kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Micho Mosulisjvili

Micho Mosulisjvili, född 10 december 1962 i Tbilisi, Georgiska SSR, Sovjetunionen, är en georgisk författare.

Biografi
Micho Mosulisjvili utexaminerades 1986 från Tbilisis universitet. Efteråt arbetade han som geolog och som journalist i olika tidningar, publicerade flera georgiska berättelser, romaner och pjäser, och översatt tre romaner av Boris Akunin. Hans pjäser utfördes i Georgien på teatrar, på TV och i radio. Några av hans verk har översatts till lettiska, engelska, tyska, armeniska och ryska. Hans huvudsakliga verk är En Stor Hon-Björn och biografiska romanen Vazha-Pshavela.

Arbetar

Böcker 
 Min rödhake, Glösa publicering, 2015
 Laudakia Caucasia, Ustari publicering, 2014
 En stor son-björn, Saunje publicering, 2013
 Floden av själen, Intelekti publicering, 2012
 Från ingenstans till ingenstans, Saunje publicering, 2012
 Helessa, Ustari publicering, 2012
 Sten Nåd, Siesta publicering, 2011
 Vazha-Pshavela, Pegasi publicering, 2011
 Nästan Picasso och lite Bosch, från höger, Saari publicering, 2010
 Svanar nedanför snö, Saari publicering, 2004
 Bendela, Saari publicering, 2003
 Flyg Utan fat, Bakur Sulakauri publicering, 2001; Gumbati, 2007, 2011
 Riddaren av den förtida tid, Bestseller publicering, 1999
 Utrymme i vertikal, Merani publicering, 1997
 Fresker på en månbelyst dag, Merani publicering, 1990
 Mannen i skogen, kulturministeriet Collegium, 1988

Drama 
 Laudakia Caucasia, 2013
 Min Rödhake, 2012
 Vazha-Pshavela Eller Ser Okänd, 2012
 Jul gås med kvitten, 2010
 Khaprabagge och husmusen, 2010
 Dans med de döda, 2005
 Vita soldater, 1997
 Sekelskiftet öde, 1995
 Mannen i skogen, 1988

Referenser

Externa länkar 
 Mixo Mosulišvili
 MOSULISHVILI MIKHO
 On Facebook
 Mosulišvili, Mixo, 1962-

Födda 1962
Män
Georgiska författare
Levande personer
Alumner från Tbilisis universitet
Personer från Tbilisi
Tyler Lissette

Tyler James Doyle-Lissette, född 23 juni 1991 i Hamilton, är en nyzeeländsk fotbollsspelare som spelar för Eastern Suburbs.

Karriär
I januari 2017 värvades Lissette av IFK Värnamo. Han debuterade i Superettan den 2 april 2017 i en 4–0-vinst över Åtvidabergs FF.

I januari 2020 återvände Lissette till Nya Zeeland för spel i Eastern Suburbs.

Källor

Tyler Lissette på fotbolltransfers.com

Noter

Nyzeeländska fotbollsspelare
Spelare i Team Wellington
Fotbollsspelare i IFK Värnamo
Spelare i Superettan
Spelare i Division 1 i fotboll för herrar
Födda 1991
Levande personer
Män
Personer från Hamilton, Nya Zeeland
University Challenge

University Challenge är ett brittiskt frågesportprogram som först sändes 1962. Programmet sändes på ITV från 1962 till 1987 och programledare var författaren Bamber Gascoigne. Sedan 1994 sänds University Challenge på BBC Two med journalisten och författaren Jeremy Paxman i rollen som programledare.

Referenser

Noter

Källor
BBC Two – University Challenge

TV-program i ITV
TV-program i BBC
Frågesport
Stefan Szejnman

Stefan Szejnman, född 5 september 1922 i Warszawa, död 30 maj 2017, var en polsk-svensk arkitekt.

Szejnman, som är son till civilingenjör Leon Szejnman och tandläkare Gustawa Jarblum, avlade studentexamen i Warszawa 1939, bedrev arkitektstudier vid Politechnika Warszawska 1940, studerade vid Stockholms högskola 1944–1945 och utexaminerades från Kungliga Tekniska högskolan 1956. Han var anställd olika arkitektkontor och bedrev egen arkitektverksamhet från 1952. 1961 inledde han samarbete med arkitekten Ragnar Westrin. De arbetade tillsammans med en mångfald projekt för bland annat kommunala bostadsstiftelser i Arvika och Nyköping. De vann första pris i tävlingen om Mörbylunds bostadsområde i Danderyd 1972. Året därpå ritade de så kallade "blå husen" i Hagalund i Solna.

Källor

SvD: Minnesruna - Ragnar Westrin (1987-04-30)

Noter

Externa länkar

Svenska arkitekter under 1900-talet
Födda 1922
Män
Avlidna 2017
Personer från Warszawa
Karl Scheurer

Karl Scheurer, född den 17 november 1872 i Erlach, död den 14 november 1929 i Bern, var en schweizisk politiker.

Scheurer blev 1920 medlem av förbundsrådet, där han förestod det militära departementet. Han var förbundsrådets vicepresident 1922 och 1929 samt förbundspresident 1923.

Källor 

 

Schweiz förbundspresidenter
Schweiziska politiker under 1900-talet
Personer från kantonen Bern
Födda 1872
Avlidna 1929
Män
Ugglan
Maryna Moroz

Maryna Moroz (), född 8 september 1991 i Vilnohirsk, är en ukrainsk MMA-utövare. Sedan 2015 tävlar han i organisationen Ultimate Fighting Championship.

Referenser

Noter

Övriga källor
Maryna Moroz – UFC.com
Maryna Moroz – Sherdog.com

Ukrainska utövare av mixed martial arts
Födda 1991
Kvinnor
Levande personer
Personer från Dnipropetrovsk oblast
Zeta Cephei

Zeta Cephei (zet Cep, ζ Cep, ζ Cephei) är en stjärna i stjärnbilden Cepheus.

Zeta Cephei har spektraltypen K1Ibv SB, vilket innebär att stjärnan är en orange/röd superjätte och befinner sig cirka 840 ljusår från jorden. Zeta Cephei har en yttemperatur på 3 903 K.

Referenser

Stjärnbilden Cepheus
Röda superjättar
Bayerobjekt
Flamsteedobjekt
HR-objekt
HD-objekt
Rho Geminorum

Rho Geminorum (ρ Gem) är ett stjärnsystem som ligger omkring 59 ljusår bort i stjärnbilden Tvillingarna, ca 5 bågminuter öster om Castor. Systemet består av en primärstjärna som är synlig för blotta ögat, en svag sekundärstjärna, som sällan har observerats ens professionellt, och en avlägsen, något ljusare tertiärstjärna, som kräver teleskop för observation.

Egenskaper
Rho Geminorum A är en ljus stjärna av spektraltyp F0V, vilket innebär att det är en huvudseriestjärna, som är över tusen kelvin varmare, en tredjedel mer massiv, två tredjedelar större och fem och en halv gång mer lysande än solen. Med en skenbar magnitud på 4,25, är det den omkring sextonde ljusstarkaste stjärnan i stjärnbilden Tvillingarna. Även om det finns vissa källor, som Washington Double Star Catalog (WDS) och Gliese Catalogue of Nearby Stars, antyder att stjärnan är en spektroskopisk dubbelstjärna, har ingen bana för denna publicerats.

Komponenter
 
WDS listar fyra följeslagare till Rho Geminorum. För dessa är förvånansvärt lite känt om den närmaste följeslagare, Rho Geminorum B med magnituden 12,5. Den senaste mätningen visar en separation på 3,4 bågsekunder, vilket motsvarar en separation vinkelrätt mot siktlinjen på approximativt 85 AU.

Den nästnärmaste följeslagare, med magnituden 11,59, hade 1886 en mycket större separation på 211,6 bågsekunder. Denna hade dessutom ökat med 10 bågsekunder 2001, vilket indikerar att det är en bakgrundsstjärna som ej är direkt relaterad till Rho Geminorum.

Den slutliga följeslagare i WDS, Rho Geminorum C med magnituden 7,86, har en större och jämn separation på 756 bågsekunder, motsvarande en separation vinkelrätt mot siktlinjen på omkring 18 600 AU. Positionen för denna stjärna relativt primärstjärnan har varit konstant under årtionden, vilket indikerar att de har en gemensam egenrörelse och är därför en något mera avlägsen tertiär komponent i systemet. Den stora separationen har också underlättat iakttagelser utan påverkan från Rho Geminorum A.

Systemet Rho Geminorum har ett intressant utseende med en systemarkitektur som liknar systemet 40 Eridanus där den mest massiva komponenten varit på huvudserien, innan han blev en vit dvärg.

Källor

Referenser

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/rhogeminorum
 http://stars.astro.illinois.edu/sow/rhogem.html

Stjärnbilden Tvillingarna
Bayerobjekt
Huvudseriestjärnor klass F
Trippelstjärnor
Flamsteedobjekt
HD-objekt
HR-objekt
Eduard Kurzbauer

Eduard Kurzbauer, född den 2 mars 1840 i Lemberg, död den 13 januari 1879 i München, var en österrikisk målare.
 
Kurzbauer, som studerade i Wien och för Piloty i München, var i sina genretavlor en ypperlig berättare och prisas även som kolorist. Hans främsta verk är Upphunna flyktingar. (1870; Hovmuseet i Wien). Sedan målade han Avvisad friare, Festdag på landet (nya pinakoteket i München), En stormig förlovningsdag, Förtalet (1877 i Dresdengalleriet) med flera.

Källor

Noter

Externa länkar

 

Österrikiska genremålare
Österrikiska målare under 1800-talet
Personer från Lviv
Födda 1840
Avlidna 1879
Män
Ugglan
Friedrich Wilhelm Kraemer

Friedrich Wilhelm Kraemer, född 19 maj 1907 i Halberstadt, död 18 april 1990 i Köln, var en tysk arkitekt och högskolelärare. 

Kraemer bildade tillsammans med Walter Henn och Dieter Oesterlen Braunschweigskolan, en arkitektutbildning med högt anseende under 1950- och 1960-talet.

Friedrich Wilhelm Kraemer studerade arkitektur i Braunschweig och Wien 1925–1929 och var 1929–1935 assistent till Carl Mühlenpfordt i Braunschweig. 1935–1940 hade Kraemer en egen arkitektbyrå i Braunschweig och blev 1939 utsedd till arkitekt hos Deutsche Arbeitsfront. 1945 utsågs han till Oberbaurat på Braunschweigs stad och professor i byggnadslära och ritning på tekniska högskolan i Braunschweig. 

Kraemer kom tillsammans med Egon Eiermann och Sep Ruf att bli en av de mest inflytelserika arkitekterna under 1950-talets Wirtschaftswunder i Västtyskland med sitt stränga formspråk och en saklig och elegant funktionalistisk arkitektur. Han arbetade tillsammans med Günther Pfennig och Ernst Sieverts i bolaget Kraemer – Pfennig – Sieverts (KPS) 1960–1974 och tillsammans med Sieverts och andra i Prof Kraemer Sieverts & Partner (KSP) 1975–1985.

Verk (urval)  

 1936–1941: Niedersächsische Motorenwerke i Braunschweig
 1937: Haus Kraemer i Braunschweig
 1950–1951: NWDR-Funkhaus i Hannover
 1951–1952: Affärshuset Pfeiffer & Schmidt i Braunschweig
 1953–1954: Varuhuset Flebbe i Braunschweig
 1958: Auditorium maximum på TH Braunschweig
 1958–1960: Jungferntal-skolan i Dortmund
 1960–1961: Iduna-Hochhaus på Servatiiplatz i Münster
 1955–1963 : Jahrhunderthalle Farbwerke Hoechst AG i Frankfurt am Main
 1961–1963 : Iduna-höghuset i Essen
 1959–1964: Stadtsparkasse Düsseldorfs huvudkontor på Berliner Allee i Düsseldorf
 1960–1964: Delstatscentralbanken i Düsseldorf
 1963–1965: Bostadshuset Roedenbeck i Braunschweig (med Reinhard Schulze)
 1968–1971: BP:s huvudkontor i Hamburg (City Nord)
 1970: Braunschweigs universitetsbibliotek
 1973–1976: Studentendorf Schlachtensee i Berlin

Källor
Friedrich Wilhelm Kraemer på tyskspråkiga Wikipedia

Noter

Tyska arkitekter under 1900-talet
Födda 1907
Avlidna 1990
Män
Personer från Halberstadt
Spelartrupper under Europamästerskapet i fotboll 1984

Europamästerskapet i fotboll 1984 var en fotbollsturnering som spelades i Frankrike mellan 12 juni till 27 juni 1984. Till denna turnering valde Uefa att minska antalet spelare från 22 till 20 per nation.

Grupp 1

Förbundskapten: Guy Thys

Förbundskapten:  Sepp Piontek

Förbundskapten: Michel Hidalgo

Förbundskapten: Todor Veselinović

Grupp 2

Förbundskapten: Fernando Cabrita

Förbundskapten: Mircea Lucescu

Förbundskapten: Miguel Muñoz

Förbundskapten: Jupp Derwall

Externa länkar
RSSSF.com

Europamästerskapet i fotboll för herrar
Carl Mühlenpfordt

Carl Mühlenpfordt, född 12 februari 1878 i Blankenburg, död 19 januari 1944 i Lübeck, var en tysk arkitekt, ämbetsman och högskolelärare. Han studerade arkitektur på Technische Universität Braunschweig och blev 1910 Baurat i Lübeck och 1914 utsågs han till professor på Technische Hochschule i Braunschweig. Mühlenpfordt ritade en rad byggnader i Lübeck, bland annat byggnader på Vorwerks begravningsplats i Lübeck och byggnader för Drägerwerk.

Referenser

Tyska arkitekter under 1900-talet
Födda 1878
Avlidna 1944
Män
Ragnar af Malmborg

Ragnar af Malmborg, född 12 december 1905 i Härnösand, död 13 mars 1968 i Kungsholms församling i Stockholm, var en svensk arkitekt.

Efter studentexamen i Helsingborg 1925 studerade han vid Kungliga tekniska högskolan med examen 1929. Han var anställd vid flera arkitektkontor 1929–1932. Han kom i Byggnadsstyrelsens tjänst 1932, och var byråingenjör där 1935. Han var byråchef i Arbetsmarknadsstyrelsen 1948–1958. 
1958 blev han chef för Byggnadsstyrelsens utredningsbyrå. Han kom därigenom att hamna mitt i den uppmärksammade skandal som i början av 1960-talet omgärdade den fördyrade ombyggnaden av Operakällaren. Det hela ledde till en omorganisering av Byggnadsstyrelsen  där han blev chef för en av styrelsens projekteringsbyråer och kom att handha utbyggnaden av universitet och högskolor i Lund och Göteborg.

Han var vice ordförande i statens konstråd. Ragnar af Malmborg är begravd på Kapellkyrkogården i Falkenberg.

Källor 
SvD: Minnesruna (1968-03-14)
Vem är vem? Stor-Stockholm 1962

 af Malmborg, Ragnar på SvenskaGravar.se

Noter

Externa länkar

Svenska arkitekter under 1900-talet
Personer från Härnösand
Födda 1905
Avlidna 1968
Män
Floyd Henry Allport

Floyd Henry Allport, född 22 augusti 1890 i Milwaukee, Wisconsin, USA, död 15 oktober 1979 i Altos, Kalifornien, var en amerikansk psykolog som ofta betraktas som "den experimentella socialpsykologis fader". Han spelade en nyckelroll i skapandet av socialpsykologi som ett legitimt fält inom beteendevetenskaperna.

Biografi
Allport flyttade under sin barndom med familjen från Jupiter till Ohio där han tog studentexamen från Glenville Highschool. Därefter började han studera vid Harvard University och tog 1913 en fil.kand-examen i psykologi. År 1919 avlade han doktorsexamen vid Harvard efter studier under handledning av Edwin B. Holt och Hugo Munsterberg. Mellan sina examina, från oktober 1917 till juni 1918 tjänstgjorde han som löjtnant i den amerikanska armén expeditionsstyrkor under första världskriget.

Allport stannade kvar på Harvard som instruktör under tre år efter det att han avlagt sin doktorsexamen och flyttade 1922 till University of North Carolina, där han tillträdde en docentur. År 1924 tillträdde han en professur i social och politisk psykologi vid Maxwell School of Citizenship and Public Affairs vid Syracuse University i New York, där han gjorde sig särskilt bemärkt genom sin kritik av teorin om kollektivt medvetande i form av en mass- eller gruppsjäl. Enligt Allport utgör kollektiv inga besjälade överindividuella enheter och helheter. Därför bör man vid förklaring av sociala fakta endast räkna med individer och deras relationer med varandra.<ref>Svensk Uppslagsbok’’, Band 1, 1947-1955. (spalt 675)</ref>

Han förblev vid Syracuse University tills han gick i pension 1957 vid 67 års ålder. 

Bland Allports publicerade skrifter märks särskilt Social Psycology (1924), starkt påverkad av reflexologiens och psykoanalysens idéer, samt Institutional behavior'' (1933), som innehåller grunddragen av en politisk psykologi.

Utmärkelser
Allport uppnådde följande utmärkelser under sin karriär: [2] 
 Medlem i American Association for the Advancement of Science,
 Distinguished Scientific Contribution Award av American Psychological Association (1966),
 Gold Medal Award av American Psychological Foundation (1969),
 Hedersdoktor vid Syracuse University (1974).

Referenser

Noter

Externa länkar
http://www.brynmawr.edu/psychology/rwozniak/allport.html
https://academictree.org/psych/publications.php?pid=23883&searchstring=&showfilter=all

Födda 1890
Avlidna 1979
Män
Amerikanska psykologer
Personer från Milwaukee
Alumner från Harvard University
Personer verksamma vid Syracuse University
Anatolij Efros

Anatolij Vasiljevitj Efros (), född 3 juni 1925 i Charkiv i Ukrainska SSR, Sovjetunionen, död 13 januari 1987 i Moskva var en sovjetisk teater- och filmregissör.

Biografi
Anatolij Efros utbildade sig 1944–1950 vid Ryska institutet för scenkonst (GITIS). Han debuterade som regissör 1951 med pjäsen Prijezjajte v zvonkovoje (Kom till ringen) av Aleksandr Kornejtjuk på Moskovskom Oblastnom Dramatitjeskom Teatr (Moskvas Regionala Dramatiska Teater). 1954 blev han konstnärlig ledare för Tsentralnyj Detskij Teatr (Centrala Barnteatern) i Moskva. 1963–1967 var han chefsregissör på Lenkomteatern och 1967–1984 på Malaja Bronnaja-teatern. När Tagankateaterns grundare och ledare Jurij Ljubimov hamnade i onåd och fråntogs sitt sovjetiska medborgarskap 1984 utsågs Efros till hans efterträdare. Att Efros accepterade utnämningen betraktades av många som ett svek och övertagandet ledde till splittring och konflikter i ensemblen.

Efros betraktas som en av Brezjnevepokens mest framträdande teaterregissörer. Han gjorde sig främst känd som uttolkare av de ryska klassikerna, som Anton Tjechov och Maksim Gorkij, men han regisserade även pjäser av internationella klassiker som William Shakespeare och Molière. År 1979 fick han tillstånd att regissera Michail Bulgakovs Cabal of Critics (Hycklarnas sammansvärjning) på Guthrie Theatre i Minneapolis. Hans uppsättningar kännetecknades av en poetisk, rytmisk lätthet i en minimal scenografisk utsmyckning (Annelis Kuhlmann, Gyldendals Teaterleksikon). Han skrev fyra böcker om bland annat teaterregi och var själv lärare vid Teateruniversitetet.

År 1986 deltog Anatolij Efros tillsammans med kollegan Oleg Jefremov i ett symposium i Stockholm om Konstantin Stanislavskijs skådespelarsystem anordnat av Teater Schahrazad.

Referenser

Källor
 Oscar G. Brockett: Theatre and drama since 1960 i History of the Theatre, Boston 1982, 
 Anatolij V. Efros, Gyldendals Teaterleksikon (läst 8 april 2017)
 Anatoly Efros, Russia-IC (läst 8 april 2017)
 Nikolai Trotsky: Efros: A stranger among friends International Theatre Institute (ITI) Russian Centre (läst 8 april 2017)
 Rachlin Samuel: Bitterhet mot ny sjef ved Moskvateater, Aftenposten 29/3 1984
 Peter Ferm: Levande spel viktigast, Dagens Nyheter 2/5 1986
 Felicity Barringer: Anatoly V. Efros dead at 61; director of Moscow Theater, New York Times 14/1 1987
 Disa Håstad: Legendarisk scen döende. Tagankateaterns skådespelare gör uppror mot sin mästare, Dagens Nyheter 5/2 1992

Noter

Externa länkar
 Anatolij Efros i Internet Movie Database (IMDb)
 Anatolij Efros i Libris

Sovjetiska teaterregissörer
Sovjetiska teaterchefer
Sovjetiska teaterteoretiker
Sovjetiska teaterpedagoger
Sovjetiska filmregissörer
Personer från Charkiv
Män
Födda 1925
Avlidna 1987
Exponentiellt sönderfall

Exponentiellt sönderfall innebär att en kvantitet sönderfaller (avtar) exponentiellt om dess värde avtar med en hastighet som är proportionell mot dess aktuella värde.
Sönderfallsprocessen kan beskrivas med en differentialekvation där N är kvantiteten och λ (lambda) är en positiv konstant som kallas sönderfallskonstanten:

Lösningen till ekvationen (se härledning nedan) är

där N(t) är kvantiteten som funktion av tiden t och N0 = N(0) är den ursprungliga kvantiteten, det vill säga kvantiteten när t = 0.

I stället för sönderfallskonstanten används ofta medellivslängden τ (tau) där τ = 1/λ  eller halveringstiden t1/2 = ln(2)/λ som mått på sönderfallshastigheten.

Mått på sönderfallshastigheten

Medellivslängd
Om kvantiteten N(t) är antalet diskreta element i en viss mängd, så är det möjligt att beräkna hur lång tid som ett visst element i medeltal blir kvar i mängden. Denna tid kallas för medellivslängden (eller bara livslängden eller tidskonstanten), τ. Det går att visa att den förhåller sig till sönderfallskonstanten λ enligt   

Medellivslängden definierar en "tidsskala". Man kan lika gärna skriva sönderfallsekvationen uttryckt i medellivslängden τ i stället för sönderfallskonstanten λ:

Medellivslängden τ är den tid det tar för populationen att minska till 1/e ≈ 0,367879441 gånger utgångsvärdet.

Halveringstid

Ett mer intuitivt mått på sönderfallshastigheten är den tid det tar för den ursprungliga kvantiteten att minska till hälften. Denna tid kallas halveringstid och betecknas ofta med symbolen t1/2. Halveringstiden 

 är den naturliga logaritmen av 2.

Differentialekvationens lösning 

Ekvationen som beskriver exponentiellt sönderfall är

eller omskrivet,

Integreras ekvationens båda led fås

där C är en reell konstant och omskrivet blir detta

där N0 = eC, är kvantiteten (randvillkoret) vid t = 0.

Exempel

Naturvetenskap 
Kemiska reaktioner: Reaktionshastigheten för vissa typer av kemiska reaktioner beror av koncentrationen av ett eller flera av ämnena som reagerar med varandra (reaktanterna), om koncentrationen är högre så blir reaktionshastigheten högre. 

Optik: I ett absorberande (dämpande) medium avtar intensiteten av elektromagnetisk strålning, t.ex. ljus eller röntgenstrålning, exponentiellt med avståndet som strålningen färdats genom mediet. Detta samband kallas Beers lag.

Radioaktivitet: Instabila partiklar och atomkärnor sönderfaller med en sannolikhet per tidsenhet som är konstant. För ett prov av ett radioaktivt ämne avtar mängden av provet som är kvar i det ursprungliga tillståndet exponentiellt. Efter en halveringstid är hälften av det ursprungliga provet kvar. För instabila partiklar, där man ofta mäter hur långt en enskild partikel hinner röra sig i en detektor, är det mer naturligt att använda medellivslängden som uttryck för sönderfallshastigheten.

Se även 
 Exponentialfunktion

Källor 

Speciella funktioner
Arthur Hoffmann (politiker)

Arthur Hoffmann, född den 19 juni 1857 i Sankt Gallen, död där den 23 juli 1927, var en schweizisk politiker.

Hoffmann var till 1911 advokat i Sankt Gallen, spelade där en framträdande roll som frisinnat demokratisk parlamentariker och invaldes 1911 i förbundsrådet, där han 1914 övertog ledningen av utrikesärendena; samma år var han förbundspresident. Under de första åren av första världskriget var Hoffmann den faktiskt ledande inom förbundsrådet och fick som sådan från ententens anhängare uppbära förebråelser för eftergivenhet mot centralmakterna. Hoffmann nödgades 18 juni 1917 avgå ur förbundsrådet, sedan det blivit känt, att han på egen hand givit den schweiziske socialisten Grimm regeringens stöd vid dennes försök att i Sankt Petersburg bana väg för tysk-ryska fredsunderhandlingar.

Källor 
 

Schweiz förbundspresidenter
Alumner från Genèves universitet
Schweiziska politiker under 1900-talet
Personer från Sankt Gallen
Födda 1857
Avlidna 1927
Män
Ugglan
Chée

Chée () är en 64,7 km lång flod i departementen Meuse och Marne i nordöstra Frankrike. Källan ligger i Barrois, nära Marat-la-Grande, en by i Les Hauts-de-Chée. Floden flödar i allmänhet sydväst. Den är en högerbiflod till Saulx, och de möts vid Vitry-en-Perthois, near Vitry-le-François. Dess huvudbiflod är i sin tur Vière.

Departement och kommuner längs med floden 
Listan är ordnad från källa till mynning:
 Meuse: Les Hauts-de-Chée, Rembercourt-Sommaisne, Louppy-le-Château, Villotte-devant-Louppy, Laheycourt, Noyers-Auzécourt, Nettancourt, Brabant-le-Roi, Revigny-sur-Ornain 
 Marne: Vroil, Bettancourt-la-Longue, Alliancelles, Heiltz-le-Maurupt, Jussecourt-Minecourt, Heiltz-l'Évêque, Outrepont, Changy, Merlaut, Vitry-en-Perthois

Referenser 

Vattendrag i Frankrike