kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Faustus Cornelius Sulla

Faustus Cornelius Sulla  är ett namn som burits av flera romare, bland andra:

* Faustus Cornelius Sulla (quaestor), romersk politiker, quaestor 54 f.Kr.
 Faustus Cornelius Sulla Lucullus, romersk politiker, consul suffectus 31 e.Kr.
 Faustus Cornelius Sulla Felix, romersk politiker, konsul 52 e.Kr.
Colletes senkelensis

Colletes senkelensis är en biart som beskrevs av Michael Kuhlmann 2013. Trots den relativt nyliga upptäckten har den listats som sann art av bland annat Global Biodiversity Information Facility.  Den ingår i släktet sidenbin, och familjen korttungebin. Artnamnet, senkelensis, har den fått efter den nationalpark där de hittills beskrivna individerna påträffades.

Beskrivning 
Kroppen har svart grundfärg, för det breda huvudets del med undantag för delar av käkarna, som är mörkt rödbruna. Ansiktet är täckt med lång, tät, gulbrun behåring; hos honan är dock munskölden bar. Övre delen av mellankroppen har orangebrun päls. Vingarna är gulaktiga, mera uttalat hos honan, och med bruna ribbor. Benens grundfärg är svart hos honan, mörkt rödbruna hos hanen; hos båda könen är fötterna delvis rödbruna. Benen är täckta med gulaktig till blekgrå behåring; hos honan är pollenkorgen, den hårtuss på bakskenbenen som hon använder för att samla pollen, blekgul. Tergiterna, segmenten på bakkroppens ovansida, har vita hårband i bakkanterna. Banden är breda, utom på honans främsta tergit. Hos honan är den främre halvan av tergit 1 och hela tergit 2 glest täckta med långa, gulbruna hår. Tergit 3 till 5 har svart behåring. Hos hanen har de tre främsta tergiterna gles, gulbrun behåring. Honan är omkring 11 mm lång, hanen 9 till 10 mm.

Ekologi och utbredning 
Arten har hittills endast påträffats i Etiopien, i Senkeles nationalpark på 2 000 till 2 100 meters höjd, där alla individerna sågs i september månad. En individ iakttogs när den besökte den kransblommiga växten nejlikbasilika.

Källor 

Sidenbin
senkelensis
Publius Cornelius Sulla (vald konsul 65 f.Kr.)

Publius Cornelius Sulla, död 45 f.Kr., var en romersk politiker och militär. Han var brorson till Lucius Cornelius Sulla.

Sulla valdes till konsul 66 f.Kr. jämte Publius Autronius Paetus, men valet underkändes. Båda var de invecklade i Catilinas sammansvärjning, men Sulla försvarades av Hortensius och Cicero och blev frikänd. I inbördeskriget tog Sulla parti för Caesar och förde vid Farsalos befälet över högra flygeln.

Källor 

 

Romerska politiker
Romerska militärer
Personer i Romerska riket under 000-talet f.Kr.
Födda okänt år
Avlidna 45 f.Kr.
Män
Ugglan
Joakim Berg (olika betydelser)

Joakim Berg eller Jocke Berg kan syfta på:

 Joakim Berg (född 1970), gitarrist och sångare i bandet Kent, även kallad Jocke Berg.
 Joakim Berg (född 1974), folkbokförd Joakim Berggren, sångare i bandet Hardcore Superstar, även kallad Jocke Berg och Joakim Berg.

 Joakim Lundell (född 1985), svensk youtube-profil, har tidigare haft namnet Joakim Berg.

Referenser
Publius Cornelius Sulla

Publius Cornelius Sulla är ett namn som burits av flera romare:

* Publius Cornelius Sulla (praetor 212 f.Kr.), romersk politiker
 Publius Cornelius Sulla (praetor 186 f.Kr.), romersk politiker
 Publius Cornelius Sulla (vald konsul 65 f.Kr.), romersk politiker
Edmonds Pianofabrik

Edmonds Pianofabrik, var ett företag som tillverkade pianon och grundades 1934 i Stockholm. Företaget var verksamt 1955–1960 i Mjölby.

Axel Edmund Edmond (1888–1950) grundade företaget 1934. Det såldes senare till Martin Broström och Valter Millroth. De kom senare att gå skilda vägar.

Källor
Mjölbys Industrihistoria av Bo Jansson, .
http://www.klaverenshus.se/Hammarinstrument-2.html
Sveriges dödbok 1901–2013

Ej längre existerande svenska företag
Svenska pianotillverkare
Jura bernois (historisk region)

Jura bernois, eller på tyska Berner Jura, översatt till svenska ungefär "Berns del av Jurabergen", var en historisk region i den schweiziska kantonen Bern som 1815 tillföll Bern bestående av områden som tidigare styrts av Basels furstbiskop, men uppdelades 1978 och 1994. Regionen omfattade den nuvarande förvaltningskretsen Jura bernois i kantonen Bern, kantonen Jura (inrättad år 1978) och distriktet Laufen i Basel-Landschaft (avdelat år 1997)

Historik

Tidig historia
 Romarriket anlade en väg över Pierre-Pertuis-passet.
 Från medeltiden styrde Basels furstbiskop över stora områden mellan Bielsjön och Alsace, även om Bern hade visst inflytande och flera områden reformerades. 
 Området besattes 1797 av Frankrike och inordnades i Frankrike till 1815.

Skapandet av Jura bernois
 Wienkongressen tilldelade 1815 kantonen Bern furstbiskopsdömets tidigare områden i Jurabergen och Ajoie. Dessa områden kallades därefter Jura bernois. Vissa var tysktalande, som staden Biel, men huvuddelen fransktalande.
 Kulturkampen under senare delen av 1800-talet medförde motsättningar mellan Berns regering och de romersk-katolska områdena i norr. 
 Från 1915 uppstod i de fransktalande delarna rörelser som önskade en frigörelse från Bern, dessa stöddes även av liberala intellektuella. 
 Efter andra världskrigets slut blev konflikten mer infekterad. Från 1962 till 1964 genomförde den separatistiska organisationen FLJ flera terrorliknande bombattentat.

Delning
 Under andra hälften av 1900-talet delades det dåvarande Jura bernois: 
 den nordliga, romersk-katolskt präglade, franskspråkiga delen, omfattande ungefär de gamla områdena "Ajoie", "Saint-Ursanne" och "Delémont" bildar sedan 1978 den nya kantonen Jura
 det nordöstliga tysktalande området i floden Birs mellersta dalgång (Laufental) tillfördes år 1994 kantonen Basel-Landschaft
 den sydliga, övervägande reformerta delen förblev i kantonen Bern, numera inom distrikten Jura bernois och förvaltningsdistriktet Biel.
 Berns författning från 1993 gav förvaltningsdistriktet Jura bernois speciella rättigheter. En minoritet i Jura bernois förespråkar dock att även detta område separeras från Bern och överförs till kantonen Jura.

Källor

Noter

Kantonen Bern
Jura (kanton)
Basel-Landschaft
Lucius Marcius Philippus

Lucius Marcius Philippus är ett namn som burits av flera romare:

* Lucius Marcius Philippus (konsul 91 f.Kr.), romersk politiker 
 Lucius Marcius Philippus (konsul 56 f.Kr.), romersk politiker 
 Lucius Marcius Philippus (konsul 38 f.Kr.), romersk politiker
Quintus Marcius Philippus

Quintus Marcius Philippus är ett namn som burits av två romare:

* Quintus Marcius Philippus (konsul 281 f.Kr.), romersk politiker
 Quintus Marcius Philippus (konsul 186 f.Kr.), romersk politiker
Arvid Huss

Arvid Immanuel Huss, född 14 november 1881 i Umeå, död 15 september 1973 i Kungsholms församling i Stockholm, var en svensk arkitekt.

Biografi
Efter studentexamen i Stockholm studerade han vid Kungliga tekniska högskolan 1901–1904 och 1905–1907. Därpå följde studier vid arkitekturskolan vid Det Kongelige Danske Kunstakademi i Köpenhamn. Han var anställd i Stockholm hos Ernst Stenhammar 1906, 1907–1908, i Malmö hos Salomon Sörensen 1908 och hos Alfred Arwidius 1909 och blev chef för filialen i Karlskrona 1909–1910. Därefter drev han egen verksamhet i Karlskrona 1910–1913, och verkade parallellt som tillförordnad stadsarkitekt i staden 1911–1913. 1913 flyttade han tillbaka till Stockholmsområdet och drev egen verksamhet från Råsunda. Han var konsulterande arkitekt för Jernkontoret 1914, Sundsvalls stad 1916–1917 och hos Nordiska kompaniet 1917–1919.

Han kom vidare att verka inom reklambranschen och var bland annat reklamchef för Svenska maskinverken 1919–1921 och för Svenska verktygsmaskinfabrikens export AB:s reklamavdelning 1920–1921. Han medverkade i bildandet av Svenska reklamförbudet.

Han var även känd genom sina insatser som genealog och släktforskare, med de egna skrifterna om släkten Huss; Vi Hussar 1614–1964 och Magnus Huss, legend-gestalt. Arvid Huss är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Verk i urval

Ronneby Teater. 1910
Spårvagnshallar, Karlskrona, 1910–13
Varmbadhus, Ronneby, 1913–14
Kommunhus, Sveg, 1916
Restaurangbyggnad i Wämöparken, Karlskrona, 1916
Motala stadshus (om och påbyggnad), 1921
Motala stadshotell, 1921
Häverödals tingshus, 1924
Fabriks- och bostadsbyggnader för Wedevågs Bruk 1937–38

Källor

Vem är vem? 1945
Vem är vem? 1962
SvD:Dödsnotis 1973-09-17

Noter

Externa länkar

Svenska arkitekter under 1900-talet
Karlskronas stadsarkitekter
Svenska genealoger
Arkitekter från Umeå
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1881
Avlidna 1973
Män
Allsvenskan i handboll för damer 1982/1983

Allsvenskan i handboll för damer 1982/1983 vanns av Stockholmspolisens IF, som också blev svenska mästare i slutspelet.

Grundserietabell 

Slutspelet

Semifinaler:

16 mars 1983   Borlänge HK - Stockholmspolisens IF  15 - 23

16 mars 1983   HK Silving/Troja . Irsta HF Västerås  19 - 22

19 mars 1983   Stockholmspolisens IF - Borlänge HK  17-14

19 mars 1983   Irsta HF Västerås - HK Silving/Troja  25 - 13

Finaler

25 mars 1983   Stockholmspolisen - Irsta HF Västerås 17 -17

27 mars 1983   Irsta HF Västerås - Stockholmspolisens HF 17 - 20

Mästare:

Stockholmspolisens IF : Lena Wiklund, Christina Svennberg, Titti Månsson, Inga-Lill Hultin, Ylva Roos, Pia Agné, Lena Högdahl, Åsa Kåberg, Ann-Britt Carlsson, Eva Älgekrans, Gisela Thor.

Källor 
Handbollsboken 1983-1984 "Året som gick 1982-83 sidan 88

1982/1983
Handbollssäsongen 1982/1983
Sport i Sverige 1982
Sport i Sverige 1983
Marcius Philippus

Philippus var namnet på en familj tillhörande gens Marcia.

Kända medlemmer
Quintus Marcius Philippus (konsul 186 f.Kr.)

Quintus Marcius Philippus, född omkring 229 f.Kr., död efter 164 f.Kr., var en romersk politiker.

Philippus var konsul 186 och 169 f.Kr. samt censor från 164 f.Kr.. Han ledde undersökningen angående backanalerna och användes senare att ordna Greklands angelägenheter samt kämpade mot kung Perseus i Makedonien.

Källor 

 

Romerska konsuler
Romerska censorer
Personer i Romerska riket under 100-talet f.Kr.
Födda okänt år
Födda 200-talet f.Kr.
Avlidna okänt år
Avlidna 100-talet f.Kr.
Män
Ugglan
Marcii
Lucius Marcius Philippus (konsul 91 f.Kr.)

Lucius Marcius Philippus, född omkring 141 f.Kr., död omkring 73 f.Kr., var en romersk politiker.

Philippus var konsul 91 f. Kr. och censor från 86 f.Kr.. Som politiker stod han mellan partierna (optimater och popularer). Som talare ansågs han skicklig, i synnerhet vid improviserade föredrag.

Källor 

  

Romerska konsuler
Romerska censorer
Personer i Romerska riket under 000-talet f.Kr.
Födda okänt år
Födda 100-talet f.Kr.
Avlidna 000-talet f.Kr.
Avlidna okänt år
Män
Ugglan
Marcii
Louis de Creaux

Louis de Creaux, född i Frankrike, död 1690, var en fransk dansmästare vid Lunds universitet.

Biografi
Louis de Creaux var son till en dansmästare och tillhörde en fransk adelssläkt i Haute-Loire. Då hans släktgren var hugenotter tvingades han emellertid emigrera. År 1668 sökte han tjänsten som dansmästare vid det nyöppnade Lunds universitet. Efter att ha utfört dansprov inför några danskunniga professorer erhöll han deras rekommendation, och blev därför universitetets förste dansmästare, en post som innebar att han förväntades undervisa studenterna i sällskapsdans. Han tjänstgjorde även tidvis som språkmästare.

de Creaux beskrevs genomgående som en skicklig dansare och lärare - förutom det ovannämnda provet som gav honom dansmästartjänsten karaktäriserades han som "öfvermåttan driftig och alert". Han lyckades emellertid snabbt göra sig ett namn som upptågs- och bråkmakare. Förutom relativt harmlösa aktiviteter, såsom att "dreja och gå gåseraden efter sin nästa", var han även inblandad i diverse dueller och slagsmål. Midsommaraftonsnatten 1670 deltog han i ett bråk mellan studenter och stads- och akademivakten, varvid han stack akademivaktmästare Christian Waktmäster med sin värja och tog till flykten. Som straff beslöt Rector magnificus Samuel Pufendorf att dra in dansmästarens lön. Något senare blev han arresterad och för en tid suspenderad från sin tjänst, emedan han "skjutit en klockare på ett svårt och obscent ställe". År 1671 hotade han tillsammans med språkmästare Andreas Emanuel de Courcelles, universitetets pedeller och flera lägre universitetstjänstemän med att säga upp sig om deras lön inte betalades ut, en förfrågan som vållade konsistoriet mycket huvudbry. Frågan remitterades till slut efter mycken tveksamhet till universitetskansler Gustaf Otto Stenbock, som dock inte vidtog någon åtgärd.

Vad gäller Louis de Creaux vidare öden vid akademien råder det delade meningar. Paul Ahnfelt menar att den ovannämnda skjutningen ledde till dansmästarens avsked, medan Eva Helen Ulvros i sin tur hävdar att det endast var frågan om en tillfällig suspension och att de Creaux dansmästarkarriär istället slutade med Skånska krigets utbrott och universitetets upplösning. Martin Weibull och Elof Tegnér påstår å sin sida att de Creaux fortsatt innehade dansmästarposten till sin död 1690. Oavsett vad tjänstgjorde även hans son Caspar de Creaux och sonson Ludvig de Creaux som dansmästare vid Lunds universitet.

Referenser

Noter

Tryckta källor
 Paul Ahnfelt, Lunds universitets historia : första delen. Stockholm: L. J. Hierta, 1859 (Länk)
 Eva Helen Ulvros, Dansens historia : Dans och lek i Sverige. Lund: Historiska media, 2004 (Länk)
 Eva Helen Ulvros, "Dansmästarna vid universiteten i Uppsala och Lund : Ett nytt bildningsideal formas". RIG - Kulturhistorisk tidskrift, 87(2), 2004, ss. 65-80. (Länk)
 Martin Weibull & Elof Tegnér, Lunds universitets historia 1668-1868, band 2. Lund: C.W.K. Gleerups förlag, 1868 (Länk)

Födda okänt år
Avlidna 1690
Personer från Haute-Loire
Franska dansare
Franska lärare
Personer verksamma vid Lunds universitet
Personer under stormaktstiden
Män
Dansare under 1600-talet
Argaios II av Makedonien

Argaios II av Makedonien (), född innan 410 f.Kr., död efter 359 f.Kr., var en tronpretendent till den makedoniska kronan, som tillfälligt tog makten 393 f.Kr. ifrån kung Amyntas III och regerade i två år.

Referenser 

Födda 300-talet f.Kr.
Avlidna 400-talet f.Kr.
Män
Makedoniens monarker
Personer under 300-talet f.Kr.
Tanganyika i olympiska sommarspelen 1964

Tanganyika deltog med fyra deltagare vid de olympiska sommarspelen 1964 i Tokyo.  Ingen av landets deltagare erövrade någon medalj.

Källor 
 

Nationer i olympiska sommarspelen 1964
Jenny Bengtsson

Jenny Eva Maria Bengtsson, född 7 december 1983 i Järfälla, är en svensk författare, fackföreningsledare och politiker (vänsterpartist). Hon är också ledarskribent för Dagens ETC och krönikör för Tidningen Arbetarskydd.

Bengtsson har varit ordförande i Hotell- och restaurangfackets avdelning Stockholm-Gotland, förbundets största avdelning, och ledamot i förbundsstyrelsen. Hon ställde upp i riksdagsvalet 2014 för Vänsterpartiet och valdes till ersättare. Hon ersatte tillfälligt Ali Esbati som ledamot och arbetsmarknadspolitisk talesperson från 12 maj 2016 till 27 juli 2016.

2017 började Bengtsson arbeta som arbetsmiljöinspektör på Arbetsmiljöverket.

Sommaren 2021 debuterade Bengtsson som författare med den självbiografiska boken Glöden i ögonen - Facklig kamp i medgång och motgång, utgiven på Verbal Förlag.

Bibliografi

Referenser

Externa länkar 

Ledamöter av Sveriges riksdag för Vänsterpartiet
Personer inom svensk fackföreningsrörelse
Svenska ledarskribenter
Personer från Järfälla kommun
Födda 1983
Kvinnor
Levande personer
Mwambutsa IV av Burundi

Mwambutsa IV Bangiricenge, född ca 1912 i Nyabiyogi, Burundi, död 26 mars 1977 i Genève, Schweiz, var kung (mwami) i Burundi mellan 1915 och 1966. Han tillträdde tronen efter faderns, Mutaga IV Mbikijes död (regent 1908-1915) . I likhet med andra burundiska kungar, var han en etnisk ganwa (tutsier). Född under Burundis tid med tyskt kolonialt styre, sammanföll Mwambutsas regeringstid dock till största delen med den belgiska kolonialstyret (1916-1962). Belgarna behöll monarker i både Rwanda och Burundi med indirekt styre.

Biografi
Mwambutsa blev kung 1915 när han fortfarande var ett spädbarn efter faders död i en familjetvist. På grund av hans ålder utsågs en förmyndarregering och flera familjemedlemmar, bland annat drottningmodern Ririkumutima, tjänstgjorde som regent. År 1925 inrättades en fullständig förmyndarregering. Mwambutsa blev regent av sin egen rätt den 28 augusti 1929. 

På Burundis självständighetsdag i juli 1962 blev Mwambutsa IV statschef med långtgående politisk makt. I Rwanda hade monarkin varit avsatt 1959-1962 och han försökte därför att balansera de etniska spänningarna mellan hutu och tutsi genom att växelvis välja sin premiärministrar från de båda etniska grupperna.

I oktober 1965 försökte hutuofficerare genomföra en statskupp mot monarkin. Trots deras misslyckande att ta makten flydde Mwambutsa till exil i Republiken Kongo och flyttade så småningom till Schweiz. I mars 1966 utsåg han sin ende överlevande son att utöva hans befogenheter på plats. Fortfarande i exil, blev Mwambutsa dock officiellt avsatt i en andra statskupp varpå hans son tog makten som Ntare V den 8 juli 1966. Monarkin avskaffades slutligen i en tredje kupp i november 1966 och Michel Micombero kom till makten som faktisk diktator. Mwambutsa tillbringade resten av sitt liv i Schweiz och dog i Genève 1977.

År 2012 grävdes Mwambutas kvarlevor upp från sin gravplats i Schweiz i syfte att återföra dem till Burundi för en statsbegravning. Efter en rättslig strid begravdes emellertid hans kvarlevor åter i Schweiz i enlighet med familjens önskemål.

Källor

Referenser

Externa länkar
http://uganda-rwanda-travelguide.com/burundi-politics.html
http://www.almanachdegotha.org/id299.html

Födda 1912
Avlidna 1977
Män
Burundis kungligheter
Storkorset av Leopold II:s orden
Harry Wallin

Harry Olavi Wallin, född 23 maj 1953 i Seinäjoki, är en finländsk socialdemokratisk politiker. Han var ledamot av Finlands riksdag 1999–2007 och 2014–2019. Wallin har arbetat som lokförare. 

Wallin blev omvald i riksdagsvalet 2015 med 4 608 röster från Vasa valkrets.

Noter

Ledamöter av Finlands riksdag för Socialdemokraterna
Finländska politiker under 2000-talet
Personer från Seinäjoki
Födda 1953
Levande personer
Män
Matti Semi

Veli Matti Semi, född 26 januari 1957 i Varkaus, är en finländsk politiker (Vänsterförbundet). Han är ledamot av Finlands riksdag sedan 2015. Semi har arbetat som byggarbetare. 

Semi blev invald i riksdagen i riksdagsvalet 2015 med 2 140 röster från Savolax-Karelens valkrets.

Noter

Ledamöter av Finlands riksdag för Vänsterförbundet
Finländska politiker under 2000-talet
Personer från Varkaus
Födda 1957
Levande personer
Män
La Vie Parisienne (tidskrift)

La Vie Parisienne (Pariserliv) var en fransk veckotidskrift grundad i Paris 1863 och utgiven utan avbrott fram till 1970. Den var särskilt populär i början av 1900-talet. Ursprungligen innehöll tidningen romaner, sport, teater, musik och konst. År 1905 bytte den ägare. Den nye redaktören Charles Saglio bytte stil och format och tidningen utvecklades snart till en lätt ekivokt erotisk publikation. Under första världskriget varnade General Pershing amerikanska soldater för att köpa tidningen, vilket ökade dess popularitet i USA.

La Vie Parisienne kombinerade en bred blandning av ämnen med vackra teckningar och färgillustrationer av några av periodens ledande tecknare inom Art Nouveau och Art Deco.

Källor

Externa länkar

Franska tidningar
Tidningar startade 1863
Satiriska tidskrifter i Frankrike
Franskspråkiga tidskrifter
Tidskrifter nedlagda 1970
Lettland i olympiska sommarspelen 1936

Lettland deltog med 29 deltagare vid de olympiska sommarspelen 1936 i Berlin. Totalt vann de en silvermedalj och en bronsmedalj.

Medaljer

Silver
 Edvīns Bietags - Brottning, grekisk-romersk stil, lätt tungvikt.

Brons
 Adalberts Bubenko - Friidrott, 50 kilometer gång.

Källor 
 

1936 i Lettland
Nationer i olympiska sommarspelen 1936
1936
Lista över huvudavrinningsområden i Kanada

Detta är en lista över huvudavrinningsområden i Kanada. I Kanada finns definierat totalt 46 huvudavrinningsområden, definierade som avrinningsområden med mynning i havet. Huvudavrinningsområdena är definierade av Natural Resources Canada. Fyrtiotvå av huvudavrinningsområdena har en flod som mynnar i havet och fyra av huvudavrinningsområdena är så kallade kustområden där många mindre vattendag i samma avrinningsområde mynnar i havet.

Lista över Sveriges huvudavrinningsområden 

Huvudavrinningsområdena är:
 Back River, som mynnar i Norra ishavet.
 Yukonfloden, som mynnar i Stilla havet.
 Kanadas Norra ishavskust, som mynnar i Norra ishavet.
 Taku River, som mynnar i Stilla havet.
 Rivière de Puvirnituq, som mynnar i Hudson Bay.
 Rivière Arnaud, som mynnar i Hudson Bay.
 Stikinefloden, som mynnar i Stilla havet.
 Rivière George, som mynnar i Hudson Bay.
 Thelon River, som mynnar i Hudson Bay.
 Rivière à la Baleine, som mynnar i Hudson Bay.
 Nass River, som mynnar i Stilla havet.
 Rivière aux Feuilles, som mynnar i Hudson Bay.
 Skeena River, som mynnar i Stilla havet.
 Naskaupi River, som mynnar i Atlanten.
 Seal River, som mynnar i Hudson Bay.
 Churchillfloden, som mynnar i Atlanten.
 Saint-Augustin Rivière, som mynnar i Atlanten.
 Rivière Natashquan, som mynnar i Atlanten.
 Rivière Romaine, som mynnar i Atlanten.
 Koksoakfloden, som mynnar i Hudson Bay.
 Wannock River, som mynnar i Stilla havet.
 Rivière du Petit Mécatina, som mynnar i Atlanten.
 Grande rivière de la Baleine, som mynnar i Hudson Bay.
 Mackenziefloden, som mynnar i Norra ishavet.
 La Grande Rivière, som mynnar i Hudson Bay.
 Churchillfloden (Hudson Bay), som mynnar i Hudson Bay.
 Hayesfloden, som mynnar i Hudson Bay.
 Rivière Eastmain, som mynnar i Hudson Bay.
 Rivière Rupert, som mynnar i Hudson Bay.
 Winisk River, som mynnar i Hudson Bay.
 Severn River, som mynnar i Hudson Bay.
 Fraserfloden, som mynnar i Stilla havet.
 Rivière Broadback, som mynnar i Hudson Bay.
 Attawapiskatfloden, som mynnar i Hudson Bay.
 Hudson Baykusten, som mynnar i Hudson Bay.
 Kanadensiska Stillahavskusten, som mynnar i Stilla havet.
 Rivière Harricana, som mynnar i Hudson Bay.
 Columbiafloden, som mynnar i Stilla havet.
 Albany River, som mynnar i Hudson Bay.
 Rivière Nottaway, som mynnar i Hudson Bay.
 Saint Johnfloden, som mynnar i Atlanten.
 Mississippifloden, som mynnar i Mexikanska golfen.
 Moose River, som mynnar i Hudson Bay.
 Nelsonfloden, som mynnar i Hudson Bay.
 Kanadensiska Atlantkusten, som mynnar i Atlanten.
 Saint Lawrencefloden, som mynnar i Atlanten.

Källor 

Hydrologi
Listor med anknytning till geografi
Konrad Nordahl

Konrad Nordahl, född 25 september 1897 i Askøy, död 22 maj 1975 i Oslo, var en norsk fackföreningsledare och politiker. Han var ordförande för norska LO 1939–1965 och ledamot av Stortinget 1957–1965.

Nordahl blev 1913 medlem i Arbeiderpartiets ungdomsförbund. När partiet 1923 bröt med Komintern följde han flertalet i ungdomsförbundet som anslöt sig till Norges Kommunistiske Parti. Han bröt med NKP 1927 och återvände 1929 till Arbeiderpartiet. Han kom dock framförallt att bli verksam inom fackföreningsrörelsen.

Nordahl var 1931–1934 ordförande för Norsk Jern- og Metallarbeiderforbund och valdes 1935 till vice ordförande för LO (till 1957 Arbeidernes Faglige Landsorganisasjon, AFL). Han ersatte 1939 Olav Hindahl som ordförande, då denne trädde in i Johan Nygaardsvolds regering.

När Norge den 9 april 1940 attackerades av Tyskland lämnade Nordahl tillsammans med regeringen huvudstaden. Han återvände senare men nekades av ockupationsmakten att återta sin post som ordförande för LO. Efter att ha protesterat mot NS-regimen arresterades han i november 1940 men släpptes senare. Han flydde i september 1941 till Storbritannien och upprättade där ett LO-sekretariat i exil.

Nordahl behöll efter kriget ordförandeposten i LO fram till 1965, vilket gör honom till förbundets längst sittande ordförande någonsin. Han satt också två mandatperioder för i Arbeiderpartiet Stortinget (1957–1965) men avstod från att gå in i regeringen, då han prioriterade posten som LO-ordförande.

Källor

Personer inom norsk fackföreningsrörelse
Stortingsledamöter för Arbeiderpartiet
Personer i Norge under andra världskriget
Födda 1897
Avlidna 1975
Män