kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Bertil Thulin

Bertil Thulin, född 16 maj 1903, död 26 februari 1985, var en svensk fotbollsspelare (anfallare) som spelade för Gais.

Thulin debuterade i allsvenskan säsongen 1926/1927 och spelade 21 av 22 matcher för Gais då klubben tog det allsvenska guldet. Han spelade i Gais till nästa guldsäsong, 1930/1931, då det emellertid bara blev två matcher för Thulin.

Viss uppståndelse väcktes när Thulin värvades till Lessebo GoIF och var med om att lyfta upp klubben till division II säsongen 1934/1935. Lessebo hade tidigare värvat flera etablerade fotbollsspelare genom att erbjuda anställning på bruket, och en riksomfattande tidning skrev när klubben gick upp i division II: "Ingenting hindrar att ett litet bruk anställer ett stjärnlag på sitt kontor och blir allsvenskt. Men hur sportsligt systemet läggs upp, så är det väl ändå meningen att de största fotbollslandsdelarna skola bära sporten och inte de minsta."

Thulin spelade en A-landskamp för Sverige 1929.

Källor 

Svenska fotbollsspelare
Fotbollsspelare i Gais
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Svenska landslagsspelare i fotboll
Födda 1903
Avlidna 1985
Män
Svenska idrottare under 1900-talet
Rhinolophus kahuzi

Rhinolophus kahuzi är en fladdermus i familjen hästskonäsor som förekommer i östra Kongo-Kinshasa. Den är nära släkt med Rhinolophus maclaudi. Artepitetet i det vetenskapliga namnet syftar på berget Mount Kahuzi.

En hona hade en kroppslängd (huvud och bål) av 57 mm, en svanslängd av 24 mm och en vikt av 13 g. Underarmarna var 54 mm långa och öronen var 34 mm stora.

Utbredningsområdet ligger i Kahuzi-Biega nationalpark. Arten lever i låglandet och i bergstrakter upp till 2600 meter över havet. Den vistas i skogar som domineras av träd från släktena Afrocarpus och Nuxia. Individerna vilar antagligen i grottor.

Rhinolophus kahuzi jagas för köttets skull och beståndet hotas av landskapsförändringar. Det kända utbredningsområdet är 120 km² stort. IUCN listar arten som starkt hotad (EN).

Referenser 

Hästskonäsor
kahuzi
Däggdjur i etiopiska regionen
Mikal Urheim

Mikal Andor Petter Kelok Urheim, född 17 maj 1932, död 29 maj 2020, var en norsksamisk lärare, författare och læstadiansk predikant från Tysfjord i Nordland. 

Mikal Urheim har varit en viktig person för att främja lulesamiska. Han satt  som lulesamisk representant i "Samisk utdanningsråd" i Norge och deltog i "Samerettsutvalget".

Urheim arbetade i mer än 50 år för att främja nationella och lokalpolitiska frågor av betydelse för samerna, särskilt inom frågor som hade med lulesamiska att göra. År 2012 mottog Urheim Kongens fortjenstmedalje i silver för sin samhällsnyttiga och livslånga insats för samiskt språk, kultur och samhällsliv. 

Han donerade 2017 sitt arkiv på 800 kilogram dokument och böcker till det lulesamiska kulturcentret Árran.

Bibliografi
Tre samiske fortellinger, 1991, utgiven på norska, svenska och lulesamiska

Källor 
Denna artikel är baserad på artikeln Mikal Urhein på norskspråkiga Wikipedia (bokmål).

Noter

Samer
Personer från Tysfjord
Norska författare under 1900-talet
Samiska författare
Födda 1932
Avlidna 2020
Män
Feyli

Feyli kan betyda följande:

 Feyli-kurdiska, en kurdisk dialekt.
 Feyli-kurder, en kurdisk folkgrupp bosatt i sydöstra Kurdistan
 Feyli-lurer, ett folkslag som är bosatta i Lorestan
Jason Blum

Jason Ferus Blum, född 20 februari 1969 i Los Angeles i Kalifornien, är en amerikansk film- och TV-producent. Han är grundare och VD för produktionsbolaget Blumhouse Productions, som bland annat ligger bakom filmserierna Paranormal Activity, Insidious och The Purge. Blums andra producerade verk inkluderar Sinister, Oculus, Whiplash, The Gift, Hush, Split, Ouija: Origin of Evil, Get Out, Happy Death Day, Upgrade, Halloween, Us, The Invisible Man, Freaky, The Black Phone, och M3GAN.

Filmografi (i urval)

Filmer

Universal Pictures

Paramount Pictures

Lionsgate Films

Focus Features

Sony Pictures Releasing

Netflix

Amazon Studios

FilmDistrict

The Weinsteins

Övriga filmer

TV
 (TV-film)

 (TV-film)
2014 – Ascension (TV-serie)

2018 – Ghoul (TV-serie)

2018–nutid – Into the Dark (TV-serie)
2018–2019 – The Purge (TV-serie)

Referenser

Externa länkar

Blumhouse Productions officiella webbplats

Män
Födda 1969
Levande personer
Amerikanska filmproducenter
Amerikanska TV-producenter
Personer i USA under 2000-talet
Personer från Los Angeles
Rydin

Rydin är ett efternamn som burits av bland andra: 

 Axel Rydin, flera personer
 Axel Rydin (ämbetsman) (1865–1935), svensk ämbetsman
 Axel Rydin (seglare) (1887–1971), svensk seglare
 Bengt Rydin (1925–2016), svensk jurist
 Bo Rydin (född 1932), svensk industriman
 Carl Gustaf Rydin (1798–1877), svensk industriman och politiker
 Conrad Rydin (1870–1948), svensk jurist
 Elsa Rydin (född 1968), svensk kristen musiker
 Hans Rydin (1895–1990), svensk industriman
 Herman Rydin, flera personer
 Herman Rydin (professor) (1822–1904), svensk jurist och politiker
 Herman Rydin (generaldirektör) (1861–1930), svensk ämbetsman
 Håkan Rydin, flera personer
 Håkan Rydin (farmakolog) (1902-1985), svensk farmakolog
 Håkan Rydin (jazzpianist) (född 1951), svensk jazzpianist
 Karl Rydin (1854–1912), svensk jurist och ämbetsman
 Maud Rydin (1929–2019), svensk konstnär
 Oskar Rydin (1865–1935),  svensk ämbetsman
Drag, Nordland

Drag (lulesamiska: Ájluokta) är en norsk ort i Hamarøy kommun i Nordland. 

Från 2020 blev Drag en del av den nya Hamarøy kommun, då Hamarøy kommun/Hábmera suohkan och Divtasvuona suohkan/Tysfjord kommuns västra del slogs samman. Tidigare var Drag en ort i Tysfjords kommun. 

Drag ligger 200 kilometer norr om Bodø och omkring 120 kilometer söder om Narvik. Det finns färjeförbindelse mellan Drag och Kjøpsvik. 

Det lulesamiska kulturcentret Árran ligger i Drag.

Andra världskriget
Den tyska ockupationsmakten etablerade en stor verksamhet i Tysfjord. Cementfabriken i Kjøpsvik var viktig, och riksväg 50 och Polarbanen skulle byggas. Krigsfångar var viktig arbetskraft vid sidan om tyska och norska anläggningsarbetare. I Drag byggdes flera fängelser: ett polackläger, ett tjeckläger och tre ryssläger för sovjetiska fångar. Vid krigets slut fanns omkring 1 000 ryssar, 285 polacker och 175 tjecker i Drag. Två fångläger för ryssarna, samt rysskyrkogården låg väster om Havnneset i Drags centrum. Fånglägret för polackerna låg vid vägen mot ett näs in mot Dragsvannet och lägret för tjeckerna låg vid vägen söder om Dragsvannet.

Källor 
Denna artikel är baserad på artikeln Drag på norskspråkiga Wikipedia (bokmål).

Noter

Orter i Nordland fylke
Hamarøy kommun
Martin Semmelrogge

Martin Semmelrogge, född 8 december 1955 i Boll Eckwälden, Västtyskland, är en tysk skådespelare.

Semmelrogge har verkat som skådespelare sedan tidigt 1970-tal då han började få roller i tyska TV-serier. Han blev internationellt uppmärksammad 1981 då han hade en större roll som en skämtsam officer i Wolfgang Petersens Ubåten. Han har också medverkat i flera avsnitt av Den gamle deckarräven.

Filmografi, urval

Källor 
Martin Semmelrogge, filmportal.de (på engelska)

Tyska skådespelare under 1900-talet
Tyska skådespelare under 2000-talet
Födda 1955
Män
Levande personer
Skådespelare från Baden-Württemberg
Yngwe Söderquist

Yngwe Hjalmar Robert Söderquist, född 2 februari 1884 i Växjö, död 20 december 1927 i Stockholm, var en svensk bergsingenjör och industriman.

Yngwe Söderquist var son till läroverksadjunkten Johan Emanuel Söderquist och Gerda Ottilia Ulrika Eklundh. Han avlade mogenhetsexamen i Växjö 1902 och utexaminerades från Tekniska högskolan 1907. Efter anställning vid Luossavaara-Kiirunavaara AB 1907 var han 1907–1909 biträdande gruvingenjör vid AB Ryllshytte zink- och blygruvor och AB Garpenbergs zink- och koppargruvor i Dalarna. Han tjänstgjorde 1909–1910 som assistent i gruvvetenskap vid Tekniska högskolan, blev 1910 gruv- och anrikningsingenjör vid Ryllshyttebolaget och var 1912–1918 disponent där samt 1916–1918 disponent även för AB Holmgruvan i Dalarna. 1918–1921 var han disponent för Trollhättans elektrothermiska AB, Trollhättan, och från 1921 till sin död direktör för Stora Kopparbergs bergslags AB:s järngruveförvaltning, Falun. Från 1916 till sin död var han även VD för 
Gruvgården-Fors järvägs AB. Söderquist tillhörde styrelsen för Grängesbergs gemensamma gruvförvaltning, Västra Ormbergs gruvaktiebolag, Västerdalälvens kraftaktiebolag, Stockholm-Västerås-Bergslagens järnvägsaktiebolag och Mellansvenska gruvförbundet. Han gjorde studieresor till Storbritannien, Tyskland, Belgien, Tunisien och Algeriet. I Garpenberg hade han flera kommunala uppdrag 1912–1918.

Källor 
 

Svenska ingenjörer under 1900-talet
Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Näringslivspersoner från Växjö
Födda 1884
Avlidna 1927
Män
Ingenjörer från Växjö
Avgrunden (film, 2023)

Avgrunden är en svensk katastroffilm från 2023. Filmen är regisserad av Richard Holm, som även skrivit manus tillsammans med Robin Sherlock Holm och Nicola Sinclair. Huvudrollen spelas av Tuva Novotny.

Filmen hade biopremiär i Sverige den 15 september 2023, utgiven av SF Studios.

Rollista (i urval) 
 Tuva Novotny – Frigga
 Kardo Razzazi – Dabir
 Edvin Ryding
 Richard Holm
 Felicia Truedsson
 Peter Franzén
 Tintin Poggats Sarri

Produktion 
Filmen är producerad av Joakim Hansson för SF Studios, i samproduktion med Film Tampere, Mjölk Movies, Business Finland, Seven Islands Film, Gran Canaria Film Commission och Spanish Tax Rebate. Den är inspelad i Kiruna och i finska Tammerfors under 2022. Delar av filmen är även inspelade på Gran Canaria.

Referenser

Externa länkar 

Svenska filmer 2023
Svenskspråkiga filmer
Svenska katastroffilmer
Svenska actionfilmer
Svenska dramafilmer
Svenska thrillerfilmer
Filmer i regi av Richard Holm
Alena Viana

Alena Viana, född 21 maj 2003, är en amerikansk taekwondoutövare.

Karriär
I november 2021 tog Viana guld i +67 kg-klassen vid Panamerikanska spelen för juniorer i Cali efter att ha besegrat argentinska Gianella Evolo i finalen. I maj 2022 tog hon brons i 67 kg-klassen vid Panamerikanska mästerskapen i Punta Cana.  I november 2022 tävlade Viana i +73 kg-klassen vid VM i Guadalajara. Hon besegrade dominikanska Katherine Rodríguez i sextondelsfinalen men blev sedan utslagen i åttondelsfinalen av uzbekiska Svetlana Osipova.

Källor
Alena Viana på TaekwondoData.com

Noter

Amerikanska taekwondoutövare
Medaljörer vid Panamerikanska mästerskapen i taekwondo
Födda 2003
Levande personer
Kvinnor
Amerikanska idrottare under 2000-talet
The Black Phone

The Black Phone är en amerikansk skräckfilm från 2021, regisserad av Scott Derrickson. Filmens manus har även det blivit skrivet av Scott Derrickson, tillsammans med C. Robert Cargill, samt blivit producerad av de båda männen, tillsammans med Jason Blum. Filmen bygger på författaren Joe Hills korta historia med samma namn. I huvudrollerna syns Mason Thames, Madeleine McGraw, Jeremy Davies, James Ransone och Ethan Hawke.

Filmen hade biopremiär i Sverige den 22 juni 2022, utgiven av Universal Pictures.

Handling
Filmen utspelar sig år 1978 i en liten förort till Denver. Där bor syskonen Finney och Gwen Blake, tillsammans med deras missbrukande och alkoholiserade pappa, helt utan vetskapen att en sadistisk barnkidnappare och seriemördare kallad "The Grabber" lurar omkring i deras kvarter och kidnappar barn efter barn. En dag blir just Finney kidnappad av The Grabber, som för honom till en ljudisolerad källare och låser in honom till att vara där helt ensam. Finney hör sedan efter ett tag hur en gammal urkopplad telefon med nummerskiva ringer längre bort på väggen, och han går fram till den och svarar. I telefonen hör han en röst, som säger åt honom hur han ska fly ifrån denna hemska källare. Kommer Finney någonsin lyckas ta sig ut ifrån källaren och se dagens ljus, eller är det så att han kommer att vara inlåst där för alltid?

Rollista
 Mason Thames – Finney Blake
 Madeleine McGraw – Gwen
 Ethan Hawke – The Grabber
 Jeremy Davies – Terrence (Finney och Gwens pappa)
 E. Roger Mitchell – Detektiv Wright
 Troy Rudeseal – Detektiv Miller
 James Ransone – Max (The Grabbers bror)
 Miguel Cazarez Mora – Robin

Referenser

Externa länkar 

Amerikanska filmer 2021
Amerikanska skräckfilmer
Amerikanska thrillerfilmer
Filmer i regi av Scott Derrickson
Engelskspråkiga filmer
Alfred Edgar Wasastjerna

Alfred Edgar Wasastjerna, född den 5 juni 1821 i Malax (finska Maalahti) i Svenska Österbotten i Storfurstendömet Finland, död den 23 april 1906 på Gumböle gård i Esbo i Nyland i Finland, var en finländsk överingenjör och lantdagsman.

Han var son till kontorsskrivaren Johan Jakob Falander, från 1808 adlad Wasastjerna, och Katarina Kristina Bange. Han gifte sig 1857 med Maria Adelaide Boij (död  1908). De hade barnen Emelie Adelaide, Carl Alfred, Sigrid Maria, Osvald Severin, Uno Alfons och Knut Wasastjerna.

Alfred Edgar Wasastjerna avlade studentexamen i Helsingfors 1837 och i Uppsala 1840. Han studerade vid Bergsskolan i Falun 1843–1844. Han arbetade som nivellör vid konstruktionen av Saima kanal 1845, som tillförordnad arbetsledare 1846 och ordinarie 1847. Wasastjerna var löjtnant vid Ingenjörskåren för väg- och vattenkommunikationerna 1848, stabskapten 1857, kapten 1858 och utnämndes till överstelöjtnant 1862. Han utnämndes till distriktsingenjör i Tammerfors distrikt 1867. Han omplacerades till civil tjänst som överingenjör och ledamot vid Överstyrelsen för väg- och vattenkommunikationerna i Helsingfors 1870. Wasastjerna lämnade denna tjänst 1881.

Han deltog som lantdagsledamot vid riksdagarna 1877–1878 och 1885 som representant för Ridderskapet och adeln.

Referenser
Alfred Edgar Wasastjerna i studentmatrikel 1640–1852 på Helsingfors universitets webbplats. Läst den 8 januari 2023.
Adliga ätten Wasastjerna nr 2196, TAB 10. Läst den 8 januari 2023.

Noter

Födda 1821
Avlidna 1906
Män
Ridderskapet och adelns lantdagsledamöter
Finländsk adel
Finländska ingenjörer under 1800-talet
Finländska ämbetsmän under 1800-talet
Personer från Malax
Alfred Edgar
Jörgen Britzén

Ulf Jörgen Britzén, född 10 juni 1955 i Ängelholms församling i Kristianstads län, är en svensk militär och tjänsteman.

Biografi
Britzén avlade officersexamen vid Krigsskolan 1978 och utnämndes samma år till officer vid Skånska dragonregementet, där han befordrades till kapten 1981. Han var lärare och avdelningschef vid Krigsskolan från 1985 och befordrades till major 1986. Han befordrades till överstelöjtnant i Generalstabskåren 1995 och tjänstgjorde vid Militärhögskolan 1995–1997. År 1997 utnämndes han till överstelöjtnant med särskild tjänsteställning, varpå han tjänstgjorde i Hallandsbrigaden 1997–1999. Britzén befordrades till överste 1999 och var chef för Skaraborgs regemente och Skaraborgsbrigaden 1999–2000.

Britzén lämnade Försvarsmakten 2000 och var därefter försvarsdirektör vid Beredskapsfunktionen i Samhällsbyggnadsenheten i länsstyrelsen i Skåne län 2001–2003, personaldirektör i Helsingborgs kommun 2003–2007 och personaldirektör i Hallands läns landsting (från och med 2011 Region Halland) 2007–2013.

Referenser

Födda 1955
Levande personer
Män
Personer från Ängelholm
Svenska militärer under 1900-talet
Svenska militärer under 2000-talet
Överstar i svenska armén
Personer verksamma vid Försvarshögskolan
Svenska regementschefer
Jan Stankiewicz

Jan "Jas" Stankiewicz, född 24 april 1969 i Lunds Allhelgonaförsamling, är en svensk tidigare handbollsmålvakt. Han spelade 83 landskamper för Sveriges landslag mellan åren 1992 och 1999, och var om att ta VM-silver 1997 och EM-guld 1998. Den sistnämnda framgången ledde till att laget tilldelades Bragdguldet 1998.

Jan Stankiewicz är far till Thea och Ebbe, som båda spelar handboll på elitnivå.

Klubbar 
  Lugi HF (1988–1990)
  IFK Kristianstad (1990–1991)
  Norrøna IL (1991–1993)
  Irsta HF (1993–1995)
  Lugi HF (1995–1997)
  Runar IL (1997–1999)
  VfL Gummersbach (1999–2003)
  Pfadi Winterthur (2003–2005)
  FyllingenBergen (2005–2007, 2009–2011, 2013, 2019)

Externa länkar 
 

Svenska handbollsmålvakter
Födda 1969
Levande personer
Idrottare från Lund
Män
Europamästare i handboll
Spelare i Lugi HF
Spelare i IFK Kristianstad
Spelare i Runar Håndball
Spelare i VfL Gummersbach
Spelare i Bergen Håndball
Svenska idrottare under 1900-talet
Svenska idrottare under 2000-talet
Tonopah Test Range Airport

Tonopah Test Range Airport (inofficiell benämning: Area 52)(IATA: XSD, ICAO: KTNX) är en militärflygplats tillhörande Tonopah Test Range i Great Basin-öknen i Nevada, USA. 

Flygbolaget Janet har flygplatsen som en av sina destinationer. Det går flygningar mellan Tonopah och Las Vegas.

Plats 
Flygplatsen ligger 50 km sydöst om staden Tonopah i Nevada, 230 km nordväst om Las Vegas och nordväst om Homey Airport (Area 51).  

Flygplatsen ligger i Nellis Air Force Range.

Användning 
Under kalla kriget användes flygplatsen för test av fiendeflygplan, oftast från Sovjetunionen. Exempel på flygplan som testats och undersökts på flygplatsen är MiG-17F, MiG-21 och MiG-23. 1990 avslutade man programmet som undersökte MiG-flygplanen på anläggningen. 

Amerikansktillverkade flygplan testas även på anläggningen, såsom F-4 Phantom, F-117 Nighthawk och RQ-170.

Galleri

Referenser 

Militära anläggningar i Nevada
Militära flygplatser i USA
Mjölkviks gård

Mjölkviks gård är en herrgård i Kinda kommun (Västra Eneby socken), Östergötlands län.

Historia
Mjölkviks gård är belägen vid Åsund och Göta kanal i Västra Eneby socken, Kinda härad. Gården köptes 1381 av Bo Jonsson från Aernils Aelifssons änka Maerita Magnusadotter. År 1686 var gården en kronogård och 1726 en frälsegård under Hovby. Den ägdes 1783 av majoren Westerling, 1818 och 1825 av hans änka Sofi Westerling, samt senare och till sin död 1872 av kapten Johan Peter Westerling till Åby. Efter honom såldes gården till ett sågverksbolag.

Referenser

Noter 

Herrgårdar i Östergötland
Byggnader och anläggningar i Kinda kommun
Volvia

Volvia är ett varumärke för försäkring av fordon av märket Volvo, sk märkesförsäkring. Volvia startades av Volvo år 1959 som ett försäkringsbolag, men är numera enbart ett varumärke för försäkring som säljs av ett annat försäkringsbolag, med Volvobolagens godkännande.

Varumärket Volvia ägs av bolaget Volvo Trademark Holding som förvaltar de varumärken som ägs gemensamt av AB Volvo och Volvo Cars.

De försäkringar som tecknas under varumärket Volvia tecknas numera i försäkringsbolaget If Skadeförsäkring.

Noter 

Varumärket Volvia https://www.allabolag.se/5565670428/varumarke/volvia/230534
Svenska varumärken
Solomon Linda

Solomon Linda, född 1909 i Pomeroy, Sydafrika, död 1962, var en sydafrikansk sångare och solist i musikgruppen Solomon Linda's Original Evening Birds. Han är mest känd som kompositören av låten "Mbube", som senare blev popmusikhiten "The Lion Sleeps Tonight".

Biografi 
Solomon Linda studerade vid Gordon Memorial Mission School. I början av 1930-talet flyttade han till Johannesburg för att arbeta i en möbelaffär. Han började arbeta på Carlton hotel 1933 och började vid samma tid sjunga tillsammans med sina släktingar. I mitten på 1930-talet bildades gruppen Solomon Linda's Original Evening Birds. År 1959 kollapsade Linda på scen, varefter han blev diagnostiserad med en njursjukdom. När han avled 53 år gammal levde han i fattigdom. Han hade tre döttrar.

Referenser 

Sydafrikanska musiker under 1900-talet
Födda 1909
Avlidna 1962
Män
Olle Bengtsson (fotbollsspelare)

Olle Bengtsson, född 28 februari 1908, död 18 februari 1974, var en svensk fotbollsspelare (målvakt) som representerade Gais. Han var med och tog allsvenskt guld 1930/1931.

Bengtsson var reserv bakom Manfred Johnsson säsongen 1926/1927 och spelade då tre matcher för sällskapet i allsvenskan. Han blev ordinarie målvakt säsongen därpå och spelade samtliga lagets matcher. Säsongen 1928/1929 delade han och Elis Berntsson på målvaktssysslan med elva matcher vardera, men från säsongen 1929/1930 till 1932/1933 var han åter ordinarie mellan stolparna.

Bengtsson gjorde två A-landskamper för Sverige åren 1930–1932.

Källor 

Svenska fotbollsmålvakter
Fotbollsspelare i Gais
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Svenska mästare i fotboll
Svenska landslagsspelare i fotboll
Födda 1908
Avlidna 1974
Män
Svenska idrottare under 1900-talet
Leslie Soltero

Leslie Xcaret Soltero García, född 30 april 2001, är en mexikansk taekwondoutövare.

Karriär
I oktober 2018 tog Soltero brons i 63 kg-klassen vid ungdoms-OS i Buenos Aires. I juni 2021 tog hon brons i 67 kg-klassen vid Panamerikanska mästerskapen i Cancún.  I november 2021 tog Soltero guld i 67 kg-klassen vid Panamerikanska spelen för juniorer i Cali efter att ha besegrat peruanska Eliana Vázquez i finalen. 

I maj 2022 tog Soltero silver i 67 kg-klassen vid Panamerikanska mästerskapen i Punta Cana efter en finalförlust mot brasilianska Milena Titoneli. I september 2022 tog hon brons i 67 kg-klassen vid Grand Prix i Paris. I november 2022 tog Soltero guld i 67 kg-klassen vid VM i Guadalajara efter att ha besegrat serbiska Aleksandra Perišić i finalen.

Källor
Leslie Soltero på TaekwondoData.com

Noter

Mexikanska taekwondoutövare
Världsmästare i taekwondo
Medaljörer vid Panamerikanska mästerskapen i taekwondo
Födda 2001
Levande personer
Kvinnor
Mexikanska idrottare under 2000-talet
Solomon Linda's Original Evening Birds

Solomon Linda's Original Evening Birds var en sydafrikansk musikgrupp som bestod av  Solomon Linda och acapellakören Evening Birds. Gruppen bildades i mitten på 1930-talet och är mest känd för att ha gjort den ursprungliga versionen av The lion sleeps tonight under namnet Mbube.

Historia 
Gruppen bildades på 1930-talet av Solomon Linda. Inledningsvis uppträdde de på bröllop och tävlade i körtävlingar innan de fick möjlighet att spela in flera låtar med hjälp av en talangscout 1938. Mbube spelades ursprungligen in 1939 på Gallo Records i Johannesburg. För inspelningen erhöll Linda 10 shilling och fick inget mer betalt när låten under 1940-talet blev en lokal hitlåt, 1949 hade den sålts i  exemplar. År 2001 släpptes inspelningen på nytt, då med Lindas döttrar som förmånstagare.

En del av gruppens låtar anspelade på det politiska förtrycket mot svarta som rådde under den tiden. Exempel på sådana låtar är Yetul' isgqoko (Ta av dig hatten) och Sikhalela izwe lakithi (Vi sörjer för vårt land).

Referenser

Anmärkningar

Noter

Sydafrikanska vokalgrupper
Perikatan Perempuan Indonesia

Perikatan Perempuan Indonesia (PPI), var en kvinnoorganisation i Indonesien (då Nederländska Ostindien), grundad 1928.

Den 22-25 december 1928 hölls den första kvinnokongressen i Yogjakarta, där trettio kvinnogrupper slutligen enade sig i paraplyorganisationen Perikatan Perempuan Indonesia (PPI, Indonesian Women Association) med tjugo avdelningar och sin egen tidning, Istri, något som betraktas som en viktig milstolpe inom den indonesiska kvinnorörelsen (den ändrade sitt namn till Persatuan Perkumpulan Istri Indonesia eller PPII (Federation of Indonesian Wives/Women's Association) på nästa kongress i Jakarta 1929).  

Kvinnorörelsen hamnade i inre splittring i frågan kring polygami, där de religiösa delarna vägrade fördöma den diskriminerande sedvanan, men höll ändå samman enigheten tack vare att de var förenade mot kolonialismen, något som dominerade rörelsen trots att kvinnogrupperna utåt inte agiterade mot regeringen i den frågan. 

Under den japanska ockupationen (1942-1945) upplöstes alla kvinnogrupper och japanerna bildade istället den obligatoriska statliga kvinnoföreningen Fujinkai.

Källor

 
 

1928 i Asien
Organisationer bildade 1928
Kvinnoorganisationer
Organisationer i Indonesien
Indonesien under 1900-talet
Nederländska Ostindien
Anastasia Slutskaya

Anastasia Slutskaya, död 1526, var en rysk adelskvinna. Hon var regent av furstendömet Slutsk i Litauen (nuvarande Vitryssland) för sin omyndiga son furst Jurij av Slutsk 1503-1512.

Referenser

 І. Масяляніцына. (1996). "Княгіня-амазонка". Belarusʹ: Litaraturna-Mastatski I Gramadska-Palitychny Chasopis (Журнал) (in Belarusian) (Беларусь ed.). Мн.: Полымя. 7 (691): 19. ISSN 0320-7544.

Födda okänt år
Avlidna 1526
kvinnor
Personer i Ryssland under 1500-talet