kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Bretten, Baden-Württemberg

Bretten är en stad i Landkreis Karlsruhe i regionen Mittlerer Oberrhein i Regierungsbezirk Karlsruhe i förbundslandet Baden-Württemberg i Tyskland.

Kommunen ingår i kommunalförbundet Bretten tillsammans med kommunen Gondelsheim.

Referenser 

Kommuner och städer i Landkreis Karlsruhe
Viktorija Zjilinskajte

Viktorija Jurjevna Zjilinskajte  (, litauiska: Viktorija Žilinskaitė), född 6 mars 1989  i Uraj i dåvarande Sovjetunionen, är en rysk handbollsspelare (vänsternia).

Klubblagsspel 
Viktorija Zjilinskajte spelade från 2004 för ryska klubben GK Ufa-Alissa. Fyra år senare  2008 anslöt hon till GK Lada och var med om att vinna EHF cupen 2012 och 2014 . På sommaren 2014 skrev hon kontrakt med  ligakonkurrenten GK Astrachanotjka. Med den klubben vann hon 2016 ryska mästerskapstiteln. Samma år bytte hon klubb till GK Kuban Krasnodar. 2019 anslöt hon till återstartade ryska damhandbollsklubben  CSKA Moskva. Efter en säsong i Moskva återvände hon till Kuban Krasnodar 2020.

Landslagsspel 
Zjilinskajte tillhörde den ryska landslagstruppen från 2008. Med Ryssland vann hon brons i EM 2008 i Makedonien och året efter VM-guld 2009 i Kina. Vid sommar OS 2012 deltog hon i turneringen i London. Vid OS 2016 i Rio de Janeiro var hon med om att vinna OS-guldet. OS-turneringen blev näst sista mästerskapet i ryska landslaget. Hon spelade även EM i Sverige 2016.

Privatliv 
Hon har litauiskt ursprung genom sin farfar som flyttade till Ryssland. Hennes tvillingsyster Jana Zjilinskajte är också handbollsspelare och har varit rysk landslagsspelare som linjespelare.

Referenser 

Kvinnor
Födda 1989
Levande personer
Ryska handbollsspelare
Världsmästare i handboll
Ryska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 2016
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2012 från Ryssland
Tävlande i handboll vid olympiska sommarspelen 2012
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2016 från Ryssland
Tävlande i handboll vid olympiska sommarspelen 2016
Ryska idrottare under 2000-talet
Spelare i GK Astrakhanotjka
Spelare i GK Lada
Spelare i CSKA Moskva (handboll damer)
Svenska mästerskapen i jujutsu 1989

Svenska mästerskapen i ju-jutsu 1989 avgjordes i Högdalen 28 oktober 1989.

Arrangerande förening var  Högdalens Budoklubb.

Resultat

Referenser

Sport i Sverige 1989
1989
Sportevenemang i Stockholm
Dödens skugga

Dödens skugga () är en oljemålning av den engelske konstnären William Holman Hunt. Den målades 1870–1873 och är sedan 1883 utställd på Manchester Art Gallery. 

Hunt var influerad av Bibelns berättelser och gjorde tre resor till det Heliga landet för att uppnå hög autenticitet i sin konst. Dödens skugga tillkom under hans andra resa och skildrar Jesus som ung timmerman och snickare. Han sträcker ut sina armar på ett sätt så att hans skugga bildar ett krucifix bakom honom. Jungfru Maria avbildas knästående bakifrån när hon öppnar en kista innehållande gåvorna från de tre vise männen.

Källor 
Manchester Art Gallerys webbplats
ArtUK
Den store danske
Målningar 1873
Målningar av William Holman Hunt
Målningar på Manchester Art Gallery
Jesus i konsten
Jungfru Maria i konsten
Målningar med motiv från Nya testamentet
Forst, Baden-Württemberg

Forst är en kommun och ort i Landkreis Karlsruhe i regionen Mittlerer Oberrhein i Regierungsbezirk Karlsruhe i förbundslandet Baden-Württemberg i Tyskland.

Kommunen ingår i kommunalförbundet Bruchsal tillsammans med staden Bruchsal och kommunerna  Hambrücken och Karlsdorf-Neuthard.

Referenser 

Kommuner och städer i Landkreis Karlsruhe
Dettenheim

är en kommun i Landkreis Karlsruhe i regionen Mittlerer Oberrhein i Regierungsbezirk Karlsruhe i förbundslandet Baden-Württemberg i Tyskland. Kommunen bildades 1 januari 1975 genom en sammanslagning av kommunerna Liedolsheim och Rußheim i kommunen Liedolsheim-Rußheim. Kommunen fick det nuvarande namnet 1 januari 1978.

Kommunen ingår i kommunalförbundet Graben-Neudorf tillsammans med kommunen Graben-Neudorf.

Referenser 

Kommuner och städer i Landkreis Karlsruhe
Lasse-Majas detektivbyrå (TV-serie, 2020)

Lasse-Majas detektivbyrå är en svensk TV-serie från 2020, regisserad av Ted Kjellsson och Gustaf Åkerblom. Serien är baserad på böckerna Lasse-Majas detektivbyrå av Martin Widmark och Helena Willis med huvudrollerna Lasse och Maja spelade av Elis Nyström och Ellen Sarri Littorin. Den första säsongen spelades in i Luleå och Boden under 2020 och hade premiär den 4 december samma år på streamingtjänsten C More. Den 3 december 2021 hade en andra säsong premiär. Programmet vann Kristallen 2022 som årets barnprogram.

Handling 
Serien handlar om barndetektiverna Lasse och Maja som bor i Valleby och löser diverse mysterier.

Rollista (i urval) 

 Elis Nyström – Lasse
 Ellen Sarri Littorin – Maja
 Anders Jansson – Polismästaren
 Shebly Niavarani – Muhammed Karat
 Christer Fant – Prästen
 Sussie Eriksson – Barbro Palm
 Clara Henry – Sara Bernard
 Philip Oros – Dino Panini
 Madeleine Martin – Sigge Jansson
 Anna Sise – Ivy Roos
 Gunnar Eklund – Rune Andersson
 Schiaffino Musarra – Ronny Hazelwood
 Linda Zilliacus – Riita Heijalainen
 Sissela Benn – Sjuksyster Mary
 Henrik Ståhl – Roland Svensson (säsong 1)
 Håkan Bengtsson – Vaktmästare Risto (säsong 1)
 Olle Sarri – Torkel Nööt (säsong 2)
 Christian Svensson – Herr Åkerö (säsong 2)
 Olof Wretling – Reinar Gloss (säsong 2)
 Alva Bratt – Jenny (säsong 2)

Säsonger

Säsong 1 
Avsnitten i första säsongen är baserade på följande böcker:
Avsnitt 1 – Brandkårsmysteriet 
Avsnitt 2 – Skolmysteriet
Avsnitt 3 – Modemysteriet
Avsnitt 4 – Kyrkomysteriet
Avsnitt 5 – Sjukhusmysteriet
Avsnitt 6 – Kärleksmysteriet

Säsong 2 
Avsnitten i den andra säsongen baseras på följande böcker:

 Avsnitt 1 – Simborgarmysteriet
 Avsnitt 2 – Hotellmysteriet
 Avsnitt 3 – Detektivmysteriet
 Avsnitt 4 – Tidningsmysteriet
 Avsnitt 5 – Födelsedagsmysteriet
 Avsnitt 6 – Fängelsemysteriet

Referenser

Externa länkar 
Lasse-Majas detektibyrå på C More

TV-seriestarter 2020
Svenskspråkiga TV-serier
Svenska TV-serier från 2020-talet
Svenska TV-serier baserade på böcker
Kristallenvinnare 2022
Hollandse Ijsselbarriären

Hollandse Ijsselbarriären (nederländska: Stormvloedkering Hollandse IJssel och Hollandsche IJsselkering, även Algerakering) är en översvämningsbarriär nära Rotterdam i västra Zuid-Hollandi Nederländerna. Barriären kan stängas vid hotande översvämningar från Nordsjön och utgör den första delen av Deltawerken och invigdes 1958.

Geografi
Barriären sträcker sig över floden Hollandse IJssel kort före sammanflödet med floden Nieuwe Maas mellan kommunerna Capelle aan den IJssel och Krimpen aan den IJssel öster om Rotterdams centrum. Hollandse Ijsselbarriären skyddar det lägstliggande området på ca 6,5 meter under havsytan i Nederländerna.

Konstruktionen
Barriären löper genom floden och utgörs av två stålportar. Portdörrarna har en vikt om cirka 635 ton vardera med en längd om cirka 81,2 meter och en höjd om ca 11,5 meter över vattenytan. Portdörrarna är placerade mella 2 cirka 45 meter höga betongtorn.

Det finns 1 sluss genom barriären, när portarna är stängda kan fartyg passera genom den cirka 24 meter breda "Algera-slussen" direkt nordväst om barriären. Anläggningen har reservkraftverk så barriären kan användas även vid strömavbrott.

Den ca 670 meter långa bron Algerabrug leder över barriären.

Historia
Första spadtaget gjordes 18 januari 1954 året efter Stormfloden i Nordsjön 1953. Den första teststängningen genomfördes den 6 maj 1958. Barriären invigdes den 22 oktober samma år och namngavc då Algerakering efter den tidigare transportministern Jacob Algera (Ministerie van Verkeer en Waterstaat).

Bron Algerabrug utgör den första fasta landförbindelsen mellan Krimpen aan den IJssel och övriga Zuid-Holland.

Sedan byggandet av Maeslantbarriären minskade behovet av Hollandse Ijsselbarriären, dock tar stängningen betydligt längre tid än för Hollandse Ijsselbarriären.

Den 6 november 2018 utsågs Hollandse Ijsselbarriären till ”Rijksmonument” (Nationalmonument).

Referenser

Externa länkar

 Om Deltawerkens översvämningsbarriärer
 Karta över Deltawerken

Väg- och vattenbyggnad
Översvämningsskydd i Nederländerna
Byggnader och anläggningar i Rotterdam
1958 i Nederländerna
Arkitekturåret 1958
Ludvig Fristedt

Ludvig Fristedt, född 21 mars 1844 i Klara församling, Stockholm, död 11 april 1899 i Stockholm, var en svensk skådespelare.

Biografi
Fristedt föddes utom äktenskapet av okända föräldrar. Han flyttade tidigt med sin fostermor till Finland. Sin finlandssvenska dialekt lyckades han sedan aldrig arbeta bort. 1862 kom han i maskinlära och fyra år senare återvände han till Stockholm där han fick plats vid Bergsunds Mekaniska Verkstad. Han hade redan fångats av teaterintresset och samma år gjorde han sin scendebut på den då nyinvigda Nya Teatern i Helsingfors. Wilhelm Åhman, som var teaterns sceniske styresman, blev Fristedts förste lärare. Han blev kvar till 1869, då han övergick till Thérèse Elfforss sällskap. 1870 antogs han som elev vid de kungliga teatrarna och anställdes som skådespelare 1873. 

Hans framgångar vid den kungliga scenen uteblev och hösten 1879 gick han över till Nya Teatern, och stannade där till 1891. De följande åren tillhörde han flera resande teatersällskap. 1896 anställdes han vid Vasateatern, Hans sista år verkade han som andreregissör vid Svenska teatern.

Bland hans roller kan nämnas titelrollen i Gringoire, Sune i Bröllopet på Ulfåsa, Laërtes i Hamlet, Lætorius i Cajus Grachus Boussman i Dagward Frey, Florizel i En vintersaga, Knox i Maria Stuart, Noëthold i Rolands dotter, Saltabadil i Kungen roar sig, Rudorf i Läkaren och Statyn i Lycko-Pers resa.

Utanför scenen ska Fristedt ha varit asocial och särskilt hysa aversion mot kvinnligt sällskap.

Fristed avled i tuberkulos och begravdes den 14 april 1899 på Norra begravningsplatsen.

Omdömen

Teater

Roller (ej komplett)

Referenser

Noter

Källor 

 Kungl. teatrarne under ett halft sekel 1860-1910

Män
Födda 1844
Avlidna 1899
Svenska skådespelare under 1800-talet
Skådespelare från Stockholm
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Sulzfeld, Baden-Württemberg

Sulzfeld är en kommun och ort i Landkreis Karlsruhe i regionen Mittlerer Oberrhein i Regierungsbezirk Karlsruhe i förbundslandet Baden-Württemberg i Tyskland.

Kommunen ingår i kommunalförbundet Sulzfeld tillsammans med kommunen Zaisenhausen.

Referenser 

Kommuner och städer i Landkreis Karlsruhe
Jordi Masip

Jordi Masip López, född 3 januari 1989 i  Sabadell, Barcelona, är en spansk fotbollsspelare som spelar som målvakt för La Liga-laget Real Valladolid.

Klubbkarriär

Barcelona 
Masip flyttade till FC Barcelonas La Masia 2004, 15 år gammal. Han gjorde dock inte sin seniordebut för Barcelona, utan säsongen 2008–09 spelade gjorde han sin debut med det spanska laget UE Vilajuïga i spanska fjärde divisionen, dit han var utlånad.

Efter lånet återvände Masip till FC Barcelona B och var andra eller tredje målvakt under sina första år. Under säsongen 2014–15 flyttades han upp till första laget och var tredjemålvakt i storklubben efter Claudio Bravo och Marc-André ter Stegen. 

Den 16 december 2014 gjorde Masip sin tävlingsdebut för A-laget, i en 8–1-hemmaseger mot SD Huesca på Camp Nou i Copa del Rey. Den 23 maj året därpå, i ligans sista omgång, fick han göra sin debut i La Liga, eftersom klubben redan hade utsetts till mästare. Laget släppte in två mål i andra halvlek i en 2–2-hemmamatch mot Deportivo de La Coruña.

Valladolid 

Den 17 juli 2017 undertecknade han, som bosman, ett treårigt kontrakt med Real Valladolid. Han spelade varje minut av sin debutsäsong bortsett från de sista ögonblicken av play-offsegern mot CD Numancia, när lagets tränare Sergio González gav Masips back-up Isaac Becerra ett par minuters speltid när uppflyttning var säkrad.

Meriter 

 La Liga : 2014–15
 Copa del Rey : 2014–15, 2015–16
 Supercopa de España : 2016
 FIFA Club World Cup : 2015

Referenser 

Spanska fotbollsmålvakter
Katalanska fotbollsspelare
Katalanska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Real Valladolid
Fotbollsspelare i FC Barcelona
Spelare i FC Barcelona B
Spelare i Tercera División
Spelare i Segunda División B
Spelare i Segunda División
Spelare i La Liga
Spanska idrottare under 2000-talet
Personer från Sabadell
Födda 1989
Levande personer
Män
Tip-Top

Tip-Top var en biograf belägen vid Drottninggatan 51 på Norrmalm i Stockholm. Tip-Top öppnade 1909 och stängde 1918.

Historik

Tip-Top låg i en (numera riven) byggnad i kvarteret Blåmannen uppförd 1904 och fyra år senare komplett omgestaltat av arkitektfirman Dorph & Höög som även ritade biografen. Till en början ansåg man att lokalen, en tidigare butik, var olämplig för filmvisning. Salongen sträckte sig inåt bakgården och var bara 4,5 meter bred men 33 meter lång. Den hade fönster och några dörrar till bakgården och rymde 188 sittplatser. Entrén var från Drottninggatan och innanför fanns en mindre foajé. 

Tip-Top öppnade sina portar den 20 januari 1909 och var då den 20:e biografen i Stockholm. Biografägaren var byggmästaren John A. Bergendahl som drev ett stort antal biografer under stumfilmstiden i staden. Han beslöt att enbart visa västernfilmer på Tip-Top vilket visade sig blev ett framgångsrikt koncept. Filmvisningarna började redan på eftermiddagarna. I september 1918 lades Tip-Top ner och salongen blev butik igen.

Se även
Central-Biografen som låg i kvarteret Blåmannen mellan 1904 och 1910.

Källor

Externa länkar

Norrmalm
Nedlagda biografer i Stockholm
Bildanden 1909
Upplösningar 1918
1909 i Sverige
Stråbergsmyren

Stråbergsmyren är en by i Karlskoga kommun, belägen söder om Linnebäck. Den bebyggelse som ursprungligen kom att utgöra Stråbergsmyren etablerades år 1620 av häradsdomaren i Karlskoga bergslag Jon Björnsson.

Referenser

Noter 

Orter i Karlskoga kommun
Olly Donner

Olga ”Olly” Donner, född Sinebrychoff 28 september 1881 i Helsingfors, död 22 september 1956 i Arlesheim, var en finländsk författare och antroposof.

Donner, som var dotter till kommerserådet Nicholas Sinebrychoff och Anna Nordenstam, var gift med ingenjören Uno Donner. Hon använde pseudonymen Jean Bray.


Bibliografi
Allegories fantasques: Chansons joyeuses et tristes (1911)
Förståelsen (1914)
Nikitka (1915)
Golgát (dikter, 1917)
Människovägen (dikter, 1917)
Livsriddaren. Dikter och legender (1926)
Mön från Nymwegen. Flamländskt mirakelspel från 1500-talet (1926)
Angelus. Tragi-komiskt marknadsspel i tre akter (1927)
Blå Torild. Nytids riddarspel (1927)
Hans handske. Sagodrama (1927)
Mefistospel kring Lancelot, furste av Danmark, och den sköna Sanderin (1927)
En kritikers anteckningar (av Jean Bray, 1928)
Gerknäs sagoteater (1936)
Svalesyskon (1936)
Ur Rübezahlsagorna och En dröm i drömmen (1936)
Kråckle (1937)
Gerknäs sagor och spel (1938)
När Nippan neg (1938)
Morelius (1939)
Sagornas Visselgren (teckningar av Gunnel Wahlfors, 1939)
Mary Brita skriver (1940)
Legenden om Diktar-Pehr (1941)
Sagonoveller (1942)
Lissi Grön (1943)
Legend- och folkspel (1945)
Nya frun (roman, 1946)
Järndoggen (1949)
Mellan bygdens gårdar (1950)
Växlande ansikten: Villa och verklighet (noveller, 1951)
Varför inte (roman, 1953)

Referenser

Uppslagsverk

Noter

Vidare läsning

Externa länkar 

Författare från Helsingfors
Finlandssvenska författare
Svenskspråkiga författare
Födda 1881
Avlidna 1956
Kvinnor
Finländska författare under 1900-talet
Forbach (olika betydelser)

Forbach kan syfta på:

 Forbach – en kommun i departementet Moselle i Frankrike
 Forbach (arrondissement) – ett tidigare arrondissement i Frankrike –2015
 Forbach (kanton) – en kanton i Frankrike
 Forbach, Baden-Württemberg – en kommun i Baden-Württemberg i Tyskland
Forbach, Baden-Württemberg

Forbach är en kommun och ort i Landkreis Rastatt i regionen Mittlerer Oberrhein i Regierungsbezirk Karlsruhe i förbundslandet Baden-Württemberg i Tyskland.

Referenser 

Kommuner och städer i Landkreis Rastatt
Gottfried Lindemann

Gottfried Lindemann, död 1741 i Karlshamn var en svensk tonsättare och organist i Karlshamns församling.

Biografi
Gottfried Lindemann var troligen från Stettin och elev till Friedrich Gottlieb Klingenberg. Mellan 1713–1717 skrev Lindemann av musik i Stettin och Hamburg. Han antogs 27 oktober 1719 som organist i Karlshamns församling. Han var troligen en uppskattad musiker och 1721 tackade kyrkorådet honom för vacker musik. 1721 bodde han på nummer 23 hos Johan Bötker. 1722 flyttade han till borgaren Åke Humblegren på nummer 169. Lindemann flyttade 1727 till nummer 88 och 1729 till nummer 73. Lindemann gifte sig omkring 1730 med Magdalena Ellers. De flyttade samma år till nummer 27. Ellers och Lindemann fick tillsammans dotter Hedevig (född 1731). De bodde från 1739 på nummer 73 i Karlshamn. Lindemann begravdes 8 mars 1741 i Karlshamn.

Musikverk
Wo ist der Liebste hingegangen för altsolo, två viola da braccio, violon och orgel. Skriven till Kristi himmelsfärdsdag den 13 maj 1726 i Karlshamn. Texten är skriven av Angelius Silesius.
6 arior och kantater.

Kantater
Singetfrölich Gott. Herr Gott, dich loben wir Auf. Skriven den 15 december 1721, till firande av freden mellan Sverige och tsaren i Moskva.

Referenser

Externa länkar 
 

Svenska organister under 1700-talet
Födda okänt år
Avlidna 1741
Män
Svenska musiker under 1700-talet
Svenska klassiska kompositörer under 1700-talet
Bengt Lidner (organist)

Bengt Lidner, död 1754 var en svensk tonsättare och domkyrkoorganist i Göteborg.

Biografi
Bengt Lidner arbetade i Göteborg. Han antogs 1713 som organist i Maria församling, Helsingborg av borgmästaren Silvius. Han gifte sig den 13 oktober 1714 med jungfrun Christina Frijs. Lidner blev senare organist i Karlskrona storkyrkoförsamling, Karlskrona. 1734 blev han domkyrkoorganist i Gustavi församling, Göteborg. Han var 1718 stadsmusikant i Malmö och omkring 1725 organist i Malmö tyska församling. Lidner avled 1754.

Lidners fru avled 1748. De fick tillsammans två barn Cecilia och Olof. Cecilia Lidner var gift med kyrkoherden Georg Grahl. Olof Lidner blev domkyrkoorganist i Göteborg.

Musikverk
Tre arior efter honom finns bevarade. De är nedtecknade av organisten Gottfried Lindemann i Karlshamns församling, Karlshamn. Manuskripten ingår i Wensters samling och finns på Lunds Universitetsbibliotek.

Solosånger
Andan som öfver the trogna utguten, för sång, två violiner och orgel. Skriven till pingsten.
Wår broder kiär , för sång, två violiner eller oboer och orgel. Skriven till påskenen.
Dess Geistes frucht, för sång, två violiner och orgel. Skriven till pingsten.

Referenser 
Göteborgs Rådhusrätt och Magistrat före år 1900 (O) EIIIa:16 (1760-1761) Sida: 1391

Externa länkar 
 

Svenska domkyrkoorganister
Svenska organister under 1700-talet
Födda okänt år
Avlidna 1754
Män
Svenska musiker under 1700-talet
Svenska klassiska kompositörer under 1700-talet
Svenska stadsmusikanter
Bühl, Baden-Württemberg

är en stad i Landkreis Rastatt i regionen Mittlerer Oberrhein i Regierungsbezirk Karlsruhe i förbundslandet Baden-Württemberg i Tyskland.

Staden ingår i kommunalförbundet Bühl tillsammans med kommunen Ottersweier.

Referenser 

Kommuner och städer i Landkreis Rastatt
Bartolo Longo

Bartolo Longo, född 10 februari 1841 i Latiano, Apulien, död 5 oktober 1926 i Pompeji, Kampanien, var en italiensk romersk-katolsk advokat och dominikatertiar. Han vördas som salig i Romersk-katolska kyrkan, med minnesdag den 5 oktober.

Biografi
Bartolo Longo avlade juris doktorsexamen vid Neapels universitet år 1864. Efter att under en period ha avfallit från Kyrkans lära återfick han sin tro och avlade sina löften som tertiar i dominikanorden år 1871. Longo slogs av den svåra fattigdomen som var utbredd i området kring Pompeji och beslutade att uppföra en helgedom åt Vår Fru av Rosenkransen. Longo och hans hustru Mariana di Fusco (1836–1924) grundade flera välgörenhetsinrättningar för de fattiga. Longo grundade Den heliga Rosenkransens döttrar, som tog hand om och skötte föräldralösa barn

Bilder

Källor

Webbkällor

Tryckta källor

Externa länkar

Saligförklarade personer
Män
Födda 1841
Avlidna 1926
Italienska advokater
Italienska dominikaner
Personer från Latiano
Personer i Italien under 1800-talet
Personer i Italien under 1900-talet
Grundare av katolska ordnar, sällskap och institut
Personer saligförklarade av påve Johannes Paulus II
Heliga gravens orden
Erik Karlmark

Erik Gustav Karlmark, född 20 september 1903 i Stockholm, död där 10 december 1987, var en svensk rättsläkare.

Erik Karlmark var son till korkarbetaren Anders Karlmark. Han blev student 1922, medicine kandidat 1925, medicine licentiat 1930 och efter disputation 1932 medicine doktor 1933 och juris kandidat 1942, allt i Stockholm. Karlmark innehade amanuensförordnanden i fysiologi och patologi vid Karolinska Institutet 1926–1937, under vilken tid han även var tillförordnad laborator under ett år, och även amanuens i rättsmedicin. 1936 blev han docent i rätts- och statsmedicin vid Karolinska Institutet. Karlmark var i flera repriser 1932–1944 tillförordnad andre stadsläkare i Stockholm och från 1935 medicinskt biträde vid kriminalpolisens centralbyrå där. Han företog studieresor utomlands och publicerade arbeten inom bland annat patologi, rättsmedicin och kriminologi.

Källor

Noter 

Svenska rättsläkare
Läkare från Stockholm
Födda 1903
Avlidna 1987
Män
Svenska läkare under 1900-talet
Johanna Wyckman

Johanna Wyckman, född 23 februari 1996 i Oskarshamn, är en svensk heltidspolitiker för Liberalerna.

Hon är sedan mars 2020 regionråd med ansvar för hälso- och sjukvård i Region Kalmar län och förbundsordförande för Liberalerna i Kalmar län sedan december 2020. I Region Kalmar län är hon sedan mars 2020 ordförande i beredningen för hållbarhet och folkhälsa, ledamot i regionstyrelsen och ledamot i regionala utvecklingsnämnden. I Oskarshamn kommun är hon ledamot i kommunfullmäktige sedan valet 2018.

Mellan september 2018 och mars 2020 har hon haft uppdrag som vice ordförande i samhällsbyggnadsnämnden i Oskarshamn kommun.

Referenser 

Svenska politiker under 2000-talet
Kvinnor
Födda 1996
Levande personer
Svenska liberaler
Personer från Västervik
Svenska regionråd
Carl Hjortberg

Carl Fredrik Hjortberg, född 7 januari 1848 i Hedvig Eleonora församling, Stockholm, död 27 maj 1897 i Göteborgs domkyrkoförsamling, var en svensk skådespelare, sångare och sångpedagog.

Biografi
Hjortberg var son till musikern Johan Fredrik Hjortberg och hans hustru Christina Sandberg. Efter avslutad skolgång fick han arbete på en mäklarfirma, där han inte trivdes. Han var elev vid Kungliga Musikaliska Akademien och Kungliga Teatern 1871—1873. Sommaren 1873 scendebuterade han i en större roll som Marcassou i Tjufskyttarne på Djurgårdsteatern. Säsongen 1873-1874 var han hos Wilhelm Åhmans sällskap i Göteborg. 1874 följde han med Åhman till Stockholm och Nya teatern. Senare var han verksam vid Stora teatern i Göteborg. 

Efter femton år hade Hjortberg tröttnat på scenlivet och började arbeta som sånglärare. Han var känd för sin musikaliska begåvning. Från 1891 var han musikrecensent i Göteborgs Handels- och Sjöfartstidning.

Bland hans roller kan nämnas Horace i Den svarta dominon, Sylvain i Villars dragoner, Räfklo i Målaren och modellerna, Farinelli, Montedafior i Frihetsbröderna, Ange Pitou i Madame Angots dotter, Markisen i Lustiga kriget, Grenicheux i Cornevilles klockor o. Grégoire i Niniche.

Han gifte sig 1876 med skådespelaren Elisabeth Wretmark. Paret hade inga biologiska barn, men tog sig en fosterson, Nils Mauritz Bertrand, född 1885 i Danmark.

Teater

Roller (ej komplett)

Referenser

Noter

Källor 

Män
Födda 1848
Avlidna 1897
Svenska skådespelare under 1800-talet
Skådespelare från Stockholm
1986 CS1

1986 CS1 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 6 februari 1986 av den belgiske astronomen Henri Debehogne vid La Silla-observatoriet.

Asteroiden har en diameter på ungefär 7 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Ej namngivna småplaneter
Astronomiska upptäckter av H Debehogne
Astronomiska upptäckter 1986
1986 QY

1986 QY är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 26 augusti 1986 av den belgiske astronomen Henri Debehogne vid La Silla-observatoriet.

Den tillhör asteroidgruppen Merxia.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Merxia-asteroider
Ej namngivna småplaneter
Astronomiska upptäckter av H Debehogne
Astronomiska upptäckter 1986