula
 Hauho
 Hollola
 Itis
 Janakkala
 Jämsä
 Kalvola
 Koski (Hämeenkoski)
 Kuhmois
 Lampis
 Lehijärvi
 Loppis
 Padasjoki
 Pälkäne
 Rengo
 Somero
 Sysmä
 Sääksmäki
 Tammela
 Tavastehus
 Tulois
 Tyrvändö
 Urdiala
 Vånå

Åland 

 Eckerö
 Finström
 Föglö
 Geta
 Hammarland
 Jomala
 Kumlinge
 Kökar
 Lemland
 Saltvik
 Sottunga
 Sund

Österbotten 

 Ijo
 Ilmola
 Storkyro
 Kalajoki
 Karleby
 Kemi
 Korsnäs
 Limingo
 Lochteå
 Korsholm
 Nivala
 Närpes
 Pedersöre
 Salois
 Torneå
 Vörå
 Övertorneå

Se även 

 Lista över medeltida stenkyrkor i Finland

Källor 

Evangelisk-lutherska kyrkan i Finland
Listor med anknytning till Finland
Listor med anknytning till kristendom
Listor med anknytning till Svenska kyrkan
Listor med anknytning till romersk-katolska kyrkan i Sverige
Eric Odevall

Eric Osvald Odevall, född den 14 januari 1917 i Växjö, död den 21 augusti 2001 i Eksjö, var en svensk jurist.

Odevall avlade studentexamen i Växjö 1936 och juris kandidatexamen vid Stockholms högskola 1942. Han genomförde tingstjänstgöring i Östra Värends och Marks domsagor 1942–1945, började tjänstgöra i Svea hovrätt 1945, blev extra fiskal där 1946, var tingssekreterare i Nora rådhusrätt 1948–1950, extra tingsdomare i Torneå domsaga 1950, adjungerad ledamot i Svea hovrätt 1951, extra ordinarie assessor i Svea hovrätt 1952, tingsdomare i Torneå domsaga 1953–1958 och tillförordnad revisionssekreterare 1958–1959. Odevall var häradshövding i Torneå domsaga 1959–1968, i Norra och Södra Vedbo domsaga 1968–1970 och lagman i Eksjö tingsrätt 1971–1983. Han var aktiv i kommunpolitiken såväl under tiden i Norrbotten i egenskap av ledamot av stadsfullmäktige och drätselkammaren i Haparanda som senare egenskap av ledamot av kommunfullmäktige och kommunstyrelsen i Eksjö 1971–1985. Odevall blev riddare av Nordstjärneorden 1957 och kommendör av samma orden 1971. Han vilar på Nya kyrkogården Sankt Lars i Eksjö.

Källor 

 Riddare och Ledamöter av Kungl. Nordstjärneorden i Sveriges statskalender 1962
 
 Svenska Dagbladet den 19 november 1971, sidan 8 
 
 Eric Osvald Odevall på Gravar.se

Svenska häradshövdingar
Svenska revisionssekreterare
Svenska kommunalpolitiker
Kommendörer av Nordstjärneorden
Svenska jurister under 1900-talet
Svenska ämbetsmän under 1900-talet
Svenska politiker under 1900-talet
Jurister från Växjö
Ämbetsmän från Växjö
Politiker från Växjö
Födda 1917
Avlidna 2001
Män
Hofs kommun

Hofs kommun kan syfta på:

Hofs kommun, Hedmark – en tidigare kommun i Hedmark fylke i Norge
Hofs kommun, Vestfold – en tidigare kommun i Vestfold fylke i Norge