kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Unto Parvilahti

Unto Ilmari Parvilahti (till 1944 Boman), född 28 september 1907 i S:t Marie, död 27 oktober 1970 i Málaga, var en finländsk SS-man och skriftställare. 

Parvilahti var 1940 stiftande medlem av det nazistiska Samfundet Folkgemenskap och hörde 1941 till den första kontingenten av den finländska frivilligbataljonen i Waffen-SS samt deltog i fälttåget österut. Sedan han sommaren 1941 fått en lättare blessyr i Ukraina fick han kommendering till finländska legationen i Berlin och blev föreståndare för bataljonens förbindelsebyrå, som uppenbarligen främst genom hans agerande lösgjordes från den finländska utrikesförvaltningen och småningom allt fastare knöts till SS. Parvilahti, som avancerade till Untersturmführer, hörde till dem som stannade kvar i Tyskland sedan bataljonen hemförlovats på försommaren 1943 och återvände själv till hemlandet först ett drygt år senare.

Parvilahti häktades den 2 september 1944 och överlämnades våren 1945 tillsammans med ett tjugotal andra finländska medborgare och nansenpassinnehavare ("Yrjö Leinos fångar") av Statspolisen till Sovjetunionen, där han fick tillbringa drygt nio år i fångläger och förvisning. Efter återkomsten till hemlandet i mitten av 1950- talet skrev han en bok om sina upplevelser, Berijan tarhat (1957, svensk översättning: Berias gårdar), som blev något av en internationell bestseller och kan betecknas som en Gulagskildring tjugo år före Aleksandr Solzjenitsyn. Parvilahti utgav ytterligare Terekille ja takaisin (1958), som handlar om SS-bataljonen vid östfronten.

Källor

Finländska författare
Finskspråkiga författare
Personer i Finland under andra världskriget
SS-Untersturmführer
Födda 1907
Avlidna 1970
Män
Presidentvalet i Polen 2020

Presidentvalet i Polen 2020 ägde rum den 28 juni och 12 juli 2020 och var det sjunde presidentvalet som hölls i Polen sedan kommunisttiden. Valet vanns av Andrzej Duda som besegrade Rafał Trzaskowski i den avgörande andra omgången.

Referenser 

2020
Polen
Dolgen am See

är en kommun i Landkreis Rostock i förbundslandet Mecklenburg-Vorpommern i Tyskland.

Kommunen bildades den 31 december 1999 genom en sammanslagning av de tidigare kommunerna Sabel och Striesdorf .

Kommunen ingår i kommunalförbundet Amt Laage tillsammans med kommunerna Hohen Sprenz, Laage och Wardow.

Referenser 

Kommuner och städer i Landkreis Rostock
Boklok

Boklok, stiliserat som BoKlok, är ett boendekoncept utvecklat av Skanska och IKEA. Företaget producerar och säljer cirka  hem om året, både flerbostadshus och radhus. Företaget ansvarar för hela värdekedjan, från produktutveckling, projektutveckling och tillverkning i fabrik till byggnation, försäljning och kundrelationerna efter inflyttning. Boklok har cirka 400 medarbetare i Sverige, Norge, Finland och Storbritannien, och har byggt närmare  hem sedan starten 1996.  

De svenska husen byggs i trä i Gullringen, och huvudkontoret ligger i Malmö. Huvuddelen av bostäderna säljs som bostadsrätter, men en mindre andel blir till hyresrätter i kommunal eller privat regi.

Historia
Allt började på en bomässa i Karlskrona 1993, när medarbetare på Skanska och IKEA möttes och konstaterades att det bara byggdes dyra bostäder och att det fanns utrymme för ett nytt segment på bostadsmarknaden som byggde tydligt nichade bostäder för hushåll med lägre inkomster. Den ensamstående sjuksköterskan blev en typkund som på sin lön skulle klara att bo i de bostäder man byggde.

Skanskas dåvarande vd Melker Schörling och grundaren för Ikea, Ingvar Kamprad, startade 1996 Boklok. Kamprad lyfts ofta fram som den drivande av konceptet, både av det ursprungliga och senare av företagets bostadskoncept som utformats speciellt anpassat för seniorer.

Kamprads vision var prisvärda bostäder, men de som realiserade idén och står bakom grundkonceptet är de tre kvinnorna:
Inger Olsson, som jobbade som projektutvecklare på Skanska
Madelene Nobs, som var heminredningsarkitekt på Ikea
Gun Ahlström, arkitekt

1997 byggdes det första Boklok-husen i Ödåkra, utanför Helsingborg och ritningarna för dessa hus har sedan dess varit stommen i Boklok-konceptet..

Under senare år har grundkonceptet med trähus i två våningar utvecklats med nya fasadmaterial, upp till fyra våningsplan med hiss och loftgångar, samtidigt som man möjliggjort mer flexibilitet att blanda storleken på lägenheterna i samma byggnad och optimerat storleken på byggelementen för lastbilstransport vilket minskat transportkostnaderna och företagets koldioxidavtryck. Detta uppdaterade byggsystem kallas idag för Boklok Multi och har tagits fram i samarbete med arkitektbyrån sandellsandberg och arkitekten Thomas Sandell. Multi är en vidareutveckling av det tidigare flerfamiljshuset Flex, som efterföljde den ursprungliga modellen Classic.

Boklok har även tagit fram ett nytt koncept för äldre vuxna, kallat SilviaBo, utvecklat av Stiftelsen Silviahemmet, Boklok och IKEA tillsammans.  Idén till SilviaBo kommer från drottning Silvia och IKEA:s grundare Ingvar Kamprad. Det första fullskaliga SilviaBo-projektet invigdes i Mariastaden Helsingborg av drottning Silvia i maj 2022.

Referenser

Svenska byggföretag
Företag bildade 1996
Svenska samriskföretag
Företag i Malmö
Ikea
Skanska
Fi Octantis

Fi Octantis är en vit stjärna i huvudserien i Oktantens stjärnbild.

Stjärnan har visuell magnitud +5,46 och är synlig för blotta ögat vid god seeing. Den befinner sig på ett avstånd av ungefär 195 ljusår.

Referenser 

Stjärnbilden Oktanten 
Huvudseriestjärnor klass A
Bayerobjekt
HD-objekt
HR-objekt
Vikidia

Vikidia är en wikibaserad encyklopedi riktad till barn mellan 8 och 13 år. Wikin finns tillgänglig på franska, italienska, spanska, engelska, baskiska, armeniska, tyska, katalanska, ryska, grekiska och sicilianska.

Wikin bygger på MediaWiki och den  franska språkversionen har sedan april 2020 över 30.000 artiklar.

Historia
Wikin grundades av Mathias Damour 17 november 2006.

Se även
 Wikijunior
 Wikimini
 WikiKids

Referenser

Webbplatser
Bildanden 2006
Uppslagsverk
Wikiwebbplatser
Merlion

Statyn Merlion (malajiska "Singa-Laut") är ett monument i önationen Singapore.

Monumentet
Monumentet är byggt i cement och betong. Det är cirka 8,6 meter högt och väger cirka 70 ton.

Merlion är en nationspersonifikation (i likhet med till exempel Den lille havfrue och Manneken Pis). Namnet är ett teleskopord sammansatt av engelska mermaid (sjöjungfru och lion (lejon), monumentet

Historia
Merlion är en mytologisk varelse med ett lejonhuvud och en fiskkropp och bygger på Singapores historia. Varelsen skapades 1963 av iktyologen Alec Frederick Fraser-Brunner (1906-1986) på uppdrag av Singapores turistråd och användes från början som logotyp. Logotypen varumärkeregistrerades 20 juli 1966.

Den första statyn, skapad av konstnären Kwan Sai Kheong och konstruerad av Lim Nang Seng, avtäcktes den 15 september 1972 vid Singaporeflodens mynning. Denna staty flyttades 2002 till sin nuvarande plats i Merlion-parken i Marian Bay-området i Downtown Core distriktet. Statyn ägs av Singapores turistråd.

Det finns totalt 7 officiella Merlionstatyer i Singapore.

Referenser

Externa länkar
 om Singapores Merlion (VisitSingapore)

Byggnader och anläggningar i Singapore
Kultur i Singapore
Nationspersonifikationer
Skulpturer i betong
C.L. David

C.L. David, född Christian Ludvig Julian David den 30 juli 1878 i Roskilde, död den 18 april 1960 i Hellerup, var en dansk advokat och konstsamlare.

Tidiga år 

David var den enda sonen till överingenjören Johannes Hage Christian David och Magdalene Juliane David, född Hagen. Föräldrarna fick förutom David även två döttrar. Han växte upp i en välbeställd, borgerlig, familj och var sonson till den danska nationalekonomen och politikern C. N. David (1793–1884). Davids farfar var av judisk härkomst, men hade konverterat till kristendomen. När föräldrarna, vid relativt unga år, gick bort, efterlämnade de en ansenlig förmögenhet till David och hans två systrar.

Han gick i gymnasiet vid Metropolitanskolen, Köpenhamn, och tog studentexamen år 1897. Därefter studerade han juridik i London och blev år 1903 jur. kand.

Privatliv 

Även om David genom sin förmögenhet och sin juridiska verksamhet var en namnkunnig person i Danmark under sin levnadstid, levde han ett ganska tillbakadraget liv. Han gifte sig aldrig, och fick inte heller några barn. Han ska dock ha haft en kortare relation med författaren Kate Bang.

Juridisk karriär 
David blev år 1906 advokat vid landsoverretten, Danmarks dåvarande motsvarighet till Sveriges hovrätt. Fem år senare, år 1911, blev David advokat vid Højesteret, Danmarks Högsta domstol. David uppmärksammades bland annat då han försvarade bankdirektören Emil Glückstadt som bland annat stod anklagad för bedrägeri i kölvattnet av Landmandsbankkraschen år 1922.

Som advokat var David ledamot i ett flertal danska bolagsstyrelser samt rådgivare åt flera danska bolag. Bland dessa kan nämnas Den kongelige Porcelainsfabrik, Gyldendalske Boghandel och Vølund. David var även styrelseordförande för Aarhus Oliefabrik åren 1922–1958.

Konstintresset 

Under sin livstid ledde Davids stora konstintresse till att han köpte och samlade ett större antal konstverk. David instiftade även flera konstnärsstipendier. Såväl konstsamlingen som stipendierna finns genom museet C.L. Davids Fond og Samling, instiftat år 1945, kvar än idag. Konstsamlingen innehåller en av Nordeuropas största samlingar av islamisk konst.

Eftermäle 

David avled 81 år gammal i Hellerup den 18 april 1960. Han testamenterade en mindre del av sin förmögenhet och konstsamling till sin tidigare partner, författaren Kate Bang. I övrigt testamenterades förmögenheten och konstverken till Davids samling, det museum han 15 år tidigare hade instiftat. Sitt landställe, Marienborg, testamenterade David till den danska staten, för statsministern att använda som representations- och rekreationsbostad.

Referenser

Noter 

Danska advokater
Födda 1878
Avlidna 1960
Män
Personer från Roskilde
Danska konstsamlare
Alumner från Köpenhamns universitet
Djurö Räddningscenter

Djurö Räddningscenter är en samlokaliserad bas för kustbevakning, brandkår och sjöräddning i Djurhamn på Djurö i Värmdö kommun.

Djurö Räddningscenter invigdes 2015 med lokalisering för Kustbevakningen och Storstockholms brandförsvar. Sjöräddningsstationen inrättades i juni 2020. Djurö Räddningscenter ligger i Djurhamn, som ägs av Värmdö kommuns "Värmdö öhamnar", på Djurö i Värmdö kommun.

Enheter
Kustbevakningens bas Kuststation Djurö
Storstockholms brandförsvars brandstation för Djurö räddningsvärn 
Sjöräddningssällskapets sjöräddningsstation Räddningsstation Värmdö

Källor

Noter

Brandstationer i Sverige
Kustbevakningens kuststationer
Sjöräddningsstationer i Sverige
Värmdö kommun
Schorssow

är en kommun i Landkreis Rostock i förbundslandet Mecklenburg-Vorpommern i Tyskland.

Kommunen bildades 13 juni 2004 genom en sammanslagning av de tidigare kommunerna Bristow och Bülow.

Kommunen ingår i kommunalförbundet Amt Mecklenburgische Schweiz tillsammans med kommunerna Alt Sührkow, Dahmen, Dalkendorf, Groß Roge, Groß Wokern, Groß Wüstenfelde, Hohen Demzin, Jördenstorf, Lelkendorf, Prebberede, Schwasdorf, Sukow-Levitzow, Thürkow och Warnkenhagen.

Referenser 

Kommuner och städer i Landkreis Rostock
Wikipedia på tagalog

Wikipedia på tagalog (, tlwp) startade den 1 december 2003. I juli 2020 hade den 72 020 artiklar och var därmed den 74:e språkversionen av Wikipedia vad gäller antal artiklar.  Antalet aktiva användare var vid samma tidpunkt 152 stycken. Den har för närvarande  artiklar.

Referenser

Noter

Externa länkar 

Bildanden 2003
Tagalog
Wikipedia
Schwasdorf

är en kommun och ort i Landkreis Rostock i förbundslandet Mecklenburg-Vorpommern i Tyskland.

Kommunen bildades 13 juni 2004 genom en sammanslagning av de tidigare kommunerna Poggelow med ortsdelen Schwasdorf och Remlin.

Kommunen ingår i kommunalförbundet Amt Mecklenburgische Schweiz tillsammans med kommunerna Alt Sührkow, Dahmen, Dalkendorf, Groß Roge, Groß Wokern, Groß Wüstenfelde, Hohen Demzin, Jördenstorf, Lelkendorf, Prebberede, Schorssow, Sukow-Levitzow, Thürkow och Warnkenhagen.

Referenser 

Kommuner och städer i Landkreis Rostock
Sukow-Levitzow

är en kommun i Landkreis Rostock i förbundslandet Mecklenburg-Vorpommern i Tyskland.

Kommunen bildades 13 juni 2004 genom en sammanslagning av de tidigare kommunerna Levitzow och Sukow-Marienhof.

Kommunen ingår i kommunalförbundet Amt Mecklenburgische Schweiz tillsammans med kommunerna Alt Sührkow, Dahmen, Dalkendorf, Groß Roge, Groß Wokern, Groß Wüstenfelde, Hohen Demzin, Jördenstorf, Lelkendorf, Prebberede, Schorssow, Schwasdorf, Thürkow och Warnkenhagen.

Referenser 

Kommuner och städer i Landkreis Rostock
SJ Norge

SJ Norge AS är ett norskt dotterbolag till svenska SJ AB som från 8 juni 2020 kör persontåg på Dovrebanen, Meråkerbanen, Nordlandsbanen, Raumabanen och Rørosbanen samt lokaltåg på Saltenbanen (Bodø–Rognan) och Trønderbanen i Trøndelag på uppdrag av Jernbanedirektoratet som ansvarar för offentligt köp av persontrafik på järnväg i Norge.  Trafiken körs under varumärket Nord.

Sträckningar 
SJ Norge tog den 8 juni 2020 över följande sju sträckningar från Vy: 
 21 Oslo S – Oslo lufthavn – Dombås – Oppdal – Trondheim S (Dovrebanen)
 22 (Oslo S) – Lillehammer – Dombås – Åndalsnes (Raumabanen)
 25 (Oslo S) – Hamar – Røros – Trondheim S (Rørosbanen)
 26 Steinkjer – Verdal – Levanger – Stjørdal – Trondheim S – Heimdal – Støren med sidolinje till Lerkendal (Trønderbanen)
 71 Trondheim S – Mosjøen – Mo i Rana – Bodø (Nordlandsbanen)
 71 Bodø – Fauske – Rognan (Saltenbanen)
 72 Heimdal – Trondheim S – Storlien (Meråkerbanen)

Historia 
Företaget bildades 2016. Den 17 juni 2019 blev företaget tilldelat anbudskontrakten på Trafikkpakke 2: Nord, som omfattar de sju nordliga persontågssträckningarna i Norge. Kontraktet är på upp till 10,5 år. och i början av juli 2019 blev det känt att trafiken ska marknadsföras under namnet "Nord". SJ Norge har slutit avtal med Elite Service Partner om städning, med Mantena om tekniskt underhåll och med Nobina Norge om ersättningstrafik med buss.

Fordon 
Från trafikstarten den 8 juni 2020 hyr SJ Norge följande fordonstyper av fordonsägaren Norske tog.

Referenser

Noter

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Norska transportföretag
Järnvägsbolag bildade 2016
Järnväg i Norge
Nikolai Kiseleff

Nikolai Kiseleff, född 1 februari 1820 i Helsingfors, död 18 mars 1883 i Kyrkslätt, var en finländsk affärs- och industriman. Han var son till Feodor Kiseleff den äldre.

Nikolai Kiseleff blev filosofie magister 1844 och inträdde i faderns företag, Tölö sockerbruk, 1847 och ledde det tillsammans med brodern Feodor Kiseleff den yngre. Efter dennes död 1874 övertog han ensam ledningen av sockerbruket och Gaslysnings ab. Han var sekreterare för Svenska Teaterns direktion 1857, medlem av teaterdirektionen 1863 och verkställande direktör för teatern 1867–1876 samt 1879–1880. 

Kiseleff utgav Teaterbibliotek 1–8 (1881–1883), i vilket ingick översättningar som han gjort till förmån för Svenska Teaterns pensionsfond. Han köpte 1859 Oitbacka gård i Kyrkslätt, där han lät uppföra en huvudbyggnad i italiensk villastil, ritad av hans bror Konstantin Kiseleff. Han tilldelades kommerseråds titel 1876.

Källor

Finländska företagsledare
Finländska innehavare av kommerseråds titel
Födda 1820
Avlidna 1883
Män
Personer från Helsingfors
Leviathan (rollspel)

Leviathan är ett svenskt rollspel som gavs ut 2014 på förlaget MylingSpel och är författat av Robert Jonsson. Leviathan delar kampanjvärld med rollspelet Bortom: Lögnens slöja.

Utgivningen av rollspelet finansierades genom gräsrotsfinansiering via FundedByMe.

Spelvärlden 
Leviathan utspelar sig på 2080-talet där mänskligheten har tagit sin tillflykt ned i haven. Mänskligheten drevs ned av Maharerna som hade en överlägsen teknologi. Maharerna var inte intresserade av att erövra världen, utan vill förinta den.

Mänskligheten skapade en gemensam organisation för att bekämpa Maharerna, GEMA men lyckades inte bekämpa Maharerna.

Efter fördrivningen från ytan har mänskligheten skapat sig ett samhälle under ytan där enorma megaföretag har tagit över det mesta av vardagen eftersom GEMA har fokuserat på att skydda den säkerhetszon de har skapat mot ytan. Flera megapoler har skapats under ytan.

Regler 
Regelsystemet i Leviathan är en vidareutveckling av reglerna från Bortom: Lögnens slöja och är T6-baserat. Alla karaktärer har tre egenskaper som vid prövningar kombineras med en färdighet och en (eller två) T6 för att komma över en svårighetsgrad.

Utgivna produkter 
Följande produkter är utgivna till rollspelet Leviathan.

Kartpaketet 
Ett spelhjälpmedel utgiven 2014 med världskartan över Leviathans värld.

Konfliktskortlek 
Ett spelhjälpmede utgiven 2014 för att spela ut konflikter i Leviathan, består av 56 plasttäckta kort för upp till fyra spelare.

Polaris: Smugglarnas stad   
En kampanj- och äventyrsmodul som beskriver den en gång i tiden största megapolen i Leviathans värld. Polaris är idag mest känd som den stora smugglarstaden, platsen dit man beger sig för snabba (och inte alltid helt lagliga) affärer. Polaris gavs ut av MylingSpel 2016.

Skuggstaten 
En äventyrsmodul som utspelar sig under 2050-talet och binder ihop spelen Bortom: Lögnens slöja och Leviathan. Skuggstaten gavs ut 2015. .

Svart svan: Det Mahariska kriget 
En äventyrs- och kampanjmodul som innehåller nya regler för bland annat regler hur skepp kan användas som bas, skepps- och flottstrider, beskrivning av megapolen Golgata. Modulen innehåller även det episka äventyret Det Mahariska Kriget som fokuserar på händelserna som präglar Leviathans mörka världsbild. Svart svan gavs ut 2018. .

Under ytan: Volym I 
En äventyrsmodul som gavs ut 2017 och samlar de två äventyren Bathofobi och Fångar i djupet.

Villovägar 
En äventyrsbok som handlar om en skeppsbesättning som tvingas ta sig an olika uppdrag i Leviathans värld. Äventyret levereras med färdigskapade karaktärer som kan användas. Villovägar är endast utgiven i digital form (PDF) och gavs ut 2015.

Referenser 

Svenska rollspel
Science fiction-rollspel
Svenska science fiction-rollspel
Marcus Tullius Tiro

Marcus Tullius Tiro var först en slav till Cicero, men blev senare befriad. Han nämns ofta i Ciceros brev. Efter Ciceros död år 43 f.Kr. publicerade han sin tidigare mästares samlade verk. Han skrev också ett betydande antal böcker och uppfann möjligen en tidig form av stenografi.

Biografi 
Tiros födelsedatum är osäkert. Enligt Hieronymus kunde det vara 103 f.Kr., vilket skulle ha gjort honom bara lite yngre än Cicero. Dock föddes han antagligen senare, eftersom Cicero beskrev honom som en "utmärkt ung man" (adulescentem probum) år 50 f.Kr.

Till Tiros arbetsuppgifter hörde det att skriva ner vad Cicero sade och tolka Ciceros handstil. Han skötte också om Ciceros gård. Cicero nämner hur användbar Tiro är i hans arbete och studier. 

Han blev befriad år 53 f.Kr. Tiro köpte år 43 f.Kr. ett gods nära Puteoli. Enligt Hieronymus dog han där år 4 f.Kr. vid en ålder av 99.

Tiro i fiktion 
Robert Harris biografiska fiktionstrilogi om Cicero: Imperium (2006), Konspiration (2009, Conspirata) och Diktatorn (2015, Dictator) är skrivna ur Tiros synvinkel (Tiro är berättaren).

Referenser 

Män
Födda okänt år
Tullii
Personer i Romerska riket under 000-talet f.Kr.
Avlidna 4 f.Kr.
Hermanna Molkenboer-Trip

Hermanna Molkenboer-Trip, född Trip 1851, död 1911, var en nederländsk fabrikör. 

Hon var dotter till advokaten Scato Trip (1807-1871) och Martha Cornelia Blok (1825-1867) och gifte sig 1875 med fabrikören Johannes Hermanus Molkenboer (1845-1892) i Oldenzaal. 

Hon var från 1892 direktör för Molkenboer-Trip textilväverier i Twente (JH Molkenboer jr, från 1901 NV Oldenzaalsche Stoomweverij), som från 1902 var kunglig hovleverantör: företaget hade levererat linne till drottning Wilhelminas utstyrsel under dennas bröllop 1901. 

Hon deltog 1898 med sin firma i utställningen över nederländska affärskvinnors och konstnärers produkter, Nationale Tentoonstelling van Vrouwenarbeid 1898, som var en milstolpe för den nederländska kvinnorörelsen.  

Hon var engagerad i den samtida kvinnorörelsen, särskilt i dräktreformrörelsen. Hon blev bekant med kvinnorörelsen under sitt deltagande i utställningen 1898, och lät sedan tillverka reformdräkter i sin klädfabrik.

Referenser

 http://resources.huygens.knaw.nl/vrouwenlexicon/lemmata/data/Trip

Kvinnor
Födda 1851
Avlidna 1911
Personer inom Nederländernas näringsliv under 1800-talet
Personer inom Nederländernas näringsliv under 1900-talet
Feodor Kiseleff den yngre

Feodor Kiseleff (den yngre), född 14 februari 1823 i Helsingfors, död 7 augusti 1874 i Esbo, var en finländsk affärsman och industriidkare. Han var son till Feodor Kiseleff den äldre.

Kiseleff ledde tillsammans med sin bror Nikolai Kiseleff Tölö sockerbruk som grundats av fadern 1806. Han var med om att grunda Helsingfors gasverk 1860 och var en av intressenterna i Hangöbanan, som stod färdig 1873. Han var medlem av borgarståndet vid lantdagen 1872 och justitierådman i Helsingfors. Han köpte 1855 Alberga gård i Esbo, där familjen tillbringade somrarna och där en ny huvudbyggnad, sannolikt ritad av arkitekt Frans Ludvig Calonius, började uppföras 1873. Till den yttre brädfodringen användes bräder som härstammade från lådor i vilka man importerat råsocker till Tölö sockerbruk. Den ståtliga byggnaden kallades därför allmänt "Sockerslottet". Kiseleffs änka bodde i huset till sin död 1901, varefter gården övertogs av hennes systerdotter Aina Slöör.

Källor

Finländska företagsledare
Födda 1823
Avlidna 1874
Män
Personer från Helsingfors
Personer inom Finlands näringsliv under 1800-talet
Marek Karbarz

Marek Karbarz, född 22 juli 1950 i Charzewice, är en polsk före detta volleybollspelare.
Karbarz blev olympisk guldmedaljör i volleyboll vid sommarspelen 1976 i Montréal.

Källor 

Polska landslagsspelare i volleyboll (herrar)
Polska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1976
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1972 från Polen
Tävlande i volleyboll vid olympiska sommarspelen 1972
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1976 från Polen
Tävlande i volleyboll vid olympiska sommarspelen 1976
Volleybollspelare i CWKS Resovia
Volleybollspelare i Hutnik Kraków
Volleybollspelare i Arago de Sète
Volleybolltränare i Jeunes de Saint-Augustin
Polska idrottare under 1900-talet
Födda 1950
Levande personer
Män
Olfert Fischer

Johan Olfert Fischer, född 1 augusti 1747 i Köpenhamn, död där 18 februari 1829, var en dansk sjömilitär. Fischer är mest känd som befälhavare för flottan vid slaget vid Köpenhamn den 2 april 1801.

Fischer var son till sjöofficeren och direktören Olfert Fas Fischer och Anna Fischer, född Ackerman.

Militär karriär 
Fischer tillbringande merparten av sitt liv i den danska flottan. Han började sin militära karriär som kadett år 1763 och var, när han slutade i flottan 1825, viceamiral. Under en seglats till Ostindien år 1799 fick Fischer erkännande sedan han räddat sin besättning när deras linjeskepp Oldenborg drabbades av en storm i närheten av Kapstaden.

Slaget vid Köpenhamn 
Fischers höjdpunkt som sjöofficer kan sägas vara när han år 1801 förde befälet över flottan i försvaret av Köpenhamn. Han var vid det laget en erfaren och erkänt kompetent sjöofficer, men ska själv inför slaget ha menat att den danska flottan inte kunde besegra den brittiska motsvarigheten. Han har dock fått stort erkännande för det motstånd som den danska flottan under hans befäl kunde sätta emot britterna. Fischer skadades själv under sjöslaget, men överlevde. 

Efter sjöslaget fick Fischer inga fler betydelsefulla uppdrag som befäl.

Referenser

Noter 

Män
Födda 1747
Avlidna 1829
Personer från Köpenhamn
Danska amiraler