kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Skonaren Covadonga

Skonaren Covadonga var en skonare, byggd i Spanien 1859. Under Chinchakriget  kapades fartyget av Chile utanför Sydamerikas västkust. Covadonga deltog senare i Stillahavskrigen och sprängdes och sjönk 1880.

Utformning
Covdonga var 48,5 meter brigantinriggad med en ångmaskin, (160 hp) och en propeller. Under segel kunde fartyget göra dryga 12 knop. Maskineriet gav fartyget en maxfart på 7 knop. Bestyckningen bestod av 2 st 70-pundiga (20,2 cm) bombkanoner, 2 st 30-pundiga (16,7 cm) kanoner. Covadonga hade en besättning på 110 man.

Historia

Covdonga levererades till Spaniens flotta i oktober 1859 och gick som postångare mellan Manilla och Hongkong. År 1863 utbröt krig mellan Spanien och Chile, Chinchakriget och Covadonga deltog som ett hjälpfartyg. Hon kapades av den korvetten Esmeralda och överfördes till Chiles flotta. Hösten 1874 gjorde Covadonga forskningsexedition till Desventuradasöarna.

Covadonga deltog i Sjöslaget vid Iquique mellan Chile och Peru. Covadonga och Esmeralda blockerade hamnen Iquique medan resten av chilenska flottan attackerade den peruanska hamnstaden Callao. Det peruanska pansarskeppet Huáscar lyckades bryta blockaden, sänkte Esmeralda och då hon jagade Covadonga kom Huáscar in på grunt vatten och grundstötte.

I september 1880 deltog Covadonga i en blockad mot hamnstaden Chancay i Peru. Den 13 september upptäckte fartygschefen en segelbåt i sjönöd och beordrade undsättning. När båten lyftes ombord exploderade segelbåten, Perus flotta hade gömt en torped i skrovet. Av 109 i besättningen, dödades befälhavaren kapten Pablo Ferrari, och 32 sjömän, 29 räddades av kanonbåten Pilcomayo, och 48 tillfångatogs av Peru.

Referenser

Noter

Fartyg byggda i Spanien
Chilenska fartyg
Fartyg sänkta i strid
Skeppsvrak i Stilla havet
Bo von Willebrand

Bo Hermansson von Willebrand, född 31 maj 1907 i Helsingfors, död 14 juni 1940 över Finska viken, var en finländsk flygofficer. Han var son till Herman von Willebrand.

Efter fullgjord värnplikt vid flygvapnet befordrades von Willebrand 1935 till kapten. År 1936 anställdes han vid Aero Oy som trafikchef och utnämndes till chef för Helsingfors flygfält. Han verkade under vinterkriget som chef för en flygskola. Han omkom, tillsammans med en telegrafist och sju passagerare, då hans plan Kaleva sköts ned av sovjetiska jaktplan över Finska viken.

Källor

Noter

Finländska officerare
Födda 1907
Avlidna 1940
Män
Personer från Helsingfors
Doris Lloyd

Doris Lloyd, född 3 juli 1896 i Liverpool, England, död 21 maj 1968 i Santa Barbara, Kalifornien, var en brittisk-amerikansk skådespelare. Hon verkade som teaterskådespelare på Broadway från 1917–1925, samt ett inhopp 1947. Filmdebuten skedde 1920 i den brittiska filmen The Shadow Between. Från 1925 blev hon Hollywoodskådespelare och medverkade fram till 1967 i runt 170 filmer, nästan alltid i biroller och småroller. På 1950-talet och 1960-talet medverkade hon även i TV-produktioner.

Filmografi i urval 

 (ej krediterad)

 (ej krediterad)
 (ej krediterad)
 (ej krediterad)

 (ej krediterad)

 (ej krediterad)
 (ej krediterad)

 (ej krediterad)

 (ej krediterad)

 (ej krediterad)

Källor

Externa länkar 
 
 

Brittiska skådespelare
Födda 1896
Avlidna 1968
Kvinnor
Personer från Liverpool
Bandet och jag

Bandet och jag är en svensk TV-serie som hade premiär på SVT och SVT-play 27 januari 2019. Seriens första säsong består av fyra avsnitt. Huvudrollerna i serie spelas av Lotta Lundgren, Erik Haag, Kakan Hermansson och  Olof Wretling. Karin af Klintberg har regisserat och producerat serien.

Handling 
Serien handlar om fiktiva popgruppen LEKO som fått sitt från initialerna i medlemmarnas förnamn, Lotta, Erik, Kakan och Olof. Tittarna får följa gruppen och dess medlemmar från deras genombrott under 1970-talet till splittringen i början av 1990-talet, och vidare via medlemmarnas solokarriärer till nutid. 

Serien följer samhällsutvecklingen i Sverige mellan sent 1960-tal och tidigt 1990-tal, medan LEKO främst är baserade på Abba, med vissa skillnader. Till exempel vinner LEKO Melodifestivalen 1979 i stället för 1974, och splittras runt 1990 i stället för 1983 som Abba. Gruppmedlemmarna deltar senare i fiktiva TV-programmet Popstjärnorna på slottet, baserad på verklighetens Stjärnorna på slottet.

Rollista (i urval) 
 Lotta Lundgren - Lotta
 Erik Haag - Erik
 Kakan Hermansson - Kakan
 Olof Wretling - Olof

Referenser

Externa länkar 

https://www.imdb.com/title/tt9707186/

Svenska TV-serier från 2010-talet
TV-seriestarter 2019
TV-serieavslutningar 2019
Svenskspråkiga TV-serier
TV-serier som utspelar sig i Sverige
TV-serier som utspelar sig under 1970-talet
TV-serier som utspelar sig under 1980-talet
Estelle Taylor

Estelle Taylor, född 20 maj 1894 i Wilmington, Delaware, död 15 april 1958 i Los Angeles, Kalifornien, var en amerikansk skådespelare. Taylor medverkade i 45 filmer, majoriteten under 1920-talet. Efter ljudfilmens genombrott blev rollerna färre för att upphöra helt 1945. Senare kom hon att engagera sig i djurrättsfrågor.

Taylor har en stjärna för filminsatser på Hollywood Walk of Fame vid adressen 1620 Vine Street.

Filmografi, urval

Källor

Externa länkar 

Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Födda 1894
Avlidna 1958
Kvinnor
Personer från Wilmington, Delaware
Ahle

Ahle kan avse:

 Johann Rudolph Ahle, en tysk tonsättare och evangelisk psalmförfattare
 Johann Georg Ahle, en tysk kompositör, organist, diktare och evangelisk kyrkomusiker
Jean-Baptiste Robineau-Desvoidy

André Jean-Baptiste Robineau-Desvoidy, född 1 januari 1799, död 25 juni 1857, var en fransk läkare och entomolog som specialiserade sig på tvåvingar (Diptera).

Biografi 
André Jean-Baptiste Robineau-Desvoidy föddes i byn Saint-Sauveur-en-Puisaye som ligger i de nordliga delarna av landet, 160 km söder om huvudstaden Paris. Han levde nästan hela sitt liv i Saint-Sauveur-en-Puisaye och gifte sig aldrig. Byn var under 1800-talet mycket isolerad, omgiven av skog och sumpmark, området beskrevs som ohälsosamt av samtiden med dåligt dryckesvatten och där invånarna hade låg livslängd. Området var dock mycket lämpligt för tvåvingar som stickmyggor (Culicidae), svidknott (Ceratopogonidae) och bromsar (Tabanidae), det var också i denna miljö som Robineau-Desvoidy entusiastiskt studerade dem och andra tvåvingar under hela sitt liv.

Robineau-Desvoidy började sina studier med klassisk grekiska och latin vid Collège d’Aux-erre, studierna gick bra och kunskapen om dessa språk var hjälpsam för att namnge de olika arter han senare i livet beskrev. 1817, när han var 18 år gammal flyttade han till Paris och studerade där medicin vid Paris universitet. 1822 stängde läkarutbildningen vid skolan i Paris och han flyttade till Montpellier där han studerade anatomi och fysiologi under Jacques Lordat. Efter att ha tagit sin läkarexamen flyttade han tillbaka till Saint-Sauveur-en-Puisaye.

Beskrivna arter och publikationer 
Robineau-Desvoidy publicerade totalt 35 vetenskapliga skrifter. Mängden nya taxa beskrivna av Robineau-Desvoidy varierar mellan olika källor. Evenhuis och Thompson anger att Robineau-Desvoidy beskrev och namngav totalt 2805 taxa, varav 1427 fortfarande var giltiga 2004. Evenhuis et al. däremot anger att Robineau-Desvoidy totalt namngav 3204 nya arter och 566 nya släkten, troligen stämmer dessa senare och större siffror som är baserade på en djupare studie av just Robineau-Desvoidy samt innehåller artiklar där alternativa stavningar av hans namn använts. 

Robineau-Desvoidy har kritiserats hårt på grund av hans vana att beskriva nya arter baserat på små skillnader, främst baserat på färgskillnader mellan olika individer. Många av de arter han beskrev har senare synonymiserats, ibland även av han själv. Det värsta exemplet är Phryxe vulgaris där Robineau-Desvoidy beskrev 248 arter som sedan alla synonymiserats med Phryxe vulgaris. Han kritiserades också för att ignorera arbetet av tidigare dipterologer, det är dock värt att notera de dåliga kontakter han hade med fältet och att han endast använda en handlupp för att identifiera och beskriva de insekter han hittade. Nedvärderande kommentarer har gjorts om honom i historieböcker om entomologi och mycket av hans arbete och fynd ignorerades av andra entomologer, även långt efter hans död. Trots brister i hans arbete så bidrog Robineau-Desvoidy mycket till forskningsfältet och tycks i efterhand blivit något orättvist behandlad.

Källor

Externa länkar 

Födda 1799
Avlidna 1857
Män
Franska läkare under 1800-talet
Franska entomologer
Erkki Toivanen

Erkki Matti Toivanen, född 18 maj 1938 i Kuopio, död 21 juli 2011 i London, var en finländsk journalist. 

Toivanen blev politices kandidat 1962 och knöts till Yleisradios utrikesredaktion 1969. Han blev snabbt en uppmärksammad kommentator, en journalistikens gentleman, berömd för sitt utmejslade uttryckssätt. Han var korrespondent i London 1972–1982 och 1987–1995, i Paris 1982–1987 och avslutade sin karriär som specialredaktör för EU-frågor; han pensionerades 2001. 

Den ytterst språkkunnige Toivanen gjorde även finstämda kulturprogram, där han följde klassiska diktare, konstnärer och musiker i spåren genom Europa. Texterna finns samlade i flera böcker. Han belönades 1985 med Suomen Kuvalehtis prestigefyllda journalistpris och valdes 2006 till den första ambassadören för rejäl handel i Finland. Han utgav 2000 memoarverket Kahden puolen kanaalin.

Källor

Noter

Finländska journalister
Födda 1938
Avlidna 2011
Män
Personer från Kuopio
Anton Edol Forslund

Anton Edol Forslund, född 11 juli 1834 i Birkerød, Danmark, död 12 mars 1927 i Malmö. Han arbetade 1862–1873 som cigarrmakare. Han fick 12 september 1873 bevis att idka fabriksrörelse. 1890–1909 arbetade han som pianofabrikör.

Biografi
Forslund föddes 11 juli 1834 i Danmark. Han var son till timmergesällen Johannes Forslund (1803–1846) och Olena Olsson /(född 1802). Familjen flyttade 1836 till Malmö. 1859 flyttade Forslund till Stockholm. Flyttade 1862 till kvarter 13 Jerusalem. Flyttade 1866 till kvarter 11 Rostock. Flyttade 1890 till kvarter 10 Sågen.

Forslund gifte sig 17 maj 1862 med Johanna Christina Petersson (1835–1895). De fick tillsammans barnen Frans Emil (född 1862), Anton Constantin (född 1866), Alma Elvira (född 1869) och Johanna Beata Carolina (född 1875).

Källor
Klaverens hus – Svenska pianobyggare och pianofabriker

Noter

 

Födda 1834
Avlidna 1927
Män
Svenska pianotillverkare
Personer inom Sveriges näringsliv under 1800-talet
1990 DK3

1990 DK3 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 24 februari 1990 av den belgiske astronomen Henri Debehogne vid La Silla-observatoriet.

Den tillhör asteroidgruppen Nysa.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Nysa-asteroider
Ej namngivna småplaneter
Astronomiska upptäckter av H Debehogne
Astronomiska upptäckter 1990
Casasco

är en ort och kommun i provinsen Alessandria i regionen Piemonte i Italien. Kommunen hade  invånare (2018).

Referenser 

Kommuner i provinsen Alessandria
En affære

En affære (engelska: An Affair) är en norsk erotisk thriller från 2018, regisserad  av Henrik Martin Dahlsbakken. Den hade norsk premiär på Bergen International Film Festival den 3 oktober 2018, och sedan biopremiär i hela Norge den 5 oktober 2018.

Handling 
Anita går från att vara gymnast till att jobba som idrottslärare på en gymnasieskola, där hon träffar eleven Markus. Anita blir smickrad av uppmärksamheten hon får av Markus, men snart sätter det både henne och hela hennes liv helt ur balans.

Rollista (i urval) 

 Andrea Bræin Hovig – Anita
 Tarjei Sandvik Moe – Markus
 Carsten Bjørnlund – Hasse
 Anneke von der Lippe – Unni
 Lea Meyer – Mina
 Mattias Herman Nyquist – Frode

Referenser

Externa länkar 

Norska filmer 2018
Norskspråkiga filmer
Norska thrillerfilmer
Cassine, Piemonte

Cassine är en ort och kommun i provinsen Alessandria i regionen Piemonte i Italien. Kommunen hade  invånare (2018).

Referenser 

Kommuner i provinsen Alessandria
Cassinelle

är en ort och kommun i provinsen Alessandria i regionen Piemonte i Italien. Kommunen hade  invånare (2018).

Referenser 

Kommuner i provinsen Alessandria
Castellania Coppi

är en ort och kommun i provinsen Alessandria i regionen Piemonte i Italien. Kommunen hade  invånare (2018).

Kommunen byte namn den 31 maj 2019 från Castellania till Castellania Coppi.

Referenser 

Kommuner i provinsen Alessandria
San Saba, Rom

San Saba är en kyrkobyggnad, mindre basilika och titeldiakonia i Rom, helgad åt den helige Sabbas. Kyrkan är belägen vid  Via di San Saba i Rione San Saba och tillhör församlingen San Saba.

Kyrkans historia
Enligt traditionen uppfördes kyrkan på Gregorius den stores mor Silvias hus. I början av 900-talet överläts kyrkan åt benediktinmunkar; dessa lät restaurera och bygga om kyrkan. Under 1100-talet övertog cluniacenser kyrkan och lät restaurera den ånyo. Kardinal Francesco Piccolomini krönte år 1463 fasaden med en loggia med tolv kolonnetter.

Interiören
Kyrkan är treskeppig med absid. Bredvid vänster sidoskepp återfinns ett mindre sidoskepp med fresker från 1200- och 1300-talet. Här kan man bland annat beskåda Jacopo Torritis fresk som föreställer hur den helige Nikolaus ger hemgift åt tre fattiga flickor.

I absiden finns bland annat en 1300-talsfresk föreställande Korsfästelsen. Kyrkans golv är ett cosmatarbete från 1200-talet. Under kyrkan återfinns Oratorio di Santa Silvia.

Bilder

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar

Romersk-katolska kyrkobyggnader i Rom (rione San Saba)
Kyrkobyggnader invigda under 600-talet
Rione San Saba
Titelkyrkor i Rom
Basilica minor
Castelletto d'Erro

är en ort och kommun i provinsen Alessandria i regionen Piemonte i Italien. Kommunen hade  invånare (2018).

Referenser 

Kommuner i provinsen Alessandria
Cavatore

är en ort och kommun i provinsen Alessandria i regionen Piemonte i Italien. Kommunen hade  invånare (2018).

Referenser 

Kommuner i provinsen Alessandria
Cerrina Monferrato

är en ort och kommun i provinsen Alessandria i regionen Piemonte i Italien. Kommunen hade  invånare (2018).

Referenser 

Kommuner i provinsen Alessandria
Dernice

är en ort och kommun i provinsen Alessandria i regionen Piemonte i Italien. Kommunen hade  invånare (2018).

Referenser 

Kommuner i provinsen Alessandria
Adriana Eeckhout

Adriana Eeckhout, född 1650, död efter 1722, var en nederländsk skådespelare. 

Hon var dotter till musikern Rochus Conrad Eeckhout (ca. 1630-1701) och skådespelaren Susanna van Lee (1630? -1700), och gifte sig med skådespelaren Nicolaas Rigo. Hon var mor till skådespelarna Anna Maria Rigo och Isabella Rigo. 

Hon var engagerad vid Amsterdamse Schouwburg i Amsterdam från 1678 till 1718. Efter sin makes död 1690 uppträdde hon ofta i resande teatersällskap under teaterns sommaruppehåll för att försörja sina många barn. Hon avslutade sin anställning på Schouwburg 1718 och fortsatte på annat håll till 1722, efter vilket hon inte är dokumenterade någonstans. 

Hon fick mycket god kritik och var en känd person, omtalad för sin förmåga både som skådespelare och pjäsförfattare. Hon var med framgång verksam som granskare av teaterns scentexter och ändrade också i dem; bland annat kritiserade hon Ludolph Smids sorgspel Konradyn, koning van Napels en Sicilien (1686).

Källor 

 http://resources.huygens.knaw.nl/vrouwenlexicon/lemmata/data/Eekhout

Nederländska skådespelare under 1600-talet
Nederländska skådespelare under 1700-talet
Födda 1650
Avlidna 1700-talet
Kvinnor
Johanna van Fornenbergh

Johanna van Fornenbergh, född 1651, död efter 1728, var en nederländsk skådespelare. 

Hon var dotter till skådespelarna Jan Baptist van Fornenbergh (1624–1697) och Helena Heusen (ca. 1622–1680), och gifte sig 1665 med skådespelaren Gillis Nozeman (1627–1682). Hon var syster till skådespelarna Susanna van Fornenbergh, Dorothea van Fornenbergh och Cornelia van Fornenbergh. 

Hon var engagerad vid sin far Jan Baptist van Fornenberghs 'Nederlandske Comedianter' från 1665 till 1683. Hon var en av de första skådespelerskor som uppträdde i Sverige.

Källor

Noter 

Kvinnor
Födda 1651
Avlidna 1700-talet
Nederländska skådespelare under 1600-talet
Catharina Petit

Catharina Christina Petit, född 1660, död 1740, var en nederländsk skådespelare. 

Hon var dotter till Jean Baptiste Petit (d. 1680) och Beatrix Rocataliata (d. 1687) och syster till skådespelarna Jan Petit, Maria Petit och Isabella Petit. Hon gifte sig 1681 med skådespelaren Hermanus Benjamin (1653/54-1703). 

Hon var engagerad vid Amsterdamse Schouwburg från 1677 till sin död 1740. Enda avbrotten var 1687, där nästan samtliga skådespelarna avskedades för att sedan återanställas efter en teaterkris, samt 1696, då hon olovandes bröt sitt kontrakt för att spela med ett kringresande sällskap men tvingades tillbaka. Däremot spelade hon liksom sina kolleger ofta, med tillstånd, utanför Amsterdam under sommaren, då teatern var stängd. Hennes lön steg från två och en halv (1678) till sex gulden per föreställning (1687), vilket var en hög lön, fram till hennes sista år, då lönen sänktes till tre gulden. 

Lite är känt om rollerna som Catharina Petit spelade, men det står klart att hon räknades som en av teaterns främsta krafter, något som avspeglades i hennes lön. Från åtminstone år 1693 och tjugo år framåt tycks hon ofta ha spelat de kvinnliga huvudrollerna på teatern tillsammans med sin syster Maria Petit, och en samtida kritiker menade att om systerparet skulle lämna teatern skulle det inte finnas någon kvar med kapacitet att spela deras roller. Hennes mest berömda roll tycks ha varit Klytaimnestra i tragedin Ifigenia i Aulis av Racine, som hon ska ha spelat "vackert, mycket stolt och värdigt" och till och med "utan motstycke". 

Catharina Petit betraktades tydligen som en förebild inom teatervärlden i Amsterdam. År 1727 bedömde Amsterdams teaterregent Balthazar Huydecoper att en icke namngiven fransk skådespelerska i den rollen inte kunde konkurrera med 'Juffr. Benjamin'. Och ännu senare, 1738, besjöng skådespelaren och dramatikern Fredrik Duim Catharina och Maria Petit i samband med Amsterdamse Schouwburgs hundraårsjubileum: "Ingenting kunde göra detta systerpar ledsen att spela;/ Alla var förtjusta över Petites iver.' (Tummen, 16). Mindre än två år efter detta hundraårsjubileum gick Catharina Petit bort, runt åttio år gammal. Hon begravdes den 16 mars 1740.

Källor 

 

Kvinnor
Födda 1660
Avlidna 1740
Nederländska skådespelare under 1600-talet
Nederländska skådespelare under 1700-talet
Alida Sammers

Alida Sammers, född 1647, död efter 1678, var en nederländsk skådespelare. 

Hon var engagerad vid nationalteatern Schouwburg i Amsterdam från 1668 till 1678. Hon var syster till kollegan Jacob Sammers, och de var en tid nationalteaterns ledande och högst betalda skådespelare. Hon blev 1669 indragen i en skandal, då hon hade gift sig med kollegan Floris Groen, som avslöjades som bigamist.

Källor 
 

Kvinnor
Födda 1647
Avlidna okänt år
Nederländska skådespelare under 1600-talet
Jan Baptist van Fornenbergh

Jan Baptist van Fornenbergh, född 1624, död 1697, var en nederländsk skådespelare och teaterdirektör. 

Han var gift med skådespelaren Helena Heusen (ca. 1622-1680) och far till skådespelarna Johanna van Fornenbergh, Susanna van Fornenbergh, Dorothea van Fornenbergh och Cornelia van Fornenbergh och troligen Anna van Fornenbergh.

Han var ledare för det berömda teatersällskapet 'Nederlandske Comedianter', som turnerade i Nederländerna, Norra Tyskland, Danmark, Sverige och Baltikum. Hans teater uppträdde år 1653 för drottning Kristina, vilket troligen var första gången kvinnliga skådespelare uppträdde i Sverige.

Källor 

Nederländska skådespelare under 1600-talet
Teaterchefer under 1600-talet
Födda 1624
Avlidna 1697
Män
Nederländska teaterchefer
Henrik Jakob von Düben

Henrik Jakob von Düben, även känd som Dans-Düben (), född i maj 1733 i Stockholm, död 25 mars 1805 i Stockholm, var en svensk friherre, ceremonimästare, hovmarskalk och diplomat.

Biografi

Tidiga år 
Henrik Jakob von Düben döptes den 31 maj 1733 i Stockholm och var son till tonsättaren och hovmarskalken Anders von Düben den yngre och Christina Sparfvenfeldt, samt dotterson till orientalisten Johan Gabriel Sparfwenfeldt. Hans far var musiker och senare kapellmästare vid Kungliga Hovkapellet och fastern Emerentia von Düben var gunstling hos drottning Ulrika Eleonora. Han hade 13 syskon, av vilka flera blev högt uppsatta i samhället.

Diplomati och uppdrag i Polsk-litauiska samväldet 1767–1772 
von Düben, som var student i Uppsala 1746 och därefter knuten till hovet, var envoyé till Polen 1767 och blev rappellerad 1772. Han var beskickningschef i den Svenska ambassaden i Warszawa från 1767 till 1769. Under tiden i Polsk-litauiska samväldet var han ministre plénipotentiaire.

Hovmarskalk 1779–1781 
von Düben kom på 1750-talet till Adolf Fredrik och Lovisa Ulrikas hov, där han först var ceremonimästare. Gustav III utnämnde honom till hovmarskalk 1779, en funktion som han dock frånträdde i oktober 1781.

Övrigt 
Han var även en av hundra män i Stockholms stads brandförsäkringskontor samt ledamot av dess direktion. Han framröstades som revisor av adelsståndet i den svenska riksgäldsförvaltningen jämte krigsfinansieringen mellan åren 1788–1792.

Relationer 
Under sin tid vid hovet uppmärksammades han då han hade en uppmärksammad relation med ballerinan Elisabeth Soligny, med vilken han fick en dotter.

Äktenskap 
von Düben gifte sig med Julie af Petersens som 1770 adlats för sin far Herman Petersens förtjänster. Hon avled 1791. Därefter gifte han om sig med en släkting, friherrinnan Gustafva Charlotta von Düben.

Utmärkelser

Svenska utmärkelser
  Riddare av Nordstjärneorden, 26 november 1781.

Utländska utmärkelser
  Mottagare av Sankt Stanislausorden
  Mottagare av Vita örnens orden

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar 

Födda 1733
Avlidna 1805
Män
Svenska friherrar under 1700-talet
Svenska militärer under 1700-talet
Svenska diplomater under 1700-talet
Svenska hovmarskalkar
Personer under frihetstiden
Personer under gustavianska tiden
Henrik Jakob
Ceremonimästare
Ledamöter av Stockholms stads brandförsäkringskontor
Revisorer
Ridderskapet och adelns riksdagsledamöter
Gustav III:s hov
Adolf Fredriks hov
Mottagare av Ryska Sankt Stanislausorden
Riddare av Nordstjärneorden
Diplomater från Stockholm
Alumner från Uppsala universitet
Militärer från Stockholm
Äkta Billgrens

Äkta Billgrens är en svensk TV-dokumentärserie som hade premiär på SVT och SVT-play 9 januari 2020. Seriens första säsong är uppdelad i sex avsnitt som vardera är 45 minuter långa. I serien följs det numer skilda konstnärsparet Ernst Billgren och Helene Billgren och deras gemensamma dotter Elsa Billgren under ett års tid.

Medverkande  

 Ernst Billgren
 Helene Billgren
 Elsa Billgren
 Pontus de Wolfe

Externa länkar 
Officiell hemsida, SVT Play

Referenser 

Svenska TV-serier från 2020-talet
TV-seriestarter 2020
Svenskspråkiga TV-serier
Limos

Limos (grekiska: λιμός, ”svält”) var svältgudinnan i grekisk mytologi, motsatsen till skördens gudinna Demeter, vilken hon aldrig kunde träffa personligen. Hon var dotter till Eris. Hon hade många syskon: Horcus, Ponos, Algea, Hysminai, Makhai, Phonoi, Androktasiai, Neikea, Pseudologoi, Amphilogiai, Dysnomia, Ate och Lethe. De var alla personifieringar av felaktigheter eller negativa fenomen, som smärta, slagsmål, mord, lögner och glömska.

Linos sades bo i en karg ödemark där ingenting kunde växa ur jorden.

Referenser 
 Limos på greekmythology.com

Gudinnor i grekisk mytologi
Elin Cederroos

Elin Sofia Cederroos, född 16 januari 1985, är en  svensk proffsboxare och före detta fotbollsspelare. Efter sin karriär som fotbollsspelare började Cederroos med boxning, hon har nu världsmästarbältena i supermellanvikt i WBA och IBF.

Referenser

Noter

Externa länkar 
Cederroos egen hemsida

Födda 1985
Kvinnor
Levande personer
Svenska fotbollsspelare
Svenska boxare
Svenska världsmästare i boxning