kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Sveriges mästerkock, säsong 7 (2017)

Den sjunde säsongen av Sveriges mästerkock sändes mellan 11 januari och 5 april 2017 på TV4 med programtiden 20:00 på onsdagar, med Leif Mannerström, Markus Aujalay och Mischa Billing återigen som domare i juryn denna säsongen.

Nytt för denna säsongen är Efter stängning som sänds på TV4 Play, där utslagna deltagare får duellera mot varandra med endast Markus Aujalay som domare. Vinnaren där får möjligheten att skapa en egen rätt på restaurangen Tegelbacken i Stockholm. Den som fick chansen att göra det blev 41-årige egenföretagaren Gillis Thalbäck från Vendelsö.

Vinnaren av denna säsongen fick ett kokbokskontrakt med Bonnier Fakta, 250 000 kr i prispengar samt titeln Sveriges mästerkock 2017. Efter det sista avsnittet stod det klart att vinnaren blev den 28-åriga pedagogen Klara Lind från Sundbyberg.

Auditionturnén
Auditionturnén i denna säsong tog plats i Stockholm, Göteborg och Helsingborg med slutkvalet i Gävle under avsnitt 1–4 som sändes 13–14 samt 18–19 januari 2016.

Slutkvalet, avsnitt 3 och 4: 18–19 januari 2016
De 40 amatörkockarna som blev kallade till slutkvalet i Gävle fick delta i tävlingar om att bli en av de 12 finalisterna.

Tillaga en valfri sallad.
Filéa en helsida av lax.
Tillaga en valfri rätt med fläskfilé.
Tillaga en schnitzel med valfria tillbehör.

Topp 25
Efter första rundan av slutkvalet återstod endast 25 amatörkockar kvar. Dessa 13 deltagare tog sig inte vidare till Stockholm efter det fjärde avsnittet:

Beatrice Hedrén, 23, studerande
Carl Bahri, 24, studerande
Carolin Svensson, 24, lärarstudent
Ho-Man Wong, 26, energikonsult
Ida, okänt
Jerome Ianmark Calayag, 20, studerande
Kristian Svahn, 25, grafiker

Linus Edenholm, 19, säljare
Marcus Johan, 29, elektriker
Marcus Palm, 29, konsultchef
Michael Werner, 37, gatuköksägare
Noomi Igbo, 25, industriarbetare
Vincent Henzel, 23, läkarstudent

Topp 12

Tittarsiffror

Källhänvisningar

TV-program i TV4
Mat och dryck i Sverige
TV-säsonger 2017
Personer i Sverige födda i Danmark

Till  personer i Sverige födda i Danmark räknas personer som är folkbokförda i Sverige och som har sitt ursprung i Danmark. Enligt Statistiska centralbyrån fanns det 2017 i Sverige sammanlagt cirka 40 600 personer födda i Danmark. 2019 bodde det i Sverige sammanlagt 106 271 personer som antingen själva var födda i Danmark eller hade minst en förälder som var det.

Historik
Det har funnits danskar i Sverige sedan århundraden tillbaka. Under andra världskriget sökte sig många danskar till Sverige, under Tysklands militära närvaro i Danmark. Många av dem var judar.

Statistik
Den 31 december 2016 fanns 41 212 personer i Sverige som var födda i Danmark, varav 21 831 män (52,97 %) och 19 381 kvinnor (47,03 %). Motsvarande siffra för den 31 december 2000 var 38 190, varav 19 783 män (51,80 %) och 18 407 kvinnor (48,20 %).

Den 31 december 2016 bodde 20 816 (50,51 %) av personer födda i Danmark i Skåne län.

Den 31 december 2015 fanns 35 210 personer i Sverige som saknade svenskt medborgarskap men hade danskt medborgarskap, varav 20 116 män (57,13 %) och 15 094 kvinnor (42,87 %).

Åldersfördelning
Siffror från Statistiska centralbyrån enligt den 31 december 2016:

Antal svenskar med dansk bakgrund
Den 31 december 2016 fanns utöver de 41 212 personerna som var födda i Danmark 66 232 personer som var födda i Sverige men hade dansk bakgrund eller ursprung, enligt Statistiska centralbyråns definition:

Personer födda i Sverige med båda föräldrarna födda i Danmark: 6 686, varav 3 212 män och 3 474 kvinnor.
Personer födda i Sverige med fadern född i Danmark och modern i ett annat utländskt land: 4 519, varav 2 178 män och 2 341 kvinnor.
Personer födda i Sverige med modern född i Danmark och fadern i ett annat utländskt land: 3 107, varav 1 473 män och 1 634 kvinnor.
Personer födda i Sverige med fadern född i Danmark och modern i Sverige: 28 877, varav 14 232 män och 14 645 kvinnor.
Personer födda i Sverige med modern född i Danmark och fadern i Sverige: 23 043, varav 11 238 män och 11 805 kvinnor.

Historisk utveckling

Se även 
 Danmarks ambassad i Stockholm
 Relationer mellan Danmark och Sverige
 Dansk-svenska krig

Referenser

Noter 

Danmark
Relationer mellan Danmark och Sverige
Sverige
Leonie Brinkema

Leonie M. Brinkema, född 26 juni 1944 i Teaneck, New Jersey, USA, är en amerikansk distriktsdomare för Eastern District of Virginia.

Biografi
Brinkema, född som Leonie Milhomme i Teaneck, New Jersey, tog kandidatexamen vid Douglass College 1966 och genomgick därefter grundutbildning i filosofi vid University of Michigan, Ann Arbor (1966) och New York University (1967-1969). Hon tog sin masterexamen vid Rutgers University 1970 och slutligen jur.dr-examen vid Cornell Law School 1976.

Brinkema arbetade i US Department of Justice Criminal Division's avdelning för mänsklig integritet 1976-1977, och därefter på åklagarkontorets brottsdivision i Eastern District of Virginia 1977-1983. Åren 1983-1984 återvände hon till kriminaldivisionen och arbetade sedan som ensampraktiserande 1984-1985.

Karriär som domare
Brinkema var magistratsdomare i Eastern District of Virginia 1985-1993. Den 6 augusti 1993 nominerade president Bill Clinton Brinkema till en plats som distriktsdomare för Eastern District of Virginia efter Albert V. Bryan. USA:s senat bekräftade utnämningen den 18 oktober 1993 och hon tillträdde sin post den 23 oktober 1993.

Brinkema presiderade i rättegången mot ”11 september”- konspiratören Zacarias Moussaoui. När hon frågade om de videoband som visar förhör av Abu Zubaydah, förnekade regeringen deras existens. När hon dömde Moussaoui till livstids fängelse, sade hon till honom ”att han skulle dö med ett kvidande." Hon sade vidare: "Du kom hit för att bli en martyr och att dö i en stor krevad av ära, men för att parafrasera poeten T S Eliot, kommer du istället att dö med ett kvidande. Resten av ditt liv kommer du att tillbringa i fängelse." Moussaoui började svara, men Brinkema fortsatte: "Du kommer aldrig mer att få en chans att föra din talan", sade hon," och det är ett lämpligt och rättvis slut."  Den 2 april 2009 betonade Brinkema vikten av att terrorister i fånglägret på Guantanamo Bay skulle kunna åtalas i det civila rättssystemet.

År 2011 presiderade hon över  bedrägerirättegången mot Lee Farkas, VD för Taylor, Bean & Whitaker. Under avkunnandet av hans dom den 30 juni 2011, sade hon att hon inte kunnat se någon verklig ånger, och dömde 58-årige Farkas till 30 år i fängelse. Hon ställde också krav på Farkas och sex andra att återbetala totalt cirka USD 3,5 miljarder. 

Den 28 januari 2017 var hon den andra domaren efter Ann Donnelly att beordra inhibering av en presidentorder av president Donald Trump, angående begränsad invandring till USA och förhindrande av återkomst för legalt boende och andra med uppehållstillstånd. Även om föreläggandet var en tillfällig inskränkning, blockerade det bortförandet av några sådana som varit fängslade på Dulles International Airport i sju dagar. Brinkema beordrade också att de som kvarhällits på grund av presidentförbudet skulle ges tillgång till advokathjälp."

Källor

Referenser

Externa länkar
http://www.latimes.com/nation/la-na-pol-trump-immigration-court-order-20170128-story.html

Födda 1944
Levande personer
Kvinnor
Amerikanska domare
Personer från Bergen County
Alumner från Rutgers University
Alumner från University of Michigan
Alumner från New York University
Personer i Sverige födda i Estland

Till personer i Sverige föda i Estland räknas personer som är folkbokförda i Sverige och som har sitt ursprung i Estland. Enligt Statistiska centralbyrån fanns det 2017 i Sverige sammanlagt cirka 10 200 personer födda i Estland. 2019 bodde det i Sverige sammanlagt 27 027 personer som antingen själva var födda i Estland eller hade minst en förälder som var det. Siffran innefattar inte personer födda 1944 -1991 då Estland var en del av Sovjetunionen.

Historik

Estnisk invandring i samband med andra världskriget
Tiotusentals estländare flydde till Sverige under andra världskriget, de flesta med båt över Östersjön. Estländarna blev den första stora flyktinggruppen till Sverige i modern tid. Särskilt inom den estlandssvenska minoriteten i Estlands kustområden var andelen flyktingar som lämnade Estland hög. Många estländare inkvarterades under de första åren i tillfälliga flyktingläger och kom antingen att slå sig ner i Sverige eller fortsatte vidare till andra länder efter krigsslutet, exempelvis till USA och Kanada; återvandring var ofta omöjlig på grund av Sovjetunionens ockupation.

I efterkrigsåren var invandringen från Sovjetunionen relativt liten. De få invandrarna var oftast kvinnor, gifta med svenskar eller i Sverige bosatta latinamerikaner som hade studerat i Sovjetunionen.

I Stockholm utgavs 1944-1995 tidningen Välis-Eesti (se estniska Wikipedia) och 1958 inrättades Estniska huset, som sedan 1971 ligger på Wallingatan.

Historisk utveckling

Födda i Estland

Se även 
 Sverigeesternas Riksförbund
 Eesti Päevaleht (Sverige)
 Estlands ambassad i Stockholm
 Estlandssvenskar
 Estniska huset
 Estniska skolan
 Relationer mellan Estland och Sverige
 Baltflyktingarna
 Sveriges kontrakt (EELK)

Referenser

Noter 

Estland
Relationer mellan Estland och Sverige
Länsväg AC 515

Länsväg AC 515 är en övrig länsväg i Nordmalings kommun i Västerbottens län (Ångermanland) som går mellan Europaväg 4 vid småorten Håknäs och småorten Brattfors i Nordmalings distrikt (Nordmalings socken). Vägen som är sju kilometer lång går parallellt med Öreälven och passerar bland annat småorten Långed. Från Europaväg 4 fram till strax efter vägskälet där Länsväg 574 ansluter mot Långed är vägen asfalterad för att därefter fortsätta som grusväg fram till strax innan Brattfors där vägen åter igen är asfalterad. Hastighetsgränsen är 70 km/h förutom en kortare sträcka genom Brattfors där den är 50 km/h.

Vägen ansluter till:

  Europaväg 4 / Länsväg AC 514 (vid Håknäs)
 Länsväg AC 574 (vid Långed)
 Länsväg AC 512 (vid Brattfors)

Se även 
 Lista över länsvägar i Västerbottens län

Referenser

AC 515
Länsvägar i Västerbottens län
When in Rome do as the Romans do

When in Rome do as the Romans do (När i Rom, gör som romarna gör) är ett engelskt talesätt som tillskrivs Sankt Ambrosius. Ursprunget är ett latinskt uttryck under medeltiden: si fueris Rōmae, Rōmānō vīvitō mōre; si fueris alibī, vīvitō sicut ibi (“om du skulle befinna dig i Rom, lev på romerskt vis; om du skulle befinna dig någon annanstans, lev som de gör där"). Det motsvarande svenska uttrycket är "Man får ta seden dit man kommer".

Referenser 

Ord och fraser på engelska
Länsväg AC 574

Länsväg AC 574 är en övrig länsväg i Nordmalings kommun i Västerbottens län (Ångermanland) som går mellan Europaväg 4 vid byn Lucken och Länsväg 515 vid småorten Långed i Nordmalings distrikt (Nordmalings socken). Vägen är 2,4 kilometer lång, till större delen belagd med grus och passerar bland annat genom småorten Långed samt med en bro över Öreälven. Hastighetsgränsen är 50 km/h förutom en kortare sträcka närmast E4 där den är 70 km/h. Vägen har Bärighetsklass 1 förutom en kortare sträcka över Öreälven där den har Bärighetsklass 2.

Vägen ansluter till:

 Europaväg 4 (vid Lucken)
 Länsväg AC 574.01 (vid Långed)
 Länsväg AC 515 (vid Långed)

Se även 
 Lista över länsvägar i Västerbottens län

Referenser

AC 574
Länsvägar i Västerbottens län
Interlaken-Oberhasli

Interlaken-Oberhasli är ett förvaltningsdistrikt (Verwaltungskreis) tillhörande förvaltningsregionen Oberland i kantonen Bern i Schweiz.

Distriktet skapades den 1 januari 2010 av de före detta amtbezirken Interlaken och Oberhasli.

Kommuner 
Förvaltningsdistriktet omfattar 28 kommuner.

Referenser 

Distrikt i Bern
Länsväg AC 574.01

Länsväg AC 574.01 är en kortare övrig länsväg i Nordmalings kommun i Västerbottens län (Ångermanland) som utgår från Länsväg AC 574 och som går genom småorten Långed i Nordmalings distrikt (Nordmalings socken). Vägen är 400 meter lång och belagd med grus. Hastighetsgränsen är 50 km/h.

Vägen ansluter till:

 Länsväg AC 574 (vid Långed)

Se även 
 Lista över länsvägar i Västerbottens län

Referenser

AC 574.01
Länsvägar i Västerbottens län
Juneau, Wisconsin

Juneau är administrativ huvudort i Dodge County i delstaten Wisconsin. Orten har fått sitt namn efter grundaren Paul Juneau som var son till Milwaukees grundare Solomon Juneau. Enligt 2010 års folkräkning hade Juneau 2 814 invånare.

Källor 

Orter i Wisconsin
Dodge County, Wisconsin
Rodolfo Terlizzi

Rodolfo Terlizzi, född 17 oktober 1896 i Florens, död 11 juli 1971 i Florens, var en italiensk fäktare.
Terlizzi blev olympisk guldmedaljör i florett vid sommarspelen 1920 i Antwerpen.

Källor 

Italienska fäktare
Italienska olympiska guldmedaljörer
Italienska olympiska silvermedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1920
Olympiska silvermedaljörer 1932
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1920 från Italien
Tävlande i fäktning vid olympiska sommarspelen 1920
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1932 från Italien
Tävlande i fäktning vid olympiska sommarspelen 1932
Födda 1896
Avlidna 1971
Män
Personer från Florens
Jefferson, Wisconsin

Jefferson är administrativ huvudort i Jefferson County i delstaten Wisconsin. Enligt 2010 års folkräkning hade Jefferson 7 973 invånare.

Kända personer från Jefferson 
 Robert Kirkland Henry, politiker

Källor 

Orter i Wisconsin
Jefferson County, Wisconsin
Obersimmental-Saanen

Obersimmental-Saanen är ett förvaltningsdistrikt (Verwaltungskreis) tillhörande förvaltningsregionen Oberland i kantonen Bern i Schweiz.

Distriktet skapades den 1 januari 2010 av de före detta amtbezirken Obersimmental och Saanen.

Indelning 
Distriktet består av 7 kommuner:

Referenser 

Distrikt i Bern
Robert Kirkland Henry

Robert Kirkland Henry, född 9 februari 1890 i Jefferson i Wisconsin, död 20 november 1946 i Madison i Wisconsin, var en amerikansk demokratisk politiker. Han var ledamot av USA:s representanthus från 1945 fram till sin död.

Henry studerade vid University of Wisconsin–Madison och var verksam inom bankbranschen. Han tjänstgjorde som Wisconsins finansminister 1933–1937. År 1945 efterträdde han Harry Sauthoff som kongressledamot. Henry avled i ämbetet och efterträddes av Glenn Robert Davis. Henry gravsattes på Greenwood Cemetery i Jefferson.

Referenser

Externa länkar 

Ledamöter av USA:s representanthus från Wisconsin
Amerikanska demokrater
Amerikanska politiker under 1900-talet
Personer från Jefferson County, Wisconsin
Födda 1890
Avlidna 1946
Män
Alumner från University of Wisconsin–Madison
Bjurholmsgatan

Bjurholmsgatan är en gata på Södermalm i Stockholm. Den sträcker sig från Katarina Bangata i norr via Bjurholmsplan till Ringvägen i söder och fick sitt nuvarande namn 1913. Vid gatan låg både Katarina sjukhus (tidigare Katarina kronobränneri) och Bjurholms Bryggeri.

Historik
Gatans tidigare namn var bland annat Sandbergsgatan och Nya Sandbergsgatan. Förleden Sandberg syftar på den grusås som genomkorsar Södermalm och som 1655 kallades Sandberget.  Det nuvarande namnet fick gatan efter ölbryggaren Anders Bjurholm, vars bryggeri (se Bjurholms Bryggeri) låg i kvarteret Täppan direkt väster om gatan.

Byggnader och kvarter längs gatan, urval

Östra sidan
 Bjurholmsgatan 1–11 (kvarteret Tegen) är bebyggd med kulturhistoriskt värdefulla hus från 1740-talet. Kring 1700-talets mitt fanns här Stockholms största bryggeri (se Katarina kronobränneri) och mellan 1831 och 1933 nyttjades bryggerilokalerna av Katarina sjukhus. Bebyggelsen är blåklassad av Stockholms stadsmuseum, vilket innebär att husens kulturhistoriska värde motsvarar fordringarna för byggnadsminnen i kulturminneslagen. 

 I samma kvarter ligger lekparken Bryggartäppan, som skapades 2012 under ledning av konstnären Tor Svae. Bryggartäppan är en temapark och har miljöer i Per Anders Fogelströms roman Mina drömmars stad och Barnängens manufaktur som inspiration.

 Bebyggelsen söder om Gotlandsgatan utgörs huvudsakligen av flerbostadshus från 1920- till 1930-talen ritade av bland andra Josef Östlihn (hörnhuset mot Bjurholmsplan) och Höög & Morssing (hörnhuset mot Ringvägen).

Västra sidan
 Bjurholmsgatan 10–16 (kvarteret Täppan) var platsen för Bjurholms Bryggeri som var verksamt fram till 1910. Industriområdet revs huvudsakligen på 1960-talet och HSB lät uppföra bostadsrättslägenheter efter ritningar av arkitekt Per Persson.

 Bebyggelsen söder om Gotlandsgatan utgörs huvudsakligen av flerbostadshus från 1920- till 1930-talen ritade av bland andra Ture Sellman (hörnhuset mot Gotlandsgatan) och Arvid Sjöqvist (hörnhuset mot Ringvägen).

Bilder

Referenser

Tryckta källor

Externa länkar

Gator och torg på Södermalm
Niklas Gunnarsson

Niklas Gunnarsson, född 27 april 1991 i Tønsberg, är en norsk fotbollsspelare som spelar för Yverdon Sport FC. Han är son till före detta fotbollstränaren Ronny Gunnarsson.

Klubbkarriär

Tidig karriär
Gunnarsson började spela fotboll i Pors Grenland. I augusti 2008 gick han till engelska Walsall, men redan i december 2008 fick han lämna på grund av klubbens dåliga ekonomi. Därefter återvände Gunnarsson till Norge för spel i Odd. I mars 2012 skrev han på ett tvåårskontrakt med A-laget. Gunnarsson debuterade i Tippeligaen den 25 mars 2012 i en 4–0-förlust mot Sogndal.

Vålerenga och utlåningar
I oktober 2013 värvades Gunnarsson som bosman av Vålerenga. Han spelade säsongen ut med Odd och gick därefter över till Vålerenga. Han spelade totalt 41 ligamatcher och gjorde fyra mål för Vålerenga.

Den 31 juli 2015 lånades Gunnarsson ut till IF Elfsborg för resten av säsongen. Under sin tid i Elfsborg spelade han 11 allsvenska matcher samt gjorde ett mål och en assist.

Den 5 januari 2016 lånades Gunnarsson ut till skotska Hibernian för resten av säsongen. Han debuterade den 9 januari 2016 i Scottish Cup i en 2–0-vinst över Raith Rovers. Under sin tid i Hibernian blev Gunnarsson även skotsk cupmästare.

Djurgårdens IF
Den 9 augusti 2016 värvades Gunnarsson av Djurgårdens IF, där han skrev på ett 2,5-årskontrakt. Den 14 augusti 2016 debuterade Gunnarsson i en 2–2-match mot IF Elfsborg.

Palermo
Den 1 mars 2019 värvades Gunnarsson av italienska Serie B-klubben Palermo.

Sarpsborg 08
Den 2 september 2019 värvades Gunnarsson av norska Sarpsborg 08, där han skrev på ett kontrakt över resten av säsongen 2019.

Strømsgodset
Den 3 februari 2020 värvades Gunnarsson av Strømsgodset, där han skrev på ett tvåårskontrakt.

IFK Norrköping
Den 28 mars 2023 återvände Gunnarsson till Sverige och skrev på ett kontrakt fram till den 1 augusti med IFK Norrköping.

Landslagskarriär
Gunnarsson debuterade för Norges U23-landslag den 14 augusti 2013 mot Turkiet. Totalt spelade han fyra matcher för U23-landslaget. Gunnarsson debuterade för Norges A-landslag den 29 maj 2016 i en 3–0-förlust mot Portugal.

Källor

Niklas Gunnarsson på fotbolltransfers.com

Noter

Norska fotbollsspelare
Norska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Pors Grenland
Spelare i Walsall FC
Spelare i Odds BK
Spelare i Vålerenga IF Fotball
Fotbollsspelare i IF Elfsborg
Spelare i Hibernian FC
Spelare i Djurgårdens IF Fotboll
Spelare i SSD Palermo
Spelare i Sarpsborg 08 FF
Spelare i Strømsgodset IF
Fotbollsspelare i IFK Norrköping
Spelare i Tippeligaen
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Spelare i Scottish Professional Football League
Födda 1991
Levande personer
Män
Personer från Tønsberg
Lara-Isabelle Rentinck

Lara-Isabelle Rentinck, född  18 augusti 1986 i Berlin, Tyskland, är en tysk skådespelare och modell.

Filmografi i urval
 2005–2007: Verliebt in Berlin
 2006: Verliebt in Berlin – Das Ja-Wort
 2008: Die Geschichte Mitteldeutschlands – Glück ohne Ruh' – Goethe und die Liebe
 2008: Die 25. Stunde – Feuerteufel
 2009: SOKO 5113 – Flüchtige Liebe
 2009: Hallo Robbie! – Altlasten
 2009: Der Landarzt – Intrige mit Folgen
 2009: Mord ist mein Geschäft, Liebling
 2009: Barbara Wood – Karibisches Geheimnis
 2009: Notruf Hafenkante – Falsche Töne
 2009: Killerjagd. Töte mich, wenn du kannst
 2010: Jerry Cotton
 2011: Marienhof
 2011–2016: Küstenwache
 2012: Der letzte Bulle – Zur Kasse, Schätzchen
 2013: Kripo Holstein – Mord und Meer
 2015: Die Rosenheim-Cops – In Schönheit sterben
 2016: Letzte Spur Berlin - Unantastbar

Externa länkar
 

Tyska skådespelare under 2000-talet
Födda 1986
Kvinnor
Levande personer
Tyska fotomodeller
Skådespelare från Berlin
Melānijas hronika

Melānijas hronika (i Finland: Melanijas väg och Krönikan om Melanija) är en lettisk biografisk dramafilm från 2016 i regi av Viesturs Kairišs. Den handlar om Melānija och hennes son som 1941 förflyttas från Lettland till ett slavläger i Sibirien, där hon lever de följande 16 år och behåller sin livsgnista genom att skriva brev till sin man, vars öde hon inte vet någonting om. Förlaga är den verkliga Melānija Vanagas liv. Filmen vann priset för bästa foto vid Pimedate Ööde Filmifestival i Tallinn 2016.

Medverkande
 Sabine Timoteo som Melānija
 Edvīns Mekšs som Andrejs
 Ivars Krasts som Aleksandrs
 Guna Zariņa som Katrīna
 Maija Doveika som Vilma
 Viktors Nemecs som Ampalov
 Erwin Leder som Jakob
 Evija Rudzīte som Biruta
 Baiba Broka som Anna
 Kirils Zaicevs som officer från Folkkommissariatet för inrikes ärenden
 Astrīda Kairiša som Melānijas mor
 Lilita Ozoliņa som deporterad kvinna
 Ģirts Krūmiņš som Katrīnas man Kārlis
 Evija Martinsone som operasångerska

Se även
 Där vindarna möts, en estnisk film med liknande ämne
 Tvångsförflyttningar av befolkningsgrupper i Sovjetunionen

Källor

Externa länkar
 Officiell hemsida 
 Melanijas väg på Elonet

1941 på film
Biografifilmer
Lettiska dramafilmer
Lettland på film
Lettiskspråkiga filmer
Filmer 2016
Sibirien i fiktion
Sovjetunionen på film
Don Procopio

Don Procopio är en opera buffa i två akter med musik av Georges Bizet till librettot I pretendenti delusi av Giuseppe Mosca.

Historia
År 1857 vann Bizet det åtrådda Prix de Rome (Rompriset) och fick tillbringa de närmaste tre åren i Rom för musikstudier. I ett antikvariat hittade han en italiensk fars liknande Gaetano Donizettis opera Don Pasquale från 1843. Operan blev hans dittills största verk och matchade det italienska librettot med musik som han kallade "ren italiensk". Verket uppfördes aldrig under Bizets livstid utan återfanns bland Daniel Aubers efterlämnade papper vid sin död 1871. Först 1894 kunde manuskriptet deponeras i musikkonservatoriets bibliotek efter att ha köpts av Aubers släktingar. Musikvetaren Charles Malherbe lade till recitativ och ett mellanspel samt översatte texten till franska. I denna version uppfördes operan den 10 mars 1906 vid Salle Garnier i Monte Carlo. Bizets originalversion hade premiär den 2 februari 1958.

Personer

Don Procopio (bas)
Bettina (sopran)
Don Odoardo (tenor)
Don Ernesto (baryton)
Don Andronico (baryton)
Donna Eufemia (sopran)
Pasquino (baryton)

Handling

Akt I
Don Andronico har bestämt att hans brorsdotter Bettina ska gifta sig med den rike rumlaren Don Procopio. Bettina begråter sin olycka då hon älskar den unge Don Odoardo. Tillsammans med sin broder Don Ernesto gör hon upp en plan med Odoardo: Bettina ska låtsas överväldigad att få gifta sig med Don Procopio men ska samtidigt antyda att hon räknar med att leva i lyx. Don Procopio är inte glad över nyheten.

Akt II
Bettina deklarerar att hon varken kommer bete sig ljuvt eller lydigt. Don Procopio bestämmer sig för att fly trots att familjen försöker få honom att stå vid sitt ord att gifta sig. Don Andronico måste acceptera faktum och ge sitt samtycke till Bettinas och don Odoardos giftermål.

Källor

Operor av Georges Bizet
Italienska operor