kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Män utan kvinnor (novellsamling av Hemingway)

Män utan kvinnor (originaltitel: Men Without Women) är en novellsamling av Ernest Hemingway utgiven 1927. 

Novellerna handlar bland annat om tjurfäktning, boxning och otrohet. Boken ingår i de svenska samlingsutgåvorna Noveller (1955) och I vår tid (1985).

Innehåll
TJ = översatt av Thorsten Jonsson, ME = översatt av Mårten Edlund. TJ:s översättningar ingår även i Snön på Kilimandjaro och andra noveller, 1942.
 De obesegrade (The Undefeated) TJ
 I ett annat land (In Another Country) TJ
 Berg som vita elefanter (Hills Like White Elephants) TJ
 Hämnarna (The Killers) TJ
 Che Ti Dice La Patria? TJ
 Femti tusen lock (Fifty Grand) TJ
 En oskyldig fråga (A Simple Enquiry) ME
 Tio indianer (Ten Indians) TJ
 Kanariefågel för ensam dam (A Canary for One) TJ
 En alpidyll (An Alpine Idyll) ME
 Ett förföljelselopp (A Pursuit Race) ME
 Dagens namn är fredag (Today is Friday) ME
 Banal historia (Banal Story) ME
 När jag ville gå (Now I Lay Me) TJ

Referenser

Verk av Ernest Hemingway
Novellsamlingar
Skönlitteratur 1927
Francine Fox

Francine Anne Fox, född 16 mars 1949 i Washington, D.C., är en amerikansk före detta kanotist.

Fox blev olympisk silvermedaljör i K-2 500 meter vid sommarspelen 1964 i Tokyo.

Källor 

Amerikanska kanotister
Amerikanska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1964
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1964 från USA
Tävlande i kanotsport vid olympiska sommarspelen 1964
Idrottare från Washington, D.C.
Födda 1949
Levande personer
Kvinnor
Cornelia Sideri

Cornelia Sideri, född 29 december 1938, död 11 november 2017 var en rumänsk kanotist.

Sideri blev olympisk bronsmedaljör i K-2 500 meter vid sommarspelen 1964 i Tokyo.

Källor 

Rumänska kanotister
Rumänska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 1964
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1964 från Rumänien
Tävlande i kanotsport vid olympiska sommarspelen 1964
Födda 1938
Avlidna 2017
Kvinnor
Faramondo

Faramondo (HWV 39) är en opera i tre akter med musik av Georg Friedrich Händel. Librettot  skrevs av Apostolo Zeno till Carlo Francesco Pollarolos opera med samma namn (1699). Handlingen rör sig kring den mytologiske saliske frankiske kungen Pharamond.

Historia 
Medan Händel arbetade med Faramondo avled drottning Caroline av Storbritannien i november 1737. Premiären framsköts till nyåret 1738. Faramondo var det enda libretto av Zeno som Händel tonsatte. Operan hade premiär den 3 januari 1738 på The Queen's Theatre, Haymarket, London (senare The King's Theatre) och spelades åtta gånger.

Personer 
Faramondo, Frankernas kung (mezzosoprankastrat)
Clotilde, hans syster (sopran)
Gustavo, Cimbrernas kung (bas)
Rosimonda, hans dotter (mezzosopran)
Adolfo, hans son (sopran)
Gernando, Svebernas kung (kontraalt)
Teobaldo, Cimbrernas härförare (bas)
Childerico, hans påstådde son, Rosimondas förtrogne (sopran)

Handling
Kung Gustavo svär en ed att hämnas sin döde son Sweno som Faramondo dödade. Gustavos dotter Rosimonda hotas av Faramondos soldater men räddas av Faramondo själv. De två upptäcker en gemensam attraktion trots alla politiska och familjära olikheter. Men även hans forne allierade Gernando älskar Rosimonda. Vidare visar det sig att både Gustavo och hans son Adolfo älskar Rosimondas syster Clotilde. Faramondo utsätts för två mordförsök. Vid det andra skyddas han av Rosimonda som sänder honom till sitt rum. Gustavos general Teobaldo försöker få tillträde och berättar att han är ute efter hämnd då Sweno egentligen var hans son. Faramondo räddar Gustavo från Gernando och Teobaldo, och erbjuder sitt eget liv för att få slut på striden. Gustavo blir imponerad men kan inte överge sitt krav på hämnd för Swenos skull. Gustavo ska just avrätta Faramondo då Teobaldos son Childerico avslöjar sanningen. Teobaldo erkänner att han bytte ut de båda sönerna så att hans egen son Sweno skulle överta tronen. Alla oförrätter förlåts och Faramondo förenas med Rosimonda.

Källor 

Operor av Georg Friedrich Händel
Barockmusik
Kultur i London
Kulturåret 1738
Italienskspråkiga operor
Italienska operor
Theta Ophiuchi

Theta Ophiuchi (θ Ophiuchi, förkortat Theta Oph, θ Oph) som är stjärnans Bayerbeteckning, är en trippelstjärna belägen i den södra delen av stjärnbilden Ormbäraren. Den har en kombinerad skenbar magnitud på 3,26, är klart synlig för blotta ögat. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 7,5 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd av ca 436 ljusår (134 parsek) från solen.

Nomenklatur
Theta Ophiuchus ligger på Ormbärarens "högra fot" något sydväst om Keplers Star, supernovan 1604. Enligt Richard H. Allens, Star Name: Their Lore and Meaning (1899 ) bildade θ Oph tillsammans med ξ Oph Sogdian Wajrik, "Trollkarlen", Khorasmian Markhashik, "Ormbettet" och med η Oph den koptiska Tshiō, "Ormen" och Aggia, "Trollkarlen".

Egenskaper
Theta Ophiuchi är en blåvit underjätte av spektralklass B2 IV. Den har en massa som är 8,8 gånger solens massa och en uppskattad radie som ca 6,3  gånger större än solens. Den utsänder från dess fotosfär 5 000 gånger mera energi än solen vid en effektiv temperatur på ca 22 260 K.

Theta Ophiuchi synes vara ett trippelstjärnsystem där primärstjärnan är en variabel stjärna av Beta Cephei-typ med en kort period på bara 3 h 22 m. Den ljusaste komponenten är en spektroskopisk dubbelstjärna med en omloppsperiod på 56,71 dygn och en excentricitet på 0,17. Den tertiära komponenten är en stjärna av magnitud 5,5 och spektraltyp B5. Den befinner sig med en vinkelseparation på 0,15 bågsekunder från dubbelstjärna. Konstellationen är en medlem i undergruppen Upper Scorpiusi Scorpius-Centaurus OB association, den närmaste till solen av sådan samförflyttande förening av massiva stjärnor.

Källor

Referenser

Externa länkar	
 https://www.universeguide.com/star/thetaophiuchi
 http://stars.astro.illinois.edu/sow/thetaoph.html

	
Stjärnbilden Ormbäraren
Bayerobjekt
Blå-vita underjättar
Dubbelstjärnor
Beta Cepheivariabler
Flamsteedobjekt
HR-objekt
HD-objekt
Perry Mason (TV-serie)

Perry Mason är en amerikansk TV-serie från 1957-1966. Serien är baserad på Erle Stanley Gardners romanserie om advokaten Perry Mason. Titelrollen spelas av Raymond Burr.

Handling 
Perry Mason är en framstående försvarsadvokat, verksam i Los Angeles i Kalifornien. De flesta av hans klienter står anklagade för mord. Varje avsnitt följer vanligen en formel, först introduceras ett prospektivt mordoffer och en serie personer som är kopplade till offret, vilka genom ord eller handling avslöjar sig som möjliga gärningsman. I en parallellhistoria introduceras vi till Masons klient eller till någon som är associerad med denne. När brottet väl har begåtts möter Mason Los Angeles distriktsåklagare Hamilton Burger i rätten, då Masons klient åtalats för mordet. Under avsnittets andra hälft följer handlingen sedan Mason och Burger, när de drabbar samman i rättssalen. Så småningom, efter att utredningen har avslöjat alla detaljer ges Mason ledtråden han behöver för att finna den verkliga förövaren, oavsett om det är den åtalade eller ej, och han förmår då denne att bryta ihop, bekänna brottet och erkänna sanningen kring det bakomliggande motivet.

Rollista i urval 
Raymond Burr - Perry Mason, försvarsadvokat
Barbara Hale - Della Street, Masons sekreterare 
William Hopper - Paul Drake, privatdetektiv 
William Talman - Hamilton Burger, distriktsåklagare
Ray Collins - Löjtnant Arthur Tragg (1963-1964)
Wesley Lau - Löjtnant Andy Anderson (1963–1965)
Richard Anderson - Löjtnant Steve Drumm (1964-1966)
Michael Fox - Dr. Hoxie
Lee Miller - Sgt. Brice 
Connie Cezon - Gertrude "Gertie" Glade – Masons receptionist

Gästskådespelare i urval 
Dabbs Greer
Jackie Coogan
Karl Swenson
Fay Wray
Gavin MacLeod
Werner Klemperer 
Kevin Hagen
James Coburn
Louise Fletcher
Adam West

DVD
Den första TV-serien från 1957 började ges ut på DVD i USA sommaren 2006. I Europa och Sverige har bara två säsonger kommit ut. Enligt Paramount är det inte sannolikt att fler säsonger släpps i Sverige. Alla avsnitt utom 1 i säsong 9 är i svartvitt. Däremot gjordes alla TV-filmer i färg.

Se även 
Lista över avsnitt av Perry Mason

Externa länkar 
 
Webbplats om TV-serien

TV-seriestarter 1957
TV-serieavslutningar 1966
Amerikanska TV-serier från 1950-talet
Amerikanska TV-serier från 1960-talet
Advokatserier på TV
TV-program i CBS
Engelskspråkiga TV-serier
Ornö (ort)

Ornö är en by på ön Ornö i Stockholms skärgård. Från 2015 avgränsar SCB här en småort, som inkluderar området söder om och runt Ornö kyrka. Där finns Ornö skola som har verksamhet upp till sjätte klass.

Källor 

Orter i Haninge kommun
Småorter i Sverige
Flora Europaea

Flora Europaea är en flora över Europas kärlväxter i fem volymer utgiven mellan 1964 och 1993 av Cambridge University Press. Floran gavs även ut på CD 2001.

Historia
Tanken på en flora som täckte hela Europa uppstod under den åttonde International Congress of Botany i Paris 1954. 1956 hölls ett möte vid Universitetet i Leicester under vilket en kommitté utsågs och 1957 gjordes en överenskommelse med Linnean Society om att denna skulle vara sponsor för projektet. 1959 tilldelades projektet ett anslag på 14 000 pund av det brittiska Department of Scientific and Industrial Research för den kommande treårsperioden (fortsatta anslag, med bidrag även från andra nationers forskningsråd, gavs sedan till dess att det femte bandet var klart 1980) och den 1-7 april detta år hölls det första symposiet i Wien. 1964 kom det första bandet från pressarna.

Volymer 
 T. G. Tutin, V. H. Heywood, N. A. Burges, D. M. Moore, D. H. Valentine, S. M. Walters, D. A. Webb (Red.): Flora Europaea. Band 1–5, Cambridge University Press, Cambridge 1964–1980.
 Volume 1: Lycopodiaceae to Platanaceae. 1964, .
 Volume 1: Psilotaceae to Platanaceae. omarbetad upplaga. 1993, .
 Volume 2: Rosaceae to Umbelliferae. 1968, .
 Volume 3: Diapensiaceae to Myoporaceae. 1972, .
 Volume 4: Plantaginaceae to Compositae (and Rubiaceae). 1976, .
 Volume 5: Alismataceae to Orchidaceae (Monocotyledones). 1980, .
 David Moresby Moore: Flora Europaea check-list and chromosome index. 1982,  (Band 6).
 Geoffrey Halliday, M. Beadle: Consolidated index to Flora Europaea: Compiled from the separate indices of Vol. 1 to 5 of Flora Europaea. 1983,  (Band 7).

 Flora Europaea on CD-ROM. Cambridge University Press, Cambridge, 2001, .

 Flora Europaea, 5 Volume Paperback Set. 2010,  (eftertryck som pocketutgåva).

Antal arter
 Volym 1: 2758 arter (396 släkten, 79 familjer)
 Volym 2: 2602 arter (332 släkten, 50 familjer)
 Volym 3: 1899 arter (248 släkten, 32 familjer)
 Volym 4: 2302 arter (229 släkten, 8 familjer)
 Volym 5: 1996 arter (336 släkten, 34 familjer)
 Totalt: 11557 arter (1541 släkten, 203 familjer)

Referenser

Floror
Bollstad, Bolmsö

Bollstad är en by på ön Bolmsö i Ljungby kommun. Från 2015 avgränsas här en småort.

Källor 

Orter i Ljungby kommun
Småorter i Sverige
Alvin Stöhr

Alvin Wilhelm Stöhr, född 26 maj 1874 i Köpenhamn, död 2 januari 1941 i Stockholm, var en svensk målare.

Han var son till köksmästaren Alvin Stöhr och gift med Karin Stöhr. Han kom i unga år till Stockholm och studerade då konst privat för Anders Zorn 1892-1893. Han reste 1893 till Amerika för att fortsätta sin utbildning vid olika konstskolor. Vid återkomsten till Europa 1897 bosatte han sig först i Finland där han fortsatte sina konststudier vid Finska Konstföreningens ritskola Ateneum i Helsingfors. Han bosatte sig slutligen 1931 i Stockholm. Han medverkade i Sveriges allmänna konstförenings utställningar på Konstakademien under 1930-talet. Hans konst består av porträtt, figurkompositioner om folklivet, blomsterstilleben och landskapsmotiv, först i pointillistisk stil och senare med kraftigare manér i koloristisk tradition..

Källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 307-308, Allhems Förlag, Malmö. 

Svenska målare under 1900-talet
Födda 1874
Avlidna 1941
Män
Konstnärer från Köpenhamn
Jeffrey C. Hall

Jeffrey Connor Hall, född 3 maj 1945 i New York i New York i USA, är en amerikansk genetiker och kronobiolog, och är professor emeritus i biologi vid Brandeis University.

Biografi
Hall är son till en reporter vid Associated Press, och påverkades mycket av faderns uppmaningar till att hålla sig uppdaterad i dagstidningen om de senaste händelserna. Som gymnasieelev planerade han att börja en karriär inom medicinen och började studera för en kandidatexamen vid Amherst College 1963. 

Under sin tid som forskarstuderande fann Hall emellertid sin passion för biologi. För sitt examensarbete började han arbeta med Philip Ives, som han ansåg var en av de mest inflytelserika människorna han mötte under sin utbildning. Hall fascinerades av studierna av Drosophila då han arbetade i Ives laboratorium, en passion som har lyst igenom i hans forskning. Under handledning av Ives studerade han rekombination och translokationsinduktion i Drosophila. Framgången i hans forskning ledde till en rekommendation att fullfölja arbetet vid University of Washington i Seattle där den biologiska institutionen var helt inriktad på genetik.

Hall började 1967 arbeta i Lawrence Sandlers laboratorium med sin forskarutbildning med att analysera åldersberoende enzymförändringar i Drosophila, med koncentration på den genetiska kontrollen av kromosombeteende hos meios. Efter att ha avslutat sitt doktorsarbete övergick han 1971 till Benzer's laboratorium där han arbetade med Doug Kankel som lärde honom om Drosophilas neuroanatomi och neurokemi.

Under hans arbete inom kronobiologi mötte Hall många utmaningar när han försökte etablera sina fynd. Specifikt kunde hans genetiska förhållningssätt till biologiska klockor inte lätt accepteras av mer traditionella kronobiologer. Under sin forskning om detta ämne mötte han skepticism när han försökte klargöra betydelsen av en sekvens av aminosyror han isolerade.

Hall ägnade sin karriär åt att undersöka den neurologiska komponenten av flugornas parningslek och beteendemässiga rytmer. Genom sin undersökning om neurologin och beteendet hos Drosophila melanogaster avslöjade Hall väsentliga mekanismer av biologiska klockor och kastade ljus över grunden för sexuell differentiering i nervsystemet.

Hedersbetygelser
Hall invaldes i National Academy of Sciences för sitt revolutionerande arbete inom kronobiologi. Tillsammans med Michael W. Young och Michael Rosbash tilldelades han 2017 Nobelpriset i fysiologi eller medicin "för deras upptäckter av molekylära mekanismer som styr den cirkadiska rytmen".

Referenser

Noter

Externa länkar
Interview with Jeffrey C. Hall and Michael Rosbash

 

Födda 1945
Levande personer
Män
Amerikanska genetiker
Personer från New York
Nobelpristagare i medicin
Amerikanska nobelpristagare
Alumner från University of Washington
Henrik Ennart

Henrik Ennart, född den 29 juni 1960 i Kalmar, är en svensk journalist och författare. Han är son till metodiklektorn Ruben Ennart. och småskolläraren Rut Ennart, f. Andersson. Henrik Ennart är verksam som vetenskapsjournalist på Svenska Dagbladet där han särskilt skriver om mat, livsstil och hälsa. Han har medverkat i ett flertal projekt med grävande journalistik, bland annat den 2016 Guldspade-belönade granskningen av Nya Karolinska sjukhuset.

Karriär 

Som författare har Ennart främst intresserat sig för hur mat och livsstil påverkar vår hälsa och åldrande. I flera böcker har han rapporterat från de platser på jorden - så kallade blå zoner - där människor blir mest långlivade med hälsan i behåll. Det senare har även skildrats i en TV-dokumentär sänd i SvT:s Vetenskapens värld. I boken Happy Food utforskas kopplingen mellan mat, tarmfloran och psykisk hälsa.

Bibliografi 

 2010 Döden i grytan : om vår rädsla för riktig mat (medförfattare Mats-Eric Nilsson), Ordfront förlag AB. .
 2013  Åldrandets gåta - Vetenskapen som förlänger ditt liv, Ordfront förlag AB. .
 2015 Den blå maten - Recept för ett långt och lyckligt liv (medförfattare Niklas Ekstedt), Ordfront förlag AB. .
 2016 Sjukt hus - Globala miljardsvindlerier från Lesotho till Nya Karolinska. (medförfattare Fredrik Mellgren), Ordfront förlag AB, .
 2017 Happy Food : Om hur mat och lycka hänger ihop (medförfattare Niklas Ekstedt), Bookmark. .

Utmärkelser och priser 

 2010: Nominerad till Guldspaden i klassen facklitteratur för boken Döden i grytan : om vår rädsla för riktig mat (medförfattare Mats-Eric Nilsson).
 2011: Utmärkelsen Årets hälsoreportage, om nyttan av intensiv styrketräning.
 2012: Lilla sällskapets Diplom För utmärkta insatser i främjandet av svensk matkultur.
 2013: Utsedd till Årets hälsojournalist 2013. 1,6 & 2,6-miljonersklubbens journalistdiplom.
 2013: Tilldelad Eric Forsgrens journaliststipendium för engagerad och insiktsfull journalistik om alzheimers sjukdom.
 2014: Nominerad till "EU health prize for journalist 2013." Vinnare i den svenska uttagningen och finalist i Europafinalen för årets bästa europeiska hälsoreportage arrangerat av EU-kommissionen.
 2015: Måltidsakademiens utmärkelse Årets svenska måltidslitteratur för boken Den blå maten.
 2016: Guldspaden för Årets avslöjande i klassen stor tidning: Sjuka Affärer - En granskning av Sveriges största sjukhusbygge: Nya Karolinska.
 2017: Nominerad till det internationella journalistpriset Schibsted journalism awards för granskning i Svenska Dagbladet av Nya Karolinska sjukhuset.
 2017: Nominerad till Guldspaden i klassen facklitteratur  för boken Sjukt hus - Globala miljardsvindlerier från Lesotho till Nya Karolinska.

Referenser

Externa länkar 
 http://www.henrikennart.se/>
 https://www.svd.se/av/henrik-ennart

Män
Födda 1960
Levande personer
Personer från Kalmar
Svenska journalister under 1900-talet
Svenska journalister under 2000-talet
Svenska författare under 2000-talet
Giftinformationscentralen, Finland

För Giftinformationscentralen i Sverige, se Giftinformationscentralen, Sverige
Giftinformationscentralen (finska: Myrkytystietokeskus) är en finländsk statlig informationstjänst beträffande förgiftningstillbud. Den startade 1961 inom barnkliniken i  Helsingfors universitetssjukhus, finansierad av Mannerheims Barnvårdsförening. Sedan 1983 har den finansierats av offentliga medel.

Dess huvuduppgift är att per telefon informera allmänhet, läkare och annan sjukvårdspersonal om risker och symtom vid olika typer av akut förgiftning, samt att ge råd om lämplig behandling.

Den nås av allmänheten på telefonnummer +358 (0)9 471 977.

Källor
Denna artikel är baserad på artikeln Myrkytystietokeskus på finskspråkiga Wikipedia.

Externa länkar
Giftinformationscentralens webbplats

Förgiftningar
Toxikologi
Sjukvård i Finland
Säkerhet
Smålands län

Smålands län var ett svenskt län under 1600-talet. Det existerade i en första period 1634–1639 med Kronobergs slott som residens och bildades utifrån Tiohärads lagsaga och Jönköpings slottslän samt det område i Mo härad som 1570 överförts från Västergötland. 

År 1639 bröts Jönköpings län ut och resten gavs då namnet Kronobergs län. Dessa kom senare i olika perioder att åter utgöra ett gemensamt län, men då under namnet Jönköpings och Kronobergs län.

År 1679 kom ett län med detta namn återuppstå igen då omfattande de två länen ovan, men även Kalmar län. Detta varade bara ett år innan det delades upp igen.

Landshövdingar 
 1634–1636: Bengt Kafle (1580–1636)
 1636–1639: Bengt Bagge (1594–1660)

 1679–1680: Hans Georg Mörner, landshövding i Jönköpings län, guvernör över Kalmar och Kronobergs län, guvernör över Jönköpings län.

Källor 

Historiska svenska län
Smålands historia
Stater och territorier bildade 1634
Stater och territorier upplösta 1680
Basic Element (företag)

Basic Element Company (, /Bázovyi elyemyént/, eller “Базэл”) är Rysslands största industrigrupp.
Konglomeratet bildades 1997 och ägs av oligarken Oleg Deripaska.
I verksamheten finns gruv, metall  och energiföretag. Men också byggföretag, bank och försäkring, flygplatser, fordonskomponentfabriker med mera. Över 100 olika bolag ingår i gruppen.

Externa länkar 
Basic Element Företagets webbsida
Ryska företag
Nathan Aviezer

Nathan Aviezer (), född 1938 i Schweiz, är en amerikansk-israelisk fysiker som skriver om Torah och vetenskap, i synnerhet evolution och kosmologi, ur ett ortodoxt judiskt perspektiv. Han är professor i fysik och tidigare ordförande i fysikavdelningen vid Bar-Ilan University.

Biografi 
Aviezer föddes i Schweiz och är uppvuxen i USA. Han tog doktorsexamen i fysik från University of Chicago och erhöll sedan en forskartjänst vid University of Illinois at Urbana-Champaign i John Bardeens forskargrupp, den enda personen någonsin som har tilldelats två Nobelpris i fysik. Han blev sedan inbjuden att gå med i forskargruppen vid IBM Watson Research Center ledd av professor Leo Esaki, som också var Nobelpristagare. År 1967 gjorde Aviezer och hans fru Dvora aliyah till Israel. Han är författare till 140 vetenskapliga artiklar om fasta tillståndets fysik. Som ett erkännande av hans viktiga forskningsbidrag, blev han vald som hedersmedlem av American Physical Society (1984).

Förutom sin vetenskapliga forskning har Aviezer haft ett långvarigt engagemang inom Torah och vetenskap, och han har skrivit tre böcker om ämnet: In the Beginning (översatt till nio språk), Fossils and Faith (översatt till fyra språk) och Modern Science and Ancient Faith (nyligen publicerad). Aviezer har under flera decennier fått inbjudan till föreläsning om ämnet Torah och vetenskap över hela världen. Aviezer ger också en kurs i samma ämne vid Bar-Ilan University. År 1999 tilldelades hans kurs det prestigefyllda Templeton-priset. Aviezer har sedan dess fortsatt att ge föreläsningar om Torah och vetenskap i hela Israel såväl som utomlands.

Bibliografi

Källor

Externa länkar 
  

Amerikanska fysiker under 1900-talet
Israeliska fysiker
Alumner från University of Chicago
Födda 1938
Män
Levande personer
Louis Poulsen

Louis Poulsen är en dansk producent av belysningsarmaturer med säte i Köpenhamn. Företaget grundades 1874 av Ludvig R. Poulsen. Till Louis Poulsens mest kända artiklar hör PH-lampan som formgavs 1926 av den danske arkitekten Poul Henningsen.

Historik

År 1874 grundade Ludvig R. Poulsen (1846-1906) en importfirma för vin med namnet Kjøbenhavns direkte Vin-Import-Kompagni. Verksamheten lades ner efter fyra år och 1892 startade Poulsen ett nytt företag som sysslade med försäljning av verktyg och elektriska apparater. År 1906 tog hans brorson Louis Poulsen (1871-1934) över företaget och döpte det till Louis Poulsen & Co. 1917 drog Louis Poulsen sig tillbaka och Sophus Kaastrup-Olsen (1884-1938) blev företagets ägare. Han hade redan 1911 övertagit 50 procent av Poulsens elektriska avdelning. 

År 1924 började samarbetet med formgivaren Poul Henningsen som deltog i Exposition Internationale des Arts Decoratifs & Industriels Modernes i Paris och vann en guldmedalj 1925. Året efter formgav Henningsen sin första PH-lampa, som hade tre skärmar. Den skulle följas av många olika varianter som alla hade samma grundidé, nämligen att ge ett bländfritt ljus. 1926 år utkom den första produktkatalogen på danska, tyska, engelska och franska. 1931 hade omkring 30 000 PH-lampor sålts världen över. Denna klassiker bland belysningsarmaturer produceras fortfarande och säljs via företaget Louis Poulsen. 1939 blev firman aktiebolag och heter sedan dess Louis Poulsen A/S.

Efter andra världskriget startade företaget internationella dotterbolag och inledde samarbete med kända formgivare som Arne Jacobsen, Verner Panton och Louise Campbell som ritade lampor för hemmiljön och på beställning. 1962 etablerades det första dotterbolaget som kom att ligga i Tyskland. Därpå följde dotterbolag i flera andra länder, bland annat i Sverige 1975, i USA 1985 och i Japan 1991.

Efter Jens Kaastrup-Olsens död 1976 övertogs ledningen av Hans Cordes. Företaget hade 2015 knappt 290 medarbetare och en omsättning på 569 miljoner kronor. 2015 blev Christian Engsted verkställande direktör.

Bilder, produkter (urval)

Källor
  
 50 largest companies: Louis Poulsen A/S.
 Louis Poulsen  Background information on the history and design drafts at the design agency TAGWERC

Externa länkar

  

Danska tillverkningsföretag
Möbelföretag
Företag bildade 1874