kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
7629 Foros

7629 Foros eller 1977 QK1 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 19 augusti 1977 av den rysk-sovjetiske astronomen Nikolaj Tjernych vid Krims astrofysiska observatorium på Krim. Den har fått sitt namn efter Foros, en plats på Krimhalvön.

Asteroiden har en diameter på ungefär 2 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Nysa.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Nysa-asteroider
Småplaneter namngivna efter platser
Astronomiska upptäckter av Nikolaj Tjernych
Astronomiska upptäckter 1977
8450 Egorov

8450 Egorov eller 1977 QL1 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 19 augusti 1977 av den rysk-sovjetiske astronomen Nikolaj Tjernych vid Krims astrofysiska observatorium på Krim. Den har fått sitt namn efter Vsevolod Aleksandrovitj Jegorov (1930–2001).

Asteroiden har en diameter på ungefär elva kilometer och tillhör asteroidgruppen Padua.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Padua-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av Nikolaj Tjernych
Astronomiska upptäckter 1977
Chandrashekhar Agashe

Chandrashekhar Agashe I, född 14 februari 1888, död 9 juni 1956 var en indisk industriman som är känd som grundaren av Brihan Maharashtra Sugar Syndicate Ltd. Chandrashekhar Agashe College of Physical Education, Chandrashekhar Agashe Road i Shaniwar Peth, Pune och Chandrashekhar Agashe Museum i Raja Dinkar Kelkar Museum är namngivna efter honom. Han är greatgrandfather av sångaren Adi Agashé.

Referenser

Bibliografi

Män
Födda 1888
Avlidna 1956
Personer inom Indiens näringsliv
Das Ende einer Welt

Das Ende einer Welt (Ett världsslut eller Slutet på en värld) är en radioopera i två akter med prolog och epilog med musik av Hans Werner Henze och libretto av Wolfgang Hildesheimer efter novellen med samma namn från hans samling Lieblose Legenden (1952).

Historia 
Verket har form av en traditionell nummeropera med aria, rondo, barcaroll och cabaletta. Henzes parodiska karaktärer understryks i musiken medelst sådana ovanliga instrument såsom dragspel, okarina, en oktett av jazztrumpeter, tromboner och elgitarr, men även med bisarra ljudeffekter på tre förinspelade band. De flesta av dessa ovanliga instrument, liksom musikbanden, tog Henze bort i den reviderade och förkortade scenversionen av år 1965.

Operan hade premiär den 4 december 1953 på Nordwestdeutscher Rundfunk i Hamburg. Scenversionen hade premiär den 30 november 1965 i Frankfurt am Main.

Personer 
Signora Sgambati (sopran)
Markis Montetristo (kontraalt)
Herr Fallersleben (tenor)
Dombrowska (tenor)
Professor Kuntz-Sartori (baryton)
Golch (bas)

Handling 
På en konstgjord ö i Venediglagunen bor den rike amerikanskfödde markisen Montetristo. Han har samlat en skara gäster för en storslagen fest. Då en flöjtist spelar en pastisch på en sonat från 1700-talet börjar huset rasa samman och ön sakta att sjunka ner i havet. Men gästerna är antingen för dumma eller för väluppfostrade för att märka vad som sker. De ropar förtjust på en repris av sonaten allt medan ön försvinner under vattenytan.

Källor

Operor av Hans Werner Henze
Tyskspråkiga operor
Verk 1953
Kåre Hannerz

Kåre Anders Hannerz, född 30 mars 1927 i Luleå, död 9 mars 2012 i Västerås domkyrkoförsamling, var en svensk ingenjör.

Kåre Hannerz var son till Ard Erik och Lisa Hannerz och växte upp i Luleå. Han utbildade sig till civilingenjör i kemi med examen 1949 vid Kungliga Tekniska högskolan i Stockholm och anställdes därefter vid institutionen för fysikalisk kemi. Han var forskningsingenjör på AB Atomenergi i  Stockholm 1953–1954 och arbetade 1954–1956 på Casco. År 1955 blev han teknologie licentiat vid KTH. År 1956 började han arbeta på avdelningen för atomenergi på Asea-Atom i Västerås AB och verkade där till 1992.

Kåre Hannerz hade ett betydande inflytande på utvecklingen av de svenska kärnkraftverken. Han stod bakom idén till värmeverksreaktorn SECURE 1974 och dess vidareutveckling i den elproducerande PIUS. Under 1970-talet utvecklade han metoder för avfallsdeponering.

Han fick 1985 Polhemspriset och 2005 Fysikbjörnen av Stiftelsen Björn Wahlströms fond för sina framstående vetenskapliga insatser inom kärnenergiområdet.

Hannerz gifte sig 1966 med Kerstin Lundquist (1927–2016). De är begravna på Berthåga kyrkogård i Uppsala.

Källor

Om Kåre Hannerz i Svenska Dagbladet den 8 april 2012
 Hannerz, Anders Kåre och Hannerz, Kerstin Eugenia på SvenskaGravar.se

Noter

Mottagare av Polhemspriset
Svenska ingenjörer under 1900-talet
Ingenjörer från Luleå
Gravsatta på Berthåga kyrkogård
Födda 1927
Avlidna 2012
Män
Arne Berglie

Arne Berglie, född 9 april 1930 i Jevnaker i Norge, död 10 december 2021 i Göteborg, var en norsk-svensk ingenjör.

Han var son till Harald Berglie och Thora Thorsen. Han utbildade sig till civilingenjör på Norges tekniska högskola i Trondheim med examen 1954. Han anställdes på Götaverken i Göteborg 1955. Han har varit teknisk direktör på Götaverken Arendal AB.

Arne Berglie fick tillsammans med Hadar Lidén Polhemspriset 1984 för konstruktioner av halvt nedsänkbara offshoreplattformar.

Han gifte sig 1955 med Karin Olsen.

Källor
Vem är Vem? – Götaland utom Skåne, Halland, Blekinge 1965

Noter

Svenska ingenjörer under 1900-talet
Norska ingenjörer
Födda 1930
Avlidna 2021
Män
Mottagare av Polhemspriset
Personer från Oppland fylke
Ove Fernö

Ove Fernö, född 1916 i Göteborg, död 2007, var en svensk kemist.

Ove Fernö växte upp i Helsingborg. Han började utbilda sig i kemi 1934 på Lunds universitet och till kemiingenjör på Kungliga Tekniska högskolani Stockholm. Han började 1941 på Leo Läkemedel AB som organisk kemist för att efter några år bli forskningschef på företaget. Han var senare vice verkställande direktör för Leo Läkemedel.

Ove Fernö utvecklade på Leo nikotintuggummit Nicorette. Det utvecklades efter ett förslag från de båda läkarna Stefan Lichtneckert och Claes Lundgren på fysiologiska institutionen vid Lunds universitet. Dessa föreslog utveckling av en ren nikotinprodukt att använda där påtvingad rökfrihet, till exempel på ubåtar, försvårade personalens koncentrationsförmåga och skapade irritation. Nicorette godkändes i Schweiz som första land år 1978, och i Sverige 1981, som ett receptbelagt läkemedel. 

Han fick 1987 Polhemspriset.

Han var gift med Kerstin Fernö.

Källor
Ove Fernö avliden - Han uppfann Nicorette-tuggummit i Helsingborgs Dagblad den 8 november 2007

Noter

Mottagare av Polhemspriset
Svenska ingenjörer under 1900-talet
Födda 1916
Avlidna 2007
Män
Ingenjörer från Göteborg
Oratorio di Santa Barbara

Oratorio di Santa Barbara är ett oratorium i Rom, helgat åt den heliga jungfrumartyren Barbara. Oratoriet är beläget i anslutning till basilikan Santi Quattro Coronati i Rione Celio och tillhör församlingen Santissimo Salvatore e Santi Giovanni Battista ed Evangelista in Laterano.

Oratoriets historia
Oratoriet omnämns i biografin över påve Leo IV (847–855) i Liber Pontificalis: in oratorio beatae Barbarae qui consitum est infra ecclesiam sanctorum IIII Coronatorum. Detta oratorium utgjorde ursprungligen en del av basilikan Santi Quattro Coronati, men är numera ett separat kapell. I oratoriet finns fragment av 1100-talsfresker föreställande Jungfrun och Barnet samt Scener ur den heliga Barbaras liv. I kryssvalvet återfinns avbildningar av evangelistsymbolerna.

Till höger om ingången finns en fresk från 800-talet, vilken framställer ett helgon med gloria iförd en vit tunika, röd mässhake och pallium; det avbildade helgonet har emellertid inte identifierats.

Bilder

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar

Romersk-katolska kyrkobyggnader i Rom (rione Celio)
Kyrkobyggnader invigda under 800-talet
Kyrkobyggnader helgade åt den heliga Barbara
Rione Celio
Oratorier i Rom
Åsa Sjöberg

Ej att förväxla med sångerskan Åsa Sjöberg (född 1973).

Åsa Maria Elisabet Sjöberg, ogift Granström, född 23 mars 1964 i Farsta församling i Stockholm, är en svensk journalist och filmproducent.

Biografi
Sjöberg är uppvuxen i Avesta.

Efter studier i journalistik vid Stockholms universitet kom Åsa Sjöberg till Strix Television där hon var redaktör och producent i åtta år. Under 1992 och 1993 arbetade hon även framför kameran på en del Strix-program, först som reporter på Efterlyst, därefter som programledare för Prat om sex i TV4 och frågeprogrammet Bongo med Tommy Engstrand i TV3. Hon var därefter producent för flera program, däribland pilotavsnittet för På rymmen.

1999 kom hon till TV4, där hon först var projektledare och exekutiv producent på programavdelningen med ansvar för flera av kanalens fredagsunderhållningar, däribland Sikta mot stjärnorna, Gladiatorerna, Farmen, Fortet och Sen kväll med Luuk. År 2004 blev hon biträdande chef för underhållningsavdelningen under Anders Knave. När Knave lämnade TV4 år 2005 tog Sjöberg över hans position som programchef. År 2007 utsågs hon till ny programdirektör för allmän-TV.

År 2014 blev hon innehållsdirektör och medlem av TV4-Gruppens företagsledning. Hon var fortsatt innehållsansvarig inom TV4 Media och en del av företagsledningen efter att företaget köpts av Telia.

I egenskap av hennes positioner på TV4 har Sjöberg varit exekutiv producent eller samproducent för ett större antal produktioner, däribland Beck, Wallander, Maria Wern och Hundraåringen som klev ut genom fönstret och försvann.

Från 2017 satt Sjöberg i styrelsen för SF Studios. Hon har vidare varit ledamot nordiska distributionsbolaget Nordic World samt Nordisk Film- och TV-Fond, där hon representerade den svenska film- och dramabranschen.

I december 2022 meddelades det att Sjöberg skulle lämna TV4 Media. I maj 2023 utsågs hon till styrelseledamot i produktionsbolaget Art & Bob.

Familj
Åsa Sjöberg är sedan 1988 gift med Niklas Sjöberg (född 1962).

Källor
Åsa Sjöberg på Svensk Filmdatabas
Åsa Sjöberg på Internet Movie Database (internationell filmdatabas på engelska)

Noter

Svenska TV-producenter
Svenska filmproducenter
Svenska journalister under 1900-talet
Journalister från Stockholm
Födda 1964
Levande personer
Kvinnor
Svenska TV-chefer
Margareta Olsson

Gun Kerstin Margareta Olsson, född 3 september 1939 i Landskrona församling i Malmöhus län, är en svensk skådespelare. 

Olsson utexaminerades från Statens scenskola i Malmö 1966. 

Hon har medverkat i bland annat tv-serien Lycka till (1980) och Halvvägs till himlen som hade premiär på TV4 den 11 september 2013.

Filmografi i urval
Den nya människan (1979)
Lycka till! (1980)
Höjdhoppar'n (1981)
Glappet (1997)
Den som spar... (2005)
Isprinsessan (2007)
Love (2008)
Irene Huss - nattrond (2008)
Svamp (2011)
Jävla pojkar (2012)
Johan Falk - kodnamn: Lisa (2013)
Halvvägs till himlen (2013)
Förtroligheten (2013)
Upp i det blå (2016)

Teater

Roller

Källor
Margareta Olsson i Svensk Filmdatabas
Margareta Olsson på IMDB (engelska)

Noter

Svenska skådespelare
Personer från Landskrona
Födda 1939
Levande personer
Kvinnor
Alumner från Teaterhögskolan i Malmö
HD 141937

HD 141569 är en ensam stjärna belägen i den mellersta delen av stjärnbilden Vinkelhaken. Den har en skenbar magnitud av ca 7,25 och kräver åtminstone en handkikare för att kunna observeras. Baserat på parallax enligt Gaia Data Release 2 på ca 30,0 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 109 ljusår (ca 33 parsek) från solen. Den rör sig närmare solen med en heliocentrisk radialhastighet på ca -2 km/s.

Egenskaper
HD 141937 är en solliknande gul till vit stjärna i huvudserien av spektralklass G1 V. Den har en massa som är ca 1,03 solmassor, en radie som är ca 1,05 solradier och har ca 1,2 gånger solens utstrålning av energi från dess fotosfär vid en effektiv temperatur av ca 5 800 K.

Planetsystem
Stjärnan har en exoplanet som följeslagare (HD 141937 b) som tillkännagavs i april 2001 av European Southern Observatory, med en angiven minsta massa på 9,7 jupitermassor. År 2020 mättes omloppsbanans lutning, vilket avslöjar att dess sanna massa är 27,4 jupitermassor, vilket gör den till en brun dvärg. En omloppsperiod på 653 dygn placerar omloppsbanan på ett avstånd 1,5 gånger längre bort från stjärnan än jordens avstånd till solen och med en hög excentricitet på 0,41.

Se även
 Lista över exoplaneter

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/77740/hd141937.

 

		
Stjärnbilden Vågen
HD-objekt
Huvudseriestjärnor klass G	
Bruna dvärgar
Solliknande stjärnor
Bombardier Recreational Products

Bombardier Recreational Products (BRP) är ett kanadensiskt företag som tillverkar motorfordon för terrängkörning, huvudsakligen snöskotrar, bland annat under märkena Lynx och Ski-Doo. Även motorcykelmärket Can-Am, Evinrude utombordsmotorer och motortillverkaren Rotax ägs av BRP. BRP tillverkar även vattenskotrar i form av märket Sea-Doo.

Företaget Bombardier grundades 1942 av Joseph-Armand Bombardier, som räknas som snöskoterns uppfinnare. Företaget byggde från början snöskotrar och andra snögående fordon. Med åren utvecklades det till ett företag med bred verksamhet även inom järnvägs- och flygplanstillverkning, men 2003 knoppades det nuvarande Bombardier Recreational Products av och är alltså inte längre en del av Bombardier-koncernen.

Externa länkar
Bombardier Recreational Products webbplats

Snöskotertillverkare
Kanadensiska tillverkningsföretag
Båtmotortillverkare
Henry Kellgren

Per Henry Theodor Kellgren, född 23 augusti 1886 på Stora Sanna, Ljungarums socken, död 19 november 1954 i Stockholm, var en svensk militär. Han var brorson till Henrik Kellgren.

Henry Kellgren var son till godsägaren Patrik Anton Teodor Kellgren. Efter mogenhetsexamen vid Skara högre allmänna läroverk sökte han sig till det militära och avlade officersexamen vid Karlberg 1908. Kellgren blev 1908 underlöjtnant vid Andra livgrenadjärregementet, löjtnant av II:a klass 1913, löjtnant av I:a klass 1917 och genomgick 1917–1919 krigshögskolan. Han tjänstgjorde 1919–1921 som aspirant vid generalstaben, blev 1922 kapten i armén och senare samma år först kapten vid generalstaben och sedan vid Svea livgarde. År 1928 återvände Kellgren till generalstaben och befordrades 1929 till major. Han var 1930–1932 stabschef vid Norra arméfördelningen och blev 1931 major vid generalstaben. Åren 1932–1935 var han stabschef vid infanteriinspektionen och blev 1934 överstelöjtnant i generalstaben. Kellgren blev 1935 överstelöjtnant vid Hallands regemente, 1936 tillförordnad chef för Norra skånska infanteriregementet, var 1936–1942 överste och chef för samma regemente och 1938–1945 chef för lantförsvarets kommandoexpedition. År 1942 befordrades han till generalmajor i armén och var 1945–1951 chef för försvarets kommandoexpedition. Kellgren befordrades 1951 till generallöjtnant.

Kellgren blev 1938 ledamot av Krigsvetenskapsakademien. Han blev riddare av Svärdsorden 1929, kommendör av andra klassen av samma orden 1939 och kommendör av första klassen 1942.

Källor

Noter

Generallöjtnanter i svenska armén
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Kommendörer av första klass av Svärdsorden
Svenska militärer under 1900-talet
Personer från Ljungarums socken
Födda 1886
Avlidna 1954
Män
X Ophiuchi

X Ophiuchi är en dubbelstjärna och pulserande variabel av Mira Ceti-typ (M) i stjärnbilden Ormbäraren. 

Stjärnan varierar mellan visuell magnitud +5,9 och 8,6 med en period av 338 dygn.

Se även 
 Variabel stjärna

Referenser

Noter 

Stjärnbilden Ormbäraren
Miravariabler
Dubbelstjärnor
HR-objekt
HD-objekt
Finn Haunstoft

Finn Haunstoft, född 8 juli 1928 i Århus, död 15 maj 2008, var en dansk kanotist.

Haunstoft blev olympisk guldmedaljör i C-2 1000 meter vid sommarspelen 1952 i Helsingfors.

Källor 

Danska kanotister
Danska idrottare under 1900-talet
Danska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1952
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1952 från Danmark
Tävlande i kanotsport vid olympiska sommarspelen 1952
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1956 från Danmark
Tävlande i kanotsport vid olympiska sommarspelen 1956
Idrottare från Århus
Män
Födda 1928
Avlidna 2008
Bohusläns lagsaga

Bohusläns lagsaga var en lagsaga som omfattade Bohuslän, och dess härader samt från 1824 även Östra Hisings härad i Västergötland.  Svensk rättegångordning infördes i Bohuslän 1681–1682 och 1681 inrättades denna lagsaga. 1718–1719 var lagsagan delad i två: Bohus läns södra lagsaga och Bohus läns norra lagsaga, och benämns ofta därefter som Bohus läns och Vikarnes lagsaga.

1824 utökades lagsagan med Östra Hisings härad. Under perioden 1837 till 1841 var lagsagan förenad med Hallands lagsaga. 1842 överfördes lagsagan till Västgöta-Dals lagsaga som då fick namnet Västgöta, Dals och Bohusläns lagsaga. Den lagsagan avskaffades sedan samtidigt med övriga lagsagor 31 december 1849.

Lagmän
Alexander Cock 1681–1710
Gustaf Funck 1710–1714
Anders Daniel Stiernklo 1714–1730
Melchior Friedenreich 1730–1743
Carl Axel Lilliecreutz 1743–1760
Sten Cederfeldt 1760–1772
Johan Christian Thomée 1772–1798
Jonne L'Orange 1798–1804
Johan Henrik Boheman 1805–1824

Referenser

Lagsagor
Bohusläns historia
Jonas Anshelm

Jonas Anshelm, född 1960, är professor vid institutionen Tema Teknik och social förändring, Linköpings universitet.

Anshelm disputerade 1990 på en avhandling om teknikkritiken i P.C. Jersilds författarskap. Med teknikkritiken i fokus lyfte han fram samband mellan Jersilds verk i tre faser:

 Under det tidiga 1960-talet kännetecknades verken av en överdriven tilltro till ensidigt rationella synsätt.
 Under 1970-talet präglades böckerna mer av ett politiskt ifrågasättande av den tekniska utvecklingen.
 Under 1980-talet har Jersild sökt sig bakåt i historien och nått en något mer hoppfull syn på människan och samhället.

Anselm har i sin forskning kartlagt och beskrivit debatter, attityder och förväntningar till olika delar av teknikutvecklingen, till exempel kärnkraft och kärnavfall, trafik och trafikdöd, energiproduktion och klimatpåverkan med mera.

Bibliografi (urval) 
 1993 – 
 1995 – 
 2000 – 
 2004 – 
 2005 – 
 2005 – 
 2006 – 
 2006 – 
 2006 – 
 2012 – 
 2013 – 
 2015 –

Referenser

Externa länkar 
 
Publikationslista Jonas Anshelm - Linköping University Electronic Press
 Linköpings Institut - medarbetare - Jonas Anshelm
 

Svenska professorer
Personer verksamma vid Linköpings universitet
Födda 1960
Levande personer
Män
Valstybinė atominės energetikos saugos inspekcija

Valstybinė atominės energetikos saugos inspekcija (VATESI) är den litauiska kärnkraftsmyndigheten.

Den etablerades den 18 oktober 1991 i anslutning till upplösningen av Sovjetunionen för att utöva tillsyn över kärntekniska anläggningar i Litauen, speciellt kärnkraftverket Ignalina med två stycken RBMK-reaktorer (samma typ som i Tjernobyls kärnkraftverk).

Uppgiften att på kort tid skapa en fungerande myndighet genomfördes med internationellt stöd bland annat från Sverige. Det svenska stödet koordinerades från den svenska kärnkraftsmyndigheten SKI genom ett särskilt organ SIP - Swedish International Project Nuclear Safety.

Myndigheten VATESI kom att kravställa och utöva tillsyn över betydande moderniseringar av de två reaktorerna i Ignalina fram till att de stängdes 2004 respektive 2009, och därefter kravställa och utöva tillsyn över aktiviteter för rivning av samma reaktorer - ett arbete som fortfarande (2017) är i en förberedelsefas.

Samarbetet mellan Sverige och Litauen uppmärksammades på ett särskilt sätt på Litauens självständighetsdag den 16 februari 2006 då sex svenska medarbetare i SIP tilldelades ordensutmärkelser av Litauens president Valdas Adamkus.

2016 genomförde IAEA en internationell granskning av VATESI genom en så kallad IRRS-mission (Integrated Regulatory Review Service). Granskningens sammanfattande omdöme var "The Lithuanian infrastructure for nuclear safety and radiation protection, including the two regulatory authorities, has a relatively short history compared with many European countries and was created only after independence in 1990. Taking this into account, the legal and regulatory system and associated regulatory controls are remarkably well-developed, which is a significant achievement,". Man framhöll dock att om de preliminära planerna på nybyggnation av kärnkraft utvecklas vidare krävs att "the regulatory authorities  would have to secure the additional resources and skills required for regulatory oversight of any new facility in due time."

Referenser

Externa länkar 
 VATESI hemsida

Litauens myndigheter
11786 Bakhchivandji

11786 Bakhchivandji eller 1977 QW är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 19 augusti 1977 av den rysk-sovjetiske astronomen Nikolaj Tjernych vid Krims astrofysiska observatorium på Krim. Den har fått sitt namn efter den sovjetiske testpiloten Grigorij Bachtjivandzji.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av Nikolaj Tjernych
Astronomiska upptäckter 1977
11787 Baumanka

11787 Baumanka eller 1977 QF1 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 19 augusti 1977 av den rysk-sovjetiske astronomen Nikolaj Tjernych vid Krims astrofysiska observatorium på Krim. Den har fått sitt namn efter Bauman Moscow State Technical University.

Asteroiden har en diameter på ungefär 7 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Eunomia.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Eunomia-asteroider
Småplaneter namngivna efter platser
Astronomiska upptäckter av Nikolaj Tjernych
Astronomiska upptäckter 1977
Rolf Syrdahl

Rolf Wilhelm Syrdahl, född 20 juli 1912 i Mandal i Norge, död där 12 oktober 1970, var en norsk målare.

Syrdahl studerade för Jean Heiberg och Georg Jacobsen vid den norska konstakademien i Oslo under senare hälften av 1930-talet men tillbringade även en tid i Stockholm där han studerade för Otte Sköld vid Kungliga konsthögskolan samt för Elof Risebye vid Freskoinstituttet i Köpenhamn. Han företog ett flertal studieresor runt om i Europa där han studerade olika freskomålningar. Han var assistent till Hugo Lous Mohr vid utsmyckningen av Vår Frelsers kirke i Oslo 1938–1945. Han medverkade i en rad höstutställningar i Norge och han var representerad i utställningen Ung norsk konst som visades på Göteborgs konsthall 1947. Bland hans egna offentliga arbeten märks dekorationer på Luster Sanatorium, Bergens Posthus och Namdal Fylkessykehus i Norge. Hans konst består av figurer och landskapsmotiv som anknyter till Jacobsens stil.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 361-362, Allhems Förlag, Malmö. 
Rolf Syrdahl Norsk kunstnerleksikon

Norska landskapsmålare
Födda 1912
Avlidna 1970
Män
Personer från Mandals kommun
Norska målare under 1900-talet
20963 Pisarenko

20963 Pisarenko eller 1977 QN1 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 19 augusti 1977 av den rysk-sovjetiske astronomen Nikolaj Tjernych vid Krims astrofysiska observatorium på Krim. Den har fått sitt namn efter 

Asteroiden har en diameter på ungefär 6 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Eunomia.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Eunomia-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av Nikolaj Tjernych
Astronomiska upptäckter 1977
Abraham Syrén

Abraham Syrén, född 9 augusti 1803 i Skärstad, Jönköpings län, död 18 september 1857 i Skärstad, var en svensk målarmästare och målare.

Han var gift med Fredrica Schöldström. Syrén var verksam som målarmästare först i Norrköping och därefter i Linköping. Vid sidan av yrkesmåleriet var han verksam som porträtt och landskapsmålare. Han medverkade i Linköpings slöjd- och konstexposition 1849 med ett flertal kopior efter olika mästare. Syrén är representerad med Motiv från Järnbrogatan vid Norrköpings konstmuseum. Bland hans övriga kända arbeten märks ett porträtt av hustrun samt en stor utsikt över Holmens bruk i Östergötland.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 362, Allhems Förlag, Malmö. 

Svenska målare under 1800-talet
Födda 1803
Avlidna 1857
Män
Personer från Skärstads socken