kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Milan Chalupa

Milan Chalupa, född 4 juli 1953 i Oudoleň, är en före detta tjeckoslovakisk ishockeyspelare.

Han blev olympisk silvermedaljör i ishockey vid vinterspelen 1976 i Innsbruck och vid vinterspelen 1984 i Sarajevo.

Källor 

Tjeckoslovakiska ishockeyspelare
Tjeckoslovakiska olympiska silvermedaljörer
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1976 från Tjeckoslovakien
Tävlande i ishockey vid olympiska vinterspelen 1976
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1980 från Tjeckoslovakien
Tävlande i ishockey vid olympiska vinterspelen 1980
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1984 från Tjeckoslovakien
Tävlande i ishockey vid olympiska vinterspelen 1984
Olympiska silvermedaljörer 1976
Olympiska silvermedaljörer 1984
Födda 1953
Levande personer
Män
Charlotte Krenicky

Charlotte Krenicky, född 29 juni 2000  är en volleybollspelare (högerspiker). Hon spelar i Belgiens landslag och med klubblaget Asterix Avo Beveren. Tidigare har hon spelat för andra belgiska klubbar.

Referenser

Noter

Belgiska landslagsspelare i volleyboll (damer)
Volleybollspelare i Asterix Kieldrecht
Volleybollspelare i Jaraco LVL Genk
Volleybollspelare i Datovoc Tongeren
Volleybollspelare i VC Mosan
Födda 2000
Levande personer
Kvinnor
Belgiska idrottare under 2000-talet
Lars Sjödin

Lars Bernard Ludvig Sjödin, född 7 april 1896 i Trehörningsjö socken, död 3 januari 1988,, var en svensk arkivarie.

Lars Sjödin var son till vägmästaren Per Ludvig Sjödin. Efter studentexamen i Umeå 1914 blev han filosofie kandidat i Uppsala 1916 och filosofie magister där 1919, filosofie licentiat i Stockholm 1924 och filosofie doktor där 1943. Sjödin inträdde i Riksarkivets tjänst 1924 och utnämndes till förste amanuens 1926 och andre arkivarie 1937. Han var förste arkivarie där från 1945 och chef för Riksarkivets medeltidsavdelning och för Kammararkivet. Vidsträckta studieresor till kontinentala arkiv och en ovanlig förtrogenhet med svenskt källmaterial från 1500-talet avspeglas i en rad större och mindre tryckte arbeten han utgav. Bland dessa märks Västerås möte 1527 (i Historisk tidskrift 1927–1928), Kalmarunionens slutskede. Gustav Vasas befrielsekrig (1-2, 1943–1947), Peder Svarts litterära originalhandskrifter (Nordisk tidskrift för bok- och biblioteksväsen, 1938), Gustav Vasas barndoms- och ungdomstid (i Historiska studier tillägnade Sven Tunberg, 1942) samt källpublikationerna Berättelser om de Lybeckska beskickningarna i Sverige 1509 och 1541 (Historiska handlingar 26:3, 1924), Arvid Siggessons brevväxling (Gamla papper angående Mora socken, 2, 1937) och Kammarrådet Nils Pedersson Bielkes konceptböcker 1546–1550 (historiska handlingar 33:2, 1951). Hans utgåva av Svenska riksdagsakter 1597–98 (1931–1938), var nyskapande i sin editionsteknik med sina handstilsidentifikationer och sigillbeskrivningar. Till detta arbete anslöt sig några mindre studier, bland annat Om stadsskrivaren i Stockholm Hans Bilefeldt (Historisk tidskrift 1937, 1939). I Meddelanden från svenska riksarkivet publicerade han undersökningarna Kanslistilar under de yngre Sturarnas och Gustav Vasas tid (1933), Kanslistilar och medeltida arkiv (1939–1940) och Cecilia Stenbocks arkiv på Haga (1943) som visade på nya metoder att bedöma och datera olika urkunder.

Källor

Noter 

Svenska arkivarier
Personer från Trehörningsjö socken
Födda 1896
Avlidna 1988
Män
Personer i Sverige under 1900-talet
Ludvig Linder

Knut Sextus Ludvig Linder, född 21 april 1862 i Lund, död 25 februari 1944 i Stockholm, var en svensk bibliotekarie.

Biografi
Linder blev filosofie kandidat vid Uppsala universitet 1886 och filosofie licentiat vid Lunds universitet 1892. Året därpå blev han anställd som amanuens vid Kungliga biblioteket i Stockholm och var från 1912 och till sin pensionering 1929 förste bibliotekarie där.

Hem och familj
Ludvig Linder var son till domprosten Carl Wilhelm Linder och Ulla Wallenberg; han var vidare bror till generaldirektören Wilhelm Linder och författaren Ulla Linder samt svåger till sophiasyster Anna Linder. 

Linder gifte sig 1899 med Selma Rossander (1869–1939), som var dotter till professor Carl Jacob Rossander och syster till fysikern Gulli Petrini. Makarna fick fyra barn: Barbro (1901–1992), filosofie magister och gift med seminarierektor Helge Granat, Viveka (1903–1980), juris kandidat och byrådirektör och gift med statsgeologen Erik Granlund, Klares (1905–2001), gift med Herbert Lewes, och Ulla (1909–1983), filosofie licentiat och gift med docent Erik Welin. 

Familjen bebodde efter 1911 den egna stadsvillan Tofslärkan 11 vid Tyrgatan 9 i Lärkstaden i Stockholm. I huset, som hade ritats av svågern, arkitekt Erik Hahr, hade Linder en omfattande konstsamling. Fasaden smyckas över entrén av en minnestavla utförd av dekorationsmålaren Filip Månsson. Den visar texten "1911 färdigbyggdes detta hus" mellan en ordsymbol och ägarens exlibris i form av ett träd vars frukter faller ned i en uppslagen bok.

Linder avled i februari 1944 och jordfästes den 3 mars 1944 i Jakobs kyrka i Stockholm. Därefter fördes kistan till eldbegängelse i Norra krematoriet på Norra begravningsplatsen.

Referenser

Noter

Källor
Vem är det: Svensk biografisk handbok (1939): Linder , Knut Sextus Ludvig
Riksarkivet: Linder, Släkt
Folkräkningar (Sveriges befolkning) 1910: Linder, Knut Sextus Ludvig
Östermalm IV : byggnadshistorisk inventering 1976-1984 / Inventeringsarbetet i fält och arkiv har utförts av Stadsmuseets personal främst under tiden 1976-1978
Kvarteret Tofslärkan - del 2, Innerstadsinventeringen Stockholms stadsmuseum (1973-1983)

Svenska bibliotekarier
Födda 1862
Avlidna 1944
Män
Personer från Lund
Personer i Sverige under 1900-talet
Anna Koulberg

Anna Koulberg, född 17 augusti 2004  är en volleybollspelare (center). Hon spelar i Belgiens landslag och klubblaget Asterix Avo Beveren.

Referenser

Noter

Belgiska landslagsspelare i volleyboll (damer)
Volleybollspelare i Asterix Kieldrecht
Volleybollspelare i Topsportschool Vilvoorde
Födda 2004
Levande personer
Kvinnor
Belgiska idrottare under 2000-talet
Saimaan Höyrylaiva Oy

Saimaan Höyrylaiva Oy var ett finländskt rederi för insjötrafik, grundat 1903 i Nyslott. 

Nyslotts stad övertog 1966 bolagets flotta, som följande år kom i det nybildade bolaget Saimaan Laivamatkat Oy:s ägo. En konkurs 1982 ledde till Finlands genom tiderna största ångbåtsauktion som splittrade bolagets flotta på olika köpare. Saimaan Höyrylaiva Oy var det största på Saimen med nio ång- och ett motorfartyg i trafik 1977. Bolaget hade under årens lopp linjetrafik från bashamnen Nyslott till Joensuu, Kuopio och Villmanstrand. Dessutom gjordes kryssningar på Saimen.

Referenser 

Finländska rederier
Ej längre existerande finländska företag
Nyslott
Saimen
Ångbåts Ab Åland

Ångbåts Ab Åland var ett finländskt rederi för skärgårdstrafik.

Ångbåts Ab Åland grundade 1875 i Åbo av kofferdikaptenen Isak Wilhelm Jansson från Korpo, för trafik mellan Åbo och Mariehamn. Bolagets sista fartyg, m/s Winga (byggt 1877 i Sverige som ångbåt), såldes 1975. Då hade verksamheten några år tidigare upphört, trots att rederiet formellt inte upplösts. Aktiemajoriteten övergick senare till Nystads sjöhistoriska förening med årlig bolagsstämma i Nystad.

Ångbåts Ab Åland var ett betydande rederi i Åbolands och Ålands skärgårdar och hade genom åren 13 fartyg, därav nio ångbåtar i trafik, mest känd bland dem Åland II. På turerna mellan Åbo och Mariehamn (som mest drygt 16 timmar) anlöptes en mängd bryggor, och bolagets båtar transporterade passagerare, last och ibland även kreatur. Rederiet experimenterade utan framgång med trafik till Stockholm samt Helsingfors/Viborg. Konkurrensen från bilfärjor och bilar gjorde att passagerarantalet minskade från 11 398 år 1958 till 3 293 år 1965.

Referenser 

Finländska rederier
Transport i Åbo
Företag i Åbo
Åbos historia
Andrew Albicy

Andrew Albicy, född 21 mars 1990 i Sèvres, är en fransk basketspelare som spelar för spanska CB Gran Canaria.

Karriär
Albicy började spela basket i Coulommiers Brie Basket och sedan i Marne-la-Vallée Basket. Därefter spelade han för Paris Basket Racing som 2007 slogs ihop med Levallois och blev Paris-Levallois Basket. Sommaren 2010 vann Albicy U20-EM med Frankrike och gjorde flest assist samt blev utsedd till turneringens bästa spelare. Albicy blev därefter uttagen i det franska seniorlandslaget till VM i Turkiet som ersättare till skadade Rodrigue Beaubois, där han bland annat gjorde 13 poäng i en match mot Spanien.

I februari 2011 slutade Albicy på fjärde plats bakom Jan Veselý, Ricky Rubio och Jonas Valančiūnas i omröstningen till FIBA Europes pris för årets unga basketspelare. I juni 2011 skrev han på ett tvåårskontrakt med BCM Gravelines-Dunkerque. Vid slutet av säsongen 2011/2012 blev Albicy utsedd till den bästa försvararen i franska basketligan. I augusti 2012 återvände han till Paris-Levallois Basket och skrev på ett tvåårskontrakt.

I juli 2014 flyttade Albicy tillbaka till BCM Gravelines-Dunkerque, där han skrev på ett tvåårskontrakt. I juni 2016 skrev han på ett tvåårskontrakt med BC Andorra i spanska basketligan. Efter tre säsonger i Andorra skrev Albicy i juni 2019 på för ryska Zenit Sankt Petersburg. I juli 2020 skrev han på för spanska CB Gran Canaria. I juli och augusti 2021 tävlade Albicy för Frankrike vid OS i Tokyo, där han var en del av Frankrikes lag som tog silver i herrarnas turnering.

Klubbar
  Paris-Levallois (2007–2010)
  BCM Gravelines-Dunkerque (2011–2012)
  Paris-Levallois (2012–2014)
  BCM Gravelines-Dunkerque (2014–2016)
  BC Andorra (2016–2019)
  Zenit Sankt Petersburg (2019–2020)
  CB Gran Canaria (2020–)

Källor

Andrew Albicy på eurobasket.com

Noter

Franska basketspelare
Franska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 2020
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2020 från Frankrike
Tävlande i basket vid olympiska sommarspelen 2020
Födda 1990
Levande personer
Män
Franska idrottare under 2000-talet
Personer från Sèvres
Vasile Luca

Vasile Luca, ursprungligen László Luka, född 8 juni 1898 i Szentkatolna, död 23 juli 1963 i Aiud, var en rumänsk och sovjetisk politiker. Han var en ledande medlem i Rumänska kommunistpartiet (PCR) från 1945 till tidigt 1950-talet samt finansminister i Rumänska folkrepubliken 1947–1952.

Biografi 
Luca tillhörde den ungerska minoriteten i Rumänien. Han blev medlem i PCR vid grundandet 1921, och satt från 1938 i partiets centralkommitté. Under 1920- och 1930-talet kom han flera gånger att fängslas för sin politiska aktivitet av kung Carol II:s regim. Efter att Sovjetunionen annekterat Bessarabien och de norra delarna av Bukovina år 1940 frigavs Luca och erhöll sovjetiskt medborgarskap. Samma år blev han medlem i det sovjetiska kommunistpartiet samt i Ukrainska SSR:s högsta sovjet.

Under andra världskriget förblev Luca i exil i Sovjetunionen, där han arbetade för Komintern och var med och grundade en rumänskspråkig radiostation. Från 1943 var han med och organiserade rumänska krigsfångar i militärdivisionen "Tudor Vladimirescu" för att strida mot Nazityskland. Luca återvände till Rumänien tillsammans med Röda armén i augusti 1944 och kom där att inneha flera höga poster, bland annat som sekreterare i centralkommittén och medlem i politbyrån inom PCR samt finansminister i Petru Grozas regering från 1947. 

Inom PCR var han en ledande företrädare för den stalinistiska flygeln under ledning av Ana Pauker, i motsättning till Gheorghe Gheorghiu-Dejs "nationella" falang. Efter att Gheorghiu-Dej säkrat Sovjetunionens stöd avsattes Luca från finansministerposten 1952 och uteslöts ur partiet, officiellt på grund av en misslyckad penningreform han genomfört som finansminister. I likhet med Pauker och andra ledande företrädare för den stalinistiska falangen greps han och dömdes 1954 till livstids fängelse. Han avled i fängelse 1963; han blev postumt rehabiliterad 1968, under Nicolae Ceaușescus regim.

Referenser

Externa länkar 

Män
Födda 1898
Avlidna 1963
Rumänska politiker under 1900-talet
Sovjetiska politiker
Personer i Rumänien under andra världskriget
Personer i Sovjetunionen under andra världskriget
Rumänska kommunister
Personer från Transsylvanien
Susanna i badet (Tintoretto)

Susanna i badet () eller Susanna och gubbarna är en oljemålning av den italienske konstnären Tintoretto. Den målades 1555–1556 och är utställd på Kunsthistorisches Museum i Wien. 

Susanna i badet är en episod i Tillägg till Daniel, en av apokryferna till Gamla testamentet. Susanna var hustru till Joakim och levde under den Babyloniska fångenskapen. En dag smög sig två äldre män in i deras trädgård för att tjuvtitta på Susanna när hon badade. Den fromma Susanna avvisade deras närmande, anklagades då av dem för äktenskapsbrott men räddades senare av den rättfärdige Daniel.

Tintoretto skildrar spänningen som ligger i scenen, ett "lugn före stormen" som visualiseras med hjälp av kontraster mellan ljus och mörker, djupa perspektiv, kvinnans yppiga skönhet och gubbarnas karikatyrliknande utseende vilket var ett kännetecknande drag för manierismen. Nationalencyklopedin beskriver att det finns ett smyckeartat drag i Tintorettos ”Susanna i badet” med dess fina konturer och lysande kontraster. Själva den frodiga unga flickan är också liksom ett smycke, ivrigt eftertraktat av de två gubbarna, som i ett hisnande manieristiskt arrangemang sticker fram på var sin sida av den höga häcken framför henne.
 
Målningen har tillhört konstnären Nicolas Régnier och kompositören Giovanni Roetta. Den förvärvades 1712 av habsburgska hovet och överfördes sedermera till Kunsthistorisches Museum. 

Susanna i badet var ett populärt konstmotiv under renässansen och barocken och Tintoretto och hans ateljé målade flera versioner. Andra berömda versioner är idag utställda på Pradomuseet i Madrid, Louvren i Paris och National Gallery of Art i Washington. Madridversionen ingår i en grupp om sex tavlor med bibliska motiv. Velázquez införskaffade tavlorna för Filip IV av Spaniens räkning och de är alla utställda på Prado. Parisversionen är attribuerad till Tintoretto eller någon annan konstnär i hans ateljé och Washingtonversionen till hans son Domenico Tintoretto.

Olika versioner

Referenser 
Nationalencyklopedins webbplats
Kunsthistorisches Museums webbplats
Google Arts & Culture
Web Gallery of Art
Louvrens webbplats
Prados webbplats
National Gallery of Arts webbplats

Externa länkar 

Målningar av Tintoretto
Målningar från 1500-talet
Målningar i Kunsthistorisches Museum, Wien
Målningar på Louvren
Målningar i National Gallery of Art, Washington
Målningar på Pradomuseet
Målningar med motiv från Gamla testamentet
Quartier Saint-Fargeau

Quartier Saint-Fargeau är Paris 78:e administrativa distrikt, beläget i tjugonde arrondissementet. Distriktet är uppkallat efter Parc Saint-Fargeau, som var en del av egendomen Château de Saint-Fargeau, vilket för en tid tillhörde politikern Louis-Michel Lepeletier de Saint-Fargeau (1760–1793).

Tjugonde arrondissementet består även av distrikten Belleville, Père-Lachaise och Charonne.

Sevärdheter
Cœur-Eucharistique-de-Jésus
Notre-Dame-de-Lourdes
Square Emmanuel-Fleury
Square du Docteur-Variot
Square des Saint-Simoniens
Square Léon-Frapié

Bilder

Kommunikationer
  Tunnelbana – linje  – Saint-Fargeau

Källor

Externa länkar

Paris tjugonde arrondissement
Square Bolivar

Square Bolivar är en gata i Quartier du Combat i Paris nittonde arrondissement. Gatan är uppkallad efter den sydamerikanske generalen och politikern Simón Bolívar (1783–1830). Square Bolivar börjar vid Avenue Simon-Bolivar 36 och slutar vid Rue Clavel 25 bis.

Bilder

Omgivningar
Saint-Georges de la Villette
Notre-Dame-de-l'Assomption des Buttes-Chaumont
Parc des Buttes-Chaumont
Villa du Parc

Kommunikationer
  Tunnelbana – linje  Pyrénées

Referenser

Webbkällor

Externa länkar

Gator i Paris nittonde arrondissement
Quartier du Combat
1902 i Paris
Carl Magnus Sjögreen

Carl Magnus Sjögreen, född 28 juni 1828 på Bruzaholm i Ingatorps socken, död 16 juli 1906 på Rydberga vid Strålsnäs i Åsbo socken, var en svensk skogsman.

Carl Magnus Sjögreen var son till bergmästaren och bruksägaren Christian Magnus August Sjögreen och brorson till Carl Eric Sjögreen. Han inskrevs 1846 vid Uppsala universitet och samma år vid Skogsinstitutet, varifrån han utexaminerades 1849. Han var biträdande lärare vid Skogsinstitutet 1849–1851 och underlärare i direktörens ämnen 1851–1856 (under förra halvåret 1855 tillförordnad direktör). Utnämnd till överjägare i västra reviret av Östergötlands län 1856 var han 1859–1860 tillförordnad överjägmästare i Östergötlands län samt blev 1860 föreståndare för Ombergs skogvaktareskola och 1869 jägmästare i Ombergs revir. Dessutom var han skogsförvaltare vid Karlsdals, Bofors och Björkborns bruk 1858–1874 samt vid Finspångs bruk 1862–1874. Efter att 1874–1886 ha varit skogsinspektör i östra distriktet återgick han 1887 till tjänsten som jägmästare i Ombergs revir och föreståndare för den nu till skogsläroverk ombildade skogvaktareskolan. Han pensionerades 1897 och var därefter bosatt på Tomta i Svanshals socken. Sjögreen bedrev skogsvetenskapliga studier i Tyskland 1857–1858 och 1890. 1858 anordnade han med folk från tre socknar det sista vargskallet i Östergötland. Han var verksam vid utarbetandet av ny instruktion för skogs- och jägeristaten 1861 och tillhörde skogsvårdskommittén 1896–1899. Sjögreen införde nya planteringsmetoder och kan sägas ha tagit initiativet till en modern skogsvård i Östergötland. Han utgav Anteckningar under en resa i Tysklands skogar åren 1857 och 1858 (1859) och Harz förr och nu (1891).

Källor 
 

Svenska jägmästare
Personer från Ingatorps socken
Födda 1828
Avlidna 1906
Män
Personer i Sverige under 1800-talet
Carol Gattaz

Caroline (Carol) de Oliveira Saad Gattaz, född 27 juli 1981 i São José do Rio Preto, Brasilien, är en brasiliansk volleybollspelare (center). Hon spelar i Brasiliens landslag och klubblaget Minas Tênis Clube.

Gattaz började spela volleyboll i klubb i hennes hemstad, Automovel Clube Rio Preto. 1998 började han sin professionella karriär med São Caetano EC, som hon stannade hos till 2004 (med undantag för 2000-2001, då hon spelade med Paraná Vôlei Clube. Hon debuterade i landslag  2002. Gattaz gick över till Osasco Voleibol Clube 2004 och vann brasilianska mästerskapet samma år. Även tiden i landslaget är framgångsrik med flera segrar i FIVB World Grand Prix och Sydamerikanska mästerskapet samt ett silver i VM 2006. 

För säsongen 2007–08 lämnade hon Brasilien och spelade med italienska Giannino Pieralisi Volley men återvände till Brasilien efter en säsong. Med Rio de Janeiro Vôlei Clube vann hon ett andra brasiliansk mästerskap 2008 och ett tredje 2010. Gattaz blev inte uttagen i truppen för OS 2008, men däremot för VM 2010, där det åter blev ett silver.

Säsongen 2011–12 gick hon över till Grêmio Recreativo e Esportivo Reunidas. Det blir bara en ettårig sejour då klubben läggs ner. Därefter begav hon sig åter utomlands för spel med İqtisadçı QVK i Azerbajdzjan. Hon återvände till Brasilien och spel med Campinas Voleibol Clube säsongen 2013/2014. Det blev åter en ettårig sejour då även denna klubben lades ner. Hon gick då över till Minas Tênis Clube, som hon spelat med sedan dess. Med dem har hon vunnit flera brasilianska och sydamerikanska klubbmästerskap. Med landslaget deltog hon i OS 2021, Sydamerikanska mästerskapet 2021 och VM 2022.

Referenser

Noter

Brasilianska volleybollspelare
Volleybollspelare i Minas Tênis Clube
Volleybollspelare i Campinas Voleibol Clube
Volleybollspelare i İqtisadçı VK
Volleybollspelare i Grêmio Recreativo e Esportivo Reunidas
Volleybollspelare i Rio de Janeiro Vôlei Clube
Volleybollspelare i Giannino Pieralisi Volley
Volleybollspelare i Osasco Voleibol Clube
Volleybollspelare i AA São Caetano
Brasilianska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 2020
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2020 från Brasilien
Tävlande i volleyboll vid olympiska sommarspelen 2020
Födda 1981
Levande personer
Kvinnor
Brasilianska idrottare under 2000-talet
Personer från São José do Rio Preto
Kristina Cruises

Kristina Cruises är en finländsk resebyrå inriktad på kryssningar. Fram till 2013 bedrev man kryssningstrafik med egna fartyg i Finland och internationellt. Företaget är baserat i Kotka.

Bolaget grundades 1985, men har sina rötter i den lokala motorbåtstrafik grundaren Keijo Partanen inledde på 1950-talet i Kotka och senare till Pyttis Fagerö och Aspö; 1983 gjordes ett första försök med kryssningar med motorbåten Ahti VIII från Kotka till Viborg. 1985 inköptes det mindre passagerarfartyget Kristina Brahe och två år senare S/S Borea, som byggdes om och döptes till m/s Kristina Regina. Internationell kryssningstrafik inleddes, till en början på Viborg och Tallinn, senare till hamnar vid Östersjön, vid norska kusten och Vita havet. Under 1999 fogades Medelhavet till trafikområdet, och 2001 började Kristina Regina kryssa vid Västafrikas kust. Viborgstrafiken inställdes 2002, och i stället skapades en ny sommarrutt som med m/s Kristina Brahe förband Mariehamn och Utö med Saimen. Kristina Cruises var 2005 Finlands enda internationella kryssningsrederi. I november 2013 begärde Kristina Cruises företagsrekonstruktion och i januari 2014 såldes det enda kvarvarande fartyget Kristina Katarina.

Källor

Externa länkar 
 Kristina Cruises

Resebyråer
Finländska rederier
Företag i Kotka
Oy Bensow Ab

Oy Bensow Ab var ett finländskt företag.  

Företaget grundades 1889 i Helsingfors av den från Stockholm inflyttade affärsmannen Wilhelm Bensow (1864–1949). Bolaget bedrev rederirörelse, importerade råvaror, tillbehör och färdiga produkter av olika slag och fungerade genom sin bankiravdelning (grundad 1916) som valutabank och börsförmedlare. Företaget tillverkade även Solifermopederna. Aktiemajoriteten i företaget innehades sedan 1930-talet av Robert Jansson, som 1985 sålde företaget till Mancon Oy. Oy Bensow Ab gick i konkurs 1989.

Referenser

Ej längre existerande finländska företag
Företag i Helsingfors
Robert Jansson (företagsledare)

Georg Robert Jansson, född 7 april 1901 i Helsingfors, död 31 januari 1986, var en finländsk företagsledare. 

Jansson, som var son till vicehäradshövding Georg Adolf Jansson och Ellen Ekblom, blev student 1919 samt filosofie kandidat och filosofie magister 1923. Han var tjänsteman i Helsingfors Aktiebank 1923–1927, chef för Wilh. Bensow Ab:s fondavdelning 1927–1931, viceverkställande direktör 1931 och verkställande direktör från 1932. Han var styrelsemedlem i Oy Stockmann Ab från 1947, medlem av Börskommittén, ordförande i styrelsen för Stiftelsen Bensows barnhem Granhyddan, principal i Helsingfors sparbank från 1945 och medlem av delegationen för Åbo Akademi från 1960.

Referenser 

Finländska företagsledare
Födda 1901
Avlidna 1986
Män
Näringslivspersoner från Helsingfors
HZ 21

HZ 21 är en vit dvärgstjärna i stjärnbilden Berenikes hår.

Stjärnan har visuell magnitud +14,7 och kräver teleskop för att kunna observeras.

Referenser 

Stjärnbilden Berenikes hår
Vita dvärgar
Mourad Aliev

Mourad Aliev, född 31 juli 1995 i Moskva, är en fransk boxare.

Karriär
I juni 2019 vid europeiska spelen i Minsk tog Aliev silver i supertungvikt efter att han förlorat finalen mot ukrainska Viktor Vychryst.

Aliev kvalificerade sig för OS i Tokyo 2021 efter att vunnit den europeiska kvalturneringen. Han tävlade i supertungvikt och inledde med att besegra tadzjikiska Siyovush Zukhurov i åttondelsfinalen. I kvartsfinalen mot brittiska Frazer Clarke blev han utslagen efter att ha blivit diskvalificerad.

Källor
Mourad Aliev på BoxRec

Noter

Franska boxare
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2020 från Frankrike
Tävlande i boxning vid olympiska sommarspelen 2020
Födda 1995
Levande personer
Män
Franska idrottare under 2000-talet
Idrottare från Moskva