kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Kachakorn Warasiha

Kachakorn Warasiha, född 27 juni 1994, är en thailändsk judoutövare.

Warasiha tävlade för Thailand vid olympiska sommarspelen 2020 i Tokyo. Hon blev utslagen i den första omgången i halv lättvikt mot Soumiya Iraoui.

Källor

Kachakorn Warasiha på International Judo Federations webbplats
Kachakorn Warasiha på JudoInside.com

Noter

Thailändska judoutövare
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2020 från Thailand
Tävlande i judo vid olympiska sommarspelen 2020
Födda 1994
Levande personer
Kvinnor
Thailändska idrottare under 2000-talet
Nguyễn Thị Thanh Thủy

Nguyễn Thị Thanh Thủy, född 24 november 1993, är en vietnamesisk judoutövare.

Thủy tävlade för Vietnam vid olympiska sommarspelen 2020 i Tokyo. Hon blev utslagen i den första omgången i halv lättvikt mot Andreea Chitu.

Källor

Nguyễn Thị Thanh Thủy på International Judo Federations webbplats
Nguyễn Thị Thanh Thủy på JudoInside.com

Noter

Vietnamesiska judoutövare
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2020 från Vietnam
Tävlande i judo vid olympiska sommarspelen 2020
Födda 1993
Levande personer
Kvinnor
Personer i Vietnam under 2000-talet
1988 VK2

1988 VK2 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 7 november 1988 av de båda japanska astronomerna Tsutomu Hioki och Nobuhiro Kawasato i Okutama.

Asteroiden har en diameter på ungefär 5 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Ej namngivna småplaneter
Astronomiska upptäckter av Tsutomu Hioki
Astronomiska upptäckter av Nobuhiro Kawasato
Astronomiska upptäckter 1988
Slaget vid Torzjok

Slaget vid Torzjok var ett slag under De la Gardieska fälttåget. Slaget stod mellan allierade svenska och ryska trupper mot polsk-litauiska trupper den 17 juni 1609 vid Torzjok.

Bakgrund 
Under den inledande delen av De la Gardieska fälttåget allierade sig Sverige och Ryssland mot tronpretendenten falske Dmitrij II. Den 6 juni förenades den svenska hären under befäl av Jakob de la Gardie med den ryska hären under befäl av Michail Skopin-Sjujskij på vägen mot Torzjok. Redan den 16 maj hade Torzjok frivilligt underkastat sig Skopin-Sjujskij som lät skicka dit en avdelning under befäl av Kornilo Tjoglokov för att befästa staden. Som svar på detta skickades från Tusjino 3000 man under befäl av Alexander Zborowski och Grigorij Sjachovskoj för att återerövra Torzjok. Emot detta hot skickade de allierade 2000 man under befäl av Evert Horn och Semjon Golovin.

Slaget 
När de allierade framkom till Torzjok stod de polsk-litauiska trupperna redan uppställda i tre formationer på ett fält invid staden. Striden blev het och två av de polsk-litauiska formationerna drevs tillbaka av allierade pikenerare. Den sista formationen vann dock mer framgång då den drev det allierade kavalleriet till staden. Vid denna tid hade det dock uppstått oreda i den polsk-litauiska hären och de allierade ordnade då en motattack och fördrev de polsk-litauiska trupperna.

Referenser 

 Almuist, Helge (1907). Sverige och Ryssland 1595-1611
 Akiander, Matthias (1849). Utdrag ur ryska annaler
 Fryxell, Ander (1863). Berättelser ur svenska historien
 von Dalin, Olof (1761). Svea rikes historia ifrån des begynnelse til wåra tider: del Påfviska tiden, s. 592

1609 i Ryssland
1609 i Europa
Slag under De la Gardieska fälttåget
Svenska slag
Ryska slag
Polska slag
Slag i Ryssland
Ecaterina Guica

Ecaterina Guica, född 9 oktober 1993, är en kanadensisk judoutövare.

Guica tävlade för Polen vid olympiska sommarspelen 2016 i Rio de Janeiro. Hon blev utslagen i den andra omgången i halv lättvikt mot Natalia Kuziutina.

Vid olympiska sommarspelen 2020 i Tokyo blev Guica utslagen i den första omgången i halv lättvikt mot Charline van Snick.

Källor

Ecaterina Guica på International Judo Federations webbplats
Ecaterina Guica på JudoInside.com

Noter

Kanadensiska judoutövare
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2016 från Kanada
Tävlande i judo vid olympiska sommarspelen 2016
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2020 från Kanada
Tävlande i judo vid olympiska sommarspelen 2020
Födda 1993
Levande personer
Kvinnor
Kanadensiska idrottare under 2000-talet
Idrottare från Bukarest
Fontana del Porto di Ripetta

Fontana del Porto di Ripetta, även benämnd Fontana del Navigatore och Fontana dei Navigatori, är en fontän på Piazza del Porto di Ripetta i Rione Campo Marzio i Rom. Fontänen designades av arkitekten Alessandro Specchi år 1704 för Porto di Ripetta. Fontänen förses med vatten från Acqua Felice.

Beskrivning
Fontänen beställdes av påve Clemens XI för hamnanläggningen Porto di Ripetta. Denna hamn revs i samband med anläggandet av den nya tiberkajerna i slutet av 1800-talet. År 1893 monterades fontänen ned och ställdes i ett förråd. Den återuppbyggdes år 1930 på dagens Piazza del Porto di Ripetta.

Bilder

Källor

Noter

Webbkällor

Tryckta källor

Externa länkar

Fontäner i Rom
Rione Campo Marzio
Verk av Alessandro Specchi
Skulpturer från 1700-talet
Arkitekturåret 1704
Gülbadam Babamuratova

Gülbadam Babamuratova, född 24 augusti 1991, är en turkmenisk judoutövare.

Babamuratova tävlade för Turkmenistan vid olympiska sommarspelen 2016 i Rio de Janeiro. Hon blev utslagen i den första omgången i halv lättvikt mot Laura Gómez.

Vid olympiska sommarspelen 2020 i Tokyo blev Babamuratova utslagen i den första omgången i halv lättvikt mot Gili Cohen.

Källor

Gülbadam Babamuratova på International Judo Federations webbplats
Gülbadam Babamuratova på JudoInside.com

Noter

Turkmeniska judoutövare
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2016 från Turkmenistan
Tävlande i judo vid olympiska sommarspelen 2016
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2020 från Turkmenistan
Tävlande i judo vid olympiska sommarspelen 2020
Födda 1991
Levande personer
Kvinnor
Personer i Turkmenistan under 2000-talet
Gudmund Arason

Gudmund Arason, fornisl. Guðmundr Arason, född 1161, död 16 mars 1237, var en inflytelserik isländsk biskop på 1100- och 1200-talet som bidrog till att den katolska kyrkan fick utökad makt och inflytande på medeltidens Island. Berättelser om Gudmund finns bevarade i flera olika handskrifter, bland annat i Sturlungasagan.

Män
Födda 1161
Avlidna 1237
Isländska biskopar
Personer på Island under 1100-talet
Personer på Island under 1200-talet
Sotillo

Sotillo kan syfta på:

 Sotillo, Segovia – en kommun i provinsen Segovia i Spanien
 Sotillo (kommun i Spanien, Kastilien-La Mancha) – en kommun i provinsen Guadalajara i Spanien
Paul Lyth

Paul Wilhelm Lyth, född 13 september 1865 i Stockholm, död 12 september 1951 på Lidingö, var en svensk ingenjör och uppfinnare.

Paul Lyth var son till Wilhelm Lyth. Han avlade mogenhetsexamen i Stockholm 1885 och utexaminerades från Tekniska högskolan 1888. Efter praktik vid verkstäder och ritkontor i Tyskland och USA 1888–1892 var han till 1900 anställd i sin fars firma instrumentfirman G. W. Lyth, och därefter dess chef 1900–1917. Han var 1917–1926 VD för det till aktiebolag ombildade företaget Instrumentfabriks AB Lyth., och från 1926 innehade han Instrumentfirma Paul W. Lyth. Lyth konstruerade och patenterade flera instrument såsom de efter honom uppkallade Pewellkompassen och Pewelloggen samt en terrängkompass. Han skrev även uppsatser i nautiska, optiska och fyrteknologiska ämnen. Lyth styrelseledamot i Svenska slöjdföreningen 1906–1940 och i Sveriges hantverksorganisation 1922–1934. Lyth var en av stiftarna av Svenska Sällskapet för Räddning af Skeppsbrutne och var ledamot av dess styrelse 1907–1947.

Källor

Noter 

Svenska ingenjörer under 1900-talet
Svenska uppfinnare under 1900-talet
Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Ingenjörer från Stockholm
Födda 1865
Avlidna 1951
Män
Unity Cup

Unity Cup var en internationell fotbollsturnering som ägde rum under perioden 29 maj–2 juni, 2004. Irland, Jamaica och Nigeria deltog i tävlingen. Syftet var att upplysa den stora diasporan av dessa nationaliteter i London. Samtliga matcher spelades på fotbollsarenan The Valley i Greenwich (sydöstra London).

Nigeria vann vänskapsturneringen efter två vinster, före andraplacerade Irland, och Jamaica som kom på tredjeplats.

Irland var inför turneringen titelbärare av Nasazzis stafett, Nigeria övertog dock titeln efter vinsten mot Irland.

Resultat

Källor
 

Internationella fotbollstävlingar i England
Fotboll i Irland
Fotboll i Jamaica
Fotboll i Nigeria
Ernst Lavén

Ernst Wilhelm Lavén, född den 18 juni 1841 i Solna socken, Stockholms län, död den 6 februari 1916 i Jönköping, var en svensk militär. 

Lavén blev underlöjtnant vid Jönköpings regemente 1860, löjtnant där 1862, kapten 1878, major 1890 och överstelöjtnant 1894. Han befordrades till överste i armén 1899 och beviljades avsked samma år. Lavén blev riddare av Svärdsorden 1882.

Källor 

 
 
 
 Lavén, Ernst på SvenskaGravar.se

Överstar i svenska armén
Riddare av Svärdsorden
Svenska militärer under 1800-talet
Personer från Solna socken
Födda 1841
Avlidna 1916
Män
United States Army Europe and Africa

United States Army Europe and Africa är namnet på det huvudkommando i USA:s armé som utgör armékomponenten till de två försvarsövergripande kommandona United States European Command, för USA:s militära styrkor och operationer i Europa samt United States Africa Command, för USA:s militära styrkor och operationer i Afrika. 

Högkvarteret är beläget på Lucius D. Clay Kaserne utanför Wiesbaden i förbundslandet Hessen i Tyskland.

Bakgrund

Kommandot har sitt ursprung i USA:s deltagande i andra världskriget på den allierade sidan mot Nazityskland och axelmakterna i arméns European Theater of Operations (ETOUSA). Efter Tysklands kapitulation följde ockupationen och en framväxande konflikt med en av de andra segrarmakterna, Sovjetunionen, som ledde till det kalla kriget. Namnet United States Army Europe fastställdes i november 1947.

Efter det kalla krigets slut med Tysklands återförening, Sovjetunionens sammanbrott och Warszawapaktens upplösande har USA:s närvaro av arméstridskrafter i Europa gradvis minskat.

I november 2020 genomfördes en sammanslagning mellan United States Army Europe och United States Army Europe. Försvarsgrenskomponenterna i flygvapnet (United States Air Forces in Europe – Air Forces Africa) och flottan (United States Naval Forces Europe-Africa) var innan dess redan var sammanslagna och nyttjar samma förband som till största delen är stationerade i Europa.

Se även
 Amerikanska ockupationszonen
 Berlinbrigaden
 Fuldagapet
 Nato
 Supreme Headquarters Allied Expeditionary Force
 Supreme Headquarters Allied Powers Europe
 United States Air Forces in Europe (motsvarighet inom USA:s flygvapen)
 United States Naval Forces Europe-Africa (motsvarighet inom USA:s flotta)
 United States Marine Forces Europe and Africa (motsvarighet inom USA:s marinkår)

Referenser

Noter

Externa länkar
 www.europeafrica.army.mil

USA:s armé
Förband och myndigheter under USA:s armédepartement
Bildanden 1947
USA under kalla kriget
Västtysklands historia
Wiesbaden
Relationer mellan Tyskland och USA
Owen Power

Owen Power, född 22 november 2002 i Mississauga i Ontario, är en kanadensisk professionell ishockeyback som spelar för Buffalo Sabres i National Hockey League (NHL).

Han har tidigare spelat för Michigan Wolverines i National Collegiate Athletic Association (NCAA) och Chicago Steel i United States Hockey League (USHL).

Power draftades av Buffalo Sabres i första rundan i 2021 års draft som första spelare totalt.

Statistik

Internationellt

Referenser

Externa länkar
Owen Power NHL Statistics – Hockey-Reference.com
Owen Power hockey statistics and profile at hockeydb.com

Män
Födda 2002
Levande personer
Idrottare från Mississauga
Kanadensiska ishockeyspelare
Kanadensiska idrottare under 2000-talet
Spelare i Chicago Steel
Ishockeyspelare i Michigan Wolverines
Världsmästare i ishockey
Spelare valda i NHL Entry Draft 2021
Spelare valda av Buffalo Sabres i NHL Entry Draft
Första draftval i NHL Entry Draft
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2022 från Kanada
Tävlande i ishockey vid olympiska vinterspelen 2022
Alumner från University of Michigan
Spelare i Buffalo Sabres
Henrik Lilliecreutz

Henrik Salomon Georg Lilliecreutz, född den 23 maj 1844 i Moheda socken, Kronobergs län, död den 12 juli 1918 i Lund, var en svensk friherre och militär.

Lilliecreutz blev underlöjtnant vid Jönköpings regemente 1863, löjtnant där 1868, kapten 1884 och major 1894. Han övergick till regementets reserv 1899, befordrades till överstelöjtnant i armén samma år och beviljades avsked 1904. Lilliecreutz blev riddare av Svärdsorden 1887.

Källor 

 
 
 
 Henrik Salomon Georg Lilliecreutz på Gravar.se

Överstelöjtnanter i svenska armén
Svenska friherrar
Riddare av Svärdsorden
Svenska militärer under 1800-talet
Personer från Moheda socken
Födda 1844
Avlidna 1918
Män
Henrik
Timotheus Lütkemann

Timotheus Lütkemann, född 1671 i Malchin, död 15 oktober 1738 i Stralsund, var en tysk präst och generalsuperintendent. Han var far till Gabriel Thimotheus Lütkemann.

Biografi
Timotheus Lütkemann var son till prosten Samuel Lütkemann. Han blev student vid Rostocks universitet 1658 och studerade sedan i Wittenberg och Helmstedt. 1694 kom han till Greifswald och blev där magister. Han var sedan en tid docent i filosofie i Rostock. Efter faderns död övertog han 1698 efter kallelse dennes ämbete som kyrkoherde i Malchin, vilken befattning han dock lämnade året därpå för att bli kyrkoherde i Tönningen. Han utnämndes 1704 till hovpredikant i Gottorp och till assessor i överkonsistoriet där. 1706 kom att till Stockholm som pastor för Tyska församlingen. 1710 blev han pastor primarius och gjorde sig som sådan känd för sin lärdom. Bland annat höll han från 1725 teologiska föreläsningar på Riddarhuset. 1730 blev han teologie doktor vid Greifswalds universitet och 1731 överhovpredikant hos Fredrik I. Från 1733 var han generalsuperintendent och akademiprokansler i Greifswald.

Källor 
 

Svenska hovpredikanter
Tyska teologer
Födda 1671
Avlidna 1738
Män
Tyska präster under 1700-talet
August Åstrand

Fredrik August Åstrand, född den 14 mars 1838 i Sunds socken, Östergötlands län, död den 1 september 1908 i Norrköping, var en svensk militär.

Åstrand blev underlöjtnant vid Första livgrenadjärregementet 1857, löjtnant där 1863, kapten 1878, major 1886 och överstelöjtnant 1889. Han var överste och chef för Jönköpings regemente 1892–1901. Åstrand blev riddare av Svärdsorden 1880, kommendör av andra klassen av samma orden 1896 och kommendör av första klassen 1899.

Källor 
 
 Kommendörer af Kongl. Svärds-Orden, 2:a kl. i Sveriges statskalender 1899
 
 
 

Överstar i svenska armén
Svenska regementschefer
Kommendörer av första klass av Svärdsorden
Svenska militärer under 1800-talet
Personer från Sunds socken
Födda 1838
Avlidna 1908
Män
United States Naval Forces Europe-Africa

United States Naval Forces Europe-Africa (förkortning:CNE-CNA) är ett huvudkommando inom USA:s flotta som utgör sjöstridskomponenten till United States European Command och United States Africa Command. 

CNE-CNA för befäl över USA:s sjätte flotta samt över USA:s andra flotta när enheter ur den senare befinner sig kring Europa eller Afrika eller över andra fartyg från Atlantflottan eller Stillahavsflottan när dessa skickas dit av Chief of Naval Operations.

Bakgrund
Kommandot United States Naval Forces Europe (NAVEUR) härrör från USA:s deltagande i andra världskriget på de allierades sida mot axelmakterna. I Storbritannien upprättades under 1944 ett högkvarter i London på 20 Grosvenor Square i ett hus som hyrdes ut av hertigen av Westminster. Under 2005 flyttade högkvarteret till Neapel i Italien och samlokaliserades där med det underlydande högkvarteret för sjätte flottan.

2008 upprättades U.S. Africa Command och NAVEUR fick även rollen som United States Naval Forces Africa (NAVAF).

Nato-roll
Befälhavaren för U.S. Naval Forces Europe-Africa har en separat roll inom Natos kommandostruktur som befälhavare för Allied Joint Force Command Naples (JFC Naples) under SACEUR och Allied Command Operations. 

Från 1951 till 2004 var namnet för samma Natokommando Allied Forces Southern Europe (AFSOUTH).

Se även
 Baltops
 IFOR
 Marinbasen Rota
 SHAPE
 Sigonella flygbas
 USS Mount Whitney (LCC-20)

Referenser

Noter

Externa länkar
 www.c6f.navy.mil

USA:s flotta
Förband och myndigheter under USA:s marindepartement
Bildanden 1944
USA under andra världskriget
USA under kalla kriget
London under 1900-talet
Neapel
Ariarne Titmus

Ariarne Titmus, född 7 september 2000, är en australisk simmare.

Karriär
Titmus tog guld på 400 meter frisim vid olympiska sommarspelen 2020 i Tokyo. Därefter tog hon guld på 200 meter frisim och satte ett nytt olympiskt rekord med tiden 1.53,50. På 800 meter frisim tog Titmus därefter silver och satte ett nytt oceaniskt rekord med tiden 8.13,83. Titmus tog även brons tillsammans med Emma McKeon, Madison Wilson och Leah Neale på 4×200 meter frisim.

I maj 2022 vid de australiska mästerskapen i Adelaide satte Titmus ett nytt världsrekord på 400 meter frisim på tiden 3.56,40, en sänkning med sex hundradelar från Katie Ledeckys tidigare rekordtid.

Källor

Noter

Australiska simmare
Världsmästare i simning
Australiska olympiska guldmedaljörer
Australiska olympiska silvermedaljörer
Australiska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 2020
Olympiska silvermedaljörer 2020
Olympiska bronsmedaljörer 2020
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2020 från Australien
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 2020
Födda 2000
Levande personer
Kvinnor
Australiska idrottare under 2000-talet
Idrottare från Tasmanien
Personer från Launceston
Grupp G vid damernas turnering i fotboll vid olympiska sommarspelen 2020

Grupp G vid damernas turnering i fotboll vid olympiska sommarspelen 2020 spelas mellan den 21 och 27 juli 2021.

Tabell

Matcher

Sverige mot USA

{{Resultat med trupp|id=SWE-USA
|nr       = 5
|bild     = SWE-USA (women) 2021-07-21.svg
|datum    = 21 juli 2021
|tid      = 
|lag1     = 
|lag2     = 
|resultat = 
|halvtid  = 1 – 0
|mål1     = Stina Blackstenius Lina Hurtig 
|mål2     = 
|arena    = Tokyo Stadium
|spelplats= Tokyo
|publik   = 
|rapport2 = Rapport
|domare   = 
|assisterande domare=
|fjärdedomare=
|måldomare   = 
|bästespelare= 
|kitlag1  = 
|kitlag2  = 
|trupplag1= 
|trupplag2= 
}}

Australien mot Nya Zeeland

{{Resultat med trupp|id=AUS-NZL
|nr       = 6
|bild     = AUS-NZL (women) 2021-07-21.svg
|datum    = 21 juli 2021
|tid      = 
|lag1     = 
|lag2     = 
|resultat = 
|halvtid  = 2 – 0
|mål1     = Tameka Yallop Sam Kerr 
|mål2     =  Gabi Rennie
|arena    = Tokyo Stadium
|spelplats= Tokyo
|publik   = 
|rapport2 = Rapport
|domare   = 
|assisterande domare=
|fjärdedomare=
|måldomare   = 
|bästespelare= 
|kitlag1  = 
|kitlag2  = 
|trupplag1= 
|trupplag2= 
}}

Sverige mot Australien

{{Resultat med trupp|id=SWE-AUS
|nr       = 11
|bild     = SWE-AUS (women) 2021-07-24.svg
|datum    = 24 juli 2021
|tid      = 
|lag1     = 
|lag2     = 
|resultat = 
|halvtid  = 1 – 1
|mål1     = Fridolina Rolfö Lina Hurtig Stina Blackstenius 
|mål2     =  Sam Kerr
|arena    = Saitama Stadium 2002
|spelplats= Saitama
|publik   = 
|rapport2 = Rapport
|domare   = 
|assisterande domare=
|fjärdedomare=
|måldomare   = 
|bästespelare= 
|kitlag1  = 
|kitlag2  = 
|trupplag1= 
|trupplag2= 
}}

Nya Zeeland mot USA

{{Resultat med trupp|id=NZL-USA
|nr       = 12
|bild     = NZL-USA (women) 2021-07-24.svg
|datum    = 24 juli 2021
|tid      = 
|lag1     = 
|lag2     = 
|resultat = 
|halvtid  = 0 – 2
|mål1     = Betsy Hassett 
|mål2     =  Rose Lavelle Lindsey Horan Abby Erceg Christen Press Alex Morgan Catherine Joan Bott
|arena    = Saitama Stadium 2002
|spelplats= Saitama
|publik   = 
|rapport2 = Rapport
|domare   = 
|assisterande domare=
|fjärdedomare=
|måldomare   = 
|bästespelare= 
|kitlag1  = 
|kitlag2  = 
|trupplag1= 
|trupplag2= 
}}

Nya Zeeland mot Sverige

{{Resultat med trupp|id=BSQ-CAT
|nr       = 17
|bild     =
|datum    = 27 juli 2021
|tid      = 
|lag1     = 
|lag2     = 
|resultat = 
|halvtid  = 0 – 2
|mål1     = 
|mål2     =  Anna Anvegård Madelen Janogy
|arena    = Miyagi Stadium
|spelplats= Rifu
|publik   = 
|rapport2 = Rapport
|domare   = 
|assisterande domare=
|fjärdedomare=
|måldomare   = 
|bästespelare= 
|kitlag1  = 
|kitlag2  = 
|trupplag1= 
|trupplag2= 
}}

USA mot Australien

{{Resultat med trupp|id=USA-AUS
|nr       = 18
|bild     =
|datum    = 27 juli 2021
|tid      = 
|lag1     = 
|lag2     = 
|resultat = 
|halvtid  = 
|mål1     =
|mål2     = 
|arena    = Miyagi Stadium
|spelplats= Rifu
|publik   = 
|rapport2 = Rapport
|domare   = 
|assisterande domare=
|fjärdedomare=
|måldomare   = 
|bästespelare= 
|kitlag1  = 
|kitlag2  = 
|trupplag1= 
|trupplag2= 
}}

Källor
 Fifa.com

Fotboll vid olympiska sommarspelen 2020
Erik Långström (lantmätare)

Erik Kristian Långström, född 20 januari 1868 i Frösö socken, död 21 mars 1935 i Malmö, var en svensk lantmätare.

Erik Långström var son till förrådsförvaltaren Per Långström. Han avlade mogenhetsexamen i Östersund 1889 och lantmäteriexamen 1893. Efter förordnanden i Jämtland blev han 1899 vice kommissionslantmätare i Västmanlands län och 1900 ingenjör vid Rikets generallantmäterikontor samt var därutöver assistent vid Tekniska högskolan 1901–1904. Långström utnämndes 1908 till förste lantmätare (från 1921 överlantmätare) i Malmöhus län och erhöll avsked 1935. Långström var sakkunnig 1902 och 1907 inom Lantmäteristyrelsen för utarbetande av nya lantmäteritaxor och 1908–1909 i Jordbruksdepartementet beträffande de ekonomiska kartornas utgivande samt deltog 1908 i den trigonometriska uppmätningen av Stockholms stad. Efter Hugo Ruuths död sammanfattade och tryckte han dennes länge använda Samlingar af författningar och cirkulär angående landtmäteriet m. m. i Sverige (1906). Långström påbörjade tillsammans med lantmätaren John Enberg, som dock snart avled, ett stort trigonometriskt tabellverk, som han efter 20 år fullbordade. Det utgavs 1925 av Lantmäteristyrelsen under titeln Sexställiga tabeller över trigonometriska funktionernas talvärden för centisimal delning.

Källor 
 

Svenska lantmätare
Personer från Frösö socken
Födda 1868
Avlidna 1935
Män
Personer i Sverige under 1900-talet
HD 35519

HD 35519 är en ensam stjärna belägen i den mellersta delen av stjärnbilden Kusken. Den har en skenbar magnitud av ca 6,31 och är mycket svagt synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallax enligt Gaia Data Release 2 på ca 5,0 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 650 ljusår (ca 200 parsek) från solen. Den rör sig närmare solen med en heliocentrisk radialhastighet på ca -20 km/s. Stjärnan behandlades tidigare som en medlem av stjärnhopen Messier 38, men anses nu vara ett förgrundsobjekt.

Egenskaper
HD 35519 är en orange till gul jättestjärna av spektralklass K7 III. Den har en radie som är ca 20 solradier och har ca 222 gånger solens utstrålning av energi från dess fotosfär vid en effektiv temperatur av ca 4 400 K.

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/25476/hd35519.

 

		
Stjärnbilden Kusken
HR-objekt
HD-objekt
Orangea jättar
Hagbards källare

Hagbards källare är en fast fornlämning med beteckningen RAÄ Ronneby 67:1 från en förmodad kastal från medeltiden vid Angleåns utlopp söder om Ronneby i Ronneby kommun. Den har fått sitt namn efter Hagbard i sägnen om Hagbard och Signe, som finns nedskriven i Gesta Danorum. Ruinen är placerad på en mindre platå längs en höjdrygg mellan Ronnebyån och Angleån med överblick av den naturliga ankringsplatsen i Angelskogsviken. Murarna i lämningen mäter tio gånger tio meter och har en tjocklek av en meter med en höjd över mark på ungefär en och en halv meter. Detta innebär att lämningen har en motsvarande planform som till exempel Kruttornet i Visby. Den huggna stenen i murverket antyder att byggnaden har varit påkostad då den uppfördes och att den haft flera våningar. Stenarna i murverket antyder också att kastalen kan ha haft en fast eldstad åtminstone i bottenvåningen.

Lämningen beskrevs för första gången på 1700-talet som ruinerna efter ett "tjuvnäste" och under år 2021 har arkeologiska undersökningar gjorts av ruinen tillsammans med en närliggande lämning med beteckning RAÄ Ronneby 668. Ett av syftena med att undersöka båda lämningarna samtidigt var att se om de har något samband sinsemellan. Lämningsområdet ligger i ett område som är klassificerat att ha bevarandevärd natur inom ramarna för Natura 2000.

Se även 

 Hagbards galge

Vidare läsning

Källor 

Fornminnen i Ronneby kommun
Borg- och slottsruiner i Blekinge