Kinesisk kalligrafi

Kinesisk kalligrafi () är en kinesisk variant av kalligrafi. Den kinesiska kalligrafin är mer en konstform än bara att skriva vackert, väl jämförbart med måleri, poesi och musik, och kanske den ädlaste av dem. Kinesisk kalligrafi var en av färdigheterna inom de fyra konsterna som en bildad person i det äldre Kina ansågs behöva behärska.

Historia
Den äldsta formen av kinesisk skrift som är känd är orakelbensskrift och bronsskrift som användes under Shangdynastin (ca 1600 f.Kr.–1045 f.Kr.). Orakelbensskrift och bronsskrift kan i en vid definition sammanfattas som stor sigillskrift, som även inkluderar de varianter av kinesisk skrift som utvecklades under efterföljande Zhoudynastin (1045 f.Kr.–256 f.Kr.).

De kinesiska skrivtecknen började standardiseras under Qindynastin på 200-talet f.Kr. i form av sigillskrift. Under den efterföljare Handynastin (206 f.Kr.–220) utvecklades flera stilar såsom kanslistil och löpande stil. Användandet av pensel och bläck ledde även till friare stilar som kursiv stil och löpande stil. Dessa stilar från Handynastin används inom kinesisk kalligrafi än idag. Kinesisk kalligrafi har haft upp och nergångar genom historien med stora toppar under Jindynastin (265–420), Tangdynastin (618–907), Songdynastin (960–1279) och hade sin sista renässans under Qingdynastin (1644–1911).

Stilar

Kinesisk kalligrafi delas normalt upp i fem basstilar:
  Sigillskrift
  Kanslistil
  Normalstil
  Löpande stil
  Kursiv stil ("Grässkrift")
De fem basstilarna föregicks av:
  Orakelbensskrift
  Bronsskrift
  Stor sigillskrift / Stentrumstecken

Grundprinciperna

Under utvecklingen av normalstil och kanslistil formades teorier om hur tecknen var uppbyggda. Den mest kända är Åtta principer av Yong (永字八法). Teorin beskriver de åtta delar som tecknet för "evighet" () är uppbyggt av. Totalt finns det 37 typer av linjer i normalstil, och de övrig 29 är baserade på dessa åtta. Åtta principer av Yong bygger på den äldre principen Sju krafter (七势) av Wei Shuo.
 dian (点) är en punkt
  heng (横) är ett vågrätt streck
  shu (竖) är ett lodrätt streck
  gou (钩) är en krok som ansluter till ett annat streck.
  ti (提) är ett streck höger/uppåt
  wan (弯) är ett avsmalnande böjt streck vanligen vänster/neråt
  pie (撇) är ett aningen böjt streck vänster/neråt
  na (捺) är ett streck höger/neråt som avslutar med en "fot"

Utrustning

Grundutrustningen som behövs för att utföra kinesisk kalligrafi är Studerkammarens fyra skatter (文房四宝):
 Pensel (笔)
 Tuschstång (墨)
 Rispapper (纸)
 Bläcksten (砚)
Utöver Studerkammarens fyra skatter används ofta även:
 Presslinjal (镇尺)
 Stämpel (印章)

Streckordning
De olika streck som ett kinesiskt tecken består av skrivs alltid enligt en bestämd ordning i varje specifikt tecken. Streckordningen är bestämd enligt några grundregler. Vid tecken med många streck används flera av reglerna kombinerat.
  Först vågrätt, sedan lodrätt 
  Först över, sedan under
  Först vänster, sedan höger
  Först mitten, sedan sidorna
  Först ram, sedan innehåll
  Stäng kvadrat sist
  Sekundära prickar sist

Kända kinesiska kalligrafer
Den första kända kinesiska kalligraferna av betydelse var Zhong Yao (151–230) och Zhang Zhi (–192). Den mest kända av dem alla var sannolikt Wang Xizhi (303–361), och även hans son Wang Xianzhi hör till de riktigt stora kalligraferna. Under Tangdynastin utmärkte sig särskilt Yan Zhenqing (709–785) med sina verk i normalstil, och han räknas som en av de största någonsin. Även Zhang Xu och Huaisu med sina verk i kursiv stil är mycket kända kalligrafer från Tangdynastin. Ouyang Xun, Yu Shinan och Chu Suiliang räknas också till de riktigt stora.

Under Songdynastin var de tyngsta namnen de tre goda vännerna Su Shi, Huang Tingjian och Mi Fei som hade tre helt olika sätt att skriva. Även Cai Xiang var framstående under Songdynastin. Zhao Mengfu som var aktiv under Yuandynastin var inte bara en mycket framstående kalligraf, utan även en av största kinesiska konstnärerna. De främsta under Mingdynastin var Wen Zhengming, Dong Qichang och Zhang Ruitu.

Qingdynastin var renässansen för kinesisk kalligrafi, och utmärkande nyskapande kalligrafer var Jin Nong, Deng Shiru, He Shaoji, Kang Youwei och Zhao Zhiqian. Under 1900-talet utmärkte sig Yu Youren, som även skrivit många böcker om kalligrafi.

Kända kinesiska kalligrafer i urval

Qindynastin
 Li Si

Handynastin
 Zhang Zhi
 Zhong Yao

Jindynastin (265–420)
 Wang Xizhi
 Wang Xianzhi
 Wang Xun
 Wei Shuo

Suidynastin
 Zhi Yong

Tangdynastin
 Yu Shinan
 Yan Zhenqing
 Ouyang Xun
 Chu Suiliang
 Lee Yong
 Zhong Shaojing
 Huaisu
 Zhang Xu
 Sun Guoting
 Yan Zhenqing
 Li Bai
 Tang Taizong
 Liu Gongquan
 Chu Suiliang

Songdynastin
 Mi Fei
 Su Shi
 Jiang Kui
 Ouyang Xiu
 Yue Fei
 Zhu Xi
 Huang Tingjian
 Song Huizong
 Cai Xiang

Yuandynastin
 Zhao Mengfu

Mingdynastin
 Dong Qichang
 Zhu Yunming
 Wen Zhengming
 Tang Yin
 Zhang Ruitu

Qingdynastin
 Deng Shiru
 Zhao Zhiqian
 He Shaoji
 Kang Youwei
 Zhu Da
 Wang Duo
 Jin Nong
 Zheng Xie
 Kangxi-kejsaren
 Qianlong-kejsaren
 Liu Yong
 Weng Fanggang
 Liang Tongshu
 Wang Wenzhi 

Republiken Kina
 Wu Changshuo
 Qi Baishi
 Pu Hsin-Yu
 Kang Youwei
 Puru
 Yu Youren

Galleri

Se även 
 Tuschmåleri

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 

 
 
 

WP:Projekt Kina
Kalligrafi
Kinesisk konst