kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Majjhima Nikaya

Majjhima Nikāya , är en av de fem nikayor, eller samlingar, som ingår i Sutta-pitaka, vilken är en av ”de tre korgarna” i Tipitaka. Majjhima Nikāya, majjhimanikāya, är pali och betyder ungefär "Samlingen av medellånga samtal".

Denna nikaya är den andra delen i Suttapitaka och nedtecknades mellan 300 f. Kr. och 200 e. Kr. Nikayan består av 152 samtal som tillskrivs Buddha och hans främsta lärjungar.

Struktur och innehåll i nikayan 
Bhikkhu Bodhi  beskriver samlingen i introduktionen till sin översättning ungefär så här: 

Nikayans 152 samtal är uppdelade i tre delar med vardera fem kapitel. Alla kapitlen utom det sista innehåller tio samtal. Det sista innehåller följaktligen 12 samtal.

Valda sutror 
I Uparipaṇṇāsapāḷi, de avslutande femtio samtalen, återfinns Ānāpānasati Sutta som är den 118:e sutran Den ligger i Anupada Vagga och behandlar som framgår av namnet ingående ānāpānasati, tekniken för andning med  medveten närvaro. Det är en meditationsteknik som Buddha lärde ut i ett flertal sutror och en vanlig meditationsteknik inom olika grenar av buddhismen – tibetansk buddhism, Zen, Tiantai och  Theravadabuddhism – men även inom västerländska program för mindfulness. 

Direkt påföljande sutra Kāyagatāsati Sutta behandlar också mindfulness, men genom kontemplation, och kan således ses som en kompletterande beskrivning till Ānāpānasati Sutta. Den avslutar med en beskrivning av de tio förmågor som mindfulness i förlängningen kan ge: Att övervinna missnöje och glädje, att övervinna fruktan, att stå emot smärta, temperatur och elementen, att nå de fyra meditationstillstånden i Dhyana (enligt palikanonen), att få "övernaturliga krafter" (t.ex. att gå på vatten och att gå genom väggar), övernaturlig hörsel, psykiska krafter, att minnas tidigare liv, att "se med det gudomliga ögat" och att bli fullt medveten.

Fotnoter

Likheten med Madhyama Āgama 
Majjhima Nikāya överensstämmer i innehåll med Madhyama Āgama ("Samling av medellånga samtal") som ingår i Sutra Pitikas. 

En fullständig översättning av Madhyama Āgama från Sarvāstivāda-inriktningens version finns i den Kinesiska buddhismens skriftkanon där den går under titeln Zhōng Ahánjīng (中阿含經). Denna version av Madhyama Āgama består av 222 sutror, att jämföra med de 152 sutror som ingår i Majjhima Nikāya.

Valda översättningar 
 Bhikkhu Nanamoli och Bhikkhu Bodhi, The Middle Length Discourses of the Buddha: A Translation of the Majjhima Nikaya (1995), Wisdom Publications, Somerville,  
 Mahapandit Rahul Sankrityayan från prakrit till hindi.
 I.B. Horner, The Book of Middle Length Sayings (1954-1959), 3 volymer, Pali Text Society, Bristol 
 David W. Evans, Discourses of Gotama Buddha: Middle Collection i förkortad version (1991), Janus Publications

Se även 
 Digha Nikāya
 Khuddaka Nikāya
 Anguttara Nikāya
 Samyutta Nikāya

Referenser

Noter

Engelska originalcitat

Externa länkar 
Majjhima Nikāya på engelska och 30 andra språk tillsammans med Madhyama Āgama Suttacentral.net
Majjhima Nikaya på engelska Metta.lk
Majjhima Nikaya på engelska accesstoinsight.org
Föreläsningar om Majjhima Nikaya av Bhikkhu Bodhi

Buddhismens kanoniska skrifter
Toos Beumer

Catharina Johanna "Toos" Beumer, född 5 juli 1947 i Koog aan de Zaan, är en nederländsk före detta simmare.

Beumer blev olympisk bronsmedaljör på 4 x 100 meter frisim vid sommarspelen 1964 i Tokyo.

Källor 

Nederländska simmare
Nederländska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 1964
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 1964
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1964 från Nederländerna
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 1968
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1968 från Nederländerna
Födda 1947
Levande personer
Kvinnor
TSR, Inc.

TSR, vilket är en förkortning av Tactical Studies Rules, var ett amerikanskt spelföretag som gav ut rollspel, brädspel och konfliktspel. Det grundades 1973 av Gary Gygax, med flera, och är mest känt för att ha gett ut rollspelet Dungeons & Dragons.

Historia 
Det var i Gary Gygax spelgrupp Lake Geneva Tactical Studies Association som såväl TSR och rollspelshobbyn startades. Spelgruppen hade en bakgrund inom både konfliktspelshobbyn och figurspel.  TSR publicerade Dungeons & Dragons i början av 1974 i en blygsam upplaga.  Under 1970-talet svepte en Tolkien-våg över USA vilket ökade intresset för fantasyspel och försäljningen började ta fart. Gygax menade dock att hans influenser snarare var amerikanska sword and sorcery-författare. 

I slutet av 1970-talet omfattade företagets produktion även brädspel och spridningen av Dungeons & Dragons med supplement nått långt utanför USA:s gränser, bland annat till Sverige.  En milstolpe var expansionen Advanced Dungeons & Dragons (1977–1979). Flera andra titlar skapades också, till exempel agentspelet Top Secret S.I, superhjältespelet Marvel Super Heroes och Gamma World, som skulle bli förlagan för det svenska Mutant. TSR gav sig in i konfliktspelsbranschen 1982 genom att köpa spelföretaget SPI i en procedur som kan beskrivas som ett fientligt övertagande.  I och med uppköpet blev TSR utgivare av tidskriften Strategy & Tactics.

I mitten av 1980-talet växte företaget ytterligare och siktade in sig på fler produkter som romaner, serietidningar och dataspel. Flaggskeppet Advanced Dungeons & Dragons befäste sin position som världens största rollspel, och utökades med flera nya spelvärldar under 1980- och 1990-talet: Greyhawk, Spelljammer, Dragonlance, Ravenloft, Dark Sun med flera. Företaget blev ett av Nordamerikas största i sin bransch. Men TSR drabbades också av finansiella problem och intern maktkamp.  Gygax tvingades bort från företaget 1985 efter att företagschefen Lorraine Williams köpt upp en majoritet av aktierna.

Företaget hade under sin tidiga historia letts av spelare, men efter Williams övertagande var den perioden slut. Williams tid präglades delvis av juridiska förehavanden. Såväl den gamle medarbetaren Gygax som fans stämdes (i de senares fall för material publicerat på internet) vilket ansågs aggressivt. Under 1990-talet förändrades spelhobbyn. Samlarkortspelen fick sin storhetstid med Magic: The Gathering som främsta exempel. Rollspelandet förändrades med den nya storytelling-vågen i och med Wizards of the Coasts World of Darkness-spel. TSR:s marknadsandelar sjönk och fler satsningar floppade. 1997 köpte Wizards of the Coast TSR för 30 miljoner dollar.

Referenser 

Företag bildade 1973
Rollspelsföretag
Ej längre existerande amerikanska brädspelstillverkare
Stockholms slottslän

Stockholms slottslän var ett slottslän i landskapen Uppland och Södermanland (Södertörn). Det fanns sedan tiden då Sverige ingick i Kalmarunionen från 1300-talet. Länets administrativa centrum  var Stockholms slott.

Länet omfattade häraderna/skeppslagen (i Uppland): Värmdö, Åker, Sollentuna, Vallentuna, Seminghundra, Danderyd och Ryd, Lyhundra, Sjuhundra, Långhundra härad, Närdinghundra samt i  Södermanland (Södertörn) Sotholm och Svartlösa.

Till skillnad mot andra slottslän var Stockholms slottslän även före Vasatiden uppdelad i olika fögderier. Själva slottet och även dess ladugårdar hade var sin fogde under hela perioden. Övriga fogdeområden av större omfattning var: ett för Sollenuna och Valletuna (och tidvis Åker), ett för Seminghundra, Åker, Ryd, Danderyd (gemensamt från 1598), ett för Svartsjö län (Färentuna, Bro), ett för Närdinghundra, ett för Sjuhundra och Långhundra (1550-), ett för Lyhundra (1583-), ett för Sotholm, Svartlösa och slutligen ett för Värmdö.

Slottslänet uppgick i Stockholms län (först i perioder i Upplands län) efter länsreformen 1634.

Referenser

Slottslän i Sverige
Upplands historia
Historiska indelningar i Södermanlands län
Fysiopraktik

Fysiopraktik är vanligen ett namn på en patientklinik som drivs av en utbildad fysioterapeut (f.d. sjukgymnast). En fysioterapeut utövar fysioterapi. 
Fysiopraktik kan även betyda den terapeutiska teknik som en fysiopraktor använder sig av i sin terapeutiska verksamhet med manuell muskeltestning (MMT).
Ordet fysiopraktik får då en motsvarande betydelse som när en kiropraktor utövar kiropraktik.

Referenser 

Fysioterapi
Sumer is icumen in

Sumer is icumen in ("sommaren har anlänt"), även känd som Summer canon och Cuckoo song, är en engelsk sång från mitten av 1200-talet. Den är en kanon med text på medelengelsk wessexdialekt. Texten välkomnar sommarhalvåret, den välmående växtligheten och djurens fruktbarhet. Det är den äldsta kända sången skriven för sex stämmor och den äldsta bevarade rotan, en specifik typ av sekulär kanon.

På manuskriptet Harley 978 står namnet "W. de. Wint", vilket har tolkats som att sången kan ha skrivits av någon av de samtida munkarna W. of Wycombe och William of Winchester. Sången har en framstående plats i den engelska kulturen och musikhistorien.

Källor

Externa länkar

 

Engelska sånger
Engelskspråkiga sånger
Kultur under 1200-talet
Musik under medeltiden
Sommarsånger
Vårsånger
Vem dömer?

Vem dömer? () är en tysk eutanasipropagandafilm från 1941 i regi av Wolfgang Liebeneiner. I huvudrollerna ses Heidemarie Hatheyer, Paul Hartmann och Mathias Wieman. I Sverige hade filmen premiär 27 februari 1942.

Handling 
En ung hustru som lider av en svår sjukdom uppmanar sin läkare att ta hennes liv. Hennes man, själv en framgångsrik läkare, ger henne en dödlig överdos och ställs inför rätta. Där läggs argument fram som att förlänga liv ibland strider mot naturen och att döden då är en rättighet, såväl som en plikt.

Rollista i urval 

Heidemarie Hatheyer - Hanna Heyt
Paul Hartmann - Professor Thomas Heyt
Mathias Wieman - Dr. Bernhard Lang
Margarete Haagen - Berta
Charlotte Thiele - Dr. Barbara Burckhardt
Christian Kayßler - Landgerichtsdirektor Kriebelmeyer 
Harald Paulsen - Eduard Stretter
Albert Florath - Professor Schlüter
Ilse Fürstenberg 	
Karin Evans - Erna Balg
Hans Nielsen - Dr. Höfer
Franz Schafheitlin - Rechtsanwalt Straten
Erich Ponto - Professor Werther
Otto Graf - Staatsanwalt Engel
Werner Pledath - Pastor Gömer

Se även 
Nazistiska propagandafilmer

Externa länkar 
 

Filmer 1941
Tyskspråkiga filmer
Propagandafilmer
Tyska filmer
Monica Schultz

Monica Helena Edith Schultz, född 20 mars 1942 i Stockholm, är en svensk tecknare. Hon ingick 1965 äktenskap med tecknaren Göran Schultz  (1943–1999).

Schultz, som är dotter till filmregissör Eric Johnson och adjunkt Helena Johanson, studerade vid Nyckelviksskolan 1956–1957, Konstfack 1960–1961 och Anders Beckmans skola 1961–1964. Hon har sedan dess varit verksam som frilansande tecknare och på senare år lärare i illustration på Sörängens folkhögskola i Nässjö.

Schultz har bland annat illustrerat barn- och vuxenböcker. Hon har även utfört illustrationer för dags- och veckopress samt TV, hållit utställningar och utfört konstnärlig utsmyckning.

Källor

Svenska tecknare under 1900-talet
Svenska illustratörer
Födda 1942
Kvinnor
Levande personer
Svenska tecknare under 2000-talet
Mirfak

Mirfak eller Alfa Persei (α Persei, förkortat Alfa Per, α Per) som är stjärnans Bayerbeteckning, är en jättestjärna belägen i den norra delen av stjärnbilden Perseus. Den har en skenbar magnitud på 1,8, är den ljusaste stjärnan i stjärnbilden och klart synlig för blotta ögat. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 6,4 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd av ca 510 ljusår (155 parsek) från solen.

Mirfak ligger mitt i en öppen stjärnhop kallad Alfa Persei-hopen, eller Melotte 20, som är lätt synlig i en handkikare och innehåller många av de svagare stjärnorna i stjärnbilden.

Nomenklatur
Alfa Persei har de traditionella namnen Mirfak och Algenib, som har arabiskat ursprung. Det förra, som betyder "armbåge" och även skrives Mirphak, Marfak eller Mirzac, kommer från den arabiska Mirfaq al-Thurayya, medan Algenib, också skrives Algeneb, Elgenab, Gęnib, Chenib eller Alchemb, härrör från الجنب al-janb eller الجانب al-jānib, "flanken" eller "sidan", som också var det traditionella namnet för Gamma Pegasi. 

År 2016 organiserade Internationella astronomiska unionen en arbetsgrupp för stjärnnamn (WGSN) med uppgift att katalogisera och standardisera riktiga namn för stjärnor. WGSN:s första bulletin av juli 2016 innehöll en tabell över de första två satserna av namn som fastställts av WGSN och  som anger namnet Mirfak för denna stjärna (Gamma Pegasi fick namnet Algenib).

Hinali'i är namnet på stjärnan i traditionell hawaiiansk astronomi.  Detta namn på stjärnan är tänkt att påminna om en stor tsunami och markera början på Maui-migrationen.  Enligt viss hawaiiansk tradition är Hinali'i punkten för separation mellan jorden och himlen som inträffade vid tillkomsten av Vintergatan.

Mirfak har, tillsammans med δ Per, ψ Per, σ Per, γ Per och η Per, kallats Perseussegmentet.

Egenskaper
Mirfak är en superjättestjärna i de senare stadierna av sin utveckling och av spektralklass F5 Ib Sedan 1943 har spektrumet av Mirfak fungerat som en av de stabila referenserna som andra stjärnor klassificeras efter. Den har en massa som är omkring 8,5 gånger större än solens massa, en radie som är 68 gånger så stor som solens och utsänder från dess fotosfär ca 5 000 gånger mera energi än solen vid en effektiv temperatur på ca 6 350  K.

I Hertzsprung-Russell-diagrammet ligger Mirfak inom den region där Cepheidvariabler finns. Den kan således användas vid studier av dessa stjärnor, vilka är viktiga standardljuspunkter.

Källor

Referenser

Externa länkar	
 https://www.universeguide.com/star/mirfak
 http://stars.astro.illinois.edu/sow/mirfak.html

	
Stjärnbilden Perseus
Bayerobjekt
Gul-vita superjättar
Flamsteedobjekt
HR-objekt
HD-objekt
Bandipur nationalpark

Ej att förväxla med Bandipur i Nepal.

Bandipur nationalpark ligger i södra delen av den indiska delstaten Karnataka. Den gränsar mot Mudumalai nationalpark, Nagarhole nationalpark och reservatet Wayanad (Wayanad Wildlife Sanctuary).

Naturskyddsområdet inrättades 1931 av maharadjan av furstendömet Mysore. Det hade i början en storlek av cirka 90 km² och 1973 utökades skyddsområdet med ungefär 800 km². Samtidig övertog den indiska staten parkens förvaltning och den blev officiell nationalpark. I Bandipur nationalpark finns tre större floder.

Växtlivet är i flera delar av nationalparken tät. Här hittas bland annat teakträd (Tectona grandis), den stora bambuarten Bambusa bambos, trädet Dalbergia latifolia och trädet Terminalia elliptica.

I nationalparken lever flera olika djur som asiatisk elefant, tiger, läppbjörn, gaur, fyrhornsantilop och sambarhjort. Typiska fåglar är grå djungelhöna, Ghatstrogon, brun spökuggla och flera olika sångare.

Galleri

Referenser

Externa länkar 

Nationalparker i Indien
Pauline van der Wildt

Paulina Jacoba "Pauline" van der Wildt, född 29 januari 1944 i Schiedam, är en nederländsk före detta simmare.

Hon blev olympisk bronsmedaljör på 4 x 100 meter frisim vid sommarspelen 1964 i Tokyo.

Källor 

Nederländska simmare
Nederländska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 1964
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 1964
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1964 från Nederländerna
Födda 1944
Levande personer
Kvinnor
Personer från Schiedam
Peter Nensén

Peter Abraham Nensén, född 24 juni 1711 i Nedansjö, död 5 juni 1788 i Stockholm, var en svensk präst.

Biografi
Peter Abraham Nensén föddes 1711 som son till Abraham Ersson och dennes hustru. Nensén blev student vid Uppsala universitet och blev filosofie magister 1740. Han utnämndes till komminister i den Fransk-Lutherska församlingen 1744. 1748 reste han till Konstantinopel där han utnämndes till legationspredikant. Han utnämndes i Stockholm 1754 till kyrkoherde i den Fransk-Lutherska församlingen och återkom från Konstantinopel 1755.

1758 blev han teologie doktor vid universitetet i Greifswald och blev 1774 kyrkoherde i Klara församling i Stockholm. Vid kronprins Gustav Adolfs dop 1778 utsågs han av Gustav III till en av prinsens faddrar, varför han den 27 december 1778, på Stockholms slott mottog Gustav III:s faddertecken som visar Gustav III:s ansikte i profil i guld, hängande i en guldkedja.

Nensén var även vicepreses i Stockholms konsistorium

Familj och bostad
Nensén gifte sig den 17 mars 1757 med Hedvig Margareta Sjöberg som var dotter till grosshandlaren Oscar Sjöberg och dennes hustru Maria Greta Svenner. Svärmodern blev änka 1755 och då hon dog 1758 ärvde makarna Nensén hennes föräldrars hus på Västerlånggatan 68. Huset såldes därefter den 3 mars 1763 till grosshandlaren Johan Henrik Schmeer.

Utmärkelser
Ledamot av andliga ståndet av Nordstjärneorden - 1785

Källor
Gustaf III inför sina undersåtar, sid 121-124.
Ancestry.com
Bref och Skrifvelser af och till Carl von Linné, sid 327
Stockholmiana I-IV, sid 307-308

Svenska präster under 1700-talet
Kyrkoherdar i Stockholm
Ledamöter av Nordstjärneorden
Gustav III:s faddertecken
Personer under gustavianska tiden
Personer under frihetstiden
Födda 1711
Avlidna 1788
Män
Alumner från Greifswalds universitet
Personer från Stöde socken
Mavis Staples

Mavis Staples, född 10 juli 1939 i Chicago, Illinois, är en amerikansk rhythm & blues- och gospelsångerska, skådespelare och medborgarrättsaktivist. 

Staples var från 1950 medlem i The Staple Singers (verksamma 1948–1994), tillsammans med sin far Pops Staples (1914-2000) och sina syskon, Pervis, Yvonne och Cleotha. Mavis Staples blev senare även verksam som soloartist, hennes självbetitlade debutalbum utkom 1969. Hon har med The Staple Singers och som soloartist gjort låtar som "Why? (Am I Treated So Bad)", "Respect Yourself", "I'll Take You There", "A House Is Not a Home", "The Weight", "Let's Do It Again" (till filmen Kalabalik i gangstervärlden), "Show Me How It Works" (till filmen Tjejen som tog hem spelet) och "Christmas Vacation" (till filmen Ett päron till farsa firar jul). 

Under sin karriär har Mavis Staples medverkat i många filmer och TV-program, däribland The Last Waltz, Graffiti Bridge, Wattstax, Spanarna, Songs of Praise, Soul Train, Soul to Soul och Cosby. Den 8 september 2015 var Staples gäst i premiäravsnittet av The Late Show with Stephen Colbert.

Mavis!, den första dokumentärfilmen om Staples och The Staple Singers, regisserad av Jessica Edwards, hade sin världspremiär på South by Southwest Film Festival i mars 2015. Den sändes på HBO i februari 2016 och på SVT hösten 2017.

Staples gifte sig med Spencer Leak 1964, men äktenskapet blev kortvarigt och de skilde sig då Staples inte ville avsluta sin musikkarriär för att bli hemmafru. Hon har inga barn.

Filmografi i urval 
Wattstax (1973) 
The Last Waltz (1978) 
Graffiti Bridge (1990)
Cosby (1990) 
Mavis! (2015)

Diskografi

Studioalbum 
 Mavis Staples, Volt Records, 1969
 Boy Meets Girl, Stax Records, 1969 
 Only for the Lonely, Volt Records, 1970 
 A Piece of the Action, Curtom Records, 1977 (musik från filmen A Piece of the Action av Sidney Poitier)
 Love Gone Bad, Phono Records, 1984 
 Oh, What a Feeling, Warner Brothers Records, 1979
 Time Waits for No One, Paisley Park Records, 1989 (Producerad av Prince)
 The Voice, Paisley Park Records, 1993 (Exekutiv producent Prince)
 Spirituals & Gospel - Dedicated to Mahalia Jackson, Verve Records, 1996 
 Have a Little Faith, Alligator Records, 2004
 We'll Never Turn Back, ANTI- Records, 2007 
 You Are Not Alone, ANTI- Records, 2010 
 One True Vine, ANTI- Records, 2013 
 Livin' on a High Note, ANTI-/Epitaph Records, 2016
 If All I Was Was Black, ANTI- Records, 2017

Källor

Externa länkar 
 Officiell webbsida 

Födda 1939
Levande personer
Amerikanska gospelsångare
Kvinnor
Rhythm and blues
Amerikanska soulsångare
Stax Records-artister
Anthon Eriksson

Anthon Eriksson, född 25 februari 1995 i Kalix och uppvuxen i Haparanda, är en svensk professionell ishockeyspelare som säsongen 2022/23 spelar för IK Oskarshamn.

Källor 

Män
Födda 1995
Levande personer
Svenska ishockeyspelare
Ishockeyspelare i Västerås IK
Ishockeyspelare i IFK Arboga
Spelare i Asplöven HC
Spelare i Kalix HC
Ishockeyspelare i Luleå HF
Ishockeyspelare i Piteå HC
Idrottare från Kalix kommun
Spelare i IK Oskarshamn
Nigel Cooke

Nigel Cooke, född 1973 i Manchester, är en engelsk målare bosatt i Kent. Han är utbildad vid Nottingham Trent University, Royal College of Art och Goldsmiths. Hans uttryck ligger mellan figuration och abstraktion och skildrar ofta ensamma människor i fantasimiljöer. En viktig influens har varit Francis Bacon. Cooke har avfärdat idén om en konflikt mellan abstrakt och figurativt måleri som något som tillhör 1900-talets konsthistoria.

Källor

Externa länkar
 Officiell hemsida 

Brittiska målare under 2000-talet
Engelska målare
Födda 1973
Levande personer
Personer från Manchester
Män
Centrumavstånd

Centrumavstånd, ofta förkortat s, anger avståndet från centrum på en konstruktionsdel till centrum på en annan. Äldre beteckningar såsom c, cc, c/c förekommer också ofta.

Exempelvis är avståndet mellan reglar i en vägg vanligen s600 mm eller s450 mm, och avståndet mellan takstolar är vanligen s1200 mm.

Referenser 

Mätning
Byggteknik
Örebro slottslän

Örebro slottslän var ett slottslän i landskapet Närke. Det fanns sedan tiden då Sverige ingick i Kalmarunionen från tidigt 1400-tal. Länets administrativa centrum  var Örebro slott.

Länet omfattade intill 1500-talet alla härader i Närke utom Sundbo härad och Noraskog.

Under Vasatiden blev slottslänen mer centralstyrda och fick mer karaktären av fögderier och flera nya fögderier bildades inom de tidigare slottslänen. Från 1554 delades länet upp i följande fögderier: slottsfögderiet som enbart omfattade slottet, ett för Hardemo, Grimsta och Kumla, ett för Sundbo (till 1573), ett för Sköllersta och Asker (till 1559 då det del av Kumla m.fl. fögderi), ett för Glanshammar (1549–1561 benämnt Kägleholms län samt 1585–1586, övrig tid i fögderi med Noraskog.

Slottslänet upphörde när Närkes och Värmlands län bildades 1634, och var sedan kärnan i det nutida Örebro län som bildades 1639/1779.

Slottsfogdar och hövitsmän (1200–1525)
Följande personer var slottsfogdar på Örebro slott (och i vissa fall läntagare) från slutet av 1200-talet fram till ca 1525:
 Möjligen Kristiern från Öland, ca 1200.
 Knut Mattsson, aduocatus 1347–48
 Rudolf von der Dollen, advocatus castri Orabroensis 1377
 Kort von Allen, 1386
 Algot Magnusson (Sture), 1392
 Jowan, Ørabroo Slotts Foghäde, 1403
 Peter Magnusson, vppa Øræ bro, 1405
 Edele fäste Konung Erik Foghäde ok Embitsman, 1411
 Jöns Laurensson (Hallkvedsätten), Høwidzman ofver Ørebroo ok Laghløsa køpungh 1413–15 (–1419?)
 Olof Grijs, 1422
 Åke Axelsson Tott, 1432
 Mathias Kettilberg, 1434
 Nils Engelbrektsson, 1434
 Engelbrekt Engelbrektsson, 1435–36
 Nils Nilsson, 1436–1438
 Gregers Bengtsson, höfwidsman på Örebro hus 1445
 Nils Jönsson (Oxenstierna), 1448–50
 Erengisle Nilsson d.y., 1450–52
 Karl Bengtsson (Färla), 1452
 Gustav Olofsson (Stenbock), 1454
 Erik Pedersson (Tott), 1456
 Erik Jönsson (Hallkvedsätten), före 1457
 Erik van Lipen (1458?–1464)
 Kettil Karlsson (Vasa), 1464–65
 Erik Nilsson (Oxenstierna), 1465–67
 Nils Svensson, 1469
 Borkvard Hansson, 1478–81
 Svante Nilsson (Sture), 1482–98
 Jöns Falster, 1497–1501
 Erik Eriksson, 1502
 Hemming Gagge, 1505
 Sander Arendsson, 1506
 Åke Johansson (Natt och Dag)
 Folke Gregersson (Lillie af Greger Mattssons ätt)
 Åke Hansson (Tott), 1507–10 (läntagare)
 Sten Svantesson Sture, 1510 (läntagare)
 Gustav Torstensson (1507–12) (fogde)
 Erik Abrahamsson (Leijonhufvud), (läntagare)
 Anders Persson

Ståthållare (1525–1634) 
Följande personer var ståthållare på Örebro slott innan landshövdingarnas tid:
Lars Siggesson (Sparre) 1525–
Jost Kursell 1574–
Bengt Gabrielsson Oxenstierna (d.ä.) 1580–
Magnus Brahe 1592–
Bo Ribbing 1606–
Axel Ryning 1615
Bror Rålamb 1622–1624
Karl Bonde 1628–1634

Referenser

Noter

Tryckta källor 

 

Slottslän i Sverige
Närkes historia