kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Fiona Mozley

Fiona Mozley, född 1988 i York, är en engelsk författare. Hennes debutroman Elmet var en av de sex titlarna på den korta listan över nomineringar till Bookerpriset 2017.

Bibliografi
 2017 – Elmet

Referenser

Noter

Engelska författare
Engelskspråkiga författare
Brittiska författare under 2000-talet
Födda 1988
Kvinnor
Levande personer
Jon Eriksson

Jon Eriksson var en svensk kansler hos ärkebiskopen, ärkedjäkne och kanik i Uppsala i slutet av 1400-talet och början av 1500-talet.

Jon Eriksson var troligen son till borgmästaren i Uppsala Erik Jonsson. Han bör senast 1497 ha blivit magister och var senast 1499 och ännu 1509 kansler hos ärkebiskop Jakob Ulfsson. Under rådsmötet i Vadstena 1507 representerade han tillsammans med ärkedjäknen Ragvald Ingemundsson ärkebiskopen. Senast 1507 blev han kanik i Uppsala och vistades 1510 i Rom då han utsågs till kanik även i Linköping. Han lånade 1511 ut pengar till Peder Månsson för att driva processen om rätten till Birgittahuset, men tycks kort därefter lämnat Rom. Han närvarade samma år vid Sten Sture den yngres bröllop i Stockholm. 1514-1516 var Jon Eriksson ärkedjäkne i Uppsala men tillträdde aldrig på posten. Han tycks dock ha fortsatt som Jakob Ulfssons kansler, och tillträdde troligen som Gustaf Trolles kansler, en post han innehade senast 1520. I samband med belägringen av Almarestäkets borg 1517 skall han flera gånger ha motsatt sig en kapitulation och drivit på försvaret. Jon Eriksson var den som efter Kristian II:s kröning i Stockholm framförde Gustaf Trolles klagomål mot Stureanhängarna, och berättar då att han tre år hållits fången i Stockholm. Senare under året företog Jon Eriksson en visitationsresa i Norrland å ärkebiskopens vägnar. Han befanns sig i Stockholm då staden belägrades av den svenska upprorsarmén 1521 och sändes 18 november av befälhavarna i Stockholm till Kristian II med rapport om förhållandena i Sverige. Han kom aldrig att återvända till Sverige. Gustav Vasa tycks ha beslagtagit hans gods och sålde 1536 och 1542 Jon Erikssons hus i Uppsala till sina kusiner. Jon Eriksson fortsatte dock att tjänstgöra som den landsflyktige ärkebiskopen Gustaf Trolles kansler. 1530 svor han trohet mot Kristian II i Antwerpen. Han sändes 1532 till Trondheim i samband med Kristian II:s Norgeexpedition men tillfångatogs sedan den misslyckats och inspärrades med den avsatte kungen i tornet i Köpenhamn. Gustav Vasa försökte få honom utlämnad till Sverige men det misslyckades och Jon Eriksson släpptes fri. Han kom att finna en fristad hos Henrik V av Mecklenburg. Åtminstone 1538 var han ännu i livet.

Källor 

Svenska präster under 1500-talet
Födda 1400-talet
Avlidna 1500-talet
Män
Granulocytos

Inom medicin avser granulocytos närvaron av ett ökat antal granulocyter i blodet. Dessa är en kategori av vita blodkroppar. Ofta avser ordet ett ökat neutrofilt granulocytantal, eftersom neutrofiler är de mest vanliga granulocyterna.

Orsaker 
Granulocytos kan vara en egenskap hos ett antal sjukdomar:

 Infektion, särskilt bakteriell
 Malignitet, särskilt leukemi (det är huvuddragen i kronisk myeloisk leukemi)
 Autoimmun sjukdom

Blodsjukdomar
Trident Javelin 2017

TRIDENT JAVELIN 2017 är en militär NATO övning. Övningen kommer att genomföras i november 2017 och involverar datorsimuleringar och kommer bland annat testa NATO:s kommando-struktur. Övningen sker utan soldater, endast datorsimuleringar.

Referenser 

Militärövningar
Nato
2017 i Europa
Paulo David

Paulo David Abreu Andrade, född 1959 i Funchal på Madeira i Portugal, är en portugisisk arkitekt.

Paulo David utexaminerades 1989 från arkitekturfakulteten vid Universidade Técnica de Lisboa och arbetade därefter på Gonçalo Byrnes arkitektbyrå och på João Luís Carrilho da Graças arkitektbyrå. År 1996 återvände han till Funchal, där han grundade ett eget arkitektkontor 2003. Han har haft gästprofessurer vid flera universitet och har vunnit flera priser.

Paulo David nominerades 2005 till Europeiska unionens pris för samtidsarkitektur, Mies van der Rohe-priset, för sitt verk konstcentret Casa das Mudas i Calheta, Madeira, men besegrades av Rem Koolhaas. Paulo David fick 2012 Alvar Aalto-medaljen.

Verk i urval
Konstcentret Casa das Mudas, 2004, Estrada Simão Gonçalves da Câmara nº 37, Calheta, Madeira
Das Salinas restaurang, simbassänger och strandpromenad, 2002-2006, Câmara de Lobos, Madeira
Casa Funchal 05, Funchal, Madeira
Vulkanens Paviljong, São Vicente, Madeira
Grottorna i São Vicente, São Vicente, Madeira

Källor
Paulo David på webbplatsen för Cornell University. Läst 2017-09-15.
Intervju, utvalda verk och presentation av Paulo David på webbplatsen för Transfer Global Architecture Platform. Läst 2017-09-15.

Noter

Externa länkar
 Om Paulo David på Divisare Journals webbplats

Portugisiska arkitekter
Födda 1959
Mottagare av Alvar Aalto-medaljen
Levande personer
Män
The Dark Side

The Dark Side är ett studioalbum med det spanska progressiva power metal-bandet DarkSun. Albumet är en engelsk version av albumet El lado oscuro och utgavs 2007 av skivbolaget FC Metal. Några utgåvar av albumet innehåller en DVD som visar en dokumentär om inspelningen av albumet.

Låtlista 
"Invocation" – 1:17	 
"The Dark Side" – 4:49	 
"A Hero Reborn" – 6:01	 
"Slaves of Fear" – 6:29	 
"Blood Brothers" – 5:17	 
"Prisoners of Fate" – 4:49	 
"Echoes from the Past" – 4:26	 
"Elegy Part I. Confrontation" – 4:26	 
"Elegy Part II. Light Between Darkness" – 1:28	 
"Elegy Part III. Agony" – 2:19	 
"Legend" – 2:08

Medverkande 
Musiker (DarkSun-medlemmar)
Tino Hevia – gitarr
Pedro Junquera – basgitarr
Rafael Yugueros – trummor
Daniel G. (Daniel González Suárez) – sång, gitarr
Víctor Fernández – keyboard

Bidragande musiker
Pablo García – sologitarr (spår 4)
Peter "Peavy" Wagner – sång (spår 12)

Produktion
DarkSun – producent
Lars Ratz, Dani G., Ingo "Charly" Czajkowski – ljudtekniker
Dennis Ward – ljudmix, mastering
Kai Stahlenberg – mastering
Daniel Alonso – omslagskonst

Referenser

Externa länkar 
Låttexter på DarkLyrics
Musikalbum 2007
Spanska power metal-album
Gunnar Magnusson

Karl Gunnar Magnusson, född 22 oktober 1947 i Hedvig Eleonora församling i Stockholm, är en svensk militär.

Magnusson tog officersexamen vid Krigsskolan Karlberg 1969 och blev fänrik vid Jämtlands fältjägarregemente samma år samt löjtnant vid Norra Smålands regemente 1971. Därefter befordrades han till kapten 1972 och major 1980. Han var chef för Taktik- och underrättelseavdelningen vid Arméstaben 1984–1986 och befordrades 1985 till överstelöjtnant. År 1987 studerade han vid Royal College of Defence Studies i Storbritannien. Under 1988 var han chef för Grundutbildningsbataljonen vid Södra skånska regementet, varpå han 1988–1990 var stabschef i 13. arméfördelningen. Han utnämndes till överstelöjtnant med särskild tjänsteställning 1989. Åren 1990–1991 var han chef för Malmöbrigaden, varpå han 1992–1993 chef för den svenska FN-kontingenten i Libanon. Han var 1993–2003 ställföreträdande chef för Controlleravdelningen vid Högkvarteret och 2003–2008 chef för Ekonomistaben vid Högkvarteret.

Under 2000–2004 studerade han juridik vid Stockholms universitet samtidigt som han upprätthöll sina befattningar vid Högkvarteret. År 2004 tog han juris kandidat-examen.

Gunnar Magnusson invaldes 1990 som ledamot av Kungliga Krigsvetenskapsakademien och är sedan 2009 akademiens andre sekreterare.

Referenser

Källor
Anderson, Björn: Kungl Krigsvetenskapsakademien. Svenska Krigsmanna Sällskapet (till 1805), Kungl Krigsvetenskapsakademien. 20 år med akademien och dess ledamöter 1996–2016 (Kungl. Krigsvetenskapsakademien, Stockholm 2016), s. 111.
Kjellander, Rune: Kungl Krigsvetenskapsakademien. Svenska Krigsmanna Sällskapet (till 1805), Kungl Krigsvetenskapsakademien. Biografisk matrikel med porträttgalleri 1796–1995 (Kungl. Krigsvetenskapsakademien, Stockholm 1996), s. 203.

Födda 1947
Levande personer
Män
Militärer från Stockholm
Svenska militärer under 1900-talet
Svenska militärer under 2000-talet
Överstelöjtnanter i svenska armén
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Sahra Wagenknecht

Sahra Wagenknecht, född 16 juli 1969 i Jena i Thüringen i Östtyskland, är en tysk nationalekonom och politiker för Die Linke. Sedan oktober 2009 är hon ledamot av Förbundsdagen, invald för Nordrhein-Westfalen. Från juli 2004 till juli 2009 var hon ledamot av Europaparlamentet.

Biografi
Sahra Wagenknecht har tysk mor och iransk far. Den senare lämnade familjen när hon var ett litet barn. I sin ungdom i Östberlin blev hon medlem av Freie Deutsche Jugend. Hon tog sin Abitur 1988 och inträdde i början av 1989 i Sozialistische Einheitspartei Deutschlands. Några månader senare föll Berlinmuren. Hon blev då snart medlem av Partei des Demokratischen Sozialismus (PDS), som var en av föregångarna till Die Linke. 

Åren 1990–1996 studerade hon filosofi och ny tysk litteratur vid Friedrich-Schiller-Universität Jena, Humboldt-Universität zu Berlin och universitetet i Groningen. Hennes avslutande uppsats handlade om den unge Karl Marx tolkning av Georg Wilhelm Friedrich Hegel. År 2012 tog hon filosofie doktorsexamen i nationalekonomi vid Technische Universität Chemnitz med avhandlingen The limits of choice. Saving decisions and basic needs in developed countries.

Sahra Wagenknecht har författat en rad artiklar om ekonomiska spörsmål om västvärldens ekonomi. I boken Wahnsinn mit Methode. Finanzcrash und Weltwirtschaft (2008) behandlar hon finanskrisen 2007–2008. I boken Freiheit statt Kapitalismus (2011) analyserar hon särskilt hur statlig penningkris har uppstått och pekar på lösningsmodeller för västvärldens ekonomi, varvid ett socialistiskt perspektiv förenas med personligt initiativ, kreativitet och ansvar.

Från juli 2004 till juli 2009 var hon ledamot av Europaparlamentet och sedan oktober 2009 är hon ledamot av Förbundsdagen, invald för Nordrhein-Westfalen. År 2016 utsågs hon att tillsammans med Dietmar Bartsch vara sitt partis förstakandidater till 2017 års val till Förbundsdagen.

Sahra Wagenknecht har profilerat sig som en skarp kritiker av nyliberalism och privatisering samt den sociala nöd och fattigdom som därigenom ska ha uppkommit. Hon har också väckt uppmärksamhet med sin hållning i migrationspolitik. I en intervju med ZDF i september 2017 sade hon: ”Det är inte heller någon vänsterposition att säga att vi bekämpar fattigdom och elände i denna värld genom att vi hämtar så många människor som möjligt från de fattiga länderna till oss. Det kan man ju inte på allvar förespråka, utan man måste bekämpa fattigdom och elände där detta existerar.”

Sahra Wagenknecht förespråkar Kubas och Venezuelas ekonomiska system, men kritiserar den kinesiska statskapitalismen där "arbetare får exploateras till det yttersta".

Referenser

Externa länkar
 Sahra Wagenknechts officiella webbplats.

Tyska nationalekonomer
Die Linke-politiker
Ledamöter av Europaparlamentet från Tyskland
Ledamöter av Europaparlamentet 2004–2009
Tyska förbundsdagsledamöter
Personer från Jena
Födda 1969
Levande personer
Kvinnor
Alumner från Jena universitet
Alumner från Humboldt-Universität zu Berlin
Alumner från Groningens universitet
Stig Sjögren

Stig Lennart Sjögren, född 8 augusti 1918 i Växjö stadsförsamling i Kronobergs län, död 16 december 1998 i Burseryds församling i Jönköpings län, var en svensk militär.

Biografi
Sjögren avlade studentexamen 1938 och officersexamen vid Krigsskolan 1941. Han utnämndes samma år till fänrik vid Kronobergs regemente, där han befordrades till löjtnant 1943 och till kapten 1949. Han studerade vid Krigshögskolan 1950–1952, inträdde i Generalstabskåren 1954 och tjänstgjorde vid staben i I. militärområdet 1956–1959. År 1959 befordrades han till major vid Norra skånska infanteriregementet, varpå han var förste lärare i taktik vid Infanteriets stridsskola 1959–1964, befordrad till överstelöjtnant vid Norra skånska infanteriregementet 1962. Han var utbildningsofficer vid Livregementets grenadjärer 1964–1968, befordrades till överste 1968 och var befälhavare för Umeå försvarsområde 1968–1974. Sjögren var ställföreträdande chef för Norra Smålands regemente 1974–1976, varpå han befordrades till överste av första graden 1976 och var regementschef tillika befälhavare för Jönköpings försvarsområde 1976–1978.

Utmärkelser
  Riddare av Svärdsorden, 1960.

Källor

Noter

Födda 1918
Avlidna 1998
Män
Militärer från Växjö
Svenska militärer under 1900-talet
Överstar i svenska armén
Svenska regementschefer
Riddare av Svärdsorden
Försvarsområdesbefälhavare
John Petersson

John Lennart Petersson, född 20 juni 1923 i Kalmar församling i Kalmar län, död 10 april 1998 i Kalmar Sankt Johannes församling i Kalmar län, var en svensk militär.

Biografi
Petersson avlade officersexamen vid Krigsskolan 1945 och utnämndes samma år till fänrik vid Kronobergs regemente, där han befordrades till löjtnant 1947 och kapten 1958. Han var sektionschef i VII. militärområdet 1961–1962 och kompanichef vid Värmlands regemente 1962–1964. År 1964 befordrades han till major och tjänstgjorde vid Försvarsstaben 1964–1970, befordrad till överstelöjtnant 1966 och som avdelningschef från 1967. Han var bataljonschef vid Bohusläns regemente 1970–1972. År 1972 befordrades han till överste och tjänstgjorde 1972–1977 vid Värmlands regemente, från 1973 som ställföreträdande regementschef tillika ställföreträdande befälhavare för Värmlands försvarsområde. År 1977 befordrades han till överste av första graden och var 1977–1983 chef för Livregementets grenadjärer och befälhavare för Örebro försvarsområde. Petersson är begraven på Norra kyrkogården i Kalmar.

Källor

Noter

Födda 1923
Avlidna 1998
Män
Militärer från Kalmar
Svenska militärer under 1900-talet
Överstar i svenska armén
Svenska regementschefer
Försvarsområdesbefälhavare
Bo Richard Lundgren

Bo Richard Lundgren, född 22 december 1944 i Uppsala församling i Uppsala län, är en svensk reservofficer och ämbetsman.

Biografi
Lundgren blev reservofficer vid Södra skånska regementet 1971, befordrad till kapten i reserven 1974. Han tog juris kandidat-examen vid Stockholms universitet 1975. År 1976 anställdes han som generalsekreterare vid Sveriges Förenade Studentkårer. Han tjänstgjorde 1987–2002 vid Överstyrelsen för civil beredskap: som avdelningsdirektör 1987–1989, som byråchef 1989–1991, som avdelningschef 1991–1997 och som utredningschef 1997–2002. Han var därefter senior rådgivare i verksledningens stab på Krisberedskapsmyndigheten 2002–2004. Åren 2004–2011 var han chef för Institutet för högre totalförsvarsutbildning vid Försvarshögskolan.

Han var expert i Försvarsforskningsutredningen 1991–1992. Han är verksam som strategisk rådgivare hos Straterno.

Bo Richard Lundgren invaldes 1995 som ledamot av Kungliga Krigsvetenskapsakademien.

Bo Richard Lundgren är son till musikforskaren Bo Lundgren och Gunlög Kristina Ringmar. En av hans bröder är dirigenten Hans Lundgren.

Referenser

Födda 1944
Män
Levande personer
Ämbetsmän från Uppsala
Alumner från Stockholms universitet
Svenska ämbetsmän under 1900-talet
Personer verksamma vid Försvarshögskolan
Svenska reservofficerare
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Sven Perfors

Sven Gunnar Perfors, född den 10 januari 1922 i Kristianstads församling i Kristianstads län, död den 25 januari 1994 i Linköpings domkyrkoförsamling i Östergötlands län, var en svensk militär.

Biografi
Perfors avlade officersexamen vid Krigsskolan 1945 och utnämndes samma år till fänrik vid Smålands artilleriregemente, där han befordrades till löjtnant 1947 och till kapten 1958. Han gick Artilleriofficershögskolan vid Artilleri- och ingenjörhögskolan 1947–1948. Han var lärare vid Artilleriets kadett- och aspirantskola 1960–1964 och lärare vid Militärhögskolan 1964–1969, befordrad till major 1965. Han var bataljonschef vid Svea artilleriregemente 1969–1971, befordrades till överstelöjtnant 1971 och var lärare vid Artilleriets stridsskola 1971–1975. Efter att ha befordrats till överste 1975 var Perfors chef för Artilleriets stridsskola 1975–1979 och chef för Svea artilleriregemente 1979–1982. Han är begravd på Södra griftegården i Linköping.

Utmärkelser
  Riddare av första klass av Svärdsorden, 1965.

Referenser

Födda 1922
Avlidna 1994
Män
Militärer från Kristianstad
Svenska militärer under 1900-talet
Överstar i svenska armén
Svenska regementschefer
Personer verksamma vid Försvarshögskolan
Riddare av Svärdsorden
Santa Caterina della Rota

Santa Caterina della Rota är en kyrkobyggnad i Rom, helgad åt den heliga Katarina av Alexandria. Kyrkan är belägen vid Piazza di Santa Caterina della Rota i Rione Regola och tillhör församlingen San Lorenzo in Damaso.

Tillnamnet ”Rota” är latin och betyder vagnshjul, men i detta sammanhang åsyftas det pinohjul eller stegel, på vilket den heliga Katarina torterades.

Historia
Kyrkan omnämns för första gången i ett dokument från 1100-talet och bär där titeln S. Maria in Caterino. Kyrkan tros dock härstamma från 800-talet. Kyrkan restaurerades i slutet av 1500-talet samt ånyo år 1730, då den nuvarande fasaden tillkom.

Interiör
Över högaltaret ses målningen Den heliga Katarinas av Alexandria förhärligande. I det första sidokapellet på höger hand finns Girolamo Muzianos Vila under flykten till Egypten. Målaren ådagalägger här influenser från Tintoretto och Sebastiano del Piombo.

I det tredje sidokapellet på vänster hand omramas fresken Madonnan och Barnet med de heliga Katarina av Alexandria och Apollonia av hermpilastrar; fresken är förmodligen utförd av Vasaris skola. Ovanför fresken ses rödmålningen Salomes dans och Johannes Döparens halshuggning och ovanför denna en putto med två ymnighetshorn. I den krönande lynetten framställs Bebådelsen. 

Innertaket härstammar från den år 1879 rivna kyrkan San Francesco d'Assisi a Ponte Sisto.

I kyrkan vilar gravören och konstnären Giuseppe Vasi (1710–1782).

Bilder

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar

Romersk-katolska kyrkobyggnader i Rom (rione Regola)
Kyrkobyggnader helgade åt den heliga Katarina av Alexandria
Rione Regola
Barockarkitektur i Rom
S Lyrae

S Lyrae är en pulserande variabel av Mira Ceti-typ (M) i stjärnbilden Lyran. 

Stjärnan varierar mellan visuell magnitud +9,3 och 16,0 med en period av 438,4 dygn.

Se även 
 Variabla stjärnor

Referenser

Noter 

Stjärnbilden Lyran
Miravariabler
Libera Me (musikalbum)

Libera Me är ett studioalbum med det spanska progressiva power metal-bandet DarkSun. Albumet utgavs 2008 av skivbolaget FC Metal.

Låtlista 
"Libera Me" – 0:57
"Parasiempre" – 4:55
"Miedo" – 3:46
"Huellas en la arena" – 5:24
"Tan lejos" – 4:56
"La sombra tras el cristal" – 5:12
"Voces en la oscuridad" – 4:48
"Lágrimas de un ángel" – 5:16
"Saltar al vacío" – 4:53
"Libre como el amanecer" – 4:14
"Alma" – 3:39
"Odio eterno" – 5:25

Medverkande 
Musiker (DarkSun-medlemmar)
Tino Hevia – gitarr
Pedro Junquera – basgitarr
Daniel Cabal – trummor
Daniel G. (Daniel González Suárez) – sång, gitarr, basgitarr
Ana Fernández – keyboard
David Figueiras – gitarr

Bidragande musiker
Dani Larriet – sång (spår 12)
Víctor Fernández, Loida Arcos, Carás, Ani MF – kör

Produktion
Dani G. (Daniel González Suárez) – producent, ljudtekniker, ljudmix, mastering
Daniel Alonso – omslagskonst
Sergio Blanco – foto

Referenser

Externa länkar 
Låttexter på DarkLyrics
Musikalbum 2008
Spanska power metal-album
Tocar el sol

Tocar el sol är ett studioalbum med det spanska progressiva power metal-bandet DarkSun. Albumet utgavs 2010 av skivbolaget FC Metal.

Låtlista 
"El sueño de Shiva" (instrumental) – 0:33
"La luz interior" – 5:58	
"Camino a las estrellas" – 4:31
"Tocar el sol" – 3:36	  
"Ánima" – 4:00	  
"Al morir los sueños" – 4:07	 
"Resurrección" (instrumental) – 1:09
"Frágil" – 4:08	
"Despertar" – 4:24	  
"Estatuas de sal" – 4:06	 
"El fin de la eternidad" – 5:31	  

Bonusspår på div. utgåvar
"Ánima" (med Victor García) – 4:00

Medverkande 
Musiker (DarkSun-medlemmar)
Tino Hevia – gitarr
Adrián Huelga – basgitarr
Jose Ojeda – trummor
Daniel G. (Daniel González Suárez) – sång
David Figueiras – gitarr

Bidragande musiker
Víctor García – sång (spår 12)
Ani Fojaco – sång (spår 3)

Produktion
Dani G. (Daniel González Suárez) – producent, ljudtekniker, ljudmix, mastering
Daniel Alonso – omslagskonst
Sergio Blanco – foto

Referenser

Externa länkar 
Låttexter på DarkLyrics
Musikalbum 2010
Spanska power metal-album
Svenska penninglotteriet

Svenska penninglotteriet AB var ett av Svenska staten ägt bolag som organiserade lotterier i form av penninglotter. Bolaget bildades 1938 och upplöstes när det 1997 gick upp i Svenska Spel. Företaget var från 1975 baserat i Visby.

Bakgrund
En föregångare var det av Kung Gustav III bildade nummerlotteriet som verkade mellan 1771 och 1841. När detta lades ner av "moraliska" skäl uppstod många liknande spel i Sverige och spel bedrevs på lotterier anordnade i andra länder som Danmark, Tyskland (Hamburg) och Ungern.

Från 1897 började penninglotterier arrangeras under åren för specifika kulturella ändamål, som för Nordiska museet, Baltiska utställningen i Malmö 1914, Göteborgsutställningen 1923 

Efter upprepade motioner i Sveriges riksdag så bildades bolaget 1938 med ett aktiekapital på 100 000 kronor, och spel började arrangeras från 1939.

Verksamhet
Företaget omsatte 1993 3,8 miljarder kronor med ett överskott till staten på 1,6 miljarder som tillföll statskontoret. Överskottet användes till anslag till allmännyttiga och kulturella ändamål.

Lotteriet
1948 kostade lotterna 10 kronor med påslag för skatt 2 kronor och 1 kronor till försäljningsstället. Högsta antalet lotter var 1,5 miljoner och dragning skedde en gång i månaden, enbart baserat på lottsedelns nummer. 1948 var högsta totala vinstsumman 5,775 miljoner kronor med två högsta vinster på 100 000 och fyra på 50 000 kronor och med lägsta vinst på 25 kronor. 2021 var högsta vinsten på en Penninglott 3 000 000 kr och en lott kostade 50 kr. 1 december 2021 utgick Penninglotten ur Svenska Spels sortiment.

Referenser

Noter

Vidare läsning

Företag bildade 1938
Företag upplösta 1997
Svenska spelföretag
Ej längre existerande svenska företag med statligt ägande
Yorktown, Virginia

Yorktown är administrativ huvudort i York County i Virginia. Vid 2010 års folkräkning hade Yorktown 195 invånare. Orten är känd för belägringen av Yorktown 1781 i amerikanska frihetskriget.

Kända personer från Yorktown 
 Thomas Nelson, politiker

Källor 

Orter i Virginia
York County, Virginia
Surry, Virginia

Surry är administrativ huvudort i Surry County i Virginia. Vid 2010 års folkräkning hade Surry 244 invånare.

Källor 

Orter i Virginia
Surry County, Virginia
OKG

OKG Aktiebolag, tidigare Oskarshamnsverkets Kraftgrupp (OKG) Aktiebolag, är ett av svenskt privat bolag som äger och driver kärnkraftsanläggningen Oskarshamnsverket i Figeholm, utanför Oskarshamn. Bolaget grundades 14 juli 1965.

Uniper-koncernen äger 54,5% av bolaget medan Fortum Sweden AB äger de resterande 45,5%.

På OKG finns det tre reaktorer:
Oskarshamnsverket 1 (O1) -  473 MW, driftstart 1972, stängd 2017 (45 år))
 Oskarshamnsverket 2 (O2) - 638 MW, driftstart 1975, stängd 2015 (40 år))
 Oskarshamnsverket 3 (O3) - 1450 MW, driftstart 1985

Huvudägaren E.ON fattade beslut år 2015 om förtida nedstängning av O1 och O2 med hänvisning till att reaktorerna inte var lönsamma på grund av låga elpriser, krav på omfattande investeringar samt höjd effektskatt.

Referenser

Noter

Externa länkar
 Officiell webbplats

Företag bildade 1965
Svenska kärnkraftsbolag
Företag i Oskarshamns kommun
Figeholm