kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Kata Dalströms 1 maj-tal 1895

Kata Dalströms 1 maj-tal 1895 skrevs, men upplästes inte av, Kata Dalström 1 maj 1895.

Bakgrund
Kata Dalström åkte runt till små orter runt om i landet och talade i politiska frågor. Hon höll sina tal efter noggrant förberedda manuskript och behandlade ämnen som arbetares villkor, kvinnors sociala rättigheter och kvinnlig rösträtt. Första maj 1895 skulle Kata Dalström hålla tal i sin roll som socialdemokratisk agitator. Hon stoppades av sin make, och manuskriptet lästes i stället upp av Fru A. Ziesnitz.

Talets innehåll 
Hennes mest berömda tal (trots att det alltså inte framfördes av Dalström själv) är talet på första maj 1895. Temat var ”Kvinnan och normalarbetsdagen” och talet disponerades kring två huvudpunkter: en lagstadgad arbetsdag och uppmaningen till kvinnors organisering. Dalström underströk i sitt manuskript att ämnet var del av ett internationellt uppvaknande, att det var en angelägenhet för såväl arbetar- som överklassen och för såväl kvinnor som män.]  Hon skrev bland annat: ”Men om det är nödvändigt för männen att organisera sig, att fordra kortare arbetstid, är det nu en oafvislig plikt för kvinnorna; de ha ej blott sina egna kroppar att vårda, utan äfven kommande släktens".

Talets stil 
Dalströms stil beskrivs som orädd, självmedveten och slagfärdig. Talet vittnar om en bildad upphovskvinna och är raffinerat men tydligt i sin språkliga utformning. Det följer den klassiska retorikens ideal för ett väldisponerat framförande. Citatet ”Det dröjde länge – alltför länge innan proletariatets föraktade söner och döttrar vaknade upp” röjer en bildande stil och ett uppifrån-perspektiv. I talets slut väljer dock Dalström att identifiera sig med de tilltalade när hon i den avslutande meningen konstaterar: ”Äfven vi började inse att så får det ej längre vara, äfven vi har rätt att föra en människovärdig tillvaro, äfven vi ha rätt till de själsodlande njutningar som står alla till buds".

Referenser

tal (retorik)
1895 i Sverige
Haya (folkgrupp)

Hayafolket, också kallat wahaya, ziba eller waziba, är ett bantufolk i Östafrika. Det är uppdelat på de pastorala hima och de jordbruksbaserade iru, med nilotiskt respektive bantuursprung. Totalt utgör man cirka sju miljoner, bosatt i regionen Kagera i nordvästra Tanzania samt i omgivande områden.

Två grupper 
Folket kan delas in i två etniska undergrupper – de pastorala hima och de jordbruksbaserade iru. Hima är troligen delvis ättlingar till nomadiska niloter. De håller djur och livnär sig i huvudsak på detta. Ofta talar medlemmar av hima bantuspråk, trots att det inte är ett bantufolk; samma förhållande gäller bland annat för tutsi i angränsande Rwanda. Hima består av ungefär två miljoner människor och finns förutom i Tanzania även i sydvästra Uganda samt i östra delen av Kongo-Kinshasa.

Iru är ättlingar till bantufolket och livnär sig i första hand på jordbruk. Under tysk och brittisk administration utökades kaffeproduktionen, för att kaffeproduktionen var tänkt att ge större intäkter. De bestod år 2005 av ungefär fem miljoner människor och finns förutom i Tanzania i samma områden som hima.

Traditionellt var hayafolket indelade i runt 130 agnatiska klaner, där varje klan hade sin egen totem. Tidigare var de uppdelade i åtta mindre stater, och varje stat hade en egen härskare – mukama. Mukama utsåg underordnade tjänstemän och hövdingar från både kungliga och vanliga klaner.

Hayafolkets basföda består av groblad och fisk. Traditionellt bor hayafolket i en bostad som till formen liknar en bikupa, med halmtak från tak till golv.

Sociala förhållanden 
Samhället är agnatiskt och har tydliga sociala skiktningar. Hayafolket har utmärkt sig i samband med frågor som rör sexuellt överförbara sjukdomar, som hiv och aids, och prostitution. Redan i början av 1900-talet fanns problem med sexuellt överförbara könssjukdomar och låga födelsetal. Efter andra världskriget fick detta större proportioner, då migranter flyttade till Uganda för försörjning och sedan tog med sig syfilis när de återvände till Tanzania. Sjukdomen gjorde sedan att födelsetalen sjönk än mer.

Prostitution 
Brudpriset för kvinnan var ofta lågt, och i stället tog mannen ansvar för barnen. Det här systemet innebar att vid en skilsmässa behöll mannen barn och mark och kvinnan flyttade därifrån. En kvinna i Tanzania hade på den tiden ingen rätt att köpa eller ärva mark, vilket gjorde att änkor, frånskilda och ensamstående kvinnor var särskilt ekonomiskt utsatta.

Vid första världskriget anlände många europeiska män till Östafrika, något som ökade prostitutionen. Kvinnor som sökte arbete i städerna diskriminerades ofta och det fanns inte många alternativ till prostitution.

I början av 1990-talet var många av de prostituerade i större städer som Kampala och Kisumu just kvinnor från hayafolket. Prostitution har blivit en accepterad försörjning i haya-samhällen, och prostituerade har kunnat finnas som representanter i till exempel byråd.

Referenser

Folkgrupper i Tanzania
Bantufolk
Billy Summers

Billy Summers är en roman från 2021, skriven av Stephen King.

Handlingen kretsar kring Billy Summers, en mördare som överväger att sluta med sina mord. Han är också en av världens bästa bästa krypskyttar och krigsveteran.

Referenser 

Skönlitteratur 2021
Verk av Stephen King
Jan Långben på fiske

Jan Långben på fiske (engelska: How to Fish) är en amerikansk animerad kortfilm med Långben från 1942.

Handling 
Filmen är uppbyggd som en utbildningsfilm som handlar om Långben som ska visa publiken hur man fiskar. Men det visar sig inte vara särskilt lätt när det ankommer på honom att göra det.

Om filmen 
Filmen hade svensk premiär den 15 november 1943 på biografen Spegeln i Stockholm.

Rollista 
 George Johnson – Långben
 John McLeish – berättare

Källor

Externa länkar 

Disneys animerade kortfilmer
Amerikanska filmer 1942
Animerade filmer 1942
Engelskspråkiga filmer
Filmer i regi av Jack Kinney
Kortfilmer med Långben
Animerade filmer med fiskar
Lista över tyska slagkryssare

Följande lista över tyska slagkryssare innehåller samtliga av de slagkryssare som tillhörde tyska Kejserliga marinen mellan 1910 och 1919.

Fartygen

Von der Tann-klass 

 SMS Von der Tann

Moltke-klass 

 SMS Moltke
 SMS Goeben

Seydlitz-klass 

 SMS Seydlitz

Derfflinger-klass 

 SMS Derfflinger
 SMS Lützow
 SMS Hindenburg

Referenser

Tryckta källor 

 
 Staff, Gary (2014) (på engelska). German Battlecruisers of World War One: Their Design, Construction and Operations. Barnsley: Seaforth Publishing. 

Tyska slagkryssare
Listor med anknytning till militärväsen
Bangala

Bangala kan syfta på:
Bangala (folk), en folkgrupp i Kongo-Kinshasa
Bangala (språk), ett språk i Kongo-Kinshasa, jämför lingalas historia
Bangala (distrikt), en administrativ enhet i Kongostaten och Belgiska Kongo
Makanza (ort), en ort i Kongo-Kinshasa som kallades Bangala under Kongostaten

Se även
Bengali, ett land i serien Fantomen som även kallas Bangalla
Bangala (folk)

Bangala, även lingala eller kigala, är en folkgrupp i Kongo-Kinshasa. De talar bangalaspråket vilket är ursprunget för lingala (även kallat ngala). Bangala var ursprungligen en europeisk samlingsbeteckning på flera folk längs Kongofloden i nuvarande Mongala med omgivningar, men har i takt med scheutisternas mission och utbildning, urbaniseringen, särskilt inflyttningen till Kinshasa, samt den politiska utvecklingen från självständigheten och framåt blivit en självbeteckning.

Bangalafolkens kultur kännetecknades av massiva smycken kring armar, ben och hals, ärrtatuering, omskärelse och tandfilning, bestående av en V-formig tillspetsning av framtänderna.

Källor

Etniska grupper i Kongo-Kinshasa
Bantufolk
CEV Champions League 2017–2018 (damer)

CEV Champions League 2017-2018 var den 58 upplagan av volleybollturneringen CEV Champions League. Tävlingen utspelade sig mellan 17 oktober 2017 och 6 maj 2018. I turneringen deltog 26 lag från CEVs medlemsförbund. Vakıfbank SK vann tävlingen för andra gången i rad (och fjärde gången totalt). I finalen besegrade de CSM Volei Alba Blaj.

Regler

Kvalificering
Ett lag från varje nationellt förbund som begärde det kunde delta i CEV Champions League 2017-18. Baserat på CEV Ranking, baserat på resultaten från de tre senaste upplagorna av europeiska tävlingar, kunde vissa förbund dra nytta av fler lag som deltog i tävlingen. De förbund som fick delta med flera lag var:

 3 lag: ,  och 
 2 lag:  och 

I slutändan deltog tjugosex lag för totalt arton representerade förbund.

Turneringen 
När lagen gick in i turneringen bestämdes utifrån CEV-rankingen. Turneringen bestod av ett kvalspel, följd av gruppspel och slutligen slutspel i cupform. Förutom seminfinalerna, matchen om tredjepris och finalen möttes lagen både hemma och borta på samtliga nivåer. Matchpoäng fördelas enligt: 3 poäng för vinst med 3–0 eller 3–1 i set, 2 poäng för vinst 3–2, 1 poäng för förlust 2–3 och 0 poäng för förlust 1-3 eller 0-3 i set. Lika möten avgjordens med golden set.

Kvalspelet bestod av två omgångar (på pappret tre, varför den första kvalomgången kallades den andra o.s.v.). De sex vinnarna från omgång två gick in i den tredje omgången. Den tredje omgången spelades med hemma- och bortamatcher: de fyra vinnarna gick in i gruppspelet. Lag som besegrades i kvalet gick in i CEV Cup 2017-2018.

Gruppspelet spelades med att alla mötte alla. De första lagen i varje grupp och de två bästa tvåorna (eller om denna var arrangör för finalspelet, den tredje bästa tvåan) gick in i nästa fas. I denna gjorde sex lag upp om tre semifinalsplatser (den fjärde tilldelades arrangörer av finalspelet, CSM Volei Alba Blaj). Placering i gruppen bestämdes av:
Antalet matchpoäng
Antal vunna matcher
Setkvot (antalet vunna set delat med antalet förlorade set);
Bollpoängskvot (antalet vunna bollar delat med antalet förlorade bollar);

Slutspelet bestod av semifinaler, final om tredje plats och final .

Deltagande lag

Turneringen

Andra kvalomgången

Match 1

Match 2

Kvalificerade lag 
 VK Minsk
 VK Maritsa
 Imoco Volley
 Sliedrecht Sport
 KS Developres Rzeszów
 OK Branik

Tredje kvalomgången

Match 1

Match 2

Kvalificerade lag 
 VK Maritsa
 Imoco Volley
 KS Developres Rzeszów
 Vakıfbank SK

Gruppspel 
Gruppspelet lottades 17 november 2017 i Moskva.

Grupp A

Resultat

Tabell

Grupp B

Resultat

Tabell

Grupp C

Resultat

Tabell

Grupp D

Resultat

Tabell

Spel om semifinalplatser

Match 1

Match 2

Kvalificerade lag 
 Imoco Volley
 CSM Volei Alba Blaj
 Galatasaray SK
 Vakıfbank SK

Finalspel

Semifinaler

Match om tredjepris

Final

Individuella utmärkelser

Referenser

Externa länkar
 

CEV Champions League
Sportåret 2017
Sportåret 2018
Volleybollsäsongen 2017/2018
Kalklinbanan Lannafors–Latorpsbruk

Kalklinbanan Lannafors–Latorpsbruk var under 1900-talets första hälft, en 5 km lång linbana för transport av kalk från Lannafors kalkbrott ner till limstenskrossen vid Latorpsbruk station väster om Örebro. Från Latorpsbruks station transporterades kalken vidare via Svartåbanan till Degerfors järnverk.

Källor 

Industrilinbanor
Linbanor i Sverige
Byggnader och anläggningar i Örebro kommun
Kalkbrott
Social Innovation in Health Initiative

Social Innovation in Health Initiative (SIHI) är ett nätverk bestående av organisationer, institutioner och individer i ett flertal länder. SIHI syftar till att utforska innovativa sätt att främja hållbar hälsa för att samarbeta och arbeta med nya forskningsidéer och forskningsbaserad implementering av sociala innovationer. Sociala innovationer 

Nätverket grundades 2014 i ett samarbete mellan Bertha Centre for Social Innovation and Entrepreneurship vid University of Cape Town, Skoll Centre for Social Entrepreneurship vid Oxford University, London School of Hygiene and Tropical Medicine, samt TDR – UNICEF/UNDP/World Bank/WHO Special Programme for Research and Training in Tropical Diseases. Sedan dess har SIHI blivit en plattform som samlar 288 projekt som kan klassificeras som sociala innovationer för hälsa. SIHI delfinansieras av Styrelsen för internationellt utvecklingssamarbete (Sida).

Referenser 

Hälso- och sjukvård
Ernst Rietz (agronom)

Ernesti (Ernst) Otto Rietz, född 24 augusti 1847 i Lund, död 4 mars 1925 i Stockholm, var en svensk agronom.

Ernst Rietz var son till Ernst Rietz. Han genomgick Alnarps lantbruksinstitut 1865–1870 och studerade jordbruk och husdjursavel i England 1871. Han var i trettio år verksam vid jordbruk i västra Skåne; som förvaltare av Kronotorp i Burlövs socken 1872–1879 och som arrendator av Hildesborg i Härslövs socken 1880–1887 och av Skarhult i Skarhults socken 1887–1902. 1899 blev han konsulent och sekreterare i den på hans initiativ bildade Svenska ayrshireföreningen i Stockholm. Denna tjänst innehade han till 1924. 1906 invaldes han i Lantbruksakademien. 

Rietz var en märkesman inom svenskt jordbruk. Som framstående uppfödare av avelsdjur, särskilt nötboskap, verkade han för förädling av den 1847 importerade ayrshirestammen. Han motarbetade därför från 1880-talet importen av djur av skotsk ayrshire. Därigenom gjorde han en insats för att bevara den svenska ayrshirerasens goda mjölkegenskaper och tack vare hans avelsarbete blev den gamla ayrshirestammen på Skarhult Sveriges främsta ayrshirebesättning. Som konsulent inom Svensk ayrshireförening samlade han ayrshireuppfödarna till ett gemensamt likartat avelsarbete. 

Rietz var även aktiv inom hästavelns område. Han stiftade Föreningen för ardennerhästen inom Malmöhus län 1895 och var ordförande där till 1902. Den uppgick då i den hela landet omfattande Stamboksföreningen för svenska ardennerhästen, där han var sekreterare 1902–1908. Rietz tjänstgjorde som prisdomare vid flera lantbruksmöten. Hans arbete för nötkreatursavelns främjande belönades vid allmänna svenska lantbruksmötet i Norrköping 1906 med konungens hederspris. Ernst Rietz är begravd på Skogskyrkogården i Stockholm.

Källor 
 
 Rietz, Ernst Otto på SvenskaGravar.se

Svenska agronomer
Ledamöter av Lantbruksakademien
Svenska forskare under 1900-talet
Forskare från Lund
Gravsatta på Skogskyrkogården i Stockholm
Födda 1847
Avlidna 1925
Män
Beatriz Basto

Beatriz Basto, född 31 augusti 2001 i Matosinhos, Portugal, är en volleybollspelare (libero). Hon spelar i Portugals landslag och deltog med dem i  EM 2019.

På klubbnivå spelar hon för Leixões SC sedan 2016.

Referenser

Födda 2001
Levande personer
Kvinnor
Portugisiska idrottare under 2000-talet
Portugisiska landslagsspelare i volleyboll (damer)
spelare i Europamästerskapet i volleyboll för damer 2019
Volleybollspelare i Leixões SC
Personer från distriktet Porto
Galina Semenova

Galina Semenova, född 1936, död 2016, var en rysk-sovjetisk politiker (kommunist). 

Hon var medlem i Politbyrån för Sovjetunionens kommunistiska parti 1989–1991. Hon var en av endast fyra kvinnliga medlemmar av Politbyrån.

Referenser 

kvinnor
Födda 1936
Avlidna 2016
Ryska politiker under 1900-talet
Ryska kommunister
Sovjetiska politiker
Personer från Smolensk
Alexandra Birjukova

Alexandra Birjukova, född 1929, död 2008, var en rysk-sovjetisk politiker (kommunist). 

Hon var medlem i Politbyrån för Sovjetunionens kommunistiska parti 1988–1991. Hon var en av endast fyra kvinnliga medlemmar av Politbyrån. Samma år, 1988, utnämndes hon även till vice premiärminister och ordförande för socialutvecklingsbyrån.

Referenser 

kvinnor
Födda 1929
Avlidna 2008
Ryska politiker under 1900-talet
Ryska kommunister
Sovjetiska politiker
Mjortvyje dusji

Mjortvyje dusji () är en rysk komedifilm från 1909 regisserad av Pjotr Tjardynin, i fem scener baserad på Gogols roman med samma namn.

Rollista 
Ivan Kamskij – Tjitjikov
Vasilij Stepanov – Sobakevitj
Antonina Pozjarskaja
Pjotr Tjardynin – Nozdrev
Aleksandra Gontjarova

Referenser 

Ryska filmer 1909
Ryska komedifilmer
Ryska stumfilmer
Filmer baserade på ryska romaner
Nikolaj Gogol-filmatiseringar
Maria Kovrigina

Maria Kovrigina, född 1910, död 1995, var en rysk-sovjetisk politiker (kommunist). 

Hon var hälsominister 1953–1957. Som sådan blev hon också den femte kvinnan i Ryssland på en ministerpost.

Referenser 

kvinnor
Födda 1910
Avlidna 1995
Ryska politiker under 1900-talet
Ryska kommunister
Sovjetunionens ministrar
Personer från Kurgan oblast
Russkaja svadba XVI stoletija

Russkaja svadba XVI stoletija (: fritt översatt: Ryskt bröllop på 1500-talet) är en rysk drama-stumfilm från 1909, regisserad av Vasilij Gontjarov.

Rollista 
Aleksandra Gontjarova
Vasilij Stepanov
Andrej Gromov
Lidija Tridenskaja
Pjotr Tjardynin

Referenser

Externa länkar 

Ryska filmer 1909
Ryska stumfilmer
Ryska dramafilmer
Ryska historiefilmer
Vasilij Gontjarov

Vasilij Michajlovitj Gontjarov (), född 1861 i Voronezj, Kejsardömet Ryssland, död 5 september (23 augusti g.s.) 1915 i Moskva, Kejsardömet Ryssland, var en rysk filmregissör och manusförfattare, en av pionjärerna inom rysk film.

Filmografi i urval

Regi 
 1909 - Russkaja svadba XVI stoletija 
 1909 - Smert Ioanna Groznogo
 1909 - Drama v Moskve
 1909 - Mazepa
 1909 - Pesn pro kuptsa Kalasjnikova
 1909 - Vanka-kljutjnik
 1909 - Vij
 1910 - Rusalka
 1910 - Pjotr Velikij
 1911 - Oborona Sevastopolja
 1911 - Evgenij Onegin
 1912 - 1812 god

Referenser

Externa länkar
 

Ryska filmregissörer
Ryska stumfilmsregissörer
Ryska manusförfattare
Manusförfattare under 1900-talet
Personer från Voronezj
Män
Födda 1861
Avlidna 1915
Smert Ioanna Groznogo

Smert Ioanna Groznogo (ryska: Смерть Иоанна Грозного, fritt översatt: Ivan den förskräckliges död) är en rysk dramafilm från 1909, regisserad av Vasilij Gontjarov. Handlingen är baserad på Lev Tolstojs historiska drama om tsar Ivan den förskräckliges död. Filmen är Jakov Protazanovs debut som filmskådespelare. I vissa källor är han också listad som medregissör till filmen.

Rollista 
 A. Slavin – Ivan den förskräcklige
 S. Tarasov – Boris Godunov
 Jelizaveta Uvarova – tsaritsan Anastasia Romanovna
 Nikolaj Vekov – Grigorij Fjodorovitj Nagoj, bror till tsaritsan Maria Nagaja
 Jakov Protazanov – Garaburda

Referenser 

Ryska filmer 1909
Ryska stumfilmer
Ryska dramafilmer
Ryska historiefilmer
Filmer baserade på pjäser
Lev Tolstoj-filmatiseringar
Ivan den förskräcklige på film
Ryska filmatiseringar efter upphovsman
Larissa Reissner

Larissa Reissner, född 1895, död 1926, var en rysk-sovjetisk politiker (kommunist). 

Hon var folkkommissarie för marint underhåll 1918.

Referenser 

kvinnor
Födda 1895
Avlidna 1926
Ryska politiker under 1900-talet
Ryska kommunister
Sovjetunionens ministrar
Personer från Lublin
Domna Komarova

Domna Komarova, född 1920, död 1994, var en rysk-sovjetisk politiker (kommunist). 

Hon var socialminister 1966–1988.

Referenser 

kvinnor
Födda 1920
Avlidna 1994
Ryska politiker under 1900-talet
Ryska kommunister
Sovjetunionens ministrar
Jevdokia Karpova

Jevdokia Fjodorovna Karpova, född 1923, död 2000, var en rysk-sovjetisk politiker (kommunist).

Hon var vice ordförande för ministerrådet 1966–1987.

Referenser 

kvinnor
Födda 1923
Avlidna 2000
Ryska politiker under 1900-talet
Ryska kommunister
Sovjetiska politiker
Lidia Lykova

Lidia Lykova, född 1913, död 2016, var en rysk-sovjetisk politiker (kommunist). 

Hon var socialminister 1961–1967.

Referenser 

kvinnor
Födda 1913
Avlidna 2016
Ryska politiker under 1900-talet
Ryska kommunister
Sovjetunionens ministrar
Nonna Muravjova

Nonna Muravjova, född 1906, död 1986, var en rysk-sovjetisk politiker (kommunist). 

Hon var socialminister 1952–1961.

Referenser 

kvinnor
Födda 1906
Avlidna 1986
Ryska politiker under 1900-talet
Ryska kommunister
Sovjetunionens ministrar
Tatjana Georgijevna Ivanova

Tatjana Georgijevna Ivanova (), född 1940, är en sovjetisk tidigare politiker.

Hon var vice ordförande för Högsta Sovjets presidium 1985–1990.

Referenser 

Ryska politiker under 1900-talet
Ryska kommunister
Sovjetiska politiker
Personer från Moskva
Kvinnor
Födda 1940
Levande personer
11726 Edgerton

11726 Edgerton eller 1998 JA är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 1 maj 1998 av den amerikanske amatörastronomen Robert Linderholm vid Lime Creek-observatoriet. Den är uppkallade efter Harold Eugene Edgerton.

Asteroiden har en diameter på ungefär 16 kilometer.

Referenser 
 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av Robert Linderholm
Astronomiska upptäckter 1998
Drama v Moskve

Drama v Moskve (ryska: Драма в Москве, fritt översatt: Drama i Moskva) är en rysk drama-stumfilm från 1909, regisserad av Vasilij Gontjarov.

Rollista 
 Pjotr Tjardynin
 Aleksandra Gontjarova

Referenser 

Ryska filmer 1909
Ryska dramafilmer
Ryska stumfilmer
Fredrik Julin

Fredrik  Edvard Julin (i riksdagen kallad Julin i Åmberg), född 20 juni 1873 i Ransäters församling, död 25 mars 1941 i Ransäters församling, var en svensk godsägare och politiker. Han var son till godsägare Walfrid Weibull.

Julin var ledamot av riksdagens första kammare 1929–1933. Han tillhörde Bondeförbundet.

Källor

Noter 

Män
Födda 1873
Avlidna 1941
Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare
Svenska politiker under 1900-talet
Personer från Ransäters socken
Svenska godsägare under 1900-talet
11782 Nikolajivanov

11782 Nikolajivanov eller 1969 TT1 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 8 oktober 1969 av den ryska astronomen Ljudmila Tjernych vid Krims astrofysiska observatorium på Krim. Den är uppkallad efter Nikolaj Mikhajlovich Ivanov.

Asteroiden har en diameter på ungefär 3 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av LI Tjernych
Astronomiska upptäckter 1969
Derek Hough

Derek Bruce Hough, född 17 maj 1985 i Salt Lake City i Utah, är en amerikansk professionell tävlingsdansare (inom latinodans), koreograf, skådespelare och sångare. Han är mest känd för att ha varit dansare i TV-programmet Dancing with the Stars från 2007 till 2016, där han innehar rekordet i flest vinster (sex stycken) med respektive kändisdanspartner. Han blev sedan jurymedlem i programmet i början av den 29:e säsongen.

Hough är bror till Julianne Hough som även hon är känd från Dancing with the Stars. Han är även syssling med syskonen Lynch (Riker, Rydel, Rocky och Ross) från den numera upplösta musikgruppen R5.

Referenser

Män
Födda 1985
Levande personer
Amerikanska sångare under 2000-talet
Amerikanska dansare under 2000-talet
Amerikanska koreografer
Musiker från Utah
Personer från Salt Lake City
Bachtjisarajskij fontan

Bachtjisarajskij fontan (ryska: Бахчисарайский фонтан) är en rysk drama-stumfilm från 1909, regisserad av Jakov Protazanov. 

Filmen är baserad på Aleksandr Pusjkins dikt Springbrunnen i Bachtjisaraj och var Jakov Protazanovs regidebut.

Rollista 
 Vladimir Sjaternikov – khanen Girel
 Maria Koroljova – Zarema
 Jelizaveta Uvarova – Maria
 Aleksej Muravin – vizir

Referenser 

Ryska filmer 1909
Ryska stumfilmer
Ryska dramafilmer
Filmer i regi av Jakov Protazanov
Aleksandr Pusjkin-filmatiseringar
Filmatiseringar av dikter
Ryska filmatiseringar efter upphovsman
Jakov Protazanov

Jakov Protazanov, född som Jakov Aleksandrovitj Protazanov 4 februari 1881 i Moskva, Kejsardömet Ryssland, död 8 augusti 1945 i Moskva, Sovjetunionen, var en rysk filmregissör och manusförfattare.

Filmografi

Regi
 1909 – Bachtjisarajskij fontän 
 1912 – Uchod velikogo startsa
 1915 – Plebej (även manus)
 1916 – Pikovaja dama
 1917 – Fader Sergius
 1917 – Satana likujusjtjij
 1919 – Hans drottning
 1919 – Ditja tjuzjogo
 1922 – När blodet sjuder
 1924 – Aelita
 1925 – Evo prisyv 23 janvarja
 1925 – Zakrojsjtjik iz Torzjka
 1930 – Jörgensfesten (även manus)
 1943 – Nasreddin v Buchare

Referenser

Externa länkar
 
 
 

Ryska filmregissörer
Födda 1881
Avlidna 1945
Män
Personer från Moskva
Ryska manusförfattare
Manusförfattare under 1900-talet
Personer i Ryssland under 1900-talet
KLM (olika betydelser)

KLM kan avse:

 KLM – Koninklijke Luchtvaart Maatschappij, nederländskt flygbolag
 KLM (humortrio) – norsk tidigare humortrio bestående av Trond Kirkvaag, Knut Lystad och Lars Mjøen
 KLM-kedjan – kedja i sovjetiska ishockeylandslaget på 1980-talet med spelarna Krutov, Larionov och Makarov
 Kommunal lantmäterimyndighet – administrativ enhet i vissa svenska kommuner

Se även
 LKM – Laddbar kärnmodul (Loadable kernel module), typ av objektfil inom datatekniken