kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Little Rock Air Force Base

Little Rock Air Force Base är en militär flygplats  tillhörande USA:s flygvapen som är belägen i Pulaski County i delstaten Arkansas. Basen är belägen 27 km nordost om delstatshuvudstaden Little Rock och ligger närmast staden Jacksonville.

Basens värdförband är 19th Airlift Wing (19 AW) (som ingår i Air Mobility Command) och som är det enskilda förbandet i USA med det största antalet C-130 Hercules.

Bakgrund

Bygget av basen ägde rum under det kalla kriget och den togs i bruk 1955. Ursprungligen var den avsedd för bombflygplan inom Strategic Air Command (SAC) som B-47 Stratojet. Från 1962 byggdes flera robotsiloer för interkontinentala ballistiska robotar av typ Titan II i den kringliggande omnejden och dessa kom att drivas genom 308th Strategic Missile Wing. På 1970-talet kom basens huvudinriktning att skifta från bombflyg till transportflyg med C-130 Hercules, även om robotorna kvarstod som en sidofunktion.

Den 18 september 1980 skedde den så kallade "Damascus-incidenten" vid robotsilo 374–7 då en tekniker utförde underhåll av en Titan II-robot och råkade av misstag tappa en hylsnyckel som träffade en av robotens bränsletankar och som orsakade en läcka av explosivt raketbränsle. Området evakuerades och bränslet exploderade följande dag och en person omkom. Stridsdelen W-53 med kärnvapenladdning kastades 30 meter upp i luften, men den detonerade inte pga dess säkerhetsfunktioner med redundanta system. 308th Strategic Missile Wing och dess robotar togs ur drift 1987.

Verksamhet

Värdförbandet är 19th Airlift Wing (19 AW) som ingår in 18th Air Force och Air Mobility Command och som flyger med C-130 Hercules. Dessutom finns 913th Airlift Group som ingår i Air Force Reserve och som är associerad med 19 AW (dvs använder samma flygplan) och förstärker dem. Vidare finns även 189th Airlift Wing (189 AW) i Arkansas flygnationalgarde som även de flyger med C-130.

På basen finns även 314th Airlift Wing (314 AW) som ingår i Air Education and Training Command och som utgör den primära utbildningsfunktionen inom USA:s försvarsdepartement för utbildning av piloter, navigatörer och övrig besättningspersonal för de olika varianterna av C-130 Hercules.

Referenser

Externa länkar 
 littlerock.af.mil

Flygplatser i Arkansas
Pulaski County, Arkansas
Militära anläggningar i Arkansas
Militära flygplatser i USA
Fjärdgrund, Umeå

Fjärdgrund är en fyr som står på den lilla ön Fjärdgrundet vid inloppet till Umeå hamn. Den byggdes 1907 i samband med att en ny farled utprickades för insegling till den dåvarande hamnen i industrisamhället Holmsund. Fjärdgrund var angöringsfyren, den fyr som man skulle ta sikte på när man befann sig långt ute till havs. Det var en av de sista bemannade fyrplatserna som anlades i Sverige.

Fyren hette ursprungligen Holmsunds fyr men bytte namn till Fjärdgrund 1922. Den uppfördes som ett runt betongtorn med en linsapparat av andra ordningen. I anslutning till tornet placerades ett bostadshus av trä i två våningar med två tjänstebostäder. Både fyren och bostadshuset ritades av Gerhard Hagström. År 1944 installerades dalén-ljus. Sedan fyren elektrifierats och automatiserats revs bostadshuset 1955. År 1976 försågs det vita fyrtornet med ett brett rött band.

Referenser

Noter

Byggnader och anläggningar i Umeå kommun
Fyrar i Sverige
Arkitekturåret 1907
1907 i Sverige
Taborkyrkan

Taborkyrkan är belägen i Ingå kommun i Nyland. Den tillhör Ingå svenska metodistförsamling. Kyrkan byggdes 1925. Tomten och medel för att bygga kyrkan donerades 1924 av juvelerare Ferdinand Timper.

Bilder

Referenser 

Kyrkobyggnader i Nyland
Kyrkobyggnader invigda 1925
Byggnader och anläggningar i Ingå
1925 i Finland
J. Edgar Hoover Building

J. Edgar Hoover Building är en byggnad i Washington, D.C. belägen längs med Pennsylvania Avenue som sedan invigningen 1975 fungerar som huvudkontor för Federal Bureau of Investigation (FBI). Byggnaden är postumt namngiven efter J. Edgar Hoover som var mångårig chef för FBI. Byggnaden förvaltas av General Services Administration (GSA) och är uppförd i brutalistisk stil.

När den invigdes var den byggd för publika guidningar, dessa upphörde efter 11 septemberattackerna 2001, men återkom under 2008. Byggnaden har under senaste decenniet uppvisat stort slitage och från 2012 började GSA leta efter en ersättningsbyggnad någonstans i Washingtons storstadsområde med närhet till tunnelbanan.

Referenser

Noter

Externa länkar 

Byggnader och anläggningar i Washington, D.C.
FBI
Brutalistisk arkitektur
Arkitekturåret 1975
1975 i USA
Karl Forssberg

Karl Anders Forssberg, född den 5 november 1932 i Sollefteå, död den 10 juli 2015 i Älvsjö, var en svensk militär.

Forssberg blev kapten vid Västernorrlands regemente 1965 och vid Västerbottens regemente 1968. Han befordrades till överstelöjtnant 1972 och till överste 1982. Forssberg blev chef för underrättelseavdelningen vid Försvarsstaben 1976, armé-, marin- och flygattaché i Köpenhamn 1982 och ställföreträdande regementschef vid Hälsinge regemente 1986. Efter att ha befordrats till överste av första graden var han chef för Västernorrlands regemente och befälhavare i Västernorrlands försvarsområde 1989–1993. Forssberg blev riddare av Svärdsorden 1974.

Källor 

 Kungl. Västernorrlands regemente i Sveriges statskalender 1965
 
 Svenska Dagbladet den 7 juni 1974, sidan 22
 
 
 
 Hälsinge regemente i Sveriges statskalender 1988
 Västernorrlands regemente i Sveriges statskalender 1990
 Dödsannons på Tillminne.se

Överstar i svenska armén
Svenska regementschefer
Försvarsområdesbefälhavare
Svenska attachéer
Riddare av Svärdsorden
Svenska militärer under 1900-talet
Militärer från Sollefteå
Födda 1932
Avlidna 2015
Män
Fenty Beauty

Fenty Beauty är ett amerikanskt kosmetikföretag grundat 2017 av artisten Rihanna. Sminkmärket är känt för att saluföra kosmetikprodukter för alla hudtoner, inte bara de som traditionellt passar för personer med ljus hudfärg. Sminkkollektionen utsågs av tidskriften Time till en av 2017 års 25 bästa innovationer. Företaget är samägt till 50 procent av lyxvarukonglomeratet LVMH.

Källor 

Smink
Företag bildade 2017
Amerikanska skönhetsföretag
Amerikanska samriskföretag
Företag i San Francisco
Rihanna
LVMH
Amerikanska varumärken
HD 91496

HD 91496 är en ensam stjärna belägen i den södra delen av stjärnbilden Kölen. Den har en skenbar magnitud av ca 4,92 och är svagt synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallax enligt Gaia Data Release 2 på ca 3,1 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 1 040 ljusår (ca 320 parsek) från solen. Den rör sig bort från solen med en heliocentrisk radialhastighet på ca 13 km/s.

Egenskaper
HD 91496 är en orange till gul jättestjärna av spektralklass K4/5 III. Den misstänkts ha varierande ljusstyrka, men detta har inte bekräftats.  Den har en massa som är ca 6 solmassor, en radie som är ca 115 solradier och har ca 2 790 gånger solens utstrålning av energi från dess fotosfär vid en effektiv temperatur av ca 3 900 K.

HD 91496 har en sex magnituder svagare följeslagare med en separation av 33 bågsekunder. Denna är dock en avlägsen bakgrundsstjärna.

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/51495/hd91496.

 

		
Stjärnbilden Kölen
HR-objekt
HD-objekt
Orangea jättar
Misstänkta variabler
Bindstyckemetoden

Bindstyckemetoden eller bindstycksgjutning är en äldre metod inom gjutning och främst metallgjutning. Metoden används för tillverkning av gjutformar när syftet är att tillverka gjutdetaljer med oregelbundna former eller avancerade mönster. Till exempel fingrar på en hand eller ett konstföremål med tredimensionella ornamenteringar. Bindstyckemetoden är därför vanlig inom konstgjutning. När metoden används kallas gjutformens bitar för bindstycken vilka binds samman med järntråd eller liknande innan smältan hälls i formen.

När bindstyckena avlägsnas från den stelnade gjutdetaljen kan de lämna gjutsömmar efter sig. Dessa gjutsömmar avslöjar var skarvarna mellan bindstyckena varit. Ofta är gjutdetaljen efterbearbetad av en gördelmakare så att gjutsömmarna är borta. Annars kan sömmarna sitta kvar och berätta något om att bindstyckemetoden har använts.

Det går att se på föremål från yngre bronsålder att bindstyckemetoden använts. Till exempel på spännbucklor från den tiden. Konstruktören och industrimannen Samuel Owen införde bindstyckemetoden i sitt gjuteri utanför Norberg i början av 1800-talet.

Till skillnad från metoden cire perdue där gjutformen måste slås sönder för att få ut gjutdetaljen kan gjutformar av bindstycken användas flera gånger. Bindstycksgjutning har slutat användas som metod inom industrin.

Se även 
 Metallbearbetning

Referenser 

Gjutning
Metallbearbetning
Fontana del Museo dell'Ara Pacis

Fontana del Museo dell'Ara Pacis är en fontän vid Via di Ripetta i Rione Campo Marzio i Rom. Fontänen, som är belägen vid museet Ara Pacis, ritades av arkitekten Richard Meier och invigdes år 2006. Meier, som ritade museet, planlade även den öppna platsen framför kyrkorna San Girolamo degli Schiavoni och San Rocco.

Bilder

Källor

Noter

Webbkällor

Externa länkar

Fontäner i Rom
Rione Campo Marzio
Arkitekturåret 2006
Yowamushi pedaru

, är en sportrelaterad mangaserie skriven och tecknad av Wataru Watanabe. Den ges ut av Akita Shoten i magasinet Shūkan Shōnen Champion sedan februari 2008. Flera animer och medföljande filmer baserad på serien har gjorts av TMS Entertainment. Handlingen kretsar kring cyklisten Onoda Sakamichi och hans tävlingar i cykelklubben Sohoku. I Japan har Yowamushi pedaru sålts i 17 miljoner exemplar.

Referenser

Externa länkar 

 Officiell webbplats 
 Yowamushi pedaru på Anime News Network 

Mangaserier
Animeserier baserade på manga
Shōnen
Spelfilmsadaptioner av anime och manga
Jefferson Tabinas

Jefferson Tabinas, född 7 augusti 1998 i Tokyo prefektur, är en filippinsk fotbollsspelare.

Tabinas började sin karriär 2017 i Kawasaki Frontale. Efter Kawasaki Frontale spelade han för FC Gifu och Gamba Osaka. 2021 flyttade han till Mito HollyHock. 

Tabinas spelade 3 landskamper för det filippinska landslaget.

Källor

Noter

Män
Födda 1998
Levande personer
Personer från Tokyo prefektur
Filippinska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Kawasaki Frontale
Spelare i FC Gifu
Spelare i Gamba Osaka
Spelare i Mito HollyHock
Filippinska idrottare under 2000-talet
Nasrullah Khan

Nasrullah Khan, född 1874, död 1920, var en afghansk monark. Han var Afghanistans regent under en vecka 1919. Han efterträdde sin far och efterträddes av sin halvbror Amanullah Khan.

Referenser 

Födda 1874
Män
Avlidna 1920
Personer i Afghanistan under 1900-talet
Personer från Kabul
Veoneer

Veoneer är ett svenskt börsnoterat aktiebolag som arbetar med aktiv säkerhet inom bilindustrin.

Veoneer är en avknoppning från bilsäkerhetsföretaget Autoliv och bildades 2018 för att fokusera på den aktiva säkerheten inom bilindustrin medan Autoliv fortsatt arbetar med den passiva säkerheten.

Exempel på produkter som Veoneer tillverkar:
 Radarsystem för adaptiva farthållare
 Night Visionsystem för mörkerkörning
 Döda vinkel-sensorer

Veoneer har c:a 7000 anställda globalt, och drygt 1500 i Sverige, och en produktionsenhet i Vårgårda i Västergötland.

Referenser

Externa länkar 
Officiell webbplats

Företag bildade 2018
Svenska tillverkare av fordonsdelar
Företag i Stockholms kommun
Företag listade på NYSE
Multinationella företag
Sher Ali Khan

Sher Ali Khan, född på 1820-talet (1823 eller 1825), död 1879, var en afghansk monark.

Sher Ali Khan var Afghanistans regent två gånger: mellan 1863 och 1866, och från 1868 till 1879. Han var gift med Mirmon Ayesha, som agerade som hans rådgivare.

Referenser 

Födda 1820-talet
Män
Avlidna 1879
Personer i Afghanistan under 1800-talet
Shah Shujah Durrani

Shah Shujah Durrani, född 1785, död 1842, var en afghansk monark. Han var Afghanistans regent två gånger: mellan 1803 och 1809, och från 1839 till 1842.

Referenser 

Födda 1785
Män
Avlidna 1842
Personer i Afghanistan under 1800-talet
Wazir Akbar Khan

Wazir Akbar Khan, född 1816, död 1845, var en afghansk monark. Han var Afghanistans regent mellan 1842 och 1845.

Referenser 

Födda 1816
Män
Avlidna 1845
Personer i Afghanistan under 1800-talet
Marbot

Marbot (franska: ) kan syfta på:

Personer 
 Jean-Antoine Marbot (1754–1800), fransk general och politiker
 Adolphe Marbot (1781–1844), fransk general
 Marcellin Marbot (1782–1854), fransk general

Platser 
 Avenue des Généraux Marbot, en allé i Altillac
 Place Marbot, en plats i Beaulieu-sur-Dordogne

Franska efternamn
Anne Rambach

Anne Rambach, född 14 maj 1970 i Saint-Brieuc i Bretagne, är en fransk författare av kriminal- och spänningsromaner. Hon är också engagerad i jämlikhetsfrågor och de homosexuellas rättigheter.

Biografi 
Anne Rambach har studerat litteratur. På 1990-talet var hon aktiv i "Act-Up Paris", en organisation som verkade mot aids.Tillsammans med sin livspartner Marine Rambach har hon bland annat skrivit för TV och drivit ett förlag med inriktning på homolitteratur. Hon verkar för jämlikhet mellan könen och de homosexuellas rättigheter.Som romanförfattare debuterade hon 2000 med första delen i den så kallade Tokyo-trilogin.Paret har två barn och är bosatt i Paris.

Författarskap 
Anne Rambach inledde sitt författarskap med en trilogi , Tokyo Chaos, Tokyo Atomic och Tokyo Mirage. Det är kriminalromaner med huvudpersonen Yanko Go, en ung kvinnlig polis i USA med japanska rötter. Hon skickas av underrättelsetjänsten till Tokyo där hon dras in i dramatiska händelseförlopp med ett terrorattentat och annan kriminalitet. I Tokyo Atomic inträffar mord i anslutning till en anläggning för omhändertagande av kärnkraftsavfall.I Tokyo Mirage hamnar huvudpersonen i en utredning av brott med koppling till maffiagrupper.  Success Story utspelar sig i Miami där en svart kvinna blir dödad utanför sitt hem. Utredningen visar att hennes bortadopterade son är stjärna i ett amerikanskt fotbollslag. Politiska och ekonomiska intressen komplicerar fallet  Bombyx, Doft av ondska och Förödelse är fristående spänningsromaner med frilansjournalisten Diane Harpmann som huvudperson.Bombyx är en restaurang i Paris Chinatown och dramatiken tar sin början där men visar sig ha koppling till rysk maffia  Doft av ondska utspelar sig i modevärlden där Angelina Jolie mördas i anslutning till lanseringen av en ny parfym, Enfer (helvete). Förödelse handlar om avslöjandet av asbestskandalen i Frankrike och är uttalat samhällskritisk. Den har också försetts med utförlig källhänvisning. 

Anne Rambach har också givit ut några essäer tillsammans med Marina Rambach. "Les intellos précaires" (2001)beskriver de osäkra förhållandena för unga kulturarbetare i Frankrike. "La culture gaie et lesbienne" (2003), handlar om synen på homosexualitet i samhället.

Bibliografi

Egna böcker 
 Tokyo Chaos, Calmann-Lévy, 2000, 

 Tokyo Atomic, Pocket, 2001, 
 Tokyo Mirage,  Calmann-Lévy, 2002, 
 Success Story, Plon, 2004, 
 Bombyx,  Albin Michel, 2007, 
 Bombyx, svensk översättning: Helena Stedman, Sekwa, 2008, 
 Parfum d'enfer, Panama, 2008,  
 Doft av ondska, svensk översättning: Helena Stedman, Sekwa, 2009, 
 Ravages, Éditions Rivages, 2013, 
 Förödelse, svensk översättning:  Peter Wahlqvist, Sekwa  2013,

Tllsammans med Marina Rambach (urval) 

 Les intellos précaires,  Hachette Littérature, 2002, )
 La culture gaie et lesbienne, Fayard, 2003, )

Referenser 

Franska HBTQ-aktivister
Franska romanförfattare
Franskspråkiga romanförfattare
Franska kriminalförfattare
Franskspråkiga kriminalförfattare
Franska författare under 2000-talet
Personer från Saint-Brieuc
Födda 1970
Levande personer
Kvinnor
Projekt Kvinnliga huvudpersoner
Renewcell

Renewcell är ett börsnoterat svenskt företag som återvinner textilier till fibermassa som råvara till viskos och lyocell.

Företaget har utvecklat en patenterad dissolvingmassa, tillverkad av enbart återvunna textilier och baserad på utveckling inom Kungliga Tekniska högskolan i Stockholm.

Renewcell har en demonstrationsanläggning i Kristinehamn sedan 2018 och har byggt en fullskaleanläggning för  årston massa i Svenska Cellulosa AB:s tidigare tryckpappersfabrik Ortvikens pappersbruk i Sundsvall. Fabriken invigdes den 10 november 2022 och företaget planerar att söka miljötillstånd för ytterligare en linje.

Renewcells aktie introducerades på Nasdaq First North 2020.

Källor
Renewcell gör sig redo att skala upp – och tecknar miljardavtal i Ny Teknik den 5 oktober 2020
Gröna nysatsningen efter nedläggningen i Dagens Industri den 6 augusti 2021, sidorna 14–15

Noter

Externa länkar
Renewcells webbplats

Svenska återvinningsföretag
Företag bildade 2012
Företag listade på Stockholmsbörsen (First North)
Textilindustri
Sundsvall
Peque, Colombia

Peque är en kommun i Colombia.   Den ligger i departementet Antioquia, i den nordvästra delen av landet,  km nordväst om huvudstaden Bogotá. Antalet invånare är .

Årsmedeltemperaturen i trakten är  °C. Den varmaste månaden är februari, då medeltemperaturen är  °C, och den kallaste är juli, med  °C. Genomsnittlig årsnederbörd är  millimeter. Den regnigaste månaden är maj, med i genomsnitt  mm nederbörd, och den torraste är januari, med  mm nederbörd.

Källor 

Indelningar i Antioquia
Mirmon Ayesha

Mirmon Ayesha, var en afghansk kunglighet. Hon var gift med Amir Shir Ali Khan, som regerade 1863–1879. 

Hon var en av regentens hustrur; normalt hade Afghanistans monark fyra officiella och ett stort antal inofficiella hustrur liksom slavkonkubiner i sitt palatskomplex Haram Sara i Kabul, då nya hustrur eller konkubiner gavs till regenten i enlighet med stamdiplomatin. Mirmon Ayesha beskrivs dock som hans favorithustru, och det sades att han "älskade henne bortom äktenskapet". 

Hon hade ett stort inflytande över maken, som även gjorde sig märkbart inte bara i hovets angelägenheter utan också direkt över politiken, då hon intresserade sig för politik och agerade som makens rådgivare, särskilt ifråga om utnämningar till politiska ämbeten.  Hennes inflytande var känt utanför haremet, att utnämningen av en ny regering sägs ha ägt rum i hennes närvaro i haremet.   Mirmon Ayesha har kallats en av de mest politiskt aktiva av alla regenthustrur i Afghanistans historia.

Referenser 
 M. Saed: Women in Afghanistan history
 Ismati, Masoma. ( 1987), The position and role of Afghan women ·in Afghan society, from the late 18th to the 19th century; Kabul,

Noter

Födda 1800-talet
Kvinnor
Avlidna 1900-talet
Personer i Afghanistan under 1800-talet
Afghanistans kungligheter
Stephen Furst

Stephen Furst, född Stephen Nelson Feuerstein den 8 maj 1954 i Norfolk i Virginia, död 16 juni 2017 i sitt hem i Moorpark i Kalifornien, var en amerikansk skådespelare, regissör och producent. Efter att ha haft en mindre roll som Kent "Flounder" Dorfman i komedifilmen Deltagänget samt i dess spinoff-serie Delta House fick han rollen som Dr. Elliot Axelrod i sjukhusdramat St. Elsewhere (på svenska även kallad Akuten) som han spelade mellan 1983 och 1988. Senare fick han rollen som Vir Cotto i science fiction-serien Babylon 5 och spelade denna roll mellan 1994 och 1998. Andra märkbara filmroller som han har haft är i Midnight Madness (1980), Dödsmaskinen (1982) och Hjärngänget (1989). 

Furst dog till följd av komplikationer relaterade till diabetes.

Referenser

Män

Födda 1954
Avlidna 2017
Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Skådespelare från Virginia
Personer från Norfolk, Virginia
Robert Reed

Robert Reed, född som John Robert Rietz, Jr. den 19 oktober 1932 i Highland Park i Illinois, död 12 maj 1992 i Pasadena i Kalifornien, var en amerikansk skådespelare. 

Reed spelade rollen som Kenneth Preston i dramat Försvarsadvokaterna som sändes mellan 1961 och 1965 och spelade då bland annat mot E.G. Marshall. Hans mest kända roll är dock som Mike Brady i TV-serien The Brady Bunch som sändes mellan 1969 och 1974, vilken han även har återkommit till i flera av seriens återföreningsprogram. 

År 1976 fick Reed två stycken Primetime Emmy Awards för sitt gästskådespeleri i ett tvådelarsavsnitt av TV-serien Medical Center och för sin insats i miniserien De fattiga och de rika. Året efter fick han en tredje Emmy-nomering för sin roll i miniserien ''Rötter. 

Robert Reed dog efter att han i november 1991 hade blivit diagnostiserad med koloncancer.

Källor

Externa länkar 
 

Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Skådespelare från Illinois
Personer från Highland Park, Illinois
Födda 1932
Avlidna 1992
Män
Alumner från Northwestern University
Alumner från Royal Academy of Dramatic Art
Dissolvingmassa

Dissolvingmassa är en kemisk massa som utgör råmaterial till textilindustrin för tillverkning av viskos och lyocell till textilier, vilken i sin tur används för att tillverka kläder, sängkläder och möbelklädsel samt cellofan, disktrasor och hygienartiklar.

Dissolvingmassa kan tillverkas av träråvara eller av återvunna textilier. Merparten av råvaran är massaved, vid sidan av bambu och bomull. Dissolvingmassa erhålls genom långt driven kokning och blekning, varvid en nära nog kemiskt ren cellulosa utvinns.

Sverige tillhör de stora produktionsländerna av dissolvingmassa baserad på träfiber, tillsammans med bland andra Kanada, Brasilien, USA och Sydafrika. 
I Sverige tillverkas dissolvingmassa främst av Domsjö Fabriker i Örnsköldsvik och Södra Skogsägarna. Södra använder björkved som råvara i massabruket i Mörrum, också uppblandad med textilfibrer. En anläggning för tillverkning av dissolvingmassa enbart av återvunna textilier är (i augusti 2021) under uppförande i tidigare Ortvikens pappersbruk i Sundsvall.

I Finland avvecklar Stora Enso 2021 sin tidigare tillverkning av dissolvingmassa i Enocell-bruket i Uimaharju i Joensuu.

Se även
Pappersmassa
Renewcell

Källor

Noter

Pappersmassatillverkning
Textilindustri
Kemiska processer
Karsten Buer

Karsten Buer, född  i Øymark i Østfold fylke i Norge, död , var en norsk travkusk och travtränare.

Biografi 
Karsten Buer var som till ryttaren Anders E. Buer, och fick tidigt kunskap om hästar. Buer arbetade på sin fars gård under flera år, men arbetade även som bland annat taxichaufför i Mysen. Hans bröder Nils och Öyvind hade även de stora framgångar som både kuskar och tränare. Karsten Buers begåvning som kusk visade sig snabbt. 1936-37 var Karsten andretränare och kusk hos brodern Nils, och 1938 tog han ut tränarlicens på Momarken, endast 25 år gammal. Två år senare tog han över verksamheten och flyttade den till Bjerke.

Under tiden på Bjerke tog Buer fram den ena stjärntravaren efter den andra, och blev ledande inom norsk travsport. Han tränade bland annat profilhästarna Scott Protector och Jahn Piril. Tillsammans med Scott Protector deltog han i International Trot på Roosevelt Raceway.

Buer var den ledande travkusken i Norge på 1950- och 1960-talet. Under hela sin karriär vann han mer än 2000 lopp. Han segrade även i det första europeiska mästerskapet för kuskar i Tyskland 1969, och kom på andra plats i europamästerskapet 1971.

1969 gav han ut sin självbiografi, 10 ganger rundt jorden med hest. Buer var även hedersmedlem i Det Norske Travselskap.

Han valdes in i Travsportens Hall of Fame 2009.

Referenser 

Norska travtränare
Norska travkuskar
Män
Födda 1913
Avlidna 1993
Norska idrottare under 1900-talet
Personer från Østfold fylke