kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
European Golden League 2021 (damer)

European Volleyball League 2021 var den tolfte upplagan av damernas European Volleyball League, vid vilken landslag från 20 europeiska länder deltog. Turneringen hade två divisioner: Golden League (med tolv lag) och Silver League (med åtta lag). Bulgarien vann genom att i finalen besegra Kroatien.

Gruppsammansättning
Landslagen seedades enligt serpentinsystem baserat på deras europeiska ranking för landslag i januari 2020. Lagens rankings står inom parentes nedan.

Golden league

Silver league

Procedur för att bestämma placering i gruppen
 Antalet vunna matcher
 Matchpoäng (3 för vinst med 3-0 eller 3-1 i set, 2 för vinst 3-2 i set, 1 för förlust 2-3 i set och 0 för förlust 1-3 eller 0-3 i set)
 Setkvot
 Bollpoängskvot
 Om två lag är lika efter alla ovanstående jämförelser så hamnar det lag som vann deras inbördes möte överst. Om flera lag hamnar lika upprepas listpunkterna 1-3 för enbart lagens inbördes möten i gruppspelet.

Golden league
Alla tider är lokala.

Grupp A

|}

|}

Grupp B 

 
|}

|}

Grupp C

|}

|}

Ranking av näst bästa lag i varje grupp
Matcher mot fjärde laget i gruppen (om gruppen hade fyra lag) räknas inte i rankingen.

|}

Silver league
Alla tider är lokala.

Grupp A

|}

|}

Grupp B

|}

|}

Slutspel

Silver League
Arena:  Maribor, Slovenia
Alla tider är Central European Summer Time (UTC+02:00).

Semifinaler

|}

Match om tredjepris

|}

Final

|}

Golden League
Arena:   Ruse, Bulgaria
Alla tider är Eastern European Summer Time (UTC+03:00).

Semifinaler

|}

Match om tredjepris

|}

Final

|}

Slutplaceringar

Individuella utmärkelser 

Mest värdefulla spelare
  Zhana Todorova

Referenser

Externa länkar
European Golden League
European Silver League

Volleybollsäsongen 2020/2021
European Volleyball League
2021 i Bulgarien
Sportåret 2021
Laurentiussalen

Laurentiussalen (finska: Laurentius-sali) är ett konserthus i Lojo i sydvästra Finland. Salen som färdigställdes år 1983 är en del av Laurentiushuset vilket hyser bland annat ett dagis, skolor och en musikinstitut. Laurentiussalen med närmare 500 platser används främst för konserter och föredrag. Salen är Lojo stadsorkesters hemmascen. Byggnadens andra del, Sibeliusflygeln, kan användas för servering under pauserna samt för fester, utställningar och mindre mässor.

Akustiken i Laurentiussalen har planerats av Alpo Halme.

Källor 

Byggnader och anläggningar i Lojo
Konserthus i Finland
Byggnader invigda under 1900-talet
Pelikanmannen

Pelikanmannen (finska: Pelikaanimies) är en finsk barnfilm från 2004 med regi och manus av Liisa Helminen. Filmen baseras på Leena Krohns roman I människokläder: en stadsberättelse från 1989. Den lockade totalt 100 121 tittare 2004 och 2005. Pelikanmannen vann en Jussistatyett för ljuddesign och iscensättning. Den har även vunnit pris på Chicago International Children's Film Festival.

Filmen hade premiär i Finland den 17 december 2004 och i Sverige den 25 februari 2005.

Handling 
Emils föräldrar skiljer sig och Emil flyttar till stan med sin mamma. Bredvid Emils nya hem bor herr Lintu. I staden är herr Lintu en vanlig människa med i kostym, men egentligen är herr Lintu är en riktig fågel, en pelikan. Emil blir vän med herr Lintu. Senare träffar Emil även en tjej som heter Elsa.

Rollista 

 Kari Ketonen – herr Lintu (Pelikanmannen)
 Roni Haarakangas – Emil
 Inka Nuorgam – Elsa
 Jonna Järnefelt – portvakt
 Liisa Mustonen – Emils mamma
 Tommi Raitolehto – Emilis pappa
 Anu Viheriäranta – ballerinan Helena
 Ismo Kallio – vaktmästare
 Heikki Kinnunen – brevbärare
 Jussi Lampi – förvaltare
 Kristiina Elstelä – lotteriförsäljare
 Seppo Pääkkönen – vakt på djurparken
 Antti Pääkkönen – vakt på djurparken
 Anu Komsi – diva
 Björn Andresen – pianist
 Jorma Uotinen – von Rothbart
 Juha Varjus – vakt på djurparken
 Emma Grönqvist – balettlärare
 Katariina Lohiniva – caféchef
 Emma Lillqvist – flicka
 Kiureli Sammallahti – dragspelare
 Carl-Johan Häggman – trummis
 Leif Segerstam – dirigent

Svenska röster 
 Leif Andrée – Pelikanmannen
 Axel Skogberg – Emil
 Emilia Pudeck – Elsa
 Lena Carlsson – Emils mamma
 Anders Beckman – Emils pappa
 Eva Bysing – lottförsäljaren
 Anki Larsson – portvakten
 Claes Ljungmark – brevbäraren
 Leif Westerlund – vaktmästaren
 Övriga roller – Tanja Svedjeström, Eliot Guzman Barve, Vanja Bolme, Maria Bolme
 Regi – Maria Bolme
 Produktion – Per Janérus
 Ljudtekniker – Leif Westerlund, Linda Forsén
 Svensk dubbning producerades av CinePost Studios

Produktion 
Filmens regissör och manusförfattare Liisa Helminen började planera ett manus till filmen redan 2001 och på våren nästa år började ett filminspelningsteam väljas ut.

I början av 2003 var manuset färdigt och den 9 juni 2003 inleddes filminspelningen på Torkelsbacken i Berghäll, Helsingfors och pågick i 47 dagar. På Högholmen i Helsingfors i november samma år togs de sista bilderna till filmen.

Källor

Externa länkar 
 Pelicanman.net – officiell hemsida   
Finländska filmer baserade på romaner
Finländska dramafilmer
Finländska filmer 2004
Charmosynopsis

Charmosynopsis är ett fågelsläkte i familjen östpapegojor inom ordningen papegojfåglar. Släktet omfattar endast två arter:
 Burulorikit (C. rubronotata)
 Felorikit (C. placentis)

Arterna placeras traditionellt i släktet Charmosyna. Genetiska studier visar dock att arterna i släktet inte står varandra närmast.

Referenser

Externa länkar

Östpapegojor
Fågelsläkten
Saudareos

Saudareos är ett fågelsläkte i familjen östpapegojor inom ordningen papegojfåglar. Släktet omfattar fem arter:
 Mindanaolorikit (S. johnstoniae)
 Irislorikit (S. iris)
 Sulalorikit (S. flavoviridis)
 Gulörad lorikit (S. meyeri) – behandlades tidigare som underart till flavoviridis 
 Praktlorikit (S. ornata)

Arterna placerades tidigare i Psitteuteles (irislorikit) och Trichoglossus (övriga). Genetiska studier visar dock att dessa arter bildar en egen grupp.

Referenser

Externa länkar

Östpapegojor
Fågelsläkten
Idrottsparkens metrostation

Idrottsparken () är en metrostation inom Helsingfors metro som togs i bruk år 2017. 

Stationen ligger söder om Hagalunds idrottspark i Esbo och kallades tidigare Bågparkens station. Den ligger 27 meter under marken och är i motsats till västmetrons övriga stationer inte insprängd i berggrunden.

Taket hålls upp av tretton stora pelare och väggarna är dekorerade med paneler som anknyter till stationens namn. Det är den enda metrostationen med dagsljus på perrongen.

Källor

Helsingfors metrostationer
Esbo
Järnvägsstationer invigda 2017
2017 i Finland
Whitchester

Whitchester var en civil parish 1866–1955 när det uppgick i Heddon-on-the-Wall, i grevskapet Northumberland i England. Civil parish var belägen 20 km från Morpeth och hade  invånare år 1951.

Referenser

Externa länkar 

 

Tidigare civil parishes i Northumberland
Heddon-on-the-Wall
Ängskulla metrostation

Ängskulla () är en metrostation inom Helsingfors metro som togs i bruk år 2017. 

Stationen är en del av ett affärscentrum i stadsdelen Ängskulla i Esbo och väggarna är dekorerade med Mari Rantanens verk Sommaräng i rött och grönt målat på 60×60 centimeters metallplattor. Färgerna  är inspirerade av  
rallarrosens och gräsets färger.

Källor

Externa länkar

Helsingfors metrostationer
Esbo
Järnvägsstationer invigda 2017
2017 i Finland
Whitridge

Whitridge var en civil parish 1866–1955 när det uppgick i Netherwitton, i grevskapet Northumberland i England. Civil parish var belägen 14 km från Morpeth och hade  invånare år 1951.

Referenser

Externa länkar 

 

Tidigare civil parishes i Northumberland
Netherwitton
Palle Lykke Jensen

Palle Lykke Jensen, född 4 november 1936 i Ringe, Danmark, död 19 april 2013 i Antwerpen, Belgien, var en professionell dansk cyklist, främst aktiv som bancyklist. Hans största framgångar togs i sexdagarslopp, av vilka han vann 21 av 122 starter. Under sin karriär körde han i par med flera av dåtidens stora sexdagarsryttare bl.a. Kay Werner Nielsen, Freddy Eugen och Rik Van Steenbergen. 

Fyra gånger var han dansk proffsmästare i sprint: 1958, 1959, 1960 och 1961. År 1962 vann han European Omnium Criterio. Förutom hans många segrar i bancykling, vann han även en 3:e plats i Gent-Wevelgem 1966. Palle Lykke deltog även för Danmark i linjeloppet vid OS 1956 i Melbourne. 1969 avslutade han sin karriär vid 32 års ålder, efter att ha vunnit sexdagarsloppet i Berlin samma år.

Referenser
 Palle Lykke på Gravplats Danmark.
 Palle Lykke på Cyclingworld.
 Palle Lykke på Veloveritas.
 Palle Lykke på Felt.DK
 Meritlista - 1.
 Meritlista - 2.
 Meritlista - 3.

Danska idrottare under 1900-talet
Danska idrottare under 2000-talet
Danska tävlingscyklister
Personer från Fåborg-Midtfyns kommun
Män
Födda 1936
Avlidna 2013
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1956 från Danmark
Tävlande i cykling vid olympiska sommarspelen 1956
Witton Shields

Witton Shields var en civil parish 1866–1955 när det uppgick i Netherwitton, i grevskapet Northumberland i England. Civil parish var belägen 9 km från Morpeth och hade  invånare år 1951.

Referenser

Externa länkar 

 

Tidigare civil parishes i Northumberland
Netherwitton
HD 191408

HD 191408 ( eller HR 7703) är en dubbelstjärna i den södra delen av stjärnbilden  Skytten. Den har en skenbar magnitud av ca 5,31 och är svagt synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 166,3 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 20 ljusår (ca 6 parsek) från solen. Den rör sig närmare solen med en heliocentrisk radialhastighet på ca -129 km/s och kommer att ligga på ett avstånd av 6,7 ljusår från solen om ca 41 100 år.

Egenskaper
Primärstjärnan HD 191408 A är en solliknande gul till vit stjärna i huvudserien av spektralklass K2.5 V. Den har en massa som är ca 0,65 solmassor, en radie som är ca 0,66 solradier och har ca 0,26 gånger solens utstrålning av energi från dess fotosfär vid en effektiv temperatur av ca 5 100 K. 

Följeslagaren HD 191408 B är en svag stjärna av spektralklass M4 V, som har en massa som är ca 0,24 solmassor, en radie som är ca 0,28 solradier. De två stjärnorna har en vinkelseparation på 7,10 bågsekunder, vilket motsvarar en uppskattad halv storaxel på 56,30 AE för deras omloppsbana. Konstellationen har undersökts med avseende på överskott av infraröd strålning men ingen sådan har observerats. Data om radial hastighet som samlats in under en period av 12 år har undersökts för tecken på periodicitet orsakad av en planet som kretsar på ett avstånd av 3-6 AE, men ingen upptäcktes. En liten linjär trend i primärstjärnans radiella hastigheter beror förmodligen på följeslagaren.

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/99461/hr7703.

		
Stjärnbilden Skytten
HD-objekt
HR-objekt
Glieseobjekt
Huvudseriestjärnor klass K
Huvudseriestjärnor klass M	
Dubbelstjärnor
Solliknande stjärnor
Wreighill

Wreighill var en civil parish 1866–1955 när det uppgick i Hepple, i grevskapet Northumberland i England. Civil parish var belägen 8 km från Rothbury och hade  invånare år 1951.

Referenser

Externa länkar 
 

Tidigare civil parishes i Northumberland
Hepple
Rudchester

Rudchester eller Rouchester är en ort i civil parish Heddon-on-the-Wall, i grevskapet Northumberland i England. Orten är belägen 20 km från Morpeth. Rudchester var en civil parish 1866–1955 när det uppgick i Heddon-on-the-Wall. Civil parish hade  invånare år 1951.

Referenser

Externa länkar 

 

Orter i Northumberland
Tidigare civil parishes i Northumberland
Heddon-on-the-Wall
Ole Ritter

Ole Jørgen Phister Ritter, född 29 augusti 1941 i Slagelse, är en före detta dansk professionell cyklist som specialiserade sig på enkelstarter. Som amatör fick han sitt genombrott 1962, där han tog två silvermedaljer vid världscupen i Italien, samma år blev han även dansk mästare i linjelopp, 1966 vann han nordiska mästerskapet i samma gren. Ole Ritter deltog i de olympiska spelen i Tokyo 1964 och blev nr 7 i lagloppet 100 km, och nr 74 i linjeloppet.

Biografi
Ole Ritter blev proffs 1967 för Germanvox-Wega-laget, samma år vann han den individuella tempoetappen i Giro d’Italia före Rudi Altig, Eddy Merckx och Jacques Anquetil.
Ritter har deltagit nio gånger i Giro d'Italia, och är hittills den mest framgångsrika danska cyklisten i Giro d'Italia. Han har vunnit tre etappsegrar totalt, två på individuellt tempo. Han är den dansk som hittills uppnått bästa totalplacering i  Giro d'Italia med en sjundeplats 1973. Ritter körde också Tour de France 1975, och slutade tvåa på den 18:e etappen,  med en totalplacering på 47:e plats.

1968 åkte Ritter till Mexico City för att sätta ett nytt världsrekord i entimmes banlopp. Rekordet säkrades med 48, 653 km, först 1972 kunde Eddy Merckx slå rekordet med 49, 431 km.

1974, vid 33 års ålder, åkte Ritter till Mexiko igen för att slå rekordet. Försöket misslyckades, men han slog sitt personliga rekord med 48, 879 km. Ritters försök att återerövra det eftertraktade rekordet skildras i Jørgen Leths dokumentärfilm Den umulige time.

I slutet av sin karriär blev Ritter återigen Danmarks cykelhjälte när han deltog i de återinförda sexdagarsloppen. Han vann tre gånger: 1974, 1975 och 1977.

Efter avlutad karriär blev han cykelkommentator på TV.

Referenser
 Ole Ritters meritlista - 1.
 Ole Ritters meritlista - 2.

Externa länkar
Länk till Jørgen Leths film Den umulige time.

Danska idrottare under 1900-talet
Danska idrottare under 2000-talet
Danska tävlingscyklister
Personer från Slagelse
Födda 1941
Män
Levande personer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1964 från Danmark
Tävlande i cykling vid olympiska sommarspelen 1964
Joakim Blaschke

Joakim Blaschke, född 14 september 1977, är en svensk f d häcklöpare. Han har tagit flera SM-medaljer både utomhus (110 meter häck) och inomhus (60 meter häck). Han deltog även i EM i friidrott i Göteborg 2006 där han blev utslagen i försöken.

Personliga rekord 

Utomhus 
110 meter häck – 13,77 (Karlskrona 28 juli 2006)

Inomhus 
60 meter häck - 7,87 (Göteborg 25 februari 2007)

Referenser

Fotnoter

Födda 1977
Levande personer
Män
Svenska häcklöpare
Svenska idrottare under 2000-talet
Reinildo Mandava

Reinildo Isnard Mandava, född 21 januari 1994, är en moçambikisk fotbollsspelare som spelar för Atlético Madrid i La Liga.

Klubbkarriär 
Den 31 januari 2022 värvades Mandava av Atlético Madrid, där han skrev på ett 3,5-årskontrakt.

Landslagskarriär 
Mandava debuterade för Moçambiques landslag den 23 maj 2014 i en 4–0-förlust mot Marocko.

Meriter 
 Lille

 Ligue 1: 2020/2021
 Trophée des Champions: 2021

 Moçambique

 Tvåa i COSAFA Cup: 2015

Individuellt

 Årets lag i Ligue 1: 2020/2021

Källor

Noter 

Moçambikiska fotbollsspelare
Moçambikiska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Belenenses SAD
Spelare i Lille OSC
Spelare i Atlético Madrid
Spelare i LigaPro
Spelare i Primeira Liga
Spelare i Ligue 1
Spelare i La Liga
Födda 1994
Levande personer
Män
Personer i Moçambique under 2000-talet
Jørgen Leth

Jørgen Leth, född 14 juni 1937 i Århus, är en dansk journalist, författare, filmare och cykelkommentator. Hans karriär som journalist började på Dagbladet Aktuelt 1959, och han var senare på Politiken.

På 1960-talet var han en del av avantgardet i Köpenhamn tillsammans med Per Kirkeby, Bjørn Nørgaard med flera, och han debuterade med diktsamlingen Gult Lys 1962 och kortfilmen Stopforbud 1963.

Jørgen Leth är också känd för att ha skrivit och regisserat över 40 lång- och dokumentärfilmer. Mest anmärkningsvärda är hans antropologiska filmer, inklusive mästerverket Det perfekte menneske, samt hans dokumentärer om cykling, Stjernerne og vandbærerne, En vårdag i helvetet och Den umulige time, om Ole Ritters entimmes lopp i Mexiko 1974.

Jørgen Leth har även regisserat filmer om bordtennis och den baskiska nationalsporten pelota. På 1970-talet var han även verksam på filmfronten som konsult åt Kortfilmsrådet (1971–1973) och programredaktör för Statens Filmcentral (1975–1977).

I början av 1990-talet blev Jørgen Leth populärt känd som poetisk cykelkommentator på Danska TV 2, tillsammans med sin partner Jørn Mader. 2005 publicerade han sin självbiografi Det uperfekte menneske, och han anklagades för att ha sexslavar – ett påstående som senare avvisades.

År 2000 utnämndes Jørgen Leth till dansk honorärkonsul i Haiti, där han bodde från 1991 till 2010. När hans hus i Jacmel förstördes av jorbävningen 2010, förlorade Leth alla sina tillhörigheter förutom en bärbar dator med filminspelningar. Jørgen Leth själv klarade sig oskadd från jordbävningen och räddades av sin assistent.

Kontrovers
Han väckte kontrovers i Danmark efter publiceringen av sin självbiografi  Det uperfekte menneske. Den inkluderade en redogörelse för sexuella relationer med den 17-åriga dottern till hans kock på Haiti. 
Detta skapade en mediestorm i Danmark, delvis på grund av hans plan att göra en film som hette Det erotiska menneske, finansierad av det Danska filminstitutet, i samarbete med Danmarks Radio och Nordisk Film och TV-kommissionen.

Kontroversen upprörde flera grupper i Danmark, på grund av kontroversen, avskedades han som kommentator på TV 2. Leth övervägde då att stoppa sin film, men vännen och filmskaparen Lars von Trier lovade att hjälpa honom, som exekutiv producent för filmen, för att stödja Leths konstnärliga arbete. Filmen hade premiär på Toronto International Film Festival i september 2010. Filmen fick svaga recensioner som ansåg att den var "smutsig-gammal-man-biografi" och kolonialistisk exploatering.

Jørgen Leth har varit gift fyra gånger, och har barnen,  Kristian Leth, Karoline Leth, Tomas Leth och filmregisören  Asger Leth.

Referenser

Externa länkar 
 Dokumetär om Jørgen Leth på danska TV2.
 Jørgen Leths blog 2007 - 2014.
 
 

Danska filmregissörer
Danska författare under 1900-talet
Danska författare under 2000-talet
Danska journalister under 1900-talet
Danska journalister under 2000-talet
Danska poeter
Personer från Århus
Födda 1937
Män
Levande personer
DanceLife

DanceLife (även känt som J.Lo's DanceLife) är ett amerikanskt realityprogram med inriktning på dans skapat av Jennifer Lopez (som även var exekutiv producent för programmet) och syskonen Maurissa och Kevin Tancharoen som sändes på MTV under 2007. I serien får man följa sju stycken dansare som strävar efter att få komma in i den professionella dansens värld samt att "försöka" ta sig hela vägen till Hollywood. Bland alla de sju deltagarna syns bland annat Blake McGrath och Kenny Wormald. 

DanceLife hade premiär på MTV den 15 januari 2007 och avslutades sedan därefter den 5 mars samma år. Programmet gästades även av kända profiler som Ashlee Simpson, Nelly Furtado, Mary J. Blige, Omarion, The Pussycat Dolls och Ashley Roberts.

Referenser

Amerikanska TV-serier från 2000-talet
TV-seriestarter 2007
TV-serieavslutningar 2007
Engelskspråkiga TV-serier
Reality-program
Mattby metrostation

Mattby () är en metrostation inom Helsingfors metro som togs i bruk år 2017. 

Stationen ligger i köpcentret Iso Omena i stadsdelen Mattby i Esbo och var ändstation på linje M2 under västmetrons första fas. Innertaket består av vitmålade aluminiumplattor med olika form som skall påminna om lätta sommarmoln och rimfrost.

Källor

Externa länkar

Helsingfors metrostationer
Esbo
Järnvägsstationer invigda 2017
2017 i Finland
Fallowlees

Fallowlees var en civil parish 1866–1955 när det uppgick i Hollinghill, i grevskapet Northumberland i England. Civil parish var belägen 9 km från Rothbury och hade  invånare år 1951.

Referenser

Externa länkar 

 

Tidigare civil parishes i Northumberland
Mousen

Mousen eller Mouson eller Mowson var en civil parish 1866–1955 när det uppgick i Belford, i grevskapet Northumberland i England. Civil parish var belägen 20 km från Alnwick och hade  invånare år 1951.

Referenser

Externa länkar 

 

Tidigare civil parishes i Northumberland
Belford, England
James G. Roche

James Gerard Roche, född 16 december 1939 i Brooklyn, New York, är en amerikansk tidigare sjöofficer och företagsledare i försvarsindustrin som från juni 2001 till januari 2005 var USA:s flygvapenminister.

Biografi
Roche tog bachelorexamen vid Illinois Institute of Technology och tjänstgjorde därefter från 1960 till 1983 som officer i USA:s flotta; gick i pension med captain som slutgrad. 1966 tog Roche masterexamen i operationsanalys vid Naval Postgraduate School och 1972 doktorsexamen i företagsekonomi vid Harvard Business School. Han var under sin tid i flottan bland annat fartygschef för jagaren USS Buchanan (DDG-14), kommenderad till Policy Planning Staff på USA:s utrikesdepartement samt vid Office of Net Assessment i OSD. Under det följande året arbetade han för Demokraternas stab i senatens försvarsutskott. Från 1984 och fram till 2001 arbetade Roche i olika chefsbefattningar inom Northrop Corporation, som 1994 sammanslogs med Grumman Aircraft Engineering Corporation till Northrop Grumman.

I likhet med USA:s arméminister Thomas E. White och USA:s marinminister Gordon R. England rekryterades Roche av USA:s försvarsminister Donald Rumsfeld till deras respektive befattningar för deras erfarenheter inom näringslivet. Dennes ämbetstid som chef för USA:s flygvapendepartement överlappade i stort med general John P. Jumper som flygvapenstabschef och de båda herrarna gjorde flera medieframträdanden tillsammans på C-SPAN och hos Larry King på CNN. Under ämbetsperioden inträffade 11 september-attackerna, liksom inledningen av Operation Enduring Freedom och genomförandet av Operation Iraqi Freedom. Under samma perioden framkom även anklagelser om våldtäkter av kvinnliga kadetter på United States Air Force Academy som föranledde Roche och Jumper att vidta åtgärder. Roche försökte driva igenom ett leasingavtal med Boeing om modifierade 767:or för att ersätta äldre lufttankningsflygplan i USA:s flygvapen, något som senator John McCain var djupt kritisk till och hävdade var dyrare än att köpa flygplanen rakt av. Generalinspektören i USA:s försvarsdepartement inledde en utredning om missbruk av tjänsteställning gällande Roche för att ha skrivit ett rekommedationsbrev i tjänsten i strid med försvarsdepartementets etikregelverk, en utredning som var klar först efter dennes avgång. 

Roche avgick samma dag som George W. Bush svors in för andra gången som USA:s president. I maj samma år valdes han in i bolagsstyrelsen för Orbital Sciences Corporation.

Referenser

Noter

Externa länkar
 Framträdanden på C-SPAN

Män
Födda 1939
Levande personer
Alumner från Illinois Institute of Technology
Alumner från Naval Postgraduate School
Alumner från Harvard Business School
Personer som tjänstgjort i USA:s flotta
Amerikanska företagsledare
USA:s flygvapenministrar
Amerikanska militärer under 1900-talet
Personer från Brooklyn
Lepilemur hollandorum

Lepilemur hollandorum är en primat i släktet vesslemakier som förekommer på nordöstra Madagaskar. Arten skiljer sig i sina genetiska egenskaper från nära släktingar som Lepilemur mustelinus.

Vuxna exemplar är 293 till 337 mm långa (huvud och bål) och har en 268 till 294 mm lång svans. Ett exemplar vägde 990 g. På huvudet, på axlarna och på främre delen av ryggen är pälsen ljus rödgrå och den blir sedan ännu ljusare gråbrun. Ett otydligt svart mönster på huvudets topp bildar ett uppochnervänt Y. Mönstrets linje kan fortsätta på ryggens främre del. Undersidan är täckt av ljusgrå päls. De rosa öronen är synliga utanför pälsen. På svansen blir pälsen fram till spetsen mörkbrun eller svart.

Utbredningsområdet är en kuperad region i Mananara Nord District på nordöstra Madagaskar. Det är uppskattningsvis upp till 400 km² stort och ligger ungefär 300 meter över havet. Arten lever där i regnskogar.

Individerna är nattaktiva och klättrar i träd samt hoppar. Troligtvis äter de främst blad.

Beståndet hotas av skogens omvandling till odlingsmark och av jakt för köttets skull. Enligt en uppskattning från 2013 dödas cirka 6 800 exemplar per år. IUCN listar arten som akut hotad (CR).

Referenser 

Vesslemakier
hollandorum
Däggdjur i etiopiska regionen