kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Stephan Westerstråhle

Stephan Westerstråhle, eller Stefan Vesterstråle, född 19 juni 1763 i Västervik, död 24 februari 1814 i Stockholm, var en svensk guldsmed.

Biografi
Westerstråhle var son till guldsmeden i Västervik Staffan Nilsson Westerstråhle. Det är osäkert när han flyttade till Stockholm, men han blev mästare där den 11 maj 1789 i guldsmedsskrået. Han verkade främst i den gustavianska stilen och tillverkade föremål i silver och guld. Den 16 april 1802 blev han bisittare i skrået för att den 19 juni 1807 bli dess ålderman. Han avgick som ålderman den 6 september 1811 och fortsatte att verka som mästare till 1813.

Vid hans död 1814 skrev Årstafrun, Märta Helena Reenstierna, i sin dagbok den 27 februari 1814:

Årstafrun nämner honom dessutom vid ett flertal tillfällen och då såsom Vesterstråle.

Familj
Han var gift med Maria Catharina Westman och fick med henne åtta barn, sju döttrar och en son.

Verk
Han hade en stor produktion och tillverkade bland annat 1790 en kalk för Huddinge kyrka, 1793 en dopskål för Odensala kyrka samt kalk och paten för Tyresö kyrka 1812.

Källor 
 Svenskt silversmide - Guld och silverstämplar 1520-1850, Andrén, Hellner, Hernmarck och Holmquist, 2:a upplagan 2000.
 Guld- och silversmeder i Sverige 1520-1850, Gustaf Uppmark, 1925.
 Årstadagboken : journaler från åren 1793-1839, Märta Helena Renstierna.

Noter

Svenska silversmeder
Svenska guldsmeder
Födda 1763
Avlidna 1814
Män
Konstnärer från Västervik
Svenska konsthantverkare under 1700-talet
Svenska konsthantverkare under 1800-talet
Ekedalens barnhem

Ekedalens barnhem var ett barnhem i Majorna i Göteborg. 

Barnhemmet startades av Mimmi Svensson 1880 och fanns från 1910 på Kabelgatan i Majorna. Hemmet drevs med hjälp av donationer i kyrkans regi från och med 1896. Maria Martinson var föreståndare för hemmet 1900–1933 och kallades "Mor" av barnen. Hon har gett namn till Mors backe.

Holger Holm var ledamot av styrelsen för Ekedalens barnhem 1913-1941. Olof H Hanson som satt i styrelsen för Ekedalen låg bakom idén i Sverige om att sälja tändstickor för välgörande ändamål. För att få in pengar till Ekedalen började man sälja Barnhemsstickan, som sedan kom att utvecklas till Solstickan.

En av de som bodde på barnhemmet var professorn och politikern Hugo Hegeland.

Bibliografi

Referenser

Barnhem
Majorna
Göteborgs historia
Oiva Paloheimo

Oiva Aukusti Paloheimo, född 2 september 1910 i Tammerfors, död 13 juni 1973 i Helsingfors, var en finländsk författare. 

Paloheimo odlade paradoxer, en illmarig humor och en okonventionell religiositet. Mänskliga relationer i en kall värld utgjorde ett centralt motiv i hans produktion, som omfattar bland annat utvecklingsromanen Levoton lapsuus (1942, svensk översättning Orolig barndom, 1945), novellsamlingen Tuonen virran tällä puolen (1948) och sagoboken Tirlittan (1953). Han tilldelades Kalevi Jäntti-priset 1943 och Pro Finlandia-medaljen 1959.

Källor

Finländska författare
Finskspråkiga författare
Mottagare av Pro Finlandia-medaljen
Födda 1910
Avlidna 1973
Män
Personer från Tammerfors
O'Sheas Casino

O'Sheas Casino är ett kasino som är placerad inne i kasinot The Linqs lokaler som är utmed gatan The Strip i Paradise, Nevada i USA. Den ägs och drivs av Caesars Entertainment Corporation.

Kasinot invigdes 1989 i lokaler i anslutning till kasinot Flamingo Las Vegas, båda hade samma ägare och operatör i Caesars men var oberoende mot varandra. O'Sheas var ett av få renodlade kasinon på The Strip, det vill säga den hade ingen hotellverksamhet. I augusti 2011 meddelade Caesars att man skulle genomföra en större renovering av kasinot Imperial Palace Hotel and Casino till en kostnad på $550 miljoner och att O'Sheas skulle flyttas dit. Kasinot stängdes den 30 april 2012 och invigdes i nya lokaler den 27 december 2013, då hette Imperial Palace The Quad Hotel and Casino. 2014 fick The Quad sitt nuvarande namn.

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats

Las Vegas Strip
Kasinon i Paradise, Nevada
High Roller

High Roller är ett pariserhjul som är placerad på tomten för kasinot The Linq i Paradise, Nevada i USA. Den ägs av Caesars Entertainment Corporation. Pariserhjulet är världens största av sitt slag eller tills bygget av det Dubai-baserade pariserhjulet Ain Dubai blir slutförd.

I augusti 2011 meddelade Caesars att man skulle genomföra en större renovering av kasinot Imperial Palace Hotel and Casino till en kostnad på $550 miljoner och där ett pariserhjul skulle uppföras med namnet High Roller. Imperial Palace blev 2012 The Quad Hotel and Casino. Pariserhjulet slutfördes och invigdes 2014, samma år som The Quad blev det dagens The Linq.

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats

Byggnader och anläggningar i Las Vegas
Pariserhjul
Johanna Ringbom

Thyra Elin Johanna Ringbom, född 12 juli 1948 i Helsingfors, är en finländsk skådespelare.

Biografi
Ringbom studerade 1969–1973 vid Svenska teaterskolan i Helsingfors, därtill sång och musikteater för Gisela May. Hon var 1974–1981 och 1983–1990 engagerad vid Svenska Teatern i Helsingfors, 1981–1983 vid Lilla Teatern där och 1990–2004 vid Åbo svenska teater. Hon har gjort temperamentsfulla och starka roller bland annat som Maggie i Augustidansen, som Kate i Kiss Me Kate, som den neurotiska Phyllis i Feta män i kjol och Maureen i Drottningen av Leenane. Hon medverkade i TV-serierna Din vredes dag (1991) och Tjockare än vatten (2014).

Framgången på Åbo svenska teater 1991 med monologen och "jämlikhetskomedin" Shirley Valentine (i Erik Pöystis regi) som blev mycket efterfrågad också till föreningar och fester, uppmuntrade henne att 2000 grunda sin egen Teater Josefina, som turnerar och frispråkigt tar upp brännbara ämnen ur främst kvinnlig synvinkel. Hon är själv oftast både manusförfattare och skådespelare. Repertoaren hittills har behandlat allt från klimakteriet och bångstyriga tonåringar till samlevnadsproblem och ensamhet. 

Ringbom har uppträtt som sångartist både på scen och i personligt färgade sångprogram. Hon har varit aktiv i bland annat Finlands svenska skådespelarförbund som vice ordförande 1975–1976 och styrelsemedlem 1981–1983.

Referenser

Noter

Källor 

Finlandssvenska skådespelare
Födda 1948
Kvinnor
Levande personer
Skådespelare från Helsingfors
Gruppröstning

Med gruppröstning avses att flera personer samtidigt befinner sig i ett röstbås.

Med familjeröstning avses att flera familjemedlemmar samtidigt befinner sig i ett röstbås. Vid familjeröstning riskeras valhemligheten.

Klanröstning avser att en grupp på direktiv från ett överhuvud väljer att rösta på ett visst parti. Vid klanröstning kan gruppröstning (eller familjeröstning) vara en metod för att kontrollera om direktivet från klanöverhuvudet efterlevs.

Förekomst 
Organisationen Democracy Volunteers har påtalat bristen vid flera val, till exempel vid val i Storbritannien, Nederländerna och Sverige.

I Sverige 
Vid riksdagsvalet i Sverige 2014 genomförde Swedish International Liberal Centre (SILC) observationer i 188 vallokaler i Stockholmsområdet och noterade 147 fall av familjeröstning fördelade på 50% av vallokalerna och utan att valförrättarna sade till. I sin rapport från valet rekommenderade de åtgärder mot familjeröstning genom att antingen informera väljaren muntligen eller med en skylt på den gröna skärmen.

2016 pratade författaren Per Brinkemo om risken med klanröstning.

Vid riksdagsvalet i Sverige 2018 kommenterade SILC att familjeröstning hade minskat sedan föregående val men menade också att valförrättarna borde få tydliga instruktioner om hur de ska agera om det förekommer. Democracy Volunteers rapporterade förekomst av familjeröstning vid 46% av de besökta vallokalerna och i den övervägande majoriteten av fallen avbröt inte valförrättarna. Förekomsten var högre än den genomsnittliga förekomsten i Europa. Två dagar före valet avslöjade Uppdrag granskning att en lokalpolitiker för Miljöpartiet i Botkyrka hade förmedlat kontakt till en man som erbjöd Moderaterna 3 000 röster i utbyte mot att en moské skulle få bygglov. Efter valet 2018 uppstod en offentlig debatt om klanröstning. Ordet klanröstning uteslöts från språkrådets nyordslista 2018 då det ansågs laddat och för politiskt känsligt.

Inför valet 2022 ändrades vallagen till att varje väljare nu måste vara ensam bakom valskärmen. Ändringen kom efter att flera internationella valobservatörer vid valet 2018 hade påpekat att det var relativt vanligt att flera personer befann sig bakom skärmen samtidigt.

Referenser 

Demokrati
De rödgrönrosa

De rödgrönrosa är ett inofficiellt namn på samarbeten mellan de svenska politiska partierna Socialdemokraterna (S), Vänsterpartiet (V),  Miljöpartiet (MP) och Feministiskt initiativ (FI).

Se även
 De rödgröna
 Lista över politiska epitet
 Regnbågskoalition

Källor 

Politiska organisationer i Sverige
Mademoiselle Fifi (opera)

Mademoiselle Fifi (Мадмуазель Фифи på kyrillska; Madmuazel' Fifi i translitteration) är en opera i en akt med musik av César Cui komponerad 1902-1903. Librettot var en bearbetning av Cui och byggde på novellen med samma namn (1882) av Guy de Maupassant samt den dramatiserade versionen Mlle Fifi (1896) av Oscar Méténier.

Historia
Operan hade premiär den 4 november 1903 i Eremitageteatern i Sankt Petersburg. Den var även känd under titeln Женщина из Руана (Ženščina iz Ruana) = Kvinnan från Rouen]. Operan uppfördes ofta i Ryssland och fick en speciell betydelse under Första världskriget på grund av dess patriotiska undertoner i kriget mot Tyskland. Trots det förlorade operan sin status som standardopera efter andra världskriget.

I sin musik lånade Cui en del fransk och tyska melodier, däribland refrängen till den tyska soldatsången "Die Wacht am Rhein".

Personer

Major Farlsberg: bas
Kapten Kelweingstein: baryton
Löjtnant Otto Grossling: bas
Löjtnant Fritz Scheunaubourg: tenor
2:e löjtnant von Eyrik (Mademoiselle Fifi): tenor
Pflicht, faktotum: baryton
Curé Chantavoine: baryton
Kyrkvaktmästare: tenor
Rachel: sopran
Eva: sopran
Blondine: mezzosopran
Pamela: alt
Amanda: mezzosopran
Kör: soldater, tjänare

Handing
Tid: 1871. Plats: Slottet d'Uville nära Rouen.

Under en regnig dag under fransk-tyska kriget ockuperar tyska soldater ett slott i Frankrike och skickar bud efter "damer" från byn. När de anländer bjuds de in till middag. Von Eyrik ("Fifi") uppvaktar Rachel. Några lättare tyska och franska sånger sjungs som underhållning. Därpå sjunger Rachel en patriotisk fransk sång som provocerar Fifi att utbrista att Tyskland inte bara kommer erövra Frankrike utan även dess kvinnor. Rachel sticker ned honom och flyr. Fifi dör och böner bes för honom medan kyrkklockorna klämtar.

Musiknummer
Abbéns Arioso
Kaptenens sång
Kvartett [efter en sång av Heinrich Marschner]
Amandas sång [byggd på en folksång från den franska regionen Metz]
Rachels sång

Källor

Bernandt, G.B. Словарь опер впервые поставленных или изданных в дореволюционной России и в СССР, 1736-1959 [Dictionary of Operas First Performed or Published in Pre-Revolutionary Russia and in the USSR, 1836-1959]. Москва: Советский композитор, 1962, pp. 170–171.
Cui, César. Мадмуазель Фифи: опера в одном действии [Mademoiselle Fifi: opera in one act]. Pour chant et piano Moscou:  Jurgenson, 1903.
Nazarov, A.F. Цезарь Антонович Кюи [Cesar Antonovich Cui]. Moskva: Muzyka, 1989.

Ryskspråkiga operor
Operor av César Cui
Musikåret 1903
Meridiana (stjärna)

Meridiana eller Alfa Coronae Australis (α Coronae Australis, förkortat Alfa CrA, α CrA) som är stjärnans Bayerbeteckning, är en ensam stjärna belägen i den nordöstra delen av stjärnbilden Södra kronan. Den har en skenbar magnitud på 4,10, är den ljusaste stjärnan i stjärnbilden och är synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 26,0 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 125 ljusår (ca 38 parsek) från solen.

Nomenklatur
Alfa Coronae Australis har det traditionella namnet Alphekka Meridiana (latin för "Alphekka South"), efter Alphecca, den ljusaste stjärnan i stjärnbilden Corona Borealis. Namnet Alphecca eller Alphekka är arabiska, kortfattat för nayyir al-fakka "den ljusa (stjärnan) i den brutna ringen av stjärnor".

År 2016 organiserade Internationella astronomiska unionen en arbetsgrupp för stjärnnamn (WGSN) med uppgift att katalogisera och standardisera riktiga namn för stjärnor. WGSN fastställde namnet Meridiana  för Alfa Coronae Australis 5 september 2016 och detta är nu inskrivet i IAU:s Catalog of Star Names.

Egenskaper 
Alfa Coronae Australis är en blå till vit stjärna i huvudserien av spektralklass A2 Va och är en stjärna liknande Vega och har liksom denna ett överskott på infraröd strålning, vilket tyder på närvaro av en omgivande stoftskiva. Den har en massa som är ca 2,3 gånger större än solens massa, en radie som är ca 2,3 gånger större än solens och utsänder från dess fotosfär ca 31 gånger mera energi än solen vid en effektiv temperatur av ca 9 100 K.

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/alfeccameridiana 
 http://stars.astro.illinois.edu/sow/alfecca.html

		
Stjärnbilden Södra kronan
Bayerobjekt	
Huvudseriestjärnor klass A
HD-objekt
Friedrich Wilhelm Rostkovius

Friedrich Wilhelm Gottlieb Theophil Rostkovius, född 1770, död 17 augusti 1848, var en tysk läkare, botaniker och mykolog. 

Han studerade för Carl Ludwig Willdenow och promoverades från Universitetet i Halle den 4 april 1801 med en avhandling om tågväxter. Därefter bosatte han sig i Stettin och verkade som läkare och medicinalråd där.

Stor ögontröst, Euphrasia rostkoviana, har uppkallats efter honom, liksom tågväxtsläktet Rostkovia.

Verk
 Doktorsavhandling: Dissertatio botanica inauguralis de Junco, 1801
 Med P.F.T. Meckel: Monographia generis Iunci – Cum tabulis Binis Aeneis, 1801
 Med J. Sturm, A.K.J. Corda, L.P.F. Ditmar, C.G. Preuss, J.W. Sturm: Deutschlands Flora in Abbildungen nach der Natur mit Beschreibungen, Del 3 – Die Pilze Deutschlands, 1817
 Med W.L.E. Schmidt: Flora Sedinensis, exhibens plantas phanerogamas spontaneas nec non plantas praecipuas agri Swinemundii, 1824
 Med J. Sturm och J.W. Sturm: Deutschlands Flora in Abbildungen nach der Natur mit Beschreibungen, 1844

Referenser

Externa länkar
Rostkovius, Friedrich Wilhelm Gottlieb i WorldCat.
Verk av Rostkovius på Archive.org

Tyska botaniker under 1800-talet
Tyska mykologer
Födda 1770
Avlidna 1848
Män
P.G. Wodehouses bibliografi

Den brittiske författaren P.G. Wodehouse är främst känd som skaparen av två boksviter i humorgenren som vunnit världsspridning. Dels den om slottet Blandings, med den virrige slottsherren lord Emsworth, dels historierna om Bertie Wooster och betjänten Jeeves. Dessa båda universa överlappar varandra i någon mån. Därutöver finns bland mycket annat historierna om Psmith, om Ukridge, om mr Mulliner och alla hans släktingar, samt Drönarklubbnovellerna. Wodehouse ligger också bakom en mängd golfhistorier som utgivits i samlad form. Det stora flertalet av novellerna publicerades i diverse litterära magasin innan de samlades i bokform, och många av romanerna gick som följetonger. Årtalen i tabellen avser bokutgivning inte tillkomstår. Utgivningen i England och USA är inte helt parallell; såväl titlar som innehåll i samlingar har varierat, liksom utgivningsår.

Romaner och noveller

Scen

Referenser

Källor 

Wodehouse, P.G.
Bibliografi
Bugatti (olika betydelser)

Bugatti kan syfta på:

Bugatti (låt) - en låt av artisten Ace Hood

Industriföretag 
Bugatti - en fransk tillverkare av sport-, lyx- och tävlingsbilar 1909–1963
Bugatti Automobili SpA - efterträdare till Bugatti aktiv mellan 1987 och 1995
Bugatti Automobiles - efterträdare till Bugatti Automobili S.p.A formellt Bugatti Automobiles S.A.S. aktiv sedan 1995 och sedan 1998 ägd av Volkswagen AG
Casa Bugatti - tillverkare av husgeråd

Fordon 
Bugatti Chiron - supersportbil tillverkad av Bugatti Automobiles
Bugatti Veyron - supersportbil tillverkad av Bugatti Automobiles, slog rekord för snabbaste serietillverkade bil med modellversionen Super Sport 2010

Personer 
Carlo Bugatti (1856–1940), italiensk formgivare och målare
Ettore Bugatti (1881–1947), italiensk-fransk bilkonstruktör och grundare av Bugatti, son till Carlo Bugatti
Rembrandt Bugatti (1884–1916), italiensk skulptör, son till Carlo Bugatti
Jean Bugatti (1909–1939), italiensk-fransk bilkonstruktör och formgivare, son till Ettore Bugatti
Roland Bugatti (1922–1977), företagsledare, son till Ettore Bugatti

Se även 
 Automobiles Bugatti – den franska biltillverkaren Bugattis formel 1-stall 1956
 Circuit Bugatti du Mans - en racerbana i Le Mans, Frankrike
Isabela Merced

Isabela Moner, känd professionellt som Isabela Merced, född 10 juli 2001 i Cleveland, Ohio, är en amerikansk skådespelare och sångare. Hon är känd för sin huvudroll i Nickelodeon-serien 100 Things to Do Before High School och för rollen som Izabella i Transformers: The Last Knight samt huvudrollen i Dora and the Lost City.

Filmografi

Film 

 (röst)

TV

Utmärkelser och nomineringar

Referenser

Externa länkar 

Kvinnor
Födda 2001
Levande personer
Personer från Cleveland
Amerikanska skådespelare under 2000-talet
Amerikanska sångare under 2000-talet
Leopoldamys ciliatus

Leopoldamys ciliatus är en gnagare i familjen råttdjur som förekommer i Sydostasien. Populationen listades ursprungligen som underart till Leopoldamys edwardsi.

Arten blir 21,5 till 25,5 cm lång (huvud och bål), har en 30 till 39 cm lång svans och väger 300 till 425 g. Bakfötterna är 4,5 till 5,5 cm långa. Djuret har mörkbrun päls på ovansidan och vit päls på undersidan. Flera exemplar har en brun fläck på bröstet. Den långa svansen är helt mörkbrun.

Utbredningsområdet ligger på södra Malackahalvön samt på Sumatra längs öns västra kust. Habitatet utgörs av bergsskogar, ovanför 1000 meter över havet. Skogarna är fuktiga och varma.

Råttdjuret klättrar antagligen i träd och är allätare.

Beståndet hotas i viss mån av skogsavverkningar. Allmänt är arten inte sällsynt. IUCN listar Leopoldamys ciliatus som livskraftig (LC).

Referenser 

Råttdjur
ciliatus
Däggdjur i orientaliska regionen
Rysslands Grand Prix 2018

Rysslands Grand Prix , officiellt Formula 1 2018 VTB Russian Grand Prix, var ett Formel 1-lopp som kördes 30 september 2018 på Sotji Autodrom i Sotji i Ryssland. Loppet var det sextonde av sammanlagt tjugoen deltävlingar ingående i Formel 1-säsongen  och kördes över 53 varv.Mercedes beslöt under varv 26 att Valtteri Bottas skulle släppa förbi Lewis Hamilton för att skydda mästerskapsledningen, det skapade stora kontroverser efter loppet.

Kval

Lopp

Referenser

Noter

Externa länkar 
 

 

2018 i Ryssland
Rysslands Grand Prix
Erik Pöysti

Erik Mikael Pöysti, född 24 augusti 1955 i Helsingfors, är en finländsk regissör. Han är son till Lasse Pöysti och Birgitta Ulfsson och far till skådespelarna Alma Pöysti och Oskar Pöysti.

Pöysti studerade 1975–1976 vid Helsingfors universitet och 1977–1981 vid Teaterhögskolan i Helsingfors. Han var 1981–1983 och 1984–1988 anställd som regissör vid Svenska Teatern i Helsingfors samt 1983–1984 vid Lilla Teatern i samma stad. Sedan 1988 har han frilansat vid ett stort antal scener och undervisat vid Teaterhögskolan; 1995–2005 var han föreståndare och huvudlärare vid teaterlinjen vid Västra Nylands folkhögskola i Karis med Tryckeriteatern som scen. Där regisserade han uppmärksammade föreställningar med eleverna, bland annat Horace McCoys Maratondansen och Nigel Williams Klassfienden. År 2005 blev han lärare på heltid för kulturproducentlinjen vid Yrkeshögskolan Sydväst. 

Innan Pöysti påbörjade sin lärarbana hade han många lyckade regissörsinsatser bakom sig, bland annat  Makabern och Runar Schildts Galgmannen (1982–1983). Till de mest uppmärksammade hörde Lars Noréns Modet att döda (1984), Arthur Millers Priset (1985), Ronja Rövardotter (1987) och Noréns Bobby Fischer bor i Pasadena (1990). Han regisserade fadern Lasse Pöysti i Marcel Pagnols Bagarens hustru (1986) och i Samuel Becketts I väntan på Godot (2000); också brodern Tom Pöysti medverkade i den uppsättningen. 

Pöysti, som är bosatt i Ekenäs, har uppträtt tillsammans med en övervägande manlig, populär och häpnadsväckande alert amatörteatergrupp, Pilsnerpojkarna.

Källor

Noter

Finländska teaterregissörer
Födda 1955
Män
Levande personer
Regissörer från Helsingfors
J.A. Wettergren & Co

J A Wettergren & Co var en dam- och barnkonfektionsfabrik i Göteborg. 

År 1836 startade skomakaränkan Eva Wettergren en klädbod vid Tyska kyrkan i Göteborg. Verksamheten övertogs 1847 av sonen Johan Arnold Wettergren (1823-1867) och flyttades till Östra Hamngatan 1855. Företaget drevs efter hans död av änkan Emilia Wettergren. Hon sålde 1870 firman till Pehr Lithander, grundaren av P. Em. Lithander & Co AB. 

Redan året därpå övertogs firman av Frederik Holm och det är då som verksamheten utvecklades från hantverk med sju sömmerskor i lokaler i anslutning till butiken på Östra Hamngatan till att bli en betydande beklädnadsindustri. Först utvidgade man så att alla tre våningar i fastigheten togs i anspråk, därefter även huset intill som tillbyggdes och till sist omfattade anläggningen flera byggnader vid tre olika gator. År 1896 arbetade omkring 400 personer där och ytterligare 1000 sömmerskor på skilda adresser i staden. Firman ombildades 1896 till aktiebolag. För att samla verksamheten inköptes nu tomten vid Stigbergslidens norra sida och där uppfördes Sveriges då största affärsbyggnad om fem våningar. En stor del av själva sömnaden skedde emellertid i 130 decentraliserade syateljéer med totalt omkring 1200 anställda sömmerskor omkring sekelskiftet 1900.

I början av 1900-talet dominerade Wettergrens svensk damkonfektion och hade mellan 1 500 och 2 000 anställda och man startade även tillverkning av barnkläder och efter 1914 tog Holger Holm även upp herrkonfektion i fabrikens sortiment. Fabriken drabbades av konjunkturnedgången i början av 1920-talet, men finanserna stabiliserade sig relativt snart och antalet anställda var därefter kring 1 250 personer. I mitten av 1930-talet tillkom flera nya fabriker, bland annat i Jönköping, och bolaget expanderade verksamheten genom att grunda dotterbolag som AB Eve kappfabriker, Konfektions AB Continental, AB Jawe och AB Flickkappor. Holger Holm lämnade 1941 posten om VD.

Rohdi Heintz gjorde karriär som modedesigner på J.A. Wettergren & Co genom flera framgångsrika kollektioner på 1960-talet, bland annat olika trenchcoat-modeller.

All tillverkning i Sveriges lades ned 1969 och bolaget avvecklades helt 1971.

Referenser

Vidare läsning

Göteborgs historia
Tom Pöysti

Tom Erik Pöysti, född 14 maj 1954 i Helsingfors, är en finländsk skådespelare.

Biografi 
Pöysti utexaminerades 1979 från Teaterhögskolan i Helsingfors och har arbetat vid bland annat RTV-teatern 1979–1981, Intimiteatteri 1981–1983, Helsingfors stadsteater 1983–1987, Rukakeskus 1987–1993, Uusi iloinen teatteri 1979–1981 och Komediateatteri sedan 1995. Han har medverkat i filmen Flucht in den Norden (1986) och i Harjunpää och plågoandarna (1993). Han spelade mot fadern Lasse Pöysti i Samuel Becketts I väntan på Godot på Svenska Teatern i Helsingfors 2000. Det är i huvudsak som komiker han har gjort sig känd, också för film- och tv-publik, bland annat med Vääpeli Körmy-filmerna och med Hurmaava joukkoitsemurha (2000) för televisionen. Han skrev manuset till Suomisen perhe taistelee 1996. Han är även känd som konsult och föredragshållare om människorelationer och olika beteendemönster i dagens föränderliga värld.

Familj 
Tom Pöysti är son till Lasse Pöysti och Birgitta Ulfsson samt bror till Erik Pöysti.

Källor

Noter

Finländska skådespelare under 1900-talet
Födda 1954
Män
Levande personer
Skådespelare från Helsingfors