kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Acomys airensis

Acomys airensis är en gnagare i släktet taggmöss som förekommer i Afrika. Den listades en tid som underart eller synonym till Acomys cahirinus men sedan början av 2000-talet godkänns den som art.

Denna gnagare blir 94 till 155 mm lång (huvud och bål), har en 78 till 103 mm lång svans och väger 25 till 55 g. Den taggiga pälsen på ovansidan har en orangegrå färg som blir ljusare på kroppens sidor. Det finns en tydlig gräns mot den vita pälsen på undersidan. Under djurets små ögon kan det förekomma en vit fläck. Artens karyotyp varierar mellan 2n=40 och 2n=46.

Utbredningsområdet ligger norr om floden Niger i Saharas klippiga delar och i andra torra landskap. Det sträcker sig från centrala Mauretanien över Mali och södra Algeriet till Niger. Arten vistas i klippiga områden med glest fördelad växtlighet samt nära människans samhällen. Den besöker bland annat trädgårdar och hittades även i byggnader.

Acomys airensis livnär sig liksom andra taggmöss av insekter. Den är troligen nattaktiv och vistas främst på marken. Som sovplats används främst bergssprickor. Upphittade honor var oftast med två ungar dräktiga. Denna gnagare jagas av tornugglan.

Arten listas av IUCN som livskraftig (LC).

Referenser 

Taggmöss
airensis
Däggdjur i etiopiska regionen
Tranmoa

Tranmoa (Pachyornis geranoides) är en förhistorisk utdöd fågel i familjen mindre moafåglar inom ordningen moafåglar. Liksom alla moafåglar förekom den tidigare i Nya Zeeland, denna art enbart på Nordön. Den tros ha dött ut någon gång mellan 1350 och 1450, framför allt på grund av jakt från människan.

Utseende 
Fågeln var liksom övriga arter i Pachyornis oerhört kraftig med massiva korta ben och en trubbig näbb. Storlekskillnaderna mellan könen var också väldigt stora, så pass att de tidvis betraktats som skilda arter, Pachyornis mappini respektive P. septentrionalis. Hanen var ungefär en meter hög och vägde 17–30 kg, medan honan var både högre och mycket tyngre, mellan 40 och 100 kg. Trots sin massiva storlek var tranmoan minst i släktet och i konkurrens med den slankare buskmoan (Anomalopteryx didiformis) minst av alla moafåglar.

Utbredning och biotop 
Liksom alla moafåglar fanns tranmoan enbart i Nya Zeeland. Subfossila lämningar visar att arten var begränsad till låglänta områden på Nordön, inklusive Far North, kustnära Taranaki och  Hawke's Bay. Den bebodde troligen framför allt i våtmarker och dynlandskap.

Levnadssätt 
Inte är mycket är känt om fågelns levnadssätt. Dess kraftiga näbb indikerar att den levde av relativt grov växtlighet. Den var troligen ett byte för utdöda nyazeelandkärrhöken.

Häckning 
Det lilla man vet om moafåglars häckning generellt tros även kunna appliceras på tranmoa. Arten häckade i par väl skilda från andra och la få ägg som ruvades länge och enbart av hanen. Ungarna tog lång tid att uppnå könsmogen ålder.

Utdöende 
Tranmoa dog ut mellan år 1350 och 1450. Främsta orsaken till utdöendet tros vara ohållbar jakt från människan. Lämningar är mycket vanliga i arkeologiska utgrävningsplatser, vilket tyder på att den jagades i stor omfattning för mat. Moaungar kan också ha fallit offer för den införda polynesiska hunden kuri.

Namn 
Arten kallades tidigare Mantells moa, efter Walter Mantell (1820–1895), en nyzeeländsk naturforskare och politiker. Han grundade New Zealand Institute och var en känd samlare av moalämningar.

Referenser
 
 Szabo, M.J. 2013. Mantell's moa. I Miskelly, C.M. (red.) [www.nzbirdsonline.org.nz New Zealand Birds Online]

Noter

Externa länkar 

Mindre moafåglar
Fåglar i australiska regionen
Fåglar utdöda under Holocen fram till 1500
Margit Holmberg

Esther Margit Holmberg, född 25 maj 1912 i Annedal,  Göteborg, död 26 februari 1989 i Örgryte, samma stad, var en svensk författare, sångerska, målare och grafiker.

Hon var dotter till musikdirektören Olof Holmberg och Esther Lundén. Holmberg studerade vid Slöjdföreningens skola i Göteborg 1927–1930 och i S Wallins ateljé 1930–1932 samt vid Otte Skölds målarskola i Stockholm 1933–1934 och grafik vid Statens håndverks- og kunstindustriskole i Oslo. Separat ställde hon ut ett flertal gånger i Göteborg och hos konstföreningen Aura i Lund. Tillsammans med Greta Johansson ställde hon ut i Uddevalla 1954. Hon medverkade i samlingsutställningar på Göteborgs konsthall och med Oslo Kunstforening. Hennes konst består av porträtt, figurer, stadsbilder samt illustrerat egna barnböcker. Bland hennes barnvisor märks Trollmors vaggsång.

Bibliografi

 Långt borta, dikter, 1937
 Kringelbärsvatten på svamp, 1939
 Prinsessan och vågen och andra visor med bilder av Maja Synnergren, 1940
 Spargrisen och andra visor, med bilder av Maja Synnergren, 1941
 Ekorren och trollet och andra visor, 1943
 Trollsvansar och tomteskägg, 1943
 Flundran i Kina och andra barnvisor, 1948
 Tre små sköldpaddor, med teckningar av Poul Strøyer, 1954
 Dansande sten, dikter, 1955
 Regnharpa, dikter, 1957
 Den läkande örten, 1961
 Månkvinna, 1963
Vindspegel, prosaskisser och reproduktioner, 1964
På ökengrunden, samtal med californier, 1966
Ättestupa, 1969
Jag en borgare, 1974
Nästan en tredjedel av ditt liv, 1977
Deras ansikten, 1978
Utgångspunkt Göteborg, 1979
En stjärna över Bohuslän, saga och fakta, 1984
Från Lillhagsbädden – och annat, 1987

Källor 
Svenskt konstnärslexikon del III sid 173, Allhems Förlag, Malmö.
Svenska konstnärer, Biografisk handbok, Väbo förlag, 1987, sid 218,

Noter 

 

Svenska författare av barn- och ungdomslitteratur
Svenska målare under 1900-talet
Svenska grafiker under 1900-talet
Svenska författare under 1900-talet
Svenska sångare under 1900-talet
Födda 1912
Avlidna 1989
Kvinnor
Eugen Holmberg

Eugen Valdemar Holmberg, född 1911 i Stockholm, död 1993, var en svensk målare, tecknare och författare.

Holmberg var som konstnär autodidakt och bedrev studier under resor till bland annat Danmark, Norge och Ryssland. Bland hans offentliga arbeten märks en utsmyckning för Serafimerlasarettet. Hans konst består av natur och Stockholmsmotiv i en lågstämd färgskala.

Bibliografi  
Döden tar aldrig semester, 1962
En handfull jord, 1966
Någon måste lämna båten, 1964

Referenser

Noter

Tryckta källor 
Svenska konstnärer, Biografisk handbok, Väbo förlag, 1987, sid 218, 

 
Svenska målare under 1900-talet
Svenska författare under 1900-talet
Födda 1911
Avlidna 1993
Män
Konstnärer från Stockholm
Svenska tecknare under 1900-talet
Sardinen på tunnelbanan

Sardinen på tunnelbanan är en dikt av Werner Aspenström.

Dikten är en av Werner Aspenströms mest kända. Den publicerades i diktsamlingen Under tiden 1972 och återfinns i många antologier.

Den består av åtta inledande rader, där diktaren med det återkommande ordet "inte" protesterar mot konsumtionssamhällets olika uppmaningar, och avslutas med raden "Sardinen vill att burken öppnas mot havet" som uttrycker frihetslängtan.

Dikten har tolkats som ett uttryck för en bister, drastisk humor som gestaltar hur individen upplever sig omgiven av villkor han inte tycker om eller kan råda över och där hans fria utrymme, lika litet som sardinens i sardinburken, föder en längtan efter frihet.

Källor

 Hans Isaksson Werner Aspenström, Natur och Kultur 2004, sid. 117, 276

Svenska dikter
Verk av Werner Aspenström
Kitakata

Kitakata  är en stad i Fukushima prefektur i Japan. Staden fick stadsrättigheter 1954. Orten är känd för maträtten Kitakata-ramen.

Källor 

Orter i Fukushima prefektur
WP:Projekt Japan
Raymond Smillie

Raymond Smillie, född 18 januari 1904 i Toronto, död 21 april 1993 i Sault Sainte Marie i Ontario, var en kanadensisk boxare.

Smillie blev olympisk bronsmedaljör i weltervikt i boxning vid sommarspelen 1928 i Amsterdam.

Källor 

Kanadensiska boxare
Kanadensiska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 1928
Tävlande i boxning vid olympiska sommarspelen 1928
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1928 från Kanada
Idrottare från Toronto
Födda 1904
Avlidna 1993
Män
Kanadensiska idrottare under 1900-talet
Miyako

Miyako kan syfta på:

Miyako, Iwate - stad i Iwate prefektur, Japan
Miyako, Fukuoka - kommun i Fukuoka prefektur, Japan
Miyakoöarna - en ögrupp i Okinawa prefektur, Japan
Miyako-jima - huvudön i Miyakoöarna
Miyakojima (stad) - en stad som omfattar Miyako-jima m fl öar
 Miyako (språk) – ett språk i språkgruppen ryūkyū
Miyakoponny - en hästras
Miyako, Iwate

Miyako  är en stad i Iwate prefektur i Japan. Staden fick stadsrättigheter 1941. 

11 mars 2011 drabbades Miyako av en tsunami efter en jordbävning vid Tohoku. Tsunamivågen, som beräknades vara 37,8 meter hög, svämmade över den skyddsvall som fanns vid hamnen och vattnet nådde därmed in i staden. Stora delar av Miyakos byggnader och fiskeflotta förstördes. Mer än 600 människor rapporterades ha dött.

Galleri

Källor 

Orter i Iwate prefektur
WP:Projekt Japan
Usutuvirus

Usutuvirus är en art i gruppen flavivirus. Viruset överföras av stickmyggor (Culicidae) och drabbar huvudsakligen fåglar, men även däggdjur.

I Europa fick viruset större uppmärksamhet 2001 efter att flera döda koltrastar upptäcktes i Wien. Senare undersökningar visade att viruset även var orsaken till flera döda fåglar i Toscana 1996. Usutuviruset kopplas ihop med andra zoonoser som bland annat drabbade fåglarna i storstadsområdet Rhen-Neckar under 2011. Året 2016 rapporterades flera fall av döda fåglar i regionen kring trelandspunkten Vaalserberg (Belgien, Nederländerna, Tyskland) samt nära Leipzig och Berlin. I augusti 2019 upptäcktes usutuvirus för första gången i Sverige, hos en koltrast på Öland inom ramen för viltövervakning.

Enligt en undersökning från 2010 kan viruset även angripa människor. Forskarna hittade antikroppar hos några testpersoner. Läkarna tror att minst en person fick feber och röd hud på grund av usutuviruset. Forskare från Bernhard-Nocht-Instituts für Tropenmedizin i Hamburg befarar att viruset kan vara livshotande för personer med svagt immunförsvar.

Referenser 

Virus
Zoonoser
Pixel (smarttelefon)

Pixel och Pixel XL är smarttelefoner designade av Google och tillverkade av HTC Corporation. De presenterades vid en presskonferens 4 oktober 2016. Google lanserade operativsystemet Android 7.1 Nougat på Pixel och Pixel XL . De ingår i en produktfamilj vid namn Google Pixel.

Specifikationer

Se även 
 Samsung Galaxy S7
 Iphone 7

Referenser

Noter

Externa länkar 
 Officiella webbsidan

Mobiltelefoner med Android
Google
Mobiltelefoner från HTC
Takizawa, Iwate

Takizawa  är en stad i Iwate prefektur i Japan. Staden fick stadsrättigheter 2014.

Källor 

Orter i Iwate prefektur
WP:Projekt Japan
Tōkamachi

Tōkamachi  är en stad i Niigata prefektur i Japan. Staden fick stadsrättigheter 1954.

Källor 

Orter i Niigata prefektur
WP:Projekt Japan
Google Bilder

Google Bilder är en söktjänst som tillåter användare att söka efter bilder på webben. Tjänsten ägs av Google och introducerades i juli 2001.

Referenser

Noter

Externa länkar 

Google
Programvaror 2001
Nōgata

Nōgata  är en stad i Fukuoka prefektur i Japan. Staden fick stadsrättigheter 1931.

Källor 

Orter i Fukuoka prefektur
WP:Projekt Japan
West Wiltshire

West Wiltshire var ett distrikt i Wiltshires enhetskommun i grevskapet Wiltshire i England. Distriktet hade 118 150 invånare (2001).

Civil parishes 
 Atworth, Bishopstrow, Boyton, Bradford-on-Avon, Bratton, Brixton Deverill, Broughton Gifford, Bulkington, Chapmanslade, Chitterne, Codford, Corsley, Coulston, Dilton Marsh, Edington, Great Hinton, Heytesbury, Heywood, Hilperton, Holt, Horningsham, Keevil, Kingston Deverill, Knook, Lands common to the parishes of Broughton Gifford and Melksham Without, Limpley Stoke, Longbridge Deverill, Melksham, Melksham Without, Monkton Farleigh, North Bradley, Norton Bavant, Semington, Sherrington, South Wraxall, Southwick, Staverton, Steeple Ashton, Stockton, Sutton Veny, Trowbridge, Upton Lovell, Upton Scudamore, Warminster, West Ashton, Westbury, Westwood, Wingfield och Winsley.

Referenser 

Englands distrikt
Wiltshire
Asakura

Asakura  är en stad i Fukuoka prefektur i Japan. Staden bildades 2006 genom sammanslagning av staden Amagi med kommunerna Asakura och Haki.

Källor 

Orter i Fukuoka prefektur
WP:Projekt Japan
Hon (roman)

Hon () är en roman av den engelske författaren Henry Rider Haggard, utgiven 1886–1887. Den handlar om två engelsmän som besöker ett gömt kungarike i Afrika som styrs av en mystisk vit drottning, "Hon".

Det är en av Haggards mest lästa och sålda romaner. Den har filmatiserats åtskilliga gånger och haft stort inflytande på andra verk i samma genre. En uppföljare gavs ut 1904–1905, Ayesha eller hon, som kommit åter.

Källor

Externa länkar
 

Brittiska romaner
Engelskspråkig skönlitteratur
Romaner av Henry Rider Haggard
Skönlitteratur 1887
Äventyrsromaner
Afrika i skönlitteratur
Fukutsu

Fukutsu  är en stad i Fukuoka prefektur i Japan. Staden fick stadsrättigheter 2005.

Källor 

 

Orter i Fukuoka prefektur
WP:Projekt Japan
Regius Professor of Medicine

Regius Professor of Medicine kan syfta på:

 Regius Professor of Medicine (Aberdeen)
 Regius Professor of Medicine (Oxford)

Se även 
 Regius Professor of Medicine and Therapeutics (Glasgow)
 Regius Professor of Physic
Ksenofon Dilo

Ksenofon Dilo, född den 15 januari 1932 i Gjirokastra i Albanien, är en albansk målare. Studerade på 1950-talet vid Akademin för de sköna konsterna i Prag i Tjeckien. Han är även känd som manusförfattare för film. Han har varit direktör för Nationalgalleriet i Tirana.

Källor

Albanska målare
Personer från Gjirokastra
Personer i Albanien under 1900-talet
Personer i Albanien under 2000-talet
Födda 1932
Levande personer
Män
Regius Professor of Physic

Regius Professor of Physic kan syfta på:

 Regius Professor of Physic (Cambridge)
 Regius Professor of Physic (Dublin)

Se även 
 Regius Professor of Medicine
Pollack (kortspel)

Pollack är ett tyskt kortspel för fyra deltagare, som spelar ihop partnervis. En lek med 32 kort (utan 2:or t.o.m. 6:or) används. Spelet är ett sticktagningsspel och går ut på att uppnå en summa av 31 poäng före motståndarsidan. Poäng erhålls för vissa hemspelade kort (till exempel 3 poäng för varje ess), för vissa kombinationer bland de hemspelade korten (till exempel 4 poäng för fyra tior) samt för att ha vunnit det sista sticket.

Referenser

kortspel
Hypersonisk

Hypersonisk hastighet är inom aerodynamiken en hastighet inom de högre regionerna av överljudshastigheter. Sedan 1970-talet har termen allmänt ansetts syfta på hastigheter på Mach 5 och däröver.

Det precisa machtal vid vilket en flygfarkost flyger med hypersonisk hastighet varierar, då karaktäristiska fysikaliska förändringar i luftflödet (som molekylär sönderdelning och jonbildning) inträffar vid olika hastigheter; dessa effekter börjar bli påtagliga vid Mach 5. Det hypersoniska området är ofta alternativt definierat som de hastigheter vid vilka en ramjet inte producerar någon nettodragkraft.

Referenser
Anderson, John (2006). Hypersonic and High-Temperature Gas Dynamics Second Edition. AIAA Education Series. .

Klassisk mekanik
Aerodynamik
Regius Professor of Physiology

Regius Professor of Physiology kan syfta på:

 Regius Professor of Physiology (Aberdeen)
 Regius Professor of Physiology (Glasgow)
Municipalpalatset, Rijeka

Municipalpalatset (, ) är ett kulturminnesskyddat palats i Rijeka i Kroatien. Byggnaden ligger vid Rijekaresolutionens torg (Trg Riječke rezolucije) i den centrala delen av staden och tillkom år 1873 som en omfattande ombyggnation av ett tidigare kloster. Palatset har tidigare tjänat som Rijekas stadshus och säte för kommunfullmäktige. Sedan byggnaden tjänat ut sin roll som stadshus har den nyttjats för olika ändamål. I dag har bland annat den regionala och lokala TV-stationen Kanal RI sitt huvudkontor i byggnaden.

Historik 
Den 15 juni 1872 fick den dåvarande österrikisk-ungerska hamnstaden Fiume (sedermera känd under sitt kroatiska namn Rijeka) en ny stadsstatus som innebar att staden och kommunen skulle styras av ett fullmäktige bestående av 56 medlemmar ledda av stadens borgmästare. Den nya ordningen innebar att Palac Komuna som sedan medeltiden tjänat som Rijekas stadshus blev för trångbott och behovet av ett nytt och modernt stadshus uppstod. År 1833 flyttades den kommunala administrationen från Palac Komuna till augustinerordens forna klosterbyggnad. Byggnaden hade inför administrationens flytt anpassats för kommunförvaltningens behov. De till stora delar oplanerade förändringarna ledde till att byggnaden förlorade sitt ursprungliga utseende.

Under 1800-talets andra hälft och i början av 1900-talet var byggnaden arena för den politiska kamp som fördes mellan stadens lokala styre som värnade Rijekas autonoma ställning (se staden Fiume med omnejd) inom Sankt Stefanskronans länder och den ungerska administrationen som önskade knyta staden hårdare till Budapest.

Arkitektur 
År 1873 tog den då nyvalde borgmästaren Giovanni de Ciotta initiativ till att ytterligare anpassa byggnaden. Uppdraget gick till den unge arkitekten Filibert Bazarig som utbildats i Veneto. Inspirerad av klassicismen lät Bazarig göra om byggnadens tre fasader. Genom att tillföra palatset renässansens attribut, grunda vertikala pilastrar, den rytmiska växlingen mellan triangulära och rundande karmöverstycken och en framträdande horisontell krans under vindsvåningen, skapade Bazarig en återhållsam bild av ett stadshus.    

Municipalpalatsets sydöstra flygel är sammanbyggd med Sankt Hieronymus kyrka. Mittemot palatset ligger Radio Rijekas byggnad och mellan dessa byggnader ligger Rijekaresolutionens torg som ger intrycket av en gårdsplan.

Se även 
Rijekas stadshus

Referenser

Externa länkar 

Arkitekturåret 1873
Byggnader invigda under 1800-talet
Palats i Rijeka
Stadshus i Kroatien
Giftfri förskola

Giftfri förskola är ett övergripande begrepp som myntades av Naturskyddsföreningen (SNF) 2013. Med detta avses vanligtvis att verksamheten har ett fokus på produkter som släpper ifrån sig kemikalier till omgivningen. Det är med andra ord frågan om att minska den exponering av olika kemikalier som barnens utsätts för i förskolemiljöerna och att minska emissionsnivåerna för skadliga ämnen i förskolelokalerna.

Varför giftfri förskola? 
Att kommuner i första hand valt att satsa på en giftfri förskola och inte generellt en giftfri skola beror på att de minsta barnen är mest utsatta för farliga kemikalier eftersom de får i sig högre halter i förhållande till sin kroppsvikt. De genomgår också känsliga och viktiga utvecklingsstadier där påverkan av kemikalier blir extra allvarlig. De har tunn och ömtålig hud, andas snabbare och äter och dricker mer i förhållande till sin vikt än äldre barn och vuxna. Om de utsätts för samma mängd av ett ämne kan de ändå få i sig mer. Lägg till detta att små barn ofta smakar eller slickar på föremål.

Flera begrepp 
Flera begrepp används av kommuner och av förskoleverksamheter. Det övergripande begreppet är giftfri förskola som lanserades av Naturskyddsföreningen. Ett antal kommuner har valt att göra en anpassning eller avgränsning med begreppet ”kemikaliesmart förskola”. Det är mer osäkert hur detta begrepp ska definieras. Troligen är den praktiska definitionen att kemikaliesmart innebär att arbeta med de delar förskoleverksamheten överblickar och förstår sig på och med ökande kompetens sträva efter att utöka arbetsfältet. Stockholms stad har i sin antagna kemikalieplan (2014-2019) definierat den kemikaliesmarta förskolan så här:

Inventering 
Vid den inventering som Naturskyddsföreningen gjorde 2013 vid 129 förskoleavdelningar i 41 kommuner hittades tre centrala problemområden:
 Livsmedel
Gamla prylar
Leksaker som inte är leksaker

Utvecklingsområden för den giftfria förskolan 
Förutom produktkontroll och medvetna val vid inköp blir städning och ventilation viktiga komponenter för att hålla emissionsnivåerna nere. Miljöinspektioner kan vara en annan viktig komponent för att eftersträva en ”giftfri miljö”. Både själva miljöinspektionen och informationen till verksamheten i samband med denna kan bidra till att förbättra förskolans nivå. Tydligt utarbetade rutiner och enkla checklistor liksom fortbildning för pedagogisk personal och skyddsombud kännetecknar också den giftfria förskolan.

Omfattning 
Vid Naturskyddsföreningens kommunenkät 2013 sa sig en tredjedel av kommunerna arbeta för en giftfri förskola. Sedan dess har andelen ökat.

Referenser

Noter 

Förskola
Miljömål
Marmormannen

Marmormannen () är en polsk dramafilm från 1977 i regi av Andrzej Wajda, med Jerzy Radziwiłowicz och Krystyna Janda i huvudrollerna. Den handlar om en kvinnlig filmstudent som gör en film om en murare som lyftes fram som mönsterarbetare i början av 1950-talet, men en tid senare föll i onåd med makten när en av hans vänner blev tagen av hemliga polisen.

Filmen hade premiär i Polen 25 februari 1977 och i Sverige 3 september 1980. Den innebar ett stort genombrott för Janda. År 1981 kom en fristående uppföljare, Järnmannen.

Medverkande
 Jerzy Radziwiłowicz som Mateusz Birkut / Maciek Tomczyk, Birkuts son
 Krystyna Janda som Agnieszka, filmstuderande
 Tadeusz Łomnicki som Jerzy Burski, filmregissör
 Jacek Łomnicki som Burski som ung
 Michał Tarkowski som Wincenty Witek
 Piotr Cieślak som Michalak, partispion
 Wiesław Wójcik som Jodła, partisekreterare
 Krystyna Zachwatowicz som Hanka Tomczyk
 Magda Teresa Wójcik som filmklipperska
 Bogusław Sobczuk som tv-regissör
 Leonard Zajączkowski som Leonard Zajączkowski, Agnieszkas kameraman

Källor

Filmer 1977
Filmer i regi av Andrzej Wajda
Polska dramafilmer
Polskspråkiga filmer
Iina Soiri

Iina Kaarina Soiri, född 29 augusti 1964, är en finländsk samhällsvetare.

Iina Soiri har en magisterexamen i samhällsvetenskapliga ämnen från Helsingfors universitet. Hon har arbetat med biståndsfrågor bland annat på det finländska utrikesministeriet i Helsingfors och i Tanzania. Hon var forskare på Nordiska Afrikainstitutet i Uppsala 1995–96 och direktör för samma institut från mars 2013 till juni 2019.

Hennes son Pyry är en professionell fotbollsspelare.

Bibliografi i urval
Pekka Peltola och Iina Soiri: Finland and National Liberation in Southern Africa, 1999,

Källor
Om Iina Soiri på Nordiska Afrikainstitutets webbplats
Om Iina Soiri på finländska utrikesministeriets webbplats

Externa länkar
Vi ska sluta tycka synd om Afrika Intervju i Hufvudstadsbladet 9 mars 2013

Finländska journalister
Födda 1964
Levande personer
Kvinnor
Kennet (distrikt)

Kennet var ett distrikt i Wiltshire enhetskommun i Wiltshire grevskap, England. Distriktet har 74 838 invånare (2001).

Civil parishes 
 Aldbourne, Allcannings, Alton, Avebury, Baydon, Beechingstoke, Berwick Bassett, Bishops Cannings, Broad Hinton, Bromham, Burbage, Buttermere, Charlton, Cheverell Magna, Cheverell Parva, Chilton Foliat, Chirton, Chute, Chute Forest, Collingbourne Ducis, Collingbourne Kingston, Devizes, East Kennett, Easterton, Easton, Enford, Erlestoke, Etchilhampton, Everleigh, Fittleton, Froxfield, Fyfield, Grafton, Great Bedwyn, Ham, Huish, Little Bedwyn, Ludgershall, Manningford, Marden, Market Lavington, Marlborough, Marston, Mildenhall, Milton Lilbourne, Netheravon, North Newnton, North Tidworth, Ogbourne St. Andrew, Ogbourne St. George, Patney, Pewsey, Potterne, Poulshot, Preshute, Ramsbury, Roundway, Rowde, Rushall, Savernake, Seend, Shalbourne, South Tedworth, Stanton St. Bernard, Stert, Tidcombe and Fosbury, Upavon, Urchfont, West Lavington, West Overton, Wilcot, Wilsford, Winterbourne Bassett, Winterbourne Monkton, Woodborough, Wootton Rivers och Worton.

Referenser 

Englands distrikt
Wiltshire
Kennet

Kennet kan syfta på:

 Kennet (distrikt) – ett före detta distrikt i Wiltshire, England
 Kennet (namn) – ett mansnamn med keltiskt ursprung
 Kennet, Skottland – en ort i Clackmannanshire, Skottland
 River Kennet – ett vattendrag i Storbritannien

Se även
 Kennett