kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Per Falkman

Per Falkman, född 28 september 1942 i Stocksund i Danderyds församling, är en svensk TV-programledare, TV-producent och retorikkonsult. Han är bror till Loa Falkman.

Falkman, som är son till förste intendent Carl Falkman och gymnastikdirektör Karin, född Svennberg, avlade studentexamen 1963 och studerade vid Stockholms universitet 1965–1968. Han var pressekreterare för Stockholms festspel 1966–1967. Från 1969 arbetade han som journalist på Sveriges Radios regionala nyhetsprogram Stockholmsnytt. År 1972 gick han över till Sveriges Radios televisionsavdelning, senare Sveriges Television, där han bland annat arbetade med magasinprogrammet I kväll, Studio S, Måndagsbörsen samt underhållningsprogram från Skansen och Gröna Lund.. 

Falkman var bland annat redaktionssekreterare på Stockholms-Nytt i radion och ingick i redaktionen för tv-programmet Sveriges magasin. År 1976 regisserade han fyra videofilmer med Abba.

Han slutade på SVT år 1986 har därefter drivit det egna företaget Retorik/Falkman AB, senare Falkman Råd & Retorik AB, vilket bedrivit utbildning i retorik samt ägnat sig åt video- och TV-produktion.

Per Falkman var 1971–1976 gift med Anna Sundin (född 1945) och sedan 1982 med psykologen Eva Sjöquist (född 1947), dotter till professor John Sjöquist och Inga Lewander. Han har fyra barn med andra hustrun.

Källor 

Män
Födda 1942
Levande personer
Svenska TV-programledare
Aeroporto di Ciampino

Aeroporto di Ciampino är Roms tjugonde zon och har beteckningen Z. XX. Zonen är uppkallad efter Rom-Ciampino flygplats. Zonen Aeroporto di Ciampino bildades år 1961.

Arkeologiska platser
 Tomba a edicola, grav från 100-talet
 Tomba di Quinto Veranio, grav från 100-talet
 Tomba a esedra, grav från 100-talet
 Berretta del Prete, grav från 200-talet/300-talet
 Villa romana in località La Barbuta

Infrastruktur och transport
 Rom-Ciampino flygplats

Övrigt
 Casale La Barbuta

Källor

Noter

Webbkällor

Externa länkar

 
Bildanden 1961
Trelleborgs station

Trelleborgs station kan avse:

 Trelleborgs centralstation, öppnad av Malmö-Kontinentens Järnväg som Trelleborgs nedre
 Trelleborgs övre – en tidigare station byggd av Malmö–Trelleborgs Järnväg
Erik Palm

Nils Erik Palm, född 18 januari 1912 i Lund, död där 14 juli 1987, var en svensk ögonläkare

Erik Palm var son till rektorn Svante Julius Palm. Efter studentexamen vid Helsingborgs högre allmänna läroverket 1930 blev han student vid Lunds universitet och avlade en medicine kandidatexamen och en medicine licentiatexamen där 1938. Palm var 1943–1944 amanuens vid Lunds lasaretts ögonklinik och underläkare där från 1945. År 1948 blev han medicine doktor vid Lunds universitet efter att ha disputerat med en avhandling om studier av fosfatjonernas transport från ögats kammarvätska till den övriga kroppen och använde radioaktiva fosforisotoper för att följa jonernas väg. Forskningen inför sin avhandling bedrev han vid Wenner-Greninstitutet i Stockholm och fortsatte under 1950-talet forskning i detta ämne hos V. Everett Kinsey i Detroit. Palm blev 1948 docent i oftalmiatrik vid Lunds universitet, 1949 biträdande överläkare vid ögonkliniken i Lund och 1955 extraordinarie docent där. År 1956 blev han överläkare vid Örebro lasaretts ögonklinik och var 1960–1978 professor i oftalmiatrik vid Lunds universitet och chef för ögonkliniken vid Lunds lasarett.

Palm blev 1961 ledamot av Kungliga Fysiografiska Sällskapet i Lund. Han är begravd på Östra kyrkogården i Lund.

Källor

 Palm, Nils Erik på SvenskaGravar.se

Svenska professorer i oftalmologi
Ledamöter av Kungliga Fysiografiska Sällskapet i Lund
Svenska läkare under 1900-talet
Läkare från Lund
Gravsatta på Östra kyrkogården i Lund
Födda 1912
Avlidna 1987
Män
Finn-Kirsten

Kirsten Iversdatter, allmänt kallad Finn-Kirsten, död 13 oktober 1674, var en norsk same, avrättad för häxeri. Hon är ihågkommen som Trondheims sista "häxa". 

Hon var en sydsamisk kvinna som i början av 1670-talet var aktiv som tiggare i Trøndelag. I februari 1674 arresterades hon sedan hon hade angetts av befolkningen i Støren, som hävdade att hon under sina tiggerifärder runtom Gauldalen tiggde genom att mumla magiska ramsor och hota de som inget ville ge med att göra deras boskap sjuka, något som också påstods ha inträffat. Det rådde under denna tid också en stor rädsla för vad man uppfattade som samernas hedniska magi. 

Hon nekade till anklagelserna om trolldom, men eftersom hon inte var gift, gick det snabbt att utdöma dödsstraff för samlag utanför äktenskapet, eftersom hon inte var gift och ändå åtföljdes av två döttrar. Under tiden i fängelset förhördes hon av fogden Jens Randulf. Hon uppgav då att hon var en häxa och regelbundet träffade Satan i sällskap med andra häxor. Hon överfördes då till Trondheim och blev föremål för en häxprocess som sköttes av guvernören. Denna häxprocess blev mycket uppmärksammad under sin tid i Norge: hon namngav trettio medbrottslingar, både kvinnor och män, rika och fattiga, från staden och hela Trøndelag. Hon dömdes till döden och avrättades genom att brännas levande på bål. 

Häxprocessen fortsatte fram till 1677 och tillhörde de största i Norge, men ingen mer avrättades. Hon var den sista som avrättades för trolldom i centrala Norge.

Referenser

 https://snl.no/Kirsten_Iversdatter
 Mona, Marte: Berømte og gløymde trondheimskvinner. Utg. Samlaget. 2004.
 Alm, Ellen: The Last Burning of a Witch in Trondheim: The Witch-Trial Against Finn-Kirsten, 2014

Kvinnor
Födda 1600-talet
Avlidna 1674
Personer som blivit avrättade för häxeri
Personer i samisk historia
Personer som blivit avrättade genom bränning i Norge
Häxprocesser i Norge
Personer som blivit avrättade av Norge under 1600-talet
Margrethe Kelberlade

Margrethe Sophie With Kelberlade, död 1812, var en norsk guldsmed. 

Hon var dotter till guldsmeden Bernt Christopher Kelberlade (d. 1798) i Trondheim. Hon fick år 1802 formellt privilegium från magistraten att driva sin egen verksamhet som guldsmed, med egen verkstad. Detta var unikt inte bara i Trondheim utan troligen i hela Norge. Det väckte uppmärksamhet och ledde till offentlig debatt i pressen, där hon också fick försvara sig. Hennes verksamhet var dock framgångsrik och hon avled välbärgad.

Källor
 Mona, Marte: Berømte og gløymde trondheimskvinner. Utg. Samlaget. 2004.

Kvinnor
Födda 1775
Avlidna 1812
Norska guldsmeder
Norska konstnärer under 1800-talet
Personer inom Norges näringsliv under 1800-talet
Konsthantverkare under 1800-talet
Julie von Bielke

Julie von Bielke, född 1774, död 1845, var en norsk affärsidkare. 

Hon var dotter till hovmarskalk Henrik Christopher Frederik Bielke (1739–1789) och Helene Magdalene Storm (död 1808) och syster till Johan Christian August Bielke. 

Hon ärvde år 1813 andelar i Røros kobberverk i Trondheim, ett av stadens största företag, som uppgick till lika mycket som stadens största borgares förmögenheter. Hon hade fullmakt att sköta både sin och sina bröders intressen i detta företag, och hon, som bodde i Danmark, besökte regelbundet staden 1813–1843 för att tillvarata sin familjs intressen. Hon var en känd profil i staden och i dess affärsliv och blev också omtalad för sina många processer med myndigheterna. Hon var en omtalad person i Norge och anklagades vid ett tillfälle för att ha spelat en roll i att förråda Norge och dess självständighetssträvanden till Karl XIV Johan, något hon försvarade sig mot offentligt. 

Hon levde från 1840 som konventualinna i Danmark på Gisselfeld kloster for adelige jomfruer och i St. Johannes kloster i Slesvig.

Källor 
 Mona, Marte, Berømte og gløymde trondheimskvinner. Oslo: Norske Samlaget 2004.
 Ragna Nielsen: Norske kvinder i det 19:de Aarhundrede, 1904

Kvinnor
Födda 1774
Avlidna 1845
Personer inom Norges näringsliv under 1800-talet
Dalton Smith

Dalton Smith, född 30 juni 1992, är en kanadensisk professionell ishockeyforward som är kontrakterad till Buffalo Sabres i National Hockey League (NHL) och spelar för Rochester Americans i American Hockey League (AHL). Han har tidigare spelat för Springfield Falcons, Syracuse Crunch, Providence Bruins och Lehigh Valley Phantoms i AHL; Florida Everblades i ECHL och Ottawa 67's i Ontario Hockey League (OHL).

Smith draftades av Columbus Blue Jackets i andra rundan i 2010 års draft som 34:e spelare totalt.

Han är son till den före detta ishockeyspelaren Derrick Smith, som själv spelade i NHL mellan 1984 och 1994. Hans mor är systern till de före detta ishockeyspelarna Keith Primeau och Wayne Primeau, båda två spelade också i NHL.

Statistik

Referenser

Externa länkar
Dalton Smith NHL Statistics – Hockey-Reference.com
Dalton Smith (b.1992) hockey stats and profile at hockeydb.com

Män
Födda 1992
Levande personer
Idrottare från Oshawa
Kanadensiska ishockeyspelare
Kanadensiska idrottare under 2000-talet
Spelare i Ottawa 67's
Spelare i Springfield Falcons
Spelare i Syracuse Crunch
Spelare i Providence Bruins
Spelare i Lehigh Valley Phantoms
Spelare i Florida Everblades
Spelare i Rochester Americans
Spelare i Buffalo Sabres
Spelare valda i NHL Entry Draft 2010
Spelare valda av Columbus Blue Jackets i NHL Entry Draft
Strömsdals bruk

Strömsdal var ett bruk i Juankoski vid forsen med samma namn i Nilsiästråten.

Strömsdals bruk grundlades 1746 som järnbruk och ägdes länge av släkten Tigerstedt. År 1915 inköptes Strömsdal av Kymmene Ab, som lade ned järnbruket och i stället grundade bland annat en kartongfabrik. Bolaget fusionerades 1940 med Kymmene Ab, som 1988 sålde rörelsen till ett separat bolag, Stromsdal Oyj (grundat 1987), där staden och det regionala elbolaget Savon Voima Oy har ett dominerande inflytande. Företaget hade 227 anställda 2002 och omsättningen uppgick 2005 till 56 miljoner euro. Verksamheten var flera år förlustbringande, vilket ledde till att Strömsdal 2008 gjorde konkurs.

Källor

Juankoski
Torricola

Torricola är Roms tjugoförsta zon och har beteckningen Z. XXI. Zonen är uppkallad efter Casale di Torricola, ett slott uppfört på 1500-talet. Zonen Torricola bildades år 1961.

Arkeologiska lokaler
 Via Appia
 Casal Rotondo
 Villa dei Quintili
 Acquedotto della Villa dei Quintili
 Gravmonument vid Villa dei Quintili
 Domus della Tenuta di Santa Maria Nova
 Sepolcro dei Quintili
 Sepolcro dei Curiazi
 Sepolcri degli Orazi
 Sepolcro in calcestruzzo
 Sepolcro di Settimio Galla
 Sepolcro a torre
 Tomba dei fasci consolari
 Sepolcro della statua
 Sepolcro di Minucia
 Kolumbarium vid Via Appia Antica
 Torre Selce
 Castello dei Conti di Tuscolo
 Medeltida torn vid Via di Torricola Nuova
 Torn vid Villa dei Quintili

Övrigt
 Monumento per i caduti della strada, Via Appia Nuova
 Parco regionale dell'Appia antica
 Casale con torre della Tenuta di Santa Maria Nova
 Casale di Torricola
 Casale della Sergetta
 Osteria delle Corse

Kommunikationer
 Järnvägsstation Torricola, linje  och

Källor

Noter

Webbkällor

Externa länkar

 
Bildanden 1961
73 Orionis

73 Orionis är en blåvit ljusstark jätte i stjärnbilden Orion. 

73 Orionis har visuell magnitud +5,47 och är synlig för blotta ögat vid god seeing. Den befinner sig på ett avstånd av ungefär 1165 ljusår.

Referenser 

Stjärnbilden Orion
Blå-vita ljusstarka jättar
Flamsteedobjekt
HR-objekt
HD-objekt
Aito Keravuori

Aito Keravuori, född 14 maj 1910 i Kajana, död 4 augusti 1998 i Maine, var en finländsk militär verksam i både Finland och USA.

Keravuori genomgick Kadettskolan 1932–1934 och blev svårt sårad i Salla under vinterkriget samt deltog i hela fortsättningskriget. Efter kriget tjänstgjorde han i Uleåborgs skyddskårsdistrikt och blev efter en angivelse om delaktighet i den så kallade vapensmusselaffären tvungen att lämna landet, vilket skedde över Kvarken till Sverige samt därifrån vidare till USA över Venezuela.

Keravuori, som hade majors grad i Finland, lät sig värvas till USA:s armé 1947 och erhöll överstes avsked 1968. Han är gravsatt på Arlingtonkyrkogården.

Källor

Noter 

Gravsatta på Arlingtonkyrkogården
Personer från Kajana
Födda 1910
Personer som tjänstgjort i USA:s armé
Avlidna 1998
Finländska militärer
Män
72 Orionis

72 Orionis är en blåvit stjärna i huvudserien i stjärnbilden Orion. 

72 Orionis har visuell magnitud +5,37 och är synlig för blotta ögat vid någorlunda god seeing. Den befinner sig på ett avstånd av ungefär 525 ljusår.

Referenser 

Stjärnbilden Orion
Huvudseriestjärnor klass B
Bayerobjekt
Flamsteedobjekt
HR-objekt
HD-objekt
High Coast International Film Festival

High Coast International Film Festival (Höga Kusten Filmfestival) är en filmfestival som årligen tar plats i Lunde, Västernorrland.

Festivalen riktar in sig på independentfilm från alla delar av världen. Efter festivalen 2019 har de visat film från över 50 länder och haft besökare från bl.a. USA, Iran och flera länder från Europa.

Pristagare 2019 

 Grand Prix: Minnen från Byn Torrom
 Bästa Långfilm: De Tysta Mästarna
 Bästa Film från Västernorrland: Republiken Herrskog

Pristagare 2018 

 Grand Prix: The Love Letter
 Bästa Långfilm: Onikuma
 Bästa Film från Västernorrland: Häxornas Sjö - Documenting the Witch path

Pristagare 2017 

 Grand Prix: Hristo

Pristagare 2016 

 Grand Prix: LOSERS

Referenser 

Filmfestivaler i Sverige
Gemma Whelan

Gemma Elizabeth Whelan, född 23 april 1981 i Leeds, är en brittisk komiker och skådespelare. Hon spelar Yara Greyjoy i Game of Thrones och Kate i Att vara eller inte vara Shakespeare, en roll hon även gör på scen när tv-serien sätts upp som pjäs på Gielgud Theatre i London 2020. Som komiker har hon skapat karaktären "Chastity Butterworth" som har haft egna shower både i radio och på tv.

Filmografi i urval

Referenser

Källor
Hamilton Hodell, agentur | Gemma Whelan

Externa länkar

Kvinnor
Födda 1981
Levande personer
Brittiska skådespelare under 2000-talet
Skådespelare från Leeds
OFC Champions League 2014/2015

OFC Champions League 2014/2015 var den fjortonde säsongen av Oceaniens klubbmästerskap. Turneringen genomgick förändringar även denna säsongen, dubbelmöte i slutspelet ersattes nu med enkelmatcher i samma nation som gruppspelet (Fiji denna säsong). Turneringen vanns av Auckland City, som i finalen besegrade Team Wellington, båda från Nya Zeeland, med 4–3 efter straffsparksläggning då matchen slutat 1–1 efter ordinarie tid och förlängning.

Preliminär omgång

Gruppspel

Grupp A

Grupp B

Grupp C

Ranking av grupptvåor

Slutspel

Slutspelsträd

Semifinaler

Final

Källor
Officiell hemsida
Rsssf.com
58 Hydrae

58 Hydrae, som är stjärnans Flamsteed-beteckning, är en ensam stjärna belägen i den sydöstra delen av stjärnbilden Vattenormen och har även Bayer-beteckningen E Hydrae, samt tidigare varit betecknad 6 Librae. Den har en skenbar magnitud på 4,42 och är  synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 11,4 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 290 ljusår (ca 87 parsek) från solen. Den rör sig närmare solen med en heliocentrisk radialhastighet på ca -9 km/s.

Egenskaper
58 Hydrae är en orange till gul jättestjärna av spektralklass K2.5 IIIb Fe-1:, som med 98 procent sannolikhet befinner sig på den röda jättegrenen. Suffixnoten anger ett underskott av järn i spektrumet och viss osäkerhet om klassificeringen. Den har en massa som är ca 90 procent av en solmassa, en radie som är ca 33 solradier och utsänder från dess fotosfär ca 310 gånger mera energi än solen vid en effektiv temperatur av ca 4 200 K.

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/58hydrae

		
Stjärnbilden Vattenormen
Flamsteedobjekt
HR-objekt
HD-objekt
Bayerobjekt	
Orangea jättar
Myotis occultus

Myotis occultus är en fladdermus i familjen läderlappar som förekommer i södra Nordamerika. Populationen infogades en längre tid som underart eller synonym i Myotis lucifugus och sedan 2005 godkänns den som art.

Utseende 
Jämförd med Myotis lucifugus har Myotis occultus ljus gulbrun päls som står i kontrast till de mörka flygmembranen. Skillnader hittades även i arternas mitokondriella DNA. Båda arterna saknar ett veck i hälsporren (calcar) vilket skiljer dem från Myotis californicus och Myotis ciliolabrum. Med 36 till 41 mm långa underarmar och en vikt av 6,2 till 7,7 g är arten en liten medlem i släktet Myotis. Den har inga fransar vid svansflyghudens kanter. Myotis occultus saknar ibland den andra premolara tanden.

Utbredning 
Utbredningsområdet sträcker sig från södra Colorado, södra Utah och västra Texas till Mexico City. Fynden i centrala Mexiko är glest fördelade. Denna fladdermus håller sig nära vattendrag. Den når i bergstrakter 2800 meter över havet. I Arizona lever Myotis occultus oftast i bergstrakter som främst är täckta av träd från gransläktet och eksläktet. I låglandet kan växtligheten intill vattendragen variera.

Ekologi 
Honor bildar före ungarnas födelse egna kolonier som vilar i byggnader, på träbroarnas undersida eller bakom barken av döda träd. Enligt enstaka fynd sker vinterdvalan i grottor. Nära bergstrakternas toppar har en koloni vanligen 50 till 100 medlemmar och i låglandet ingår ofta 400 individer. En dokumenterad koloni hade nästan 1000 medlemmar.

Jakten på insekter som fjädermyggor sker vanligen ovanför vattenytor eller sällan vid den låga växtligheten. Artens byten är allmänt 3 till 10 mm långa och dräktiga honor jagar ofta större insekter. Bytet upptäcks med hjälp av ekolokalisering och fångas med svansflyghuden. Myotis occultus har bra förmåga att snabb ändra riktning under flyget. Ungdjur börjar sin vinterdvala senare för att skapa en fettreserv. Några populationer kan vandra flera hundra kilometer till platsen för vinterdvalan.

Liksom hos flera andra släktmedlemmar sker parningen under hösten och sedan förvaras hannens sädesvätska i honans könsorgan. Efter 50 till 60 dagar dräktighet föds mellan maj och augusti en unge per kull eller sällan tvillingar. Ungen diar sin mor cirka tre veckor och samtidig får den flygförmåga. Honor kan para sig efter ett år och hannar efter två år. De flesta exemplar lever fram till tredje vintern. Den äldsta kända individen var 31 år gammal.

Status 
Användning av bekämpningsmedel i jord- och skogsbruksområden påverkar även Myotis occultus negativ. I utbredningsområdet förekommer olika skyddszoner. IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Referenser 

Läderlappar
occultus
Däggdjur i nearktiska regionen
Håkon Christie

Håkon Andreas Christie, född 30 augusti 1922 i Nannestad, död 14 december 2010 i Oslo, var en norsk arkitekt och byggnadshistoriker.

Christie anställdes vid Riksantikvaren 1950 och var förste antikvarie 1978–1991. Därefter var han forskare vid Norska institutet för kulturminnesforskning.

Christie genomförde grundläggande undersökningar av kyrkobyggnader i Norge och andra länder. Tillsammans med sin maka, konstvetaren Sigrid Christie, inledde han 1949 arbetet med bokverket Norges kirker. De gav ut sju volymer som täckte kyrkorna i Østfold, Akershus och Buskerud. År 2005 tilldelades han Groschmedaljen.

Källor

Noter

Personer från Nannestads kommun
Födda 1922
Män
Norska arkitekter under 1900-talet
Norska fackboksförfattare
Avlidna 2010
Norska antikvarier
71 Orionis

71 Orionis är en gulvit  underjätte i stjärnbilden Orion. 

71 Orionis har visuell magnitud +5,20 och är synlig för blotta ögat vid någorlunda god seeing. Den befinner sig på ett avstånd av ungefär 70 ljusår.

Referenser 

Stjärnbilden Orion
Gul-vita underjättar
Flamsteedobjekt
HR-objekt
HD-objekt
Glieseobjekt
Zehner-Polka

Zehner-Polka, op. 121, är en polka av Johann Strauss den yngre. Den framfördes första gången den 24 november 1852 i Wien.

Historia
I början av oktober 1852 lämnade Johann Strauss den yngre och hans orkester Wien för en turné som skulle ta dem (via konserter i Prag och Leipzig) till Berlin, Hamburg och Dresden. I den sistnämnda staden blev Strauss bekant med en lokal musikdirektör vid namn Hugo Hünerfürst (1827-67), som omedelbart välkomnade den unge wienaren in i sin närmaste bekantskapskrets. En ömsesidig vänskap uppstod snabbt mellan de två männen och på sin återresa stannade Strauss till i Dresden än en gång. Hünerfürst inbjöd då Strauss till en privat sammanslutning av tio människor vars intresse kan ha omfattats av spiritism och parapsykologi. Vid samma tidpunkt stod följande att läsa i pressen i Wien: "Ett sällskap på tio personer i Dresden har ställt flera frågor till Ouija-brädan, inklusive vad författaren till denna artikel gjorde i Wien vid tillfället. Svaret blev: 'Åt middag'. Nästa fråga: 'Var någonstans?' - Svar: 'På Zum Sperl' - 'Och var befann han sig tidigare?' - 'På teatern'. Sällskapet gjorde därefter efterfrågningar per brev huruvida brädan hade svarat rätt. Svaret kom från Wien: 'Ja, brädan hade rätt. På kvällen i fråga bevistade jag en föreställning av pjäsen 'Der Schatten' på Carltheater. Därefter begav jag mig med bekanta till Sperl där vi hängav oss åt kulinariska läckerheter'".

Strauss kan ha påbörjat skissa på den glada Zehner-Polka redan i Dresden och enligt en notis i tidningen Die Presse (23 november 1852) både beställdes och namngavs den av det privata tio-mannasällskapet där. Strauss framförde polkan vid en Katarina-bal den 24 november 1852 i danslokalen i Zum Sperl. Recensenten i Wiener Allgemeine Theaterzeitung (26 november 1852) skrev om balen och nämnde polkan med orden att "dess charmerande teman gladde så mycket att den fick tas om sex gånger".

Den 12 januar 1853 utgav förläggaern Carl Haslinger Zehner-Polka i en version för piano, violin och piano; samt för stor orkester. Framsidan till klaverutdraget bär Strauss inskription: "Komponerad till minne av ett Sällskap på 10 personer i Dresden, och tillägnat dem i vänskap".

Om polkan
Av orsaker som inte förklaras i källorna finns denna polka tillgänglig i två versioner av olika längder, vilka tydligen också hade premiär samma dag och på samma plats. Båda versionerna har samma opus-nummer. Speltiden är ca 2 minuter och 39 sekunder eller 5 minuter plus minus några sekunder beroende på dirigentens musikaliska tolkning.

Referenser

Noter

Externa länkar 
 Dynastin Strauss 1852 med kommentarer om Zehner-Polka.
 Första versionen av Zehner-Polka i Naxos-utgåvan
 Andra versionen av Zehner-Polka i Naxos-utgåvan

Polkor av Johann Strauss den yngre
Ivans Bugajenkovs

Ivans Bugajenkovs, född 18 februari 1938 i Burlatsky, är en före detta sovjetisk volleybollspelare.
Bugajenkovs blev olympisk guldmedaljör i volleyboll vid sommarspelen 1964 i Tokyo.

Källor 

Sovjetiska volleybollspelare
Sovjetiska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1964
Olympiska guldmedaljörer 1968
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1964 från Sovjetunionen
Tävlande i volleyboll vid olympiska sommarspelen 1964
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1968 från Sovjetunionen
Tävlande i volleyboll vid olympiska sommarspelen 1968
Födda 1938
Levande personer
Män
Olof Johansson Löfvenadler

Olof Johansson Löfvenadler, född 23 juli 1800 i Höreda, död 26 december 1852 i Katarina församling, Stockholm. Han var en klavermakare i Stockholm verksam 1830-1852.

Biografi
Löfvenadler föddes 23 juli 1800 i Höreda. Han var son till bonden Jan Nilsson och Greta Jonsdotter. Löfvenadler blev 1825 gesäll hos instrumentmakaren Wilhelm Bothe i Stockholm. 1826 flyttade Löfvenadler till S:t Perstsburg men återkom till Bothe samma år. 1827 flyttade han till Toresunds socken. Från 1835 bodde han i kraveters Ormen större 4 i Maria Magdalena församling, Stockholm. 1844 bodde han i kvarteret Barnängen mindre i Katarina församling. Löfvenadler avled 26 december 1852 i Katarina församling, Stockholm.

Källor

Klaverens hus - Svenska pianobyggare och pianofabriker
Makers of the Piano: 1820-1860
Stockholms rådhusrätt 1:a avdelning (A, AB) F1A:556 (1853) Sida: 80

Noter

 

Svenska musikinstrumentmakare
Svenska pianotillverkare
Födda 1800
Avlidna 1852
Män