kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Nils Grafström (arkitekt)

Nils Grafström, född 18 augusti 1901 i Stockholm, död där 1963, var en svensk arkitekt. Han var bror till konståkaren Gillis Grafström.

Han tog studenten vid Östra real 1920 och fortsatte studierna vid Kungliga tekniska högskolan 1921-1925, samt vid Kungliga Konsthögskolan 1929-1930. 
Han var anställd hos Erik Lallerstedt, Lars Israel Wahlman, Gunnar Asplund, Hakon Ahlberg 1928-1930.

Han verkade vid Stockholms stadsplanekontor 1931-1950 samt 1954 och kom därigenom att medverka i en rad stadsplaneringar gällande förstadsområdena så som Johanneshov, Hammarbyhöjden och Västertorp. 1936-1939 tjänstgjorde han hos Djurgårdskommissionen. Utöver det drev han egen verksamhet från Stockholm och ritade härigenom bland annat byggnader för Malmbergets högre allmänna läroverk och Mariebergsområdet i Sundsvall. 1947 vann han pristävlingen kring ett nytt nämndhus i Kristinehamn som stod färdigt 1955. Umeå Stad utlyste 1947 en Stadsplanetävling för ett nytt småhusområde, Berghem, där Grafström avgick med det vinnande förslaget 1948. Från 1962 var han byrådirektör vid Fortifikationsförvaltningens kasernbyrå.

Källor

DN: Dödsnotis (1963-09-02)
	Sveriges statskalender / 1963

Externa länkar

Svenska arkitekter under 1900-talet
Födda 1901
Avlidna 1963
Män
Arkitekter från Stockholm
Smådrongo

Smådrongo (Dicrurus sharpei) är en afrikansk tätting i familjen drongor.

Utseende och läte 
Smådrongo är en liten helsvart drongo med relativt kort tvärt avskuren stjärt. Bland lätena hörs hårda och hexza "rahr!", visslande "wu-it wu-it!" och en rad andra både hårda och bubblande ljud, ofta avgivna i duett.

Utbredning och systematik 
Smådrongo delas idag in i två underarter med följande utbredning:
 Dicrurus sharpei occidentalis – förekommer från Senegal till Nigeria (väster om Nigerfloden)
 Dicrurus sharpei sharpei – förekommer från norra och sydöstra Demokratiska republiken Kongo, Uganda, södra Sudan och västra Kenya till nordvästra Angola och Nigeria öster om Nigerfloden och söder om Benuefloden. 

Nominatformen sharpei kategoriserades tidigare som del av tvärstjärtad drongo (D. ludwigii), men urskildes som egen art efter genetiska studier. Även occidentalis behandlades som del av tvärstjärtad drongo och urskildes som egen art, "västafrikansk drongo". Senare studier har dock visat att den uppvisar inga större skillnader i vare sig läten eller utseende från sharpei och inkluderas därför i smådrongon.

Levnadssätt 
Smådrongo förekommer i skog eller skogsbryn. Där ses den sitta upprätt högt upp nära öppna områden.

Status 
Internationella naturvårdsunionen IUCN erkänner den ännu inte som egen art, varför dess hotstatus inte bedömts.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Richard Bowdler Sharpe (1847-1909), brittisk ornitolog vid British Museum of Natural History 1872-1909. Tidigare kallades den sharpedrongo även på svenska, men justerades 2023 till ett enklare och mer informativt namn av BirdLife Sveriges taxonomikommitté.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Drongor
Fåglar i etiopiska regionen
25 Cephei

25 Cephei är en orange jättestjärna i stjärnbilden Cepheus. 25 Cep har visuell magnitud +5,74 och är synlig vid god seeing. Den ligger på ett avstånd av ungefär 920 ljusår.

Referenser

Noter 

Stjärnbilden Cepheus
Orangea jättar
Flamsteedobjekt
HR-objekt
HD-objekt
Kōya, Wakayama

Kōya  är en landskommun i Wakayama prefektur i Japan. Kommunen ligger på en platå på Kōyaberget och domineras av ett tempel- och klosterkomplex som tillhör den esoterisk-buddhistiska shingonsekten.

Källor 

Orter i Wakayama prefektur
WP:Projekt Japan
Magnetosom

Magnetosomer är biomineraliserade strukturer vilket en del bakterier använder sig av för att kunna orientera sig med i magnetiska fält. Dessa strukturer innehåller partiklar av magnetiskt järn-oxiderad magnetit, [Fe(II)Fe(III)2O4] eller ämnet greigit [Fe(II)Fe(III)2S4]. Magnetosomer ger upphov till en magnetisk dipol inom en cell, där ena sidan är mer magnetisk och tillåter cellen att orientera sig efter ett magnetfälts linjer. Cellen blir magnetotaxsisk om den orienterar sig efter jordens magnetfält. 

Magnetosomer syntetiseras genom införande av magnetosom-specifika proteiner i cytoplasmamembranet, vilket leder till en inbuktning av membranet och formar en vesikel. Vesikeln fylld sedan med järn i oxidativt stadium Fe(II). Järnet biomineraliseras och tas upp av cellen. Vesikeln blir en magnetosom. 
Morfologin varierar, men de vanligaste formerna på organellen är fyrkantig, rektangulär eller spikformad. 

Oftast finner man dessa strukturer i akvatiska organismer som växer bäst i låga syrgashalter eller anaerobiskt. På grund av detta finns teorier om att magnetosomer guidar cellerna neråt mot jordens magnetfält och mot sediment på havsbotten där syrehalten är låg.

Referenser
T. Madigan, Michael och S. Kelly Bender m.fl. Brock Biology of Microorganisms. 15 uppl. Harlow: Pearson Education Limited, 2018
Bakteriologi
biofysik
30 Cephei

30 Cephei är en vit underjätte i stjärnbilden Cepheus. 30 Cep har visuell magnitud +5,19 och är synlig vid för blotta ögat vid någorlunda god seeing. Den ligger på ett avstånd av ungefär 285 ljusår.

Referenser

Noter 

Stjärnbilden Cepheus
Vita underjättar
Flamsteedobjekt
HR-objekt
HD-objekt
4407 Taihaku

4407 Taihaku eller 1988 TF1 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 13 oktober 1988 av den japanska astronomen Masahiro Koishikawa vid Ayashi-observatoriet i Japan. Den är uppkallad efter stadsdelen Taihaku-ku i den japanska staden Sendai.

Asteroiden har en diameter på ungefär 9 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter platser
Astronomiska upptäckter av Masahiro Koishikawa
Astronomiska upptäckter 1988
31 Cephei

31 Cephei är en gulvit jätte i stjärnbilden Cepheus. 31 Cep har visuell magnitud +5,06 och är synlig vid för blotta ögat vid någorlunda god seeing. Den ligger på ett avstånd av ungefär 180 ljusår.

Referenser

Noter 

Stjärnbilden Cepheus
Gul-vita jättar
Flamsteedobjekt
HR-objekt
HD-objekt
Shirahama

Shirahama  är en landskommun vid kusten i södra delen av Wakayama prefektur i Japan. Namnet Shirahama betyder vit strand. Shirahama är en semesterort och är mest känd för sina onsen (heta källor), men även den långa, halvmåneformade, stranden drar turister.

Källor 

Orter i Wakayama prefektur
WP:Projekt Japan
4409 Kissling

4409 Kissling eller 1989 MD är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 30 juni 1989 av det nyzeeländska astronom paret Pamela M. Kilmartin och Alan C. Gilmore vid Mount John University Observatory. Den är uppkallad efter den nyzeeländska matematikern Warwick M. Kissling.

Asteroiden har en diameter på ungefär 12 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av PM Kilmartin
Astronomiska upptäckter av AC Gilmore
Astronomiska upptäckter 1989
Aridagawa

Aridagawa  är en landskommun i Wakayama prefektur i Japan. 
Kommunen bildades 2006 genom en sammanslagning av kommunerna Kanaya, Kibi och Shimizu.

Källor 

Orter i Wakayama prefektur
WP:Projekt Japan
14 Ursae Minoris

14 Ursae Minoris är en gulvit stjärna i stjärnbilden Lilla björnen. Stjärnan har visuell magnitud +7,38 och är sålunda inte synlig för blotta ögat ens vid god seeing. 14 UMi befinner sig på ett avstånd av ungefär 200 ljusår.

Referenser 

Stjärnbilden Lilla björnen
Flamsteedobjekt
HD-objekt
Rasmus Wiedesheim-Paul

Rasmus Wiedesheim-Paul, född 8 februari 1999, är en svensk fotbollsspelare som spelar för HamKam, på lån från Rosenborg. Hans far, Håkan Svensson, är en före detta fotbollsmålvakt.

Klubbkarriär
Wiedesheim-Pauls moderklubb är BK Astrio. Som 14-åring gick han till Halmstads BK. Wiedesheim-Paul debuterade i Superettan den 2 juli 2016 i en 4–1-förlust mot AFC United, där han blev inbytt i den 74:e minuten mot Fredrik Olsson.

I februari 2017 lånades Wiedesheim-Paul ut till Landskrona BoIS. I juli 2018 lånades han ut till IFK Värnamo.

I juni 2019 förlängde han sitt kontrakt med Halmstads BK som sträcker sig över 2,5 år. Den 31 januari 2020 blev han tilldelad priset HP:s Dribbler. Den 27 juni 2020 gjorde Wiedesheim-Paul ett hattrick i en 3–0-vinst över Jönköpings Södra IF.

Den 2 oktober 2020 värvades Wiedesheim-Paul av norska Rosenborg, där han skrev på ett kontrakt fram till 2024.

I mars 2022 lånades Wiedesheim-Paul ut till Mjällby AIF på ett säsongslån. I juli 2022 lämnade Wiedesheim-Paul Mjällby efter att båda parterna hade kommit överens om att bryta låneavtalet i förtid. Den 21 juli 2022 lånades Widesheim-Paul ut till Helsingborgs IF på ett låneavtal över resten av säsongen 2022. Den 31 mars 2023 lånades han ut till HamKam på ett säsongslån.

Landslagskarriär
Wiedesheim-Paul landslagsdebuterade för Sveriges U19-landslag den 12 oktober 2019 i en 1–0-förlust mot Frankrike.

Källor

Rasmus Wiedesheim-Paul på fotbolltransfers.com

Noter

Svenska fotbollsspelare
Fotbollsspelare i BK Astrio
Fotbollsspelare i Halmstads BK
Fotbollsspelare i Landskrona BoIS
Fotbollsspelare i IFK Värnamo
Spelare i Rosenborg BK
Spelare i Mjällby AIF
Fotbollsspelare i Helsingborgs IF
Spelare i Hamarkameratene
Spelare i Superettan
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Spelare i Tippeligaen
Födda 1999
Levande personer
Män
Burcu Sahin

Burcu Sahin (), född 27 februari 1993 i Vantörs församling, är en svenskspråkig poet. Hon gick ut Biskops-Arnös skrivarlinje 2015 och arbetar nu som lärare på samma skola. Hon undervisar även på Skrivarakademin i Stockholm. Hon är sedan 2013 del av litteraturkollektivet Ce(n)sur. Hennes poesi är publicerad i rörelsen Revolution Poetrys bok som gavs ut på Bonnier Carlsen 2018. Samma år debuterade hon med sin egen diktsamling Broderier på Albert Bonniers förlag. Boken handlar om "En samling dikter som utgår från en kvinnlig tradition av handarbete: sömnad, väv och broderi. Den handlar också om relationen mellan mödrar och döttrar och erfarenheter av migration." Burcu mottog 2018 Katapultpriset för bästa skönlitterära debut. Samma år tilldelades hon även Samfundet De Nios julpris.

Bibliografi 
2018 – Broderier, lyrik, Albert Bonniers Förlag
2022 – Blodbok, lyrik, Albert Bonniers Förlag

Referenser 

Svenska poeter under 2000-talet
Födda 1993
Levande personer
Kvinnor
Björn Rietz

Björn Valdemar Rietz, född 23 maj 1956, är en svensk copywriter.

Karriär 
Rietz utbildade sig på IHR. Innan dess läste han psykologi, creative writing och engelska vid UCSD 1978-79 (University of Calfornia, San Diego) Reklamkarriären inleddes år 1984 på Alinder & Co och fortsatte senare till Aggerborgs. Inför 1989 ledde han en nylansering av resekonceptet Club 33 och Hotel 33.

År 1990 grundade han reklambyrån Paradiset i Stockholm tillsammans med tidigare studiekamraterna Joakim Jonason, tidigare marknadschef på H&M och Stefan Öström, tidigare på IKEA och Hans Brindfors Annonsbyrå. Byrån fick snart ansvar för klädmärket Diesels globala marknadsföring och skulle få renommé som nyskapande under 1990-talet. I januari 1993 såldes aktiemajoriteten till DDB Needham. Paradiset rönte publika framgångar bl a med reklamkoncept för OLW Chips (”Har ni fest, eller?” och ”Var e brudarna?”) samt för Norrlands Guld öl (”Varför inte vara dig själv för en stund?”).

Rietz vann tre guldägg under tiden på Paradiset, ett för Thomson Holidays 1998 och två för Diesel 2000 och 2001.

Rietz har även vunnit Grand Prix i europeiska reklamtävlingen Epica för Thomson Holidays, Grand Prix i Cannes Lions för Diesel Grand Prix i Eurobest samt guld i Clio Awards (USA) och guld i Eurobest. 

År 2003 blev Rietz Executive Creative Director på DDB Melbourne samt innehade även rollen som Vice Chairman för DDB Australia. År 2005 återvände han till den gamla byrån i Stockholm, som nu hunnit byta namn till DDB Stockholm.

Den 1 mars 2009 blev han vd för Sveriges Reklamförbund, som snart bytte namn till Sveriges Kommunikationsbyråer vilket Rietz förkortade till Komm. Han sade upp sig från Komm redan i december 2009.

Efter att ha lämnat Komm var Rietz, via egna bolaget RIETZ Works AB (tidigare bolagsnamn Eyes Wide Open AB), kreativ ledare på reklambyrån Gyro och därefter anlitades av Media Markt för att leda varuhusets in-housebyrå. Rietz är även sedan 2015 krönikör i tidningen Resumé.

Hösten 2020 släppte Rietz sin första roman En Perfekt Affär, (kaunitz-olsson förlag). Romanen skildrar hur riskkapitalisten Ruben Andersson spekulerar i att köpa upp sjukhus i Australien och lägga ner dem för att sälja av den dyrbara marken men får samvetskval.

Familj 
Björn Rietz är sedan 1994 gift med produktionsledaren Yvonne Rietz (född Lindström).

Källor

Externa länkar 
Rietz, senare byrå

Svenska reklamare
Födda 1956
Levande personer
Män
Avanti! (film)

Avanti! är en amerikansk-italiensk komedifilm från 1972 i regi av Billy Wilder. Filmen är baserad på en pjäs av Samuel A. Taylor som spelades på Broadway 1968. I huvudrollerna ses Jack Lemmon och Juliet Mills.

Handling 
Den strama och pryda sonen till en mycket framgångsrik affärsman reser till Italien för hämta hem sin fars döda kropp. På plats inser han att hans far dog tillsammans med sin älskarinna. Det sonen trodde skulle bli en kort visit med några praktiska göromål visar sig bli långt mer komplicerat och rafflande.

Rollista i urval 

Jack Lemmon - Wendell Armbruster, Jr.
Juliet Mills - Pamela Piggott
Clive Revill - Carlo Carlucci
Edward Andrews - J.J. Blodgett
Gianfranco Barra - Bruno
Franco Angrisano - Arnoldo Trotta
 Franco Acampora  - Armando Trotta 
 Giselda Castrini - Anna, servitris 
Pippo Franco - Matarazzo
Janet Agren - sjuksyster 
Giacomo Rizzo - bartender 
Antonino Faà di Bruno - portvakt
 Raffaele Mottola - passkontrollör 
 Harry Ray - doktor Fleischmann

Externa länkar 
 
 
 

Filmer 1972
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska komedifilmer
Amerikanska filmer baserade på pjäser
Filmer i regi av Billy Wilder
Filmer från United Artists
Italien på film
Rausingpriset

Rausingpriset, även Rausingföreläsningen egentligen Rausingska humansistpriset, är en hedersbetygelse och stipendium som initierades 1985. Det består av att genomföra den avslutande föreläsningen under Humanist- och teologdagarna, HT-dagarna, på Lunds universitet och en prissumma ur stiftelsen Elisabeth Rausings minnesfond. HT dagarna hette humanistdagarna men bytte namn 2005 och arrangeras av de humanistiska- och teologiska fakulteterna på Lunds universitet. De utgörs av en samling för allmänheten öppna populärvetenskapliga föreläsningar som hålls under ett par dagar och avslutas med Rausingföreläsningen. Föreläsningen ges vartannat år av en forskare inom humaniora och vartannat år av en nordisk framstående kulturpersonlighet. HT-dagarna har normalt ett tema som föreläsningen är kopplad till.

Pristagare och teman

Källor

Lunds universitet
Priser och utmärkelser instiftade 1985
Fuchū-chō, Hiroshima

Fuchū  är en landskommun i Hiroshima prefektur i Japan. Det är till invånarantalet den största kommunen i Japan som inte har status som stad. Kommunen omges på alla sidor av staden Hiroshima. Biltillverkaren Mazda har sitt huvudkontor i Fuchū.

Källor 

Orter i Hiroshima prefektur
WP:Projekt Japan
Ajinomoto Stadium

Ajinomoto Stadium (japanska: 味の素スタジアム Ajinomoto Sutajiamu) är en multiarena  som ligger i Chofu, en av Tokyos västra förorter, cirka 25 kilometer från stadens centrum. Den är hemmaarena för fotbollslagen FC Tokyo och Tokyo Verdy i den japanska proffsligan J.League. Utöver fotbollen används Ajinomoto Stadium också till rugby union, amerikansk fotboll, konserter och loppmarknader.

Arenan byggdes 2000 på platsen för en tidigare amerikansk militärbas. Den invigdes officiellt den 10 mars 2001 som Tokyo Stadium. 2003 köpte livsmedelsföretaget Ajinomoto namnrättigheterna till arenan och den döptes om därefter.

Öppningsmatchen i världsmästerskapet i rugby 2019 kommer att spelas på Ajinomoto Stadium den 20 september 2019 och ytterligare fyra gruppspelsmatcher, två kvartsfinaler och bronsmatchen planeras att spelas där. Under olympiska sommarspelen 2020 kommer turneringarna i sjumannarugby, ett antal fotbollsmatcher samt tävlingar i modern femkamp att hållas på arenan.

Källor 

Sportanläggningar i Japan
Fotbollsanläggningar i Japan
Sportanläggningar invigda 2001
Sport i Tokyo
Tokyo Verdy
WP:Projekt Japan
Byggnader och anläggningar i Tokyo prefektur
CST-100 Starliner

CST-100 Starliner är företaget Boeing:s rymdfarkost för transport av astronauter till och från Internationella rymdstationen (ISS), med hjälp av bärraketen Atlas V. Den första obemannade flygningen pågick mellan den 20 och 22 december 2019 och kallades Boeing Orbital Flight Test.

Den kan bära upp till sju personer men kan även flyga obemannad.

Första flygning 

Under den första obemannade flygningen uppstod ett antal problem, vilket bland annat ledde till att farkosten inte hade bränsle nog att nå rymdstationen. Farkosten landade den 22 december 2019.

Andra testflygningen 

Den 6 april 2020 meddelade Boeing att man kommer göra ytterligare en obemannad testflygning av  farkosten, vilken skulle ha ägt rum den 30 juli 2021, men nu senarelagts på grund av tekniska problem.

Källor och referenser

Se även 
SpaceX Dragon 2

Rymdfarkoster
Boeing
Fiobbio

Fiobbio är en by i provinsen Bergamo i norra Italien. Fiobbio utgör en frazione i kommunen Albino i Lombardiet. I juni 2014 hade Fiobbio 792 invånare. Den saligförklarade jungfrumartyren Pierina Morosini föddes i Fiobbio.

Referenser

Externa länkar

Provinsen Bergamo
Orter i Lombardiet
Juliet Mills

Juliet Maryon Mills, född 21 november 1941 i London, är en brittisk-amerikansk skådespelare. Mills är dotter till skådespelarna John Mills och Mary Hayley Bell, samt äldre syster till skådespelaren Hayley Mills och regissören Jonathan Mills. Hon är sedan 1980 gift med skådespelaren Maxwell Caulfield.

Filmografi i urval 

1968 – Sherlock Holmes  (TV-serie)

1985 – Hotellet (TV-serie)

1989 – Tills vi möts igen (Miniserie)

Externa länkar 
 

Födda 1941
Brittiska skådespelare
Kvinnor
Levande personer
Dahlepil

Dahlepil var en norsk frälseätt som adlades i Danmark 1506 och introducerades på riddarhuset 1660, samt var utdöd 1815.

Ättens äldsta historia
Ätten härstammade från en bohuslänsk frälseätt, som skrev sig till Röstorp och Ström i Hjärtums socken, samt Högen i Björlanda socken. Ättens äldsta kända stamfader är Anders Svendssen som föddes på 1480-talet.

Vapen
 Blasonering: två korslagda dalpilar i silver på ett rött fält och på hjälmen ett draget svärd i silver. 

Danska kronprinsen Kristian, som kung Kristian II, utfärdade den 30 november 1506 på Bohus slott ett frälsebrev för Anders Svendssen på Högens jordeboksgård i Björlanda socken. Kung Fredrik I stadfäste den 19 september 1524 Dahlepils vapen.

Adliga ätten 663

Vid ättens introduktion år 1660 lät bröderna Lennart och Anders Dahlepil genom deras fullmäktig Anders Lennartsson Svenske "presentera dheres skiöldebref, som the ock sammaledes ad acta finnas in originali af Kong Christian och Kongh Friderich i Danmarck gifne". Sannolikt härstammar den på Riddarhuset introducerade ätten från Anders Svendsen. Släktleden mellan honom och Peder Jensen med sönerna bröderna Lennart och Anders Dahlepil är inte helt belagda, men framgår delvis av en dom från Västra Hisings häradsrätt 10 december 1662. Släkten tillhörde under 1600-talet det högre frälset. 

Vapen
 Blasonering: två korslagda dalpilar i silver på en delad sköld med ett övre fält i blått och undre i gult och på hjälmen ett draget svärd i silver. 

Peder Jensens ingifte i frälsesläkten på Ström gjorde att flera frälsegårdar samlades på en hand. Med hustrun Elin Esbjörnsdotter, ärvde han en andel i säteriet Ström med underlydande gårdar, vilka han dock bortbytte mot annan jord till hustruns frände Tormod Madsson. När denne i början av 1600-talet avled barnlös, kom släkten efter rättegångar med den avlidnes änka Anna Pedersdotter Maaneskiold och halvbroder Mads Bagge i besittning av hela Tormod Madssons fäderneodel. Det jordagods som sålunda förvärvats var rätt betydande. Skiftebrevet efter Peder Jensson och hans hustru upptar icke mindre än 17 gårdsbruk, däribland Blixeröd i Västergötland. Frånsett Ströms gods bestod emellertid huvudparten av gårdarna av skatte- och knapegods, under vilken benämning de infördes i jordeböckerna långt in på 1600-talet, varför släktens ursprung från knapefrälset knappast kan betvivlas.

Källor
 Dahlepil nr 663 i Adelsvapen-wiki. Återger text från Gustaf Elgenstierna: Den introducerade svenska adelns ättartavlor 1925-1936.
Biografiska minnen af konung Carl XII.s Krigare

Noter

Danska adelsätter
Norska släkter
Svenska adelsätter
Green av Sundsby

Green av Sundsby var en dansknorsk frälseätt som härrörde från Oluf Lauritssøn Green till Sundsby (död efter 1555) på Mjörn i Bohuslän. Troligen föddes han på 1540-talet. Han var fader till lagmanen till Viken Laurits Olufssøn Green (död efter 1580-06-28), och hans son, herr ordförande på Onsøy (i Østfold fylke) och den norske kungens kansler, Anders Lauritssøn Green (född ca 1550, död 1614-04-28) var släktens sista medlem på svärdssidan. Han förlänades 1575 "Dal Præstegjæld" och 1578 två av kronans tionden på Orust ("øen Oroust"), 1604 Norges rikes kansler, 1605 länsherre på Nonneseter kloster, och 1606 förlänad Onsø (kloster)län. Anders ledde 1601–1604 omarbetningen och översättningen till danska av Magnus Lagaböters landslag, vilken kom att kallas Kristian IV:s norska lag.

Referenser 
J A Nordström. Norsk Slektshistorisk Tidskrift 1938, Släkten Green av Sundsby. 
J A Nordström. Vikarvets Årsbok 1982-83, Frälsesätet Skantorp och släkten Greens till Sundsby äldre historia.
J A Nordström. Vikarvets Årsbok 1976-77, Frälsesätena Kärrslätts och Rävlandas på Tjörn äldre historia.
Thiset, Hiort-Lorenzen, Bobé, Teisen. Danmarks Adels Aarbog: 1894, 154; 1897, 506; 1906, 493; 1911, 570; 1955, 114; 1972-73, 27.

Noter

Bohuslänska adelsätter
Danska adelsätter
Norska adelsätter
Uradel