kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Jota Scorpii

Jota Scorpii (ι Scorpii, förkortat Jota Sco, ι Sco), som är stjärnans Bayerbeteckning, är en stjärna belägen i sydöstra delen av stjärnbilden Skorpionen. Den har en skenbar magnitud på 3,03, och är synlig för blotta ögat. Baserat på parallaxmätningar har det beräknats att den befinner sig på ett avstånd av ca 1 930 ljusår (ca 590 parsek) från solen med en felmarginal på 9 procent.

Nomenklatur
Jota Scorpii anges ibland med namnet Apollyon. Den delar sin beteckning med en annan stjärna, Jota2 Scorpii, som har en skenbar magnitud av +4,82 och även den synlig för blotta ögat.

Egenskaper
Jota Scorpii har spektralklass F2 Ia, med luminositetsklass "Ia", vilket betyder att den är en superjättestjärna mer lysande än typiska superjättar. Den har omkring 12 gånger solens massa. Radien är osäker med uppskattningar från 125 till 400 gånger den hos solen. Den har en utstrålning av energi från dess yttre sikt som är ca 35 000 gånger större än solens ljusstyrka vid en effektiv temperatur på ca 7 000 K, vilket ger den en gulvit färg som karakteriserar en stjärna av typ F.

Jota Scorpii har en följeslagare av 10:e magnituden med en vinkelseparation av 37,5 bågsekunder, vilket vid distansen för denna stjärna ger den en projicerad separation av 20 000 astronomiska enheter (AE). Eftersom den relativa separationen av de två stjärnorna längs siktlinjen till jorden inte är känd, representerar detta avstånd endast ett minimivärde för deras separation.

Källor

Referenser

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/iotascorpii 
 http://stars.astro.illinois.edu/sow/iota1sco.html

Stjärnbilden Skorpionen
Bayerobjekt
Gula superjättar
Dubbelstjärnor
HD-objekt
Blunt, South Dakota

Blunt är en ort i Hughes County i South Dakota. Enligt 2020 års folkräkning hade Blunt 342 invånare.

Källor 

Orter i South Dakota
Hughes County, South Dakota
Permanenta strukturerade samarbetet

Det permanenta strukturerade samarbetet (, Pesco) är sedan den 11 december 2017 ett försvarssamarbete inom Europeiska unionen. Pesco syftar till att fördjupa det försvarspolitiska samarbetet inom ramen för den gemensamma säkerhets- och försvarspolitiken.

26 av EU:s 27 medlemsstater deltar i Pesco. Malta som enda medlemsstat valt att stå utanför på grund av landets neutralitetspolitik. Tidigare stod även Danmark utanför. Gemensamma beslut fattas med enhällighet, utom beslut som rör deltagandet av medlemsstater, som fattas med kvalificerad majoritet.

Europeiska rådet enades den 22 juni 2017 om att inleda det permanenta strukturerade samarbetet. Frågan diskuterades igen vid Europeiska rådets sammanträde den 19 oktober 2017. Målsättningen var att påbörja inrättandet av Pesco innan årets slut. Den 13 november 2017 riktade 23 medlemsstater en begäran till Europeiska unionens råd och Europeiska unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik om att inrätta Pesco. Irland och Portugal anslöt sig i december 2017, när rådet fattade det formella beslutet om att inrätta Pesco.

Den rättsliga grunden för det permanenta strukturerade samarbetet finns i artikel 46 i EU-fördraget samt i protokoll nr 10 fogat till fördragen. Den 6 mars 2018 antogs en färdplan av de deltagande medlemsstaterna för genomförandet av Pesco och en förteckning över de ingående försvarsprojekten.

Deltagande medlemsstater 
Följande 26 medlemsstater deltar i Pesco:
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

Medlemsstater som valt att stå utanför Pesco:
 , på grund av sin neutralitet

Tredjeländer 
Genom ett beslut i november 2020 är det möjligt för tredjeländer, alltså stater utanför EU, att i undantagsfall delta i specifika Pesco-projekt. I maj 2021 godkändes deltagande från Kanada, Norge och USA.

Se även 
 Fördjupade samarbeten inom Europeiska unionen
 Gemensamma säkerhets- och försvarspolitiken

Referenser

Noter 

Europeiska unionens säkerhets- och försvarspolitik
Mir (meridianmärke)

En mir (meridianmärke) (franska: mire, av det franska verbet mirer 'sikta'), är ett siktmärke i meridianen uppställt någon eller några kilometer norr eller söder om ett astronomiskt passageinstrument.

Miren består oftast av en tvärbom i metall med markeringar och är monterad på ett mycket stabilt fundament, ofta en stenpelare. Små variationer i tiden av passageinstrumentets uppställning kan följas genom noggranna observationer av en viss punkt på miren, och den används även för bestämning av kollimationsfelet hos instrumentet.

Ett passageinstrument är rörligt endast i vertikalplanet, och mäter noggrant positionen för astronomiska objekt på himmelssfären vid tidpunkten för deras passage genom den lokala meridianen (oftast mot söder – övre kulmination) för instrumentet. Passageinstrumenten användes före normaltidens och tidssignalens tillkomst även för att bestämma den lokala tiden.

En vanlig typ av passageinstrument är meridiancirkeln.

Se även
Astrometri
Sfärisk astronomi

Källor

Noter

Externa länkar

Astronomins historia
Astrometri
Bo Leijonhufvud

Bo Knut Sten Rudolf Leijonhufvud, född den 14 december 1868 i Stockholm, död där den 9 april 1952, var en svensk friherre och jurist. Han var son till Sten Leijonhufvud.

Leijonhufvud blev juris utriusque kandidat i Uppsala 1893, assessor i Svea hovrätt 1904, tillförordnat kansliråd i utrikesdepartementet 1906–1907, konstituerad revisionssekreterare 1908, hovrättsråd 1910, revisionssekreterare 1910 och justitieråd 1911–1938. Han var ledamot och sekreterare i arbetsavtalskommissionen 1907–1909, biträde i justitiedepartementet för arbetsavtalsfrågor 1909–1910, 1910–1911, ombudsman hos vetenskapsakademien 1908–1911, kontrollör hos Stockholms enskilda bank 1909–1911.

Källor 

 
 

Justitieråd i Högsta domstolen (Sverige)
Svenska friherrar
Svenska jurister under 1900-talet
Svenska ämbetsmän under 1900-talet
Jurister från Stockholm
Födda 1868
Avlidna 1952
Män
Ämbetsmän från Stockholm
Bo
Harrold, South Dakota

Harrold är en ort i Hughes County i South Dakota. Orten har fått sitt namn efter järnvägsfunktionären Harrold McCullough. Enligt 2020 års folkräkning hade Harrold 101 invånare.

Källor 

Orter i South Dakota
Hughes County, South Dakota
Vilhelm Dyberg

Vilhelm Dyberg, född den 16 juni 1860 i Varberg, död den 31 augusti 1949 i Stockholm, var en svensk jurist.

Dyberg avlade hovrättsexamen i Uppsala 1886. Han blev vice häradshövding 1889, notarie i kammarkollegiet 1896, advokatfiskal 1900 och kammarråd 1901. Dyberg var justitieråd 1910–1930. Han blev riddare av Nordstjärneorden 1903, kommendör av första klassen av samma orden 1913 och  kommendör med stora korset 1920.

Källor 

 
 
 
 
 

Justitieråd i Högsta domstolen (Sverige)
Svenska kammarråd
Kommendörer med stora korset av Nordstjärneorden
Svenska jurister under 1900-talet
Svenska ämbetsmän under 1900-talet
Personer från Varberg
Födda 1860
Avlidna 1949
Män
Stäppfladdermus

Stäppfladdermus (Myotis aurascens) är en fladdermus i familjen läderlappar som förekommer i sydöstra Europa och västra Asien. Populationen listades länge som synonym till mustaschfladdermus (Myotis mystacinus) och sedan början av 2000-talet godkänns den som art.

Denna fladdermus är med en kroppslängd (huvud och bål) av 45 till 52 mm lite större än mustaschfladdermusen. De kända värdena för vikten (4 till 7 g), underarmarnas längd (32 till 37 mm) och vingspann (cirka 200 mm) är däremot likadan. På ovansidan är pälsen brun med gulbruna spetsar. Öronen och huvudet har en mörkare brun färg.

Arten förekommer från södra och östra Balkan samt från Grekland (inklusive Kreta) över södra Ukraina och Turkiet till Kaspiska havet (sydvästra Ryssland och nordvästra Iran). Mindre avskilda populationer är kända från Kroatien och norra Italien. Habitatet utgörs på Balkan av skogar och buskskogar. I Turkiet hittas den ofta i den tätare växtligheten nära vattendrag. Längre österut är utbredningsområdet främst täckt av stäpper.

Individerna vilar vanligen i bergssprickor och under överhängande klippor. Under vintern bildas flockar med cirka 15 exemplar som sover i grottor.

Stäppfladdermusen hotas i viss mån av urbanisering. I utbredningsområdet förekommer några skyddszoner. IUCN listar hela beståndet som livskraftig (LC).

Referenser 

Läderlappar
Däggdjur i palearktiska regionen
1739 Meyermann

1739 Meyermann eller 1939 PF är en asteroid i huvudbältet, som upptäcktes 15 augusti 1939 av den tyske astronomen Karl Wilhelm Reinmuth i Heidelberg. Den har fått sitt namn efter Bruno Meyermann.

Asteroiden har en diameter på ungefär 7 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Flora.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Flora-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av K Reinmuth
Astronomiska upptäckter 1939
Manning, North Dakota

Manning är administrativ huvudort i Dunn County i North Dakota. Vid 2010 års folkräkning hade Manning 74 invånare.

Källor 

Orter i North Dakota
Dunn County, North Dakota
1818 Brahms

1818 Brahms eller 1939 PE är en asteroid i huvudbältet, som upptäcktes 15 augusti 1939 av den tyske astronomen Karl Wilhelm Reinmuth i Heidelberg. Den har fått sitt namn efter den tyske kompositören Johannes Brahms.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av K Reinmuth
Astronomiska upptäckter 1939
2306 Bauschinger

2306 Bauschinger eller 1939 PM är en asteroid i huvudbältet, som upptäcktes 15 augusti 1939 av den tyske astronomen Karl Wilhelm Reinmuth i Heidelberg. Den har fått sitt namn efter den tyske astronomen Julius Bauschinger.

Asteroiden har en diameter på ungefär 17 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Padua.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Padua-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av K Reinmuth
Astronomiska upptäckter 1939
Dunn Center

Dunn Center är en ort i Dunn County i North Dakota. Ortnamnet syftar på ortens centrala läge i countyt. Enligt 2020 års folkräkning hade Dunn Center 227 invånare.

Källor 

Orter i North Dakota
Dunn County, North Dakota
1750 Eckert

1750 Eckert eller 1950 NA1 är en asteroid i huvudbältet, som korsar planeten Mars omloppsbana. Den upptäcktes 15 juli 1950 av den tyske astronomen Karl Wilhelm Reinmuth i Heidelberg. Den har fått sitt namn efter den amerikanske astronomen Wallace John Eckert.

Den tillhör asteroidgruppen Hungaria.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Hungaria-asteroider
Asteroider som korsar Mars bana
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av K Reinmuth
Astronomiska upptäckter 1950
Fernando Paes

Fernando António Cerqueira da Silva Paes, född 24 maj 1907 i Lissabon, död 19 maj 1972 i Lissabon, var en portugisisk ryttare.

Paes blev olympisk bronsmedaljör i dressyr vid sommarspelen 1948 i London.

Källor 

Portugisiska ryttare
Portugisiska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 1948
Tävlande i ridsport vid olympiska sommarspelen 1948
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1948 från Portugal
Tävlande i ridsport vid olympiska sommarspelen 1952
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1952 från Portugal
Födda 1907
Avlidna 1972
Män
1782 Schneller

1782 Schneller eller 1931 TL1 är en asteroid i huvudbältet, som upptäcktes 6 oktober 1931 av den tyske astronomen Karl Wilhelm Reinmuth i Heidelberg. Den har fått sitt namn efter den tyske astronomen Heribert Schneller.

Asteroiden har en diameter på ungefär 21 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Themis.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Themis-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av K Reinmuth
Astronomiska upptäckter 1931
Sven Moberg (arkitekt)

Sven Richard Moberg, född 10 september 1912 i Jönköping, död 2 juni 2001 i Lund, var en svensk arkitekt.

Moberg avlade studentexamen i Jönköping 1932 och utexaminerades från Kungliga Tekniska högskolan 1941. Han var anställd hos professor Lars Israel Wahlman och därefter hos arkitekt Carl-Otto Hallström och bedrev även egen arkitektverksamhet. Han var stadsarkitekt i Arboga stad från 1949 till mitten av 1950-talet. Han var därefter stadsarkitekt i Tierps köping med flera landskommuner till 1964, varefter han blev vice stadsarkitekt i Lunds stad. Han var medarbetare i "Blandaren" 1935.

Referenser

Externa länkar

Svenska arkitekter under 1900-talet
Arbogas stadsarkitekter
Födda 1912
Avlidna 2001
Män
Arkitekter från Jönköping
1941 Wild

1941 Wild eller 1931 TN1 är en asteroid i huvudbältet, som upptäcktes 6 oktober 1931 av den tyske astronomen Karl Wilhelm Reinmuth i Heidelberg. Den har fått sitt namn efter den schweiziske astronomen Paul Wild.

Asteroiden har en diameter på ungefär 17 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Hilda.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Hilda-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av K Reinmuth
Astronomiska upptäckter 1931
3379 Oishi

3379 Oishi eller 1931 TJ1 är en asteroid i huvudbältet, som upptäcktes 6 oktober 1931 av den tyske astronomen Karl Wilhelm Reinmuth i Heidelberg. Den har fått sitt namn efter Hideo Oishi.

Asteroiden har en diameter på ungefär 12 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Nysa.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Nysa-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av K Reinmuth
Astronomiska upptäckter 1931
Jason Day

Jason Day, född 12 november 1987, är en australiensisk professionell golfspelare som är medlem på PGA Touren. Han var tidigare rankad som världens bästa golfspelare enligt Official World Golf Ranking och rankades på topp 10 i världen för första gången i juni 2011. I februari 2014 vann Day sin första WGC tävling, WGC-Accenture Match Play Championship. Han skulle återupprepa segern 2016.

Biografi 
Jason Day är född i Beaudesert, Queensland och började spela golf som sexåring. Days mor kommer från Filippinerna men flyttade till Australien på 1980-talet och mötte Alvin Day, med vilken hon fick tre barn. Alvin Day dog när Jason var 12 år gammal. 
Som amatör blev Day tilldelad Australian Junior Order of Merit två gånger och han vann Queensland Amateur 2004, vilket gjorde honom till tävlingens yngsta vinnare i mästerskapets historia. Samma år vann han även Callaway World Junior Championship i USA.

Professionella segrar

PGA Tour

Majorsegrar

Resultat i majors, tidslinje 

CUT = Missad kvalgräns

WD = withdrew

"T" = Delning

DNP = Did not play

Källor 

Australiska golfspelare
Födda 1987
Levande personer
Män
Personer från Queensland
Australiska idrottare under 2000-talet
Spelare på PGA Tour
Majorsegrare
3555 Miyasaka

3555 Miyasaka eller 1931 TC1 är en asteroid i huvudbältet, som upptäcktes 6 oktober 1931 av den tyske astronomen Karl Wilhelm Reinmuth i Heidelberg. Den har fått sitt namn efter den japanske astronomen Seidai Miyasaka.

Asteroiden har en diameter på ungefär 6 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av K Reinmuth
Astronomiska upptäckter 1931
El Dorado (album)

El Dorado utkom den 26 maj 2017 på Sony Music Latin och är Shakiras elfte studioalbum.

Den första singeln från skivan var Chantaje, en duett med den colombianska sångerskan Maluma. Singeln, som kom ut den 28 oktober 2016, nästan sju månader innan själva albumet, blev en stor framgång och hade då skivan gavs ut mer än 1,2 miljarder visningar på Youtube.

Även albumets andra singel kom ut i förtid. Den 7 april 2017 gavs Me Enamoré ut. Shakiras make, fotbollsspelaren Gerard Piqué, figurerar i musikvideon.

Den 15 september 2017 släpptes skivans tredje singel, Perro Fiel, ett samarbete med den puertoricanske sångaren Nicky Jam. Samma dag publicerades också en officiell musikvideo för samma låt.

Låtförteckning 
 "Me Enamoré" – 3:46
 "Nada" – 3:10
 "Chantaje" (feat. Maluma) – 3:15
 "When a Woman" – 3:18
 "Amarillo" – 3:40
 "Perro Fiel" (feat. Nicky Jam) – 3:16
 "Trap" (feat. Maluma) – 3:20
 "Comme moi" – 3:09
 "Coconut Tree" – 3:50
 "La Bicicleta" – 3:48
 "Deja vu" – 3:16
 "What We Said (Comme moi)" (feat. MAGIC!, engelsk version) – 3:00
 "Toneladas" – 3:09

Referenser

Noter 

Album av Shakira
Musikalbum 2017
Otto Warmbier

Otto Frederick Warmbier, född 12 december 1994 i Cincinnati, Ohio, död 19 juni 2017 i Cincinnati, Ohio, var en amerikansk student som satt fängslad i Nordkorea från januari 2016 till juni 2017 efter att ha dömts för "fientliga handlingar" mot landet. Warmbier, som då var 21 år gammal, erkände sig skyldig till att ha stulit en politisk propagandaaffisch och dömdes till 15 års hårt straffarbete. USA gjorde diplomatiska ansträngningar för att få Warmbier frisläppt. Enligt hans far var Warmbiers bekännelse påtvingad och han skulle ha blivit bortförd av den nordkoreanska regeringen av politiska orsaker.

Warmbier föll i koma i Nordkorea och släpptes i juni 2017 efter nästan 18 månader i fängsligt förvar. Enligt nordkoreanska myndigheter var Warmbiers koma en följd av botulism och ett sömnpiller, men amerikanska läkare betvivlar detta. Warmbier anlände till Cincinnati den 13 juni 2017 och togs till University of Cincinnati Medical Center för omedelbar undersökning och behandling. Han diagnostiserades med "allvarlig neurologisk skada". Hans far har sagt att sonen hade blivit utsatt för synnerligen rå behandling. Warmbier avled sex dagar efter sin återkomst till USA.

Källor

Noter 

Födda 1994
2016 i Nordkorea
Avlidna 2017
Brott mot mänskliga rättigheter
Alumner från London School of Economics
Alumner från University of Virginia
Personer från Cincinnati
Män
Bernard Chevallier

Bernard Marie Chevallier, född 4 oktober 1912 i Chartres, död 6 april 1997 i Orsennes, var en fransk ryttare.

Chevallier blev olympisk mästare i fälttävlan vid sommarspelen 1948 i London.

Källor 

Franska ryttare
Franska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1948
Tävlande i ridsport vid olympiska sommarspelen 1948
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1948 från Frankrike
Födda 1912
Avlidna 1997
Män
Personer från Chartres
Arne Lindström (arkitekt)

Arne Waldemar Lindström, född 3 augusti 1907 i Stockholm, död 28 juni 1996 i Ängelholm, var en svensk arkitekt.

Lindström avlade studentexamen vid Norra latin i Stockholm 1926, ingenjörsexamen vid Chalmers tekniska institut 1930 och arkitektexamen vid Kungliga Tekniska högskolan 1931. Han innehade diverse privatanställningar 1931–1937, var stadsarkitekt i bland annat Simrishamns stad 1937–1942, blev biträdande länsarkitekt i Kristianstads län 1945 och var stadsarkitekt i Ängelholms stad och andra kommuner i nordvästra Skåne från 1949 till pensioneringen 1970. Han bedrev även egen verksamhet från 1930 och ritade bland annat villor, hyreshus, industribyggnader och stadsplaner.

Källor

Noter

Svenska arkitekter under 1900-talet
Simrishamns stadsarkitekter
Ängelholms stadsarkitekter
Födda 1907
Avlidna 1996
Män
Arkitekter från Stockholm
Speed of Light

Speed of Light är det andra spåret på det brittiska heavy metal-bandet Iron Maidens sextonde studioalbum The Book of Souls, och gruppens trettiosjunde singel. Singeln gavs ut den 14 augusti 2015, tre veckor innan resten av albumet.

Referenser

Noter 

Musiksinglar 2015
Engelskspråkiga sånger
Iron Maiden - singelskivor
1815 Beethoven

1815 Beethoven eller 1932 CE1 är en asteroid i huvudbältet, som upptäcktes 27 januari 1932 av den tyske astronomen Karl Wilhelm Reinmuth i Heidelberg. Den har fått sitt namn efter den tyske tonsättare och pianisten, Ludwig van Beethoven.

Asteroiden har en diameter på ungefär 30 kilometer.

Se även  
 Beethoven (krater)

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av K Reinmuth
Astronomiska upptäckter 1932
Ludwig van Beethoven
Norrskäret, Saltvik

Norrskäret är en ö i Åland (Finland). Den ligger i Skärgårdshavet eller Bottenhavet och i kommunen Saltvik i landskapet Åland, i den sydvästra delen av landet. Ön ligger omkring 51 kilometer norr om Mariehamn och omkring 260 kilometer väster om Helsingfors. Öns area är  hektar och dess största längd är  kilometer i sydöst-nordvästlig riktning. Den ingår i Rannörarna.

Källor 

Åländska öar i Skärgårdshavet
Öar i Saltvik
Johan Zetterstrand

Johan Zetterstrand, född 5 december 1801 i Norrköping, död 29 december 1876 i Örberga, Östergötlands län, var en svensk kontraktsprost och tecknare.

Biografi
Zetterstrand föddes 5 december 1801 i Norrköping. Han var son till skräddaråldermannen Gottfrid Zetterstrand och Anna Maria Appelgren. Hösten 1822 blev Zetterstrand student i Uppsala. Zetterstrand prästvigdes 9 december 1827. Han blev 18 mars 1844 komminister i Kärna församling, men tillträdde först 1847. Zetterstrand tog pastoralexamen 11 december 1845. 1847-1849 var han också vice pastor. Den 2 januari 1849 blev han komminister Norrköpings S:t Olai församling. Zetterstrand blev slutligen kyrkoherde 2 december 1861 i Örberga församling, han tillträdde 1864. Han var även kontraktsprost 30 november 1870 till 23 februari 1876 i Dals kontrakt.  Zetterstrand avled 29 december 1876 i Örberga. En minnesvård över honom finns i Örberga.

Vid sidan av sitt arbete var han verksam som tecknare och ett porträtt av hans far återutgavs i Edward Ringborgs bok Konterfejer förbundna med minnen vid Norrköping och Norrköpingsbygd 1929.

Familj
Zetterstrand gifte sig 24 maj 1847 med Charlotta Emilia Groth (1810-1866). Hon var dotter till boktryckaren Pehr Henric Groth och Sophia Charlotta Ekbom i Linköping. De fick tillsammans barnen stationsinspektorn Robert Zetterstrand (1848–1925) i Bärcke och juristen och politikern Theodor Zetterstrand (1852–1922) i Norrköping.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V sid 745, Allhems Förlag, Malmö.

Noter

Svenska teologer under 1800-talet
Svenska tecknare under 1800-talet
Svenska präster under 1800-talet
Män
Födda 1801
Avlidna 1876
Präster från Norrköping
Tage Zickerman

Carl Johan Henrik Tage Zickerman, född 15 februari 1860 i Skövde, död 15 december 1950 i Vittsjö, var en svensk skulptör, keramiker, formgivare och möbelarkitekt.

Han var son till apotekaren Carl Peter Zickerman och Hedvig Malmgren och bror till textilkonstnären Lilli Zickerman. Han reste till Paris 1890 för att utbilda sig till skulptör och ställde redan samma år ut på den nyöppnade salongen Camp de Mara. Han var  under en period medhjälpare till Per Hasselberg och efter dennes död biträdde han en tid Christian Eriksson med huggningen av Hasselbergs skulptur Snöklockan som var beställd av Pontus Fürstenberg. Eriksson ansåg honom vara för långsam, för omständlig, tvivelsjuk och för filosoferande så han tvingades sluta och finna sig någon annan sysselsättning. Han medverkade i konstutställningen på Valands 1891 med en ofullbordad porträttbyst i gips och en gipsbyst kallad Gumhufvud i middagsslummer och året därpå medverkade han i Svenska konstnärernas förenings utställning i Stockholm med några gipsskulpturer. Efter återkomsten till Sverige bosatte han sig i Vittsjö där han inredde en keramisk verkstad 1910 och hans syster öppnade en vävskola. Som medhjälpare anställde han drejaren Karl Holmberg från Gävle som drejade föremålen efter Zickerman ritningar. Man arbetade då huvudsakligen i fajans men övergick senare till stengods. Benämningen av produkterna utförde de tillsammans och man hade denna arbetsordning fram till mitten av 1920-talet. Han deltog i franskpåverkad keramik vid Baltiska utställningen 1914 där visade han även möbler som han ritat för föreningen Svensk hemslöjd. 

Zickerman är representerad vid Nationalmuseum i Stockholm, Kulturen, Nordiska museet  och Smålands museum. Han är begravd på Vittsjö kyrkogård.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V sid 747, Allhems Förlag, Malmö. 
Svensk jugendkeramik, Bengt Nyström, 2003, sid 151,

Noter

Externa länkar 
 
 

Svenska keramiker
Svenska formgivare
Svenska skulptörer under 1900-talet
Svenska konsthantverkare under 1900-talet
Representerade vid Nationalmuseum
Personer från Skövde
Födda 1860
Avlidna 1950
Män