kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Panorama Kairo

Panorama Kairo, eller Kairo och Nilens stränder (franska: Le Caire et les bords du Nil), var en cykloramamålning från 1881 av Émile Wauters.

Compagnie austro-belge des Panoramas beställde 1880 för en utställning i Wien ett cyklorama av Émile Wauters över slaget vid Custozza under tyska enhetskriget den 24 juni 1866 mellan österrikiska och italienska trupper. Wauters ville inte utföra en sådan målning med hänsyn till italienarnas känslor, utan föreslog i stället att utföra en landskapsmålning med utgångspunkt i sin tidigare egyptiska resa 1869. 

Émile Wauters tillbringade två månader i Egypten och gjorde ett sjuttiotal studier. Tillbaka i Belgien 1880 förverkligade han målningen på 14 x 114 meter under mindre än ett år, med hjälp av några vänner och studenter, bland andra Jean-Baptiste Degreef. Väven tillhandahölls av Établissements Mommen i Saint-Josse-ten-Noode i Bryssel.

Panorama Kairo ställdes först ut i Wien från 1882 i den specialbyggda nybyggda rotundan Das Neue Panorama, och visades därefter i München 1887 och Haag 1888. Målningen kom därefter tillbaka till Belgien för att lagras i Sint-Jans-Molenbeek. Den köptes av baronen Louis Cavens, som lät uppföra en byggnad för den, ritad av Ernest Van Humbeek, i  Cinquantenaireparken i Bryssel och donerade målningen till den belgiska staten. 

Cykloramat visades under världsutställningen i Bryssel 1897, men därefter stängdes byggnaden för allmänheten. Cykloramat skadades av fukt och lagrades i Sint-Jans-Molenbeek.  Alfred Bastien gjorde 1923 en restaurering av målningen. Paviljongen öppnades därefter igen, men fuktproblematiken kvarstod och regeringen ansåg sig inte ha råd med underhållet. 

År 1967 överlämnades byggnaden till en muslimsk församling. År 1971 togs den då skadade målningen bort ur byggnaden efter att ha skurits i bitar. Den betraktas idag som förlorad. 

Rotonde du Cinquantenaire renoverades från 1975 av den tunisiske arkitekten Mongi Boubaker till ett islamskt kulturellt centrum och Bryssels stora moské, invigda 1978. 

Charlier Museum i Sint-Joost-ten-Node i Bryssel har en av Wauters studier för målningen: Felucker på Nilen (1869). Flera dukar som Alfred Bastien gjorde för sin renovering finns på Koninklijk Museum voor Schone Kunsten Antwerpen i Antwerpen.

Bildgalleri

Källor 
Denna artikel är baserad på artikeln Panorama Kairo på nederländskspråkiga Wikipedia.

Cykloramor
Ej längre existerande konstverk
Kairo
Kultur i Bryssel
Landskapsmålningar
Målningar 1881
Målningar av belgiska konstnärer
Slowdive (musikalbum)

Slowdive är det fjärde studioalbumet av det brittiska shoegazing-bandet Slowdive, utgivet den 5 maj 2017 på Dead Oceans. Det är bandets första release på 22 år. Albumets första singel, "Star Roving", gavs ut den 12 januari 2017.

Låtlista
"Slomo" (Halstead, Savill, Goswell, Chaplin, Scott)  – 6:53
"Star Roving" (Halstead) – 5:39
"Don't Know Why" (Halstead) – 4:36
"Sugar for the Pill" (Halstead) – 4:31
"Everyone Knows" (Halstead) – 4:22
"No Longer Making Time" (Halstead) – 5:48
"Go Get It" (Halstead, Savill, Goswell, Chaplin, Scott) – 6:09
"Falling Ashes" (Halstead, Scott) – 8:00

Medverkande
Slowdive
Neil Halstead – sång, gitarr, produktion
Rachel Goswell – sång
Christian Savill – gitarr
Simon Scott – trummor, gitarr, elektronik
Nick Chaplin – bas

Produktion och design
Ljudtekniker - Ian Davenport, Duncan Chave, Martin Nichols, Gareth Stuart och Steve Clarke
Mixad av Chris Cody
Sarah Tudzin – assisterande mixning
Mastering - Heba Kadry
Vinylskärning - Josh Bonati
Skivomslag designat av Harry Smith
Art director - Ingrid Pop

Listplaceringar

Referenser

Noter 

Album av Slowdive
Musikalbum 2017
Shoegazing-album
Cyclorama Building, Boston

Cyclorama Building är en byggnad från 1884 i Boston i USA, som tidigare använts för att visa cykloramamålningar och nu används av Boston Center for the Arts.

Cyclorama Building beställdes av Charles F. Willoughbys Boston Cyclorama Company för att förevisa Gettysburg Cyclorama över Slaget vid Gettysburg. Det ritades av Charles A. Cummings och Willard Thomas Sears och uppfördes i nyklassicistisk stil. Byggnadens centrala del har en dom med 39 meters diameter med stålfackverk, vilken på sin tid var den största i USA efter domen i Kapitolium. 

År 1889 visades en andra cyklorama, Custer's Last Fight, men marknaden tog slut omkring 1890. Byggnaden såldes till Isabella Stewart Gardners svärfar John Gardner, som byggde om den till en underhållningshall med karusell, rullskridskobana och boxningsring och ridmanege. År 1899 blev det en fabrikshall för tillverkning av bland annat elektriska bilar och tändstift.

Bostons blomsterbörs köpte byggnaden 1923 och använde den till 1970. Därefter togs den och grannbyggnader över av Boston Center for the Arts. Byggnaden blev byggnadsminne 1973.

Källor 
Denna artikel är baserad på artikeln Cyclorama Building på engelskspråkiga Wikipedia.

Externa länkar

 Om Cyclorama på Boston Center for the Arts webbplats

Byggnader och anläggningar i Boston
Cykloramor
Byggnadsminnen i USA
Bryan Procter

Bryan Waller Procter, född den 21 november 1787 i Leeds, Yorkshire, död den 5 oktober 1874 i London, var en engelsk författare, mest känd under pseudonymen Barry Cornwall. Han var far till Adelaide Anne Procter.

Procter började praktisera som advokat 1816 och var 1832–1861 kommissarie vid förvaltningen av sinnessjukhusen i London. Han var särskilt framstående som visdiktare. I hans lyrik och dramatiska utkast förekommer ständigt angenäma återljud från det elisabetanska och det stuartska tidevarvets poesi. Han författade bland annat Dramatic scenes and other poems (1819; ny upplaga 1856), sorgespelet Mirandola (1821), som uppfördes med framgång, English songs (1832, flera upplagor, Procters erkänt bästa alster) samt Life of Edmund Kean (1835), Essays and tales in prose (1851) och Charles Lamb; a memoir (1866–1868).

Källor 

 

Engelska jurister
Brittiska advokater
Engelska poeter
Engelskspråkiga poeter
Engelska dramatiker
Engelskspråkiga dramatiker
Poeter under 1800-talet
Dramatiker under 1800-talet
Brittiska författare under 1800-talet
Födda 1787
Avlidna 1874
Män
Ugglan
Giovanni da Procida

Giovanni da Procida, född 1210 i Salerno inom en familj, som hade ön Procida i förläning, död 1298 i Rom, var en italiensk politiker.

Giovanni da Procida slöt sig helt ung till Hohenstaufernas parti (traditionen låter honom vara kejsar Fredrik II:s och sicilianske kungen Manfreds livläkare) och var 1260 en av Salernos ledande män, Manfreds vän och hjälpare. Efter Manfreds död, 1266, gick Giovanni da Procida i hans besegrares, Karls av Anjou, tjänst. Men hans sympatier för den unge Hohenstaufern Konradin, som sökte rycka Sicilien från Karl, drog härskarens onåd över honom. År 1270 blev han förvisad och hans egendom konfiskerad. Länge irrade landsflyktingen omkring utan hem och utan bröd. År 1276 kom han till Peters av Aragonien hov, där han träffade före sig andra hohenstaufenska emigranter. Peter, som av dem eggades att göra sina arvsanspråk på Sicilien gällande, sände 1279 Giovanni da Procida till grekiske kejsaren för att underhandla om dennes biträde till planerna mot Karl av Anjou. Under denna diplomatiska resa skall Giovanni da Procida enligt senare, mycket osäker tradition ha besökt Sicilien och genom hemliga bearbetningar underminerat Karls tron. Man vet, att han inte var närvarande i Palermo under den sicilianska aftonsången, den folkresning, som gjorde slut på Karls herravälde på Sicilien, och det är osäkert hur stor roll han spelade under förberedelserna till denna. Han var sedermera kansler på Sicilien under Peter av Aragonien och dennes son, men närmade sig på 1290-talet åter huset Anjou, lämnade 1297 Sicilien och sökte genom påvens förmedling återfå sina konfiskerade gods i kungariket Neapel.

Källor 

 

Italienska politiker
Italienska läkare
Personer i Italien under 1200-talet
Personer från Salerno
Födda 1210
Avlidna 1298
Män
Ugglan
Olle Snismarck

Karl Olov (Olle) Snismarck, född 7 augusti 1929 i Högalids församling, Stockholm död 3 april 2005 i Maria Magdalena församling, Stockholm, var en svensk tecknare och författare.

Han var son till målarmästaren Carl Snismarck och Frida Widéen och från 1952 gift med Lola Sahlin. Snismarck studerade vid Konstfack 1945 men var huvudsakligen autodidakt som tecknare och specialiserade sig på att utföra bokillustrationer. 
Som illustratör illustrerade han bland annat böckerna Sonetti di Petrarca 1955, Stig Carlsons Tolv blå toner 1959 och Eilertz Frylands Du själv 1960 samt illustrationer för tidskrifterna Utsikt, Idun, Folket i Bild, Vecko-Journalen, Expressen, och Arbetaren. Han medverkade i Nationalmuseums utställning Unga tecknare 1952 och i utställningen Svenska tecknare som visades på Svensk-franska konstgalleriet i Stockholm 1959. Hans konst består av teckningar där motiven byggdes upp av ett stort antal punkter eller små streck som bildade ett prickraster. Som författare utgav han bland annat diktsamlingen Som en cymbal 1959 och romanerna I slutet av en regnig oktober 1965, Stick hem till Afrika (1968), Paradisets bakdörr (1979), jazzantologin Den blågula trumpeten (1987) samt barnböcker och serier bland annat Lajban. Han producerade även musikkortfilmer för TV.

Källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 215, Allhems Förlag, Malmö.

Noter 

Konstnärer från Stockholm
Svenska författare
Svenskspråkiga författare
Svenska illustratörer
Svenska serieskapare
Födda 1929
Avlidna 2005
Män
Författare från Stockholm
Svenska tecknare under 1900-talet
Svenska syndikalister
August Erlingmark

Jan August Erlingmark, född 22 april 1998 i Göteborg, är en svensk fotbollsspelare som spelar för grekiska Atromitos.

Klubbkarriär 
Erlingmark inledde karriären i Sävedalens IF och tog inför säsongen 2015 klivet över till IFK Göteborg. Två år senare, i den första försäsongsmatchen 2017, gjorde August Erlingmark sin a-lagsdebut i Blåvitt mot norska Sarpsborg. En dryg månad senare fick han även göra sin tävlingsdebut i cupmötet mot Arameisk-Syrianska IF den 26 februari 2017.

Efter att ha övertygat under försäsongen belönades han i mars 2017 med ett a-lagskontrakt i IFK Göteborg. Senare under våren, närmare bestämt den 26 april, gjorde Erlingmark sin allsvenska debut. I hemmamötet med Hammarby IF byttes han nämligen in i halvtid, sedan IFK Göteborg åkt på två mittbacksskador.

Den 12 januari 2022 värvades Erlingmark av grekiska Atromitos, där han skrev på ett 1,5-årskontrakt. I oktober 2022 förlängde Erlingmarks kontrakt med Atromitos på ytterligare ett år.

Landslagskarriär
Den 12 januari 2020 debuterade Erlingmark för Sveriges A-landslag i en 1–0-vinst över Kosovo.

Spelstil 
Likt sin far, Magnus Erlingmark, är August Erlingmark en allround spelare och kan användas på såväl innermittfältet som mittback. Även om han i första hand ses som mittfältare kom den allsvenska debuten som just mittback.

Familj 
August är son till IFK Göteborg-legendaren Magnus Erlingmark, som gjorde 278 allsvenska matcher för klubben och tog VM-brons 1994.

Karriärstatistik

Källor

Landslagsstatistik på svenskfotboll.se
August Erlingmark på Elitefootball
August Erlingmark på Transfermarkt

Noter

Externa länkar 
 

Svenska fotbollsspelare
Svenska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Sävedalens IF
Fotbollsspelare i IFK Göteborg
Spelare i Atromitos FC
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Födda 1998
Levande personer
Män
Ditte och Louise

Ditte och Louise () är en dansk komediserie från 2015–2016, av och med Ditte Hansen och Louise Mieritz. 2018 hade filmen Ditte & Louise premiär, vilken är baserad på tv-serien.

Handling 
Två skådespelare runt fyrtio möts på en casting, eftersom de båda kämpar för att få jobb bestämmer de sig för att slå sig samman och göra egna föreställningar. De är båda övertygade om att det inte är försent för dem att slå igenom och att kvinnor kan vara roliga, det är bara det att inte så många i branschen är lika övertygade om det. Det är många uppförsbackar, både i yrket och i privatlivet, för Ditte och Louise. Ditte är en frisläppt, impulsiv och positiv exhibitionist och Louise en kontrollmänniska som vill ha allt på sitt sätt, helst inte ta risker och mest säger nej. Trots att kvinnorna är så olika blir de goda vänner och duon får en del jobb, vilka alla är tveksamma på en mängd skilda sätt.

Rollista i urval 
Ditte Hansen - Ditte 
Louise Mieritz - Louise 
Henrik Vestergaard - Thomas 
Sasha Sofie Lund - Tilde
Solbjørg Højfeldt - Inger 
Viggo Korf-Hansen - Bjørn 
Henrik Noël Olesen - Arnold 
Magnus Krepper - Erik

Gästskådespelare  
Keld Heick - sig själv
Hilda Heick - sig själv
Anders W. Berthelsen - sig själv
Trine Dyrholm - sig själv
Iben Hjejle - sig själv
Anne Linnet - sig själv
Lars Mikkelsen - sig själv
Ulrich Thomsen - sig själv
Nicolaj Rasted - Hej Matematik 
Søren Rasted - Hej Matematik

Avsnitt

Säsong 1 
 Fuckable?
 Koks i kulissen 
 A room with a dup
 Rimepassaren
 Hella Joof syndromet
 Gå aldrig tilbage til en fuser 
 Sig att det ok og luk mig ind
 Kvinde kend dit flop

Säsong 2 
 Den långa galna och den lilla sura
 Alla för Judith
 Det är damtidningarnas fel
 Skorna med tårna
 Upstairs, Downstairs
 Ett dockhem
 Ensam kvinna 40 år
 Gitte & Lise

Externa länkar 
 

Danska TV-serier från 2010-talet
TV-seriestarter 2015
TV-serieavslutningar 2016
Danska komediserier på TV
Danskspråkiga TV-serier
Carl Edholm

Carl Edholm kan avse:

Carl Edholm (1825–1895), gymnastikföreståndare.
Carl Edholm (född 1937), militär.
Carl Edholm (född 1937)

Karl (Carl) Gösta Edholm, född 10 november 1937 i Gällivare församling i Norrbottens län, är en svensk militär.

Biografi
Edholm avlade officersexamen vid Krigsskolan 1961 och utnämndes samma år till fänrik i armén, varefter han befordrades till kapten vid Svea ingenjörregemente 1969. År 1972 befordrades han till major och 1978 till överstelöjtnant. Han var avdelningschef vid staben i Övre Norrlands militärområde 1979–1984. År 1984 befordrades han till överste och var 1984–1990 chef för Göta ingenjörregemente.

Referenser

Födda 1937
Levande personer
Män
Personer från Gällivare socken
Svenska militärer under 1900-talet
Överstar i svenska armén
Svenska regementschefer
Gabriel Gudmundsson

Gabriel Johan Gudmundsson, född 29 april 1999 i Limhamns församling, Skåne län, är en svensk fotbollsspelare som spelar för franska Lille.

Klubbkarriär 
Gabriel Gudmundsson startade sin karriär i Snöstorp Nyhem FF och tog tidigt klivet till Halmstads BK. Kort efter att han fyllt 17 år fick han göra sin debut, i seriesammanhang, för klubben, då han gjorde ett inhopp med tio minuter kvar av Superettan-matchen mot Degerfors IF den 7 maj 2016. Totalt gjorde Gudmundsson 17 matcher i Superettan - varav två från start - samt spelade i bägge kvalmatcherna mot Helsingborgs IF när Halmstads BK avancerade till Allsvenskan.

I den andra omgången av Allsvenskan 2017 gjorde Gudmundsson sin debut i den högsta serien, via ett inhopp mot Jönköpings Södra IF den 9 april.

I maj 2019 värvades Gudmundsson av nederländska FC Groningen, där han skrev på ett treårskontrakt med option på ytterligare ett år. Den 31 augusti 2021 värvades Gudmundsson av franska Lille, där han skrev på ett femårskontrakt. Gudmundsson debuterade i Ligue 1 den 10 september 2021 i en 2–1-förlust mot Lorient, där han blev inbytt i den 59:e minuten mot Angel Gomes.

Landslagskarriär
Gudmundsson debuterade för Sveriges A-landslag den 9 juni 2022 i en 1–0-förlust mot Serbien, där han blev inbytt i den 77:e minuten mot Viktor Claesson.

Familj 
Gabriel Gudmundsson är son till Susanne och Niklas Gudmundsson. Fadern representerade svenska landslaget och spelade i Premier League.

Karriärstatistik

Källor

Gabriel Gudmundsson på Elitefootball
Gabriel Gudmundsson på Transfermarkt

Noter

Svenska fotbollsspelare
Svenska landslagsspelare i fotboll
Fotbollsspelare i Halmstads BK
Spelare i FC Groningen
Spelare i Lille OSC
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Spelare i Superettan
Spelare i Eredivisie
Spelare i Ligue 1
Födda 1999
Levande personer
Män
Idrottare från Halmstad
Svenska idrottare under 2000-talet
Johan Edström

Johan Edström kan avse:

Johan Edström (1817–1882), kronolänsman och riksdagsman.
Johan Edström (född 1943), militär.
Johan Edström (militär)

Nils Karl Johan Edström, född den 12 april 1943 i Karlstads församling i Värmlands län, är en svensk militär.

Biografi
Johan Edström avlade officersexamen vid Krigsskolan 1966 och utnämndes samma år till fänrik i armén, där han befordrades till löjtnant 1968. Han tjänstgjorde 1971–1972 i FN:s fredsbevarande styrkor i Cypern (UNFICYP). Han blev 1972 kapten vid Norrlands dragonregemente samt tjänstgjorde 1973–1975 i Livgardesskvadronen och från 1975 i Livgardets dragoner. Han gick 1975–1977 Stabskursen vid Militärhögskolan, befordrades till major 1977 och var lärare vid Militärhögskolan 1982–1985. År 1985 befordrades han till överstelöjtnant, varefter han tjänstgjorde vid Försvarsstaben 1985–1988. Åren 1988–1991 var han chef för Livgardets dragoner. År 1991 utnämndes han till överstelöjtnant med särskild tjänsteställning, varpå han var avdelningschef i Högkvarteret 1991–1994 och avdelningschef i Militära underrättelse- och säkerhetstjänsten i Högkvarteret 1994–1998. Åren 1998–2000 var Edström försvarsattaché vid ambassaderna i Warszawa och Kiev.

Referenser

Födda 1943
Levande personer
Män
Svenska militärer under 1900-talet
Svenska militärer under 2000-talet
Militärer från Karlstad
Överstelöjtnanter i svenska armén
Svenska regementschefer
Svenska attachéer
Wilhelm af Donner

Wilhelm Gustaf af Donner, född den 3 februari 1943 i Mölndals församling i Göteborgs och Bohus län, är en svensk militär.

Biografi
af Donner avlade officersexamen vid Krigsskolan 1966 och utnämndes samma år till fänrik vid Dalregementet, där han kom att tjänstgöra till 1973, befordrad till kapten 1972. Han tjänstgjorde 1973–1981 vid Hallands regemente, studerade vid Militärhögskolan 1975–1977 och befordrades till major 1977. Åren 1981–1985 tjänstgjorde han vid Arméstaben: som detaljchef 1981–1982 och som chef för Fredsorganisationsavdelningen i Sektion 2 1983–1985, 1982 befordrad till överstelöjtnant. Han var 1985–1987 biträdande operationsledare vid staben i Östra militärområdet, utbildade sig 1987 vid Försvarshögskolan och var 1987–1988 bataljonschef vid Norra Smålands regemente. Han befordrades till överste 1988 och var brigadchef tillika ställföreträdande regementschef vid Kronobergs regemente 1988–1991. År 1992 befordrades han till överste av första graden och var 1992–1999 befälhavare för Smålands försvarsområde och chef för Norra Smålands regemente (från och med 1998 namnändrat till Smålands regemente). Från 1999 tjänstgjorde han vid Krigsförbandsledningen i Högkvarteret.

Ingemar Badman har komponerat en marsch tillägnad af Donner. Den heter ”Överste Wilhelm af Donner”.

Wilhelm af Donner är son till brandchefen Gustaf af Donner och Birgitta von Krusenstierna. Han är bror till Johan af Donner.

Referenser

Födda 1943
Levande personer
Män
Svensk obetitlad adel
Huvudmän för svenska adelsätter
Personer från Mölndal
Svenska militärer under 1900-talet
Svenska militärer under 2000-talet
Överstar i svenska armén
Svenska regementschefer
Försvarsområdesbefälhavare
Anders Sten (borgmästare)

Anders Sten (ursprungligen Stensson) var en bergsman och borgmästare i Lindesbergs stad 1652-1684 och stadens riksdagsman vid riksdagarna 1660, 1664, 1668, 1680 och 1682.

Anders Sten var son till borgmästaren Sten Andersson. Han tjänstgjorde under 1640-talet i faderns ställe vid uppdrag i Stockholm och då han 1652 avgick från borgmästarsysslan föreslog han sin son som efterträdare, något som även blev beviljat. Anders Sten ansågs som en driftig företagare och var från början mycket uppskattad av landshövdingarna. 1671 erhöll han Norra Ölsboda hammar som förläning. Däremot visade sig borgarna i Lindesberg mindre nöjda med honom. De verkar främst ha ansett att han i första hand såg till sina egna intressen och i mindre grad till stadens. Redan 1664 ifrågasattes hans nit på en allmän rådstuga. De klagomål som framfördes till landshövdingen gällde dock främst mindre brister, och 1672 fastslog landshövdingen att Anders Sten skulle få sitta kvar så länge han skötte sin tjänst väl. Kritik fortsatte dock att komma och efterhand verkar Abraham Leijonhufvud alltmer tagit sin hand från Sten. Bland annat gällde en av konflikterna en damm Anders Sten låtit uppföra vid Dalkarlshyttan och som åstadkom skada på ängar och tomter för övriga bergsmän i byn. I samband med det kontaktade Anders Sten Kunglig majestät för att söka en ny bättre befattning som ersättning för borgmästarbefattningen. Han erbjöd sig även i annat fall kunna tänka sig att få tillstånd att i stället köpa halva Guldsmedshyttan och Västra Bohr. Anders Sten verkar inte ha fått något svar på sin begäran. Under en tid därefter var situationen lugn men mot slutet av 1670-talet ökade klagomålen igen. 1682 utbröt tumult under den allmänna rådstugan sedan Lindesbergs borgare inte ville ha Anders Sten som sin riksdagsman. Vid denna tid började dock Anders Sten bli gammal, och sedan landshövdingen Gustaf Lilliecrona försäkrat honom om att han skulle få en god pension valde han 1684 att begära avsked från sin post. Han tillerkändes senare 100 daler årligen i pension, en summa han senare med hänvisning till att hans hustru, Katarina Elisabeth Böök varit livsömmerska försökte få höjd. Ännu 1696 förekom en begäran om höjning av pensionen.

Källor 
 Lindesberg och Nora genom tiderna band 2, Wilhelm Tham

Män
Avlidna okänt år
Svenska bergmästare
Borgarståndets riksdagsledamöter
Lindesbergs borgmästare
Födda okänt år
Isak Magnusson

Isak Magnusson, född 16 juni 1998 i Lindås, är en svensk fotbollsspelare som spelar för Östers IF. Magnusson är son till tidigare fotbollsspelaren Rickard Magnusson som också spelat i Kalmar FF.

Karriär 
Isak Magnussons moderklubb är Lindås BK från Lindås, nära Emmaboda. I slutet av 2014 tog han klivet från den sammanslagna föreningen Lindås BK/Långasjö GoIF till allsvenska Kalmar FF, där han tog plats i ungdomslaget.

Den 16 maj 2017 fick Magnusson göra allsvensk debut för Kalmar FF, då han i den 73:e matchminuten bytte av Edvin Crona i 0-2-förlusten mot IFK Norrköping. Med sina fem mål i allsvenskan 2020 blev han Kalmar FFs bästa målskytt i seriespelet det året.

I juli 2021 värvades Magnusson av Östers IF, där han skrev på ett 2,5-årskontrakt.

Karriärstatistik

Utmärkelser 
Smålands bästa fotbollsspelare 2020

Källor

Noter

Svenska fotbollsspelare
Spelare i Kalmar FF
Fotbollsspelare i Östers IF
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Spelare i Superettan
Födda 1998
Levande personer
Män