kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Mattias Adolfsson

Mattias Adolfsson, född 1965, är en frilansande illustratör och är verksam över hela världen. Han är utbildad vid högskolan konst och design i Göteborg. Han har använt sig av bloggar och har publicerats av bland annat DN och New York Times. Hans stil är detaljrik och underfundig. Hans böcker har vunnit priser bland annat av American Illustration (AI#33) och Årets vackraste bok 2014 (Svensk Bokkonst).

Referenser

Externa länkar 
 

Män
Födda 1965
Levande personer
Svenska illustratörer under 2000-talet
Quadrille sur des airs français

Quadrille sur des airs français, op. 290, är en kadrilj av Johann Strauss den yngre. Den spelades första gången den 19 september 1864 i Pavlovsk i Ryssland.

Historia
Johann Strauss inledde sin ryska konsertsäsong i Pavlovsk (utanför Sankt Petersburg) den 23 april 1864 och höll på till den 27 september. Bland de tolv nya kompositioner som han skrev för sin ryska publik det året återfanns Blondin-Quadrille som framfördes första gången den 19 september i Vauxhall Pavilion i Pavlovsk. Charles Blondin var en fransk lindansare som blev världsberöm när han 1859 gick på lina över Niagarafallen. Sommaren 1864 anlände Blondin till Sankt Petersburg för en gästföreställning och Strauss passade på att komponera en kadrilj med anledning av detta. Den börjar med den gamla franska barnsången "Bon voyage, Monsieur du Mollet" och slutar med den populära sången "Monsieur le Curé". I Wien fick kadriljen titeln Quadrille sur des airs français.

Om kadriljen
Speltiden är ca 5 minuter och 53 sekunder plus minus några sekunder beroende på dirigentens musikaliska tolkning.

Weblänkar 
 Quadrille sur des airs français i Naxos-utgåvan.

Referenser

Noter

Kadriljer av Johann Strauss den yngre
6568 Serendip

6568 Serendip eller 1993 DT är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 21 februari 1993 av de båda japanska astronomerna Seiji Ueda och Hiroshi Kaneda i Kushiro. Den är uppkallad efter det antika namnet på Sri Lanka.

Asteroiden har en diameter på ungefär 9 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter platser
Astronomiska upptäckter av S Ueda
Astronomiska upptäckter av H Kaneda
Astronomiska upptäckter 1993
Sri Lanka
Johan Adolf av Sachsen-Weissenfels

Johan Adolf av Sachsen-Weissenfels kan syfta på:

* Johan Adolf I av Sachsen-Weissenfels (1649–1697), hertig av Sachsen-Weissenfels och furste av Sachsen-Querfurt
 Johan Adolf II av Sachsen-Weissenfels (1685–1746), hertig av Sachsen-Weissenfels och furste av Sachsen-Querfurt
Johan Adolf av Sachsen

Johan Adolf av Sachsen kan syfta på:

* 
 Johan Adolf av Sachsen-Gotha-Altenburg (1721–1799), prins av Sachsen-Gotha-Altenburg och generallöjtnant
Johan av Sachsen-Weissenfels

Johan av Sachsen-Weissenfels kan syfta på:

* 
 Johan Georg av Sachsen-Weissenfels (1677–1712), hertig av Sachsen-Weissenfels och furste av Sachsen-Querfurt
Fagersjöskogen

Fagersjöskogen är ett skogsområde i stadsdelarna Fagersjö och Farsta i Söderort inom Stockholms kommun. Fagersjöskogen hör med sin areal om 100 hektar till Söderorts största skogar. I skogen återfinns även Stockholms största gran. Det existerar konkreta planer på att skydda Fagersjöskogen som naturreservat.

Geografiskt läge
Fagersjöskogens huvudområde begränsas i söder av Nynäsbanan och Magelungsvägen och i norr av Fagersjövägen. I Nordost vidtar Hökarängen och i sydost stadsdelen Farsta. Norr om Fagersjövägen finns en utlöpare som sträcker sig ända upp till Örbyleden. Här vidtar Majroskogen som avskars från Fagersjöskogen när Örbyleden anlades på 1970-talet. Planer har funnits på att knyta ihop båda skogar igen med en bred beväxt bro en så kallad ekodukt. Idag finns här bara en gång- och cykelbro över leden.

Beskrivning
Skogens natur karakteriseras av stora träd. Här finns exempelvis  Stockholms största gran med över tre meter stamomkrets (mätt i brösthöjd) samt aspar på runt två meter stamomkrets, vilket anses vara ovanligt. Fågellivet är rikt med arter som bland annat bofink, nötväcka och ringduva. I skogen häckar även duvhöken och spillkråkan. Skogens högsta höjd finns i sydöstra delen och ligger 60 meter över havet. Ett exempel för höga naturvärden är Gökdalens våtmark i skogens nordvästra del där mindre vattensalamander, vanlig groda och åkergroda förekommer.

Genom Fagersjöskogen sträcker sig den 3,2 kilometer långa belysta motionsslingan ”Fagersjöspåret”. Vid spåret ligger även ett utegym.

Bilder

Andra stadsnära skogar i Söderort
Hemskogen
Majroskogen
Solbergaskogen
Svedmyraskogen
Sätraskogen
Årstaskogen
Älvsjöskogen

Se även
 Stockholms natur

Noter

Källor
Stockholms och Söderorts Naturskyddsföreningar: Upptäck naturen söder om Söder.

Externa länkar

Skogar i Sverige
Rekreations- och fritidsområden i Stockholms kommun
Farsta
Fagersjö
Söderort
Skånska ståndsdragonerna

Skånska ståndsdragonerna var ett tillfälligt kavalleriförband inom den svenska armén under Stora nordiska kriget. 

Förbandet sattes upp 1700 av ståndspersoner och prästerskap i Skåne, Halland och Blekinge samt till viss del från Småland och Östergötland. Det överfördes till Östersjöprovinserna 1702 och deltog i slaget vid Pultusk 1703. Det ingick i Rehnskiölds armékår 1705-1706 och deltog i slagen vid Fraustadt 1706, Poltava 1709 och tillfångatogs vid Perevolotjna. Regementet återuppsattes 1713 och upplöstes hösten 1721, manskapet överfördes till Östra och Västra skånska regementet till fot samt Bergsregementet.

Förbandet benämndes efter dess överstar tills det 1716 erhöll namnet Skånska ståndsdragonregementet. Det kallades ibland för "prästdragonerna". Det bestod ursprungligen av 600 man i 6 kompanier och från 1703 av 8 kompanier. När det nyuppsattes 1713 ökades styrkan till 1 000 man. Regementets uniform var blå rock med mässingsknappar, gult foder och gul krage samt svart hatt med snöre. Från 1716 var uniformen blå rock med tennknappar, blått foder och krage med svart hatt med silvergaloner.

Ståndsdragonernas första överste var Kjell Christoffer Barnekow, som dock dog redan under mönstringen 1700. Han efterträddes av Christian Albrecht von Buchwaldt som ledde regementet från 1701 till sin död 1706. Senare överstar var prins Maximilian Emanuel av Württemberg-Winnental, Johan Giertta, Gustaf Adam Taube, Christer Henrik d'Albedyhll och Daniel Bildt, som blev dess sista chef.

Anmärkningar

Referenser
Hans Högman: Svensk militärhistoria: Tillfälliga förband, sk. männingsregementen - Kavalleriet, hämtad 2020-04-22
Carl Otto Nordensvan, Svenska arméns regementen 1700-1718, Lund 1920
Christian Braunstein, Svenska arméns uniformer, del 1 - kavalleriet, Stockholm 2013
Margaretha von Ascheberg, Svenskt biografiskt lexikon (art av Gunnar Carlquist.), hämtad 2020-04-22
Gustaf Elgenstierna, Den introducerade svenska adelns ättartavlor, del 1, Stockholm 1925

Ej längre existerande svenska kavalleriregementen
Svenska militära enheter bildade 1700
Svenska militära enheter upplösta 1721
Johanna Mesch

Johanna Mesch född 1963, är döv och uppväxt i Jyväskylä i Finland som 2019 blev Sveriges och Nordens första döva professor i teckenspråk vid Institutionen för lingvistik vid Stockholms universitet. Hon är 2020 ämnesföreträdare/ämnesansvarig för teckenspråk och har särskild inriktning inom fältet taktilt teckenspråk, vilket även hennes avhandling handlade om och hennes forskningsprojekt har sedan i stort sett haft anknytning till området. I april 2020 listar Stockholms universitet 88 publicerade arbeten med henne som författare eller medförfattare.

Hon kommunicerar med finskt teckenspråk, svenskt teckenspråk och Amerikanskt teckenspråk (ASL, American Sign Language) vid föreläsningar och internationellt umgänge.

Tillsammans med sin döve make Urban Mesch har hon publicerat flera skrifter och böcker om framför allt dövidrott, bland andra den omfattande Dövidrottens historia 200 år: dess utveckling och betydelse. Hon är själv författare till bland andra läroböckerna Teckenspråk - så klart! Del 1 och 2 och ett exempel på en föreläsning är UR Samtiden - Teckenspråkets historia.

Referenser

Kvinnor
Födda 1963
Levande personer
Svenska professorer
Personer med anknytning till teckenspråk
Vindelälven-Juhttátahkka

Vindelälven-Juhttátahkka är ett biosfärområde i Sverige. Med en yta på 13 294 kvadratkilometer, är det ett av världens största biosfärområden. Området sträcker sig från gränsen till Norge och följer Vindelälvens utbredning i omkring 500 kilometer, innan den rinner ut i Ume älv. Juhtatdahka är umesamiska för flyttled, och syftar på hur viktig älvdalen är för renskötsel.

Landskapet i biosfärområdet präglas av fjäll, myrar, skog, stadsmiljö och samhällen. Det präglas av en kombination av svenskt och samiskt kulturarv.

Geografi 
Biosfärområdet består av Vindelälvens avrinningsområde, där bland annat Laisdalens fjällurskog, nedre Umeälven och trakten kring Tavelsjö och Hissjö ingår. Det sträcker sig från Laisälvens flöde i fjällen mot kusten i Umeå. Med en total omfattning på 13 294 kvadratkilometer, eller 1,3 miljoner hektar, är biosfärområdet ett av världens största. Det är också ett av världens nordligast belägna biosfärområden. Omkring 100 000 personer bor i området, som består av kommunerna Arjeplog, Sorsele, Lycksele, Vindeln, Vännäs och Umeå.

34% av biosfärområdet täcks av skyddad natur, med en rik biologisk mångfald.

Fokusområden 
Biosfärområde Vindelälven-Juhttátahkka har ett centralt fokus på hållbart fiske, bland annat med studier av hur fiskbeståndet förvaltas i fjällsjöar. Dessutom är kulturell mångfald viktigt, genom kombinationen av det samiska och det svenska kulturarvet i området. Man har listat följande punkter som viktiga fokusområden:

 Kulturell mångfald
 Hållbart fiske
 Levande landskap
 Besöksnäring och friluftsliv för alla
 Starkt lokalsamhälle
 Framgångsrik renskötsel

Tillblivelse 
2013 inleddes arbetet med att bli ett biosfärområde. En förstudie genomfördes mellan 2013 och 2014, för att utreda förutsättningarna för att bli ett biosfärområde. Kandidaturperioden för att bli ett biosfärområde pågick därefter mellan 2015 och 2017. I den processen ingick bland annat att skapa en styrelse för området, med bland annat representanter från Länsstyrelsen i Västerbottens län, samebyar, kommuner, och andra civilsamhällesorganisationer. Vindelälven-Juhttátahkka godkändes av Unesco som biosfärområde 19 juni 2019, under samma möte som Voxnadalen godkändes. Därmed utökades antalet biosfärområden i Sverige till 7 stycken, som sammantaget utgör 7 procent av Sveriges yta. 4% av Sveriges befolkning bor likaledes i ett biosfärområde.

I samband med utnämnandet konstaterade Sveriges miljöminister Isabella Lövin:

Biosfärområdet invigdes 17 augusti 2019, av bland annat Lena Sommestad, Svenska Unescorådets ordförande.

Referenser 

Biosfärområden i Sverige
The Great

The Great är en amerikansk satirisk komediserie från 2020. Den första säsongen består av tio avsnitt. Manus har bland annat skrivits av Tony McNamara, och för regin svarar bland andra Colin Bucksey. Serien handlar bland annat om Katarina den stora.

Den svenska premiären är planerad till den 16 maj 2020 på HBO Nordic.

Handling 
The Great handlar om Katarina den storas liv. Från en outsider till den längst sittande regenten i Rysslands historia. Serien följer Katarinas ankomst till Ryssland och hennes arrangerade giftermål med Peter III. I stället för kärlek och lycka möts hon av en farlig och bakåtsträvande värld som hon bestämmer sig för att förändra.

Rollista (i urval) 

 Elle Fanning - Katarina den stora
 Nicholas Hoult - Peter III
 Phoebe Fox - Marial
 Gwilym Lee - Grigor
 Louis Hynes - Vlad
 Florence Keith-Roach - Tatyana
 Belinda Bromilow - Elizabeth
 Charity Wakefield - Georgina
 Jane Mahady - Katya Velcra

Referenser

Externa länkar 

Amerikanska komediserier på TV
Engelskspråkiga TV-serier
Amerikanska TV-serier från 2020-talet
TV-seriestarter 2020
TV-program i HBO
Gabriel Oxenstierna (1834–1904)

Mårten Gabriel Leijonsköld Oxenstierna af Eka och Lindö, född 24 februari 1834 på Ingelsby, Kyrkefalla socken, Skaraborgs län, död 2 oktober 1905 i Marstrand, var en svensk friherre, tullinspektör, författare och målare.

Biografi
Föräldrar var kaptenen Bengt Ture Oxenstierna och Charlotta Fredrika Lovisa Aurora von Stedingk och han växte upp på Ingelsby herrgård i Tibro. Han genomgick Karlberg 1849-1855 och var en förmögen man. Han ägde 1859–1864 Stjärnvik i Mölltorps socken, och från 1889 Andersro i Höja socken. Han hade redan omkring 1863 slagit sig ner i Bohuslän sommartid och seglade där i sin lustkutter Sjöfröken och började intressera sig för författarskap och oljemåleri. Han sägs ha offrat förmögenheten för att rädda släktens heder. Därefter tog han 1868 tjänst som extra ordinarie kustroddare vid Kalvsunds tullstation med stationeringar bland annat på Vrångö, Känsö och Onsala. Mot slutet av vistelsen i Göteborgs skärgård var han inneboende på Styrsö Tången och såg hur ön blev till ett sommarparadis för Göteborgssocieteten. Sommaren 1874 lämnade han Styrsö och blev jaktuppsyningsman inom Nyköpings tullkammardistrikt på ostkusten. Han slutade karriären som tullinspektör i Ängelholm. Han var gift 1885-1886 med Hilda Johanna Lindgren. 

Som författare utgav han en rad ungdoms- och äventyrsböcker med sjötema under pseudonymen Aldebaran. Bland dessa märks Sjöfröken (1869), Ur folkets lif (1873), Vikingarna på Röd (1890), En svensk ädlings äfventyr (1897) och Den svarte fribytaren (1899). Inspirationen kom från Viktor Rydbergs Fribytaren på Östersjön men byggde även på Oxenstiernas egna upplevelser till sjöss. Under sin tid som kustroddare på Onsala, samlade han in material till boken Konungens kapare (1891), vilken handlar om Lasse i Gatan. Den gick ut i stora upplagor fram till 1950-talet, men var inte så uppskattad av Fredrika Bremerförbundets granskningskommitté för ungdomsböcker, då den kom ut. Boken fick omdömet: "är nog så rolig, men hör dock ej till de böcker som bidra till ungdomens sunda utveckling. Äventyren äro för mångahanda och alltför spännande, de måste verka retande och i följd härav förslappande på fantasin." 

Som målare valde han främst sina motiv från den bohuslänska skärgården, vilka han överförde till landskapsskildringar utförda i flera olika tekniker. Han fick sina grundläggande kunskaper i konst av Gillis Hafström.

Bibliografi

Referenser

Noter

Källor

Styrsö Sockens Hembygdsförening: Mårten Oxenstierna
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 354, Allhems Förlag, Malmö. LIBRIS-ID:8390296

Vidare läsning

Svenska författare under 1800-talet
Svenska målare under 1800-talet
Personer från Kyrkefalla socken
Födda 1834
Avlidna 1905
Män
Axel Emil Nyberg

Axel Emil Nyberg, född den 11 mars 1851 i Helsingfors, död den 23 april 1894 i Helsingfors, var en finländsk porträttmålare. Hans föräldrar var guvernementssekreteraren Carl Otto Nyberg och Fredrika Petrell.

Nyberg inledde sin arbetskarriär som byråbiträde vid Helsingfors Dagblads redaktion, sedermera antogs han som elev vid teaterskolan. Han kom även att vara elev vid konstföreningens ritskola, där hans obestridliga artistiska anlag upptäcktes. Någon tid efter detta fick han anställning som ritare vid järnvägens ritkontor. Därefter vistades han dels i Stockholm, dels i S:t Petersburg, där han livnärde sig huvudsakligen genom att utföra porträtt i svartkrita och akvarell. Porträttmåleri bedrev han som yrke, också sedan han återflyttat till Helsingfors. Han målade porträtt även i olja. Många av hans arbeten utmärker sig för att vara synnerligen lika originalen. Nyberg gjorde sig även känd som rimsmidare och tillfällighetspoet. Många av dessa, vanligtvis humoristiska poem ingick i skämttidningarna "Kurre" och "Spets" under pseudonymen "Pelle".

I Ateneums kartotek över finska konstnärer finns Axel Emil Nyberg upptagen som porträttmålare. I övrigt hänvisas till följande tidningsnotiser om honom: Annons i Wasa Tidning 28.11.1893: "Passlig julklapp. Porträtter i pastell och olja förstoras och målas efter fotografi. Profver finnes utstälda i Herr V. Heynos och Montins boklådor, der äfven beställningar emottages. A.E. Nyberg" Samma annons ingick också 30.11 och 1.12.1893. I Åbo Underrättelser 30.12.1894 och Hufvudstadsbladet 1.1.1895 anges Axel Emil Nyberg under rubriken Döden skördar. Artister. Dödsannons i Hbl 23.4.1894: "Att min käre man Ingenjören Axel Emil Nyberg stilla och fridfullt afled den 23 April i en ålder af 43 år till bitter sorg för mig, en fosterson, moder syster, broder, släktingar och många vänner, får jag endast på detta sätt tillkännagifva. Selma Nyberg."

I Helsingfors bodde Axel Emil Nyberg under följande adresser: Vinkelgatan 3, tituleras maskinritare (1879-83), Georgsgatan 29, artist (1891-92), Esplanadgatan 35, artist (1892-93). Nyberg ingick 31.12.1882 i Helsingfors äktenskap med Selma Adolfina Karlsson från Arboga i Sverige.

Nybergs begravning hölls 26.4.1894 på gamla lutherska begravningsplatsen i Helsingfors där hans grav finns.

Verk av A.E. Nyberg

Källor 

Män
Födda 1851
Avlidna 1894
Porträttmålare
Finländska porträttmålare
Lennart Olofsson

Ernst Lennart Olofsson, född 15 juli 1916 i Karlskrona i Blekinge, död 21 juni 1988 i Mariannelund i Jönköpings län, var en svensk målare och tecknare.

Han var son till flaggunderofficeren Ernst Emil Olofsson och Anna Karlsson samt från 1942 gift med Anna-Kristina Norberg. Han studerade konst vid Tekniska skolan 1936–1940 och vid Grünewalds målarskola 1941–1942. Separat ställde han ut några gånger på Galerie Moderne i Stockholm samt på Nyköpings stadshotell. Han medverkade i samlingsutställningar arrangerade av Sveriges allmänna konstförening och i De Frias utställning på Modern konst i hemmiljö 1941 samt Nationalmuseums Unga tecknare. Tillsammans med några andra konstnärer från Blekinge genomförde han utställningen  Blekingarnas på Galerie Moderne. Hans konst består av stilleben, porträtt, aktstudier, figurer och landskapsskildringar från Skåne samt kusten och skärgården runt Nordingrå.

Källor
Svenskt konstnärslexikon del IV, sid 309, Allhems förlag, Malmö. 

Svenska målare under 1900-talet
Svenska tecknare under 1900-talet
Konstnärer från Karlskrona
Födda 1916
Avlidna 1988
Män
6569 Ondaatje

6569 Ondaatje eller 1993 MO är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 22 juni 1993 av den amerikanska astronomen Jean Mueller vid Palomar-observatoriet. Den är uppkallad efter författaren Michael Ondaatje.

Den tillhör asteroidgruppen Amor.

Referenser 
 

Huvudbältesasteroider
Amor-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av Jean Mueller
Astronomiska upptäckter 1993
Jordnära objekt
Astley Nyhlén

Karl Helge Astley Nyhlén, född 7 oktober 1924 i Köping, död 13 juli 2008 i Skinnskatteberg, var en svensk bokhandlare, teckningslärare, målare och gallerist.

Han var son till bokhandlaren Helge Vilhelm Nyhlén och Svea Virginia Persson samt från 1946 gift med Ruth Karin Margaretha Östberg. Nyhlén var som konstnär autodidakt och bedrev självstudier under resor till bland annat Italien, Spanien, England och Frankrike. Tillsammans med Axel Oskar och Gustaf Haggren ställde han ut i Köping och han medverkade i jubileumsutställningen Västmanländsk konst 1954 och i utställningen Fem Köpingskonstnärer. Hans konst består till övervägande del av landskapsmåleri. Han startade Galleri Astley 1968. Han tilldelades Längmanska fondens stora kulturpris 1997 och Karin Gierows pris 2005.

Referenser 
 Svenskt konstnärslexikon del IV, sid 284, Allhems Förlag, Malmö.

Noter 

Svenska målare under 1900-talet
Svenska gallerister
Bokhandlare
Mottagare av Karin Gierows pris
Personer från Köping
Födda 1924
Avlidna 2008
Män
6571 Sigmund

6571 Sigmund eller 3027 P-L är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 24 september 1960 av den nederländsk-amerikanske astronomen Tom Gehrels och det nederländska astronomparet  och  vid Palomarobservatoriet. Den är uppkallad efter den danske fysikern Peter Sigmund.

Asteroiden har en diameter på ungefär 4 kilometer.

Referenser 
 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av Palomar–Leiden survey
Astronomiska upptäckter av T Gehrels
Astronomiska upptäckter av I van Houten-Groeneveld
Astronomiska upptäckter av CJ van Houten
Astronomiska upptäckter 1960
Jag själv: Porträtt–Landskap

Jag själv: Porträtt–Landskap () är en oljemålning av den franske konstnären Henri Rousseau. Den är ett självporträtt från 1890 och är utställd på Nationalgalleriets samlingar över modern konst i Utställningspalatset (Veletržní palác) i Prag. 

Rousseau var autodidakt och en av naivismen främsta företrädare. Han började måla sent i livet och hans konst blev till en början förlöjligad. Men omkring sekelskiftet uppmärksammades han av avantgardet och kulturprofiler som Alfred Jarry, André Breton, Guillaume Apollinaire, Pablo Picasso och Robert Delaunay. Han var född 1844 och var således omkring 46 år när detta självporträtt utfördes. Målningens titel är Rousseaus egen och refererar till genren landskapsporträtt som konstnären själv ansåg sig ha uppfunnit (jämför Musan inspirerar poeten). I bakgrunden syns Eifeltornet och en av broarna över Seine i Paris. På paletten står namnen på hans första och andra hustru, Clémence respektive Joséphine.

Källor 
Museum of Modern Arts webbplats
Google Arts and Culture
britannica.com

Målningar 1890
Målningar av Henri Rousseau
Målningar på Nationalgalleriet, Prag
Självporträtt
Målningar med motiv från Paris
Kulturella återgivningar av Henri Rousseau
6579 Benedix

6579 Benedix eller 1981 ES4 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 2 mars 1981 av den amerikanska astronomen Schelte J. Bus vid Siding Spring-observatoriet. Den är uppkallad efter Gretchen K. Benedix.

Asteroiden har en diameter på ungefär 6 kilometer.

Referenser 
 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av SJ Bus
Astronomiska upptäckter 1981
6580 Philbland

6580 Philbland eller 1981 EW21 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 2 mars 1981 av den amerikanska astronomen Schelte J. Bus vid Siding Spring-observatoriet. Den är uppkallad efter britten Philip A. Bland.

Asteroiden har en diameter på ungefär 7 kilometer.

Referenser 
 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av SJ Bus
Astronomiska upptäckter 1981
33 Hydrae

33 Hydrae är en orange ljusstark jätte i Vattenormens stjärnbild.

33 Hydrae har visuell magnitud +5,55 och är synlig för blotta ögat vid god seeing. Den befinner sig på ett avstånd av ungefär 565 ljusår.

Referenser 

Stjärnbilden Vattenormen
Orangea ljusstarka jättar
Flamsteedobjekt
HD-objekt
HR-objekt
Sam Johansson

Lars Lennart Samuel "Sam" Johansson, född 12 oktober 1907 i Tierps församling i Uppsala län, död 4 oktober 1970 i Borås Caroli församling, var en svensk målare och grafiker.

Han var son till lantbrukaren Lars Johansson och Kristina Olsson. Han studerade konst vid Konstgillets målarskola i Borås och bedrev självstudier under resor till Frankrike och Danmark. Tillsammans med en konstnärskollega genomförde han en större utställning på Konstgalleriet i Borås 1947. Han medverkade i samlingsutställningar arrangerade av Borås och Sjuhäradsbygdens konstförening samt med olika lokala konstföreningar. Hans målningar är fantasibetonade och i figurmåleriet arbetade han ofta med kompositioner av symboliskt innehåll utförda i gouache, träsnitt eller som grafiska blad.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del III, sid 295, Allhems förlag, Malmö. 

Svenska målare under 1900-talet
Svenska grafiker under 1900-talet
Personer från Tierps socken
Födda 1907
Avlidna 1970
Män