kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Regional kollektivtrafikmyndighet

Regional kollektivtrafikmyndighet 
är i Sverige den myndighet som i ett län ansvarar för regional kollektivtrafik på väg, järnväg, vatten, spårväg och med tunnelbana enligt Lag (2010:1065) om kollektivtrafik. Lagen trädde i kraft 1 januari 2012 och är baserad på EU-förordning 1370/2007. Liknande kollektivtrafikmyndigheter finns i andra EU-länder.

Regional kollektivtrafik är sådan kollektivtrafik som äger rum inom ett län eller som är tänkt att tillgodose resenärernas behov av arbetspendling eller annat vardagsresande över länsgräns. Enligt lagen om kollektivtrafik har regionen och kommunerna i ett län gemensamt ansvar för den regionala kollektivtrafiken. Regionen och kommunerna får dock komma överens om att antingen regionen eller kommunerna ska bära ansvaret. Undantag i lagen är Stockholms län där regionen har ensamt ansvar, och Gotlands län där kommunen (Region Gotland) har ensamt ansvar. 

Det finns en regional kollektivtrafikmyndighet i varje län. Oftast är det regionen som är regional kollektivtrafikmyndighet, men även ett kommunalförbund med region och länets kommuner kan förekomma. Myndigheten ansvarar för att det finns ett trafikförsörjningsprogram med fastställda mål för den regionala kollektivtrafiken. Myndigheten ansvarar även för upphandling av kollektivtrafik. 

Innan 2012 ansvarade vanligen så kallade länstrafikbolag, ett offentligt ägt aktiebolag (även kommunalförbund förekom), för den regionala kollektivtrafiken. I och med att den nya lagen har många regioner valt att avveckla bolaget och utöva ansvaret som en förvaltning inom regionen. I vissa län finns dock bolagen kvar med ett delegerat operativt ansvar som skiljer sig åt mellan länen. Till exempel kan upphandling av trafiken ingå i detta ansvar.

I kommunikation mot allmänheten används ett varumärke för trafiken, oftast det gamla länstrafikbolagets namn, till exempel SL och Västtrafik.

Lista över Sveriges regionala kollektivtrafikmyndigheter

Se även 
 Kollektivtrafik i Sverige
 Trafikhuvudman

Källor

Externa länkar 
 Sveriges Kommuner och Landsting, Kontakter till regionala kollektivtrafikmyndigheter

Kollektivtrafik i Sverige
Jacques Morel

Jacques Morel, född omkring 1620 i Frankrike, död 1687 i Stockholm, var en fransk-svensk bokbindare.

Jacques Morel inkallades till Sverige i slutet av 1640-talet av drottning Kristina. Från 1651 var han kammarkollegiets bokbindare, men hans främsta uppgift var att sköta inbindningen av den stora mängd böcker som tillfördes Kungliga biblioteket. Efter drottning Kristinas tronavsägelse år 1654 stannade Morel i Sverige som frimästare; under en period arbetade han för Johannes Janssonius i dennes tryckerier och bokhandlar i Stockholm och Uppsala men upphörde då akademiboktryckaren tog över tryckandet i Uppsala och verksamheten i Stockholm lades ned. Som frimästare hade han inte tillstånd att sälja inbundna böcker från egen bod, men ombesörjde utgivningen av Romble Salés Then frantzöske kocken och pastey-bakaren. Samtidigt fortsatte han som statlig bokbindare. Efter 1658 blev han kammarbokbindare, och senare även kansliets bokbindare och ansvarade under 1660-talet för inbindningen av räntekammarböcker, slottsräkenskaper, hovkasseräkningar och riksänkedrottningens huvudböcker. Han utförde även bokband för enskilda personer, bland annat Magnus Gabriel De la Gardie. Senast 1673 hade han frånträtt tjänsten som kammararkivets bokbindare. År 1687 utsågs Didrich Volcker, som då en längre tid varit Morels medhjälpare, till hans efterträdare. Morel fick behålla två tredjedelar av sin lön under resten av sin livstid; han avled dock redan tre månader senare.

Källor 

Bokbindare
Födda 1600-talet
Avlidna 1687
Män
Richard Rautalin

Väinö Richard Rautalin, född 14 april 1891 i Kalvola, död 8 januari 1943 i Lembois, var en finländsk skulptör. 

Rautalin deltog 1908–1911 i kvällskurserna vid Centralskolan för konstflit och studerade 1911–1913 för Emil Wikström. Rautalin är främst känd för sina offentliga arbeten i Tammerfors, däribland fontänskulpturen Våren (1936).

Källor

Finländska skulptörer
Födda 1891
Avlidna 1943
Män
Personer från Egentliga Tavastland
Carl Spira

Carl Otto Spira (född Andersson), född 5 april 1889 i Eringsboda, Blekinge, död 1962, var en svensk-amerikansk missionär verksam i Kina.

Biografi 
Carl Spira emigrerade 1909 till USA. Han var son till Nils Andersson och Cecilia Olsdotter. Han gifte sig med Anna Virgina Rosenius (1877-1934) och de fick två döttrar, Stina och Bojan, som båda föddes i Kina. Efter Annas död 1934 gifte han om sig med Ruth Pauline Westin.

Etnografiska museet i Stockholm har i sina samlingar 55 föremål från Kina förvärvade från Carl Spira. 1940 skänkte han 50 föremål, de flesta från Cheng-ting-fu i provinsen Hopei; gudabilder, målningar, s. k. knivmynt, broderier, samt ett större antal dekorativa skriftrullar (kalligrafi). Samma år deponerade han ett stort kinesiskt rökelsekar av brons. 1949 skänkte han en bronsvas, två målningar samt en trätavla med inskriptioner.

Bibliografi

Källor 

Män
Födda 1889
Avlidna 1962
Svenska missionärer
Svenska missionärer i Kina
Henry Wuorila-Stenberg

Henry John Carl Wuorila-Stenberg, född 6 februari 1949 i Helsingfors, är en finländsk målare. 

Wuorila-Stenberg studerade 1967–1968 vid Finlands konstakademis skola och därefter vid bland annat Accademia di belle arti di Roma (1970–1971) och Staatliche Hochschule für bildende Künste i Berlin (1971–1974). Han började sin bana som figurativ expressionist med bilder av människogrupper i olika aktiviteter. Efter en nonfigurativ period, då han också utförde konstruktivistiska objekt, övergick han inspirerad av den tyska neoexpressionismen till ett starkt subjektivt uttryckssätt med verk som domineras av kraftiga färger och stark materialverkan; bilder där mängder av mänskliga, vanligen manliga ansikten och gestalter trängs mot en ofta helsvart fond. Han var professor i måleri vid Bildkonstakademin 1998–2005. Han tilldelades Finlandspriset 1996 och Pro Finlandia-medaljen 2004.

Källor

Finländska målare
Finländska konstnärliga professorer
Mottagare av Pro Finlandia-medaljen
Födda 1949
Män
Levande personer
Konstnärer från Helsingfors
Bad Bleiberg

Bad Bleiberg (slovenska: Plajberk pri Beljaku) är en köpingskommun i förbundslandet Kärnten i Österrike. Kommunen har  invånare ().

Kommunen består av fem orter (Ortschaften) (inom parentes invånarantal ):

Bleiberg-Kreuth ()
Bleiberg-Nötsch ()
Bad Bleiberg ()
Hüttendorf ()
Kadutschen ()

Referenser

Externa länkar 

Orter i Kärnten
Kommuner i Kärnten
Bleiberg
Ljusberg

Ljusberg kan syfta på:

 Arne Ljusberg (1938–1990), svensk musiklärare, tecknare, kompositör, musiker och sångare
 Ewert Ljusberg (1945), svensk trubadur och vissångare

Svenska efternamn
Harald Vollmar

Harald Vollmar, född 24 april 1947 i Bad Frankenhausen, är en före detta östtysk sportskytt.

Vollmar blev olympisk silvermedaljör i fripistol vid sommarspelen 1976 i Montréal.

Källor 

Östtyska sportskyttar
Östtyska olympiska silvermedaljörer
Östtyska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 1968
Olympiska silvermedaljörer 1976
Olympiska silvermedaljörer 1980
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1980 från Östtyskland
Tävlande i skytte vid olympiska sommarspelen 1980
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1976 från Östtyskland
Tävlande i skytte vid olympiska sommarspelen 1976
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1972 från Östtyskland
Tävlande i skytte vid olympiska sommarspelen 1972
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1968 från Östtyskland
Tävlande i skytte vid olympiska sommarspelen 1968
Födda 1947
Levande personer
Män
Idrottare från Thüringen
Steinfeld, Kärnten

Steinfeld (slovenska: Kamen) är en köpingskommun i förbundslandet Kärnten i Österrike. Kommunen har  invånare ().

Kommunen består av tolv orter (Ortschaften) (inom parentes invånarantal ):

Althaus ()
Fellbach ()
Fellberg ()
Flattachberg ()
Gajach ()
Gerlamoos ()
Mitterberg ()
Oberallach ()
Radlach ()
Raggnitz ()
Rottenstein ()
Steinfeld ()

Referenser

Externa länkar 

Orter i Kärnten
Kommuner i Kärnten
Riksdagsvalet i Finland 2019

hölls den 14 april 2019. Största parti blev Socialdemokraterna, som dock ökade sitt understöd betydligt mindre än väntat. Den egentliga vinnaren blev dels det rödgröna blocket, där Vänsterförbundet och Gröna förbundet gick framåt, dels Sannfinländarna, som fick ett tilläggsmandat trots splittringen och lågt understöd i höstens opinionsmätningar.

Av den tidigare regeringskoalitionens (Regeringen Sipilä) partier rasade centerns understöd medan Samlingspartiets och Sannfinländarnas stöd minskade obetydligt; centern förlorade aderton mandat, medan de övriga vann ett mandat var. Sannfinländarna hade inte burit regeringsansvar sedan partistämman 2017, då dess ministrar och en del andra riksdagsmän bildade en ny riksdagsgrupp och Sannfinländarna därmed blev i opposition. Den nya gruppen, Blå framtid, fick 1 % av rösterna och inget mandat.

Centerns nedgång kan ha berott på att partiet uppfattades ha vänt ryggen åt landsbygden och sina traditionella väljare. 

Antalet kvinnor bland de 200 riksdagsledamöterna är 96, vilket är större än någonsin tidigare i Finlands riksdag.

Bakgrund 
I enlighet med Finlands grundlag måste riksdagsval hållas vart fjärde år. Valet 2019 hölls den 14 april, förhandsröstningen 3–9 april.

Regeringsförhandlingarna 
Riksdagen väljer regeringssonderare, vanligen ordföranden i partiet med flest riksdagsmän. Strax efter valet ansåg de flesta experter att regeringsbildningen skulle bli svår. Innan valet kan socialdemokraterna ha tänkt sig en så kallad rödmylleregering, med socialdemokraterna och centern, och i det här fallet också de gröna, men den försvåras av centerns valnederlag. Om vänsterförbundet är med i en sådan regering skulle centern känna sig trängd. Den naturliga regeringsbasen då socialdemokraterna blev störst och de rödgröna gick framåt skulle bygga på socialdemokraterna, vänsterförbundet och de gröna, men också med mindre stödpartier kommer den koalitionen inte upp till en majoritet. En koalition mellan socialdemokraterna och samlingspartiet har fungerat förut. Få partier tog direkt avstånd från Sannfinländarna, men ingen uttryckte heller något intresse för ett sådant samarbete. De flesta partier antogs ändå vara villiga till kompromisser för att få sitta i regeringen. Den sannolika regeringssonderaren Antti Rinne trodde att det skulle gå relativt smärtfritt att få ihop en regering.

Efter att först ha ställt en offentlig lista med frågor och preliminärt förhandlat med alla partier inleddes egentliga regeringsförhandlingar mellan de fem partier som skulle bilda Regeringen Rinne. I samband med de preliminära förhandlingarna såg samlingspartiet ut att ha en stark position, och kommentatorer är oense om huruvida Petteri Orpo överskattade sina möjligheter och därför ställde för höga krav eller om förhandlingarna med samlingspartiet närmast var ett sätt att sätta press på de tilltänkta regeringskollegerna (vilket var Orpos tolkning).

Källor 

  Röster och mandat efter slutförd kontrollräkning. 
  För Liike nyt.

Källnoter

Externa länkar 
 

Finland
2019 i Finland
2019
Giovanni Paolo Maggi

Giovanni Paolo Maggi, död 6 oktober 1613 i Rom, var en italiensk arkitekt under ungbarocken. Han ritade bland annat kupolen till kyrkan Santissima Trinità dei Pellegrini i Rom. Därutöver samarbetade han med Carlo Maderno.

Källor

Italienska barockarkitekter
Födelseår saknas
Avlidna 1613
Män
Söra

Söra är ett område i tätorten Åkersberga i Österåkers kommun. Området består mestadels av villor och radhus byggda på 1970/80/90-talet. Men det har även under 2010/20-talet börjat byggas lägenheter i området. 

Det finns även en simhall ”Söra simhall”, en skola F-9 ”Söraskolan” och en förskola ”Luffarbackens förskola”.

Kommunikationer i området är bussar till bland annat Åkersberga station, Danderyds sjukhus och Humlegården. Roslagsbanans linje 28 har även två järnvägsstationer (Tunagård och Åkersberga station) inom gångavstånd till Söra. Precis som resten av Åkersberga så ligger Söra intill länsväg 276 som går mellan Norrtälje och Trafikplats Rosenkälla, där den ansluter till länsväg 265 och E18 Norrtäljevägen.

Avståndet till Åkersberga centrum, tätortens stadskärna är 1-3 kilometer.

Åkersberga
Levi Ulfvens

Johan Levi Ulfvens, född 10 juni 1926 i Korsnäs, död 1 oktober 2015, var en finländsk bankman.

Ulfvens blev politices kandidat 1953 och kandidat i humanistiska vetenskaper 1958. Han var 1953–1957 filialchef i Helsingfors sparbank och expeditions- och personalchef 1957–1968. Från 1968 till 1988 var han medlem av bankens direktion. Han intog som sekreterare i Svenska kulturfonden 1963–1971 och som ordförande i fondens delegation 1972–1992 en central ställning i finlandssvenskt kulturliv.

Ulfvens publicerade flera böcker bland annat om Svenska kulturfonden, donatorsparet Elin och Karl Pentzin samt memoarer, På levitens väg (2004).

Han var fader till författaren Johan Ulfvens.

Källor

Externa länkar 

 Levi Ulfvens arkiv vid Svenska litteratursällskapet i Finland 

Personer från Österbotten
Män
Födda 1926
Avlidna 2015
Personer inom finländskt bankväsen
Karl Pentzin

Karl Pentzin, född 19 juli 1849 i Uleåborg, död där 16 juli 1929, var en finländsk affärsidkare och donator.

Pentzin hade omfattande intressen inom trävaruindustrin i Uleåborg-Kemiregionen och stod bland annat i ledningen för Ab Uleå Oy. Tillsammans med sin maka Elin Pentzin (1854–1945) gjorde han stora donationer till välgörande ändamål. 1919 skänkte de medel till Svenska litteratursällskapet för att trygga undervisningen i fortsättningsklasserna i dåvarande Svenska mellanskolan i Uleåborg. Året efter Pentzins död gjorde makan en omfattande donation till Svenska kulturfonden; avkastningen används främst till att stödja de svenskspråkiga kultursträvandena i Uleåborg.

Källor 
 

Finländska donatorer
Avlidna 1929
Personer från Uleåborg
Födda 1849
Män
Personer inom Finlands näringsliv under 1900-talet
Personer inom Finlands näringsliv under 1800-talet
Harry Schauman

Harry Schauman, född 22 november 1879 i Vasa, död 11 februari 1932 i Helsingfors, var en finländsk affärsman och donator.

Schauman ärvde en betydande förmögenhet efter föräldrarna. Fadern, kommerserådet Axel Schauman (1855–1903), var bland annat grundläggare av Wasa-Nordsjö Ångbåts Ab. Modern Hanna Schauman (1858–1917), född Sundén, förvaltade som änka den schaumanska familjekoncernen i Vasa och grundade bland annat Vasa ångbageri. Sonen förvärvade den finansiella kontrollen över såväl sistnämnda företag som Vasa ångkvarn och var en av Vasa stads största privata fastighetsägare.

Schauman grundade IFK Vasa (1900) och Vasa simsällskap (1902) samt Svensk-österbottniska samfundet, till vilket han testamentariskt donerade största delen av sin förmögenhet. År 1933 grundades Harry Schaumans stiftelse för att främja vetenskap, kultur och utbildning på svenska i Österbotten.

Källor

Noter 

Avlidna 1932
Personer inom Finlands näringsliv under 1900-talet
Män
Födda 1879
Finländska donatorer
Personer från Vasa
Martti Tienari

Martti Johannes Tienari, född 10 november 1935 i Bjärnå, död 13 oktober 2013 i Helsingfors, var en finländsk matematiker.

Tienari blev filosofie doktor 1962. Han arbetade 1960–1966 som datamatematiker vid Finska Kabelfabriken, blev 1967 tillförordnad professor i databehandlingslära vid Helsingfors universitet och var 1969–1998 ordinarie professor i ämnet. Som den första innehavaren av denna professur gjorde Tienari en betydande insats som utbildare av nya forskare inom disciplinen. Han publicerade cirka 60 arbeten som behandlar tillämpad matematik och databehandling, bland annat doktorsavhandlingen Fortsetzung einer quasikonformen Abbildung über einen Jordanbogen (1962).

Esko Ukkonen var en av hans doktorander.

Referenser

Noter

Webbkällor 

Finländska professorer
Avlidna 2013
Män
Personer från Salo
Personer verksamma vid Helsingfors universitet
Födda 1935
Finländska matematiker
Clas-Olof Selenius

Clas-Olof Selenius, född 28 september 1922 i Helsingfors, död 10 september 1991 i Uppsala, var en finländsk matematiker och vetenskapshistoriker.

Selenius blev filosofie doktor 1961. Doktorsavhandlingen Konstruktion und Theorie halbregelmässiger Kettenbrueche mit idealer relativer Approximation skrevs under handledning av Heinz Lübbig. Selenius verkade 1966–1983 som universitetslektor i Uppsala och var 1975–1979 biträdande professor i matematisk didaktik vid Åbo Akademi. Som forskare ägnade han sig framförallt åt talteori, forntida indisk matematik och svensk historia.

Selenius var aktiv inom Finlandssvenskarnas riksförbund i Sverige och deltog bland annat i amatörteaterverksamhet i sin västnyländska hembygd.

Referenser

Noter

Webbkällor 
 

Personer verksamma vid Uppsala universitet
Födda 1922
Finländska matematiker
Avlidna 1991
Män
Forskare från Helsingfors
Islamiska enighetsveckan

Islamiska enighetsveckan (persiska: هفته وحدت اسلامی) avser en ceremoni som äger rum varje år, både bland sunni- och shiamuslimer. Eventet äger rum mellan två datum för den islamiske profeten Muhammeds födelsedag. Datumet för årsdagen av Muhammeds födelse i sunnitiska traditioner skiljer sig nämligen från det som återges i de shiamuslimska.

Benämning 
Den föregående dokumentationen av islamiska enighetsveckan relaterar till tiden då Seyyed Ali Khamenei var i Sistan och Baluchestan, då denna shiitiska lärd (i samarbete med vissa sunnitiska lärda) bestämde sig för att hålla denna enighetsvecka. De firade då dessa dagar (islamiska enighetsveckan) för att visa enigheten mellan shia och sunni.

Efter den iranska revolutionen föreslog ayatolla Ruhollah Khomeini att man skulle kalla intervallet mellan de två datumen för islamiska enighetsveckan. Ayatolla Montazeri föreslog för ayatolla Khomeini att kalla veckan islamiska enighetsveckan i reaktion till de saudiska muftiernas attack mot sunniter och shiiter.

De två datumen är den 12 rabi' al-awwal, under första veckan i den tredje månmånaden i den islamiska kalendern, enligt sunniter, och den 17 rabi' al-awwal, enligt shiiter.

Händelser 
Medan wahhabitiska lärda anser firandet av den Helige Profetens födelsedag vara oförenlig med islam avvisas detta påstående av de flesta sunni- och shiamuslimer. Den principiella idén med ceremonin föreslogs av Islamiska republiken Irans regering. Islamiska republiken Iran håller årligen en internationell konferens som framstående shiitiska och sunnitiska lärda och andra muslimska deltagare från hela världen deltar i.

Se även 

 Quds-dagen
Årsdagen för den islamiska revolutionen

Källor 

Islams historia
Sunni
Shia
Politik inom islam
Ölsboda herrgård

Ölsboda herrgård är en herrgård i Nysunds socken i Degerfors kommun.

Historik 
På 1660-talet anlades ett järnbruk vid sjön Ölen av Anders Steenson, borgmästare i Lindesberg. Stångjärnssmide bedrevs fram till 1864 och en spiksmedja var i bruk till 1900-talets början. Sitt namn fick bruket efter hemmanet Ölsboda som köptes 1679 och lades till brukets ägor. I mitten av 1700-talet flyttades gården till sin nuvarande plats vid sjön Stor-Björken, medan bruket låg kvar vid Ölen. Bergsfogden Elias Strokirk köpte Ölsboda 1772 och lät uppföra en ny mangårdsbyggnad i två våningar. Huset hade panel och målades rött. Under Elias Strokirks tid uppfördes också flera andra byggnader på gården.

Hans son Jeppe Strokirk tog över Ölsboda 1811 och lät bygga en ny huvudbyggnad i tegel på en grund av huggen gråsten, med putsade vita fasader och sadeltak i valsad slätplåt. Den nya huvudbyggnaden stod klar 1828. Förstugan är inspirerad av Rosendals slott på Djurgården i Stockholm, färdigställt 1827. Ölsbodas portal är också ritad av Fredrik Blom, arkitekten bakom Rosendal. 

Ölsboda herrgård byggnadsminnesförklarades 2002. Det är Degerfors kommuns enda byggnadsminne.

Selma Lagerlöf skrev delar av Löwensköldska ringen på Ölsboda herrgård.

Referenser

Externa länkar 
 Ölsboda herrgård, Bebyggelseregistret, Riksantikvarieämbetet

Byggnadsminnen i Örebro län
Herrgårdar i Närke
Byggnader och anläggningar i Degerfors kommun
Arnold av Westfalen

Arnold av Westfalen, född cirka 1425, död 1480 eller 1481 i Meissen, var en tysk arkitekt. Inget tyder på att han kom från regionen Westfalen. Istället antas att han tillhörde adelssläkten Westfal från Leipzig.

Arnold fick sin utbildning av Hans Kumoller vid bygget av kyrkan St. Nicolai i Zerbst. Under Kumollers ledning var han mellan 1460 och 1466 delaktig i bygget av två broar över floden Elbe i Dresden respektive Meissen. För uppförandet av kyrkan St. Stephani i Calbe an der Saale var han ansvarig byggmästare. För ägaren Hugo von Schleinitz ledde han 1470 ombyggnaderna av borgen Kriebstein och slottet Rochsburg i Lunzenau. Andra arbeten på kyrkor och slott utförde han i Dresden (Residensslottet), Penig, Torgau, Leipzig och Zwickau.

Arnolds främsta verk är slottet Albrechtsburg i Meissen som han uppförde i sengotisk stil. Han omvandlade här en medeltida fortifikation till ett representativt palats.

Arnold gifte sig omkring 1479 med Margarethe Rülcke som var en förmögen adlig kvinna. Tillsammans köpte de från hennes släkt en herrgård i Langenau (idag del av Brand-Erbisdorf).

Referenser 

Tyska arkitekter under 1400-talet
Tyska konstnärer under 1400-talet
Tyska byggmästare
Män
4542 Mossotti

4542 Oriani eller 1989 BO är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 30 januari 1989 av San Vittore-observatoriet i Bologna. Den är uppkallad efter Ottaviano-Fabrizio Mossotti.

Asteroiden har en diameter på ungefär 18 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Eos.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Eos-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av San Vittore-observatoriet
Astronomiska upptäckter 1989
Ljudevit

Ljudevit (uttalas: ) är ett kroatiskt mansnamn. I Kroatien finns det över 1 000 personer som heter Ljudevit medan det i Sverige (per den 31 december 2018) fanns fyra män som bar detta namn. I Kroatien var namnet som populärast åren 1924–1929 i det förra seklet. Den kvinnliga namnformen är Ljudevita. Namnet har sin rot och ursprung i ordet "ljudi" med betydelsen 'folk'. I kroatiska sammanhang, främst i historisk litteratur, översätts ibland utländska namn som Ludvig till Ljudevit.

Personer med namnet Ljudevit 
Ljudevit Posavski (800-talet), medeltida furste i Pannoniska Kroatien
Ljudevit Gaj (1809–1872) – lingvist, författare, journalist och politiker
Ljudevit Vukotinović (1813–1893) – författare och politiker

Referenser 

Kroatiska mansnamn
Anwar (olika betydelser)

Anwar kan syfta på:

 Anwar – ett namn samt personer med namnet
 Anwar (sångare) (1949–), en indisk sångare
 Anwar al‑Farkadain – stjärna i stjärnbilden Lilla björnen, även känd som Alasco.
 Anwar Tutun – udde i Indonesien.
 Kārēz-e Muḩammad Anwar – underjordisk bevattningskanal i Afghanistan.
4544 Xanthus

4544 Xanthus eller 1989 FB är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 31 mars 1989 av de båda amerikanska astronomerna Norman G. Thomas och Henry E. Holt vid Palomar-observatoriet. Den är uppkallad efter Xanthus i den grekiska mytologin.

Asteroiden har en diameter på ungefär 1 kilometer. Den tillhör asteroidgruppen Apollo.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Apollo-asteroider
Småplaneter namngivna efter mytologiska figurer
Astronomiska upptäckter av NG Thomas
Astronomiska upptäckter av HE Holt
Astronomiska upptäckter 1989
Jordnära objekt
4581 Asclepius

4581 Asclepius eller 1989 FC är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 31 mars 1989 av de båda amerikanska astronomerna Norman G. Thomas och Henry E. Holt vid Palomar-observatoriet. Den är uppkallad efter Asklepios i den grekiska mytologin .

Den tillhör asteroidgruppen Apollo.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Apollo-asteroider
Småplaneter namngivna efter mytologiska figurer
Astronomiska upptäckter av NG Thomas
Astronomiska upptäckter av HE Holt
Astronomiska upptäckter 1989
Jordnära objekt
Potentiellt farliga objekt
Nils Isaksson

Nils Isaksson kan syfta på:

 Nils Isaksson (1909–1978), konstnär.
 Nils Isaksson (1919–2000), militär. 
 Nils Isakson (1877–1947), affärsman