kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Bund Schweizerischer Frauenvereine

Bund Schweizerischer Frauenvereine (BSF) eller Alliance de sociétés féminines suisses (ASF), från 1999 internationellt känd som Alliance F, är en schweizisk kvinnorättsorganisation, grundad 1899.  Det är en paraplyorganisation för de schwieziska kvinnoföreningarna. 

BSF bildades av ledarna för kvinnoföreningarna i Bern för att samordna den då allt mer aktiva men splittrade kvinnorörelsen i Schweiz, tre år efter landets första kvinnokongress. BSF blev 1903 landets representant inom International Council of Women (ICW). 

Föreningen hade goda kontakter med myndigheterna, regeringen och parlamentet, och konsulterades av dessa i kvinnofrågor, något som gav det inflytande och rollen av ett talesorgan för landets kvinnorörelse. Dessa krav var dock länge blygsamma och framfördes på ett lågmält sätt. Det var en borgerligt dominerad förening som förde fram principen att fler rättigheter till kvinnor inte hotade den konservativa familjens könsroller, och förespråkade utökade rättigheter för kvinnor utan att förändra könens traditionella roll i samhället. BSF ville gärna fungera rådgivande till myndigheterna, men krävde inte att kvinnor skulle medverka i politiken jämlikt med män. 

BSF stödde tidigt Kvinnlig rösträtt, och började från 1909 försiktigt verka för frågan. 1918 stödde det den nationella strejkrörelsens krav, då dessa också innefattade kvinnlig rösträtt. 1923 organiserade det yrkesutbildning och arbetsförmedlingar till kvinnor, och från 1928 höll det regelbundet en utställning för kvinnors arbete. Under depressionen och andra världskriget på 1930- och 40-talen stödde BSF främst regeringen i dess policy att uppmuntra kvinnor att engagera sig i hjälparbete för att mildra effekterna av depressionen och sedan stödja mobiliseringen under kriget. 

Från 1949 fungerade BSF formellt som paraplyorganisationen för landets kvinnoföreningar. Det var engagerat i 1959 års folkomröstningar i Schweiz. Efter införandet av kvinnlig rösträtt efter 1971 års folkomröstningar i Schweiz förlorade BSF i betydelse och inflytande. 

Ordförande

 1900-1904: Helene von Mülinen 
 1904-1910: Pauline Chaponnière-Chaix 
 1910-1916: Klara Honegger 
 1916-1920: Pauline Chaponnière-Chaix
 1920-1929: Elisabeth Zellweger 
 1929-1935: Anne de Montet-Burckhardt
 1935-1944: Clara Nef
 1944-1949: Adrienne Jeannet-Nicolet
 1949-1955: Gertrud Haemmerli-Schindler
 1959-1965: Dora Julia Rittmeyer-Iselin
 1965-1971: Rolande Gaillard

Referenser 

 https://hls-dhs-dss.ch/de/articles/016500/2010-12-16/

Kvinnlig rösträtt i Schweiz
Kvinnoorganisationer i Schweiz
Organisationer bildade 1899
1899 i Europa
Marika Skärvik

Marika Skärvik född 9 februari 1963, är en svensk entreprenör och företagsledare och har skrivit två böcker om ledarskap, "Omänskligt mänsklig - När empatin står i vägen för framgångsrikt ledarskap" och "Lurad? - Släpp myten om att det är din personlighet som skapar framgång"

2005 fick hon utmärkelsen Årets Chef av Tidningen Chef.

Skärvik har en längre karriär inom IT-sektorn från bland annat Microsoft och Tieto och ett antal olika VD roller samt tidigare styrelseuppdrag på Softronic, Optronic Norden samt Poolia. 2009 rankades hon av Veckans Affärer som nummer 124 bland Sveriges 125 mäktigaste näringslivskvinnor. Nuvarande styrelseuppdrag är Interoc AB, B3 Consulting Group och Springlife AB.

Skärvik är idag VD för PerformancePotential AB som har utvecklat verktyget Preferensanalys™.

Bibliografi
 2011 – 
 2019 –

Referenser

Svenska företagsledare
Födda 1963
Kvinnor
Levande personer
Canadian Women's Suffrage Association

Canadian Women's Suffrage Association, ursprungligen kallad Toronto Women's Literary Guild, var en kanadensisk kvinnorättsorganisation, grundad i Toronto i Kanada 1877. Syftet var att arbeta för kvinnors rättigheter. Den är främst känd för sitt arbete för kvinnlig rösträtt. 

Den grundades under namnet Toronto Women's Literary Guild av Kanadas andra kvinnliga läkare Emily Howard Stowe och Jessie Turnbull.  Dess ursprungliga huvudfrågor var kvinnors möjlighet till utbildning och yrkesarbete, och de uppnådde framgång, främst genom att säkra kvinnors rätt till att studera på University of Toronto 1880. Därefter blev kvinnlig rösträtt dess huvudfråga, och det ändrade därför år 1883 namnet till Canadian Women's Suffrage Association, med Jessie Turnbull som ordförande. Dess kampanj var början på kampen för kvinnlig rösträtt i Kanada. Lokal framgång uppnåddes när Toronto införde villkorlig lokal rösträtt för kvinnor 1882 och sedan allmän lokal rösträtt för kvinnor 1884. År 1889 grundade föreningens ledare den nya organisationen Dominion Women's Enfranchisement Association.

Referenser 

Kvinnlig rösträtt i Kanada
Kvinnoorganisationer i Kanada
Organisationer bildade 1877
1877 i Nordamerika
Kanada under 1800-talet
Jessie Turnbull

Jessie Turnbull, även känd som Jessie McEwen och Jessie Turnbull McEwen, född i december 1845, död 1 juni 1920, var en kanadensisk kvinnorättsaktivist.  Hon är en av den kanadensiska kvinnorörelsens grundare och centralfigurer. 

Hon grundade tillsammans med Kanadas andra kvinnliga läkare Emily Stowe Toronto Women's Literary Guild 1877, som bland annat lyckades utverka kvinnors rätt att rösta i lokalvalen och studera på universitetet i Toronto, och omvandlade sedan föreningen till Canadian Women's Suffrage Association när huvudfrågan därefter blev kvinnlig rösträtt.

Referenser

Kvinnor
Födda 1845
Avlidna 1920
Kanadensiska rösträttskvinnor
Personer i Kanada under 1800-talet
Kvinnlig rösträtt i Kanada
Linus Borgström

Linus Albin Borgström Andersson, född 16 juni 2001 i Västra Ingelstad, är en svensk fotbollsspelare (försvarare) som spelar för Falkenbergs FF.

Klubbkarriär 
Borgström började spela fotboll i Västra Ingelstad IS. Efter tiden i moderklubben blev det spel för BK Höllviken vid 13 års ålder blev det därefter en flytt till Malmö FF. Han studerade på Malmö FF:s fotbollsakademi, och avslutade gymnasiet sommaren 2020. I mars 2020 blev Borgström upptagen i A-laget, när han skrev ett lärlingskontrakt med Malmö FF över 2021, och fick då tröjnummer 38.

Borgström debuterade för A-laget i Malmö FF den 24 januari 2020 i en träningsmatch mot IFK Malmö på Malmö IP. MFF vann matchen med 7–0 och Borgström startade matchen som högerback. Under november 2019 satt Borgström på bänken i Svenska Cupen matchen mot IFK Värnamo utan att bli inbytt. 

I januari 2021 lånades Borgström ut till Falkenbergs FF på ett låneavtal över säsongen 2021. Han gjorde sin Superettan-debut den 10 april 2021 i en 1–0-förlust mot Gais. Inför säsongen 2022 blev det en permanent övergång till Falkenberg för Borgström som skrev på ett tvåårskontrakt.

Landslagskarriär
Borgström har spelat 6 landskamper för Sveriges U19-landslag.

Källor

Noter

Svenska fotbollsspelare
Spelare i FC Höllviken
Fotbollsspelare i Malmö FF
Spelare i Falkenbergs FF
Spelare i Superettan
Spelare i Division 1 i fotboll för herrar
Födda 2001
Levande personer
Män
Emily Stowe

Emily Stowe, även känd som Emily Howard Stowe, född Jennings 1 maj 1831, död 30 april 1903, var en kanadensisk läkare och kvinnorättsaktivist.  Hon var den andra kvinnliga läkaren i Kanada, och en av den kanadensiska kvinnorörelsens grundare och centralfigurer.

Biografi
Hon nekades 1865 att studera medicin vid Toronto School of Medicine. Hon tog sedan en examen från New York Medical College for Women 1867. Hemkommen i Kanada accepterades hon vid Toronto School of Medicine år 1870 trots att hon var kvinna, eftersom läkare med utländsk examen var tvungna att få sin licens förnyad vid en kanadensisk skola för att få praktisera i Kanada. Jennie Kidd Trout lyckades bli godkänd 1875 och blev därmed Kanadas första kvinnliga läkare, men Stowe hoppade av på grund av trakasserier från både lärare och studiekamrater. År 1880 fick hon dock ändå slutligen sin licens från College of Physicians and Surgeons of Ontario och blev därmed Kanadas andra kvinnliga läkare. 

Hon grundade tillsammans med Jessie Turnbull Toronto Women's Literary Guild 1877, som bland annat lyckades utverka kvinnors rätt att rösta i lokalvalen (1882–1884) och studera på universitetet i Toronto (1880), och omvandlade sedan föreningen till Canadian Women's Suffrage Association när huvudfrågan därefter blev kvinnlig rösträtt (1883). År 1889 grundade hon Dominion Women's Enfranchisement Association (DWEA), och blev dess president till sin död. Dess bildande följdes av bildandet av flera lokala rösträttsföreningar i Kanada. DWEA lämnade in en ansökan om kvinnlig rösträtt till parlamentet 1890. Det förespråkade främst rösträtt på samma villkor som män, vilket vid denna tidpunkt inte innebar allmän rösträtt utan rösträtt till skattebetalande medborgare oavsett kön. DWEA omvandlades till Canadian Suffrage Association år 1906, med Stowes dotter Augusta Stowe-Gullen som ordförande.

Referenser

Kvinnor
Födda 1831
Avlidna 1903
Kanadensiska rösträttskvinnor
Personer i Kanada under 1800-talet
Kanadensiska läkare
Kvinnlig rösträtt i Kanada
Dominion Women's Enfranchisement Association

Dominion Women's Enfranchisement Association (DWEA), från 1907 kallad Canadian Suffrage Association, var en kanadensisk kvinnorättsorganisation, grundad 1889. Syftet var att arbeta för kvinnlig rösträtt. 

DWEA grundades av Emily Stowe, som tidigare hade grundat både Kanadas första kvinnoorganisation och dess första rösträttsförening. Stowe var föreningens president till sin död 1903. Bildandet av DWEA kan ses som början på Kanadas kamp för kvinnlig rösträtt nationellt, och följdes av bildandet av många lokala rösträttsföreningar i Kanada, framför allt i Ontario. DWEA lämnade in en ansökan om kvinnlig rösträtt till parlamentet 1890. Det förespråkade främst rösträtt på samma villkor som män, vilket vid denna tidpunkt inte innebar allmän rösträtt utan rösträtt till skattebetalande medborgare oavsett kön. DWEA omvandlades år 1907 till Canadian Suffrage Association, med Stowes dotter Augusta Stowe-Gullen som ordförande.

Referenser

Kvinnlig rösträtt i Kanada
Kvinnoorganisationer i Kanada
Organisationer bildade 1889
1889 i Nordamerika
Kanada under 1800-talet
Johanna Maria Andersson

Johanna Maria Andersson, född Hansdotter 20 juli 1835 i Malmö, död 5 februari 1907 i Stockholm, var en svensk läkekvinna som kallades för Lundakvinnan. Hon var dotter till Elna Hansson, som även hon kallades för Lundakvinnan, och fortsatte sin mors praktik med behandling av sår och benbrott i Malmö under det sena 1800- och tidiga 1900-talet.

Biografi
Johanna Maria Andersson tillhörde en familj där kvinnorna i sex generationer tillbaka verkat som lekmannaläkare eller "kloka gummor" specialiserade på benbrott och sårläkning. Hon var dotter till Elna Hansson, dotterdotter till Marna Nilsdotter och mor till Hedda Andersson. Hon lärdes upp i läkekonsten av sin mor, men blev inte lika känd som hon och har inte heller lämnat lika många spår efter sig.

Johanna Maria Andersson gifte sig år 1860 med Jöns Andersson, som var skrivare vid hamnförvaltningen. I äktenskapet föddes fem barn, men endast dottern Hedda Andersson överlevde barndomen. Det första barnet, en dotter född endast 14 dagar efter föräldrarnas bröllop, dog vid två månaders ålder. Fyra månader före det sista barnets födelse dog maken Jöns i hjärnhinneinflammation, endast 28 år gammal. Inom några veckor kring julen 1867 dog två av barnen i mässling och det tredje i scharlakansfeber. I början av 1868 återstod således endast Johanna Maria Andersson och dottern Hedda av den stora familjen.

För att undvika att bli anmäld för kvacksalveri, som modern Elna Hansson blivit, begav sig Johanna Maria Andersson till Stockholm för att avlägga fältskärsexamen. Enligt dottern Hedda Andersson, i en utsaga till kyrkoherden Hagbard Isberg, behövde Johanna Maria Andersson aldrig slutföra utbildningen. Detta på grund av att hon skulle ha behandlat kung Karl XV, som blivit så imponerad av hennes färdigheter att han utfärdat ett certifikat som gav henne rätt att sköta sin praktik. Det finns inga andra uppgifter som stöder Hedda Anderssons och Hagbard Isbergs berättelse. Hedda Andersson skall ha bevarat certifikatet, som kan ha blivit utslängt tillsammans med en mängd andra brev och dokument vid hennes död år 1950.

Det finns nästan inga uppgifter alls om Johanna Maria Anderssons verksamhet. Hon var inte lika känd som sin moder, men att döma av hennes ekonomiska förhållanden hade hon en stor praktik som sår- och benbrottsläkare. Mot slutet av sitt liv fick hon dock så svåra ledbesvär att hon tvingades att upphöra med sin verksamhet och blev bunden till rullstol. Hon flyttade då till dottern Hedda Andersson i Stockholm, där hon dog 1907.

Dottern Hedda Andersson fick studera medicin och blev 1892 Sveriges andra kvinnliga läkare. Den sjunde generationen läkekvinna blev således en legitimerad, av samhället erkänd doktor.

Källor
 Artikeln är till stora delar kopierad från Bo S Lindbergs text om Johanna Maria Andersson ur Svenskt kvinnobiografiskt lexikon, (CC BY 4.0), läst 2020-04-06
 Bo S. Lindberg  Kirurgernas historia. Om badare, barberare och fältskärer . Tryckt av Kph Trycksaksbolaget, Uppsala 2017

Noter 

Födda 1835
Avlidna 1907
Kvinnor
Svenska botare
Personer från Malmö
Augusta Stowe-Gullen

Augusta Stowe-Gullen född 22 juni 1857, död 25 september 1943, var en kanadensisk läkare och kvinnorättsaktivist.  

Augusta Stowe-Gullen var dotter till Emily Stowe och John Fiuscia Michael Heward Stowe. 

Hon blev 1883 den första kvinnliga läkaren i Kanada som tagit examen vid en kanadensiska universitet (Faculty of Medicine at Victoria College, Cobourg). Genom hennes och hennes mors arbete öppnade Ontario Medical College for Women (1890-1905), där hon själv var verksam som professor. Hon var även medlem i Ontario College of Physicians and Surgeons, Senate of the University of Toronto, och Toronto Board of Education 1892-1896. 

Hon var ledare för den kanadensiska rösträttskampen såsom ordförande för Dominion Women's Enfranchisement Association (från 1907 kallad Canadian Suffrage Association) från sin mors död 1903. 

Hon fick 1935 Order of the British Empire.

Källor

Noter

Kanadensiska läkare
Kanadensiska rösträttskvinnor
Personer i Kanada under 1800-talet
Personer i Kanada under 1900-talet
Alumner från University of Toronto
Mottagare av Brittiska imperieorden
Kvinnor
Födda 1857
Avlidna 1943
Kvinnlig rösträtt i Kanada
Förgård (anatomi)

Förgården (vestibulum vaginae) är den del av kvinnans yttre könsorgan där urinrör, slida och diverse vestibulära körtlar utmynnar, och omgärdas av de inre blygdläpparna.

Källförteckning 

Kvinnans könsorgan
Anthony Romaniw

Anthony Romaniw, född 15 september 1991, är en kanadensisk medeldistanslöpare.

Romaniw tävlade för Kanada vid olympiska sommarspelen 2016 i Rio de Janeiro, där han blev utslagen i försöksheatet på 800 meter.

Personliga rekord

Utomhus
 400 meter – 48,89 (Hillsdale, 27 april 2012)
 600 meter – 1.21,82 (Guelph, 19 april 2013)
 800 meter – 1.45,60 (Ninove, 27 juli 2013)
 1 500 meter – 3.49,35 (London, Ontario, 25 juni 2010)

Inomhus
 600 meter – 1.18,20 (Edmonton, 9 mars 2013)
 800 meter – 1.49,60 (New York, 27 februari 2011)
 1 000 meter – 2.25,06 (Edmonton, 19 januari 2013)

Källor

Noter

Kanadensiska medeldistanslöpare
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2016
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2016 från Kanada
Födda 1991
Levande personer
Män
Jennie Kidd Trout

Jennie Kidd Trout, född Gowanlock 21 april 1841, död 10 november 1921, var en kanadensisk läkare. Hon blev 11 mars 1875 den första kvinna med licens att praktisera medicin i Kanada och därmed Kanadas första kvinnliga läkare; hon var också dess enda fram till att Emily Stowe fick sin licens fem år senare.

Biografi
Hon föddes i Skottland som dotter till bönderna Andrew Gowanlock och Elizabeth Kidd och gifte sig 1865 med tidningsutgivaren Edward Trout. 

Hon blev 1871, tillsammans med Emily Stowe, den första kvinna som fick tillstånd att studera på universitet i Kanada när hon fick speciell personlig dispens att läsa medicin vid Toronto School of Medicine. Hon fullföljde sin utbildning vid Woman's Medical College of Pennsylvania och återvände sedan till Kanada där hon blev landets första kvinnliga läkare sedan hon 1875 fått amerikanska utbildning godkänd i Kanada; det var dock inte förrän med Augusta Stowe-Gullen 1883 som Kanada fick sin första kvinnliga läkare som också utbildat sig där. Kidd Trout drev sedan en framgångsrik praktik i Toronto. 

Jennie Kidd Trout förekom på frimärke i Kanada 1991.

Referenser

Kvinnor
Födda 1841
Avlidna 1921
Personer i Kanada under 1800-talet
Läkare under 1800-talet
Kanadensiska läkare
Alumner från University of Toronto
Alumner från University of Pennsylvania
Abi-Eshuh

Abi-Eshuh var den 8e kungen av Babylons första dynasti och härskade i 28 år mellan 1711 och 1684 f.kr (mellersta kronologin). Han var son till Samsu-iluna som även var hans företrädare. 

Abi-Eshuhs långa kungatitel innehöll bland annat "Ättling till Sumu-la-El, prinslig arvtagare av Samsu-iluna, evigt kunglig börd, mäktig kung, kung av Babylon, kung av Sumer och Akkads land, kungen som håller de fyra världsändarna i fred". Titeln kommer troligen från hans kända militärkampanjer. I hans fjärde årsnamn står att han besegrat en mäktig Kassitisk invasionsstyrka medan krönikan om tidiga kungar nämner en mindre lyckad kampanj där han fördämmer Tigris-floden i ett försök att fånga Ilum-ma-ilī som grundade Sjölandsdynastin. Berättelsen om fördämningen kan vara sann då den möjligen refereras i ett av hans årsnamn: "år ... fördämningen av Tigrisfloden, ... Tigrisporten...". Andra årsnamn beskriver följande: "år ... skapandet av en stridsklubba åt Marduk", "år ... grävandet av Zubi kanalen". 

Abi-Eshuhs son Ammi-Ditana beskriver sin far som "den store mästaren/krigsherren" och hans ättling Ammi-Saduqa (1646–1626, mellersta kronologin) är noggrann att nämna honom i sitt släktträd. 

Under början av Abi-Eshuhs tid på tronen verkar Babylon ha invaderats av Elamiter under kung Kutir-nahhunte I som lyckades plundra 30 städer innan de drevs iväg.

Referenser

män
Babylons kungar
Förgård

Förgård kan syfta på:

 En förhall eller förgård, se vestibul och farstu
 Vulvans förgård (anatomi), del av kvinnans yttre könsorgan.

Se även 
 Vestibulum
Din klara sol

Din klara sol kan syfta på två psalmer:

 Din klara sol går åter opp
 Din klara sol, o Fader vår
Frauen sind doch bessere Diplomaten

Frauen sind doch bessere Diplomaten är en tysk musikalfilm från 1941 i regi av Georg Jacoby producerad av UFA. Det var den första tyska spelfilmen gjord i färg. Huvudrollerna gjordes av Marika Rökk och Willy Fritsch.

Rollista 
Marika Rökk - Marie-Luise Pally
Willy Fritsch - von Karstein
Aribert Wäscher - Landgraf
Hans Leibelt - Berger
Ursula Herking - Mariechen
Herbert Hübner - Dr. Schuster
Georg Alexander - Viktor Sugorsky
Leo Peukert - Bürgermeister
Erika von Thellmann - frun
Rudolf Carl - Karl

Källor 
filmportal.de

Filmer 1941
Tyska musikalfilmer
Tyskspråkiga filmer
Mina drömmars kvinna

Mina drömmars kvinna är en tysk musikalfilm från 1944 i regi av Georg Jacoby, producerad av UFA. Filmen med Marika Rökk i huvudrollen var mycket påkostad och gjord i färgfilmsformatet Agfacolor.

Rollista 
Marika Rökk - Julia Koestner
Wolfgang Lukschy - Peter Groll
Walter Müller - Erwin Forster
Georg Alexander - teaterdirektören
Grethe Weiser - Luise
Inge Drexel - Resi
Karl Hannemann - bagageman
Karl Etlinger - källarmästare
Victor Janson
Jakob Tiedtke

Källor 
Die Frau meiner Träume på filmportal.de

Filmer 1944
Tyska musikalfilmer
Nathan Brannen

Nathan "Nate" Brannen, född 8 september 1982, är en kanadensisk medeldistanslöpare.

Brannen tävlade för Kanada vid olympiska sommarspelen 2008 i Peking, där han blev utslagen i semifinalen på 1 500 meter. Vid olympiska sommarspelen 2012 i London blev Brannen också utslagen i semifinalen på samma distans.

Vid olympiska sommarspelen 2016 i Rio de Janeiro tog sig Brannen till final på 1 500 meter, där det blev en 10:e plats.

Personliga rekord

Utomhus
 800 meter – 1.46,00 (Baton Rouge, 31 maj 2002)
 1 000 meter – 2.16,52 (Linz, 20 augusti 2012) 
 1 500 meter – 3.34,22 (Hengelo, 27 maj 2012)
 1 engelsk mil – 3.52,63 (Eugene, 7 juni 2009)
 2 000 meter – 4.59,56 (Toronto, 9 juli 2013) 
 3 000 meter – 7.48,98 (London, 27 juli 2013)
 5 000 meter – 13.43,19 (Palo Alto, 30 mars 2007)
 5 km landsväg – 14.07 (Yorkville, 11 september 2016)

Inomhus
 800 meter – 1.47,61 (Fayetteville, 13 mars 2004)
 1 000 meter – 2.16,87 (Boston, 2 mars 2014) 
 1 500 meter – 3.39,01 (New York, 15 februari 2014)
 1 engelsk mil – 3.54,32 (New York, 15 februari 2014) 
 3 000 meter – 7.47,90 (Fayetteville, 10 februari 2006)

Källor

Noter

Kanadensiska medeldistanslöpare
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2008
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Kanada
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2012
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2012 från Kanada
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2016
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2016 från Kanada
Födda 1982
Levande personer
Män
Laurier Avenue Bridge

Laurier Avenue Bridge är en bro över Rideaukanalen i Ottawa i provinsen Ontario i Kanada. Med sina grönmålade stålbågar är bron lätt att känna igen. 

Den första bron på platsen byggdes år 1872 och dagens fyrfältiga bro år 1900. År 1946 utökades bron västerut. 

Mellan åren 2001 och 2003 breddades körbanorna och två nya brospann byggdes till mot söder. Bron är uppkallad efter sir Wilfrid Laurier som var Kanadas premiärminister åren 1896–1911.

Källor

Broar i Kanada
Transport i Ontario
Broar invigda 1900
1900 i Kanada
Byggnader och anläggningar i Ottawa
Studenten-Polka

Studenten-Polka, op. 263, är en polka av Johann Strauss den yngre. Den framfördes första gången den 24 februari 1862 i Redouten-Saal i slottet Hofburg i Wien.

Historia
Wiens studenter stod i främsta ledet när revolutionen 1848 startade. Efter att revolutionen hade slagits ned förlorade studenterna sitt inflytande och de ansågs opålitliga och till och med farliga för monarkins framtid. Det tog mer än tio år för studentföreningarna att åter etablera sig. Men när väl föreningarna bildades kunde de räkna med stöd från alla samhällsskikt. Ett angeläget ärende gällde finansiering av hälsovård för studenter vid Wiens universitet. Studentföreningarna ville hålla en bal i samband med karnevalen för att på så sätt få in pengar. I januari 1862 var tiden inne, en kommitté hade inrättats och den hade lyckats engagera en aktiv grupp som skulle ge balen ett gott rykte: stadens adelsdamer. Med detta stöd var det till och med möjligt att få tillstånd att hålla studentbalen i den vackraste och mest representativa balsalen i staden: Redouten-Saal i Hofburg. Det hade funnits olika studentbaler från de enskilda fakulteterna förut, men ingen allmän studentbal.

Johann Strauss komponerade sin Studenten-Polka och tillägnade den studenterna. Den uppfördes den 24 februari 1862 och i polkan citeras kända studentsånger såsom Gaudeamus igitur, Sind wir nicht zur Herrlichkeit geboren och Wohlauf noch getrunken den funkelnden Wein. Vid samma tillfälle spelades även valsen Patronessen (op. 264).

Om polkan
Speltiden är ca 3 minuter och 32 sekunder plus minus några sekunder beroende på dirigentens musikaliska tolkning.

Externa länkar 
 Studenten-Polka i Naxos-utgåvan

Referenser

Noter

Polkor av Johann Strauss den yngre