kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Lambda Equulei

Lambda Equulei (λ Equulei, förkortat Lambda Equ, λ Equ) som är stjärnans Bayerbeteckning, är en dubbelstjärna belägen i den västra delen av stjärnbilden Lilla hästen. Den har en kombinerad skenbar magnitud på 6,70 och är mycket svagt synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 12,4 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 260 ljusår (ca 81 parsek) från solen.

Egenskaper 
Primärstjärnan Lambda Equulei A är en gul till vit stjärna i huvudserien av spektralklass F6 V. Den har en massa som är ca 1,7 gånger större än solens massa, en radie som är ca 3 gånger större än solens och utsänder från dess fotosfär ca 11 gånger mera energi än solen vid en effektiv temperatur på ca 6 600 K.

År 2015 hade följeslagaren en vinkelseparation från primärstjärnan på 2,90 bågsekunder vid en positionsvinkel av 213°.

Källor

Referenser

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/lambdaequulei

	
Stjärnbilden Lilla hästen
Bayerobjekt
Huvudseriestjärnor klass F
Dubbelstjärnor
Flamsteedobjekt
HD-objekt
Xantokromism

För gulfärgning av ryggmärgsvätska, se xantokromi
 
Xantokromism (även xantism), av grekiskans xanthoʹs (ξανθός), som betyder "gul" och chrōʹma (χρώμα), som betyder "färg", är ett ovanligt pigmentfel hos djur som gör dem gula. Det beror på en genetisk defekt som resulterar i avsaknaden av rött pigment som då ersätts med gult. När ett djur drabbas av ett gult pigmentfel på grund av dieten kallas det flavism. Ibland används xantokromism även som ett samlingsnamn för alla former av pigmentförändringar som leder till att djuret blir gulare. Motsatsen till Xantokromism - det vill säga en brist eller total avsaknad av gult pigment - kallas axantism.

Under vintern 2002–2003 genomförde Cornell Lab of Ornithology en studie baserad på rapporter från folk med fågelmatare i USA. Av över 2,7 miljoner fåglar rapporterdes 249 som sjuka eller annorlunda färgade. Av dessa rapporterades 4% som xantokromistiska, vilket kan jämföras med 76% albinistiska och 1% melanistiska. I denna studie räknades alltså alla fåglar som uppvisade en onormalt gulare fjäderdräkt, som xantokromistiska - på samma sätt som alla som uppvisade en onormalt vit fjäderdräkt som albinistiska.<ref>Cornell Lab of Ornithology (2003) Birds (pdf), Project FeederWatch End-of Season News, sid:1-2</ref>

Fåglar som uppvisar xantokromism, speciellt inom avikultur där man avlar fram färgade mutationer av papegojor, kallas för "lutino". Bland vilda fåglar har xantokromism observerats hos bland annat karolinaspett, större hackspett, kea, Cyanoramphus''-parakiter på Nya Zeeland, rödbröstad busktörnskata, grönsångare, långstjärtad skräddarfågel, gulärla, aftonstenknäck, grönfink, brunkindad skogssångare, scharlakanstangara, brokig kardinal och röd kardinal.

Referenser

Noter

Källor 
 Birders’ World Magazine, augusti 2003

 Yellow-breasted Crimson-breasted Shrike

Zoologi
Genetiska sjukdomar
Pigmenteringsrubbningar
Axel Norling (spelman)

Axel Napoleon Norling, född 17 november 1903 i Östra Tollstads socken, Östergötlands län, död 9 mars 1987 i Kvillinge socken, Östergötlands län, var en svensk tonsättare och spelman.

Biografi
Axel Norling föddes 17 november 1903 på Griskulla i Östra Tollstads socken. Han var son till torparen Bror Albert Norling och Linda Emilia Johansson. Norling flyttade 1924 till Linköping och blev volontär vid 11:e kompaniet, Livgrenadjärregementet (det yngre). Norling flyttade åter hem 1927. 1930 började han att arbeta som bageriarbetare och flyttade till Sandbacka i Ekeby socken. 1934 flyttade han till Getå i Krokeks socken och arbetade där med samma yrke. Norling gifte sig där 21 november 1937 med Rut Dagmar Viola Franzén. Han blev 1950 på Zornmärkesuppspelningen i Leksand utnämnd till riksspelman. Han avled 9 mars 1987 på Östergården i Kvillinge socken.

Norling lärde sig vid 19 års ålder att spel fiol av morfadern och spelmannen Johan Peter Jonsson (1846–1929). Han lärde sig noter av kantor Gunnar Engberg i Östra Tollstads församling, som även spelade fiol. Norling komponerade polskor i Hälsingestil.

Norling berättade om en skicklig spelman som kallades Mjölnaren i Braxstadkvarnen i Östra Tollstads socken.

Verklista

Låtarna upptecknades 1930 av spelmannen Olof Andersson.
Polska i G-dur. Han lärde sig låten av sin morfar Johan Peter Jonsson. En gammal gumma som kallade Stranna brukade sjunga polskan. Hon bodde på vägen mellan Linköping och Söderköping.
Polska i D-dur, komponerad 1928. Polskan är skriven för A-bas.
Gånglåt i Bb-dur, komponerad 1930.
Gånglåt i D-dur, efter morfar Johan Peter Jonsson.

Referenser
Folkmusikkommissionens notsamling

Noter 

Män
Svenska folkmusiker
Födda 1903
Avlidna 1987
Personer från Östra Tollstads socken
Östgötska spelmän
Riksspelmän
2250 Stalingrad

2250 Stalingrad eller 1972 HN är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 18 april 1972 av den ryska astronomen Tamara Smirnova vid Krims astrofysiska observatorium på Krim. Den har fått sitt namn efter staden Stalingrad.

Asteroiden har en diameter på ungefär 19 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Themis.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Themis-asteroider
Småplaneter namngivna efter platser
Astronomiska upptäckter av TM Smirnova
Astronomiska upptäckter 1972
Volgograd
5155 Denisyuk

5155 Denisyuk eller 1972 HR är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 18 april 1972 av den ryska astronomen Tamara Smirnova vid Krims astrofysiska observatorium på Krim. Den har fått sitt namn efter Jurij Nikolajevitj Denisjuk.

Asteroiden har en diameter på ungefär femton kilometer och tillhör asteroidgruppen Hygiea.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Hygiea-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av TM Smirnova
Astronomiska upptäckter 1972
Saga Rail

Saga Rail är ett järnvägsbolag som under perioden februari till juni 2018 trafikerade sträckan Stockholm–Linköping med stopp i Nyköping och Norrköping.

Premiärturen skedde i februari 2018. Sträckan trafikeras av upprustade tåg av typ X10 och dessa enheter gick ursprungligen som pendeltåg hos Storstockholms lokaltrafik.

Den 15 juni 2018 avbröts trafiken eftersom det inte varit tillräckligt många resenärer. Enligt Saga Rail berodde det på att resenärerna var vana vid att söka avgångar på SJ:s sajt och app, och SJ har valt att inte inkludera Saga Rail och andra konkurrenter som kör samma rutter som SJ i sin sökfunktion. SJ låter tågbolag som kör andra rutter än SJ:s huvudlinjer såsom länstrafik och Tågab finnas med i SJ:s säljkanaler. Saga Rail anmälde SJ till Konkurrensverket i juni 2018, något som även MTR Express gjorde tidigare samma år. Konkurrensverket har i juni 2019 bett regeringen att se över biljettsystemet.

Saga Rail har sedan trafiken avbröts hyrt ut sitt tåg till Tågab.

Referenser 

Svenska järnvägsbolag
10259 Osipovyurij

10259 Osipovyurij eller 1972 HL är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 18 april 1972 av den ryska astronomen Tamara Smirnova vid Krims astrofysiska observatorium på Krim. Den har fått sitt namn efter 

Asteroiden har en diameter på ungefär 20 kilometer.

Referenser 
 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av TM Smirnova
Astronomiska upptäckter 1972
Erik Hedvall

Carl Erik Johan Hedvall, född 18 december 1896 i Malmö, död 29 maj 1970 i Tokyo, Japan, var en svensk lungläkare och professor i ftisiologi vid Universitetet i Uppsala.

Biografi 
Hedvall blev medicine kandidat 1919 i Lund, medicine licentiat 1924 och medicine doktor i Stockholm 1930. Efter tjänstgöringar vid olika sanatorier blev han 1932 överläkare vid lungkliniken i Lund och samma år blev han docent i ftisiologi (läran om lungtuberkulos) med undervisning i fysikalisk diagnostik och tuberkuloslära. Han blev 1941 lärare i fysikalisk diagnostik vid Uppsala universitet, tillika överläkare vid Centralsanatoriet på Akademiska sjukhuset. Han fick 1945 laborators ställning och erhöll 1947 en personlig professur i ftisiologi vid universitetet. Centralsanatoriet utvecklades under Hedvalls ledning till en modern lungklinik, vars chef han förblev till sin pensionering 1963. Hedvall var ledamot av Statens medicinska forskningsråd 1949-1952 och huvudman i Svenska Nationalföreningen mot tuberkulos 1948-1970 och i Konung Oscar II:s jubileumsfond 1953-1970.

Tuberkulosen blev tidigt Erik Hedvalls huvudintresse. Under tiden i Lund noterade han en betydande översjuklighet i tuberkulos hos de medicine studerande. Hedvall kunde visa att medicinarna i Lund infekterades med tuberkelbakterier under tjänstgöringen på patologiska institutionen och att obduktion av tuberkulösa lik innebar påtaglig risk för kursdeltagarna. Med förebyggande åtgärder, främst BCG-vaccination, kunde denna form av tuberkulos snabbt reduceras.

Hedvalls tuberkulosintresse ledde till en rad läroböcker och artiklar på svenska och på engelska. Erik Hedvall spelade en framträdande roll, tidvis som ordförande, i de svenska lungläkarnas vetenskapliga och fackliga föreningar. Han deltog i många nordiska och internationella vetenskapliga kongresser jorden runt.

Källor 
 Gunnar von Bahr: Medicinska fakulteten i Uppsala. Professorer och läroämnen 1613-1976. Lungmedicin, sid 138-139. Almqvist&Wiksell International Stockholm 1977. 
 Olle Hillerdal: Erik Hedvall. Kvartalsskrift, Svenska Nationalföreningen mot Hjärt- och Lungsjukdomar 1970, sid. 53-56
 A. Widstrand: Svenska läkare i ord och bild (1948), sid 284

Födda 1896
Avlidna 1970
Svenska professorer i medicin
Män
Läkare från Malmö
Svenska lungläkare
Personer verksamma vid Uppsala universitet
10258 Sárneczky

10258 Sárneczky eller 1940 AB är en asteroid i huvudbältet, som upptäcktes den 6 januari 1940 av den ungerska astronomen György Kulin i Budapest. Den har fått sitt namn efter astronomen Krisztián Sárneczky.

Asteroiden har en diameter på ungefär 14 kilometer.

Referenser 
 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av G Kulin
Astronomiska upptäckter 1940
Holland-klass (ubåt)

Holland-klass var den första ubåtsklassen som byggdes för brittiska Royal Navy. Ubåtarna byggdes i Barrow-In-Furness av Vickers, under licens från Holland torpedbåts/elektriska båtbyggnadsföretag under åren 1901-1903.

I klassen fanns det fem ubåtar, Holland 1, Holland 2, Holland 3, Holland 4 och Holland 5.

Ubåtarna hade en längd på 19,5 meter, bredd på 3,6 meter och en besättning på 8 personer. Motorerna bestod av en bensindriven 150 hk motor och en elektrisk motor på 74 hk. Beväpningen var 1 x 350 mm torpedtub, med 2 torpeder.

Källor 

Ubåtsklasser
Brittiska ubåtar
Rolf Hasselström

Rolf Hasselström, född 11 oktober 1951 i Stockholm, är sedan 2005 koncernchef för Opcon-koncernen. 

Hasselström är utbildad civilekonom från Handelshögskolan i Stockholm. Han avlade examen 1975. Hasselström startade sin karriär som anställd ekonom vid Kema Nobel och blev senare projektledare inom samma företag. 1979 blev Hasselstöm marknadschef för ett dotterbolag till Kema Nobel.

I mitten på 80-talet blev Hasselström VD för Kenogard Speciality Chemicals och stannade på den posten i fyra år. Efter detta jobbade Hasselström med verksamheter i egen regi och 1994 blev han VD för Svenska Rotormaskiner AB och koncernchef för Svenska Rotorkoncernen.

2004 blev han affärsområdeschef för affärsområdet Mechanics inom Opcon och ett år senare blev han koncernchef för hela Opcon-koncernen.

Referenser

Födda 1951
Män
Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Näringslivspersoner från Stockholm
Levande personer
A-klass (ubåt)

A-klass var den första brittiska ubåtsklassen av brittisk design, den var baserad på den tidigare amerikanska Holland-klassen som introducerades i brittiska Royal Navy 1901. A1-klassen var i princip en längre version av Holland-klassen. Det var den första ubåtsklassen som hade ett torn som gjorde det möjligt att färdas i ytläge även under svåra väderförhållanden. Totalt byggdes 13 ubåtar av Vickers under åren 1902-1905.

Ubåtarna hade en längd på 30,5 meter, bredd på 3,5 meter och en räckvidd på 593 km vid 10 knop. Klassen hade 1 x 160 hk bensinmotor och 1 x 126 hk elektrisk motor. Besättningen bestod av 11 personer. Displacementet var 194 ton i ytläge och 274,5 ton i undervattensläge. Beväpningen bestod av två 460 mm torpedtuber.

Källor 

Ubåtsklasser
Brittiska ubåtar
Sveas son

Sveas son: en berättelse om folkhemmet är en roman av Lena Andersson, utgiven på Bokförlaget Polaris 2018. Boken handlar om det svenska folkhemmet och klassresor. Den kretsar kring protagonist Ragnar.

Handling 
Ragnar Johansson är född under 1930-talet, en tid då stora välfärdsreformer börjar svepa Sverige. Hans mor Svea, kommer från en annan epok, det fattiga bondesamhället som Ragnar ratar. För honom är det gamla samhället som hans mor växte upp i något att lägga bakom sig. Ragnar välkomnar det nya samhället och de nya idéerna om hur staten är ombesörjare av det allmänna bästa. Han vill bli modern och väljer att flytta ut från Stockholms innerstad till förorten Vällingby som på mitten av 1900-talet hade en svenskfödd medelklassbefolkning. Allt eftersom tiden går byts befolkningen ut mot nyanlända invandrare och Ragnar vägrar flytta därifrån med sin familj som alla andra gör. Han präglas av folkhemsmentaliteten och jantelagen. Dottern Elsa Johansson växer upp i en tid som känns främmande för Ragnar, plötsligt är det honom som samhället verkar vilja lämna bakom sig.

Referenser 

Svenska romaner
Svenskspråkig skönlitteratur
Skönlitteratur 2018
Araguaya-klass (jagare)

Araguaya-klass var en Brasiliansk jagarklass bestående av sex fartyg namngivna efter floder, Araguaya, Acre, Amazonas, Araguari, Apa och Ajuricaba. Fartygen byggdes mellan 1943 och 1946 vid Ilha des Cobras-varvet.

Besättningen bestod av 190 man, vikten var 1829 ton, dimensionerna 98,5 x 10,7 x 2,6m. Räckvidden var 9265 km. Framdrivningen bestod av två turbiner som gav kraft till två propellrar, maxhastigheten var 35,5 knop. Beväpningen bestod av 4 x 127 mm och 2 x 40 mm kanoner.

Källor 

Jagarklasser
Brasilianska örlogsfartyg
Joseph Creswell

Joseph Creswell, född Arthur Creswell 1556 i Yorkshire, död 1623, var en engelsk jesuitpräst. Creswells mor, som var änka, gifte sig med William Lacy som, efter sin frus död, prästvigdes och led martyrdöden den 22 augusti 1582 i York. 

Creswell gick med i Jesuitorden i Rom den 11 oktober 1583 efter studier i Reims, Frankrike och vid Collegio Romano i Rom. Efter att han 1589–1592 hade varit rektor efter Robert Persons vid Collegium Anglorum i Rom sefterträdde han Persons som viceprefekt som förespråkare för de engelska jesuiternas intresse i Spanien. Creswell umgicks mycket med sir Charles Cornwallis, som då bodde i Madrid, Spanien, fram till krutkonspirationen 1605 när Creswell skickades till Rom. 1614 skickades han till Belgien, 1620 var han i Saint-Omer, Frankrike och 1621 var han rektor i Gent, Belgien innan han 1623 avled.

Verk i urval 
Exemplar Literarun ad Cecilium (sive Burleigh) (1592), under pseudonymet John Perne
Vida y Martyrio del P. Henrique Valpolo (1596)
A treatise against James I's (1610) proclamation (1611)
Spansk översättning av fader William Bathes Preparation for Administering Penance and the Eucharist (1614), under pseudonymet Peter Manrique
Spansk och engelsk översättning av Salvianus av Marseilles Quis dives salvus? (1618), under pseudonymet N. T.
Meditations upon the Rosary (1620)
De Vitâ Beatâ
Relacion de Inglaterra
Responsio ad Calumnias

Referenser

Tryckta källor 
 Cooper, Thompson (1888): "Creswell, Joseph" i Leslie Stephens Dictionary of National Biography. 13. London: Smith, Elder & Co, s. 73.
 Herbermann, Charles (1913): "Joseph Creswell". Catholic Encyclopedia. New York: Robert Appleton.

Personer i England under 1500-talet
Män
Födda 1556
Avlidna 1623
Personer under Tudoreran
Engelska jesuiter
Armando Diaz-klass (kryssare)

Armando Diaz-klass var en Italiensk fartygsklass av lätta kryssare, bestående av de två fartygen Armando Diaz och Luigi Cadorna. Fartygen byggdes mellan 1929 och 1930 och sjösattes den 10 oktober 1932. Dimensionerna var 169,3 x 15,5 x 5,5 meter och räckvidden 5185 km. Vikten var 5406 ton och fartygen hade en besättning på 220 personer. Framdrivningen bestod av turbiner kopplade till två propellrar. Maxhastigheten var 36,5 knop. Huvudbeväpningen bestod av 8 x 152 mm kanoner, de hade även upp till 138 minor ombord och en katapult för ett sjöflygplan. Armando Diaz blev sänkt i februari 1941 av den brittiska ubåten HMS Upright, när hon eskorterade fartyg.

Källor 

Kryssarklasser
Italienska kryssare
Jan Grapengiesser

Jan Jakob Grapengiesser, född 13 augusti 1912 i Asby församling, Östergötlands län, död 5 september 2008 i Gränna församling, Jönköpings län, var en svensk officer, försäljare och företagsledare.

Jan Grapengiesser var son till kapten Lars Grapengiesser och Annie Hebbe och farbror till Malla Grapengiesser. Han tog studenten i Eksjö 1931, avlade officersexamen 1935 och gick ut Artilleri- och ingenjörhögskolan (AIHS) 1938. Han var officer vid Smålands artilleriregemente (A6) 1935–1945 men begärde reservstat för att övergå till civil tjänst.

Han hade olika befattningar inom försäljningen på Norrahammars bruk från 1945 och kom till dess marknadsavdelning i Huskvarna 1953, blev reklamchef vid Husqvarna vapenfabrik 1956 och var verkställande direktör vid Husqvarna fabrikslager AB i Göteborg från 1959. Han verkade också vid företagets kontor i Köpenhamn och London. Vidare var han lantbrukare på Bunnströms gård utanför Gränna som inköptes 1968.

Han hade utmärkelserna riddare av Finlands Vita Ros’ orden (RFinlVRO) och Finsk krigsminnesmedalj (FMM).

Grapengiessen gifte sig 1939 med Sigrid Wahlgren (1916–2005), dotter till byråchefen Hugo Wahlgren och Martha Lundberg samt moster till Anna Wahlgren. Makarna fick barnen Eva 1940, (cellbiolog och docent), Susanne 1942, Henrik 1944 (död 2006) och Johan 1948.

Källor

Externa länkar
Grapengiesser, släkt i SBL

Personer inom Sveriges näringsliv
Svenska direktörer
Svenska militärer under 1900-talet
Svenska försäljare
Personer från Asby socken
Födda 1912
Avlidna 2008
Män
2328 Robeson

2328 Robeson eller 1972 HW är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 19 april 1972 av den ryska astronomen Tamara Smirnova vid Krims astrofysiska observatorium på Krim. Den har fått sitt namn efter sångaren och skådespelaren Paul Robeson.

Asteroiden har en diameter på ungefär 12 kilometer.

Referenser 
 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av TM Smirnova
Astronomiska upptäckter 1972
4514 Vilen

4514 Vilen eller 1972 HX är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 19 april 1972 av den ryska astronomen Tamara Smirnova vid Krims astrofysiska observatorium på Krim. Den har fått sitt namn efter Vilen V. Nesterov.

Referenser 
 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av TM Smirnova
Astronomiska upptäckter 1972
Bernice Lapp

Bernice Ruth Lapp, född 11 september 1917 i North Plainfield i New Jersey, död 8 september 2010 i Edison i New Jersey, var en amerikansk simmare.

Lapp blev olympisk bronsmedaljör på 4 x 100 meter frisim vid sommarspelen 1936 i Berlin.

Källor 

Amerikanska simmare
Amerikanska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 1936
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 1936
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1936 från USA
Frisimmare
Födda 1917
Avlidna 2010
Kvinnor
L'Escorial

L'Escorial är ett höghus som ligger på 31 Avenue Hector Otto i distriktet Moneghetti i Monaco. Den är den 18:e högsta byggnaden tillsammans med Les Ligures inom furstendömet och är 63 meter och har 21 våningar.

Byggnaden uppfördes 1979.

Referenser

Escorial
Escorial
Escorial
Les Ligures

Les Ligures är ett höghus som ligger på 2 Rue Honoré Labande i distriktet Moneghetti i Monaco. Den är den 18:e högsta byggnaden tillsammans med L'Escorial inom furstendömet och är 63 meter och har 21 våningar.

Byggnaden uppfördes 1978.

Referenser

Ligures
Ligures
Ligures
Magelungsterrassen

Magelungsterrassen kallas ett terrasshusområde vid Ullerudsbacken 59 i stadsdelen Farsta strand i södra Stockholm. Terrasshusen i kvarteret Brändö färdigställdes år 2017 och nominerades till arkitekturtävlingen Årets Stockholmsbyggnad 2018.

Beskrivning
En ny detaljplan för ett tidigare obebyggd skogsområde i en södersluttning vid Ullerudsbacken vann laga kraft i januari 2015. Planområdet ägs av kommunen och omfattar 8 500 m² samt ligger i gångavstånd från Farsta tunnelbanestation och Farsta centrum. Mittemot, på norra sidan om Ullerudsbacken, märks Farsta strands välkända sju punkthus som uppfördes på 1960-talet efter ritningar av arkitekt Bertil Karlén.

Markanvisningar gick till entreprenören Åke Sundvall Byggnads som anlitade Arkitektmagasinet för utformningen. Resultatet blev 23 bostäder i olika storlekar som placerade i fem i terrasshus vilka anpassades väl till den branta terrängen. Nivåskillnaden är hela 18 meter. Varje lägenhet har fyra våningar, två våningar mot gatan och två souterrängvåningar mot parksidan. Till varje lägenhet hör en 13 m² stor terrass. En del av det övre souterrängplanet utgörs av parkeringsgarage för de boende. 

Husens fasader är klädda med liggande träribbor avfärgade i vit och svart kulör som ger starka kontraster. Socklarna är våningshöga och består av gråmålade betongelement. Taken fick en beläggning av sedum för att minska dagvattenvolymerna samt uttrycka harmoni med parkområdet. 

Magelungsterrassen är ett av tio nya byggprojekt i Stockholms kommun som nominerades till Årets Stockholmsbyggnad 2018. Juryns kommentar:

Bilder

Källor
 Årets Stockholmsbyggnad 2018:  Magelungsterrassen.
Detaljplan 2007-36742, planbeskrivning.
Detaljplan 2007-36742, plankarta.

Externa länkar

Farsta strand
Byggnader och anläggningar i Söderort
Benedikt Erlingsson

Benedikt Erlingsson, född 31 maj 1969 i Reykjavik, är en isländsk skådespelare och regissör. Han är framträdande inom isländsk teater och är känd i sitt hemland från komedi-TV-serien Fóstbræður. Internationellt har han bland annat synts i Lars von Triers Direktören för det hele. Han långfilmsdebuterade som regissör med Om hästar och män, som hade premiär 2013 och tilldelades Nordiska rådets filmpris. Hans nästa spelfilm, Kona fer í stríð, togs ut till Kritikerveckan vid filmfestivalen i Cannes 2018 samt tilldelades Nordiska rådets filmpris.

Källor

Födda 1969
Isländska filmregissörer
Isländska skådespelare
Isländska teaterregissörer
Levande personer
Personer från Reykjavik
Män
John Macionis

John Joseph Macionis, född 27 maj 1916 i Philadelphia, död 16 februari 2012 i Charlottesville, var en amerikansk simmare.

Macionis blev olympisk silvermedaljör på 4 x 200 meter frisim vid sommarspelen 1936 i Berlin.

Källor 

Amerikanska simmare
Amerikanska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1936
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 1936
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1936 från USA
Frisimmare
Födda 1916
Avlidna 2012
Män