kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Kabona

Kabona AB, är ett företag inom fastighetsautomationsbranschen med Sverige som primärt verksamhetsområde. Företaget har sitt huvudkontor i Borås och genomför styr- och reglerentreprenader för värme- och ventilationssystem. Kabona är en förkortning av grundarnas namn och står för Kjell, Anders, Björn och några andra.

Förutom sin produkt WDC är Kabona kända för tjänsten Ecopilot som samkör fastigheternas värme-, kyl- och ventilationssystem för att uppnår en högre effektivitet och bättre ekonomi. 

Kabona förvärvas 2012 av investmentbolaget Latour Industries.

I mars 2018 meddelade man att Nordomatic köpt samtliga aktier i Kabona från Latour. Sedan september samma år kommar gå upp i Nordomatic.

Referenser 

Svenska företag
Milton H. Mabry

Milton Harvey Mabry, född 17 juni 1851 i Pickens County i Alabama, död 3 mars 1919 i Tampa i Florida, var en amerikansk demokratisk politiker och jurist. Han var Floridas viceguvernör 1885–1889.

Mabry efterträdde 1885 Livingston W. Bethel som viceguvernör och ämbetet avskaffades fyra år senare. Först 1969 fick Florida en ny viceguvernör. Mabry tjänstgjorde som chefsdomare i Floridas högsta domstol 1895–1897.

Referenser

Externa länkar

Amerikanska domare
Viceguvernörer i Florida
Amerikanska demokrater
Amerikanska politiker under 1800-talet
Personer från Pickens County, Alabama
Födda 1851
Avlidna 1919
Män
Ceginus

Ceginus eller Fi Bootis (φ Boo, φ Bootis), som är stjärnans Bayerbeteckning, är en jättestjärna i norra delen av stjärnbilden Björnvaktaren.

Egenskaper
Ceginus är en gul jättestjärna av spektralklass G med en skenbar magnitud på 5,25. Den befinner sig på ett avstånd av ungefär 163 ljusår från solen.

Källor

Referenser
http://webviz.u-strasbg.fr/viz-bin/VizieR-S?HR%205823

Externa länkar
 http://www.constellationsofwords.com/stars/Ceginus.html

Stjärnbilden Björnvaktaren
Gula jättar
Bayerobjekt
Flamsteedobjekt
HD-objekt
Harrison, Nebraska

Harrison är en småstad (village) i nordvästra delen av den amerikanska delstaten Nebraska och huvudort i Sioux County. Staden hade 251 invånare vid 2010 års federala folkräkning och är countyts enda stad med kommunalt självstyre.

Historia 
Orten kallades ursprungligen Bowen och planlades 1886 när Fremont, Elkhorn, & Missouri Valley Railroad nådde fram till denna plats. Följande år, 1887, döptes den om till Harrison efter generalen och dåvarande senatorn Benjamin Harrison, sedermera USA:s 23:e president. 1889 fick orten kommunalt självstyre.

Källor

Externa länkar 

Orter i Nebraska
Sioux County, Nebraska
Mendenhall

Mendenhall är administrativ huvudort i Simpson County i delstaten Mississippi. Enligt 2020 års folkräkning hade Mendenhall 2 199 invånare.

Källor 

Orter i Mississippi
Simpson County, Mississippi
Johan Frederik Hagen

Johan Frederik Hagen, född den 24 juni 1817 i Köpenhamn, död där den 25 mars 1859, var en dansk kyrkohistoriker. 

Hansen blev student 1834, candidatus theologiae 1840. Som student blev han genom Martensen införd i den hegelska filosofin, och som kandidat fortsatte han sina teologiska studier, samtidigt som Hagen idkade kamratlivet på Borchs Kollegium, där han var alumn och skrev visor tillsammans med Peter Faber och Adolph Steen (Og dersom du morer dig dolig). År 1845 blev han licentiatus theologiae, och efter en utlandsresa var han verksam som privatdocent vid universitetet, tills han 1852 blev professor i kyrkohistoria. År 1850 utgav han tillsammans med Andreas Listov en patristisk antologi. Efter hans död utgavs hans föreläsning om Kirkelig Statistik. Hagen var en tid medutgivare av Ugeskrift for den evangeliske Kirke i Danmark.

Källor 

  

Danska professorer i kyrkohistoria
Personer verksamma vid Köpenhamns universitet
Teologer under 1800-talet
Danska forskare under 1800-talet
Personer från Köpenhamn
Födda 1817
Avlidna 1859
Män
Salmonsens
Maria de Rudenz

Maria de Rudenz är en italiensk opera i tre akter med musik av Gaetano Donizetti och libretto av Salvatore Cammarano efter Auguste Anicet-Bourgeois och Julien de Mallians pjäs La nonne sanglante (1835).

Historia 
Operan hade premiär den 30 januari 1838 på Teatro La Fenice i Venedig och spelades endast två gånger. Verket är kanske Donizettis mörkaste tragedi. I finalen till akt I förekommer en ensemble ("Chiuse al di per te le ciglia") som senare arrangerades för operan Poliuto. Vidare finns en sjudande duett mellan sopranen och barytonen i akt II ("Fonte d'amare lagrime"), och en osedvanligt utökad finalaria för Maria. Det mest överraskande inslaget är nog ett utförligt basklarinettsolo i förspelet till akt II. Corrados romans "Ah! non avea più lagrime" förblev en populär konsertaria under hela 1800-talet.

Under 1900-talet har operan endast uppförts en gång; den 21 december 1980 på Teatro La Fenice i Venedig (samma teater som urpremiären) med 
Katia Ricciarelli i huvudrollen och Leo Nucci som Corrado.

Personer 
Maria de Rudenz (sopran)
Matilde di Wolf, hennes kusin (sopran)
Corrado Waldorf (baryton)
Enrico, hans broder (tenor)
Rambaldo, gammal släkting till familjen Rudenz (bas)
Borgmästaren i Rudenz (tenor)
Riddare, hovmän, vasaller (kör)

Handling 
Maria älskar den skurkaktige Corrado men han ämnar gifta sig med Marias kusin Matilde. Maria iscensätter sin egen död genom att hugga sig med en kniv. I uppståndelsen som uppstår mördar hon sedan Matilde. Men Maria har blivit dödligt sårad av sitt knivhugg och dör efter att ha erkänt sin kärlek till Corrado.

Källor 

Operor av Gaetano Donizetti
Italienskspråkiga operor
Desmond Piper

Desmond Royle Piper, född 11 oktober 1941 i Melbourne, är en australisk före detta landhockeyspelare.
Piper blev olympisk silvermedaljör i landhockey vid sommarspelen 1968 i Mexico City.

Källor 

Australiska landhockeyspelare
Australiska olympiska silvermedaljörer
Australiska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1968
Olympiska bronsmedaljörer 1964
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1964 från Australien
Tävlande i landhockey vid olympiska sommarspelen 1964
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1968 från Australien
Tävlande i landhockey vid olympiska sommarspelen 1968
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1972 från Australien
Tävlande i landhockey vid olympiska sommarspelen 1972
Idrottare från Melbourne
Födda 1941
Levande personer
Män
Y Canis Majoris

Y Canis Majoris är en pulserande variabel av Mira Ceti-typ i stjärnbilden Stora hunden. 

Stjärnan varierar mellan magnitud +13,0 och 16,2 (fotografisk magnitud) med en period av 406 dygn.

Se även 
 Variabla stjärnor

Referenser

Noter 

Stjärnbilden Stora hunden 
Miravariabler
Gabriel Asaad

Gabriel Asaad (syriska: ܓܒܪܐܝܠ ܐܣܥܕ) född 18 mars 1907 i Midyat, död 6 juli 1997 i Stockholm, var en svensk-assyrisk komponist och musiker. Bland det klassiska i Gabriel Asaads sånger finns Ho Donho Shemsho (ܗܐ ܕܢܚܐ ܫܡܫܐ Solen Skiner), Motho Rhimto (ܡܬܐ ܪܚܝܡܬܐ Älskade Nationen) och Moth Beth-Nahrin (ܡܬܝ ܒܝܬܢܗܪܝܢ Mesopotamia Min Nation). Gabriel Asaad var pionjär för assyrisk musik och komponerade den första assyriska sången på det syriska språket i modern tid, Othuroye Ho Mtoth Elfan l-Metba 1926 (ܐܬܘܪܝܶܐ ܗܐ ܡܛܬ ܐܠܦܢ ܠܡܛܒܥ Vårt skepp är på väg att sjunka).

Externa länkar
Gabriel Asaad Biografi, Qeenatha.com

Assyrier/syrianer i Sverige
Personer från Midyat
Födda 1907
Avlidna 1997
Män
Nils Östlund

Nils Olof Axel Östlund, född 29 december 1915 i Gävle församling i Gävleborgs län, död 26 mars 2009 i Västerleds församling, Stockholms län, var en svensk militär.

Biografi
Östlund avlade officersexamen vid Krigsskolan 1939 och utnämndes samma år till fänrik i pansartrupperna, där han befordrades till löjtnant 1942. Han befordrades 1946 till kapten och tjänstgjorde vid Skånska pansarregementet 1946–1951. Därefter var han placerad vid Försvarsstaben 1951–1954, staben i VI. militärområdet 1954–1956 och Skaraborgs regemente 1956–1957. Han befordrades 1957 till major och tjänstgjorde vid Norrbottens pansarbataljon 1957–1959. Åren 1959–1962 tjänstgjorde han i Pansarinspektionen vid Arméstaben, befordrad till överstelöjtnant 1960. Han var chef för Norrbottens pansarbataljon 1962–1966. År 1966 befordrades han till överste och var sekundchef vid Göta livgarde 1966–1973 samt befälhavare för Stockholms försvarsområde och kommendant över Stockholms garnison 1973–1976. Han befordrades 1975 till överste av första graden och var chef för Livgardets dragoner 1975–1976.

Utmärkelser
  Riddare av första klass av Svärdsorden, 1957.
  Kommendör av Svärdsorden, 6 juni 1970.
  Kommendör av första klass av Svärdsorden, 6 juni 1974.

Referenser

Födda 1915
Avlidna 2009
Män
Militärer från Gävle
Svenska militärer under 1900-talet
Överstar i svenska armén
Svenska regementschefer
Kommendörer av första klass av Svärdsorden
Bland träden

Bland träden () är en samling noveller från 2009 av den isländske författaren Gyrðir Elíasson. Boken utgörs av 47 nya noveller och är Gyrðirs åttonde novellsamling. Boken tilldelades Nordiska rådets litteraturpris 2011.

Bedömningkommitténs motivering: "Nordiska rådets litteraturpris 2011 tilldelas den isländske författaren Gyrðir Elíasson för novellsamlingen Milli trjánna (Bland träden). Det handlar om stilistisk ordkonst på en hög nivå som skildrar inre och yttre hot i dialog med världslitteraturen."

August Strindberg figurerar i en av novellerna. Novellens berättarjag ser honom på avstånd på Ikeas restaurang.

Källor

Isländsk skönlitteratur
Novellsamlingar
Skönlitteratur 2009
Böcker tilldelade Nordiska rådets litteraturpris
Isländskspråkig skönlitteratur
Upplands runinskrifter 1019

Runinskrift U 1019 är en vikingatida runsten av rödgrå gnejsgranit i Kyrsta, Ärentuna socken och Uppsala kommun. 
Runstenen är 2 meter hög, 1,7 meter bred och 0,35 cm tjock. Inskriptionen, som vetter mot väst, är i dag omöjlig att tyda på grund av tät lavbeklädnad. Stenen lutar 15 cm åt öster.

Stenen står på ursprunglig plats och är känd från 1600-talet. Det första namnet är bristfälligt stavat och kan därför inte tolkas. De andra namnen är vanliga i de uppländska runinskrifterna.

Inskriften 
Fritexterna är inte kvalitetssäkrade. Information kan saknas eller vara felaktig. SGU 1860; Carl Jansson: Karta över... 1928. L 225; B 514; D 217Upplands Runinskrifter 1019.

Källor

Se även
Alfabetisk lista över runinskrifter
Lista över Upplands runinskrifter

 
Upplands runinskrifter
Runinskrifter i Uppsala kommun
Anna Gunnarsdotter Grönberg

Anna Gunnarsdotter Grönberg, född 5 december 1967, är en svensk språkvetare och översättare. Hon tilldelades Stiftelsen Natur & Kulturs översättarpris 2014.

Gunnarsdotter Grönberg har bland annat översatt romanen Skugga-Baldur av den isländske författaren Sjón som tilldelades Nordiska rådets litteraturpris 2005. Hon översatte även romanen Ondska (Illska) av Eiríkur Örn Norðdahl som nominerades till Nordiska rådets litteraturpris 2014. 

Som sociolingvist har Gunnarsdotter Grönberg medverkat i tidningar, radio och tv. Bl.a.om språklekar i Språktidningen, språk och makt i UR Samtiden, en i stället för man i Studio ett i P1, fröken och fru på resehandlingar i Språket i P1, göteborgskans lô i Värsta språket på SVT, och dialekter i Full bricka med Harald Treutiger på TV4.

Källor

Födda 1967
Svenska översättare
Översättare från isländska till svenska
Kvinnor
Levande personer
Mottagare av Stiftelsen Natur & Kulturs översättarpris
Linda Vilhjálmsdóttir

Linda Vilhjálmsdóttir, född 1 juni 1958, är en isländsk författare och undersköterska. Hennes diktsamling Frelsi (i sv. övers. Friheten) har nominerats till Nordiska rådets litteraturpris 2017.

Vilhjálmsdóttir tilldelades 2005 det isländska poesipriset Jón från Vörs diktkäpp ()

Källor

Isländskspråkiga författare
Isländska författare under 1900-talet
Födda 1958
Kvinnor
Levande personer
Personer från Reykjavik
Isländska författare under 2000-talet
Andrejs Dunkels

Andrejs Dunkels, född 15 oktober 1939 i Riga i Lettland, död 30 december 1998 i Luleå, var en svensk matematiker.

Andrejs Dunkels kom 1944 tillsammans med sin familj till Sverige som flykting från Lettland. Han avlade studentexamen 1958 och blev filosofie magister 1964. År 1965 började han undervisa i matematik vid Umeå universitet. Åren 1966–1968 var Dunkels i Nairobi och utbildade blivande lärare vid Kenya Science and Technical Collage. 

Dunkels återvände till Umeå och blev 1972 filosofie licentiat i matematik. Han tillträdde 1973 en tjänst som universitetslektor vid dåvarande Högskolan i Luleå. Hösten 1996 disputerade Dunkels i matematik med didaktisk inriktning. Titeln på avhandlingen var "Contributions to mathematical knowledge and its acquisition". Dunkels var redaktör för den vetenskapliga tidskriften Elementa åren 1977 till 1983.

Andrejs Dunkels var son till musikdirektören Irena Dunkels, född Springis, och hennes make, musikdirektören och violinisten Alfreds Dunkels. Han var först gift med Margareta Dunkels och sedan med statistikern Kerstin Vännman. Dunkels hade fyra barn, döttrarna Elza Dunkels, Ulrika Dunkels och Anna Dunkels, samt sonen Adam Dunkels.

Källor 

Män
Födda 1939
Avlidna 1998
Svenska matematiker under 1900-talet
Personer från Riga
Personer verksamma vid Luleå tekniska universitet
Gravsatta i Umeå
Theodor Hagen (kompositör)

Theodor Hagen, född den 15 april 1823 i Hamburg, död den 21 december 1871 i New York, var en tysk musiker och skriftställare.

Biografi
Theodor Hagen föddes 15 april 1823 i Hamburg. Komprometterad i revolutionen 1848, levde han i Schweiz, London och från 1854 i New York, som musiklärare, kritiker och redaktör av New York weekly review. Han utgav sånger, pianosaker samt skrifterna Civilisation und Musik (1845) och Musikalische Novellen (1848). Han avled 21 december 1871 i New York.

Referenser

Noter

Externa länkar 
 

 

Tyska klassiska kompositörer
Tyska musikkritiker
Tyska musikpedagoger
Tyska musiker under 1800-talet
Musiker från Hamburg
Födda 1823
Avlidna 1871
Män
Elísabet Jökulsdóttir

Elísabet Kristín Jökulsdóttir, född 16 april 1958, är en isländsk författare.

Hennes diktsamling Kärleken ett nervvrak. Ingen dans vid fiskarstenen nominerades till Nordiska rådets litteraturpris 2016. Den handlar om en våldsam heterosexuell parrelation ur kvinnans synvinkel. 

Elísabet ställde upp som kandidat i det isländska presidentvalet 2016.

Bibliografi i urval 
 2014 – Ástin ein taugahrúga: Enginn dans við Ufsaklett, Viti menn
 2014 – Kärleken ett nervvrak : ingen dans vid Fiskarstenen, översättning av Ylva Hellerud
 2020 – Aprílsólarkuldi, JPV
 2021 – Den kalla aprilsolen, översättning av John Swedenmark, Thorén & Lindskog

Källor

Isländskspråkiga författare
Isländska författare under 2000-talet
Födda 1958
Kvinnor
Levande personer
Personer från Reykjavik
Isländska poeter
Alain Boghossian

Alain Boghossian, född 27 oktober 1970 i Digne-les-Bains, är en fransk före detta fotbollsspelare.

Karriär
Alain Boghossian startade sin karriär i Marseille. Efter att enbart ha spelat för reservlaget så gick han till Istres en säsong innan han återvände till Marseille, där han blev ordinarie under säsongen 1993/94. Han såldes därefter till italienska Napoli. Efter ett år i Sampdoria så värvades han av Parma där han vann Coppa Italia två gånger och UEFA-cupen 1999. I Italienska supercupen 1999 mot Milan så avgjorde Boghossian matchen med sitt 2-1 mål i slutminuterna.

2002 skrev Boghossian på för Espanyol, men gjorde bara fem matcher och valde efter säsongen att avsluta sin karriär.

Alain Boghossian gjorde även 26 landskamper för Frankrikes landslag och var med när landet vann VM 1998 på hemmaplan. Han var även med i VM 2002, dock utan att få någon speltid.

Meriter
Parma
Coppa Italia: 1999, 2002
Italienska supercupen: 1999
UEFA-cupen: 1999

Frankrike
VM-guld: 1998

Referenser

Externa länkar
Alain Boghossian på National-Football-Teams.com
Alain Boghossian på transfermarkt.co.uk

Levande personer
Födda 1970
Män
Franska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Olympique de Marseille
Spelare i FC Istres
Spelare i SSC Napoli
Spelare i UC Sampdoria
Spelare i Parma FC
Fotbollsspelare i RCD Espanyol
Spelare i VM i fotboll 1998
Spelare i VM i fotboll 2002
Riddare av Hederslegionen
Världsmästare i fotboll
Abraham Hedman

Abraham Hedman, född 9 eller 11 oktober 1699 (troligen i Avesta socken), död 6 januari 1766 på Kättsta, i Harakers socken, var en svensk företagare och politisk agitator.

Abraham Hedman var son till kyrkoherden i Tillberga socken Christopher Hedman. Han var 1724-1732 korpral vid livregementet till häst. 1730 blev han arrendator av Kättsta säteri och lät där 1738 anlägga Kättsta manufakturverk för i första hand framställning av linnetyger. Redan samma år uppvisade han en av honom själv uppfunnen dubbelspinnrock som han samma år visade upp vid bondeståndets sammanträde i Stockholm. Han lät inrätta en spinnskola vid Kättsta och utvecklade även en ny teknik för att bleka lärft. Efter manufakturkontorets inrättade erhöll han rika tillverkningspremier och räntefria lån vilket gav honom möjlighet att utvidga sin verksamhet. Från 1740 var han ensam ägare av Kättsta. Vid riksdagen 1742–1743 framträdde han som en förespråkare för valet av Karl Peter Ulrik av Holstein-Gottorp till svensk tronföljare. Från november 1742 kom han i stället att stödja kronprins Fredrik av Danmark som svensk tronkandidat. Genom detta ställningstagande ådrog han sig hattarnas missnöje och utsattes för både hot och mordförsök. Han valde i den situationen att söka skydd hos bondeståndet, och skall under Dalupproret 1743 ha vistats i Dalarna. Han arresterades 29 mars 1743 för stämplingar mot successionen och åtalades men i september 1743 lades den kommissorialrätt som skulle utreda Hedman och andra ned och enda konsekvensen blev att Hedman utmanövrerades från sitt politiska inflytande. 1744 köpte han rådman J L Schenströms tobaksfabrik i Västerås och före 1747 blev han även disponent för Maråkers guld- och silververk i Söderhamn. Vid riksdagen 1746–1747 var åter i kontakt med det danska sändebudet men kom dock ganska snart att i stället ansluta sig till Johann Albrecht von Korff och ryssvännerna inom mösspartiet. Efter Christoffer Springers arrestering angavs dock 13 februari 1747 Hedman för sekreta utskottet för röstfiske och föregripligt tal om tronföljden. Han arresterades och målet lämnades till Svea hovrätt för rannsakning. Någon dom kom dock inte och i januari 1748 släppes mot borgen. I december 1748 kunde hovrätten konstatera att tillräckliga bevis saknades och Hedman frikändes "tills vidare" men förbjöds att vistas i samma stad där en riksdag hölls. Han fick senare upprättelse och en viss ersättning för sitt fängslande.

Hedmans politiska verksamhet minskade dock hans stöd i Manufakturkontoret, och under 1750-talet gick affärerna vid Kättsta allt sämre. Då han i början av 1760-talet sökte stöd för att fortsätta verksamheten fick han inte något sådant. 1763 överlät han driften av Kättsta på sin äldste son Carl Gustaf Hedman, och före hans död var manufaktoriet helt nedlagt.

Källor 

Personer inom Sveriges näringsliv under 1700-talet
Födda 1699
Avlidna 1766
Män
Ylva Hellerud

Ylva Hellerud, född 14 april 1955, är en svensk översättare. 1992–1993 var hon lektor i svenska vid Islands universitet i Reykjavik. Hon översätter från både engelska och isländska till svenska och allt från romaner till långfilmer. Ylva Hellerud och hennes syster Åsa Hellerud textar även norska, danska, isländska och färöiska program för SVT. Hon har översatt de flesta av isländska Arnaldur Indriðasons deckare. Hon var också en av den isländsk-svenska ordboken Islex svenska redaktörer.

Utöver Arnaldur Indriðason har Hellerud även översatt Sigurjón Magnússon, Sjón och Yrsa Sigurðardóttir.

Priser och utmärkelser 
2011 – Stiftelsen Natur & Kulturs översättarpris

Källor

Födda 1955
Svenska översättare
Översättare från isländska
Kvinnor
Levande personer
Mottagare av Stiftelsen Natur & Kulturs översättarpris
Vävstickning

Vävstickning är en stickteknik som blandar räta maskor, aviga maskor och lyfta maskor med garnet framför eller bakom arbetet. Det skapar en slät sida som liknar vävt material och en sida som liknar mosstickning.

Källor

Stickning
Magnus Starck

Magnus Oskar Starck, född 15 juli 1907 i Oscars församling i Stockholm, död 10 januari 1986 i Oscars församling i Stockholm, var en svensk militär.

Biografi
Starck avlade studentexamen i Stockholm 1926. Han avlade sjöofficersexamen vid Sjökrigsskolan 1929 och utnämndes samma år till fänrik i flottan. Han befordrades till underlöjtnant 1931 och till löjtnant 1933 samt studerade vid Sjökrigshögskolan 1935–1937. Han tjänstgjorde vid Marinstaben 1937–1938, befordrades 1940 till kapten och 1946 till kommendörkapten av andra graden samt var stabschef hos chefen för Sydkustens marindistrikt 1948–1951. År 1951 befordrades han till kommendörkapten av första graden och var fartygschef på Älvsnabben 1951–1952. Åren 1952–1954 var han chef för Marinavdelningen vid Försvarsstaben och därefter fartygschef på Tre Kronor 1954–1955. Han var lärare vid Försvarshögskolan 1955–1957. Han befordrades 1957 till kommendör och var chef för Sjökrigshögskolan 1957–1959. Han var flaggkapten 1959–1964 och chef för Sektion 1 vid Marinstaben 1964–1967. Han var därtill adjutant åt Hans Majestät Konungen 1950–1957, från 1957 överadjutant.

Starck invaldes som ledamot av Kungliga Örlogsmannasällskapet 1943 och var dess sekreterare 1948–1950 samt redaktör för Tidskrift i sjöväsendet 1950–1951 och utsågs till hedersledamot 1976. Han invaldes som ledamot av Kungliga Krigsvetenskapsakademien 1959. Magnus Starck är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Utmärkelser
  Riddare av Svärdsorden, 1947.
  Riddare av Vasaorden, 1950.
  Kommendör av Svärdsorden, 1961.
  Kommendör av första klass av Svärdsorden, 1965.

Bibliografi i urval

.
.
.
.
.
.

Referenser

Vidare läsning

Födda 1907
Avlidna 1986
Män
Militärer från Stockholm
Svenska militärer under 1900-talet
Svenska sjöofficerare
Personer verksamma vid Försvarshögskolan
Hedersledamöter av Örlogsmannasällskapet
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Svenska fackboksförfattare
Kommendörer av första klass av Svärdsorden
Riddare av Vasaorden
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Karl-Vilhelm Wöhler

Karl Vilhelm (Karl-Vilhelm) Wöhler, född 18 november 1934 i Alingsås stadsförsamling i Älvsborgs län, död 28 december 2020 i Oscars distrikt i Stockholm, var en svensk diplomat och ambassadör.

Biografi
Wöhler avlade juris kandidat-examen vid Uppsala universitet 1959 och var ordförande i Uppsala studentkår 1960–1961. Han var attaché vid Utrikesdepartementet (UD) 1961, ambassadsekreterare i Haag 1961–1963 och i Monrovia 1963–1965. Åren 1965–1970 var han departementssekreterare vid UD och därefter chargé d’affaires i Jeddah 1970–1974. Han var kansliråd vid UD 1974–1979 och minister vid EG-delegationen i Bryssel 1979–1985.

Åren 1985–1988 var han ambassadör i Prag och tjänstgjorde därefter som departementsråd på UD 1988–1991. Han var ambassadör i Warszawa 1991–1996 och slutligen ambassadör vid UD tillika rådgivare åt Östersjöinstitutet 1997–2000. Han har dessutom varit ordförande i svensk-tjeckiska och svensk-slovakiska handelskamrarna.

Familj 
Wöhler var son till häradshövdingen Karl Hellmuth Wöhler och Elsa Aurora Köhler samt sonson till godsägaren Willy Wöhler, initiativtagare till Karlsö Jagt- och Djurskyddsförenings AB som äger huvuddelen av Stora Karlsö.

Referenser

Födda 1934
Män
Avlidna 2020
Personer från Alingsås
Alumner från Uppsala universitet
Svenska diplomater under 1900-talet
Svenska attachéer
Kansliråd
Sveriges ambassadörer i Tjeckien
Sveriges ambassadörer i Polen