kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Einheits-Klänge

Einheits-Klänge (Enighetstoner), op. 62, är en vals av Johann Strauss den yngre.

Bakgrund 
Revolutionsåret 1848 var en tid av dramatisk politisk utveckling inom Habsburgmonarkin. Det Tyska förbundet hade ingåtts 1815 efter Wienkongressen och var ett statsförbund av 41 självständiga tyska stater, bland dem Kungariket Preussen och Kejsardömet Österrike. Den 18 maj 1848 sammanträdde för första gången Frankfurtparlamentet, det första fritt valda tyska parlamentet, med representanter från alla tyska stater. Målet var "Tysk enighet". Johann Strauss den äldre märkte av stämningen och vid en sommarfestival den 26 juli 1848 framförde han sin Marsch des einigen Deutschlands (Det enade Tysklands Marsch) Op. 227. På hösten slocknade dock drömmen om ett "Enat Tyskland". Österrikiska trupper slogs i Italien emot avskaffandet av monarkin i två territorier: kungariket Lombardiet-Venetien, båda geografiskt sett italienska men under österrikiskt styre sedan Napoleons fall. Det var endast med en viss möda som monarkin som helhet kunde bevaras. I december 1848 besteg kejsare Frans Josef tronen i Österrike. Kansler blev Felix zu Schwarzenberg (Radetzkys rådgivare) och denne var övertygad om att säkra monarkins enighet med alla medel. Den 4 mars 1849 trädde en ny grundlag i kraft.

Historia
Det måste ha varit kort tid därefter som Johann Strauss den yngre framförde sin vals Einheits-Klänge för första gången. Titeln hade nu fått ett annat fokus (från enandet av de tyska staterna till monarkins enande) och kunde tolkas som en ödmjukhetsakt till den nya regimen från Strauss, som under revolutionen hade stått på studenternas och revolutionärernas sida sommaren 1848. 

Klaverutdraget till valsen publicerade den 10 juni 1849 men det gavs aldrig ut någon orkesterversion av den. Nutida inspelningar av valsen bygger på arrangemang utifrån klaverutdraget. Valsens inledning använde kompositörens broder, Eduard, i sitt potpurri Blüthenkranz Johann Strauss’scher Walzer Op. 292, som han valde ut och arrangerade 1894 för att fira broderns 50-åriga jubileum som dirigent och kompositör.

Om valsen
Speltiden är ca 8 minuter och 16 sekunder plus minus några sekunder beroende på dirigentens musikaliska tolkning.

Weblänkar 
 Dynastin Strauss 1849 med kommentarer om Einheits-Klänge.
 Einheits-Klänge i Naxos-utgåvan.

Referenser

Valser av Johann Strauss den yngre
Eric Löfberg

Eric Löfberg, född före 1725, död 20 december 1757. Var instrumentmakare och organist i Strömsholms slottskapell. Löfberg hör till den nordtysk-svenska blandtraditionen och använde sig av Brelinmodellen inom klavikordtillverkning.

Han var även vargkarl för Lustig rote.

Biografi
Löfberg arbetat 1745 hos orgelbyggaren Daniel Stråhle och har under denna tid reparerat fler orgelverk. Han tillverkade även klaver. Löfberg avled 20 december 1757.

Instrument
Han tillverkade både stråkinstrument och klaverinstrument. Den brelinska byggnadsstandarden för klavikord började användas direkt av Löfberg och Philip Jacob Specken. Men det kom att ta ända fram till 1756 innan de långa mensurerna slog igenom.

Som klaverstämpel använde Löfberg en dubbelt liggande heraldisk lilja.

Orgel

Klavikord

Källor
Klaverens hus - Klavikordtillverkare
Mantalslängder 1642-1820 Västmanlands län 1642-1820 (U) 109 (1752) (sida 104)
Mantalslängder 1642-1820 Västmanlands län 1642-1820 (U) 110 (1753) (sida 128)
Mantalslängder 1642-1820 Västmanlands län 1642-1820 (U) 111 (1754) (sida 119)
Mantalslängder 1642-1820 Västmanlands län 1642-1820 (U) 112 (1755) (sida 109)
Mantalslängder 1642-1820 Västmanlands län 1642-1820 (U) 113 (1756) (sida 111)
Mantalslängder 1642-1820 Västmanlands län 1642-1820 (U) 114 (1757) (sida 108)

Tryckta källor

Svenska klavikordbyggare
Avlidna 1757
Män
T Orionis

T Orionis är en vit underjätte och eruptiv variabel av UX Orionis-typ (UXOR) i stjärnbilden Orion. Den tillhör en grupp eruptiva variabler som uppvisar oregelbundna variationer inom en vid amplitud från knappt detekterbar till mer än 4 magnituder. De utgör en undergrupp till Herbig-Ae/Be-variablerna, där alla inte är Herbig Ae/Be-stjärnor; utan vissa är T Tauri-stjärnor av sena spektralklasser.

T Orionis varierar oregelbundet mellan visuell magnitud +9,5 och 12,6.

Se även 
 Variabel stjärna

Referenser

Noter 

Stjärnbilden Orion
UX Orionis-variabler
Vita underjättar
Z Orionis

Z Orionis är en blåvit förmörkelsevariabel av Algol-typ (EA/DS)i stjärnbilden Orion. 

Z Orionis varierar mellan fotografisk magnitud +9,8 och 10,7 med en period av 5,203265 dygn.

Se även 
 Variabel stjärna

Referenser

Noter 

Stjärnbilden Orion
Algolvariabler
Dubbelstjärnor
Vita underjättar
HD-objekt
Finnyards

Finnyards Oy var ett finländskt varv i Raumo, som hade detta namn 1991–2004. Det bildades av två befintliga varv i Raumo 1991. Från 1998 namnändrades det till Aker Finnyards och 2004 ingick det som Raumo varv i (nya) Aker Finnyards och senare 2008 i STX Finland, fram till nedläggning 2014.

Skeppsbyggandet i Raumo började redan på 1500-talet, då stadens första skeppsvarv etablerades. Det byggdes segelfartyg i Raumo ända fram mot slutet av 1800-talet. Det sista segelfartyget byggt i Raumo sjösattes 1891. Därefter upphörde skeppsbyggandet i Raumo ända fram till slutet av andra världskriget och grundandet av F.W. Hollming Oy:s varv, som byggde krigsskadeståndsfartyg till Sovjetunionen. Fram till 1952 byggde Hollmings varv sammanlagt 34 skonare. Efter att krigsskadesståndskraven uppfyllts, styrdes produktionen över mot att tillverka moderna fartyg av stål. Fram till slutet av 1970-talet var sovjetiska beställare den främsta kundgruppen.

Rauma-Raahe Oy var Raumos andra skeppsvarv, vilket liksom Hollming började bygga krigsskadeståndsskonare 1945. Rauma-Raahe kom att ingå i Rauma–Repola, ett finländskt verkstads- och skogsindustriföretag, som bildades 1952 och var verksamt till 1990. Hollmings och Rauma-Repolas varvsverksamheter slogs samman i november 1991 i Finnyards Oy. Hollmings minoritetsandel såldes 1997.

Finnyards köptes av norska Aker Maritime 1998 och namnändrades till Aker Finnyards Oy. Aker Finnyards slogs sedan samman med Kvaerner Masa-Yards (till Aker Finnyards Oy) 2004, namnändrat 2006 till Aker Yards Oy, och – efter att ha blivit köpt av STX Europe – till STX Finland Cruise Oy 2008, och 2009 till STX Finland Oy.

STX Finland lade ned varvet i Raumo 2014. Varvsverksamhet i Raumo påbörjades igen samma år av Rauma Marine Constructions Oy.

Byggda fartyg i urval

R/V Akademik Mstislav Keldysh, forskningsfartyg (1981)
Kiisla-klass, bevakningsbåtar för Finlands marin (1984–1988)
R/V Akademik Sergey Vavilov,  forskningsfartyg (1988)
Akademik Ioffe, forskningsfartyg (1989)
M/S Silver Explorer, expeditionsfartyg (1989)
KBV 181, övervakningsfartyg för Kustbevakningen (1990)
Rauma-klass, robotbåtar för Finlands marin (1990–1992)
MSV Fennica, finländsk isbrytare (1993)
Hamina-klass, robotbåtar för Finlands marin (1996–2006)
M/S Ulysses, rorofordonsfärja (2001)
M/V Hjaltland, rorofordonsfärja (2002)
M/V Hrossey, systerfartyg till M/V Hjaltland (2002)
M/V Hamnavoe, rorofordonsfärja (2002)
HMC Protector (tidigare Tavi i Gränsbevakningsväsendet, 2002)
M/S Romantika (2002)
Tuuli-klass, svävare för Finlands marin (2003)
M/S Birka Stockholm (2004)
M/S Victoria I (2004)
M/S Galaxy (2006)
M/S Color Magic (färdigställande, 2007)
M/S Superspeed 1 (2007)
M/S Superspeed 2 (2008)
M/S Baltic Queen (2009)
M/S Spirit of Britain (2009)
M/S Spirit of France (2012)
Agulhas II, sydafrikanskt polarfartyg (2012)
R/V Mirabilis, namibiskt havsforskningsfartyg (2012)
VL Turva, kombinationsfartyg för Gränsbevakningsväsendet (2014)

Källor
Denna artikel är baserad på artikeln Raumashipyard på engelskspråkiga Wikipedia.

Nedlagda finländska skeppsvarv
Företag i Raumo
Företag bildade 1991
Ebbe Gyllenstierna

Ebbe Gyllenstierna af Lundholm, född 12 november 1911 i Engelbrekts församling i Stockholms stad, död 14 maj 2003 i Oscars församling i Stockholm, var en svensk friherre av Gyllenstierna af Lundholm och militär.

Biografi
Gyllenstierna avlade officersexamen vid Krigsskolan 1932 och utnämndes samma år till fänrik vid Livregementet till häst, där han befordrades till löjtnant 1936. Han var militärattaché vid ambassaden i Bryssel 1936–1937, varefter han utnämndes till ryttmästare vid Skånska kavalleriregementet 1941 och till kapten i Generalstabskåren 1943. Därefter var han adjutant hos chefen för armén 1943–1944, tjänstgjorde vid staben i III. militärområdet från 1944, vid Arméstaben och var lärare i krigshistoria vid Krigshögskolan 1945–1948. Han var ryttmästare i kavalleriet från 1948, befordrades till major i Generalstabskåren 1952, tjänstgjorde vid Försvarets sjukvårdsstyrelse från 1952 och var åter lärare i krigshistoria vid Krigshögskolan 1953–1955. Efter att ha befordrats till överstelöjtnant 1955 var han bataljonschef vid Västerbottens regemente från 1957 och chef för svenska FN-bataljonen i Gaza 1959. År 1960 befordrades han till överste, varpå han var arméattaché vid ambassaden i Paris med sidoackreditering vid ambassaden i Bern 1960–1965. Åren 1966–1972 var Gyllenstierna sekundchef vid Livregementets grenadjärer, varpå han inträdde i reserven 1972.

Ebbe Gyllenstierna invaldes 1956 som ledamot av Kungliga Krigsvetenskapsakademien. Han var sekreterare i Kungliga Patriotiska Sällskapet 1973–1987.

Gyllenstierna var också verksam som idrottare inom modern femkamp och deltog bland annat i olympiska sommarspelen 1936.

Ebbe Gyllenstierna var son till friherre Göran Gyllenstierna af Lundholm och Anna Neijber. Han gifte sig, och blev änkling, tre gånger: första gången 1936 med Eva Svennilson (1915–1966), andra gången 1970 med Maj Dalén (1908–1983) och tredje gången 1990 med Else Muusfeldt (1921–1998). Han är begravd på Skogskyrkogården i Stockholm.

Utmärkelser
  Riddare av Svärdsorden, 1952.
  Kommendör av Svärdsorden, 6 juni 1966.
  Kommendör av första klass av Svärdsorden, 6 juni 1969.

Referenser

Vidare läsning

Män
Födda 1911
Avlidna 2003
Svenska friherrar
Militärer från Stockholm
Svenska militärer under 1900-talet
Överstar i svenska armén
Svenska attachéer
Svenska regementschefer
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Kommendörer av första klass av Svärdsorden
Svenska idrottare under 1900-talet
Svenska moderna femkampare
Tävlande i modern femkamp vid olympiska sommarspelen 1936
Gravsatta på Skogskyrkogården i Stockholm
Agustín Marchesín

Agustín Federico Marchesín, född 16 mars 1988, är en argentinsk fotbollsmålvakt som spelar för Celta Vigo.

Karriär
Den 31 juli 2019 värvades Marchesín av portugisiska Porto.

Den 1 augusti 2022 värvades Marchesin av Celta Vigo, där han skrev på ett treårskontrakt.

Källor

Noter

Argentinska fotbollsmålvakter
Argentinska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Club Atlético Lanús
Spelare i Club Santos Laguna
Spelare i Club América
Fotbollsspelare i FC Porto
Spelare i RC Celta de Vigo
Spelare i Primera División de Argentina
Spelare i Liga MX
Spelare i Primeira Liga
Spelare i La Liga
Spelare i Copa América 2015
Spelare i Copa América 2019
Spelare i Copa América 2021
Födda 1988
Levande personer
Män
Leksaksmuseet i Sveaborg

Leksaksmuseet  i Sveaborg (finska: Suomenlinnan lelumuseo) samlingar inkluderar gamla dockor, antika nallebjörnar och andra gamla leksaker från början av 1830-talet till 1960-talet. Leksaksmuseet ligger i Sveaborg ett hus som byggdes av en rysk kapten Vasiliev 1911. Det ligger på bottenvåningen i en Vasiliev-villa.

Källor

Noter

Externa länkar 
 Vad gör dockorna på vintern? webbplats på 'Svenska Yle 15 januari 2016.
 Leksaksmuseet - Sveaborgs officiella webbsidor
 My Helsinki - Leksaksmuseet på Sveaborg
 Museot.fi - Leksaksmuseet på Sveaborg
 Sveaborgs museer

Museer i Helsingfors
Sveaborg
Leksaksmuseer
Museer invigda 1985
1985 i Finland
S Caeli

S Caeli är en förmörkelsevariabel av W Ursae Majoris-typ (EW)i stjärnbilden Gravstickeln. 

S Caeli varierar mellan visuell magnitud +10,52 och 11,17 med en period av 0,482538 dygn eller 11,5809 timmar.

Se även 
 Variabel stjärna

Referenser

Noter 

Stjärnbilden Gravstickeln
W Ursae Majoris-variabler
Fotboll vid panamerikanska spelen 2019

Fotboll vid panamerikanska spelen 2019 spelades i Lima, Peru under perioden 25 juli–9 augusti 2019.

Grenar

Damer

Herrar

Medaljfördelning

Medaljörer

Medaljtabell

Källor

Fotnoter
Kadenang Ginto

Kadenang Ginto är en filippinsk TV-serie som sändes på ABS - CBN från 8 oktober 2018 till 7 februari 2020.

Handling 
Kadenang Ginto handlar om Romina Andrada, en kvinna som blev våldtagen och därmed gravid. Hon valde, trots det våld hon utsatts för, att behålla barnet. Romina arbetade som sekreterare till affärsmäklaren Robert Mondragon som blir kär och gifter sig med henne. Intrigerna tätnar när Roberts dotter, Daniela, argumenterar för ett bortförande av Romina. Döttrarna till Romina och Daniela, Cassandra och Margaret, slåss om vem som är den rättmätige arvingen till Robert.

Rollista (i urval) 
Huvudkaraktärerna i serien spelas av:
 Francine Diaz som Cassandra "Cassie" Mondragon
 Andrea Brillantes som Margaret "Marga" Bartolome
 Beauty Gonzalez som Romina Andrada-Mondragon
 Albert Martinez som Roberto "Robert" Mondragon
 Dimples Romana som Daniela Mondragon-Bartolome
 Adrian Alandy som Carlos Bartolome

Referenser

Externa länkar 
 
 

Filippinska TV-serier från 2010-talet
Filippinska TV-serier från 2020-talet
TV-seriestarter 2018
TV-serieavslutningar 2020
Filipinospråkiga TV-serier
TV-program i ABS-CBN
Filippinska dramaserier
Heinävesistråten

Heinävesistråten (fi. Heinäveden reitti) är en del av Kallavesileden i Vuoksens insjösystem och rinner från sjön Kallavesi till fjärden Haukivesi i sjön Saimen. Heinävesistråten som trafikeras av insjöångare på rutten Nyslott–Kuopio, har sex slusskanaler i Heinävesi kommun, bland dem den 1 100 m långa Varistaival kanal. Hela stråten kanaliserades 1895–1915. Ledens skönhet upptäcktes kring sekelskiftet 1900 av den finska konstnärseliten, av vars medlemmar flera (bl.a. Aino Ackté) skaffade sig sommarvillor i Heinävesi. Ångbåtstrafiken, som inleddes 1906, är numera av betydelse endast för turismen. Heinävesistråten var tidigare en viktig flottningsled.

Kanaler

Heinävesistråten har åtta kanaler, sex av dessa har slussar.
 Taivallahti kanal – 800 meter, 2 slussar,  höjdskillnad 4,95–5,45 meter
 Mellankanalen – 160 meter, slusslös
 Varistaival kanal – 1 100 meter, 4 slussar, höjdskillnad 13,30–14,20 meter
 Karvio kanal – 300 meter, 1 sluss, höjdskillnad 1,80 meter
 Kerma kanal – 250 meter, 1 sluss, höjdskillnad 2,30–2,40 meter
 Vihovuonne kanal – 250 meter, 1 sluss, höjdskillnad 0,80–1,00 meter
 Vääräkoski kanal – 240 meter, slusslös
 Pilppa kanal – 250 meter, 1 sluss, höjdskillnad 0,40–0,95 meter

Källor 

 
Sevärdheter i Heinävesi
Kallavesileden
Lina Kačiušytė

Lina Kačiušytė, född 1 januari 1963 i Vilnius, är en före detta sovjetisk simmare.

Hon blev olympisk guldmedaljör på 200 meter bröstsim vid sommarspelen 1980 i Moskva.

Källor 

Sovjetiska simmare
Sovjetiska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1980
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 1980
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1980 från Sovjetunionen
Födda 1963
Levande personer
Kvinnor
Idrottare från Vilnius
Bröstsimmare
Världsmästare i simning
T Caeli

T Caeli är en underjätte av typen kolstjärna och en pulserande variabel av halvregelbunden typ (SR)i stjärnbilden Gravstickeln. 

T Caeli varierar mellan fotografisk magnitud +9,0 och10,8 med en period av 156 dygn.

Se även 
 Variabel stjärna

Referenser

Noter 

Stjärnbilden Gravstickeln
Halvregelbundna variabler
Kolstjärnor
HD-objekt
U Caeli

U Caeli är en pulserande variabel av RR Lyrae-typ (RRAB/BL)i stjärnbilden Gravstickeln. 

Stjärnan varierar i visuell magnitud mellan +11,434 och 12,897 med en period av 0,4197835 dygn eller 10,07480 timmar. RR Lyrae-stjärnornas period varierar mellan 0,2 och 1,2 dygn med ett medianvärde på 0,5 dygn. U Caeli ligger sålunda strax under medianvärdet.

Se även 
 Variabel stjärna

Referenser

Noter 

Stjärnbilden Gravstickeln
RR Lyrae-variabler
V Caeli

V Caeli är en pulserande variabel av RR Lyrae-typ (RRAB)i stjärnbilden Gravstickeln. 

Stjärnan varierar i visuell magnitud mellan +12,252 och 13,297 med en period av 0,5709138 dygn eller 13,70193 timmar. RR Lyrae-stjärnornas period varierar mellan 0,2 och 1,2 dygn med ett medianvärde på 0,5 dygn. V Caeli ligger sålunda strax över medianvärdet.

Se även 
 Variabel stjärna

Referenser

Noter 

Stjärnbilden Gravstickeln
RR Lyrae-variabler
W Caeli

W Caeli är en gul jätte och en förmörkelsevariabel Algol-typ (EA/SD:)i stjärnbilden Gravstickeln. 

Stjärnan har visuell magnitud +9,786 och varierar i amplitud med 0,320 magnituder med en period av 6,97885 dygn.

Se även 
 Variabel stjärna

Referenser

Noter 

Stjärnbilden Gravstickeln
Dubbelstjärnor
Algolvariabler
Gula jättar
Beverley Whitfield

Beverley Joy Whitfield, född 15 juni 1954 i Wollongong, död 20 augusti 1996 i Shellharbour, var en australisk simmare.

Whitfield blev olympisk guldmedaljör på 200 meter bröstsim vid sommarspelen 1972 i München.

Källor 

Australiska simmare
Australiska olympiska guldmedaljörer
Australiska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1972
Olympiska bronsmedaljörer 1972
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 1972
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1972 från Australien
Födda 1954
Avlidna 1996
Kvinnor
Geisselhiebe-Polka

Geisselhiebe-Polka, op. 60, är en polka av Johann Strauss den yngre.

Historia 
Johann Strauss den yngres sympatier för revolutionen 1848 kom till ett slut den 6 december samma år då han blev kallad till polisen i Wien för att svara på anklagelsen att han tre dagar tidigare hade framfört Marseljäsen inför publik på krogen Zum grünen Thor i stadsdelen Josefstadt. Strauss svarade om han hade förvägrat publikens önskan kunde det ha utbrutit upplopp och därför gick han motvilligt med på deras begäran. Både före och efter anklagelsen hade Strauss varit utsatt för påhopp i kolumnen Kleine Geisselhiebe (Små gisselslag) i tidningen Der Geissel (Gisslet) om att ha framfört revolutionsvänliga musikstycken. Som ett svar på kritiken skrev Strauss i slutet av december den muntra polkan Geisselhiebe-Polka. Lika snabbt publicerade förlaget klaverutdraget till polkan som gavs ut den 12 januari 1849. I triodelen av polkan citerar Strauss revolutionssångerna Marseljäsen och Das Fuchslied (se Burschen-Lieder) liksom "skrattkören" ur Carl Maria von Webers opera Friskytten (1821).

Om polkan
Speltiden är ca 3 minuter och 50 sekunder plus minus några sekunder beroende på dirigentens musikaliska tolkning.

Weblänkar 
 Dynastin Strauss 1848 med kommentarer om Geisselhiebe-Polka.
 Geisselhiebe-Polka i Naxos-utgåvan.

Referenser

Polkor av Johann Strauss den yngre
Johannes Tropfke

Johannes Tropfke, född den 14 oktober 1866 i Berlin och död där den 10 november 1939, var en tysk matematiker och lärare. Han sysslade företrädesvis med matematikens historia och är främst känd för Geschichte der Elementarmathematik ("Den elementära matematikens historia") i sju band. 

Tropfke lade 1889 fram sin doktorsavhandling Zur Darstellung des elliptischen Integrales erster Gattung vid Universitetet i Halle. Han tilldelades Leibniz-medaljen i silver av Preussiska vetenskapsakademien 1939.

Geschichte der Elementarmathematik
Första upplagan av ''Geschichte der Elementarmathematik: In systematischer Darstellung, mit besonderer Berücksichtigung der Fachwörter gavs ut 1902-1903 och bestod av två band: Volym 1, Volym 2.

Andra upplagan, utgiven 1921-1924, bestod av sju band och till denna bidrog även Gustaf Eneström, Julius Ruska och Heinrich Wieleitner.

Under 1930-talet påböjade han en tredje upplaga och hann med tre band innan sin död. Det fjärde bandet färdigställdes av Kurt Vogel 1940.

En fjärde upplaga, bearbetad av Kurt Vogel, Karin Reich och Helmuth Gericke, gavs ut under 1980-talet.

Delar
Volym 1 Räkning
Volym 2 Allmän aritmetik
Volym 3 Proportioner, ekvationer
Volym 4 Plangeometri
Volym 5 I: Plan trigonometri. II: Sfärisk trigonometri
Volym 6 Analys, analytisk geometri
Volym 7 Stereometri, förteckningar

Referenser
 Menso Folkerts, 2016, Johannes Tropfke (1866-1939) på Berliner Mathematische Gesellschaft e.V.

Tyska matematiker
Matematikhistoriker
Födda 1866
Avlidna 1939
Män
Vattenpolo vid panamerikanska spelen

Vattenpolo vid panamerikanska spelen har spelats sedan premiäråret 1951. Damturneringen tillkom 1999.

Historisk överblick över grenar

Medaljsammanfattning

Damernas turnering

Herrarnas turnering

Källor

Fotnoter
Rauan Kenzhekhanuly

Rauan Kenzhekhanuly, kazakiska Raýan Kenjehanuly, född den 1 maj 1979 i Östkazakstan, Kazakstan, är en kazakisk politiker och wikipedian. 

Kenzhekhanuly var den förste att få ta emot utmärkelsen Årets Wikimedian 2011, som han erhöll för sitt arbete med den kazakiskspråkiga Wikipedian.  Kenzhekhanuly är, tillsammans med Timur Muktarov, Nartay Ashim och Marat Isbayev, grundare av den kazakiska ideella organisationen WikiBilim.

Referenser

Noter 

Födda 1979
Levande personer
Män
Kazaker
Kazakiska politiker
Alumner från Harvard University
Årets Wikimedian
På havet

På havet är en oljemålning av den finländske konstnären Albert Edelfelt från 1883. Den är utställd på Göteborgs konstmuseum. 

Edelfelt började sin målarbana som historiemålare (till exempel Drottning Blanka) men gick i slutet av 1870-talet över till att måla realistiska samhällsskildringar och friluftsmåleri. När han sommaren 1879 för första gången kom till Haiko gård utanför Borgå blev han genast fångad av den nyländska skärgårdens natur och människor. Ett barns likfärd från 1879 var ett tidigt verk från denna miljö. Edelfelt återkom till Haiko hela sitt liv och 1883 byggde han en ateljé där som nu är ett museum, Albert Edelfelts ateljémuseum

På havet är realistisk i sitt utförande och alla föremålen i båten är noggrant återgivna. Eftersom bilden är skuren så att endast aktern på båten syns kan betraktaren få känslan att själv vara ombord i båtens för. Man kan förstå utifrån den grå färgskalan och molnen som tornar upp sig i bakgrunden att det kommer att bli en hård seglats.

Målningen föregicks av flera studier och skisser, en mindre skiss i olja från samma år ägs av Göteborgs konstmuseum. När den stora slutgiltiga kompositionen ställdes ut på Parissalongen i april 1883 inköptes den redan på vernissagedagen av konstsamlaren Pontus Fürstenberg i Göteborg för 7 000 francs.

Litteratur

Källor 
Göteborgs konstmuseums webbplats

Målningar 1883
Målningar av Albert Edelfelt
Målningar på Göteborgs konstmuseum
Målningar med motiv från Nyland
Marinmålningar
Genremålningar
5331 Erimomisaki

5331 Erimomisaki eller 1990 BT1 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 27 januari 1990 av de båda japanska astronomerna Kazuro Watanabe och Kin Endate vid Kitami-observatoriet. Den är uppkallad efter Cape Erimo i japan.

Asteroiden har en diameter på ungefär 9 kilometer.

Referenser 
 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter platser
Astronomiska upptäckter av K Watanabe
Astronomiska upptäckter av Kin Endate
Astronomiska upptäckter 1990
5330 Senrikyu

5330 Senrikyu eller 1990 BQ1 är en asteroid i huvudbältet, som upptäcktes den 21 januari 1990 av den japanske amatörastronomen Atsushi Sugie i Dynic-observatoriet. Den är uppkallad efter japanen Sen no Rikyu.

Asteroiden har en diameter på ungefär 16 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av A Sugie
Astronomiska upptäckter 1990
Honda HA-420 HondaJet

Honda HA-420 HondaJet är det första flygplanet som utvecklats av Honda Aircraft Company. Det är ett två motorigt, sjusitsigt lätt affärsjet och det anses vara väldigt lätt.  Det designades i Japan i slutet av 1990-talet och utvecklades och tillverkades i Greensboro, North Carolina, United States. Första flygningen genomfördes i 2003 och leveranser påbörjades i december 2015.
Affärsjet
5332 Davidaguilar

5332 Davidaguilar eller 1990 DA är en asteroid i huvudbältet, som upptäcktes den 16 februari 1990 av den japanske amatörastronomen Atsushi Sugie i Dynic-observatoriet. Den är uppkallad efter amerikanen David Aguilar.

Asteroiden har en diameter på ungefär 3 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Amor.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Amor-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av A Sugie
Astronomiska upptäckter 1990
Jordnära objekt