kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Kristín Marja Baldursdóttir

Kristín Marja Baldursdóttir, född 21 januari 1949 i Hafnarfjörður, är en isländsk författare. Hennes första bok var Måsarnas skratt (Mávahlátur) som kom ut 1995 och ledde till hennes genombrott. Boken blev efter några år teaterpjäs och film. Den utspelar sig i Hafnarfjörður på 1950-talet, i ett hus fullt av kvinnor där huvudpersonen Agga växer upp. De får en chock när Aggas kusin Freyja återvänder från USA, nu vacker, charmerande och med en stark vilja, istället för som tidigare en knubbig tonåring. Måsarnas skratt skildrar den unga kvinnan Aggas dubbla känslor och porträtterar samtidigt fascinationen för Amerika i det nyligen självständiga Island.

Andra kända verk är böckerna om konstnärinnan Karítas: Karitas, utan titel (Karítas án títils) och Óreiða á striga. Den första boken utspelar sig under tidigt 1900-tal och handlar om Karitas uppväxt som yngst bland en fattig änkas sex barn. Kristín Marja hämtade inspiration till änkan ifrån sin egen farmors mor. Hon är noga med att alla barnen ska få studera, men Karitas drömmer om att bli konstnär. Ett oväntat möte med en rik och välvillig kvinna gör det möjligt för Karitas att studera konst, men sedan hindras drömmen igen av att hon oplanerat får barn med en fiskare. Den andra boken om Karitas tar vid 1945 när hennes barn är vuxna och hon återigen får möjlighet att följa sina konstnärsdrömmar ut i världen. Den är översatt till norska och danska men inte till svenska. 

Kristín Marja har mottagit flera priser för sitt författarskap, bland annat den isländska falkorden, och blev nominerad till Nordiska rådets litteraturpris för boken Karitas, utan titel.

Hennes böcker har översatts till de nordiska språken, tyska, franska, nederländska, ungerska, makedonska, italienska och turkiska.

Bibliografi 

 Mávahlátur (1995) – roman (Måsarnas skratt (2005), översatt av Inge Knutsson)
 Hús úr húsi (1997) – roman
 Kular af degi (1999) – roman
 Mynd af konu: Vilborg Dagbjartsdóttir (2000) – biografi om Vilborg Dagbjartsdóttir
 Kvöldljósin eru kveikt (2001) – noveller
 Kinnhestur – novell i antologin Uppspuni (2004)
 Karitas án titils (2004) – roman (Karitas, utan titel (2006), översatt av Inge Knutsson)
 Óreiða á striga (2007) – roman
 Karlsvagninn (2009) – roman
 Kantata (2012) – roman
 Svartalogn (2016) – roman
 Frelsun heimsins (2019) – artiklar och föreläsningar
 Gata mæðranna (2020) – roman

Referenser 

Kvinnor
Födda 1949
Levande personer
Isländska författare under 1900-talet
Isländska författare under 2000-talet
Personer från Hafnarfjörður
Isländska romanförfattare
Isländskspråkiga romanförfattare
Isländska novellförfattare
Isländskspråkiga novellförfattare
Eloise Smyth

Eloise Valentine Smyth, född i mars 1995 i Islington, London, är en brittisk skådespelare.

Biografi 
Smyth är den yngsta av tre barn till musikern Chas Smash, tidigare sångare och musiker i ska-bandet Madness, och dennas tidigare fru Joanna Brown. Smyth är född och uppvuxen i Islington, London.

Skådespelarkarriären började genom en roll i filmen Ill Manors från 2012, där hon bland annat spelade mot Riz Ahmed och Ed Skrein. Under 2015-2017 hade Smyth en återkommande roll i TV-serien The Frankenstein Chronicles, där hon bland annat spelade mot Sean Bean. Därefter hade Smyth en av huvudrollerna i kostymdramat Harlots mellan 2017-2019, där hon tillsammans med bland andra Samantha Morton, Lesley Manville, Jessica Brown Findlay och Liv Tyler spelar en prostituerad flicka i 1760-talets London.

Filmografi (i urval) 

 2012 – Ill Manors
 2012 – Love Bite
 2015-2017 – The Frankenstein Chronicles (TV-serie)
 2017 – How To Talk To Girls At Parties
 2017 – Fortitude (TV-serie)
 2017-2019 – Harlots (TV-serie)

Referenser

Fotnoter

Externa länkar 

 Eloise Smyth på Internet Movie Database (IMDb).

Kvinnor
Födda 1995
Levande personer
Brittiska skådespelare under 2000-talet
Skådespelare från London
Saint-Étienne–Andrézieux järnväg

Saint-Étienne–Andrézieux järnväg var den första järnvägslinjen i Frankrike. Den var 18 kilometer lång och öppnades 1827 för att transportera kol från kolgruvorna vid Saint-Étienne till Pont-de-l’Âne vid Loires biflod Furan. Idag är denna bana, med något ändrad sträckning, del av järnvägslinjen Clermont-Ferrand–Saint Just sur Loire.

Bolaget "Compagnie du chemin de fer de Saint-Étienne à la Loire" bildades 1824 för att bygga och driva linjen. Driften påbörjades sommaren 1827. Linjen användes först enbart för hästdragen godstrafik. På retur till Saint-Étienne fraktade den grus, sand och kalksten. En svaghet med projektet var att Loire enbart är segelbar motströms till Andrézieux bara under ett fåtal dagar varje år. Därför fick båtar byggas i Andrézieux grannort Saint Rambert, vilka bara kunde segla medströms, varefter de fick säljas billigt, vilket negativt påverkade priset för koltransporten. 

Pssagerartrafik startade 1832. Hästdragna vagnar gick i fem kilometer i timmen fram till 1845, varefter bolaget satte in de två ångloken Loire och Furens, tillverkade av Schneider et Cie. Linjen var enkelspårig.

Sträckan mellan Andrézieux och hamnen i Le Coteau vid Loire byggdes 1830. 

År 1857 byggdes linjen  Andrézieux–Le Coteau om för att tillåta trafik med tyngre och snabbare tåg.

Källor
 La naissance des chemins de fer en France – Les Origines: De Saint-Etienne - Andrézieux à Paris - Saint-Germain i La Vie du Rail n°1841 den 29 april 1982

Byggnader och anläggningar i Auvergne-Rhône-Alpes
Hästbanor
Saint-Étienne
Järnvägslinjer i Frankrike
Spårvidd 1435 mm
Järnvägslinjer öppnade 1827
1827 i Frankrike
Bissen, Luxemburg

Bissen  ( , ) är en ort i kantonen Mersch i centrala Luxemburg. Den är huvudort i kommunen med samma namn och ligger vid floden Attert, cirka 20,5 kilometer norr om staden Luxemburg. Orten har 3 260 invånare (2022).

Referenser

Externa länkar 

Orter i Luxemburg
Förlåt, att jag spökar

Förlåt, att jag spökar (engelska: The Time of Their Lives) är en amerikansk fantasy-komedifilm från 1946 i regi av Charles Barton. I huvudrollerna ses komikerduon Abbott och Costello.

Handling 
En pjäsförfattare, en psykiater och ytterligare några bekanta tillbringar en helg på ett gammalt gods som håller på att restaureras. Där får de bekanta sig med ett par busiga spöken som huserat där sedan amerikanska frihetskrigets dagar.

Rollista i urval 

 Bud Abbott - Cuthbert Greenway / Dr. Ralph Greenway
 Lou Costello - Horatio Prim
 Marjorie Reynolds - Melody Allen
 Binnie Barnes - Mildred Dean
 John Shelton - Sheldon Gage
 Gale Sondergaard - Emily
 Lynn Baggett - June Prescott
 Jess Barker - Thomas Danbury
 Ann Gillis - Nora O'Leary
 Donald MacBride - Lt. Mason
 William Hall - Sgt. Conners
 Robert Barrat - Maj. Putnam
 Rex Lease - Sgt. Makepeace
 Kirk Alyn - Dandy på fest

Referenser

Externa länkar 
 
 
 

Amerikanska filmer 1946
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska fantasy-komedifilmer
Amerikanska spökfilmer
Filmer från Universal Studios
Amerikanska frihetskriget på film
1780-talet på film
1946 på film
USA på film
Abbott och Costello-filmer
Tochigifängelset

Tochigifängelset  är ett kvinnofängelse i Tochigi i Japan ungefär 10 mil norr om Tokyo. År 2021 var det Japans största kvinnofängelse och huserar över 600 fångar.  I fängelset finns det möjligheter för internerna att arbeta som frisör, skrivmaskinist eller sömmerska. Skötsamma fångar tillåts arbeta ytterligare två timmar per dag för att kunna tjäna egna pengar.

Referenser 

Kvinnofängelser
Tochigi prefektur
Fängelser i Japan
Kjell Andréasson

Kjell Andréasson, född 6 januari 1938, död 1 februari 2016 i Västerås var en svensk författare som skrev västernböcker under pseudonymerna Charlie Siringo och James Dillinger samt historiska romaner som Holger Due.

Biografi
När Andréasson började skriva westernböcker åt B Wahlströms Bokförlag var denna genre nedåtgående och när serien Wild West lades ned bytte Andréasson pseudonym för att skriva åt Wennerbergs Förlag. Efter att en bok publicerats i serien Prärie lades även denna ned. Den tryckta inlagan till en kommande bok i serien användes i stället för att fylla ut en samlingsvolym kallad "3 västern i en". En tredje bok blev inte ens utgiven i Sverige, men eftersom Wennerbergs Förlag ägdes av danska Winthers förlag blev den utgiven i dansk översättning.

Efter ytterligare skrivande som Holger Due var Andréasson frilandsodlare och mattläggare innan han studerade vid folkhögskola och även ledde skrivarkurser. Akademiska studier ledde senare även till undervisande inom SFI (Svenskundervisning för invandrare). Detta ledde till att författandet avtog och att en 2003 tänkt trilogi aldrig fullbordades.

Bibliografi (urval)

Som Charlie Siringo
Blodigt byte 1980 (Wild West nr 72)
Spel med märkta kort 1981 (Wild West nr 75)
Rent hus i El Paso 1981 (Wild West nr 78)
Jakten på bankrånarna 1982 (Wild West nr 81)
En måste dö 1982 (annonserades att den skulle utges som Wild West nr 83 men efter seriens nedläggning utgiven som Walter Colt nr 11)

Som James Dillinger
Dödens sporrar 1982 (Prärie nr 200)
Blodigt guld 1982 (Prärie nr 205 men endast utgiven som en del av "3 västern i em" nr 34)
Syndens lön (ej utgiven i Sverige utan endast i dansk översättning)

Som Holger Due
Snapphanehjärtan 1983 (trilogi om snapphanar)
Stormfåglarna 1984 (trilogi om snapphanar)
Stridskamraterna 1993 (trilogi om snapphanar)
Barriärerna 1993
Blekt guld 1999 (trilogi om vikingar)
Korpens näbb 2000 (trilogi om vikingar)
Vägen tillbaka 2001 (trilogi om vikingar)
Filip och Alexander 2003 (första delen av en planerad men ej avslutad trilogi)

Referenser

Noter

Män
Födda 1938
Avlidna 2016
Svenska författare under 1900-talet
Westernförfattare
Åke Hartelius

Åke Hartelius, född den 3 september 1887 i Göteborg, död den 6 juli 1964 i Stockholm, var en svensk ämbetsman.

Hartelius avlade juris kandidatexamen vid Uppsala universitet 1911. Han blev assessor vid hovrätten över Skåne och Blekinge 1917, hovrättsråd där 1925, revisionssekreterare 1928 (tillförordnad 1920), var sakkunnig i kommunikationsdepartementet 1927–1930, blev expeditionschef i försvarsdepartementet 1930 och  statssekreterare där 1934 (tillförordnad 1931). Hartelius var häradshövding i Södertörns domsaga 1936–1954.  Han var vice ordförande i Allmänna pensionsförsäkringsbolaget 1938–1953, styrelseledamot i Kungliga Automobilklubben 1932–1959 (andre vice ordförande från 1949), ordförande för anstaltsnämnderna vid Svartsjö och Bogesund 1946–1959, vid Johannesberg 1955–1959. Hartelius invaldes som korresponderande ledamot av Örlogsmannasällskapet 1937. Han blev riddare av Nordstjärneorden 1928, kommendör av andra klassen samma orden 1932 och kommendör av första klassen 1935. Hartelius är begravd på Östra kyrkogården i Göteborg.

Källor 

 
 Kommendörer av Kungl. Nordstjärneorden, 2:a kl. i Sveriges statskalender 1935
 
 
 
 Hartelius, Åke på SvenskaGravar.se

Svenska statssekreterare
Svenska hovrättsråd
Svenska häradshövdingar
Ledamöter av Kungliga Örlogsmannasällskapet
Kommendörer av första klassen av Nordstjärneorden
Svenska jurister under 1900-talet
Svenska ämbetsmän under 1900-talet
Jurister från Göteborg
Ämbetsmän från Göteborg
Gravsatta på Östra kyrkogården i Göteborg
Födda 1887
Avlidna 1964
Män
Hästspårvägen Ramlösa Brunn–Ramlösa Bad

Hästspårvägen Ramlösa Brunn–Ramlösa Bad var en kort privat hästspårväg som anlades våren 1877 i Ramlösa utanför Helsingborg. Avsikten var att transportera gäster på Ramlösa hälsobrunn till och från Ramlösa hafsbadhus, som låg i vad som numera är Sydhamnens industriområde.

Sträckan var knappt tre kilometer och åkturen tog tolv minuter. Ändhållplatsen på Ramlösa Brunn låg ett hundra meter väster
om Ramlösa brunnshotell i brunnsparkens huvudallé.

Trafiken upprätthölls under säsongen sommartid under åren 1877–1890.

År 1891 invigdes Helsingsborgs andra spårtrafikanläggning i samma del av stan, nämligen den 8,2 kilometer långa 600 millimetersbanan Helsingborg-Råå-Ramlösa Järnväg, även kallad "Decauvillen", som gick mellan Söder i Helsingborg till förorterna Råå och Ramlösa. Tågen drevs där från första början med ånglok. Ett stickspår från den nord-sydgående järnvägen ledde till Ramlösa hälsobrunn samma sträckning som den som hästspårvägen hade.

Helsingborgs stads spårvägar invigdes 1903.

Se även
Hälsingborgs stads spårvägar
Helsingborg-Råå-Ramlösa Järnväg

Källor
Henrik Borg, Christer Göransson och Daniel Melchert: Ramlösa Brunn. Ramlösa 2:6, Ramlösa 2:1, m.fl. Helsingborgs kommun, Skåne. Kunskapsunderlag 2017, Kulturmiljörapport 2017:35, [[Kulturen|Kulturhistoriska föreningen för Södra Sverige, sidan 20, nedladdningsbar som pdf-fil på Helsingborg stads webbplats]

Transport i Helsingborg
Hästspårvägar
Hästbanor
Historiska spårvägar i Sverige
Historiska järnvägslinjer i Sverige
Järnvägslinjer öppnade 1877
1877 i Sverige
Upplösningar 1890
Biwer

Biwer  ( , ) är en ort i kantonen Grevenmacher i östra Luxemburg. Den är huvudort i kommunen med samma namn och ligger cirka 20,5 kilometer nordost om staden Luxemburg. Orten har 871 invånare (2022).

Referenser

Externa länkar 

Orter i Luxemburg
10907 Savalle

10907 Savalle eller 1997 XG5 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 6 december 1997 av OCA–DLR Asteroid Survey (ODAS). Den är uppkallad efter Renaud Savalle.

Asteroiden har en diameter på ungefär 5 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av ODAS
Astronomiska upptäckter 1997
10908 Kallestroetzel

10908 Kallestroetzel eller 1997 XH9 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 7 december 1997 av OCA–DLR Asteroid Survey (ODAS). Den är uppkallad efter Karl-Heinz Stroetzel.

Asteroiden har en diameter på ungefär 12 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av ODAS
Astronomiska upptäckter 1997
10943 Brunier

10943 Brunier eller 1999 FY6 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 20 mars 1999 av OCA–DLR Asteroid Survey (ODAS). Den är uppkallad efter journalisten Serge Brunier.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av ODAS
Astronomiska upptäckter 1999
Boulaide

Boulaide  ( , ) är en ort i kantonen Wiltz i nordvästra Luxemburg. Den är huvudort i kommunen med samma namn och ligger cirka 38 kilometer nordväst om staden Luxemburg. Orten har 720 invånare (2022).

Referenser

Externa länkar 

Orter i Luxemburg
Axel Henriksson

Carl Axel Emil Henriksson, född den 9 november 1906 i Visby, död den 26 juli 1979 i Karlstad, var en svensk militär.

Henriksson blev fänrik vid Södra skånska infanteriregementet 1930, löjtnant där 1934 och kapten där 1940. Efter att ha genomgått Krigshögskolan 1940 övergick han som kapten till generalstabskåren 1944 och till Älvsborgs regemente 1946. Henriksson befordrades till major vid regementet 1948, vid generalstabskåren 1952, till överstelöjtnant där 1953, vid Västernorrlands regemente 1955. Han var överste och chef för Hälsinge regemente 1957–1967. Henriksson blev riddare av Svärdsorden 1949, kommendör av samma orden 1961 och kommendör av första klassen 1965. Han vilar på Västra kyrkogården i Karlstad.

Källor 
 
 
 Kommendörer av Kungl. Svärdsorden i Sveriges statskalender 1962
 Kommendörer av Kungl. Svärdsorden, 1:a kl. i Sveriges statskalender 1969
 
 
 Henriksson, Karl Axel Emil på SvenskaGravar.se

Noter

Överstar i svenska armén
Svenska regementschefer
Kommendörer av första klass av Svärdsorden
Svenska militärer under 1900-talet
Militärer från Visby
Gravsatta på Västra kyrkogården i Karlstad
Födda 1906
Avlidna 1979
Män
Cyril Gyllenbögel

Cyril Gyllenbögel, född 9 februari 1908 i Helsingfors, död 21 juli 1967, var en finländsk skolledare. 

Gyllenbögel, som var son till generalstabsöversten, envoyén Karl Volter Boris Gyllenbögel och Anna Dementjeff, blev student 1927, filosofie kandidat 1932 och filosofie magister 1933. Han var lärare vid Svenska lyceum i Helsingfors 1933–1935, vid Ekenäs samskola 1935–1940, tillförordnad äldre lektor i finska vid Svenska lyceum 1941–1945, lärare vid Svenska normallyceum 1946–1949, lektor vid Svenska Handelshögskolan från 1949, lektor vid Svenska handelsinstitutet från 1949, rektor från 1950 och huvudlärare vid Finska normallyceum 1950–1960. Han var lärare vid Svenska medborgarhögskolan 1942–1947, vid Sjökrigsskolan 1942–1944, vid Tekniska högskolan 1946–1949 samt sekreterare och tolk vid Sjögränskommissionen 1940.

Gyllenbögel utgav Rysk elementarbok (1945), Rysk läsebok (1948), Brevkurs i svenska (1957), Radiokurs i ryska (1957, 1964), Rysk lärobok (1965) och kompendier i ryska (1964–1965). Han översatte till ryska Helsingfors-boken, utgiven av Helsingfors stad och Bostadsbyggnadsverksamheten i Norden (Arava, 1960).

Referenser 

Finländska skolledare
Födda 1908
Avlidna 1967
Män
Personer från Helsingfors
Personer i Finland under 1900-talet
1997 XB10

1997 XB10 är en asteroid i huvudbältet, som upptäcktes den 5 december 1997 av den japanske amatörastronomen Atsushi Sugie i Dynic-observatoriet.

Asteroiden har en diameter på ungefär 6 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Ej namngivna småplaneter
Astronomiska upptäckter av A Sugie
Astronomiska upptäckter 1997
Fontana delle Rane

Fontana delle Rane ("Grodfontänen") är en fontän på Piazza Mincio i Quartiere Trieste i norra Rom. Fontänen designades och utfördes av arkitekten och skulptören Gino Coppedè år 1924; denne ritade och planlade hela Quartiere Coppedè, som utgör en del av Quartiere Trieste. Fontänen förses med vatten från Acqua Marcia.

Beskrivning
Fontänen beställdes av Roms kommun. Brunnskaret är omkring tio meter i diameter. I mitten bär en pelare med maskaroner upp en vattenskål, på vars kant sitter åtta grodor; ur deras gap sprutar vatten. Dessa grodors placering påminner om skölpaddorna på Fontana delle Tartarughe. Runt den nedre skålen finns fyra par av tritoner med fiskenät som bär snäckskal; på dessa snäckskal sitter grodor, ur vars näsborrar sprutar vatten. Mellan de parvis ställda tritonerna har skulptören placerat ett snäckskal och ett bi, en hänvisning till Fontana delle Api. Runt brunnskaret löper en trottoarkant dekorerad med stiliserade diamanter.

The Beatles
Den 27 juni 1965 spelade The Beatles två konserter på Teatro Adriano vid Piazza Cavour i Rom – en på eftermiddagen och en på kvällen. Efter kvällskonserten besökte gruppen inneklubben Piper i Quartiere Coppedè. Därefter fick medlemmarna för sig att bada med kläderna på i den närbelägna Fontana delle Rane.

Bilder

Källor

Noter

Webbkällor

Tryckta källor

Externa länkar

 

Fontäner i Rom
Roma Q. XVII Trieste
Arkitekturåret 1924
Verk av Gino Coppedè
Quartiere Coppedè
Skulpturer 1924
1997 YE14

1997 YE14 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 31 december 1997 av den japanska astronomen Takao Kobayashi vid Ōizumi-observatoriet.

Den tillhör asteroidgruppen Gefion.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Gefion-asteroider
Ej namngivna småplaneter
Astronomiska upptäckter av Takao Kobayashi
Astronomiska upptäckter 1997
1997 YW5

1997 YW5 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 25 december 1997 av den japanska astronomen Takao Kobayashi vid Ōizumi-observatoriet.

Asteroiden har en diameter på ungefär 8 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Ej namngivna småplaneter
Astronomiska upptäckter av Takao Kobayashi
Astronomiska upptäckter 1997
1997 YX

1997 YX är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 20 december 1997 av den japanska astronomen Takao Kobayashi vid Ōizumi-observatoriet.

Asteroiden har en diameter på ungefär 3 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Ej namngivna småplaneter
Astronomiska upptäckter av Takao Kobayashi
Astronomiska upptäckter 1997
10914 Tucker

10914 Tucker eller 1997 YQ14 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 31 december 1997 av den italiensk-amerikanske astronomen Paul G. Comba vid Prescott-observatoriet. Den är uppkallad efter den amerikanske astronomen Roy A. Tucker.

Asteroiden har en diameter på ungefär 8 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Themis.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Themis-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av Paul G. Comba
Astronomiska upptäckter 1997
Lars Hagelstam

Lars Hagelstam, född 14 september 1906 i Jakobstad, död 22 januari 1970, var en finländsk läkare.

Hagelstam, som var son till rektorn, filosofie magister Magnus Hagelstam och Gerda Augusta (Lilli) Lindberg, blev student 1925, medicine kandidat 1929, medicine licentiat 1935, medicine och kirurgie doktor 1949 och docent i kirurgi 1958. Han var volontärassistentläkare vid Viborgs länssjukhus 1932, amanuens vid Kirurgiska sjukhusets öronklinik och kvinnoklinik 1934–1935, assistentläkare vid Helsingfors Diakonissanstalts kirurgiska avdelning 1936, volontärassistentläkare vid Åbo länssjukhus 1937, yngre assistentläkare vid Finlands Röda Kors sjukhus 1937–1938, tillförordnad assistentläkare vid Maria sjukhus kirurgiska avdelning 1939, underläkare vid 1. militärsjukhuset 1940–1943, assistentläkare vid Invalidstiftelsens ortopediska sjukhus 1943–1947, assistentläkare vid Maria sjukhus kirurgiska avdelning 1947–1950, biträdande överläkare vid Invalidstiftelsens ortopediska sjukhus 1951–1955, biträdande överläkare vid Maria sjukhus kirurgiska avdelning 1955–1965 och överläkare vid Maria sjukhus kirurgiska avdelning från 1965 och direktör för Maria sjukhus från samma år. Han skrev bland annat Retroposition of Lumbar Vertebrae (akademisk avhandling, 1949) och tilldelades professors titel 1964.

Referenser

Finländska kirurger
Födda 1906
Avlidna 1970
Män
Personer från Jakobstad
Finländska läkare under 1900-talet
Hästspårvägen i Ljunghusen

Hästspårvägen i Ljunghusen var en kort privat hästspårväg på Falsterbonäset, som anlades 1905.

Hästspårvägen i Ljunghusen var en av tre säsongmässigt drivna privata hästspårvagnar, som anlades i Sverige omkring sekelskiftet 1800/1900. Den första var Hästspårvägen Ramlösa Brunn–Ramlösa Bad, som anlades av Ramlösa brunnsbolag och som drevs 1877–1890 för gästerna på Ramlösa hälsobrunn. Den andra var en bana i Limhamn för badgäster som gick mellan Limhamns station och stranden 1900–1914. Den tredje i Ljunghusen var en affär för sommarstuguägare på Falsterbonäset för egen räkning.  

Spårvägen anlades efter det att järnvägslinjen mellan Vellinge och Falsterbo 1904 hade öppnats för trafik och antalet sommarvillor i Ljunghusen och trakten omkring ökat. Det samma år bildade AB Ljungskogens Strandbad lät anlägga en hästspårväg med 891 millimeters spårvidd Ljunghusens järnvägsstation och den södra stranden i Storvägen, med förgrening österut och västerut vid Ljungskogens strand.  

Vagnarna inköptes från J.C. Petersens Gjuteri och Mek. Verkstad i Trelleborg. Det var två personvagnar och en godsvagn. Personvagnarna hade plats för tio personer på bänkar placerade i längdled med ryggarna mot varandra. Ett tältdukstak kunde sättas uppför att skydda mot regn och solvärme. Godsvagnen var en öppen flakvagn.

Sommarstugeägarna betalade en årlig avgift för att utnyttja spårvägen, som fraktade både passagerare och gods till och från järnvägsstationen, inklusive beställda dagligvaror från diversehandeln. 

Hästspårvägen drevs till 1924, då den hade spelat ut sin roll. En rest av banvallen har funnits kvar i form av en gångstig som går från Storvägen till spårvägens sydvästra ändpunkt i närheten av Fricksvägen.

Se även
Hästspårvägen Ramlösa Brunn–Ramlösa Bad

Källor
Gunnar Lenzholt: Ljunghusen hästspårväg juni 1905 – augusti 1924, 891 mm på www.sparvagssallskapet.se, 1998, först publicerad i Koltåget 1972:5

Transport i Vellinge kommun
Hästspårvägar
Hästbanor
Historiska spårvägar i Sverige
Järnvägslinjer öppnade 1905
1905 i Sverige