kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Malå IF

Malå IF är en idrottsförening i Malå kommun i Västerbottens län. Förening grundades 1936, men redan dessförinnan förekom fotboll, skidåkning och handboll på orten. 1943 beslutades att anlägga slalombacke vilket ledde till ett uppsving för den alpina idrotten i Malå. 

1951 beslutade man att starta upp ishockeyverksamhet i föreningen och en rink började byggas som stod klar 1952. Första matchen spelades mot Sorsele borta och förlorades med 14–1. Banan var dock inte helt jämn och en så ny bana anlades till säsongen 1952/53. Framgångarna lät inte vänta 1959 spelade man i Division II.  Säsongen 2002/2003 nådde föreningen Division 1 i ishockey, men lyckades inte hålla sig kvar. Bedriften har sedan inte kunnat upprepas utan ishockeylaget har hållit sig i division 2 och 3.

Referenser

Externa länkar
malaif.se

Ishockeyklubbar i Sverige
Fotbollsklubbar i Sverige
Volleybollklubbar i Sverige
Skidklubbar i Sverige
Sportklubbar bildade 1936
Malå kommun
Hrazdan (flod)

För staden Hrazdan, se Hrazdan

Hrazdan (armeniska: Հրազդան) är en flod i Armenien. 

Hrazdan rinner upp från den nordvästra delen av sjön Sevan, som ligger på 1.900 meters höjd och genom provinsen Kotajk. Floden passerar genom Jerevan i en djup ravin. På Araratslätten förenar den sig sedan med floden Aras och flyter sedan som gränsflod mellan Armenien och Turkiet. De geologiska formationerna utmed floden är uppbyggda av basalt från lavaflöden från tre vulkaner i bergskedjan Gegham. 

Floden kallades Ildaruni på urarteiska. På turkiska språk är namnet Zangu, Zangi eller Zengy.

I floden finns flera vattenkraftverk och den används också för konstbevattning. Sjön Sevans och floden Hrazdans vatten har utnyttjats för konstbevattning sedan 1800-talet och för vattenkraft sedan 1900-talets första hälft. Konstbevattningen omfattar 80.000 hektar. Mellan 1930 och 1962 byggdes sju vattenkraftverk utan dammar med en installerad effekt på mellan 5 och 224 MW.

Hrazdans avvattningsområde är  2 566 km².

Bildgalleri

Källor
Denna artikel är baserad på artikeln Hrazdan River på engelskspråkiga Wikipedia.

Vattendrag i Armenien
Jerevan
K. Albin Johansson

Karl Albin Johansson, känd som K. Albin Johansson, född 26 mars 1883, död 8 mars 1963, var en finländsk diplomingenjör, skeppsbyggare och isbrytarkonstruktör.

Biografi 
1926–1940 var han vd för Sandvikens Skeppsdocka och Mekaniska Verkstad. Han konstruerade flera nydanande isbrytare, bland annat Finlands första dieselelektriskt drivna statsisbrytare Sisu, samt hamnisbrytaren Turso som färdigställdes i mars 1944. Under 1944 hann Turso assistera 372 fartyg, och dess användbarhet gjorde att Turso blev en given del av Finlands krigsskadeersättning till Sovjetunionen. Sovjetunionens sjöfartsmyndigheter fann fartyget så användbart att man beställde ytterligare 20 av samma typ, vilka färdigställdes av Wärtsiläs Sandviksvarv mellan 1945 och 1952.

I juli 1940 blev K. Albin Johansson teknisk ledare för Oy Troili Ab och fortsatte som skeppsbyggnadskonsult bland annat för krigsskadeståndsindustrin. Han var den som planerade de flesta nya varven och projekterade långt över tjugo isbrytare och andra farkoster.

År 1952 tilldelades han KTH:s stora pris för hans insatser som "legendarisk skeppsbyggare och isbrytarkonstruktör".

K. Albin Johanssons Stiftelse 
År 1995 instiftades K. Albin Johanssons Stiftelse med syfte att befrämja forskning och vidareutbildning inom
 Medicinsk forskning, främst cancerforskning
 Tekniska vetenskaper, främst med anknytning till skeppsbyggnad

Stiftelsen har under perioden 2007–2017 årligen delat ut ett antal stipendier med en årlig summa på mellan 250 000 och 460 000 Euro.

Referenser 

Personer inom Finlands näringsliv under 1900-talet
Finlandssvenska tekniker
Finlandssvenskar inom näringslivet
Män
Födda 1883
Avlidna 1963
Ringvattnet

Ringvattnet är en by i Alanäs socken i Strömsunds kommun i norra Jämtland.

Ringvattnet ligger vid sjön Stor-Ringvattnet. Byn delas i delarna Västiberget och Östnäs utifrån deras geografiska läge.

Referenser

Orter i Strömsunds kommun
Batman Bridge

Batman Bridge är en 442 meter lång snedkabelbro över Tamar River i Tasmanien, Australien och är uppkallad efter John Batman. Den byggdes mellan 1966 och 1968 och är Australiens första och en av världens första snedkabelbroar.

Referenser

Noter

Externa länkar
 

Broar invigda 1968
Snedkabelbroar
Broar i Australien
Byggnader och anläggningar i Tasmanien
Transport i Tasmanien
1968 i Australien
Eskil Hummelstedt

Arne Eskil Hummelstedt, född 13 mars 1906 i Närpes, död 29 juli 1986 i Åbo, var en finländsk filolog.

Efter studentexamen i Kristinestad kom Hummelstedt 1927 till Helsingfors universitet, där han studerade under ledning av Tor Karsten. I sin forskning ägnade sig Hummelstedt åt ett försummat område inom svensk dialektforskning: dialekternas ordbildning samt deras syntax och betydelselära. Uppsatsen Nomina actionis i östsvenska dialekter (1936) behandlar typer av substantiv som betecknar en handling, och doktorsavhandlingen Östsvenska verbstudier (1939) möjligheterna att bilda verb med suffix som ofta ger en affektiv eller pejorativ innebörd.

Efter kriget, från 1946 till 1959, tjänstgjorde Hummelstedt som lektor vid Svenska klassiska lyceum i Åbo och var 1953–1959 dess rektor. 1959 blev han utnämnd till professor i svenska språket och nordisk filologi vid Åbo Akademi, en tjänst som han upprätthöll fram till pensioneringen 1973.

Hummelstedt var ordförande för Föreningen för nordisk filologi 1960–1976 och 1958–1975 huvudredaktör för föreningens skriftserie Folkmålsstudier.

Källor

Avlidna 1986
Finländska professorer i filologi
Personer verksamma vid Åbo Akademi
Män
Födda 1906
Cowen

Cowen kan syfta på:

 Cowen (företag) – ett amerikanskt multinationellt finansföretag
 Cowen (efternamn) – ett efternamn och personer med namnet
E12 (olika betydelser)

E12 kan syfta på:

 E12 – en europaväg som börjar i Mo i Rana i Norge och slutar i Helsingfors i Finland
 E12 (resistorserie) – inom elektronik en standardiserad serie 
 M3/E12 (ånglok) – ett ånglok inom Statens Järnvägar
 BMW E12 – en personbil, tillverkad av den tyska biltillverkaren BMW mellan 1972 och 1981
George Orton

George Washington Orton, född 10 januari 1873 i Strathroy, Ontario, död 25 juni 1958 i Laconia, New Hampshire, var en kanadensisk medeldistanslöpare. Under de olympiska sommarspelen 1900 blev han den förste kanadensiske idrottaren någonsin att vinna en medalj i ett olympiskt spel då han vann bronsmedalj på distansen 400 meter hinder. Han vann senare även en guldmedalj på distansen 2500 meter hinder under samma olympiska spel.

Orton var även en ishockeypionjär i Philadelphia. Han spelade både för University of Pennsylvanias ishockeylag (från och med säsongen 1896–97) samt med Quaker City Hockey Club (bland annat i American Amateur Hockey League säsongen 1900–01).

Referenser

Noter

Män
Födda 1873
Avlidna 1958
Kanadensiska olympiska guldmedaljörer
Kanadensiska friidrottare
Olympiska guldmedaljörer 1900
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1900
Alumner från University of Toronto
Alumner från University of Pennsylvania
Tommy och Tuppence

Tommy och Tuppence, är två fiktiva detektiver som förekommer i fyra detektivromaner och en novellsamling av Agatha Christie. Deras fullständiga namn är Thomas och Prudence (född Cowley) Beresford. Den första gången Tommy och Tuppence förekom i en roman av Christie var i Den hemlighetsfulle motståndaren 1922. De inledde sin karriär i jakt på äventyr och pengar och upptäckte snart att livet som detektiver både var mer lönsamt och mycket mer spännande.

Tuppence är karismatisk, impulsiv och intuitiv medan Tommy är mer saktmodig, lite mindre vass och håller sig mer till fakta. Därför visar de sig utgöra ett bra team.

Böcker med Tommy och Tuppence 
1922 - Den hemlighetsfulle motståndaren (The Secret Adversary)
1929 - Par i brott (Partners in Crime); novellsamling
1941 - N eller M? (N or M?)
1968 - Ett sting i tummen (By the Pricking of My Thumbs)
1973 - Ödets port (Postern of Fate)

Filmatiseringar 
Tommy och Tuppence har gestaltats av James Warwick och Francesca Annis, först i TV-filmen The Secret Adversary (1982) och sedan i den 10 avsnitt långa serien Agatha Christie's Partners in Crime (1983).

Romanen Ett sting i tummen adapterades 2005 av den franske regissören Pascal Thomas till filmen Mon petit doigt m'a dit..., med André Dussollier som Tommy (omdöpt till Bélisaire) och Catherine Frot som Prudence Beresford. Handlingen hade här förflyttats till Savoie i Frankrike. Ytterligare två franska filmer producerades men hade i stort sett ingenting att göra med Christies Tommy och Tuppence-berättelser. 

En adaptation av Ett sting i tummen gjordes 2006 i Granadas serie Agatha Christie's Marple, även om Christie inte skrivit in Miss Marple i sin roman. I denna version spelas Tommy och Tuppence av Anthony Andrews och Greta Scacchi.

BBC filmatiserade 2015 två romaner, uppdelade på totalt sex avsnitt. Handlingen har förlagts till 1950-talet i serien Partners in Crime, där David Walliams spelar Tommy och Jessica Raine spelar Tuppence.

Referenser

Externa länkar 
Tommy och Tuppence
Om Tommy och Tuppence

Deckare
Fiktiva detektiver
Fiktiva figurer introducerade 1922
Brittiska litterära figurer
Fiktiva radarpar
Pont Aval

Pont Aval är en 321,5 meter lång bro som leder Boulevard Périphérique över floden Seine i Paris och är stadens längsta bro.

Den öppnades 1968 och är liksom sin systerbro Pont Amont uppkallad efter sitt läge längs floden Seine. Amont är det franska ordet för uppströms, och är den första bron när floden flyter in i Paris; aval betyder nedströms och är den sista bron.

Referenser

Noter

Externa länkar 

Broar invigda 1968
Broar i Paris
1968 i Frankrike
Ateljé Uggla

Ateljé Uggla är en fotoateljé på Grevgatan 52 i Stockholm. Ateljén startades 1934 av fotografen Carl Albert Uggla och är idag (2018) den enda av de klassiska fotoateljéerna som fortfarande finns kvar i Sverige.

Historik
Efter starten 1934 drev Carl Albert Uggla (1906-1974)  ateljén i omkring tio år. Hans efterträdare blev Herbert Fogstrand som inte var fotograf, men affärsman och som sådan förstod han att fotografer ville arbeta självständiga och med stor konstnärlig frihet. Verksamheten växte och under 1950-talet sysselsatte Ateljé Uggla 50 medarbetare i tre ateljéer: en barnateljé, en porträttateljé och en reklamateljé. Den största verksamheten var modefotografering. Ateljén låg då på Kungsgatan 18 och leddes då av porträttfotografen Rolf Winquist. Många av hans assistenter skulle senare bli kända, till exempel Rune Hassner, Sten Didrik Bellander,  Hans Hammarskiöld, Erik Liljeroth, Lars Epstein och Hans Gedda.

I slutet av 1960-talet övertog fotografen Bo Appeltoft Ateljé Uggla med inriktning på mode- och reklamfotografering. 1976 öppnade ateljén i Gallerian vid Hamngatan med fotografen Mats Burman som chef. I Gallerian stannade man fram till år 2007 för att flytta till nuvarande adress på Grevgatan 52. Ateljén drivs fortfarande (2018) av Burman och bär grundarens namn och signatur Uggla.

Ugglas portätfotografier (urval)

Källor
Ateljé Uggla, historia.
Dagens Nyheter: Ateljé Uggla - den sista klassiska fotoateljén ännu i drift, publicerad 31 mars 2013.

Externa länkar

Företag bildade 1934
Irma Rewell

Irma Lahja Rewell, född 28 december 1929 i Kaustby, död 13 februari 2010 i Vasa, var en finländsk sångerska. 

Rewell avlade gymnastiklärarexamen 1954 och var lektor vid ett finskspråkigt läroverk i Vasa från 1956. Hon bedrev musikstudier bland annat i Salzburg och vid operaakademin i Siena. Hon grundade 1956 Vasa opera, och innehade själv ett stort antal opera- och operetthuvudroller, däribland Carmen och Tosca. Hon tillhörde Vasa stadsfullmäktige 1969–1992 och erhöll talrika förtroendeuppdrag inom musik och konstliv. Hon var ordförande för Operaförbundet i Finland 1970–1972 och erhöll professors titel 1988.

Källor

Noter 

Finländska sångare under 1900-talet
Finländska idrottspedagoger
Finländska politiker under 1900-talet
Födda 1929
Avlidna 2010
Kvinnor
Personer från Kaustby
Musiker från Vasa
Tumo Center for Creative Technologies

Tumo Center for Creative Technologies (armeniska: Թումո ստեղծարար տեխնոլոգիաների կենտրոն) är en privat utbildningsinstitution för digitala medier i Jerevan i Armenien. Skolan invigdes 2011 och har tonårselever i åldern 12–18 som lär sig att använda digitala hjälpmedel och arbeta i skärningspunkten mellan teknik och konst, en verksamhet som framför allt bedrivs efter skoltid.

Tumo Center for Creative Technologies är en icke-vinstgivande organisation, som grundades av Sam och Sylva Simonian och finansieras av Simonian Educational Foundation.

Platser
Tumos huvudinstitut ligger i Tumanjanparken i distriktet Ajapnyak och har 6.000 kvadratmeter yta i två våningsplan i en nybyggd fastighet. Byggnadens övriga fyra våningsplan används för uthyrning till teknik- och medieföretag, som kan bli partners i utbildningsverksamheten. 

Institutet bedriver också verksamhet i Dilijan, Gyumri och Stepanakert. Det planerar också utvidga till Koghb (21019) och Masis.

Källor

Noter

Externa länkar
Tumos webbplats

 

Utbildning i Jerevan
Byggnader och anläggningar i Jerevan
Bedårande barn av sin tid (sång)

Bedårande barn av sin tid är en låt av den svenska punkrockgruppen Noice. Låten släpptes som titelspåret och åttonde låten på deras album Bedårande barn av sin tid 1980. Bedårande barn av sin tid skrevs av keyboardisten Freddie Hansson och sångaren/gitarrist Hasse Carlsson.

En bok om Noice tar sin titel från låten.

Låten är en av deras mest kändaste då den har varit med på deras samlingsalbum H.I.T.S., Flashback Number 12, Svenska popfavoriter och även 17 klassiker.

"Bedårande barn av sin tid" var även B-sidan till singeln "Allting okey" släppt 1981,

Medverkande 
 Hasse Carlsson – sång/gitarr
 Peo Thyrén – elbas
 Freddie Hansson – klaviatur
 Robert Klasen – trummor

Källor

Sånger 1980
Låtar av Noice
Gertrud Wichmann

Gertrud "Gertie" Gustava Augusta Wichmann, född 24 september 1893 i Nykarleby, död 13 maj 1994 i Helsingfors, var en finländsk gymnastiklärare och medikalgymnast. Hon hade under många år stor betydelse för den finlandssvenska kvinnogymnastiken. Hon var dotter till lektor Emil Wichmann.

Wichmann, som var lärjunge till Elli Björkstén, var gymnastiklärare i Grankulla svenska samskola 1918–1930 och därefter vid Helsingfors stads svenska folkskolor under några år. Hon stiftade Svenska gymnastiklärarinneklubben 1948 och var dess ordförande fram till 1954. Hon var byråföreståndare och bokförare vid samfundet Folkhälsan 1931–1958. I Finlands svenska kvinnogymnastikförbund (FSKG) var hon styrelsemedlem 1936–1937, vice ordförande 1939–1945 och ordförande 1946–1956. Hon var även verksam inom Nordiska kvinnogymnastikförbundet 1946–1953. 

Wichmann höll ett stort antal kurser och föredrag inom sitt område och vid Folkhälsan, där hon bland annat var ledde för otaliga simkurser. Under flera år redigerade hon FSKG:s organ Liv och Spänst och var författare till två böcker, en bibliografi över Elli Björkstén (1965) och en historik, Solvalla-hemmet (1984). Hon var medlem i de kvinnliga gymnasternas samarbetskommitté för Helsingforsolympiaden 1952 och stiftande medlem i Finlands simundervisnings- och livräddningsförbund. Hon var verksam som medikalgymnast vid olika krigssjukhus 1917–1918 och 1941–1944.

1986 utkom boken Där forsen sjunger. Barndomsminnen 1893—1907 där Wichmann skildrar sin uppväxt.

Källor

Finländska idrottspedagoger
Finländska idrottsledare
Födda 1893
Avlidna 1994
Kvinnor
Personer från Nykarleby
Finlandssvenska pedagoger
Josef Peroteaux

Josef Peroteaux, född 8 februari 1883 i Nantes, död 23 april 1967 i Paris, var en fransk fäktare.
Peroteaux blev olympisk guldmedaljör i florett vid sommarspelen 1924 i Paris.

Källor 

Franska fäktare
Franska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1924
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1924 från Frankrike
Tävlande i fäktning vid olympiska sommarspelen 1924
Födda 1883
Avlidna 1967
Män
Royal Palace

Royal Palace kan syfta på:

 Royal Palace (opera) – en opera i en akt med musik av Kurt Weill och libretto av Yvan Goll från 1927
 Royal Palace Sprint – ett sprintlopp i Gamla stan i Stockholm
Jacob Wimmer

Jacob Wimmer, född omkring 1712 i Stockholm, död efter 1736 var en svensk målargesäll och kopparstickare.

Han var son till kopparslagaren Daniel Wimmer och Brita Askengren. Wimmer gick i lära för målaren Carl Planer och blev tillsammans med Carl Gustaf Pilo gesäll 1731. Dagen efter att de båda erhållit sina gesällbrev på Tre Remmare fick de plikta för dätt de gått med kiäp förrän de gjort sitt gesällbyr. Troligen flyttade Wimmer med Pilo till Danmark där han utbildade sig till arkitekt vid Det Kongelige Danske Kunstakademi där han även tilldelades en medalj för en teckning av en portal 1757. Det finns få kända bevarade arbeten av hans hand och i Danmark är han representerad med ett mindre antal kopparstick av Fredrik I och Ulrika Eleonora den yngre. För Johann Hübners bok Twå gånger twå och femtijo utwalda bibliska historier utförde han några kopparstick 1727 samt kopparstick av S:t Olofs kapell och Renatus Cartesius gravmonument i Jöran Nordbergs S Claræ minne. Han utförde även kopparstick över militära boställen och olika tabeller för läroböcker.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 697-698, Allhems Förlag, Malmö.

Noter

Svenska grafiker under 1700-talet
Födda 1712
Avlidna 1736
Män
Konstnärer från Stockholm
Holter Wilson

Holter William Wilson, född 13 juni 1909 i Tidaholms församling, Skaraborgs län, död 29 mars 2003 i Skara domkyrkoförsamling, Västra Götalands län, var en svensk bankkamrer och målare. 

Han var son till handelsföreståndaren John Wilson och Thora Holter och från 1939 gift med Nancy Karlsson. Wilson studerade några månader för Nils Nilsson vid Valands målarskola 1939 men var huvudsakligen autodidakt som konstnär. Under en studieresa till Paris 1949 studerade han en kortare tid vid André Lhotes ateljé och i konststudiesyfte genomförde han en resa till London 1952. Separat ställde han bland annat ut i Falköping och Skövde. Tillsammans med Valentin Andersson och Stig Trägårdh ställde han ut i Axvall 1949 och han medverkade i några av Göteborgs konstförenings Decemberutställningar på Göteborgs konsthall. Hans konst består av abstrakta kompositioner med inslag av kubism samt landskapsskildringar från Västergötland.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 697, Allhems Förlag, Malmö.

Noter 

Svenska målare under 1900-talet
Födda 1909
Avlidna 2003
Män
Personer från Tidaholm
Rita Wilms

Rita Wilms, född 1926 i Tyskland, död okänt år, var en tysk målare.

Hon studerade först vid en målarskola i Düsseldorf innan hon vidareutbildade sig vid École des Beaux-Arts och Académie de la Grande Chaumière i Paris. Därefter genomförde hon ett stort antal kombinerade studie- och målarresor till bland annat Belgien, Nederländerna och Skandinavien. Efter en tids vistelse i Sverige medverkade hon i en utställning tillsammans med Anna-Lisa Nystedt på Sturegalleriet i Stockholm 1957.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 696, Allhems Förlag, Malmö. 

Tyska konstnärer under 1900-talet
Kvinnor
Födda 1926
Dödsår saknas
Meistriliiga 2017

Meistriliiga 2017  var den 27:e säsongen av Meistriliiga, den högsta nivån i det estländska fotbollssystemet. Säsongen började den 3 mars och slutade den 4 november 2017.

Tabeller

Poängtabell

Resultattabeller

Omgång 1–18

Omgång 19–36

Anmärkningslista

Källor
 Officiell hemsida

2017 i Estland
Fotbollssäsongen 2017
2017
Greta Wilner

Greta Maria Elisabeth Wilner, född 8 januari 1900 i Klippan, Kristianstads län, död 14 maj 1981 i Västerled, var en svensk målare, tecknare och teckningslärare.

Hon var dotter till postmästaren August Hemmingsson och Hélène Eneman och från 1927 gift med civilingenjören Torsten Wilner. Efter att hon avlade teckningslärarexamen vid Tekniska skolan i Stockholm 1923 studerade hon måleri och konst vid några privata målarskolor i Stockholm. Hon var bland annat elev vid Signe Barths målarskola, A von Reybekiels målarskola och vid kursverksamheten vid Stockholms högskola. Hon var anställd som teckningslärare vid ett flertal skolor i Stockholmstrakten 1923–1966. Hennes konst består av figurmotiv, stilleben, porträtt och landskapsskildringar utförda i skiftande tekniker. Hon var representerad i Föreningen Svenska Konstnärinnors utställning 1953 samt ett flertal jurybedömda Stockholmsutställningar. Wilner är representerad vid Stockholms sjukhusdirektion. Hon är gravsatt i minneslunden på Bromma kyrkogård.

Referenser

Noter

Tryckta källor 
Svenskt konstnärslexikon, del V, sid. 696. Allhems Förlag, Malmö. 

Svenska målare under 1900-talet
Svenska tecknare under 1900-talet
Svenska lärare under 1900-talet
Personer från Klippan
Gravsatta på Bromma kyrkogård
Födda 1900
Avlidna 1981
Kvinnor
Monica Willner

Ruby Monica Birgitta Willner Behrman, född 18 april 1941 i Göteborg, är en svensk målare och skulptör.

Hon är dotter till redaktören Nils-Bertil Starmoon och Ruby Eira Aurora Hansson och gift 1960–1965 med försäljaren John Sonny Willner. Hon studerade vid Slöjdföreningens aftonskola 1957–1958 och 1963–1964 samt vid Konstindustriskolan i Göteborg. Hon studerade keramik för Astrid Anderberg 1957 och bedrev självstudier under resor till Danmark och Frankrike. Hon medverkade i samlingsutställningar i Nyköping, Arvika och Halmstad samt Göteborgs konstförenings Decemberutställningar på Göteborgs konsthall. Hannes bildkonst består av porträtt och landskapsskildringar utförda i olja, akvarell eller gouache och som skulptur arbetar hon i gips eller trä.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 696, Allhems Förlag, Malmö. 

Svenska målare under 1900-talet
Födda 1941
Levande personer
Kvinnor
Konstnärer från Göteborg
Svenska skulptörer under 1900-talet
Jöns Willman

Jöns Eriksson Willman (Wildman, Wilman), död 1705, var en svensk målarmästare och ornamentist.

Willman var gift med konterfejaren Anders Lorentz dotter Catharina. Han skrevs in som lärling hos Anders Lorentz 1676 och skrevs ut som målargesäll 1683 för att senare omtalas som målarmästare. Bland hans bevarade arbeten märks en målning föreställande Kristi gravläggning i Djurö kyrka i Uppland från 1685. Av bevarade brev vet man att han 1693 vistades i Paris och där arbetade för Bérain. Efter att han senare under 1693 återvänt till Sverige var han sysselsatt med förgyllning under hvalfvet i slottskyrkan och 1696–1697 utförde han ornament på guldbotten i fönstersmygar och tak i två rum på slottet. Stora delar av hans arbeten på slottet förstördes i den stora slottsbranden 1697. Han anlitades för enklare dekorationsuppdrag vid Ulrika Eleonoras och Karl XI:s begravningar samt dekorationer till de maskerader som genomfördes på slottet 1700.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 695-696, Allhems Förlag, Malmö. 

Svenska konstnärer under 1600-talet
Födda okänt år
Avlidna 1705
Män
Bygdøy kirke

Bygdøy kirke ligger på halvön Bygdøy i västra delen av Oslo i Norge.

Kyrkobyggnaden 
Ett tidigare träkapell uppfördes år 1876 och brann ned år 1958. Nuvarande kyrka i betong uppfördes efter ritningar av arkitekt Finn Bryn och invigdes år 1968.

Kyrkans västra kortsida har koppardörrar med reliefer av Ørnulf Bast. I kyrkorummet finns sittplatser för omkring 200 personer.

Inventarier 
 Predikstolen och dopfunten är tillverkade efter ritningar av kyrkans arkitekt.
 Altaret är en glasmosaik utförd år 1994 av Veslemøy Nystedt Stoltenberg.
 Orgeln med 15 stämmor är byggd av J.H. Jørgensen.

Referenser 
 Norske kirkebygg
 Kirken.no

Externa länkar 

Kyrkobyggnader i Oslo
Kyrkobyggnader invigda 1968
Kyrkobyggnader i Oslo stift
Bygdøy
1968 i Norge
Effodeildin 2017

Effodeildin 2017 var den 75:e säsongen av högstaligan i fotboll på Färöarna. Titelförsvarande Víkingur lyckades försvara titeln och tog sin andra raka mästartitel.

Tabeller

Poängtabell

Resultattabell

Anmärkningslista

Källor
 Uefa.com

2017 på Färöarna
Fotbollssäsongen 2017
2017