kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
1591 Baize

1591 Baize eller 1951 KA är en asteroid i huvudbältet, som upptäcktes den 31 maj 1951 av den belgiske astronomen Sylvain Arend i Uccle. Den har fått sitt namn efter den franske läkaren och amatörastronomen, Paul Baize.

Asteroiden har en diameter på ungefär 14 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Phocaea.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Phocaea-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av S Arend
Astronomiska upptäckter 1951
1717 Arlon

1717 Arlon eller 1954 AC är en asteroid i huvudbältet, som upptäcktes den 8 januari 1954 av den belgiske astronomen Sylvain Arend i Uccle. Den har fått sitt namn efter den belgiska staden Arlon.

Asteroiden har en diameter på ungefär 8 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Flora.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Flora-asteroider
Småplaneter namngivna efter platser
Astronomiska upptäckter av S Arend
Astronomiska upptäckter 1954
Kenworth T680

Kenworth T680 är en lastbilsmodell från Kenworth som introducerades först 2013. Modellen är efterträdare till Kenworth T660.

Referenser

Externa länkar 

Officiell webbplats 

T680
Bakhjulsdrivna fordon
Ann Jansson

Ann Jansson kan syfta på:

 Ann Jansson (född 1957), fotbollsspelare
 Ann Jansson (född 1945), keramiker
Alfred Piper (apotekare)

Harald Alfred Fedor Piper, född 9 juni 1823 i Köpenhamn, död 1 april 1900, var en dansk apotekare. 

Piper avlade 1843 farmaceutisk examen, varefter han tjänstgjorde på olika apotek, tills han 1849 köpte Hjorteapoteket i Köpenhamn. Han fick snabbt en framstående position i den danska apotekarkåren. År 1860 blev han medlem av den farmaceutiska examenskommissionen och verkade som examinator i 27 år, 1862 blev han medlem av direktionen för Danmarks Apotekerforening, 1863 valdes han, tillsammans med bland andra Salomon M. Trier, till medlem av den kommission, som utarbetade "Pharmacopæa Danica 1868". År 1865 blev han assessor i Sundhedskollegiet, en post som han innehade i 25 år; han utförde under denna period en mängd rättskemiska undersökningar. Åren 1864–1891 var han ordförande för det farmaceutiska understödssällskapet. Han skrev en mängd artiklar, som publicerades dels i "Archiv for Pharmaci og teknisk Chemi", dels i "Ny pharmaceutisk Tidende" under åren 1860–1883.

Källor

Danska apotekare
Födda 1823
Avlidna 1900
Män
Personer från Köpenhamn
Olli-Pekka Heinonen

Olli-Pekka Heinonen född 25 juni 1964 i Euraåminne, är en finländsk politiker och tjänsteman. (samlingspartist). Han var Finlands trafikminister 15.4.1999 –3.1.2002 och Undervisnings- och kulturminister 11.2.1994 - 14.4.1999. 

Sedan oktober 2016 har han varit generaldirektör för Utbildningsstyrelsen.

Källor

Ledamöter av Finlands riksdag för Samlingspartiet
Finlands trafikministrar
Finlands undervisningsministrar
Födda 1964
Levande personer
Män
Alumner från Helsingfors universitet
Langinkoski kejserliga fiskestuga

Langinkoski kejserliga fiskestuga är ett tidigare kejserligt fritidshus, som byggdes 1888 på uppdrag av den ryske tsaren, då storfurste av Finland. Fiskestugan med tillhörande byggnader och naturområde fungerar sedan 1933 som ett museum. Den ligger vid Kymmene älv, intill Langinkoskiforsen, cirka sju kilometer nordväst om staden Kotka i Finland. 

Bland byggnaderna finns ett litet ryskt-ortodoxt kapell, byggt i början av 1800-talet. Kapellet byggdes av munkar från Valamo kloster, som 1797 fått fiskerätten till forsen. Kotka ortodoxa församling håller sedan 1970 gudstjänster i kapellet om somrarna. I parkområdet kring forsen finns en minnessten för tsar Alexander III av Ryssland, rest 1896. Under finska inbördeskriget sköt man mot stenen och försökte också ta loss minnesplaketten. Den skadade plaketten har bevarats som en del av den aktuella tidsepokens historia i Finland.

Historik
Tsar Alexander III av Ryssland, storfurste av Finland från 1881, besökte Langinkoski för första gången år 1880, medan han fortfarande var tronarvinge. Vid sitt andra besök meddelande han att han ville ha en fiskestuga vid forsen. Man började bygga sommaren 1888 och invigningen skedde 1889. Stugan ritades av Magnus Schjerfbeck. Johan Jacob Ahrenberg svarade för inredningen. Alexander III besökte stugan under flera somrar. Hans efterträdare från 1894, tsar Nikolaj II av Ryssland, besökte Langinkoski endast en gång, hösten 1906, under blott ett par timmar.

Efter att Finland förklarat sig självständigt 1917 övertog staten Langinkoskiområdet med dess byggnader. Fiskestugan användes därefter som en sommarbostad för senatorer och ministrar. Kymmenedalens museisällskap började återställa stugan till ursprungsskick 1933 och den omvandlades till ett museum. Området med tillhörande byggnader förvaltas idag av Museiverket.

Nästa mer omfattande renovering vidtogs 2012, i anslutning till anläggningens 125-årsjubileum. Taket från 1950-talet läckte och farstun som satt sig behövde riktas. År 2013 började man resa en ny byggnad, för toaletter och tekniska utrymmen. Samtidigt började man också renovera och bygga till vaktmästarhuset, som därefter omvandlades till ett kafé. I projektet ingick vidare en upprustning av naturområdet kring stugorna.

Bildgalleri

Källor
Denna artikel är delvis baserad på artikeln Langinkoski på finskspråkiga Wikipedia.
 
 

Museer i Kotka
Byggnader och anläggningar i Finland
en:Langinkoski#Imperial fishing lodge
Bo Kjellander

Bo Sigvard Kjellander, född 10 mars 1926 i Katrineholms församling i Södermanlands län, död 4 juni 2014 i Visby domkyrkoförsamling i Gotlands län, var en svensk militär, militärhistoriker och förläggare.

Biografi
Efter studentexamen vid Norra Latin i Stockholm 1945 och officersexamen vid Krigsskolan 1949 utnämndes Kjellander samma år till fänrik vid Gotlands infanteriregemente. Han var 1960–1962 kurschef vid Arméns signalskola. Åren 1962–1964 gick han Stabskursen på Armélinjen vid Militärhögskolan och utbildades 1967 i förhörstjänst i Storbritannien. Han var chef för Arméns tolkskola 1964–1968. År 1969 blev han till major och tjänstgjorde 1969–1981 vid Försvarsstaben, 1972 befordrad till överstelöjtnant. Åren 1982–1986 tjänstgjorde han vid Militärhistoriska avdelningen på Militärhögskolan.

Efter att han 1986 lämnat Försvarsmakten fortsatte han att ägna sig åt militärhistoria som författare, redaktör och förläggare. Han drev tillsammans med hustrun Märta, född Friberg, bokförlaget Probus Förlag HB, som åren 1986–2009 gav ut drygt 70 militärhistoriska böcker.

Personhistorikern Rune Kjellander var bror till Bo Kjellander. Makarna Kjellander är begravda på Södra kyrkogården i Visby.

Bibliografi i urval

Som författare
Arméns första bil. Ett vanskligt materielförsök i Jämtland på 1910-talet (Militärhögskolan, Stockholm 1985).
Med sabel och ritstift. C P Groth och hans bilder från officersliv m/ä vid Östgöta trängkår 1907–1923 (Probus, Stockholm 1987).

Som redaktör och medförfattare
Militärhögskolan och dess förhistoria. Utgiven till Militärhögskolans 25-årsjubileum 1986 (Probus, Stockholm 1986).
Officerskursen 1948–1949. En Karlbergskurs i skuggan av 40-talets kalla krig (Probus, Stockholm 1990).
Hemvärnet 1940–1990. En jubileumsbok (Rikshemvärnsstabens jubileumskommitté, Stockholm 1990).
Pansartrupperna 1942–1992 (Arméns pansarcentrum, Skövde 1992).
Karlberg. Slott och skola. 3: Människor och miljö (Krigsskolans historiekommitté, Stockholm 1992).
Gotlands nationalbeväring och regemente. 1: Historik, befästningar, Visborgsslätt, verksamhet, regementets särart (Probus, Stockholm 2005).
Gotlands nationalbeväring och regemente. 2: Personer och traditioner (Probus, Stockholm 2005).

Referenser

Födda 1926
Avlidna 2014
Män
Personer från Katrineholm
Svenska militärer under 1900-talet
Överstelöjtnanter i svenska armén
Personer verksamma vid Försvarshögskolan
Svenska militärhistoriker
Svenska fackboksförfattare
Svenska bokförläggare
Gravsatta på Södra kyrkogården i Visby
Tomas Warming

Peter Tomas Warming, född 25 september 1939 i Karlskoga församling i Örebro län, är en svensk militär.

Biografi
Warming avlade officersexamen vid Krigsflygskolan 1964 och utnämndes samma år till fänrik vid Svea flygkår, där han befordrades till löjtnant 1966 och tjänstgjorde till 1969. Han studerade vid Militärhögskolan 1969–1972, befordrades till kapten 1972, var detaljchef i Studieavdelningen vid Flygstaben 1972–1979 och befordrades major 1975. År 1979 befordrades han till överstelöjtnant, varpå han var baschef vid Bråvalla flygflottilj 1979–1980 och detaljchef vid Studieavdelningen i Försvarsstaben 1980–1982. År 1982 utnämndes han till överstelöjtnant med särskild tjänsteställning, varefter han var chef för Planeringsavdelningen vid Flygstaben 1982–1985, studerade vid Försvarshögskolan 1985 samt var försvarsattaché vid ambassaderna i Paris och Madrid 1985–1988, befordrad till överste 1986. Han var chef för Flyglinjen vid Militärhögskolan 1988–1991, varpå han befordrades till överste av första graden 1991 och var chef för Produktionsledningen i Flygstaben 1991–1992. Warming befordrades 1992 till generalmajor och var stabschef vid staben i Övre Norrlands militärområde 1992–1993 samt i Norra militärområdet 1993–1995, varpå han var operationsledare i Högkvarteret 1995–1997.

Warming var adjutant hos Carl XVI Gustaf 1967–1983 och överadjutant 1983–1997. Åren 1998–1999 var han tillförordnad hovmarskalk och från 1999 kammarherre och slottsfogde vid Gripsholms slott. Han var ledamot av styrelsen för Sprängämnesinspektionen 1995–1998.

Tomas Warming invaldes 1992 som ledamot av Kungliga Krigsvetenskapsakademien.

Utmärkelser
  Kommendör med stjärna av Isländska falkorden (1998-11-24)

Referenser

Män
Födda 1939
Levande personer
Militärer från Karlskoga
Svenska militärer under 1900-talet
Generalmajorer i svenska flygvapnet
Personer verksamma vid Svea flygkår
Personer verksamma vid Bråvalla flygflottilj
Personer verksamma vid Försvarshögskolan
Svenska attachéer
Svenska hovmarskalkar
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Åke Persson (företagsledare)

Karl Åke Persson, född 22 februari 1939 i Gustav Vasa församling i Stockholm, är en svensk ingenjör och företagsledare.

Persson tog civilingenjörsexamen vid Kungliga Tekniska Högskolan i Stockholm 1962 och teknologie licentiat-examen där 1965. Han tjänstgjorde vid Försvarets forskningsanstalt 1972–1985: som sektionschef 1972–1976 och som institutionschef 1976–1985. År 1985 grundade han det egna företaget Dynamec Research AB, för vilket han var verkställande direktör 1985–2010.

Åke Persson invaldes 1982 som ledamot av Kungliga Krigsvetenskapsakademien.

Referenser

Källor
Anderson, Björn: Kungl Krigsvetenskapsakademien. Svenska Krigsmanna Sällskapet (till 1805), Kungl Krigsvetenskapsakademien. 20 år med akademien och dess ledamöter 1996–2016 (Kungl. Krigsvetenskapsakademien, Stockholm 2016), s. 95.
Kjellander, Rune: Kungl Krigsvetenskapsakademien. Svenska Krigsmanna Sällskapet (till 1805), Kungl Krigsvetenskapsakademien. Biografisk matrikel med porträttgalleri 1796–1995 (Kungl. Krigsvetenskapsakademien, Stockholm 1996), s. 191.

Födda 1939
Levande personer
Män
Svenska ingenjörer under 1900-talet
Personer verksamma vid Försvarets forskningsanstalt
Svenska företagsledare
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Ingenjörer från Stockholm
Bertil Nelsson

Karl Bertil Valdemar Nelsson, född 17 augusti 1927 i Karlskrona stadsförsamling i Blekinge län, är en svensk militär och militärhistoriker.

Biografi
Nelsson avlade studentexamen i Karlskrona 1946. Han avlade officersexamen vid Krigsskolan 1949 och utnämndes samma år till fänrik vid Gotlands infanteriregemente, varpå han 1951 befordrades till löjtnant. Åren 1957–1959 studerade han vid Krigshögskolan. Han befordrades 1960 till kapten i pansartrupperna och tjänstgjorde 1961–1964 på Taktik- och underrättelseavdelningen i Arméstaben. Under år 1964 var han chef för Underrättelseavdelningen i svenska högkvarteret hos FN:s fredsbevarande styrkor i Cypern, varpå han 1964–1966 tjänstgjorde vid Krigsskolan Karlberg. Han tjänstgjorde 1968–1972 i Utbildningsavdelningen i Arméstaben och befordrades 1969 till major i pansartrupperna samt 1972 till överstelöjtnant. Åren 1974–1983 var han verksam vid Reglements- och läromedelsavdelningen i Arméstaben. Han var rektor för Gällöfsta kurscentrum 1984–1989. År 1987 avgick han ur Försvarsmakten som överstelöjtnant med särskild tjänsteställning.

Bertil Nelsson har skrivit ett flertal böcker och artiklar inom militärhistoria. Han var 2001–2010 ledamot av styrelsen för stiftelsen Svenskt Militärhistoriskt Bibliotek och är sedan 2010 hedersledamot av styrelsen.

Utmärkelser
  Riddare av första klassen av Svärdsorden, 6 juni 1969.

Bibliografi
Breven från Tonkin. En svensk främlingslegionär (Norstedt, Stockholm 1976).
Armén vid skiljevägen. Kan stora byråkratier förnya sig själva?  (med Anders Risling; Liber Förlag, Stockholm 1982).
Från Brunkeberg till Nordanvind. 500 år med svenskt infanteri (Probus, Stockholm 1993).
Regementen och vapenbröder. Militärliv under ett halvt sekel 1940-1990 (Probus, Stockholm 1995).
Duncker och Savolaxbrigaden. Finska kriget 1808–09 (Historiska Media, Lund 2000). Även finsk upplaga: Suomen sodan sankari Duncker ja Savon Prikaati (Ajatus Kirjat, Helsingfors 2008).
Rogers rangers. Kampen om Nordamerika 1755–1783 (Historiska Media, Lund 2003).
General Vinter. Vinterkrig genom tiderna (Svenskt Militärhistoriskt Bibliotek, Hallstavik 2006).
Hela Sverige skall försvaras! Svenska infanteriets historia från Brunkeberg 1471 till Sovjetunionens fall 1991 (Svenskt Militärhistoriskt Biblioteks Förlag, Stockholm 2015).

Referenser

Födda 1927
Levande personer
Män
Militärer från Karlskrona
Svenska militärer under 1900-talet
Överstelöjtnanter i svenska armén
Svenska militärhistoriker
Svenska fackboksförfattare
Riddare av Svärdsorden
Gösta Liljekvist

Per Gösta Valdemar Liljekvist, född 23 juni 1908 i Vä församling i Kristianstads län, död 17 maj 1991 i Danderyds församling i Stockholms län, var en svensk mariningenjör.

Biografi
Liljekvist avlade studentexamen vid Högre allmänna läroverket å Södermalm i Stockholm 1928 och civilingenjörsexamen vid avdelningen för skeppsbyggnad på Tekniska Högskolan i Stockholm 1932. Han var konstruktör vid Ingenjöravdelningen i Marinförvaltningen 1933–1937 och 1939–1941. Åren 1937–1938 var han verksam vid Kockums Mekaniska Verkstad. Han blev tillförordnad mariningenjör av andra graden i Mariningenjörkåren 1941, där han blev tillförordnad mariningenjör av första graden 1942, mariningenjör av första graden 1944, tillförordnad förste mariningenjör 1946 och förste mariningenjör 1947. Han tjänstgjorde 1942–1945 i sjökommenderingar och var chef för Ritkontoret vid Karlskrona örlogsvarv 1945–1948. Åren 1948–1968 tjänstgjorde han i Skeppsbyggnadsavdelningen vid Marinförvaltningen: som chef för Projektbyrån 1948–1962 och som chef för Fartygsplaneringen 1962–1968. Han utnämndes till marindirektör av andra graden 1950 och till marindirektör av första graden 1952 samt erhöll kommendörs tjänsteställning 1962. Liljekvist var chef för Skeppsbyggnadsavdelningen i Marinmaterielförvaltningen vid Försvarets materielverk 1968–1971, varpå han 1971 inträdde i Mariningenjörkårens reserv.

Gösta Liljekvist invaldes 1952 som ledamot av Kungliga Örlogsmannasällskapet och 1966 som ledamot av Kungliga Krigsvetenskapsakademien.

Utmärkelser
  Riddare av första klassen av Vasaorden, 1951.

Referenser

Vidare läsning

Födda 1908
Avlidna 1991
Män
Personer från Vä socken
Svenska militärer under 1900-talet
Svenska ingenjörer under 1900-talet
Svenska sjöofficerare
Alumner från Kungliga Tekniska högskolan
Ledamöter av Kungliga Örlogsmannasällskapet
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Riddare av Vasaorden
Tore Rahmqvist

Tore Siggesson Rahmqvist, född 13 oktober 1912 i Engelbrekts församling i Stockholms stad, död 19 oktober 1985 i Lidingö församling i Stockholms län, var en svensk militär.

Biografi
Rahmqvist avlade studentexamen 1931. Han avlade officersexamen vid Krigsskolan 1934 och utnämndes samma år till fänrik i fortifikationen, där han 1936 befordrades till underlöjtnant. Han inträdde 1937 i nybildade ingenjörtrupperna, där han befordrades till löjtnant 1938 och till kapten 1942. Han gick Allmänna fortifikationskursen vid Artilleri- och ingenjörhögskolan (AIHS) 1936–1938 och Högre ingenjörskursen där 1941–1943. Därefter var han chef för Ingenjörstruppernas kadettskola 1944–1945 och lärare i förbindelselära vid AIHS 1945–1951. Han befordrades till major 1952 och var chef för Fältarbetsskolan 1953–1959, befordrad till överstelöjtnant 1957. Rahmqvist var chef för Bodens ingenjörkår 1959–1973 och befordrades till överste 1960.

Tore Rahmqvist invaldes 1955 som ledamot av Kungliga Krigsvetenskapsakademien.

Tore Rahmqvist var son till Sigurd Rahmqvist och Ingeborg Nilson. Han gifte sig 1940 med Inga Hellgren (född 1919), dotter till överste Inge Hellgren och Marianne Holm. De fick barnen Sigurd (född 1942), Inge (född 1944), Marianne (född 1949) och Anders (född 1957). Tore Rahmqvist är begravd på Norra begravningsplatsen i Solna.

Utmärkelser
  Riddare av första klassen av Svärdsorden, 1953.
  Kommendör av Svärdsorden, 6 juni 1964.
  Kommendör av första klass av Svärdsorden, 6 juni 1968.
  Riddare av Norska Sankt Olavs orden.

Referenser

Vidare läsning

Födda 1912
Avlidna 1985
Män
Militärer från Stockholm
Svenska militärer under 1900-talet
Överstar i svenska armén
Svenska regementschefer
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Kommendörer av första klass av Svärdsorden
Mottagare av Sankt Olavs orden
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Ulrika Eleonora församling

Ulrika Eleonora församling kan syfta på:

 Ulrika Eleonora församling i Stockholm
 Ulrika Eleonora svenska församling i London
Lennart Stendahl

Lennart Stendahl kan syfta på:

 Lennart Stendahl (1914–1991), militär.
 Lennart Stendahl (1945–1995), radioman.
Lennart Stendahl (militär)

Carl Axel Adolf Lennart Stendahl, född 4 maj 1914 i Vasa församling i Göteborgs och Bohus län, död 7 juli 1991 i Åhus församling i Kristianstads län, var en svensk militär.

Biografi
Efter officersexamen blev Stendahl fänrik i fortifikationen 1936. År 1939 befordrades han till löjtnant med placering vid Bodens ingenjörkår, 1943 gick han högre kursen vid Artilleri- och ingenjörhögskolan och 1944 befordrades han till kapten. Han var fortifikationsbefälhavare i Härnösands kustartilleriförsvar 1945–1948 och tjänstgjorde vid Fortifikationsförvaltningen 1948–1949 samt vid Försvarsstaben 1949–1952. Åren 1952–1957 var han lärare vid Krigshögskolan, befordrad till major 1954, varpå han 1957–1959 tjänstgjorde i III. militärområdet. År 1959 befordrades han till överstelöjtnant och tjänstgjorde i I. militärområdet 1959–1966, befordrad till överste 1962. Han var sektionschef i Södra militärområdet 1966–1974.

Lennart Stendahl invaldes 1959 som ledamot av Kungliga Krigsvetenskapsakademien.

Stendahl var redaktör för Tidskrift i fortifikation 1950–1957. Åren 1973–1985 hade han politiska uppdrag i Kristianstads kommun.

Lennart Stendahl är gravsatt i minneslunden på Transval kyrkogård.

Utmärkelser 
  Kommendör av första klass av Svärdsorden, 6 juni 1970.

Referenser

Noter

Källor 
 Andersson, Sigrid (red.): Vem är det. Svensk biografisk handbok 1987 (Norstedts Förlag, Stockholm 1986), s. 1030.
 Kjellander, Rune: Kungl Krigsvetenskapsakademien. Svenska Krigsmanna Sällskapet (till 1805), Kungl Krigsvetenskapsakademien. Biografisk matrikel med porträttgalleri 1796–1995 (Kungl. Krigsvetenskapsakademien, Stockholm 1996), s. 164.

Födda 1914
Avlidna 1991
Män
Militärer från Göteborg
Svenska militärer under 1900-talet
Överstar i svenska armén
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Kommendörer av första klass av Svärdsorden
Flyer (segelbåt)

Flyer är en segelbåt konstruerad av Hans Backman. Den är byggd för tremansbesättning med rorsman och gastar i trapets. Båten är snabb och livlig, planar lätt och farter upp mot 15 knop är möjliga på undanvind med spinnaker. 

Flyer var en föregångare i gruppen sportbåtar.

Historik  
Flyer bygger på ett koncept som är hämtat från Nya Zeeland, kallat Trailer Sailer. I de trakterna av världen är man inte lika traditionsbundna kring segelbåtar som på norra halvklotet. Man förstod tidigt poängen med lätta, strykjärnsliknande båtar, också långt över jolle-storlekar. Flyerprojektet startades av Torkel Stillefors som arbetade två år med båtbyggeri i Nya Zeeland och tog med sig idén hem till Marin Park AB på Lidingö. Birger Törnqvist lät Hans Backman dra upp linjerna till en svensk variant på Trailer Sailer-konceptet.

Designfilosofi 
Flyern var en föregångare till segelbåtar av sportbåtstyp, såsom Melges 24, J/70, J/80, B&R_23, 11:Metre_One_Design, CB66 Racer, C55. Dessa båttyper har fått större spridning än Flyer i Sverige på senare tid, seglas fortfarande aktivt och samlar stora flottor vid sina regattor.

Designkoncept såsom:
 Övernattningsbar och trailerbar segelbåt.
 Lätt sjösättningsbar från en ramp.
 Mast som man reser utan mastkran.
 Utombordare på akterspegeln.
är något som man brukar referera till som "det fria båtlivet"

Referenser
http://www.sailguide.com/batfakta/552
http://www.maringuiden.se/batguiden/;batID=1025&battypID=7
http://www.batsidan.com/batar/view.php?id=61.

Noter

Kölbåtar
Srđa Popović

Srđa Popović, född 1973, serbisk aktivist och politiker. Han var en av de som stod i spetsen för frihetsrörelsen Otpor som ledde Oktoberrevolutionen i Jugoslavien 2000 där den dåvarande diktatorn Slobodan Milošević tvingades avgå. Revolution skedde utan våld, och metoden som användes var icke-våld. Otpor förespråkade denna princip.

Efter revolutionen har Srđa Popović ägnat sig åt övervakning att demokratiska principer följs i Serbien. Senare har han även börjat föreläsa om icke-våld och hur odemokratiska regimer kan motarbetas i andra länder.

Med utgångspunkt från Otpor bildades Centre for Applied Nonviolent Action and Strategies (Canvas). Srđa Popović är en av de som står i spetsen för Canvas och reser runt i världen för att föreläsa om icke-våld.

Källor 

Födda 1973
Serbiska aktivister
Serbiska politiker
Alumner från Belgrads universitet
Icke-våld
Levande personer
Män
Axel Kjäll

Axel Kjäll, född 1 juni 1981, är en svensk fotbollstränare. Han har tidigare spelat i Örebro SK och Trelleborgs FF. Kjäll har även varit tränare i Örebro SK.

Biografi 
Axel Kjäll började spela fotboll i Örebro SK redan som fyraåring och som spelare gjorde han över 50 A-lagsmatcher för klubben. Kjäll flyttade vidare till Trelleborgs FF där han stannade i 2,5 år men skador gjorde att Kjäll bara fick spela en cupmatch. Han gick vidare till BK Forward men på grund av en knäskada tvingades han avsluta den aktiva karriären några år för tidigt. Från och med november 2010 inledde Kjäll sin karriär som huvudtränare för dåvarande division 1-laget BK Forward.

Säsongen 2012 slutade med att BK Forward sånär lyckades nå Superettan, man föll i kvalet mot Falkenbergs FF. Den 20 november 2012 lämnade Kjäll laget för ett nytt uppdrag i Örebro SK där han ingick i ett tränarteam tillsammans med Per-Ola Ljung och Alexander Axén.

Den 13 juni 2014 tog Axén över som huvudtränare för Örebro SK och Axel Kjäll fick rollen som assisterande tränare.

Under slutet av sommaren 2017 blev Axel Kjäll huvudansvarig för A-laget och 2019 fick han titeln Manager. Den 25 maj 2021 gick Axel Kjäll och Örebro SK med att han kliver av som huvudtränare. Den 6 maj 2022 återgick dock Kjäll till att bli huvudtränare i ÖSK, och avsade sig vid samma tillfälle uppgiften som fotbollschef. Den 26 augusti 2022 lämnade han sitt uppdrag och ersattes som huvudtränare av klubbens assisterande tränare Christian Järldler.

I december 2022 anställdes han som ny ungdomsförbundskapten av SvFF med ansvar för P08-landslaget som startas upp under sommaren 2023.

Klubbar som tränare 
 2010-2012: BK Forward, huvudtränare (Division 1).
 2012-2014: Örebro SK, tränare.
 2014-2017: Örebro SK, assisterande tränare.
 2017-2019: Örebro SK, huvudtränare (Allsvenskan).
 2019-2021 Örebro SK, manager (Allsvenskan).
 2022 Örebro SK, huvudtränare (Superettan).
 2023– Sveriges U17-landslag, förbundskapten

Klubbar som spelare 

 -2005: Örebro SK 
 2006-2008: Trelleborgs FF
 2009-2010: BK Forward

Referenser 

Svenska fotbollsspelare
Svenska fotbollstränare
Spelare i Örebro SK Fotboll
Spelare i Trelleborgs FF
Spelare i BK Forward Fotboll
Tränare i Örebro SK Fotboll
Födda 1981
Levande personer
Män