kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Olavi Saarinen

Olavi Johannes Saarinen, född 18 oktober 1923 i Dragsfjärd, död 30 november 1979 i Helsingfors, var en finländsk fackföreningsman och politiker. 

Saarinen var funktionär i Affärsarbetarförbundet 1945–1960, därefter generalsekreterare i Finlands Fackföreningars Centralförbund (FFC) 1960–1966 och ordförande i FFC:s svenska sekretariat 1959–1969. Han var socialminister 1962–1963, satt i Finlands riksdag 1966–1970 och var partisekreterare i Arbetarnas och småbrukarnas socialdemokratiska förbund (ASSF) 1969–1973. Han var en av de få medlemmarna av ASSF som aldrig återvände till moderpartiet. Han var ordförande i Arbetarnas Idrottsförbund i Finland (AIF) 1967–1971.

Källor

Personer inom finländsk fackföreningsrörelse
Ledamöter av Finlands riksdag
Finlands ministrar
Födda 1923
Avlidna 1979
Män
Lista över THE:s världsranking av lärosäten 2018

Lista över Times Higher Educations rankning av världens främsta lärosäten 2018.

Topp 200

Grupp 201-250

Grupp 251-300

Grupp 301-350

Grupp 351-400

Referenser

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Listor med anknytning till utbildning
Pertti Viinanen

Pertti Johannes Viinanen, född 9 april 1937 i Ruokolax, död 31 oktober 2012 i Helsingfors, var en finländsk fackföreningsman. 

Viinanen var truckförare vid Enso-Gutzeit Oy:s fabriker i Kaukopää 1955–1967 och funktionär vid Pappersindustriarbetarförbundet 1967–1976. Han var tredje ordförande vid Finlands Fackförbunds Centralorganisation (FFC) 1970–1981 och dess ordförande 1981–1990.

Källor

Personer inom finländsk fackföreningsrörelse
Födda 1937
Avlidna 2012
Män
Sören Mannberg

Sören Mannberg, född 27 mars 1942 i Hoverberg, Jämtland är en svensk tidigare fotbollsspelare. Mannberg spelade i Hammarby IF:s A-lag 1967–1971. Hans moderklubb är Bergs IK.

Mannberg var försvarare samtliga säsonger som han spelade i Hammarby IF utom 1969 då han var anfallare. Den säsongen blev det 9 mål och totalt gjorde han 13 mål för klubben. Han var känd som en hårt kämpande spelare och var också den som gjorde Hammarbys första mål på Söderstadion, när Hammarby mötte IFK Göteborg 19 maj 1967. Matchen slutade 2–2 och Mannberg gjorde båda målen. En annan sak som inbitna Bajen-fans minns från Mannbergs tid var när han en match 1970 punktmarkerade sönder Malmö FF:s stjärna Bosse Larsson, som efter matchen lär ska ha frågat om han tänkte följa med hela vägen till omklädningsrummet.

Referenser

Spelare i Hammarby IF Fotboll
Svenska idrottare under 1900-talet
Svenska fotbollsspelare
Personer från Bergs socken, Jämtland
Levande personer
Födda 1942
Män
Fordson E83W

Fordson E83W, (även såld från 1952 under Thames-namnet som Ford Thames E83W) är en skåpbil och pickup tillverkad av Ford Motor Company Ltd i Ford Dagenham-fabriken (där även Fordsontraktorer tillverkades) mellan 1938 och 1957. Den såldes under namnet "Ford Ten-Ten" i Australien, och byggdes i olika versioner, och exporterades ibland bara med chassi och hytt, där påbyggnationer sattes på i importlandet.

E83W:n var inriktad på lättare transporter, olika typer av handel och på marknader, sektorer där den sålde bra. En herrgårdsvagns-version såldes även. Under och efter andra världskriget byggdes många specialvarianter som mobilkranar, glassbilar och brandbilar på E83W-chassit.

Bilen hade en Ford sidventilsmotor på 10 hk, med en 3-växlad manuell växellåda. Bilen var kraftigt nedväxlad, vilket gjorde E83W:an väldigt mycket långsammare än sedaner, med en toppfart på ungefär 40 mph (ungefär 64 km/h). Den delade ett fåtal delar med andra mindre Ford-modeller, vilket gör reservdelar svårare att få tag på. Framlyktorna var endast ett tillval, och samma lyktor användes på traktorn Fordson E27N.

Se även 
Fordson

Referenser

Externa länkar 

e83w.co.uk, brittiskt entusiastforum 

E83W
Fordson E83W
Skåpbilar
Bakhjulsdrivna fordon
Sulo Penttilä

Sulo Vihtori Penttilä, född 17 juni 1923 i Töysä, död 3 augusti 1994 i Helsingfors, var en finländsk fackföreningsledare. 

Penttilä var anställd vid G.A. Serlachius Oy:s pappersbruk i Mänttä 1945–1950 och funktionär i Pappersförbundet 1951–1966. Han blev förste sekreterare vid Finlands Fackföreningars Centralförbund (FFC) 1966 och innehade den inflytelserika posten som ordförande i Metallarbetarförbundet 1967–1983, som under denna tid i det närmaste tredubblade sitt medlemsantal. Han blev 1969 medlem av styrelsen för det nybildade FFC, vars verksamhet han i hög grad bidrog till att utforma.

Källor

Personer inom finländsk fackföreningsrörelse
Födda 1923
Avlidna 1994
Män
Giovanni de Sanctis

Giovanni de Sanctis, född 1949 i San Martino sulla Marrucina, är en italiensk astronom.

Han var verksam vid observatoriet i Turin.

Minor Planet Center listar honom under namnet G. De Sanctis som upptäckare av 43 asteroider. De flesta tillsammans med den belgiske astronomen Henri Debehogne.

Asteroiden 3268 De Sanctis är uppkallad efter honom.

Asteroider upptäckta av Giovanni de Sanctis

Se även 
 Astronomiska upptäckter av Giovanni de Sanctis

Källor och referenser 

Italienska astronomer under 1900-talet
Män
Födda 1949
Levande personer
Personer från provinsen Chieti
Jorma Reini

Jorma Ilmari Reini, född 5 juni 1942 i Tammerfors, död 14 maj 1998 i Helsingfors, var en finländsk fackföreningsman. 

Reini blev juris kandidat 1967, anställdes 1968 som jurist vid Teknisten liitto, det största medlemsförbundet inom Finlands tekniska funktionärsorganisationers centralförbund (FTFC), var dess generalsekreterare 1970–1975 och dess ordförande 1975–1990. 

Reini blev känd som en militant strejkledare under en kraftverksstrejk våren 1977, som drabbade elförsörjningen särskilt i södra Finland. Han blev riksförlikningsman 1990, men entledigades 1997 från denna post sedan han fått ett villkorligt fängelsestraff för våldsamt motstånd mot tjänsteman i samband med en familjeincident. Han utgav memoarerna Pispalasta Bulevardille (1996).

Källor

Vidare läsning 

 

Personer inom finländsk fackföreningsrörelse
Födda 1942
Avlidna 1998
Män
Bertil Creutzer

Ragnar Bertil Creutzer, född 19 oktober 1918 i Arboga stadsförsamling i Västmanlands län, död 13 augusti 1987 i Karlstads domkyrkoförsamling i Värmlands län, var en svensk militär.

Creutzer avlade officersexamen vid Kungliga Krigsskolan 1940 och utnämndes samma år till fänrik vid Gotlands artillerikår. Han gick Högre kursen vid Artilleri- och ingenjörhögskolan 1945–1947 och befordrades till kapten i Generalstabskåren 1949. År 1958 befordrades han till major, varefter han var stabschef i VII. militärområdet 1961–1964, befordrad till överstelöjtnant 1963. Åren 1959–1962 var han sekreterare i 1954 års utredning rörande totalförsvarets personalbehov, varpå han 1964–1966 var utredare för inskrivning och personalredovisning vid krigsmakten. År 1965 befordrades han till överste. Han var chef för Centrala värnpliktsbyrån 1966–1968 och chef för Värnpliktsverket 1968–1983. Han befordrades till generalmajor 1974 och inträdde i reserven 1983.

Bertil Creutzer invaldes 1970 som ledamot av Kungliga Krigsvetenskapsakademien.

Referenser

Källor
.
.

Födda 1918
Avlidna 1987
Män
Personer från Arboga
Svenska militärer under 1900-talet
Generalmajorer i svenska armén
Svenska ämbetsmän under 1900-talet
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Oskar Haapaniemi

Oskar Valfrid Haapaniemi, född 27 augusti 1905 i Övertorneå församling, död 12 december 1972 i Övertorneå, var en svensk präst och författare.

Biografi 
Haapaniemi avlade studentexamen 1929 och teologie kandidatexamen i Uppsala 1934. Han blev vikarierande  komminister i Junosuando församling 1934, komminister där 1935, kyrkoherde i Pajala församling 1942 och i Övertorneå församling 1959 och utnämndes 1964 till prost. 

Haapaniemi talade både svenska och finska, och var en uppskattad talare och predikant på båda språken. Han medverkade bland annat vid flera tillfällen i Sveriges Radios morgonandakter. Han var väl förtrogen med den Laestadianska väckelsen, och åtnjöt stort förtroende bland dess företrädare. Han medverkade återkommande både som tolk och predikant vid denna väckelserörelses möten. 1960 erhöll Haapaniemi ett stipendium för studier gällande laestadianismen i USA.

Haapaniemi hade även ett betydande politiskt engagemang där han representerade högerpartiet.  Han blev ledamot av Norrbottens läns landsting från 1943, samt var dess vice ordförande 1956–1967. Han kandiderade till riksdagen på topplats för högern i Norrbotten bland annat i valen 1956 och 1960, men hade hela tiden fokus mot behov och möjligheter i hembygden. Han var bland annat en förgrundsgestalt i en masspetition 1957 där 3 000 tornedalingar vädjade till regeringen om investeringar och insatser för att förbättra infrastruktur och förutsättningar för näringsliv i Tornedalen. 

Haapaniemi gifte sig 1934 med Karin Ragnhild Luttropp, med vilken han hade fem barn.

Utmärkelser 

 Finlands Lejons orden av 1:a klass
 Nordstjärneorden

Bibliografi
 1963 – 
 1964 – 
 1965 – 
 1969 – 
 1971 – 
 1971 – 
 1971 –

Referenser

Externa länkar
 Oskar Haapaniemi på Libris

Män
Födda 1905
Avlidna 1972
Personer från Övertorneå socken
Svenska präster under 1900-talet
Präster i Svenska kyrkan
Svenska författare under 1900-talet
Kongl. Franska truppen

Kongl. Franska truppen var ett franskt teatersällskap verksamt i Sverige mellan 1803 och 1805. De uppträdde vid både Operan och Dramaten. Det var det sista utländska teatersällskap som engagerats av det svenska kungahuset och hovet, och hade också sambad med Operans stängning 1806.

Sällskapet engagerades av kung Gustav IV Adolf år 1803. De kontrakterades för tre år med Hamilton som direktör. De höll sin första föreställning på Operan 14 juli 1803 och höll sedan omväxlande skådespel både där och på Dramaten. Det franska aktörsparet Desguillons, förut medlemmar av Gustav III:s franska teater, fick också uppdraget som ledare för skådespelarna. Förutom paret Desguillons innehöll sällskapet tolv manliga skådespelare, nio kvinnliga och en sufflör. Bland dem märks Abel De Lille, Jean Baptiste Angelier och Louis François Lavillette, samt Catherine Lebland Ducaire, Marie Celeste och Emilie Celeste, samt Cathérine Angelier, om väckte uppmärksamhet som sångare.

När Boieldieu’s komiska opera Ma tante Aurore uppfördes, under vilken en prinsessa överfalls i skogen av stråtrövare som rånar henne och binder henne halvt avklädd vid ett träd, ledde detta till att kungen avskedade sällskapet. Kungen ska redan före detta ha visat starkt ogillande vid alla tecken på omoral i teater- och operaföreställningar, särskilt när dessa skedde i närvaro av hans maka, Fredrika av Baden, och tog djupt illa upp över pjäsen. Den franska truppen blev därför avskedad 13 maj 1805. Året därpå blev även Operan upplöst av kungen (den återupprättades efter hans avsättning), och detta har sats i samband med den franska truppens föreställning, då den slutgiltigt ska ha fått kungen att mista tålamodet med vad han såg som osedligheten i Operan och teatern, även om just denna föreställning inte hade uppförts av den svenska Operan.

Referenser 
 Fredrik August Dahlgren: Förteckning öfver svenska skådespel uppförda på Stockholms theatrar 1737-1863 och Kongl. Theatrarnes personal 1773-1863. Med flera anteckningar.
 Nordensvan, Georg, Svensk teater och svenska skådespelare från Gustav III till våra dagar. Förra delen, 1772-1842, Bonnier, Stockholm, 1917

Sverige under den gustavianska tiden
Svenskt hovfolk
Stockholm under 1800-talet
Ej längre existerande teatrar i Stockholm
1803 i Sverige
Linacre College

Linacre College är ett college vid Oxfords universitet i England, grundat 1962 som ett graduate society i Oxford för postgraduala studier och det första i Oxford som antog män och kvinnor på lika villkor. Det flyttade till de nuvarande lokalerna vid St Cross Road i östra utkanten av innerstaden 1977 och har sedan 1986 full status som självständigt college inom Oxfords universitet. Colleget har idag omkring 50 Fellows som undervisar och omkring 500 forskarstuderande, varav majoriteten är av icke-brittisk nationalitet.

Colleget uppkallades efter den engelska läkaren och renässanshumanisten Thomas Linacre (1460–1524). Dess motto är No End To Learning.

Kända alumner 
Bland kända alumner från colleget märks astronomen Heather Couper, den japanska politikern Satsuki Eda, vapenexperten David Kelly, teologerna Alister McGrath och Keith Ward, OS-guldmedaljören i rodd och ekonomen Jake Wetzel, samt journalisten Gabriella Windsor.

Källor

Externa länkar 

College vid Oxfords universitet
Utbildningsinstitutioner bildade 1962
Pehr Olof Grape

Pehr Olof Grape, född 1 september 1844 i Övertorneå församling, död 27 maj 1901, var en svensk präst.

Grape var son till handlaren Pehr Pehrsson och Maria Lampinen. Grape tog examen från Stockholms gymnasium 1865 och blev student i Uppsala samma år. Han prästvigdes i Stockholms stift 1868 och blev vice komminister i Hietaniemi församling. Han var pastor i Karl Gustavs församling 1871–1874, tillförordnad pastor i Övertorneå församling 1877, kyrkoherde i Övertorneå församling 1879 och blev folkskoleinspektör 1881. Grape blev kyrkoherde i Nedertorneå församling 1893 och tillträdde posten året därpå. Samtidigt blev han inspektor för Haparanda läroverk. Genom sitt arbete för læstadianismen blev Grape allmänt respekterad i Tornedalen. 

Grape var gift med Anna Kristina Heikel, med vilken han hade elva barn.

Referenser

Män
Födda 1844
Avlidna 1901
Personer från Övertorneå socken
Svenska präster under 1800-talet
Präster i Svenska kyrkan
Folkskoleinspektörer
Johan Petter Wallin

Johan Petter Wallin, född 31 december 1839 i Övertorneå, död 9 juni 1928 i Övertorneå, var en svensk präst och översättare.

Wallin tog folkskollärarexamen 1867, prästvigdes samma år, blev kapellpredikant i Korpilombolo 1873, var folkskoleinspektör 1887–1892 och blev kyrkoherde i Övertorneå församling 1894. Wallin var främst aktiv bland den finska befolkningen i Övertorneå och lät även översätta flera svenska skolböcker till finska.

Wallin var gift med Maria Henrika Lindbäck, med vilken han hade tolv barn. Wallin var far till den blivande kyrkoherden i Karl Gustavs församling, Johan William Wallin.

Referenser

Män
Födda 1839
Avlidna 1928
Personer från Övertorneå socken
Svenska präster under 1800-talet
Präster i Svenska kyrkan
Svenska översättare
Folkskoleinspektörer
Arthur MacManus

Arthur MacManus, född 1889 i Belfast, död 27 februari 1927 i Hampstead, var en skotsk fackföreningsman och kommunistisk politiker.

MacManus växte upp i Glasgow, och anslöt sig efter 1903 till Socialistiska arbetarpartiet (Socialist Labour Party, SLP). Han framstod snart en av arbetar- och fackföreningsrörelsernas mest framstående representanter i Storbritannien, och var bland annat aktiv mot landets deltagande i första världskriget samt medgrundare till olika fackliga organisationer. 1918 blev MacManus chefredaktör för SLP:s huvudorgan The Socialist, samtidigt som han närmade sig kommunismen; han deltog 1920 i grundandet av Storbritanniens kommunistiska parti (Communist Party of Great Britain, CPGB) och valdes till partiordförande, en position han innehade till 1922, samt ledamot av partiets politbyrå. 

1921 flyttade MacManus till Sovjetunionen, där han arbetade inom Komintern; 1922 blev han invald i Kominterns exekutivkommitté, och året därpå till exekutivkommitténs presidium. Han återvände till Storbritannien 1925, men greps där tillsammans med elva andra kommunister, anklagades för anstiftan till uppror och förräderi och dömdes till sex månaders fängelse. MacManus avled i influensa 1927, och är begraven vid Kremlmuren i Moskva.

Referenser

Externa länkar

Män
Födda 1889
Avlidna 1927
Brittiska kommunister
Brittiska politiker under 1900-talet
Personer från Belfast
Personer inom brittisk fackföreningsrörelse
Personer i Skottland under 1900-talet
Skotska socialister
Donis Avdijaj

Donis Avdijaj, född 25 augusti 1996 i Osnabrück, Tyskland är en tysk-kosovoalbansk fotbollsspelare som spelar för TSV Hartberg.

Klubbkarriär

Willem II
Han gjorde debut den 17 augusti 2018 efter att ha blivit inbytt i den 64:e minuten i ett 0-1-vinst mot FC Groningen.

AEL Limassol
Den 31 januari 2021 värvades Avdijaj av cypriotiska AEL Limassol.

TSV Hartberg
Den 29 augusti 2021 värvades Avdijaj av Österreichische Bundesliga-klubben TSV Hartberg, där han skrev på ett tvåårskontrakt.

Referenser

Kosovanska fotbollsspelare
Tyska fotbollsspelare
Kosovanska landslagsspelare i fotboll
Spelare i FC Schalke 04
Spelare i SK Sturm Graz
Spelare i Roda JC
Spelare i Willem II Tilburg
Spelare i Trabzonspor
Spelare i Heart of Midlothian FC
Spelare i FC Emmen
Fotbollsspelare i AEL Limassol
Spelare i TSV Hartberg
Spelare i Fußball-Bundesliga
Spelare i Österreichische Fußball-Bundesliga
Spelare i Eredivisie
Spelare i Süper Lig
Spelare i Scottish Professional Football League
Spelare i Cyperns förstadivision i fotboll
Födda 1996
Levande personer
Män
Personer från Osnabrück
Kosovanska idrottare under 2000-talet
Näsums bokskogar

Näsums bokskogar är ett naturreservat  i Bromölla kommun i Skåne län.

Området är naturskyddat sedan 2010 och är 84 hektar stort. Det är beläget på västra delen av berget Ryssberget nära Näsum. Reservatet består av naturskog där träden ska få rå sig själva och leva sitt eget liv. Genom att låta träd som fallit ligga kvar blir resultatet en variationsrik skog. Stora delar av naturreservatet består av hedbokskog men även ek och hassel.

I området finns vandringsstigar och Skåneleden och Blekingeleden möts här.

Källor 
Länsstyrelsen naturreservat Näsums bokskogarl

Naturreservat i Bromölla kommun
Naturskyddsområden bildade 2010
Haralds ängar

Haralds ängar är ett naturreservat i Förslövs socken i Båstads kommun i Skåne län.

Reservatet bildades 2015 och är 1,5 hektar stort.

Det består av ängsmark och betesmark.

Källor
Haralds ängar, Länsstyrelsen i Skåne län

Naturreservat i Båstads kommun
Naturskyddsområden bildade 2015
Södra Bjärekusten

Södra Bjärekusten är ett naturreservat i Båstads kommun i Skåne län.

Reservatet bildades 2013 och är 5 014 hektar stort.

Det består av strandängar med betade enefälader.

Källor
Södra Bjärekusten, Länsstyrelsen i Skåne län

Naturreservat i Båstads kommun
Naturskyddsområden bildade 2015
Myinsaing

Myinsaing var ett historiskt kungarike som regerade centrala Myanmar 1298 till 1312. Myinsaing bildades efter att kungariket Pagan fallit samman.

Noter

Tryckta källor 
 
 

Myanmars historia
Historiska länder och riken i Asien
Burma under 1200-talet
Burma under 1300-talet
James Carney

James Patrick Carney, född 17 mars 1914, död 1989, var en irisk keltolog.

Carney avlade kandidatexamen vid University College Dublin 1936 och studerade 1936–1937 vid universitetet i Bonn. År 1941 utnämndes han till professor i keltiska studier vid Dublin Institute for Advanced Studies. Från 1950 till 1952 var han gästprofessor vid Uppsala universitet och från 1965 till 1966 – vid University of California, Los Angeles.

Karney, som kom till Uppsala som gästprofessor på inbjudan av Bodvar Liljegren, var med och etablerade avdelningen för keltiska språk vid Uppsala universitets engelska institution. Den 14 november 1950 gav han där den första föreläsningen i Irlands historia och litteratur. Han kallades till ledamot av Kungliga Humanistiska Vetenskapssamfundet i Uppsala 1959 och utnämndes till hedersdoktor vid Uppsala universitet 1975.

Källor 

 

Personer verksamma vid Uppsala universitet
Keltologer
Födda 1914
Hedersdoktorer vid Uppsala universitet
Avlidna 1989
Män
Irländska professorer
Irländska lingvister
Ledamöter av Kungliga Humanistiska Vetenskapssamfundet i Uppsala
Allerums mosse

Allerums mosse är ett naturreservat i Helsingborgs kommun i Skåne län.

Området är naturskyddat sedan 2001 och är 11 hektar stort. Det består av ett kärr med björkar och omgivande betade marker. Vidare finns det en stor förekomst av den sällsynta sumpviolen. Detta gör Allerums mosse till en av de västligaste lokalerna för sumpviol i Europa. 

Området runt Allerums mosse b estår till stor del idag av åkrar och betesmark samt miljöer där floran är reducerad till åkerogräs, ruderatväxter med mera. Riktiga björkkärr finns i Allerums mosse men rör sig oftast om igenvuxna mosshål. Utöver finns även blandlövskog med stora inslag av ek och bok samt hedbokskog. Från en intressant botanisk synvinkel är det resterna av lövängarna som idag består av frodig ängslövskog med ask och al som dominerande trädslag. Vidare är busk- och örtfloran mycket artrik. Längs med fält och diken återfinns stora mängder benved.

Historia 
De äldsta fynden av mänskliga boplatser i Allerums mosse ligger i samband med torvtäkt. 1918 hittades skelettet av en hund som blivit dödad av en pil för ungefär 5000 år sedan. På samma begravningsplats hittades också rester av flera gamla stenverktyg och vapen som hornyxor och en trindyxa i grönsten. Vidare gjordes ett spektakulärt biologiskt fynd vilket var rester av en kärrsköldpadda. Fyndet av denna art var det första av något slag för denna delen av Skåne.

Den stora delen av inägorna bestod av slåtterängar, med gles lövskog. Dagens s.k. Allerums mosse består som en rest av stora mossmarker som fanns kring Allerum-Laröd på mellan 17-1800-talet.

Bilder

Källor 
Länsstyrelsen naturreservat Allerums mosse

Naturreservat i Helsingborgs kommun
Naturskyddsområden bildade 2001
Bruces skog

Bruces skog är ett kommunalt naturreservat beläget strax öster om Helsingborg i Helsingborgs kommun i Skåne län.

Bruces skog är ett stadsnära kulturområde på 248 hektar med våtmarker, betesmarker ängsmarker och ädelskogsområden. Området, som har sitt ursprung i en donation, avsattes som naturreservat av kommunstyrelsen år 2013. Det har gjorts tillgängligt för allmänheten och både ridstigar och rastområden för hundar har anlagts. En mindre fågelsjö har skapats av en tidigare våtmark där ett fågeltorn har byggts. Två miljöpedagogiska stationer, ’’Naturpunkt skogen’’ och ’’Naturpunkt fågelsjö’’, med informationstavlor finns i området.

I Bruces skog finns natur med höga skyddsvärden, bland annat en gammal enefälad, ekhagar, partier med ask- och hassel, mogen bokskog och blöta områden med lövskog. Området är flackt och ädellövskogen omges av betesmarker och små våtmarker. Skogen är i stor utsträckning planterad, främst på 1990-talet och 2010-talet, som den så kallade ”Barnens skog”. 

Området har omvandlats från lövurskog till ett kulturlandskap med slåtterängar och betesmarker, vidare till ett by- och bondesamhälle och senare ett modernt jord- och skogsbruk. Enefäladen och Prinsaskogen är rester av äldre tiders landskap. Berggrunden består huvudsakligen av ytligt liggande sandsten. Lerig och sandig morän samt ytor med blottad sand finns i området.

Historia 
Sven Ingvar Bruce testamenterade en stor del av sin förmögenhet till Helsingborgs stad. I testamentet benämndes donationen som "Anna och Thore Ives fond", döpt efter sina föräldrar. En stor del av dessa pengarna gick till att skapa ett rekreationsområde öster om Helsingborg centrum. Bruces skog invigdes 2005, uppkallad efter donatorn.

Bilder

Källor 
Länsstyrelsen naturreservat Bruces skog

Vidare läsning 
Naturreservat i Helsingborgs stad: Bruces skog - Varierade naturmiljöer (folder utgiven av Helsingborgs Stad, år 2016)

Naturreservat i Helsingborgs kommun
Naturskyddsområden bildade 2013
Valdemar Liljeström

Valdemar Liljeström, född 26 februari 1902 i Sankt Petersburg, död 11 november 1960 i Genève, var en finländsk fackföreningsledare och politiker.
 
Liljeström stred under finska inbördeskriget för de röda vid Mäntyharjufronten och sympatiserade därefter med Finlands kommunistiska parti (FKP), men tog i början av 1930-talet avstånd från dem. Han blev inom Finlands metallarbetarförbund ombudsman 1936, sekreterare 1942 och ordförande 1947. Han invaldes 1955 i Finlands riksdag som representant för socialdemokraterna, tillhörde under 1950-talet partiets så kallade fackföreningsflygel och anslöt sig sedermera till utbrytarpartiet Arbetarnas och småbrukarnas socialdemokratiska förbund (ASSF). Han var socialminister 1948–1949 och 1958 samt andre kommunikationsminister 1957.

Källor

Noter

Personer inom finländsk fackföreningsrörelse
Personer i finska inbördeskriget
Ledamöter av Finlands riksdag för Socialdemokraterna
Finlands ministrar
Födda 1902
Avlidna 1960
Män