kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Irina Jarovaja

Irina Anatoljevna Jarovaja (ryska: Ири́на Анато́льевна Ярова́я), född Tjernjakovskaja 17 oktober 1966 i Makijivka i Donetsk oblast, Ukrainska SSR i Sovjetunionen, är en rysk jurist och politiker.

Hon växte upp i Donetsk oblast och flyttade i sen tonålder med sin familj till Petropavlovsk-Kamtjatskij i Kamtjatka kraj. Hon studerade juridik per korrespondens på Sovjetunionens Korrespondensinstitut, senare på Fjärran Österns statliga universitet, och arbetade parallellt på ett tekniskt forskningsinstitut. Hon utexaminerades 1988 och arbetade 1988–1997 på åklagarmyndigheten i Kamtjatka-regionen.

Hon var 1997–2007 medlem i partiet Jabloko och företräder sedan 2007 partiet Förenade Ryssland. Hon är sedan 2007 medlem av den ryska Statsduman och sedan 2016 en av dess vice talmän. Hon blev 2011 ordförande i Statsdumans kommitté för säkerhet och antikorruption.

Hon har gett namn till Jarovajalagen, en grupp lagar som antogs 2016 och utvidgade antiterroristlagen samt införde bland annat längre strafftider beträffande antiterrorism. I åtgärderna ingick också utvidgade befogenheter för antiterroristmyndigheter, krav på lagring av telefonsamtal, sms och internettrafik samt obligatorisk avkryptering.

I juli 2022 gjorde hon sig känd för att som en av två ordförande i Statsdumans undersökningskommitté ("The Parliamentary Commission on Investigation into Activities of the US biological laboratories in Ukraine") presentera preliminära resultat från kommitténs arbete, vilka på fullt allvar skulle visa att USA drogade ukrainska soldater för att de skulle bli "mördarmaskiner och drogade monster".

Hon var i första äktenskapet gift med låssmeden Oleksandr Jarovij och är i andra äktenskapet gift med företagaren Viktor Alekseenko. Han har en dotter och en son.

Referenser
Olga Filina: Snabb uträkning – om Irina Yarovayas partiprestationer (på ryska) på www.kommersant.ru/ den 18 mars 2013
Denna artikel är delvis baserad på artikeln Yarova Iryna Anatolyivna på ukrainskspråkiga Wikipedia]

Noter

Ryska politiker under 2000-talet
Födda 1966
Levande personer
Kvinnor
Personer från Makijivka
Åke Setterwall

Åke Carl Erik Setterwall, född 31 december 1906 i Engelbrekts församling, Stockholm, död 21 juli 1988 i Hedvig Eleonora församling, Stockholm, var en svensk konsthistoriker.

Åke Setterwall var son till Gunnar Setterwall. Han studerade först juridik på Stockholms högskola 1926–1928 och därefter humaniora på Uppsala universitet. Han tog fil.kand.-examen 1931, licentiatexamen 1933 och disputerade 1945 i konsthistoria på Stockholms högskola på en avhandling om Erik Palmstedt.

Han arbetade på Nationalmuseum och Nordiska museet 1934–1935 och därefter från 1935 på Kungliga Husgerådskammaren, varav som tillförordnad överintendent 1942–1946 och överintendent 1946–1971. Från 1938 var han också intendent för Skoklosters slotts konstsamlingar.

Åke Setterwall gifte sig 1937 med friherrinnan Eva Rudbeck (1912–2006).

Bibliografi i urval
Erik Palmstedt 1741–1803 – en studie i gustaviansk arkitektur och stadsbyggnadskonst, avhandling på Stockholms högskola, 1945
Stockholms slott och dess konstskatter, Bonniers, Stockholm 1950 (tillsammans med Stig Fogelmarck och Lennart af Petersens)
Kronhustapeten, Göteborg 1954 
Kungaparets Drottningholm, Stockholm 1955
Den gustavianska miljön på Tullgarn, Stockholm 1956

Källor
Åke Setterwall i Svenska män och kvinnor – biografisk uppslagsbok (1942-1948) på www.runeberg.org/

Noter 

Svenska konsthistoriker  
Födda 1906    
Avlidna 1988    
Män
Svenska historiker under 1900-talet
Forskare från Stockholm
Rue Notre-Dame-de-Recouvrance

Rue Notre-Dame-de-Recouvrance är en gata i Quartier de Bonne-Nouvelle i Paris andra arrondissement. Gatan är uppkallad efter Notre-Dame-de-Recouvrance, ett tidigare namn på kyrkan Notre-Dame-de-Bonne-Nouvelle. Rue Notre-Dame-de-Recouvrance börjar vid Rue Beauregard 1 och slutar vid Boulevard de Bonne-Nouvelle 37.

Omgivningar
Notre-Dame-de-Bonne-Nouvelle
Square Jacques-Bidault
Rue Notre-Dame-de-Bonne-Nouvelle
Rue Poissonnière
Rue de la Lune
Rue de la Ville-Neuve
Rue Thorel
Rue des Degrés

Bilder

Kommunikationer
  Tunnelbana – linjerna   – Bonne-Nouvelle
  Busshållplats  – Paris bussnät, linjerna

Referenser

Webbkällor

Externa länkar

Gator i Paris andra arrondissement
Quartier de Bonne-Nouvelle
Mike Dash

Mike Dash, född 1963 i London, är en walesisk författare och historiker. Han är mest känd för böcker och artiklar som handlar om dramatiska episoder i historien.

Biografi 
Dash avlade grundexamen vid Universitetet i Cambridge efter studier vid Peterhouse college. Han fortsatte sina studier som doktorand vid King's College London där han senare avlade doktorsexamen.

Dash har publicerat en serie böcker om  Nederländska ostindiska kompaniets historia, Nederländerna, Indien under brittiskt styre och om New York under den progressiva eran. Han har även varit aktiv som skribent  för Smithsonian Institution med sin historie-blogg "Past Imperfect". Han började skriva för Smithsonian i juli 2011 när institutionen förvärvade hans historiesajt, A Blast from the Past, kort efter att History News Network tilldelade den 2010 års Cliopatria-pris för historiabloggar. Förutom att blogga bidrar Dash regelbundet på Reddit-forumet r/AskHistorians, och sedan januari 2019 har han återpublicerat material skrivet för AskHistorians på sin personliga bloggs "Ask Mike"-sida. Dashs bok The First Family är en ny historia om Giuseppe Morello och etableringen den sicillianska maffian i USA.

Referenser

Externa länkar 
 
 Dashs artiklar i Smithsonian magazine

Walesiska journalister
Levande personer
Födda 1963
Alumner från King's College London
Män
Alumner från Universitetet i Cambridge
Walesiska historiker
Brittiska journalister under 2000-talet
Brittiska historiker under 2000-talet
Journalister från London
Forskare från London
12092 Erinorourke

12092 Erinorourke eller 1998 HH97 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 21 april 1998 av LINEAR i Socorro County, New Mexico. Den är uppkallad efter Erin O'Rourke.

Asteroiden har en diameter på ungefär 10 kilometer och den tillhör asteroidgruppen König.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
König-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av LINEAR
Astronomiska upptäckter 1998
Frank (krater)

Frank är en nedslagskrater med en diameter på ungefär 23 kilometer, på planeten Venus. Frank har fått sitt namn efter den tysk-nederländska judiska flickan Anne Frank.

Se även 
 Lista över kratrar på Venus
 5535 Annefrank

Källor 
 

Kratrar på Venus
Anne Frank
Världsmästerskapen i friidrott 2022 – Damernas släggkastning

Damernas släggkastning vid världsmästerskapen i friidrott 2022 avgjordes mellan den 15 och 17 juli 2022 på Hayward Field i Eugene i USA.

Amerikanska Brooke Andersen tog guld efter ett kast på 78,96 meter. Silvret togs av kanadensiska Camryn Rogers och bronset togs av Andersens landsmaninna Janee' Kassanavoid.

Rekord
Innan tävlingens start fanns följande rekord:

Program
Alla tider är lokal tid (UTC−7).

Resultat

Kval
Kvalregler: Kast på minst 73,50 meter  eller de 12 friidrottare med längst kast  gick vidare till finalen.

Final 
Finalen startade den 17 juli klockan 11:36.

Referenser

Världsmästerskapen i friidrott 2022
Brooke Andersen

Brooke Andersen, född 23 augusti 1995 , är en amerikansk släggkastare.

Karriär
I augusti 2019 vid Panamerikanska spelen i Lima tog Andersen silver i släggtävlingen, endast besegrad av landsmaninnan Gwen Berry.

I juli 2022 vid VM i Eugene tog Andersen guld i släggtävlingen efter ett kast på 78,96 meter.

Tävlingar

Nationella

Amerikanska friidrottsmästerskapen / OS-uttagningarna (utomhus):
2018:  – Släggkastning (72,17 meter, Des Moines)
2019:  – Släggkastning (75,30 meter, Des Moines)
2021:  – Släggkastning (77,72 meter, Eugene)
2022:  – Släggkastning (77,96 meter, Eugene)
2023:  – Släggkastning (78,65 meter, Eugene)

Amerikanska friidrottsmästerskapen (inomhus):
2023:  – Viktkastning (24,97 meter, Albuquerque)

Personliga rekord

Utomhus
 Släggkastning – 80,17 m (Tucson, 20 maj 2023)

Inomhus
 Viktkastning – 25,07 m (State College, 4 februari 2023)

Källor

Noter

Amerikanska släggkastare
Världsmästare i släggkastning
Amerikanska mästare i friidrott
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2020 från USA
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2020
Födda 1995
Levande personer
Kvinnor
Amerikanska idrottare under 2000-talet
Idrottare från Kalifornien
Personer från San Diego County
Camryn Rogers

Camryn Rogers, född 7 juni 1999 i Richmond, är en kanadensisk släggkastare.

Karriär
I juli 2018 vid junior-VM i Tammerfors tog Rogers guld i släggtävlingen efter ett kast på 64,90 meter.

I juli 2022 vid VM i Eugene tog Rogers silver i släggtävlingen efter ett kast på 75,52 meter, vilket var Kanadas första VM-medalj genom tiderna i slägga. I augusti 2023 vid VM i Budapest tog hon guld efter ett kast på 77,22 meter.

Tävlingar

Personliga rekord
Utomhus
 Släggkastning – 78,62 m (Los Angeles, 26 maj 2023)

Källor

Noter

Kanadensiska släggkastare
Världsmästare i släggkastning
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2020 från Kanada
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2020
Alumner från University of California, Berkeley
Födda 1999
Levande personer
Kvinnor
Personer från Richmond, British Columbia
Kanadensiska idrottare under 2000-talet
Idrottare från British Columbia
Janee' Kassanavoid

Janee' Kassanavoid, född 19 januari 1995, är en amerikansk släggkastare.

Karriär
I maj 2022 förbättrade Kassanavoid sitt personbästa i slägga till 78,00 meter vid tävlingen USATF Throws Fest i Tucson, vilket placerade henne som den sjätte bästa släggkastaren genom tiderna. I juli 2022 vid VM i Eugene tog Kassanavoid brons i släggtävlingen efter ett kast på 74,86 meter.

I augusti 2023 vid VM i Budapest tog Kassanavoid silver efter ett kast på 76,36 meter.

Tävlingar

Personliga rekord
Utomhus
 Släggkastning – 78,00 m (Tucson, 21 maj 2022)

Källor

Noter

Amerikanska släggkastare
Födda 1995
Levande personer
Kvinnor
Amerikanska idrottare under 2000-talet
Mambrinos hjälm

Mambrinos hjälm är ett begrepp som vanligen förknippas med berättelsen om Don Quijote som är skriven av Miguel Cervantes. Begreppet är dock äldre än berättelsen om Don Quijote.

Mambrino var en fiktiv morisk kung som förekommit i riddarromaner. Hans första framträdande kan ha varit under 1300-talet. I berättelserna hade Mambrino en väldigt speciell hjälm. I tidigare versioner kunde hjälmen ge ifrån sig en röst om det blåste i den. I något yngre romaner är hjälmen gjord av rent guld. Hjälmen är också magisk och den som bär hjälmen blir odödlig.

Numera är begreppet Mambrinos hjälm mest känt från berättelsen om Don Quijote. I denna berättelse har Don Quijote läst många riddarromaner och tror att de personer och föremål som nämns i berättelserna även existerar i verkligheten. Han tror därför att Mambrinos hjälm också finns i verkligheten. I berättelsen om Mambrinos hjälm är det en frisör som förflyttar sig. Med sig har han sin utrustning, bland annat ett rakfat. Detta är utformat i blank metall och har kupig form i mitten samt en kant runtom. På en sida är kanten urgröpt som en halvcirkel. Denna urgröpning är till för att den man som ska bli rakad ska placera sitt ansikte där och bli rakad av frisören. Eftersom det är dåligt väder har frisören satt rakfatet på huvudet som skydd. Don Quijote ser detta och ser att rakfatet glänser och tror att det är en hjälm. Han bestämmer sig för att det är Mambrinos hjälm han ser och överfaller frisören och tar rakfatet ifrån honom och tar sedan på sig detta. Han bär därefter rakfatet på huvudet och påstår att detta är Mambrinos hjälm han har på sig. I verkligheten anser folk att han ser löjlig ut med detta på huvudet.

Don Quijote
Enskilda hjälmar
Rakdon
Knut Henrik Posse

Knut Henrik Posse, född 10 augusti 1824 i Hedåker, död 18 januari 1883 i Marieberg, var en svensk friherre och militär.

Biografi 
Knut Henrik Posse tillhörde den adliga svenska släkten Posse af Säby, som son till greven och generalen Carl Henrik Posse och dennes andra hustru, Sofia Augusta, ur den likaledes adliga släkten Ribben.

Posse tjänstgjorde vid Svea artilleriregemente. Han utnämndes 1868 till riddare av kungliga svärdsorden, en förtjänsttitel. År 1870, då han höll kaptens grad, utnämndes han till chef för Kungliga krigshögskolan i Marieberg, på Kungsholmen i Stockholm, samt för Kungliga fyrverkarkåren, en artillerienhet i samma område. På båda posterna efterträdde han dåvarande majoren Claës Gustaf Breitholtz.

År 1878 delades Krigshögskolan, genom att den högre militär- och stabsutbildningen flyttade ut till en ny institution som behöll namnet (ur denna utvecklades sedermera Försvarshögskolan). Knut Henrik Posse kvarstannade i Marieberg som förste chef för den huvudsakligen tekniskt inriktade utbildning som fortsatte bedrivas där, under namnet Artilleri- och ingenjörhögskolan. Han ledde även från 1876 den gradvisa avvecklingen av Fyrverkarkåren och inträdde samtidigt som chef för dess 1877 bildade ersättare, Mariebergs ammunitionsfabrik, vilken sorterade under Arméförvaltningens tygdepartement.  Han behöll båda dessa poster fram till sin död, efter en tids sjukdom, i januari 1883. Vid sin död hade han majors grad i armén och var kapten vid Svea artilleriregemente.

Knut Henrik Posse gifte sig 1859 med Sofia Vilhelmina Lilliestråle, med vilken han fick två barn, Elsa Sofia (1861–1939) och Nils (1862–1895 i Boston, USA)

Källor

Noter

Tryckta källor 

 Sveriges statskalender 1877 och 1881

Svenska friherrar
Svenska militärer under 1800-talet
Knut Henrik
Födda 1824
Avlidna 1883
Män
Personer från Västerfärnebo socken
Världsmästerskapen i friidrott 2022 – Damernas spjutkastning

Damernas spjutkastning vid världsmästerskapen i friidrott 2022 avgjordes mellan den 20 och 22 juli 2022 på Hayward Field i Eugene i USA.

Australiska Kelsey-Lee Barber tog sitt andra raka VM-guld i spjut efter ett kast på världsårsbästat 66,91 meter. Silvret togs av amerikanska Kara Winger och bronset togs av japanska Haruka Kitaguchi.

Rekord
Innan tävlingens start fanns följande rekord:

Program
Alla tider är lokal tid (UTC−7).

Resultat

Kval
Kvalregler: Kast på minst 62,50 meter  eller de 12 friidrottare med längst kast  gick vidare till finalen.

Final
Finalen startade den 22 juli klockan 18:20.

Referenser

Världsmästerskapen i friidrott 2022
Claës Gustaf Breitholtz

Claës Gustaf Breitholtz, född 21 september 1828 i Finska församlingen, Stockholm, död 21 oktober 1885 i Svea artilleriregementes församling, Stockholm,
 var en svensk militär.

Breitholtz inträdde vid Kungliga krigsakademien vid Karlberg 1842. Från 1859 till 1870 var han chef för Fyrverkarkåren, en artillerienhet. Mellan 1866 och 1870 ledde han även Krigshögskolan i Marieberg, en föregångare till dagens FHS. Han utsågs 1870 till fälttygmästare. År 1872 utnämndes han till major. Två år senare befordrades han till överste och utnämndes även till chef för Svea artilleriregemente, vilket han ledde till sin död 1885. Under de två sista åren av sin levnad var han märkt av sjukdom.

Breitholtz var son till översten vid Vendes artilleriregemente Claes Josef Breitholtz och dennes hustru Emilia Hästesko-Fortuna. Han var äldre bror till generallöjtnant Edvard Julius Breitholtz. Claës Gustaf Breitholtz gifte sig 1857 med Catharina Amalia Molander (1833–1905), med vilken han fick tre barn. Han jordfästes i Hedvig Eleonora kyrka på Östermalm och vilar på Solna kyrkogård under en kanonformad gravsten.

Noter 

Överstar i svenska armén
Svenska militärer under 1800-talet
Claes Gustaf
Militärer från Stockholm
Gravsatta på Solna kyrkogård
Födda 1828
Avlidna 1885
Män
Östra häradsdräkt, Småland

Östra häradsdräkt är en folkdräkt (eller bygdedräkt) från Östra härad i Jönköpings län.

Fransmannen Charles Ogier skrev 1634 angående dräkten att de småländska böndernas kläder var av svart ylle, läderstövlar (icke träskor) samt nattmössliknande huvudbonader, det vill säga toppmössor, och yllevantar.

Referenser

Folkdräkter från Småland
Kontraroterande propeller

Kontraroterande propeller eller dubbel motroterande propeller är en propellertyp där två tandemliggande propellrar roterar i motsatt riktning kring en gemensam axel, så kallad koaxial motrotation eller kontrarotation. Tekniken används vanligtvis för att minimera effekten av vridmoment från vevaxel och propeller genom att använda var propellers motgående vridmoment för kontra varandra, men även för att få ut högre propellereffekt genom den dubbla propellerarean.

Kontraroterande propellrar är historiskt mycket vanligt hos torpeder men förekommer även inom flyg- och båtmotorteknik.

Fördelar

Minimerat vridmoment 
Vridmoment är problematiskt hos farkoster som propellerflygplan och torpeder då kraftigt vridmoment skapar gyralmoment och rolltendens som gör att farkosterna konstant vill vrida sig åt den riktning vridmomentet går åt, något som traditionellt kontras med rodertrim eller manuell rodermanövrering. Vridmoment blir högre vid högt motorpådrag och ökar baserat på motorstyrka och propellerdiameter, etc. Detta gör till exempel att propellerflygplan med traditionell enkel propeller ofta konstrueras med begränsad motorstyrka för att slippa problemen med högt vridmoment. Hög motorstyrka och propellerdiameter, etc, är dock nödvändigt för högre flygprestanda varav sport- och stridsflygplan historiskt letat efter alternativa lösningar för att kontra högt vridmoment och samtidigt kunna bruka kraftiga motorer och propellrar. Historiska exempel på detta är bland annat snedvinklat sidoroder och osymmetriskt vingspann, etc. Dessa lösningar fungerar dock enbart till viss grad då de inte justeras vid högre motorpådrag. Kontraroterande propeller-principen löser dock detta eftersom var propeller roterar lika snabbt som den andra och därmed kontras vridmomentet lika mycket oberoende pådrag, vilket upphäver gyralmomentet och rolltendensen.

Minskat propellerfält 
En alternativ fördel med kontraroterande propellrar utöver det minimerade vridmomentet är att propellereffekten ökas av den dubbla propellerarean. Samma area på en enkel propeller skulle betyda ett högt antal propellerblad och en stor propellerdiameter vilket leder till högre vridmoment. Eftersom kontraroterande propellrar automatiskt kontrar vridmoment kan de utformas med mycket stor gemensam propellerarea utan att skapa problem med vridmoment. Detta utnyttjas bland annat för att minska propellerfältet i syfte att tillåta lägre landställ genom att använda mindre propellrar till samma effekt som en enkel större propeller. Lägre landställ är praktiskt vid start och landning då piloten ser mer av landbanan och kan starta och landa i en mer horisontell vinkel. Kortare landställ är även enklare att göra robusta än längre landställ.

Referenser 

P
Motroterande motorer

Motroterande motorer eller motroterande propellrar är en propellerkonfiguration för flermotoriga propellerfordon (framförallt flygplan) där var sidas propellrar roterar i motsatt riktning till varann i syfte att minimera effekten av vridmoment från var vevaxel och propeller genom att använda var sidas motgående vridmoment för kontra varandra.

Mot­rotationen åstadkoms i regel genom att den ena sidans motorer vänds bak och fram, varefter man låter propeller och hjälpapparater byta plats. Vevaxeln byter då inte rotationsriktning.

Fördelar

Kontrat vridmoment 
Vridmoment är problematiskt hos farkoster som propellerflygplan och torpeder då kraftigt vridmoment skapar gyralmoment och rolltendens som gör att farkosterna konstant vill vrida sig åt den riktning vridmomentet går åt, något som traditionellt kontras med rodertrim eller manuell rodermanövrering. Vridmoment blir högre vid högt motorpådrag och ökar baserat på motorstyrka och propellerdiameter, etc. Detta gör till exempel att propellerflygplan med traditionella enkelgående propellrar ofta konstrueras med begränsad motorstyrka för att slippa problemen med högt vridmoment. Hög motorstyrka och propellerdiameter, etc, är dock nödvändigt för högre flygprestanda varav flermotoriga propellerdrivna transport-, sport- och stridsflygplan, etc, historiskt letat efter alternativa lösningar för att kontra högt vridmoment och samtidigt kunna bruka kraftiga motorer och propellrar. En av dessa lösningar har varit att helt enkelt få propellrarna på ena sidan av planet att gå i motsatt riktning som den andra, vilket upphäver gyralmomentet och rolltendensen så länge var sida har lika högt vridmoment.

Underlättad hantering av motorbortfall 
På flermotoriga propellerflygplan med medroterande propellrar kallas de motorer vars propellerblad rör sig nedåt intill flygkroppen för "kritiska motoror". Till följd av p-faktorn, som beskriver hur dragkraftscentrum förskjuts i sidled när anfallsvinkeln ökar, är bortfall av kritisk motor svårare att hantera än bortfall av den icke-kritiska, eftersom sidan med icke-kritiska motorer då vill skeva upp medan motsvarande sida med krånglande eller döda motorer vill skeva ner.

För att underlätta hanteringen av motorbortfall på ena sidan konfigureras propellerflygplan med motroterande motorer traditionellt så både sidors propellrar roterar inåt, varav hanteringen av motorbortfall blir likadan oavsett vilken motor som krånglar.

Referenser 

Flygteknik
Fiskus

Fiskus (av latin fiscus), kallas inom finansrätten staten såsom subjekt för förmögenhetsrättigheter. 

Sammanfattningen av de fiskus tillerkända rättsliga förmånerna, bestående i särskilda privilegier i avseende på bland annat preskription och panträtt, utgör den fiskaliska rätten. I trängre mening förstås med fiskalisk rätt även en bestämd inkomst eller finanskälla för staten, nämligen rätt till böter och förbrutet gods enligt strafflagar, polisförordningar, tull- och andra förordningar rörande skatteväsendet; rätt till olagliga gåvor, såsom mutor och dylikt; rätt till efterlämnat gods, till vilket arvinge icke finns (danaarv, bona vacantia); rätt till herrelöst gods (adespota). I svensk rätt brukades förr uttrycket Kronan i stället för fiskus för att beteckna svenska staten såsom förmögenhetsrättsligt subjekt.

Referenser 

Finansrätt
Meitner (månkrater)

Meitner är en nedslagskrater på månens baksida. Meitner har fått sitt namn efter den österrikisk-svenska fysikern Lise Meitner.

Satellitkratrar

Se även 
 Lista över månens kratrar
 Meitner (krater)
 6999 Meitner

Källor 
 

Kratrar på månen
Meitner (krater)

Meitner är en nedslagskrater med en diameter på ungefär 150 kilometer, på planeten Venus. Meitner har fått sitt namn efter den österrikisk-svenska fysikern Lise Meitner.

Se även 
 Lista över kratrar på Venus
 Meitner (månkrater)
 6999 Meitner

Källor 
 

Kratrar på Venus
De gamla på stranden

De gamla på stranden är en oljemålning av Richard Bergh från 1903. Statens Museum for Kunst i Köpenhamn förvärvade tavlan direkt från konstnären. 

Bergh var känd för att utforska det svenska landskapets symboliska sidor, till exempel i Vision, motiv från Visby (1894), Riddaren och jungfrun (1897) och Nordisk sommarkväll (1899–1900). I De gamla på stranden skildras äldre människor som ser ut över en solnedgång vilket kan symbolisera livets förgänglighet. Konstnären förklarade själv att målningen skulle ha med "jorden, solen och det hela att göra". Han var bland annat påverkad av tysk romantik och Caspar David Friedrich som ofta målade ryggvända figurer (jämför Aftonlandskap med två män och Livsåldrarna). Bergh gjorde skisser till kustpartiet vid Arild i Skåne. Två av skisserna ingår i Nationalmuseums samlingar. Nationalmuseum äger även Berghs Dagens död, utförd i kol och olja på duk 1895, som har stora likheter med De gamla på stranden vad gäller motiv och färgsättning.

Referenser 
Statens Museum for Kunsts webbplats
Kunstindeks Danmark
Nationalmuseums webbplats

Målningar av Richard Bergh
Målningar 1903
Målningar på Statens Museum for Kunst
Genremålningar
Målningar med motiv från Skåne
Symbolism
12093 Chrimatthews

12093 Chrimatthews eller 1998 HF99 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 21 april 1998 av LINEAR i Socorro County, New Mexico. Den är uppkallad efter Christina Marie Matthews.

Asteroiden har en diameter på ungefär 2 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av LINEAR
Astronomiska upptäckter 1998