kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Acante et Céphise

Acante et Céphise, ou La Sympathie är en opera (pastorale héroïque) i tre akter med musik av Jean-Philippe Rameau och libretto av Jean-François Marmontel.

Historia
Operan skrevs för att fira födseln av Louis, en äldre bror till den blivande kung Ludvig XVI av Frankrike. Operan hade premiär den 19 november 1751 på Parisoperan. Verket tillkom i all hast, vilket har en del återverkan på musikens kvalitet men operan är ändå fylld av instrumentala finesser såsom mellanspelet till akt III. Ouvertyren, vilken firar den kungliga födseln med fyrverkeri komplett med kanonsalut, är ett av Rameaus mest ambitiösa musikstycken. Verket är också känt för att innehålla det tidigaste exemplet på användandet av klarinetten som orkesterinstrument i fransk opera.

Personer
Achante (haute-contre)
Céphise (sopran) 
Oroès (basbaryton)
Zirphile (sopran)
Une fée (en fe) (sopran)
Deux Coriphèes (haute-contre)
La grande prêtresse de l'Amour (Amors prästinna) (sopran)
Deux autres prêtresses (två andra prästinnor) (sopraner)
Délie, jeune bergère (en vacker herdinna) (sopran)
Un'autre bergère (en annan herdinna) (sopran)
Un suivan d'Oroès (Oroès förtrogne) (bas)
Un berger (en herde) (haute-contre)
Une bergère (en herdinna) (sopran)

Handling
De älskande Acante och Céphise skyddas av den gode fen Zirphile. För att skydda dem från den onde anden Oroès (som älskar Céphise) ger Zirphile dem en talisman. Denna talisman har telepatisk förmåga (la Sympathie i verkets undertitel) med vilken de känna varandras känslor på långt avstånd. Efter en räcka av spektakulära möten med Oroès och dennes hantlangare räddas de älskande från en säker död av Zirphile.

Källor

Operor av Jean-Philippe Rameau
Franskspråkiga operor
Johan Henrik Wadsten

Johan Henrik Wadsten, född 7 juni 1734 i Eksjö, död omkring 1800 i Fagerhult, Kalmar län, var en svensk målare.

Han var son till målaren Peter Erlandsson Wadsten och Maria Hagman och gift med Helena Fagerholm samt far till Erland, Anna Maria och Lovisa Wadsten. Han var bror till Anders Georg, Carl Fredrik och Paul Wadsten samt farbror till Lars Peter Wadsten. Han utbildades till målargesäll hos Johan Kinnerus i Jönköping. Efter att han skrevs ut som gesäll 1757 var han troligen medarbetade till sin bror vid arbetet på bland annat altartavlan i Gärdslösa kyrka 1764. Senare bosatte han sig i Fagerhult där han blir gift med en klockardotter. I Kråksmåla kyrka dekorationsmålade han korets timmervägg med en scen av korsnedtagandet 1766 han återkommer till samma kyrka 1775 och utför en del dekorationsmålning och möjligen även en takmålning. Under 1788 vistas han på Öland och utför dekorationsmålningar där han bland annat har signerat en brudbänk som är dekorationsmålad med rokokoslingor i vitt och kyrktagningspall i Runstens kyrka. Enligt traditionen var han en skicklig på möbel och inredningsmåleri och lärde upp sina tre barn i tekniken att dekorationsmåla. Efter hans frånfälle flyttade änkan och de tre barnen till Högsby.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 536, Allhems Förlag, Malmö. 

Svenska målare under 1700-talet
Födda 1734
Avlidna okänt år
Män
Personer från Eksjö
Svenska dekorationsmålare
Lars Peter Wadsten

Lars Peter Wadsten, född efter 1763 sannolikt i Gärdslösa, död okänt år men sannolikt i Långlöt på Öland, var en svensk målare och bildhuggare.

Han var son till Anders Georg Wadsten och Maria Catharina Schalin. Det finns få bevarade uppgifter om Wadstens liv, man vet att han var verksam som dekorationsmålare och utförde olika målningsuppdrag i flera Öländska kyrkor. Med säkerhet vet man att han var sin far behjälplig vid arbeten vid Persnäs kyrka 1783 eftersom han har signerat arbetet med en inskrift på innersidan över ingången till predikstolen. Enligt en inskrift på en vinkanna i Långlöts kyrka var han ålderman i kyrkans socken 1808.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 536, Allhems Förlag, Malmö. 

Svenska målare under 1700-talet
Födda 1763
Avlidna okänt år
Män
Personer från Gärdslösa socken
Svenska konsthantverkare under 1700-talet
Svenska bildhuggare
Matthew Highmore

Matthew Highmore, född 27 februari 1996, är en kanadensisk professionell ishockeyforward som spelar för Vancouver Canucks i NHL.

Han har tidigare spelat på NHL-nivå för Chicago Blackhawks och på lägre nivåer för Rockford Icehogs i AHL och Saint John Sea Dogs i LHJMQ.

Highmore blev aldrig draftad.

Statistik

Referenser

Externa länkar
Matthew Highmore NHL Statistics – Hockey-Reference.com
Matthew Highmore hockey statistics and profile at hockeydb.com

Spelare i Chicago Blackhawks
Spelare i Rockford Icehogs
Spelare i Saint John Sea Dogs
Kanadensiska idrottare under 2000-talet
Kanadensiska ishockeyspelare
Idrottare från Halifax, Nova Scotia
Levande personer
Födda 1996
Män
NHL-spelare som inte blivit valda i NHL Entry Draft
Spelare i Vancouver Canucks
Judi Bari

Judith "Judi" Bari, född 7 november 1949 i Silver Spring, Maryland, död 2 mars 1997 nära Willits i Mendocino County, Kalifornien, var en amerikansk miljö- och fackföreningsaktivist, en feminist och central organisatör av Earth First!:s kampanjer mot avverkningen av redwoodskogarna i norra Kalifornien på 1980- och 90-talen.

Bari gifte sig 1980 med Mike Sweeney, och paret fick två barn, Lisa (1981) och Jessica (1985). 

Den 24 maj 1990 exploderade en bomb i Judi Baris bil. Baris bäcken krossades, och den likaledes närvarande Darryl Cherney skadades. Spikbomben var placerad under förarsätet och riggad att explodera när bilen rörde sig. Bari och Cherney arresterades senare efter att polisen och FBI misstänkte att de hade transporterat bomben när den av misstag exploderade. Bari hävdade att extremister som motsatte sig deras aktivism hade placerat bomben i hennes bil för att döda henne. 

Fallet mot de båda aktivisterna lades senare ner på grund av brist på bevis. Den 11 juni 2002 fick Bari och Cherney ett skadestånd på 4,4 miljoner dollar.

Bari dog år 1997 i bröstcancer. 

En dokumentärfilm om fallet, The Forest for the Trees, släpptes 2006. Dokumentären regisserades av Bernadine Mellis, vars far är en av de advokater som medverkar i dokumentären.

Dokumentären Who Bombed Judi Bari? av Mary Liz Thomson släpptes 2012.

Sedan 2003 är den 24 maj Judi Bari Day i Oakland.

Källor 

Födda 1949
Avlidna 1997
Kvinnor
Amerikanska miljöaktivister
Amerikanska feminister
Julia Butterfly Hill

Julia Lorraine Hill (känd som Julia "Butterfly" Hill), född den 18 februari 1974, är en amerikansk miljöaktivist. Hon är känd för att ha levt 738 dagar i ett 55 meter högt, 1500 år gammalt Redwood-träd, mellan 10 december 1997 och 18 december 1999. Under tiden i trädet stöddes Hill av volontärer och av aktivister från Earth First!. Hill bodde i trädet för att förhindra att det skulle avverkas av Pacific Timber Company.

2002 deporterades Hill från Ecuador efter protester mot Occidental Petroleums planer att bygga en oljeledning. 2003 skattevägrade hon i protest mot Irakkriget.

Hill är författare till boken Legacy of Luna (2000) och medförfattare till One Makes the Difference. 

Dokumentären Butterfly handlar om Hill.

Hill är vegan, och grundade 1999 organisationen Circle of Life.

Populärkultur 
The Red Hot Chili Peppers låt Can't Stop innehåller textraden "J. Butterfly is in the treetop"

Neil Young refererade till henne i sin låt Sun Green med textraden "She'd still like to meet Julia Butterfly"

Barnboken Julia räddar skogen, av Niklas Hill och Anna Palmqvist (2017), är inspirerad av Julia Butterfly Hill.

Källor 

Levande personer
Födda 1974
Kvinnor
Amerikanska miljöaktivister
Pernå kyrka

Pernå kyrka är en medeltida gråstenskyrka i Pernå i Lovisa i Nyland. Den är helgad åt Sankt Mikael och Sankt Erik. Den används av Pernå församling, från 2019 av Agricola svenska och finska församlingar.

Uppförande 

Pernå socken nämns första gången år 1351 då kung Magnus Eriksson överlät patronatsrätten till Borgå och dess kapell Pernå till Padis kloster i Estland. Pernå kyrka nämns första gången år 1398 då påven beviljade avlat åt den som besökte kyrkan. Padis kloster återlämnade år 1428 patronatsrätten över Borgå och dess kapell till Åbo domkapitel. Gråstenskyrkan i Pernå byggdes under 1430-talet enligt den plan och rumsdisposition som var gängse i Åbo stift under 1400-talet. Långhuset som uppfördes intill en äldre stensakristia stod klart 1439-1440 då virket till kyrkans takstolar fälldes. Kyrkan hör även till en grupp medeltida stenkyrkor som kännetecknas av rikt ornerade tegelgavlar och rikt dekorerade finska stjärnvalv , som inte förekommer i andra svenska stift och som kännetecknas av att ribborna delar valven i 28 delfält. Dessa egenskaper delar kyrkan med bl.a. Helsinge, Borgå, Sibbo, Pyttis och eventuellt Veckelax kyrka. Valvslagningen i Pernå kyrka inleddes tidigast år 1452 och i de övriga kyrkorna i gruppen slogs valven någorlunda samtidigt så att Pyttis som den sista stod färdig 1462. I Pernå ersatte valven ett tidigare platt tak av trä. Den närmaste förebilden för de speciella valven finns i Sankt Olavs kyrkas mittskepp i Tallinn, som blev färdiga åren 1447-1448. Arbetena där leddes av den estniske byggmästaren Andreas Kulpesu. Möjligen har byggmästarlaget som slog valven i Sankt Olav därefter flyttat till östra Nyland och senare till västra Nyland och Egentliga Finland, där samma valvtyp också förekommer.

Interiör

Kyrkans långhus har tre skepp, ett vapenhus och en sakristia. Långhuset avdelas av fem pelarpar, som bär upp innertakets stjärnvalv med sina 12 eller 28 travéer. 

Kyrkans interiör bär spår från flera epoker: dopfunten är från 1300, triumfkrucifixet från 1400-talet, ett fragment av korskranket härstammar från 1600-talet, predikstolen och altarskåpet är från 1650 och så vidare. Kyrkan har också kalkmålningar, som till största delen härstammar från 1440-talet. Den yttre gaveln är dekorerad med konstfärdiga tegeldetaljer.

På församlingens område ligger en stor mängd herrgårdar (den idag mest kända är kanske Malmgård), vilket syns på de många vapensköldar som finns i kyrkans kor.

Pernå kyrkas klockstapel byggdes 1853. Glasmålningarna från 1939 har gjorts av Lennart Segerstråle.

Bilder

Källor 

Pernå
Kyrkobyggnader i Lovisa
Kyrkobyggnader i Helsingfors stift
Kyrkobyggnader i Borgå stift
Shanghai Pudong Development Bank

Shanghai Pudong Development Bank Co. Ltd, SPDB, (förenklade kinesiska tecken: 上海浦东发展银行, traditionella kinesiska tecken: 上海浦東發展銀行, pinyin: Shànghǎi Pǔdōng fāzhǎn yínháng), är en kinesisk bankkoncern. Den rankas år 2017 som världens 64:e största publika bolag och sjunde största banken i Kina med tillgångar på nästan ¥5,9 biljoner.

Den 28 augusti 1992 fick SPDB tillstånd av Kinas centralbank att bedriva bankverksamhet och banken startades officiellt den 9 januari 1993.

Referenser

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Kinesiska banker
Banker bildade 1993
WP:Projekt Kina
Företag listade på Shanghaibörsen
Företag i Shanghai
Pastorale héroïque

Pastorale héroïque var en form av den franska barockoperans opéra-ballet. Det första verket som hade denna titel var Jean-Baptiste Lullys sista opera Acis et Galatée (1686), fastän musikverk med pastorala teman redan tidigare hade framställts på franska scener. Pastorale héroïque handlade vanligtvis om klassiska ämnen associerade med pastoral poesi. Liksom tragédie lyrique hade den en allegorisk prolog men medan den förre bestod av fem akter innehöll pastorale héroïque vanligtvis endast tre akter. Exempel på genren är operorna Zaïs (1748), Naïs (1749) och Acante et Céphise (1751) av Jean-Philippe Rameau.

Källor

Opera
Barockmusik
Linus (opera)

Linus var en opera (tragédie lyrique) i fem akter med musik av Jean-Philippe Rameau och libretto av Charles-Antoine Leclerc de La Bruère.

Allt som återstår av Linus är librettot och två kopior av violinstämman (vilka finns i Bibliothèque nationale de France i Paris). Rameaus son Claude-François berättade att verket repeterades hemma hos markisinnan de Villeroy när hon plötsligt blev allvarligt sjuk. Under all uppståndelse försvann eller stals partituret och orkesterstämmorna. Tidpunkten torde vara runt 1752.

Källor

Operor av Jean-Philippe Rameau
Franskspråkiga operor
Pernåmästaren

Pernåmästaren är en kyrkobyggmästare troligen av tyskt ursprung. Han har satt starka spår i finländska kyrkobyggnader. Han har byggt Borgå domkyrka, Pernå kyrka, Sibbo gamla kyrka och Helsinge kyrka i Nyland och Pyttis kyrka samt Mariakyrkan, Fredrikshamn i Kymmenedalen, som senare har fått ett helt nytt formspråk. 

Mästaren verkade från 1430-talet till 1460-talet. Sin första kyrka, den i Pernå, byggde han enligt en plan han utarbetat för kyrkor i Åbo ärkestift. Han bearbetade planen så att den passade de olika kyrkorna i Östra Nyland. Därför uppvisar kyrkorna stora likheter.

Det är möjligt att pernåmästaren också medverkat vid andra byggen i Östra Nyland och i Kymmenedalen. Åtminstone kyrkan i Tövsala har i korvalvet liknande 28 travéer som också andra av hans kyrkor.

Källor 

Män
Finländska konstnärer

Anonymnamn
Daphnis et Eglé

Daphnis et Eglé var en opera (pastorale héroïque) i en akt med musik av Jean-Philippe Rameau och libretto av Charles Collé.

Historia
Operan var tänkt att uppföras inför kung Ludvig XV av Frankrike och hans hov i slottet i Fontainebleau men generalrepetitionen 30 oktober 1753 gick så dåligt att premiären ställdes in och operan kom aldrig att framföras publikt.

Personer
Daphnis, en herde (haute-contre)
Eglé, en herdinna (sopran)
Le Grand Prêtre du Temple de l'Amitié (Översteprästen i Vänskapens tempel) (bas)
L'Amour (Cupido) (sopran)

Handling
Daphnis och Eglé tror att de bara är vänner och blir förvånade när de utesluts från Vänskapens tempel. Men Cupido påvisar deras riktiga känslor och templet förvandlas till Kärlekens tempel där de blir hjärtligt mottagna.

Källor

Operor av Jean-Philippe Rameau
Franskspråkiga operor
Avslag (obstetrik)

Avslag är den vaginala blödning efter en förlossning som kommer från såret i livmodern där moderkakan suttit. Det är vanligt att blödningen pågår i fyra till sex veckor.

Referenser 

Obstetrik och gynekologi

Förlossning
Gruve 3

Gruve 3 var en kolgruva i Longyearbyen på Svalbard som var i drift mellan 1969 och 1996. Den ligger i norra sidan av Platåberget ovanför Svalbard lufthavn,  något väster om platsen för Trøndergruva från 1903, den första kolgruvan i trakten av Longyearbyen.

Prospektering av kolförekomsterna i Platåberget började 1928, under en period när all utvinning av kol vid Longyearbyen skedde i Longyeardalen, med Gruve 2 på östra sidan av dalen och Gruve 1 på den västra.

I Gruve 2 blev de geologiska förhållandena bit för bit sämre och driften ställdes in 1938. Store Norske Spitsbergen Kulkompani måste göra något for att öka gruvproduktionen. Detta ledde till beslutet att ta upp ett nytt inslag till Gruve 1. Inslagspunkten flyttades längre in i dalen, varefter produktionen i det som kom att kallas Gruve 1b kom igång i oktober 1939. Samtidigt anlades gruvbosättningen Sverdrupbyen vid den nya inslagspunkten.

Longyearsbyens Gruve 1b råkade ut för en gruvbrand den 29 oktober 1948. I mitten av december kunde produktionen i gruvan återupptas, men den blev efterhand präglad av allt ogynnsammare geologiska förhållanden. Driften upphörde 1958.  

Tillredningen av Gruve 3 började 1969. Produktionen började 1971, och under verksamhetsåret 1976/77 svarade Gruve 3 för hälften av Store Norske Spitsbergen Kulkompanis kolproduktion. Gruvan går tvärs igenom Platåberget från norr och kommer ut på sydsidan i Bjørndalen, där det finns en tipp. Denna är i likhet med huvudgruvan kulturminnesskyddad. 

År 1984 uppstod en brand i Gruve 3:s yttre anläggning, varvid en man miste livet. I november 1996 var gruvan utbruten och driften upphörde.

Besöksgruva
Numera anordnas guidade turer i Gruve 3. Det har också diskuterats att inrätta ett gruvmuseum i Gruve 3.

Svalbard globale frøhvelv
Huvudartikel: Svalbard globale frøhvelv
I den östliga delen av den tidigare Gruve 3 har tre stora lagerlokaler för fröer sprängts ut. Svalbard globale frøhvelv invigdes 2008.

Arktiska världsarkivet
Huvudartikel: Arctic World Archive
I samma del av gruvan finns även Arktiska världsarkivet som invigdes 2017.

Källor
Denna artikel är baserad på artikeln Gruve 3 på norskspråkiga Wikipedia (bokmål).

Externa länkar
Hallvard Holm om Gruva 3

Longyearbyen
Gruvor i Svalbard
Hua Xia Bank

Hua Xia Bank Company Limited (förenklade kinesiska tecken: 华夏银行, traditionella kinesiska tecken: 華夏銀行, pinyin: Huáxià yínháng) är en kinesisk bankkoncern. Den rankas år 2017 som världens 255:e största publika bolag och Kinas åttonde största bank med tillgångar på nästan ¥2,4 biljoner.

Banken grundades 1992 som en lokal bank i Peking men bara tre år senare blev den en nationell affärsbank.

Referenser

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Kinesiska banker
Banker bildade 1992
WP:Projekt Kina
Företag listade på Shanghaibörsen
Företag i Peking
1837 Osita

1837 Osita eller 1971 QZ1 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 16 augusti 1971 av den amerikanska astronomen James B. Gibson vid Leoncito Astronomical Complex. Den har fått sitt namn efter upptäckarens fru Ursula Osita Gibson.

Asteroiden har en diameter på ungefär 7 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Flora.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Flora-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av JB Gibson
Astronomiska upptäckter 1971
1943 Anteros

1943 Anteros eller 1973 EC är en jordnära asteroid som även korsar Mars omloppsbana. Den upptäcktes 13 mars 1973 av den amerikanska astronomen James B. Gibson vid Leoncito Astronomical Complex. Den har fått sitt namn efter Anteros i den grekiska mytologin.

Asteroiden har en diameter på ungefär 2 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Amor.

Referenser 

Amor-asteroider
Jordnära objekt
Asteroider som korsar Mars bana
Småplaneter namngivna efter mytologiska figurer
Astronomiska upptäckter av JB Gibson
Astronomiska upptäckter 1973
Farmaceutisk bioinformatik

Farmaceutisk Bioinformatik är en del av det generella forskningsområdet bioinformatik, men som har ett specifikt fokus på att studera biologiska och kemiska processer i det farmaceutiska området.

Introduktion 
Medan traditionell bioinformatik är ett brett ämne främst med fokus på molekylär biologi, så har farmaceutisk bioinformatik ett mer specifikt mål: att undersöka det kemiska-biologiska samspelet. Metoder som används, förutom många allmänna bioinformatiska metoder, är ligand-baserad modellering såsom kvantitativa struktur–aktivitetssamband (QSAR), proteokemometri, datorstödd molekylär design, kemobioinformatiska databaser, algoritmer för kemi- och biofarmacuetisk programvara, inklusive analyser av biologisk aktivitet och andra frågor som rör läkemedelsframställning.

In silico prediktion av metabolism 
Ett av de viktigaste områdena inom farmaceutisk bioinformatik är in silico prediktion av metabolism för kemiska substanser. Detta område syftar till att besvara tre frågeställningar;
 Att förutsäga om en given kemisk förening kommer interagera med ett enzym,
 Att förutsäga var i en kemisk förening interaktionen kommer att ske, dvs "Site of Metabolism" (SOM),
 Att förutsäga resultatet från interaktionen, dvs den resulterande metaboliten.
Det finns ett flertal verktyg och programvaror som försöker lösa dessa frågeställningar; t.ex. SMARTCyp och MetaPrint2D som predikterar Site of Metabolism for givna kemiska substanser.

Referenser 

Bioinformatik
Johan Gustaf Stockenberg

Johan Gustaf Stockenberg, även Johann Gustav Stockenberg och Gustav Jansson Stockenberg, född före 1660, död omkring 1710 i Reval (nuvarande Tallinn), var en svensk skulptör, bildsnidare och stenhuggare verksam i slutet av 1600-talet.

Biografi

Stockenberg var större delen av sin verksamhetsperiod verksam i Reval i de svenska delarna av Estland men levererade även arbeten till Narva. Bland hans verk märks gravmonumenten över fältmarskalkarna Otto Wilhelm och Fabian von Fersen samt hans maka i Tallinns domkyrka.

Stockenberg anklagades 1688 för bönhaseri eftersom han utförde stenhuggeriarbeten för ingången till Maardu herrgården.

Han var gift med Magdalena Lamoureux, en syster till Abraham César Lamoureux.

Bilder

Källor

Noter

Svenska bildhuggare
Barockskulptörer
Svenska träsnidare
Födda okänt år
Avlidna okänt år
Män
Hasse Hansson (bildlärare)

Frank Hasse Hansson, född 26 september 1940 i Stenkyrka församling i Göteborgs och Bohus län, död 19 september 2019 i Katarina distrikt i Stockholm, var en svensk bildlärare och författare.

Hasse Hansson var son till fiskhandlaren Ville Hansson och Ester, ogift Johannisson. Efter teckningslärarexamen vid Konstfack 1962 var han anställd som teckningslärare i Stockholm 1962–1969. Han var lektor för Bild och form vid Uppsala universitet 1969–1983, prefekt vid institutionen för bildpedagogik på Konstfack 1984–1995, prorektor vid Konstfack från 1990 och lektor i bildpedagogik från 1995.

Han var ledamot av Kulturrådets barn- och ungdomslitteraturgrupp 1975–1979, FoU-arbetare vid Stockholms universitet 1977–1980, ledamot av Utbildningsdepartementets barnkulturgrupp 1974–1978, konsulent vid Skolöverstyrelsen 1977–1982, styrelseledamot i Riksutställningar 1979–1985 och sekreterare i Kultur i skolan för Utbildningsdepartementet från 1995. 

Han är författare till en rad böcker: Bild och form (1974), Barnen och kulturen (1978), Barns böcker, allas angelägenheter (1981), En skola för barn (1982), Bildspråket i skolan (1982), Buller och avgaser, slutplädering i Birkagårdsmålet (1987), Childrens pictorial language (1991), Bildspråkets grunder (1992), Tidsbilden (1992) och en uppsats om L.G. Sjöholm och A. Goés (1995).

Hasse Hansson var 1964–1982 gift med Gunilla Hansson (född 1939). Från 1994 var han gift med grundskolläraren Birgitta Ekmanner (född 1944), syster till Agneta Ekmanner.

Källor

Externa länkar
Hasse Hansson på Libris (bibliotekskatalog)
Hasse Hansson på Svensk Filmdatabas

Svenska lärare under 1900-talet
Svenska författare under 1900-talet
Personer från Stenkyrka socken, Bohuslän
Födda 1940
Avlidna 2019
Män
Elenore

Elenore är en låt av den amerikanska popgruppen the Turtles. Den kommer från albumet The Turtles Present the Battle of the Bands som utgavs 1968, och singeln blev en topp 10-hit på Billboard Hot 100 sent samma år. Den skrevs av främst Howard Kaylan, men alla fem medlemmar står som upphovsmän. Howard Kaylan har senare berättat att Elenore skrevs som en parodi på den tidigare USA-ettan "Happy Together" eftersom gruppen tröttnat på skivbolaget White Whales önskan om fler hitlåtar i samma stil som den. Skivbolagsmännen tog dock inte låten som en parodi, utan såg en hit i sikte, något de fick rätt i.

Låten fick svensk text av Stikkan Anderson, och spelades in av Hootenanny Singers sent 1968. Även Arvingarna gjorde en cover på låten på deras skiva ”Coola killar” 1992.

Listplaceringar

Källor

Musiksinglar 1968
Madagaskar i olympiska vinterspelen 2018

Madagaskar deltog i de olympiska vinterspelen 2018 i Pyeongchang, Sydkorea, med en trupp på en atlet (en kvinna) fördelat på en sport.

Vid invigningsceremonin bars Madagaskars flagga av alpina skidåkaren Mialitiana Clerc.

Referenser

2018 i Madagaskar
2018
Nationer i olympiska vinterspelen 2018
San Marino i olympiska vinterspelen 2018

San Marino deltog i de olympiska vinterspelen 2018 i Pyeongchang, Sydkorea, med en trupp på en atlet (en man) fördelat på en sport.

Vid invigningsceremonin bars San Marinos flagga av alpina skidåkaren Alessandro Mariotti.

Referenser

2018 i San Marino
2018
Nationer i olympiska vinterspelen 2018