kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Christian Berner AB

Christian Berner AB är det svenska bolaget i den nordiska koncernen Christian Berner. Christian Berner AB grundades 1897 i Göteborg av den då 20-årige Christian Berner. Verksamhetsområden är bland annat filtrering, vibrationsteknik och teknisk plast.

Koncernbolaget Christian Berner Tech Trade AB börsnoterades 29 september 2014 på First North. Christian Berner Tech Trade AB (CBTT) är numera listat på Nasdaq OMX Small Cap Stockholm.

Källor 
 Christian Berner AB (1897–) i Riksarkivet

Noter

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Svenska handelsföretag
Företag bildade 1897
Företag listade på Stockholmsbörsen (small cap)
Carlotta Jönsson

Carlotta Jönsson-Richter, född 24 oktober 1909 i Florens, död 28 september 1979 i Göteborgs Annedals församling, Göteborg, var en svensk målare. Hon ingick 1935 äktenskap med konstnären Georg Richter. 

Jönsson, som var dotter till författaren och journalisten John Jönsson och Alice Berend, studerade vid Konstakademien i Berlin-Charlottenburg 1927–1932. Hon höll separatutställningar i Stockholm 1945, 1956 och 1959, i Göteborg 1961, i Paris 1964 och deltog i flera samlingsutställningar. Hon är representerad i Moderna museet och Malmö museum. Hon var medlem i Konstnärernas Riksorganisation, Grafiska sällskapet och Göteborgs konstnärsklubb.

Källor

Noter 

Svenska konstnärer under 1900-talet
Födda 1909
Avlidna 1979
Kvinnor
Personer från Florens
Representerade vid Moderna museet
Ko Phithak

Ko Phithak, thailändska เกาะพิทักษ์, är en liten ö i provinsen Chumphon, i Thailand.

Geografi 
Ko Phithak ligger i Södra Thailand, vid Thailandvikens östra sida, i provinsen (changwat) Chumphon. Ön ligger nära fastlandet och är en dryg kvadratkilometer stor (1,1392 km2) och har ungefär 100 invånare. Invånarna har sin utkomst framför allt av fiske, men det finns också stora odlingar av kokospalmer på ön. Förutom export av koksnötter tillverkas också kokosmjölk till försäljning och export.

Ko Phitak har renommé för sitt miljöskydd och arbetar bland annat för jättemusslans bevarande.

Turism 
Lokalbefolkningen bor i trähus längs kusten, med hus som står högt ovanför vattenlinjen, för att gå fria från tidvattnet. "Song keang" (ส่งแกง) är en tradition på ön som innebär att man delar maträtter mellan varandras hushåll. Bebyggelsen finns på södra och västra sidan av ön med berg i öster som skyddar mot den ihållande vinden. På norra delen av ön finns fina utsiktspunkter, 200 meter över havet.

Ön är känd för sin årliga marathonvandring, som går av stapeln vid lågvatten, när stadsbor i Lang Suan vandrar ut till ön via Pak Nam.

Det finns gott om bra dykställen I närheten av Ko Phithak, bland andra Ko Ngam Yai, Ko Ngam Noi och Ko Rang Ka Chiu som alla tillhör Mu Ko Chumphons nationalpark, en nationalpark som omfattar 317 kvadratkilometer.

Ko Phithak besöks årligen av mer än 100 000 turister.

Etymologi 
Förr i tiden kallade befolkningen i provinsen ön för "Phi Tak" (ผีทัก), som betyder "spökhälsningen".  Namnet har sin upprinnelse i berättelsen om en fiskare som fiskade i öns närhet. Han berättade att han sett skuggan av en människa som vinkade och ropade någonting på avstånd, så han seglade närmare, men skuggan var försvunnen. Ön kom att kallas Phi Tak eftersom skuggan sades ha varit ett spöke. Så småningom blev ön befolkad från fastlandet och dess invånare började då kalla ön "Phi Thak" (พิทักษ์), vilket betyder "skyddad", möjligtvis med tanke på samma spöke. Ko Phithak betyder med andra ord "skyddad ö".

Klimat 
Det tropiska klimatet i Thailand är ett sommarmonsunklimat, med kraftiga monsunregn från maj till oktober och torrtid från oktober till maj. Det är svalast i slutet av regntiden och början på torrtiden. I slutet av torrtiden kan det vara 34–37 grader varmt.

Referenser

Noter 

Thailands öar
Santa Maria Ausiliatrice (församling)

Santa Maria Ausiliatrice är en församling i Roms stift, belägen i quartiere Tuscolano i sydöstra Rom och helgad åt Jungfru Maria och särskilt åt hennes roll som De kristnas hjälp. Församlingen upprättades den 25 mars 1932 av påve Pius XI genom den apostoliska konstitutionen Inter pastoralis. 

Församlingen förestås av Don Boscos salesianer.

Till församlingen Santa Maria Ausiliatrice hör följande kyrkobyggnader och kapell:

 Santa Maria Ausiliatrice, Piazza Santa Maria Ausiliatrice 54 
 Cappella Casa Santa Maria Domenica Mazzarello, Piazza Santa Maria Ausiliatrice 60

Institutioner inom församlingen
 Istituto Pio XI
 Santa Maria Goretti
 Santa Maria Mazzarello
 Casa «Santa Maria D. Mazzarello» (Figlie di Maria Ausiliatrice, Salesiane di Don Bosco (F.M.A.))
 Casa di formazione per Suore studenti (Suore Francescane Ancelle di Maria (F.A.M.))
 Casa Generalizia (Religiose dei Sacri Cuori di Gesù e Maria – Castellammare (SS.CC.))
 Comunità Artemide Zatti (Suore degli Abbandonati)
 Istituto Salesiano «Pio XI» (Società Salesiana di San Giovanni Bosco (Salesiani) (S.D.B.))

Källor

Externa länkar
Parrocchia Santa Maria Ausiliatrice Roma

Församlingar i Roms stift
Roma Q. VIII Tuscolano
Bildanden 1932
Töreboda keramik

Töreboda keramik var en keramikfabrik i Töreboda, verksam från 1933 till 1990.

Töreboda keramik startade 1933 som en avdelning inom en kakelfabrik, som övertagit tillverkning och dekorering av blomkrukor från en tidigare fabrik i Töreboda (Töreboda Blomkrukor, Johansson & Bohman lervarufabrik). Senare upptogs även produktion av hushålls- och prydnadsgods i såväl ler- som stengods. För att komma igång med tillverkningen anlitades keramikingenjören Christer Heijl som stannade till 1948 då han startade egen tillverkning i Mariestad. Man anställde även drejaren Sven Östling som tidigare arbetat vid Uppsala-Ekeby. Fram till mitten av 1950-talet ägdes fabriken av Birger Johansson med sonen Matz Birgersson. Matz Birgersson fortsatte ensam fram till 1972, då de anställda själva tog över tillverkningen. Fabriken upphörde 1990.

Källor 
 Keramik & Porslin i Sverige genom 7000 år, Bengt Nyström (red.), s 368.

Ej längre existerande svenska keramikföretag
Företag bildade 1933
Viktor von Düben

Henrik Viktor Knut von Düben, född 23 oktober 1818 i Bollstanäs, Fresta socken, Stockholms län, död 21 augusti 1867 på Kägleholms herrgård, Ödeby församling, Örebro län, var en svensk friherre, godsägare, politiker och militär. Ordförande i Ödeby landskommuns kommunalstämma och kommunalnämnd åren 1862–1867.

Biografi 
von Düben föddes som son till militären Anders Gustaf von Düben och Carolina Eckhardt, som inkommit från Greifswald i Tyskland. Likt sin far påbörjade Viktor en militär karriär. Han utbildade sig till kadett vid försvarshögskolan i Karlberg, senare blev han underlöjtnant vid Uppsala regemente år 1844 och därefter vid Upplands regemente år 1849. Därvid avslutade von Düben sin militära karriär och blev istället godsägare och friherre till Kägleholm. Han övertog Kägleholm år 1855 efter hans svärfar Carl Reinhold Tersmedens bortgång. Han innehade Kägleholm fram till sin egen bortgång år 1867. Därmed övertog hans svärson Jacob Henning Lallerstedt Kägleholm med tillhörande gods och säteri.

Han företrädde även ätten von Düben vid adelsståndet och var därigenom även en av de sista att företräda sin ätt i ståndsriksdagen i och med dess avskaffande år 1866.

von Düben gifte sig 18 augusti 1849 i Medinge med stiftsjungfrun Hedvig Charlotta Tersmeden, dotter till ryttmästaren och reformisten Carl Reinhold Tersmeden och Gustava Charlotta Tersmeden. Han var farbror till hotellägaren Adrian von Düben och missionären Ingeborg Walberg.

Noter 

Svenska friherrar under 1800-talet
Svenska militärer under 1800-talet
Födda 1818
Avlidna 1867
Män
Svenska godsägare under 1800-talet
Viktor
Ridderskapet och adelns riksdagsledamöter
Svenska politiker under 1800-talet
Politiker från Stockholm
Militärer från Stockholm
Eva Fahlcrantz

Eva Fahlcrantz, född 1946, är en svensk keramiker och formgivare.

Fahlcrantz arbetade 1969–1972 vid Uppsala-Ekeby som en av de sista keramikerna vid företaget. Hon tillverkade bland annat vaser, skålar och ljuslyktor i chamotte.

Källor

Noter

Externa länkar 
 

Svenska keramiker
Svenska formgivare
Födda 1946
Levande personer
Kvinnor
Isidor av Madrid

Isidor av Madrid, född cirka 1070 i Madrid, död där 15 maj 1130, var en spansk bonde och bekännare. Han vördas som helgon inom Romersk-katolska kyrkan. Han är särskilt ihågkommen för sin fromhet och generositet gentemot de fattiga. Isidor var gift med Maria Torribia.

Isidor brukade gå i mässan på morgnarna; de som arbetade med honom på fälten klagade på att han ofta kom för sent till arbetet. Godsägaren undersökte saken och enligt legenden såg han då två änglar sköta Isidors sysslor.

Bilder

Se även
Sant'Isidoro a Capo le Case, kyrkobyggnad i Rom
Santi Isidoro e Eurosia, kyrkobyggnad i Rom

Referenser

Webbkällor

Tryckta källor

 The Book of Saints: A Dictionary of Servants of God. 6th ed. London: Cassell 1994.

Externa länkar

Spanska helgon
Män
Födda 1070
Avlidna 1130
Personer från Madrid
Birgitta Faxe

Birgitta Faxe, född 1940, är en svensk textilkonstnär och formgivare.

Birgitta Faxe var verksam som textilkonstnär och formgivare 1964-1992 och var med om att starta Textilgruppen 1973. Hon gjorde bland annat det textila köksprogrammet Apetite för Nilsjohan 1974-1976, Rainbow för Linum och utförde 1986-1990 uppdrag för Hammarplast. Hon har även utfört flera offentliga uppdrag, bland annat sex bildvävar för Bastionens matsal i Stockholm. 1992 blev hon intendent vid Designarkivet, eller Arkiv för svensk formgivning som det hette då.

Källor 
 

Svenska formgivare
Svenska textilkonstnärer under 1900-talet
Födda 1940
Levande personer
Kvinnor
Svenska textilkonstnärer under 2000-talet
Chabarovskrättegångarna

Chabarovskrättegångarna var en serie rättegångar förda i Chabarovsk i Sovjetunionen mellan 25 och 31 december 1949. Tolv japanska krigsfångar och medlemmar av den japanska Kwantungarmén ställdes där inför rätta åtalade för krigsbrott för sin medverkan i Enhet 731:s projekt för utveckling och användning av kemiska och biologiska vapen och mänskliga experiment under andra världskriget.

Följande tolv personer från Enhet 731 dömdes: General Yamada Otozo, befälhavare över de japanska styrkorna i Kuantung, generallöjtnant Ryuiji Kajitsuka, chef över den medicinska administrationen, generallöjtnant Takaatsu Takahashi, chef över veterinärdivisionen, generalmajor Kiyoshi Kawashima, chef över en av Enhet 731:s avdelningar, generalmajor Shunji Sato, chef över Enhet 731:s avdelning i Kanton samt överstelöjtnant Toshihide Nishi, major Tomio Karasawa, major Maso Onoue, löjtnant Zensaku Hirazakura, sergeant Kazuo Mitomo, korpral Norimitsu Kikuchi och menige Yuji Kurushima.

Samtliga av de anklagade befanns skyldiga och dömdes till mellan två och tjugofem års fängelse i arbetsläger. De som fortfarande satt i fängelse år 1956 blev detta år frisläppta. 

År 1950 publicerade Sovjetunionen en bok på engelska språket med titeln Materials on the Trial of Former Servicemen of the Japanese Army Charged with Manufacturing and Employing Bacteriological Weapons, innehållande undersökningar, förhör, vittnesmål från åtalade och vittnen, försvarstal, expertuttalanden och tal från advokater och åklagare från rättegången.  Denna bok uppfattades under 1950-talet som sovjetpropaganda och uppgifterna togs inte på allvar i Väst utan jämfördes med Moskvarättegångarna. Senare forskning har dock bedömt att Chabarovskrättegångarna lämnade korrekt information om Enhet 731:s arbete, och boken blev år 2015 digitaliserad och lades ut på nätet, och publicerades även som e-bok.

Källor

Externa länkar
 Materials on the Trial of Former Servicemen of the Japanese Army Charged with Manufacturing and Employing Bacteriological Weapons, Foreign Languages Publishing House, 1950, online-version av boken som beskriver rättegångarna. 

Rättegångar efter andra världskriget
1949 i Sovjetunionen
Marina (munk)

Marina, även kallad Munken Marina, Pelagia och Maria av Alexandria var en kvinna som klädde ut sig till man för att kunna gå in i en munkorden. Hon dyrkas som helgon i den koptiska, den katolska och den ortodoxa kyrkan. 

Marina levde i bysantinska Syrien.  Den första hagiografin om henne dateras till mellan 525 och 650 och hon bör alltså ha levt på 400-talet, 500- eller 600-talet.  När hennes far ville gifta bort henne för att kunna gå i kloster, klädde hon istället ut sig till man och blev munk i samma kloster som sin far. 

Hon anklagades av en dottern till en värdshusvärd, som fött ett utomäktenskapligt barn, för att vara dennas far. Hon nekade inte utan bad bara abboten att förlåta hennes synder. När abboten förvisade henne ur klostret och hon tvingades ta hand om det barn hon påstods vara far till, levde hon i flera år utanför klostret och tog hand om barnet. Abboten tillät henne så småningom att återinträda i klostret under tung botgöring, samtidigt som hon hänvisades till att ta hand om de tyngsta sysslorna och ta hand om barnet. 

När hon avled, upptäcktes hennes biologiska kön. Både abboten och värdshusvärlden ångrade då den orättvisa som begåtts mot henne. Hon förklarades som helgon sedan en blind munk som vidrört hennes lik återfått synen.

Källor

Kvinnor
Munkar
Helgon
Födda okänt år
Avlidna okänt år
Personer under medeltiden
Personer i Bysantinska riket
Arib al-Ma'muniyya

‘Arīb al-Ma’mūnīya (Arabiska: عريب المأمونية), född 797, död 890, var en arabisk sångerska. Hon var verksam som Qiyan-artist vid abbasidkalifatets hov i Bagdad under fem kalifer, och har beskrivits som "den mest berömda slavsångerska som någonsin framträtt vid hovet i Bagdad".

Källor

Kvinnor
Födda 797
Avlidna 890
Qiyan
Konstnärer under 800-talet
Louisa Lane Drew

Louisa Lane Drew, född 1820, död 1897, var en amerikansk skådespelare och teaterdirektör, ofta känd under sitt scennamn Mrs. John Drew. Hon var direktör för Arch Street Theatre i Philadelphia från 1860. Hon var gift med John Drew och stammoder för skådespelarfamiljen Barrymore.

Källor

Amerikanska skådespelare under 1800-talet
Teaterchefer under 1800-talet
Födda 1820
Avlidna 1897
Kvinnor
Amerikanska teaterchefer
Lamm (efternamn)

Lamm är ett efternamn som finns i flera länder. I Sverige bärs det av en från Tyskland invandrad judisk släkt, som behandlas i en egen artikel.  Namnet har även burits av andra, bland annat som ett sällsynt soldatnamn. En dansk medeltidskung kallades Erik Lamm, men Lamm var i hans fall ett beskrivande epitet, inte ett efternamn. 

Offentlig statistik uppger att den 31 december 2018 var 86 personer med efternamnet Lamm folkbokförda i Sverige.

Personer med efternamnet Lamm
 Ann-Marie Lamm (1917–1993), konstnär 
 Anita Lindman Lamm (1932–2018), programpresentatör och TV-producent
 Aron Levi Lamm (1780–1852), affärsman
 Axel Lamm (1819–1889), läkare i Stockholm 

 Carl Johan Lamm (1902–1981), konsthistoriker
 Carl Robert Lamm (1856–1938), uppfinnare, industriidkare och konstsamlare

 Ellen Lamm (född 1975), regissör, skådespelare och dramatiker
 Emma Zorn, född Lamm (1860–1942), hustru till Anders Zorn
 Erik Lamm, flera personer
 Erik Lamm (cirka 1120–1146), dansk kung
 Erik Lamm (bankman) (1890–1934)
 Erik Lamm (konstnär) (1880–1959), österrikisk-svensk målare och grafiker
 Esther Lamm (1913–1989), psykiater

 Fredrica Lamm (1781–1851), målare och tecknare
 Fredrik Lamm (1872–1948), elektroingenjör, professor

 Gustaf Maurits Lamm (1855–1892), ingenjör och donator

 Herman Lamm (1853–1928), grosshandlare och politiker

 Ingela Håkansson Lamm (född 1944), textil- och tapetformgivare
 Inger-Lena Lamm (född 1942), första kvinna i Sverige som genomgick värnpliktsutbildning

 Jacques Lamm  (1817–1891), företagsledare
 Jan Peder Lamm (1935–2020), arkeolog

 Kurt Lamm (1883–1947), jurist

 Levin Lamm (omkring 1741–1808), kattunstryckare

 Margit Lamm (1895–1978), barnbibliotekarie
 Martin Lamm, flera personer
 Martin Lamm (konstnär) (1929–1983), politisk tecknare och illustratör
 Martin Lamm (litteraturvetare) (1880–1950)

 Ole Lamm (1902–1964), fysikalisk kemist
 Olof Lamm (1887–1967), försäkringsman och generalkonsul
 Oscar Lamm (1848–1930), ingenjör och företagsledare
 Oscar Ludvig Lamm  (1829–1890), bokförläggare

 Peder Lamm (född 1970), antikvitetskännare och TV-programledare 
 Per Aron Lamm (1854–1908), bokhandlare i Paris
 Pierre David Lamm (1795–1857), handlande och tecknare

 Richard Lamm (1935–2021), amerikansk politiker, guvernör i Colorado
 Robert Lamm, flera personer
 Robert Lamm (botaniker) (1905–1989) hortonom och växtgenetiker
 Robert Lamm (musiker)  (född 1944), amerikansk keyboardist, sångare och låtskrivare

 Salomon Ludvig Lamm (1786–1857), industriman
 Staffan Lamm (född 1937), filmskapare

 Uno Lamm (1904–1989), elektroingenjör

Se även 
 Lam (namn)

Källor

Svenska efternamn
Tyska efternamn
Judiska efternamn
Soldatnamn
Lucia Elizabeth Vestris

Lucia Elizabeth Vestris, född 1797, död 1856, var en brittisk skådespelare, operasångare och teaterdirektör.  Hon var direktör för Olympic Theatre i London från 1830. Hon var en framgångsrik scenartist och känd för sina kontroversiella byxroller och Mozarttolkningar, men hon är främst berömd som teaterdirektör, då hon under sin tid som direktör för Olympic producerade en rad berömda föreställningar inom genren burlesk och extravaganza, ofta skrivna av James Planché.

Källor

Kvinnor
Födda 1797
Avlidna 1856
Engelska skådespelare under 1800-talet
Teaterchefer under 1800-talet
Brittiska operasångare under 1800-talet
Brittiska teaterchefer
Världsmästerskapet i fotboll 2014 (Conifa)

Världsmästerskapet i fotboll 2014 (Conifa) var den första säsongen av Världsmästerskapet i fotboll för stater, minoriteter, statslösa människor och regioner som inte är anslutna till Fifa, arrangerad av Conifa tillsammans med FA Sápmi. Turneringen spelades i Östersund och vanns av  som i finalen besegrade  med 5–3 efter straffsparksläggning.

Kvalificerade nationer

 (arrangör)

Gruppspel

Grupp A

Grupp B

Grupp C

Grupp D

Slutspel

Slutspelsträd

Kvartsfinaler

Semifinaler

Bronsmatch

Final

Placeringsmatcher

Spel om femte- till åttondeplats

Spelträd

Semifinaler

Match om sjundeplats

Match om femteplats

Spel om nionde- till tolfteplats

Spelträd

Semifinaler

Match om elfteplats

Match om niondeplats

Slutställning

Källor
Officiell hemsida

Fotbollsåret 2014
Fotboll i Sverige
Världsmästerskapet i fotboll 2016 (Conifa)

Världsmästerskapet i fotboll 2016 (Conifa) var den andra säsongen av Världsmästerskapet i fotboll för stater, minoriteter, statslösa människor och regioner som inte är anslutna till Fifa, arrangerad av Conifa tillsammans med Football Federation of Abkhazia. Turneringen spelades i Abchazien och vanns av värdnationen  som i finalen besegrade  med 6–5 efter straffsparksläggning, då matchen slutat 1–1 efter ordinarie matchtid.

Kvalificerade nationer

 (arrangör)

Gruppspel

Grupp A

Grupp B

Grupp C

Grupp D

Slutspel

Slutspelsträd

Kvartsfinaler

Semifinaler

Bronsmatch

Final

Placeringsmatcher

Spel om femte- till åttondeplats

Spelträd

Semifinaler

Match om sjundeplats

Match om femteplats

Spel om nionde- till tolfteplats

Spelträd

Semifinaler

Match om elfteplats

Match om niondeplats

Slutställning

Källor
Officiell hemsida

Fotbollsåret 2016
Fotboll i Georgien
Mu Ko Chumpons nationalpark

Mu Ko Chumphons nationalpark, thailändska อุทยานแห่งชาติหมู่เกาะชุมพร, är en nationalpark i Thailand som ligger i provinsen Chumphon i Södra Thailand. Den består av ett större antal öar i Thailandviken med omgivande farvatten. Parken inrättades 1999.

Historik 
1986 gjorde Royal  Forest  Department  en inventering av farvattnen i provinsen Chumphon. Utifrån denna bildades nationalparken 1999, under namnet Hat  Sai  Rees  nationalpark,  med 317 kvadratkilometer i distrikten (amphoe) Pathio, Mueang, Sawi, Thung Tako och Lang Suan.

Geografi 
Nationalparken omfattar ett fyrtiotal öar, till exempel Hat Sai Ree, som gav nationalparken dess ursprungliga namn, Hat Thung Makham, Hat Arunothai och Hat Tong Khrok. Andra öar är Ko NgamYai, Ko Ngam Noi , Ko Kalok , Ko Thalu , Ko Lak Ngam , Ko Samet , Ko Mattra, Ko Maphrao , Ko Lak Raet, Ko Lawa, Ko Kula , Ko Rang Ka Chiu , Ko Klaep och Ko Khram.

Flera av nationalparkens öar är kuperade, med en högsta punkt 255 m.ö.h. Högre kullar inom nationalparken är Khao Chom Hiang, Khao Phongphang och Khao Bo Kha. Huvudorten i provinsen, Chumphon, befinner sig 30 kilometer öster om Hat Sai Ri.

Flora och fauna 
Skogen inom nationalparken består huvudsakligen av strandskog, mangroveskog och kalkrik skog.

Strandskogen domineras av casuarinaträd, tropikmandelträdet Terminalia catappa och ärtväxtträdet Derris indica. Artrikedomen i strandskogen är ganska låg på grund av tidvattnet.

I den kalkrika skogen domineras växtligheten av små växter med stor anpassningsförmåga, i en miljö som är näringsfattig och har brist på vatten. Typiska växter är fikusväxter, Dracaena loureiri och törelväxten Euphorbia antiquorum.

Mangroveskogen växer där färskvatten och havsvatten möts, i huvudsak vid flodmynningar och estuarier. Den utgör ett bra skydd för många typer av djur, t.ex. krabbmakaker, varaner och fåglar. Vanliga växter i mangroveskogen är Rhizophora apiculata, Rhizophora mucronata, Bruguiera cylindrica, Bruguiera parviflora och Ceriops tagal.

På grund av den varierade nature inom nationalparken finns det en stor variation av fåglar i området, t.ex. inom familjerna hägrar, måsfåglar och seglare samt orientibis. Här finns också kräldjur som bandvaran, Varanus bengalensis, nätpyton, karettsköldpadda, grön havssköldpadda och havsormar. Bland däggdjuren kan nämnas krabbmakak, flyghundar i släktet Pteropus, valar och sirendjur. 

Att samla svalbon har varit en inkomstkälla på en hel del av Thailands öar och förekom i området före bildandet av nationalpark. Svalbon skördas tre gånger per år, I februari, april och juli-augusti. Vid den tredje skörden väntar samlarna tills fågelungarna blivit flygfärdiga.

Referenser

Noter

Externa länkar 

Nationalparker i Thailand
Naturskyddsområden bildade 1999