kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Raoul Wallenbergs center för mänskliga rättigheter

Raoul Wallenberg Center for Human Rights (RWCHR) är en Montreal-baserad organisation som ägnar sig åt skydd och främjande av mänskliga rättigheter. RWCHR:s namn och uppdrag är inspirerat av Raoul Wallenbergs humanitära arv. 

RWCHR strävar efter rättvisa genom att mobilisera försvar och ge råd till utrikespolitik i Kanada och runt om i världen. Den första "Raoul Wallenberg All-Party Parliamentary Caucus for Human Rights" för mänskliga rättigheter lanserades i Kanada 2017. 

RWCHR grundades av den kända internationella advokaten för mänskliga rättigheter och före detta kanadensiska justitieminister Irwin Cotler 2015.

Teman 
RWCHR:s uppdrag är att mobilisera ett "unikt internationellt konsortium" av akademiker, aktivister, advokater, jurister, parlamentariker, icke-statliga organisationer, medborgare och studenter i strävan efter rättvisa. RWCHR:s uppdrag är organiserat kring fem teman, som var och en återspeglar Raoul Wallenbergs humanitära arv. Varje tema är ordförande av en ledande jurist, eller parlamentariker, eller förespråkare, eller medborgare i Wallenbergs hedersmedborgarskap. Hedersordföranden är Elie Wiesel (USA - i memoriam), den ärade rättvisa Rosalie Abella (Kanada), den ärade parlamentsledamoten Meir Shamgar (Israel) och den ärade parlamentsledamoten Göran Persson (Sverige). 

RWCHR är värd, organiserar och deltar i många händelser som rör Holocaust och folkmord mer generellt. Till exempel, den 1 mars 2018, organiserade RWCHR ett evenemang med Montreal Holocaust Museum, McGill Center for Human Rights and Legal Pluralism och Montreal Institute for Genocide and Human Rights Studies med en diskussion med Payam Akhavan och Bob Rae att öka medvetenheten och diskutera ansvaret för att skydda Rohingya, offer för massförföljelse i Myanmar .  Vid firandet av Kanadas konfederations 150-årsjubileum godkände RWCHR och deltog i ett evenemang där de armeniska, ukrainska, judiska, rwandiska och grekiska samhällena i Kanada samlades i de armeniska gemenskapscentren i Montréal, Toronto och Vancouver för att diskutera den roll som Kanada bör spela i mänskliga rättigheter idag.  Andra exempel inkluderar RWCHR som samarbetar med Vanier College för att vara värd för den 25:e och 26:e årliga Vanier-konferensen om förintelsen och folkmordet.

Referenser 

Människorättsrörelser
Sidor med ogranskade översättningar
Raoul Wallenberg
Organisationer bildade 2015
Organisationer i Montréal
Raoul Wallenberg Traditional High School

Raoul Wallenberg Traditional High School är ett gymnasium ("high school") i San Francisco, Kalifornien, USA. Det grundades 1981 för att hedra den svenska diplomaten Raoul Wallenberg.

Referenser

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Raoul Wallenberg
Skolor i Kalifornien
Sidor med ogranskade översättningar
Utbildning i Kalifornien
San Francisco
Raoul Wallenberg-kommittén i USA

Raoul Wallenberg-kommittén i USA inrättades i maj 1981 för att "upprätthålla de humanitära idealen och Raoul Wallenbergs icke våldsamma mod". 

Det ger Raoul Wallenberg Awards till individer, organisationer och samhällen som återspeglar Wallenbergs "humanitära ande, personliga mod och icke våldsamma handlingar inför enorma odds". Från och med 2013 är den nuvarande ordföranden och verkställande direktören Rachel Oestreicher Bernheim,  en position som hon har haft sedan minst 1995.

Framsteg 
 Finansierade fem Raoul Wallenberg International Human Rights Fellowships och ett svenskt Fulbright-stipendium. 
 Publicerade A Hero for Our Time och Raoul Wallenberg's Children . 
 Huset ligger i Wallenbergs forskningscenter. 
 Cirkulerar en utställning, A Tribute to Raoul Wallenberg, i hela USA. 
 Arbetade för att lägga Raoul Wallenbergs namn till den officiella listan över amerikanska krigsfångar. 
 Sponsrade döpsnamnet på trottoaren framför FN som "Raoul Wallenberg Walk". 
 1985 inledde kommittén arbetet för att utfärda en amerikansk poststämpel för att hedra Wallenberg. Stämpeln utfärdades 1997. 
 Inrättades 5 oktober 1989 som Raoul Wallenberg erkännandedag genom en kongressresolution.

Utmärkelser 
 Raoul Wallenberg Award
 The Raoul Wallenberg A Hero For Our Time Award
 The Raoul Wallenberg Civic Courage Award

Hedersordförande 

 Per Anger
 Guy von Dardel
 Nina Lagergren
 Krister Stendahl
 Simon Wiesenthal

Referenser

Externa länkar 
 Officiell hemsida 
 Wallenbergs biografi 
 Wallenberg fall kronologi 
Raoul Wallenberg
Organisationer bildade 1981
Sidor med ogranskade översättningar
organisationer i USA
Wallenberg (opera)

Wallenberg är en opera av den estniska kompositören Erkki-Sven Tüür till en libretto av Lutz Hübner. Handlingen utvecklas från händelser i Raoul Wallenbergs personliga liv. Operan hade premiär vid Opernhaus Dortmund den 5 maj 2001. Den hade premiär vid Estlands nationella opera den 1 juni 2007, regisserad av Dmitry Bertman.

Rollsättning

Utmärkelser 

 Estlands kulturpris 
 Estländska teaterets årliga utmärkelsen i kategorin musikaliska utställningar.

Litteratur 

 Klaus Stübler und Christine Wolf: Harenbergs Komponistenlexikon. Harenberg Lexikon Verlag, Dortmund 2001,  ISBN   3-611-00978-4

Referenser

Externa länkar 

 Wallenberg på Estlands nationella opera 
 Oper Wallenberg i Karlsruhe (på tyska) 

Tyskspråkiga operor
Raoul Wallenberg
Musikåret 2001
Teateråret 2001
Verk 2001
Sidor med ogranskade översättningar
Estniska operor
Tyska operor
Wallenberg: A Hero's Story

Wallenberg: A Hero's Story är en NBC- tv-film från 1985 med Richard Chamberlain i huvudrollen som Raoul Wallenberg, en svensk diplomat som bidrar till att rädda tusentals ungerska judar från Förintelsen. 

Den vann fyra Emmy-priser och nominerades till fem till.

Rollsättning 
 Richard Chamberlain som Raoul Wallenberg 
 Alice Krige som baronesse Lisl Kemeny 
 Kenneth Colley som Adolf Eichmann 
 Melanie Mayron som Sonja Kahn 
 Stuart Wilson som Baron Gabor Kemeny 
 Bibi Andersson som Maj von Dardel 
 David Robb som Per Anger 
 Markera Rylance som Nikki Fodor 
 Ralph Arliss som Teicholz 
 Keve Hjelm som Jacob Wallenberg 
 Jimmy Nail som Vilmos 
 Olaf Pooley som Tibor Moritz 
 Georgia Slowe som Hannah Moritz 
 Guy Deghy som adm. Nikolas Horthy

Externa länkar 
    
    
    
Ungern på film
Förintelsen på film
Amerikanska dramafilmer
Amerikanska TV-filmer
TV-filmer 1985
Sidor med ogranskade översättningar
Raoul Wallenberg
Raoul Wallenberg: Buried Alive

Raoul Wallenberg: Buried Alive är en kanadensisk dokumentär, regisserad av David Harel och släpptes 1983. En berättelse om den svenska diplomaten Raoul Wallenberg, filmen berättar om hans roll för att rädda liv för judiska flyktingar från Förintelsen, liksom utforska bevisen för att han fortfarande kan ha levt i en sovjetisk gulag så sent som i början av 1980-talet. 

Filmen berättades av Pierre Berton. Den hade en kort teaterkörning, men distribuerades främst på tv, sändes på PBS i USA 1984 och på CBC Television i Kanada 1985. 

Filmen vann Genie-priset för bästa dokumentärfilm vid sjätte Genie-utmärkelsen.

Referenser

Externa länkar 

    
Kanadensiska dokumentärfilmer
Kanadensiska filmer
Filmer 1983
Engelskspråkiga filmer
Sidor med ogranskade översättningar
Raoul Wallenberg
Raoul Wallenberg-monumentet, London

Ett monument över Raoul Wallenberg står på Great Cumberland Place i Londons marmorarkedistrikt, utanför Western Marble Arch Synagogue och nära den svenska ambassaden i London. Den tre meter höga bronsmonumentet skulpterades av Philip Jackson och är storlagen avbildning av Wallenberg, stående mot en bronsvägg bestående av 100 000 Schutz-pass, de skyddande pass som Wallenberg använde för att rädda ungerska judar. 

Ett andra brittiskt monument till Wallenberg står nära Welsh National War Memorial i Alexandra Gardens, i Cardiff, Wales.

Referenser 

Minnesmärken i London
Skulpturer 1997
Sidor med ogranskade översättningar
Raoul Wallenberg
IKEA-pennor

IKEA-pennor är små pennor som tillhandahålls gratis i Ikea-butiker över hela världen. De finns i små lådor fästa på stolpar, tillsammans med kartor och måttband. Ikea-pennan har varit känd för det stora utbudet av mönster. Genom åren ändrades färgen från blå, till gul, till den naturliga färgen på trä, den nuvarande färgen. Trots de olika färgerna har dess mått alltid varit 7x87mm.

Referenser 

Ikea
Skrivdon
Sidor med ogranskade översättningar
Håkan Pörtfors

Sven Håkan Pörtfors, född 29 maj 1931 i Vasa, död 23 december 2010 i Helsingfors, var en finländsk skådespelare.

Biografi
Pörtfors genomgick Svenska Teaterns elevskola 1948–1950. Han var engagerad vid Lilla Teatern 1950–1952, vid Wasa Teater 1952–1953 och anställdes vid Svenska Teatern 1953. Efter ett antal operettroller slog han igenom 1962 som den blide konstdocenten i Bo Skölds Min kära är en ros, därefter följde karaktärsrollen Christopher i Georges Schehadés Resan. Han roade som musikalartist med ett register som sträckte sig från den fenomenalt skicklige Jamie i My Fair Lady till den vackre Sigismund i Vita hästen. I många roller gjorde sig Pörtfors avväpnande humor och karakteriseringsförmåga gällande; här märks till exempel hans gripande morbror Sid i Sköna ungdomstid. 

Flera av hans musik- och visprogram har blivit stora framgångar. Han byggde bland annat upp ett charmfullt musikaliskt Evert Taube-collage, À la Taube. Han regisserade och sammanställde storframgången Stadin kundi, en musikalisk förlustelse kring Georg Malmstén, ett musikprogram om Jacques Brel och musikkavalkaderna Hur står det till? om Ernst Rolf och Godzinsky i våra hjärtan.

Källor

Finlandssvenska skådespelare
Skådespelare från Vasa
Födda 1931
Avlidna 2010
Män
71 Aquilae

71 Aquilae, som är stjärnans Flamsteed-beteckning, är en dubbelstjärna belägen i den mellersta delen av stjärnbilden Örnen, som också har Bayer-beteckningen I Aquliae. Den har en lägsta kombinerad skenbar magnitud på ca 4,33 och är svagt synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 9,7 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 340 ljusår (ca 103 parsek) från solen. Den rör sig närmare solen med en heliocentrisk radialhastighet av ca -5,6 km/s. På det beräknade avståndet minskar stjärnans skenbara magnitud med 0,065 enheter genom en skymningsfaktor orsakad av interstellärt stoft.

Egenskaper
Primärstjärnan 71 Aquilae A är en gul till vit jättestjärna av spektralklass G8 III. Den har en radie som  är ca 18 solradier och utsänder ca 229 gånger mera energi än solen från dess fotosfär vid en effektiv temperatur av ca 5 100 K.

71 Aquilae är en misstänkt variabel, som varierar mellan visuell magnitud +4,30 och 4,33 utan någon fastställd periodicitet.

71 Aquilae är en spektroskopisk dubbelstjärna där närvaron av en omkretsande följeslagare upptäckts genom skiftningar i spektrallinjer orsakade av Dopplereffekten. Följeslagaren rör sig i en cirkulär bana med en period på 205,2 dygn.

Se även 
 Variabel stjärna

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/101847/71aquilae.

Stjärnbilden Örnen
Flamsteedobjekt
HR-objekt
HD-objekt
Bayerobjekt
Gula jättar
Dubbelstjärnor
Kurt-Erik Ingvall

Kurt-Erik Ingvall, född 30 mars 1925 i Helsingfors, död där 8 november 1987, var en finländsk skådespelare.

Biografi
Ingvall genomgick 1946–1948 Svenska Teaterns elevskola och var till 1979 engagerad vid Svenska Teatern, 1968–1971 även som biträdande teaterchef. Han uppträdde från första början med säkerhet och ledig elegans samt utvecklade en slagfärdig replikeringskonst. 

Bland hans roller märks hans patologiska, intensivt levande Don Carlos i Jag, konungen, hans urspårade unga män i Harry Martinsons Nässlorna blommar och Walentin Chorells Saltkaret, hans depraverade conferencier i Cabaret, hans mångfasetterade Erik XIV och hans många modernt fräna och intelligent gjorda roller med Märta Laurent som motspelare. Avskedsrollen som George i Edward Albees Vem är rädd för Virginia Woolf? 1980 visade hans intellektuella spänst. Han var Svenska Teaterns främsta manliga kraft efter Erik Lindströms död. 

Ingvall tilldelades Pro Finlandia-medaljen 1975.

Källor

Finlandssvenska skådespelare
Mottagare av Pro Finlandia-medaljen
Födda 1925
Avlidna 1987
Män
Skådespelare från Helsingfors
R/V Oscar von Sydow

R/V Oscar von Sydow var ett svenskt havsforskningsfartyg, som tillhörde Sven Lovén centrum för marin infrastruktur i Fiskebäckskil.

R/V Oscar von Sydow är utrustad för havsforskning och undervisning för inomskärs dagsturer med upp till 15 personer ombord.

Fartyget är namngivet efter Oscar von Sydow.

Se även
R/V Skagerak
R/V Nereus

Källor
Om R/V Oscar von Sydow på webbplatsen Sven Lovén centrum för marin infrastruktur

Svenska forskningsfartyg
Forskningsinstitut vid Göteborgs universitet
Mats Holmqvist

Mats Johan Holmqvist, född 24 april 1965 i Gamlakarleby, är en finländsk skådespelare.

Biografi
Efter att ha tagit studenten 1984 studerade Holmqvist vid Rudolf Steinerseminariet i Järna, Sverige, och genomgick Teaterhögskolan i Helsingfors 1987-1991. 

Sedan han 1994 anställdes vid Wasa Teater har han hört till de främsta krafterna bland teaterns skådespelare. Han har medverkat i flera av Wasa Teaters stora framgångar på 1990-talet och in på 2000-talet. Bland rollerna märks huvudrollen i Hjälten på den gröna ön, Alfred Doolittle i Pygmalion och roller i musikaler, bland annat kapten von Trapp i Sound of Music. Som karaktärsskådespelare har han gjort en stark insats bland annat som Slim i Möss och människor och som Johannes Smeds i Lars Sunds Colorado Avenue. År 1994 förverkligade Teater Viirus serietecknaren Joakim Pirinens crazyhumor på scenen, och då visade han i gott sällskap med bland andra Pia Runnakko sin komiska talang.

Källor

Finlandssvenska skådespelare
Födda 1965
Män
Levande personer
Sommarpratare 2019
Philipp Wilhelm Grüneberg

Philipp Wilhelm Grüneberg, född 1710 i Magdeburg, död 1777. Han var en tysk orgelbyggare i Zerbst, Magdeburg och Belgard. Han grundade den betydelsefulla orgelbyggar familjen Grüneberg i Brandenburg och Stettin.

Biografi 
Han var möjligen en medarbetare till David Zuberbier, där han fullbordade hans arbete i Zerbst. Omkring 1752 var Grüneberg aktiv i Magdeburg, där han nämndes 1760 som en av fyra orgelbyggare. Omkring 1767 åkte han till Belgard i Pommern, där han också var organist.

Hans son Johann Wilhelm Grüneberg blev orgelbyggare i Brandenburg an der Havel, Georg Friedrich Grüneberg i Stettin, Pommern.

Orgelverk (urval) 
Av Philipp Wilhelm Grüneberg verk finns två nybyggnationer, såväl som vissa reparationer.

Ombyggnationer och reparationer

Litteratur 
 Philipp Wilhelm Grüneberg (1), in: Uwe Pape, Wolfram Hackel, Christhard Kirchner (Hrsg.): Lexikon norddeutscher Orgelbauer. Band 4. Berlin, Brandenburg und Umgebung. Pape Verlag, Berlin 2017. Sid. 188f.

Referenser

Tyska orgelbyggare
Födda 1710
Avlidna 1777
Män
Debut-Quadrille

Debut-Quadrille, op. 2, är en kadrilj av Johann Strauss den yngre. Den spelades första gången den 15 oktober 1844 på Café Dommayer i Wien.

Historia 
Den då 18-årige Johann Strauss erhöll i september 1844 tillstånd av staden Wien att med sin orkester få spela vid offentliga baltillställningar. Redan sex veckor senare, den 15 oktober 1844 gav Johann Strauss sin första konsert som dirigent och kompositör på Café Dommayer i Hietzing, en förort till Wien i närheten av slottet Schönbrunn. Egentligen hade Johann Strauss fader (Johann Strauss den äldre) förbjudit sina söner att ge sig på musikerbanan, men deras moder hade andra planer såsom hämnd för sin makes otrohet.

Café Dommayer var mycket omtyckt av Wiens förnäma sällskap och anordnade denna afton en "Soirée dansante". Men sensationen att sonen till den berömde valskompositören skulle ge sin första konsert drog så mycket människor att trängseln i salen förhindrade varje tillfälle till dans. Strauss öppnade konserten med ouvertyren till Daniel Aubers opera Den stumma från Portici, följd av Cavatinan från Robert le Diable av Giacomo Meyerbeer. Båda mottogs entusiastiskt. Sedan kom ögonblicket som den förväntansfulla publiken hade väntat på. Kadriljen hade Strauss komponerat särskilt för sin debut och vid samma tillfälle framfördes även hans valser Sinngedichte op. 1, Gunstwerber op. 4, polkan Herzenslust op. 3, samt som ett bevis på sin respekt för fadern, dennes vals Loreley-Rheinklänge.

Om kadriljen
Kadriljen innehåller alla de sex delar, eller figurer, som vanligtvis ingick i den wienska varianten av denna mycket populära 1800-talsdans. Delarna är: Nr. 1 Pantalon; Nr. 2 Été; Nr. 3 Poule; Nr. 4 Trénis; Nr. 5 Pastourelle; Nr. 6 Finale.

Speltiden är ca 5 minuter och 49 sekunder plus minus några sekunder beroende på dirigentens musikaliska tolkning.

Weblänkar 
 Dynastin Strauss 1844 med kommentarer om Debut-Quadrille.
 Debut-Quadrille i Naxos-utgåvan.

Referenser

Kadriljer av Johann Strauss den yngre
Herzenslust

Herzenslust, op. 3, är en polka av Johann Strauss den yngre. Den spelades första gången den 15 oktober 1844 på Café Dommayer i Wien.

Historia 
Den då 18-årige Johann Strauss erhöll i september 1844 tillstånd av staden Wien att med sin orkester få spela vid offentliga baltillställningar. Redan sex veckor senare, den 15 oktober 1844 gav Johann Strauss sin första konsert som dirigent och kompositör på Café Dommayer i Hietzing, en förort till Wien i närheten av slottet Schönbrunn. Egentligen hade Johann Strauss fader (Johann Strauss den äldre) förbjudit sina söner att ge sig på musikerbanan, men deras moder hade andra planer såsom hämnd för sin makes otrohet.

Café Dommayer var mycket omtyckt av Wiens förnäma sällskap och anordnade denna afton en "Soirée dansante". Men sensationen att sonen till den berömde valskompositören skulle ge sin första konsert drog så mycket människor att trängseln i salen förhindrade varje tillfälle till dans. Strauss öppnade konserten med ouvertyren till Daniel Aubers opera Den stumma från Portici, följd av Cavatinan från Robert le Diable av Giacomo Meyerbeer. Båda mottogs entusiastiskt. Sedan kom ögonblicket som den förväntansfulla publiken hade väntat på. Polkan hade Strauss komponerat särskilt för sin debut och vid samma tillfälle framfördes även hans valserna Sinngedichte op. 1, Gunstwerber op. 4, kadriljen Debut-Quadrille op. 2, samt som ett bevis på sin respekt för fadern, dennes vals Loreley-Rheinklänge.

Om polkan
Polkan är en så kallad böhmisk polka, en version som var mycket populär i Wien på den tiden.
Speltiden är ca 1 minuter och 49 sekunder plus minus några sekunder beroende på dirigentens musikaliska tolkning.

Weblänkar 
 Dynastin Strauss 1844 med kommentarer om Herzenslust.
 Herzenslust i Naxos-utgåvan.

Referenser

Polkor av Johann Strauss den yngre
R/V Nereus

R/V Nereus är ett svenskt havsforskningsfartyg, som tillhör Sven Lovén centrum för marin infrastruktur i Tjärnö.

R/V Nereus byggdes på Djupviks varv 1983. Hon är avsedd för havsforskning och undervisning med dagsturer inomskärs.

Fartyget är namngivet efter den grekiske havsguden Nereus, make till havsnymfen Doris och far till havsnymferna nereiderna.

Se även
R/V Skagerak
R/V Svea

Källor
Om R/V Nereus på webbplatsen för Sven Lovén centrum för marin infrastruktur

Svenska forskningsfartyg
Forskningsinstitut vid Göteborgs universitet
Borgquistska hattmuseet

Borgquistska hattmuseet är ett arbetslivsmuseum beläget på Algatan 35 i centrala Trelleborg. Museet, som invigdes år 2007, drivs av Föreningen Gamla Trelleborg och visar samlingar från den mösstillverkning, som tidigare skedde i lokalerna..

Historik 
År 1866 anlade Per Borgquist, efter avlagt gesällprov och praktik i Köpenhamn, sin skrädderi- och mösstillverkning vid Oden 90, sedermera Algatan 35. Behovet av skärmmössor till uniformer vid järnvägen, posten, tullen, polisen och brandkåren växte. Efter Per Borgquists död år 1901 tog sonen Axel Julius över verksamheten, som utvecklats till en fabrik med fyra–fem anställda sömmerskor. Firman importerade mjuka herrhattar i filt, exempelvis Borsalino från Italien och Christy från England. Skolmössor blev en stor artikel i början av 1900-talet och år 1925 kom Axel Julius Borgquists barn Julia och Malte in i verksamheten. Efter faderns död år 1959 tog Malte Borgquist över ledningen av firman. Den 30 december 1978 stängde företaget och fabriken lämnades orörd.

Samlingarna donerades till Trelleborgs kommun och Trelleborgs museum blev huvudman för verksamheten. Numera drivs det av Föreningen Gamla Trelleborg. Borgquistska hattmuseet utsågs till Årets Arbetslivsmuseum år 2014. Det invigdes 2007.

Referenser

Externa länkar 
 Gamla Trelleborg

Arbetslivsmuseer i Sverige
Museer i Trelleborgs kommun
Trelleborg
Museer invigda 2007
Cytheren-Quadrille

Cytheren-Quadrille, op. 6, är en kadrilj av Johann Strauss den yngre. Den spelades för första gången den 19 november 1844 på Café Dommayer i Hietzing.

Historia 
Denna gång rörde det sig om en så kallad Benefizkonzert, en välgörenhetsfest vars nettovinst inte gick till anordnaren utan till artisten (i detta fall Johann Strauss den yngre). Konserten annonserades som "En hänryckande kväll" och vände sig främst till unga gäster och salen dekorerades med exotiska inslag. Gästerna skulle känna sig som i Konstantinopels seralj. Vid samma tillfälle framfördes även vals Serail-Tänze.

Den ovanliga titeln på kadriljen föranledde en del att spekulera huruvida verket var byggd på melodier från Christoph Willibald Glucks opera La Cythère assiégée, men en jämförelse visade att de båda verken inte hade något med varandra att göra. Istället hade Strauss vänt sig till den klassiska mytologin, i detta fall till den grekiska kärleksgudinnan Afrodite eller snarare hennes hem på ön Kythera. Cythera är även den latiniserade biformen av Afrodite.

Om kadriljen
Speltiden är ca 5 minuter och 46 sekunder plus minus några sekunder beroende på dirigentens musikaliska tolkning.

Weblänkar 
 Dynastin Strauss 1844 med kommentarer om Cytheren-Quadrille.
 Cytheren-Quadrille i Naxos-utgåvan.

Referenser

Kadriljer av Johann Strauss den yngre
5250 Jas

5250 Jas eller 1984 QF är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 21 augusti 1984 av den tjeckiske astronomen Antonín Mrkos vid Kleť-observatoriet i Tjeckien. Den är uppkallad efter Jihočeská Astronomická Společnost.

Asteroiden har en diameter på ungefär 7 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Eunomia.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Eunomia-asteroider
Astronomiska upptäckter av A Mrkos
Astronomiska upptäckter 1984
Ituano FC

Ituano Futebol Clube, ibland kallad Ituano Sociedade Civil de Futebol Ltda, men mest känd som enbart Ituano är en brasiliansk fotbollsklubb som grundades 1947 och hör hemma i staden Itu i delstaten São Paulo.

Klubben spelar i delstatsserien Campeonato Paulista, som man vunnit två gånger, 2002 och 2014. På nationell nivå har man en seger (2017) i Campeonato Brasileiro Série C.

Klubben mest meriterade spelare är Juninho Paulista, som spelat i klubbar som Middlesbrough, Atlético Madrid, Celtic, Palmeiras och Flamengo, och åren 1995–2003 gjorde 50 landskamper för Brasilien, bland annat i laget som tog brons vid OS i Atalanta 1996, och det lag som vann VM i fotboll 2002.

Källor

Noter 

Brasilianska fotbollsklubbar
5251 Bradwood

5251 Bradwood eller 1985 KA är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 18 maj 1985 av det nyzeeländska astronom paret Pamela M. Kilmartin och Alan C. Gilmore vid Mount John University Observatory. Den är uppkallad efter den amerikanske astronomen Frank Bradshaw Wood.

Den tillhör asteroidgruppen Phocaea.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Phocaea-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av PM Kilmartin
Astronomiska upptäckter av AC Gilmore
Astronomiska upptäckter 1985
Asteroider som korsar Mars bana
Henock

Henock är ett manligt förnamn med olika ursprung som är relaterat till det bibliska namnet Enok.

Kända personer med namnet Henock 

 Henock Abrahamsson (1909–1958), svensk fotbollsmålvakt 
 Henock Kankoshi (född 1965), medlem av namibiska rådet 
 Henock Trouillot (1923–1988) haitisk historiker, dramatiker och romanförfattare 

Mansnamn
Sidor med ogranskade översättningar