kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Mystiska dödsfall bland ryska affärsmän (2022)

Under 2022 inträffade flera mystiska dödsfall bland ryska affärsmän och/eller oligarker, och vid vissa tillfällen även familjemedlemmar, under vad vissa källor antyder var misstänkta omständigheter.

Analys 
Den 3 juni 2022 beskrev det holländska nyhetsnätverket NOS fenomenet som "en dyster mängd ryska miljardärer, många från olje- och gasindustrin, som har påträffats döda under ovanliga omständigheter sedan början av 2022. Den första händelsen inträffade den 30 januari när 60-årige Leonid Shulman, transportchef för den ryska energijätten Gazprom, hittades död i badrummet på sitt hus på landet i Leningrad-regionen. Bredvid hans kropp låg ett självmordsbrev."  Den 6 juli 2022 beskrev CNN Portugal gruppen som "miljonärer med direkta eller indirekta kopplingar till Kreml som hittades döda med misstänksamma omständigheter sedan början av 2022". Den hänvisade till en tidigare utredning av USA Today, som drog slutsatsen att "38 ryska affärsmän och oligarker nära Kreml dog under mystiska eller misstänkta omständigheter mellan 2014 och 2017." Affärsmannen och kritikern av den ryska federala regeringen Bill Browder har menat att Putin personligen beordrar avrättningar av inflytelserika företagsledare i kritiska sektorer som han anser inte kommer att vara ja-män och skrämmer deras efterträdare med hot om död eller våld.

Lista över dödsfall

Referenser 

2022 i Ryssland
Dödsfall
Ville Petman

Ville Petman, född 18 januari 2000 i Villmanstrand, är en finländsk professionell ishockeyspelare som spelar för Coachella Valley Firebirds i AHL.

Källor 

Män
Födda 2000
Levande personer
Finländska ishockeyspelare
Personer från Villmanstrand
Spelare i SaiPa
Spelare i Lukko
Finländska idrottare under 2000-talet
Sameli Ventelä

Sameli Ventelä, född 19 juli 1994 i Tavastehus, är en finsk ishockeyspelare som spelar för HK 32 Liptovsky Mikulas i slovakiska Tipos Extraliga. Venteläs moderklubb är HPK från Tavastehus och med dem spelade han som U18 och U20 (motsvarande junior i Sverige). Säsongen 2015/16 fick han sitt första kontrakt med Savonlinnan Pallokerho (SaPKo) i Mestis och säsongen därpå fick han chansen med Lukko i SM-ligan innan han lånades ut till KeuPa HT i Mestis. Säsongen därpå fick Ventelä kontrakt med Imatran Ketterä i samma liga. Där blev han kvar i två år innan han kontrakterades av slovakiska HK Dukla Michalovce. Under säsongen 2021/22 värvades han till Nybro Vikings IF i svenska Hockeyettan. Säsongen 2021/22 återvände Väntelä till Slovakien, denna gång till klubben HK 32 Liptovsky Mikulas.

Klubbkarriär

Referenser 
 

Finländska idrottare under 2000-talet
Finländska ishockeyspelare
Födda 1994
Levande personer
Män
Personer från Tavastehus
Spelare i HK Dukla Michalovce
Spelare i KeuPa HT
Spelare i Lukko
Spelare i Nybro Vikings
Spelare i Savonlinnan Pallokerho
Carl Eugen Öfverberg

Carl Eugen Öfverberg, född 16 januari 1866 i Visby, död 16 februari 1922 i Stockholm, var en svensk byggnadsingenjör och byggmästare.

Biografi
Öfverberg kom på 1880-talet till Stockholm och genomgick Byggnadsyrkesskolan åren 1886 till 1889. Han godkändes den 4 oktober 1899 av Stockholms byggnadsnämnd att få uppföra byggnader i Stockholm. Han byggde bland annat tre stadsvillor i Lärkstaden: Tofslärkan 9, Tofslärkan 12 och Trädlärkan 3. Den senare restes 1909–1910 för arkitekten Thor Thorén som dennes egen bostad.

Bland andra byggnadsarbeten märks:
Morkullan 24, Surbrunnsgatan 8 (1897-1898)
Italien större 3-7, Regeringsgatan 82, 84, 86 (1902-1906)
Fabriksbyggnader i Älvsjö och Gröndal (1906)
Sankt Görans kyrka (1907-1909)
Kolgårdsanläggningen med ekonomibyggnader vid Värtan (1911)
Carl Eugen Öfverberg var gift med Nanny Johanna Götilda (1864–1959). Båda är begravda på Skogskyrkogården i Stockholm.

Arbeten i urval

Referenser

Noter

Källor
Svenskt porträttarkiv: Carl Öfverberg

Externa länkar

Svenska entreprenörer under 1900-talet
Svenska byggmästare under 1900-talet
Byggmästare i Stockholm
Svenska ingenjörer under 1900-talet
Födda 1866
Avlidna 1922
Män
Personer från Visby
Gravsatta på Skogskyrkogården i Stockholm
Familjen Andersson (TV-serie)

Familjen Andersson är en svensk TV-serie från 2023 i regi av Peter Dalle som bygger på böckerna om Sune av Anders Jacobsson och Sören Olsson.
Serien hade premiär på SVT den 25 augusti 2023.

Handling 
Serien handlar om familjen Andersson och deras vardag i den lilla staden Glimmerdagg.

Rollista 

 Filip Berg – pappa Rudolf Andersson
 Liv Mjönes – mamma Karin Andersson
 Olle Einarsson – Sune Andersson
 Laura Lindkvist – storasyster Anna Andersson
 Folke Axelsson Schulman – lillebror Håkan Andersson
 Per Andersson – Ragnar Blixt, granne
 Julia Dufvenius – Yvonne Blixt, granne
 Sven Nordin – Oddvar, granne
 Noé Mainetti – Pär
 Emma Nogo – Sophie

Produktion 
Serien producerades av Unlimited Stories i samproduktion med SVT och Film i Väst och spelades in hösten 2022 i Västra Götalandsregionen.

Referenser 

Svenska TV-serier från 2020-talet
Svenskspråkiga TV-serier
Suneserien
Roope Elimäki

Roope Elimäki, född 18 juni 1993 i Luumäki, Södra Karelen, är en finsk ishockeyspelare som spelar för Kiekko-Vantaa i finska Mestis. Elimäkis moderklubb är Valkealan Kiekko (ValKi) från den finska staden Kouvola. Som ungdom spelade han med fr.a. Kookoo och Pelicans. Säsongen 2013/14 gjorde Elimäki debut i Mestis, den finska andraligan för Peliitat Heinola. Under många år spelade sedan Elimäki för antingen Peliitat Heinola eller Pelicans och lånades mellan klubbarna. Unde fem av dessa såsonger spelade Pelicans i SM-ligan vilket gör att Elimäki har spelat 171 matcher i ligan. Säsongen 2021/22 spelade Elimäki en säsong i Sverige för Nybro Vikings IF i Hockeyettan innan han återvände till Mestis och denna gång klubben Kiekko-Vantaa.

Klubbkarriär

Referenser 

Finländska idrottare under 2000-talet
Finländska ishockeyspelare
Födda 1993
Levande personer
Män
Personer från Södra Karelen
Spelare i Kiekko-Vantaa
Spelare i Nybro Vikings
Spelare i Pelicans
Spelare i Peliitat Heinola
Jalmar Rudner

Johan Jalmar Rudner, född 13 februari 1917 i Stockholm, död 5 augusti 2003 i Bergvliet, Sydafrika, var en svensk arkitekt och amatörarkeolog.

Biografi 
Jalmar Rudner var son till kontorschefen Johan Sigurd Rudner (1889–1928) och Johanna Elvira Vivian Broström (1893–1979) Han hade en yngre syster, Vivian Britt-Louise Gerdes (1920–2000), född i Frankrike.

Han tillbringade sina ungdomsår i Paris och Stockholm. Han gifte sig den 20 december 1941 med Ursula Iris Kriszat (1923–1949) och de fick två söner, Jan Stefan (f. 1944) och Hans Peter (f. 1946). Han tog en examen i arkitektur 1944 vid Kungliga Tekniska högskolan (KTH) i Stockholm, var anställd vid Kooperativa Förbundets Arkitekt- och Ingenjörsbyrå (KFAI) 1945–1946 och senare vid Eglers stadsplanebyrå från 1949. Han var medlem i Svenska Arkitekters Riksförbund (SAR).

Han besökte Sydafrika 1949 och strax efter ankomsten dog hustrun som var kvar i Sverige. Han bestämde sig därefter för att bosätta sig i Sydafrika. Han blev anställd som stadsplanerare i Kapstaden och gifte om sig 1950 med Ione Muller (1926–). De var båda intresserade av arkeologi, den sydafrikanska kulturen och tidiga resenärer i Sydafrika och byggde upp ett bibliotek. 1953 besökte de Sverige och träffade då professor Gerhard Lindblom vid Etnografiska museet i Stockholm, som visade dem naturforskaren Anders Sparrmans samling från Sydafrika. Etnografiska museet har i sina samlingar ett 20-tal föremål och bilder från Afrika, förvärvade från paret Rudner.

1956 blev Jalmar "hedersarkeolog" (honorary archaeologist) vid South African Museum. Jalmar och Ione publicerade flera böcker och artiklar och översatte även svenska resenärers böcker till engelska. Jalmar var lokal sekreterare i South Africa Archaeological Society. Både Jalmar och Ione blev medlemmar i Svenska kamelryttarklubben efter att ha ridit över två mil på kamel i Saharaöknen.

Publikationer 
Jalmar Rudner

Ione Rudner

Jalmar och Ione Rudner

Kommentarer

Källor 

Män
Födda 1917
Avlidna 2003
Arkitekter från Stockholm
Svenska arkitekter under 1900-talet
Svenska arkeologer under 1900-talet
Gälapparaten

Gälapparaten (brankialapparaten, svalgapparaten, faryngealapparaten) är en komplex anatomisk struktur under människans embryologiska period som bidrar till viktiga huvud- och halsstrukturer. Gälapparaten utgörs av gälbågarna (från mesoderm), gälfårorna (från ektoderm) och gälfickorna (från endoderm). Varje gälbåge innehåller sin egen skelettmuskulatur, broskbåge, nerv och artär.

Referenser

Huvud och hals
Meck (adelsätt)

Meck är  ett namn som burits av en baltisk adelsätt, där en utslocknad gren introducerats på Riddarhuset i Stckholm.

Historik
Ätten härstammade från Schlesien och är känd sedan slutet av 1400-talet. Den kom till Livland omkring 1550 och erhöll polskt adelskap av kung Sigismund August (regerade 1548– 1572). 

Erik Johan Meck (1644–171702) blev stamfar för den svenska ättegrenen. Han kom som minderårig 1656 till Sverige med sina föräldrar på flykt undan ett ryskt angrepp mot Livland. Han gjorde militär karriär i Sverige och slutade som överste. Genom giftermål blev han innehavare 
av Vallens säteri vid Laholm och därmed involverad i den textila företagsverksamhet som kallats Laholmska manufakturen som i fyra generationer drevs av hustrurna till Vallens innehavare. 

Bland Eric Johan Mecks tolv barn är tre söner nämnda att ha uppnått vuxen ålder. Sedan Livland genom freden i Nystad 1721 kommit i ryska händer, naturaliserades de båda yngre sönerna som svensk adel 1723 och introducerades samma år på Ridarhuset i Stockholm med nummer 1778. Endast den yngste brodern hade manlig avkomma. Hans ättegren fortlevde i ytterligare tre generationer men utslocknade  på svärdssidan till år 1895 och på spinnsidan år 1909.

Efter det ryska övertagandet av Livland introducerades ätten Meck under nummer 55 på Riddarhuset i Riga. Enligt Elgenstierna fortlevde denna gren på 1930-talet i "Östersjöprovinserna", det vill säga i de då självständiga baltiska staterna. Molotov-Ribbentroppakten och folkomflyttningar i samband med andra världskriget kan ha påverkat detta förhållande.

Den 31 december 2021 var 16 personer med efternamnet Meck folkbokförda i Sverige.

Släktträd (urval)
 Erik Johan Meck (1644–1702), överste,  gift med Magna Birgitta Durell, Vallens säteri, Voxtorps socken vid Laholm
 Carl Gustaf Meck (1678–1742), major, Brödåckra, Ignaberga socken, idag Hässleholms kommun
 Magnus Fredrik Meck, naturaliserad Meck  (1680–1627), överstes titel, gift med Clara Sabina Lilliehöök (1687–1758), Vallens säteri
 Magdalena Eleonora Meck (1717–1778), gift med Johan Jacob Burensköld (1712–1766),   överceremonimästare, Vallens säteri
 Anna-Brita Meck (1682–1737), hustru till (1) Henrik Johan Burensköld, (2) Erik Fröberg, överstar
 Jakob Johan Meck, naturaliserad Meck  (1685–1757), ryttmästare, Askenäs, Götebryds socken, idag Älmhults kommun
 (eftersläkt)

Referenser

Noter

Källor 
 Adel. ätten Meck, N:o 1778 i Gabriel Anrep: Svenska adelns ättar-taflor (1858–1864). 

Svenska adelsätter
Baltisk adel
Wendela Hellman

Wendela Vendla Elisabet Gustafa Hellman, född Aspegren den 11 juli 1881 i Malmö, död den 30 juni 1972 i Härnösand, var en svensk lärare.

Biografi
Hon var dotter till grosshandlare Elis Edvard Aspegren (1839–1916) och hans hustru Johanna Gustava Hedenskog (1843–1926) och hon hade tre äldre bröder. Familjen bodde i centrala Malmö, men när äldste sonen tog över faderns verksamhet arrenderade Elis Aspegren Forsmöllans herrgård några mil utanför staden.

Fadern Elis var noga med att alla barn skulle få en utbildning så Wendela Hellman gick i läroverket för flickor i Malmö och utbildade sig sedan till lärarinna vid seminariet. Efter lärarexamen tog hon en universitetsexamen vid Marburgs universitet i Tyskland, men det som kom att få största betydelse för henne var utbildningen vid Nääs slöjdlärarseminarium. Hon tjänstgjorde som föreståndare och lärare för samrealskolor i Västergötland och Kramfors. Det var under sin lärartid som hon, vid ett seminarium i Kramfors anordnat av Ångermanlands slöjdförening, träffade sin blivande make.

I januari 1910 gifte hon sig med Theodor Hellman i Malmö stadskyrka och det nygifta paret bosatte sig i Härnösand. Tillsammans fick de fyra barn som föddes mellan åren 1912 till 1918, två pojkar och två flickor.  

De närmaste åren efter bröllopet började uppbyggnaden av Murbergsmuseet där Wendela Hellman blev sin makes medarbetare. Hon hjälpte till med att ordna lotterier och basarer av allehanda slag, allt för att få medel till insamlingsarbetet. Hon var med och arrangerade vårfester på Murberget. 1942 bosatte sig paret Hellman i prästgården från Viksjö, som fungerade som tjänstebostad på Murberget.

Hellman ansågs vara en mycket driftig kvinna och en utpräglad sällskaps- och föreningsmänniska. Under 16 år var hon ordförande i Härnösands Husmodersförening. Hon arbetade även i Härnösands Fredrika Bremer-krets som hon var med och bildade. Hon arrangerade fester, konserter och basarer på Murberget.  

År 1958 blev hon änka, men bodde kvar i prästgården ända till 1970.  Sonen Bo Hellman övertog 1947 faderns arbete som intendent vid museet.

Wendela Hellman har givit namn till ett av Härnösands högstadieskolor.

Källor
Åsa Bodén Hellman (2008) Farmor och farfar: En berättelse om Wendela och Theodor Hellman.

Sveriges dödbok 1860–2017, Sveriges släktforskarförbund.
 Minnesruna i Svenska Dagbladet, 3 juli 1972, sid. 2 och dödsannons i Svenska Dagbladet, 5 juli 1972, sid. 2

Noter 

Kvinnor
Födda 1881
Avlidna 1972
Svenska lärare under 1900-talet
Personer i Härnösands historia
Lärare från Malmö
Alto Alentejo (underregion)

Alto Alentejo (svenska Norra Alentejo) är en statistisk underregion NUTS 3 i södra Portugal.                                                                                                                                                            
Den är en del av den statistiska regionen Alentejo (NUTS 2), och omfattar distriktet Portalegre.                                         
Dess viktigaste ort är Portalegre.

Befolkningen uppgår till 118 506 invånare (2011).

Underregionen Alto Alentejo (NUTS 3) sammanfaller geografiskt med Comunidade Intermunicipal do Alto Alentejo ("Alto Alentejos kommunalförbund"; ”CIMAA”).

Kommuner
Alto Alentejo omfattar 15 kommuner (concelhos).
     
 Alter do Chão 
 Arronches 
 Avis 
 Campo Maior 
 Castelo de Vide 
 Crato 
 Elvas 
 Fronteira 
 Gavião 
 Marvão 
 Monforte 
 Nisa 
 Ponte de Sor 
 Portalegre 
 Sousel

Största städer 
 Elvas
 Portalegre
 Ponte de Sor
 Campo Maior

Se även
Portugals NUTS-indelning

Referenser

Portugals regioner
Brett McLean

Brett McLean, född 14 augusti 1978 i Comox, British Columbia, är en kanadensisk före detta professionell ishockeyspelare (center).

Brett har spelat i National Hockey League med klubbarna Chicago Blackhawks, Colorado Avalanche och Florida Panthers.

Källor 

Män
Födda 1978
Levande personer
Kanadensiska ishockeyspelare
Idrottare från British Columbia
Spelare i Chicago Blackhawks
Spelare i Malmö Redhawks
Spelare i Colorado Avalanche
Spelare i Florida Panthers
Spelare i SC Bern
Spelare valda i NHL Entry Draft 1997
Kanadensiska idrottare under 2000-talet
Arlington, Wyoming

Arlington, tidigare Rockdale, är en mindre ort (census-designated place) i Carbon County i Wyoming, USA. Befolkningen uppgick till 25 invånare vid 2010 års folkräkning.

Geografi 
Arlington ligger på 2 349 meters höjd, vid korsningen av Interstate 80 och Wyoming State Road 13, mellan städerna Laramie och Rawlins.

Historia 
Den nuvarande orten Arlington var under sin tidiga historia uppkallad efter vattendraget Rock Creek som rinner norrut genom orten. Orten grundades omkring 1860 i samband med att en bro över Rock Creek och en diligensstation för resande längs Overland Trail uppfördes här. 1882 öppnades ett postkontor här under namnet Rock Dale. 1903 bytte postkontoret namn till Arlington och drevs med kortare avbrott fram till 1943. Sedan 1983 är samhället upptaget i National Register of Historic Places med anledning av sin historiska 1800-talsbebyggelse.

Referenser 

Orter i Carbon County, Wyoming
National Register of Historic Places
Lars Wilhelm Åberg

Lars Wilhelm Åberg, född 19 december 1879 i Hausjärvi, död 21 januari 1942 i Helsingfors, var en finlandssvensk ingenjör och företagsledare.

Åberg tog studentexamen vid Svenska lyceum i Helsingfors 1898 och avlade ingenjörsexamen på 
Tekniska högskolan fyra år senare.

Efter studier i Dresden arbetade han som elingenjör för flera olika företag. Han var verkställande direktör för Helsingfors elektricitetsverk från 1914 till 1918 då han utsågs till VD för Wärtsilä. När företaget råkade i ekonomiska svårigheter 1925 begärde han avsked och efterträddes i mars 1926 av Wilhelm Wahlforss.

Kort därefter blev han styrelseordförande för busstillverkaren Autokoritehdas. År 1931 fusionerade företaget med konkurrenten Autoteollisuus-Bilindustri och bildade Suomen Autoteollisuus med Åberg som minoritetsägare.

Åberg innehade också styrelseposter i några andra företag och var en tid viceordförande i Tekniska Föreningen i Finland samt ledamot av Svenska tekniska vetenskapsakademien i Finland.

Åberg var gift med läkaren Sylvi Helena Antman. Åktenskapet var barnlöst så paret testamenterade ett större belopp till den tekniska vetenskapsakademin och mindre belopp till bland andra Svenska litteratursällskapet i Finland.

Källor

Män
Avlidna 1942
Födda 1879
Sisu
Wärtsilä
Personer inom Finlands näringsliv under 1900-talet
Finlandssvenskar inom näringslivet
Finländska företagsledare
Personer från Hausjärvi
Moje Serrander

Mauritz (Moje) Serrander, född 11 juni 1883 i Gävle, död 21 april 1933 i Stockholm, var en svensk väg- och vattenbyggare.

Moje Serrander var son till redaktören Johan Otto Mauritz Serrander. Efter mogenhetsexamen i Gävle 1901 genomgick han 1901–1905 Tekniska högskolans fackavdelning för väg- och vattenbyggnad. Han var ingenjör vid AB Vattenbyggnadsbyrån i Stockholm 1906–1915 (därunder assistent i vattenbyggnad vid Tekniska högskolan 1907–1908), teknisk assistent hos disponenten vid Stora Kopparbergs bergslags AB och chef för bolagets kraftförvaltning 1915–1925 samt VD för Hammarforsens kraftaktiebolag och Sikfors kraftaktiebolag från 1925 till sin död, från 1930 även för Wii elektriska AB i Sundsvall. Han blev VD för Dalälvens regleringsförening 1916 och för Indalsälvens regleringsförening 1926. Han behöll bägge posterna till sin död. Dessutom tillhörde han styrelserna för ytterligare ett antal företag och sammanslutningar inom kraftförsörjningsbranschen. Serrander genomgick militärkurs för inträde i Väg- och vattenbyggnadskåren 1905. Han blev löjtnant där 1911 och major 1929. Serrander företog en lång rad studieresor till olika delar av Europa. Han ledde utbyggandet av bland annat Forshuvudforsens kraftverk i Dalälven för Stora Kopparbergs bergslags AB och Hammarforsens kraftverk i Indalsälven. Betydelsefulla resultat nådde han även inom Dalälvens regleringsförening, som under hans direktörstid genomförde ett flertal sjöregleringar, framför allt av Siljan 1926. Han utövade ett omfattande författarskap inom sitt fack, anlitades upprepade gånger för sakkunniguppdrag samt innehade förtroendeposter inom Svenska vattenkraftföreningen, där han var styrelseledamot 1926–1933 varav 1928–1933 som andre vice ordförande. Han var även styrelseledamot i Svenska teknologföreningen. Åren 1919–1925 var han stadsfullmäktig i Falun. Serrander är begravd på Gamla kyrkogården i Gävle.

Källor 
 
 Serrander, Mauritz på SvenskaGravar.se

Svenska väg- och vattenbyggnadsingenjörer
Svenska ingenjörer under 1900-talet
Ingenjörer från Gävle
Gravsatta på Gävle gamla kyrkogård
Födda 1883
Avlidna 1933
Män
Carl Adam Seth

Carl Adam Theodor Seth, född 29 januari 1850 på Mölneberg i Burseryds socken, död där 9 februari 1909, var en svensk botaniker och konservator.

Carl Adam Seth var son till kronolänsmannen Abraham Gustaf Seth. Efter mogenhetsexamen i Jönköping 1874 inskrevs han som student vid Uppsala universitet, där han dock inte avlade någon examen. Seth innehade lärarförordnanden vid folkskola eller läroverk under större delen av tiden 1875–1886 och undervisade i botanik och zoologi vid Ultuna lantbruksinstitut 1883, 1887, 1888 och 1892. Han knöts 1888 som amanuens till Uppsala botaniska trädgård, och 1893 tillförordnad samt 1895 ordinarie konservator vid Uppsala botaniska museum. Från 1885 var han även vårdare av studentkårens växtsamling. Seths botaniska insats gällde främst mossorna. Under vidsträckta resor i Sverige samlade han ett rikt material, som ökade kunskapen om mossornas utbredning, och i Thorgny O.B.N. Kroks och Sigfrid Almquists kryptogamflora bearbetade han levermossorna.

Källor

Vidare läsning 
 

Svenskt museifolk
Personer verksamma vid Uppsala universitet
Personer verksamma vid Sveriges lantbruksuniversitet
Svenska botaniker under 1800-talet
Personer från Burseryds socken
Födda 1850
Avlidna 1909
Män
Moler

Moler är en vitgrå jordart i bland annat Danmarks tertiäravlagringar bestående av skal från kiselalger (diatomit). Jordarten finns i området kring Limfjorden.  I avlagringarna finns tunna lager av vulkanaska från en vulkan som låg i Nordsjön.

Källor 
Store norske leksikon, moler

Jordarter
Quartier de la Porte-Saint-Denis

Quartier de la Porte-Saint-Denis är Paris 38:e administrativa distrikt, beläget i tionde arrondissementet. Distriktet är uppkallat efter Porte Saint-Denis, en triumfbåge uppförd av arkitekten François Blondel till Ludvig XIV:s ära.

Tionde arrondissementet består även av distrikten Saint-Vincent-de-Paul, Porte Saint-Martin och Hôpital Saint-Louis.

Sevärdheter
Porte Saint-Denis
Théâtre du Gymnase Marie Bell
Musée du chocolat
Square Alban-Satragne
Chapelle de l'ancien hôpital Saint-Lazare

Bilder

Kommunikationer
  Tunnelbana – linjerna    – Strasbourg–Saint-Denis
  Tunnelbana – linjerna   – Bonne-Nouvelle

Källor

Externa länkar

Paris tionde arrondissement
Robin Stenwall

Robin Frank Stenwall, född 23 september 1976 i Ekenäs, är en finlandssvensk filosof, metafysiker och docent i teoretisk filosofi vid Lunds universitet. Efter studier i statsvetenskap vid Åbo Akademi fick Stenwall ett stipendium från Nordiska ministerrådet för att studera vid Lunds universitet där han disputerade i teoretisk filosofi och är verksam som universitetslektor på filosofiska institutionen. Stenwalls forskning har främst behandlat metafysik, medvetandefilosofi och vetenskapsteori.

Referenser 

Män
Personer verksamma vid Lunds universitet
Levande personer
Födda 1976