kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Boulevard (biograf, Göteborg)

Boulevard var en kortfilmsbiograf i Göteborg. Den hade adress Östra Hamngatan 35 och var i drift med detta namn från 1941 till 1967. Den byggdes 1916 som Maximteatern och hade åren 1936–1941 namnet Roxy. Det var en liten lokal, från början med 225 platser, efter ombyggnad 1936 reducerat 192 platser.

Boulevard hade ett program med total längd på 90 minuter med kortfilmer, som visades kontinuerligt från lunchtid till klockan 11 på kvällen. Man kunde komma och gå när man ville. Enligt reklamen omfattade programmet journalfilm, lustspel, musik- och sportfilmer. Tecknad film var länge ett fast inslag. Senare kunde nedklippta versioner av amerikanska B-filmer och episoder ur amerikanska TV-serier stå på programmet.

Boulevard hade länge en konkurrent på kortfilmsmarknaden i samma kvarter. Från 1937 visade Victoria-biografen på Kungsgatan 46 ett liknande program med namnet Dagens Bilder. Det visades dock endast på dagtid.

Televisionens genombrott gjorde att den ursprungliga marknaden för kortfilmsbio försvann. SF-biografen Victoria lade ned sitt kortfilmsprogram 1960 och gick över till att visa spelfilmsrepriser på dagtid. Den fristående Boulevard-biografen vann en ny publik  genom att visa film med sex- och porrinslag. När Boulevard stängde 1967 var det inte på grund av dålig lönsamhet utan för att huset skulle byggas om. Namnet Boulevard var då inarbetat i sin nya bransch och kunde ges en fortsättning 1973–1988 med den rena porrbiografen Nya Boulevard vid  Skanstorget, tidigare och senare känd med namnet Capitol

Källor
 Göran Bjelkendal: Göteborgs alla biografer : en resa i 100 år  (2009). Sidor om biograferna Boulevard, Maxim-Teatern, Nya Boulevard, Roxy och Victoria.

Biografer i Göteborg
Bildanden 1916
Upplösningar 1967
Peter Lindberg (konstnär)

Peter Lindberg, född 16 maj 1968 i Uppsala, är en svensk konstnär. Mest känd är Peter Lindberg för sitt konst- och samhällsprojekt O’girl.

När Lidingöloppet firade 40 år 2004 fick Lindberg i uppdrag att göra jubileumsmedaljen och en oljemålning, med en gyllene löpare,  till vinnaren av loppet.

2011 anordnade eventbolaget GoGotland i samarbete med Visby Centrum en isskulpturtävling i välgörenhetssyfte. Lindberg vann första pris, han skulpterade fram lammskallar i skulpturtävlingen.

Lindberg påbörjade konstprojektet Gotland för mångfald 2014. Initiativtagare var Thomas Zielinski, Eva Bofride och Mattias Wahlgren, Lindberg tilldelades projektledarrollen som genomfördes inom ramen Gotland för mångfald. Han iscensatte vad han kallade "världens största och mest gemensamma konstverk", 2500 deltagare bidrog med sitt engagemang och tillsammans målade de på en gemensam duk. De som bidrog till konstverket målade sin hand på duken och det symboliserade "ge mig din hand"  Projektet fortsatte att växa under kommande år. 

Aftonbladet anlitade Peter Lindberg inför 10-årsjubileet av Svenska Hjältar 2016. De gav honom uppdraget att ta fram prisstatyetterna. Konstverken togs fram i samarbete med Gotlands Gjelbgjuteri. Samma år beslutade Peter Lindberg sig för att sluta sälja sin konst och istället hyra ut den. Att leasa ut konsten är en cirkulär och jämlik tanke om att alla människor ska ha möjlighet och tillgänglighet till originalkonst.

Peter Lindberg är mest känd för sitt konst- och samhällsprojekt O'girl och nådde en stor publik under Almedalen 2018. Under den Gotländska Vårsalongen 2017 målade Lindberg sitt första original O'Girl.

Bilder

Referenseer

Män
Födda 1968
Levande personer
Konstnärer från Uppsala
Jean-François Vilar

Jean-François Vilar, född Patrick Yves André Zabel 14 mars 1947 i Paris, död 16 november 2014 i Paris, var en fransk författare. Han skrev kriminalromaner och barnböcker. Han mottog Prix Marcel-Lebrun för Les Exagérés år 1989. Vilar var tidigare medlem av Ligue communiste (1969).

Bibliografi (urval)
Romaner
 C'est toujours les autres qui meurent, 1982
 Passage des singes, 1983
 État d'urgence, 1985
 Bastille tango, 1986 
 Djemila, 1988
 Les Exagérés, 1989
 Nous cheminons entourés de fantômes aux fronts troués, 1993

Källor

Noter

Födda 1947
Avlidna 2014
Män
Författare från Paris
Franska trotskister
Franska författare under 1900-talet
Franska författare under 2000-talet
Franska författare av barn- och ungdomslitteratur
Franska kriminalförfattare
Annika Nordgren

Annika Inez Kristina Nordgren född 25 december 1961 är en före detta landslagsmålvakt i handboll.

Klubblagskarriär 
Annika Nordgren spelade för Skövde HF och omnämns första gången i Göteborgsposten 5 november 1976. Hon var då ännu inte femton år gammal. Nordgren gjorde en bra match när pressens landslag mötte landslaget den 22 oktober 1983. Nordgren spelade kvar för Skövde HF säsongen 1983-1984 ut och hon debuterade i landslaget detta år. Hon flyttade efter denna säsong till Stockholmspolisens IF. Med denna klubb vann hon svenska mästerskapet 1985. Hon spelade i Stockholmspolisen resten av sin landslagskarriär. 1988 drabbas hon av en långtidsskada men ska fortsätta spela för Stockholmspolisen hösten 1988 men blir skadad på nytt. Hon återvände sedan till Skövde HF. Säsongen 1991/1992 blev hon utnämnd till årets spelare i Skövde HF. Det är något oklart vilket år hon återvände till Skövde HF men troligen inte förrän hösten 1991. Efter 1992 avslutar hon sin handbollskarriär.

Landslagskarriär 
Annika Nordgren spelade inga ungdomslandskamper för Sverige utan hon debuterade direkt i seniorlandslaget den 28 januari 1984 mot Norge i Arendal. Sverige förlorade med uddamålet 18-19. Hon spelade sedan under fyra år i landslaget till 19 april 1987 då hon spelade en oavgjord match mot Västtyskland. Hon spelade 42 matcher i landslaget och är inte noterad för något mål. Sverige kvalificerade sig under dessa år inte för något mästerskap.

Referenser 

Kvinnor
Levande personer
Födda 1961
Svenska handbollsmålvakter
Svenska mästare i handboll
Mottagare av Stora grabbars och tjejers märke
Spelare i Skövde HF
Handbollsspelare i Stockholmspolisens IF
Svenska idrottare under 1900-talet
Tore Nordin

Tore Nordin, född 1932, är en svensk ingenjör. Han arbetade på Asea/ABB/Adtranz från 1958 till 1997. Från 1969 till sin pensionen 1997 var han överingenjör med ansvar för konstruktion och utveckling av elektriska lok, rullande materiel och höghastighetståg. 1980 fick Tore Nordin guldmedalj av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien för sitt utvecklingsarbete inom området tyristorstyrda lok och höghastighetståg på konventionella spår.

Noterbart var Nordins utveckling och framtagande av Rc-loket under 1960-talet. Det som skiljer Rc-loket från tidigare modeller är att det är tyristorstyrt. Det innebär att de separatmagnetiserade likströmsmotorerna, tack vare tyristorstyrningen, kan regleras steglöst. Lokserien blev en stor exportsuccé för Asea och Sveriges största lokserie någonsin. Asea levererade lok till bland annat Österrike, Norge, Australien, USA, Iran och Sydafrika under senare delen av 1900-talet.

Nordin har författat och medförfattat ett antal böcker, däribland "Svenska Ellok", utgiven 1998 som Svenska Järnvägsklubbens skriftserie nr 67, "Svenska Elmotorvagnar" utgiven 2003 i Svenska Järnvägsklubbens skriftserie nr 76, samt "X 2000 Enklare än flyget. Snabbare än tåget", utgiven 2012 i Svenska Järnvägsklubbens skriftserie nr 86.

Bibliografi

Referenser 

Svenska ingenjörer under 1900-talet
Män
Personer med anknytning till Asea
Födda 1932
Dödsår saknas
Albert Orr

Albert George Orr, född 1953 in Maleny, Queensland, är en australiensisk entomolog. Han studerade matematik and entomologi vid University of Queensland och avlade examen 1974. Han blev filosofie doktor vid Griffith University 1988 för sina studier av fjärilars parning. Han arbetade 1990–2000 vid Universiti Brunei Darussalam; från 2000 har han varit honorary research fellow vid Griffith University. Han har varit redaktör för The Australian Entomologist. Han mottog World Dragonfly Associations pris 2005.

Bibliografi i urval 
A guide to the dragonflies of Borneo – Their identification and biology (2003)
Dragonflies of Peninsular Malaysia and Singapore (2005)
The Metalwing Demoiselles of the Eastern Tropics – Their Identification and Biology (med Matti Hämäläinen 2007)
The Butterflies of Australia (med Roger L. Kitching, 2010)
Field Guide to the damselflies of New Guinea (med Vincent J. Kalkman 2013)
Field Guide to the dragonflies of New Guinea (med Vincent J. Kalkman 2015)
 A field guide to the common Dragonflies and Damselflies of Bhutan (med Thinley Gyeltshen och Vincent J. Kalkman, 2017)
 Complete Field Guide to Dragonflies of Australia (med Günther Theischinger och John Hawking, 2021)

Källor 

Levande personer
Män
Födda 1951
Australiska entomologer
Australiska forskare under 1900-talet
Australiska forskare under 2000-talet
Personer från Queensland
Västra Nylands bataljon

Västra Nylands bataljon (finska: Länsi-Uudenmaan pataljoona) var en skyddskår med frivilliga på den vita sidan, som sattes upp vid slutet av Finska inbördeskriget under andra häften av april 1918 i Nyland. Det hade sitt högkvarter på Västankvarns gård i Ingå.

Västra Nylands bataljon bildades den 20 april 1918 under filosofen Väinö Fritiof Johanson efter det att den tyska Östersjödivisionen slagit ned motståndet i Nyland och den 12–13 april intagit Helsingfors. Från den 20 april till slutet av maj genomförde truppstyrkan straffexpeditioner i Nyland och Egentliga Finland och rensade områden från de röda. Bataljonen bestod huvudsakligen av finlandssvenska medlemmar av Svidja skyddskår i Sjundeå och Sigurds skyddskår i Kyrkslätt som tillfångatagits efter några dagars strider i februari 1918 vid Sigurds Gård i Kyrkslätt, där de belägrat sig. De var därefter krigsfångar på Svenska lyceum i Helsingfors och som befriats efter erövringen av Helsingfors.

Västra Nylands bataljon utförde arkebuseringarna i Västankvarn.. 
Dessa genomfördes efter summarisk krigsrätt med den då 26-årige poeten Erik Grotenfelt som ensam krigsdomare mellan 2 maj och 26 maj 1918. Grotenfelt tog senare sitt eget liv i april 1919.

Förbandet leddes av löjtnanten Edvard Ward och kompanichefer var Ivar Ståhle och Ivar Hast. De handlingar, som Västra Nylands bataljon gjorde sig skyldig till ingår i den vita terrorn i Finland och utgör i dagens språkbruk krigsförbrytelser. Så avrättades till exempel många kvinnor, bland andra sex kvinnor, av sammanlagt omkring 65 offer i Västankvarn. 

Västra Nylands bataljon upplöstes den 6 juni 1918, då den ansågs ha löst sina uppgifter.

Se även
Arkebuseringarna i Västankvarn

Externa länkar
 Hans Wåhlberg: Vägen till Ekenäs - Del 1. Resa genom inbördeskrigets västra Nyland den 7 april 2020

Källor

Noter

Finska inbördeskriget
Hemvärn
Ingå
Diana Aguavil

Diana Alexandra Aguavil Calazacón, född 7 augusti 1983, är en ecuadoriansk ledare för ursprungebefolkning. Hon valdes 25 augusti 2018 till ledare ("guvernör") för Tsáchila-folket. Hon var den andra kvinnan som ställde upp i valet till posten, och den första som valdes till posten sedan den inrättades 104 år tidigare.

Referenser

Kvinnor
Födda 1983
Ecuadorianska politiker
Personer i Ecuador under 2000-talet
Edvard Ward

Carl Edvard Daniel Ward, född 2 maj 1894 i Stockholm, död 1 april 1975 i Lahtis i Finland, var en Sverigefödd finländsk ingenjör och officer. Han är känd som befälhavare för Västra Nylands bataljon, ett frivilligförband på den vita sidan, som sattes upp under slutskedet av Finska inbördeskriget den 20 april 1918 i Nyland.

Edvard Ward var det äldsta av sex barn till den Sverigefödde trädgårdsmästaren Carl Theodor Ward och Josephine Jacobsson (1867-1947). Fadern hade flyttat till Helsingfors 1896 och var rektor för Finska Trädgårdsföreningens trädgårdsskola. Edvard Ward utbildade sig till ingenjör och genomgick också officersutbildning i den svenska armén. I början av Finska inbördeskriget tjänstgjorde han som befälhavare för den svensktalande skyddskåren Svidjakåren, samlad i Svidja gård i Kyrkslätt. I februari 1918 blev han tillfångatagen av de röda och fängslad i Svenska lyceum i Helsingfors. Efter stadens erövring av den tyska Östersjödivisionen den 12–13 april 1918, blev han befälhavare för den då uppsatta Västra Nylands bataljon, med högkvarter på Västankvarns gård i Ingå. Bataljonen genomförde straffexpeditioner i Nyland och Egentliga Finland i maj 1918 för att rensa områdena från de röda. Västra Nylands bataljon ansvarade i detta arbete för avrättningarna i Västankvarn.

Efter kriget arbetade Ward bland annat som teknisk direktör för Högfors bruk i Högfors.

Han gifte sig med Ethel Linnea Söderholm.

Källor

Noter

Finländska ingenjörer under 1900-talet
Finländska officerare
Födda 1894
Avlidna 1975
Män
Ingenjörer från Stockholm
Sean Farrell

Sean Farrell, född 2 november 2001, är en amerikansk professionell ishockeyforward som spelar för Montreal Canadiens i NHL.

Han har tidigare spelat för Harvard Crimson i NCAA och Team USA och Chicago Steel i USHL.

Farrell draftades av Montreal Canadiens i fjärde rundan i 2020 års draft som 124:e spelare totalt.

Statistik

Internationellt

Referenser

Externa länkar
Sean Farrell NHL Statistics – Hockey-Reference.com
Sean Farrell (b.2001) stats and profile at hockeydb.com

Män
Födda 2001
Levande personer
Personer från Hopkinton, Massachusetts
Idrottare från Massachusetts
Amerikanska ishockeyspelare
Amerikanska idrottare under 2000-talet
Spelare i Team USA (USHL)
Spelare med anknytning till USA Hockey National Team Development Program
Spelare i Chicago Steel
Spelare valda i NHL Entry Draft 2020
Spelare valda av Montreal Canadiens i NHL Entry Draft
Ishockeyspelare i Harvard Crimson (herrar)
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2022 från USA
Tävlande i ishockey vid olympiska vinterspelen 2022
Alumner från Harvard University
Spelare i Montreal Canadiens
Alba Mogensen

Olga Alba Freja Larsdotter Mogensen, född 25 januari 1995 i Malmö, i Sverige, är en svensk författare och journalist. Mogensen har bland annat arbetat som kulturjournalist och producent på Sveriges Radio och på Dagens Nyheter, nu är hon kulturredaktör på  Ystads Allehanda, hon är dotter till journalisten Lars Mogensen.

Bibliografi 
 2019 - 
 2023 -

Referenser

Noter

Externa länkar 
 
 Wahlström & Widstrand förlag, om Alba Mogensen

Svenska författare under 2000-talet
Svenskspråkiga författare
Födda 1995
Levande personer
Kvinnor
Författare från Malmö
Kurdistans parlament

Kurdistans parlament (kurdiska: پەرلەمانی كوردستان, Perlemanê Kurdistanê eller Perleman består av representanter från de olika partierna med ledamöter som väljs vart fjärde år av invånarna i Irakiska Kurdistan. Parlamentet består av två kammare, underhuset (deputeradekammaren) består av 75 ledamöter och överhuset (senaten) består av 36 senatorer.

Källor

Politik i Kurdistan
Li Shangfu

Li Shangfu är en kinesisk politiker, general och rymdingenjör. Han är Folkrepubliken Kinas försvarsminister och är ledamot i Centrala militärkommissionen.

Bakgrund
Li har sina rötter i Xingguo, Jiangxi-provinsen, och är son till Li Shaozhu, en veteran från kinesiska röda armén och den långa marschen. Li gick med i Folkets befrielsearmé 1978 när han började studera vid det Nationella universitetet för försvarsteknologi.

Karriär
Efter examen 1982 arbetade han som tekniker vid Xichangs satellituppskjutningscenter, där han blev chef 2003. 2010 ledde han arbetet med Kinas rymdsond Chang'e 2. 2006 utnämndes Li till generalmajor och 2017 valdes han in i Nittonde centralkommittén i Kinas kommunistiska parti. Li räknas till den grupp av flyg- och rymdingenjörer som befordrats till ledande poster under Xi Jinpings ledarskap.

2018 utsatte den amerikanska utrikesdepartementet honom för sanktioner på grund av att Kina beslutat köpa in tio Suchoj Su-35 och utrustning för systemet S-400 Triumf från det ryska företaget Rosoboronexport.

I oktober 2022 valdes han in i Centrala militärkommissionen och i mars följande år utnämndes han till försvarsminister. Han för inte befäl över Folkets befrielsearmé i sin roll som försvarsminister  och hans främsta uppgift är istället att representera landets väpnade styrkor i kontakt med andra länders politiker och försvarsmakter.

Källor

China Vitae
Officell kinesisk biografi
Lyle J. Morris, "What China’s New Central Military Commission Tells Us About Xi’s Military Strategy", Asia Society Policy Institute, 27 oktober 2022. 

Kinesiska generaler
Kinesiska kommunister
Födda 1958
Levande personer
Män
Personer från Chengdu
WP:Projekt Kina
Kinas försvarsministrar
Kinesiska politiker under 2000-talet
Edward Donovan

Edward Donovan, född O’Donovan i Cork 1768, död i London den 1 februari 1837, var en anglo‑irländsk naturhistorisk illustratör, och zoologisk  och botanisk samlare. Han reste inte själv, men utgav framgångsrikt många bokverk, i vilka han beskrev arter som andra zoologer och botaniker fört till London.

Som auktor inom zoologin benämns han ”Donovan”.

Källor 

Män
Födda 1768
Avlidna 1837
Personer från Cork
Brittiska illustratörer
Brittiska botaniker
Brittiska zoologer
Brittiska forskare under 1800-talet
Sadie Jones

Daniela Krien, född  1975 i London,  i Storbritannien, är en brittisk författare. Jones debutroman The Outcast vann flera priser och filmatiserades av BBC.

Bibliografi 
 2008 - 
 2009 - 
 2009 - 
 2010 - 
 2012 - 
 2014 - 
 2019 - 
 2020 - 
 2020 - 
 2022 -

Referenser

Noter

Externa länkar 
 
 Sekwa förlag, om Sadie Jones

Tyska författare under 2000-talet
Engelskspråkiga författare
Födda 1975
Levande personer
Kvinnor
Författare från London
Irakiska republiken

Irakiska republiken (arabiska: الجمهورية العراقية al-Jumhūrīyah al-'Irāqīyah), i dagligt tal känd som den första irakiska republiken, var en stat som bildades 1958 under president Muhammad Najib ar-Ruba'i och premiärministern Abd al-Karim Qasims regering. Qasim kom först till makten genom revolutionen den 14 juli där Kungariket Irak störtades och bildade en militärjunta som bestod av kommunister och feylikurder. Qasims regim störtades 1963 av baathisterna. Landet gjordes genom statskuppen 17 juli revolutionen 1968 om till en enpartidiktatur under baathpartiet.

Aggressiv territoriella anspråk 
Qasim och hans regering hade en aggressiv policy och inställning mot alla Iraks grannländer, särskilt Turkiet, Iran och Kuwait då han gjorde anspråk på mark som ansågs vara irakiskt och kurdiskt. Qasim hade en vision om att återupprätta den gamla babyloniska riket, placerade specifikt de nord-sydliga territoriella gränserna från dess högsta punkt i norr och lägsta punkt i söder, identifierad i regimens populära slogan som "Från Zakho i norr till Kuwait i söder", Zakho hänvisade till gränsen då- och-nu mellan Irak och Turkiet. Qasim-regeringen i Irak och dess anhängare stödde kurdisk irredentism mot vad de kallade "Kurdistan som är annekterat av Iran", vilket antyder att Irak stödde enandet av iranska Kurdistan till irakiskt Kurdistan. Qasim-regeringen hade ett irredentistiskt anspråk på Khuzestan.

Kultur 
Abd al-Karim Qasim främjade en medborgerlig irakisk nationalism som erkände alla etniska grupper som araber, assyrier, kurder och yazidier som jämlika partners i staten Irak, det kurdiska språket var inte bara formellt lagligt tillåtet i Irak under Qasim-regeringen, utan den kurdiska versionen av det arabiska alfabetet antogs för användning av den irakiska staten och det kurdiska språket blev undervisningsmedium i alla utbildningsinstitutioner, både i de kurdiska områdena och i resten av Irak. Under Qasim, irakisk kulturell identitet baserad på arabisk-kurdisk broderskap, stressades över etnisk identitet, Qasims regering försökte slå samman kurdisk nationalism med irakisk nationalism och irakisk kultur, och konstaterade: "Irak är inte bara en arabisk stat, utan en arabisk-kurdisk stat, arabernas erkännande av kurdisk nationalism bevisar tydligt att vi är associerade i landet, att vi först är irakier, araber och kurder senare”.

Källor 

Iraks historia
Stater och territorier bildade 1958
Stater och territorier upplösta 1968
Erik Turén

Bo Erik Christer Turén, född den 7 december 1892 i Villberga församling, Uppsala län, död den 4 juni 1972 i Sollefteå, var en svensk jurist. Han var bror till Sven Turén.

Turén avlade juris kandidatexamen vid Stockholms högskola 1918 och genomförde tingstjänstgöring 1918–1925. Han var extra ordinarie assessor i Svea hovrätt 1925–1928, biträdande domare i Ovansiljans domsaga 1928–1934 och häradshövding i Ångermanlands mellersta domsaga 1937–1959 (tillförordnad från 1934). Turén  blev riddare av Nordstjärneorden 1942 och kommendör av samma orden 1955.

Källor 

 
 Svenska Dagbladet den 24 november 1955, sidan 11
 
 
 

Svenska häradshövdingar
Kommendörer av Nordstjärneorden
Svenska jurister under 1900-talet
Svenska ämbetsmän under 1900-talet
Personer från Villberga socken
Födda 1892
Avlidna 1972
Män
Sven Turén

Sven Erik Helmer Turén, född den 5 november 1889 i Villberga församling, Uppsala län, död den 10 augusti 1976 i Västerås, var en svensk jurist. Han var bror till Erik Turén.

Turén avlade studentexamen i Stockholm 1909 och juris kandidatexamen vid Stockholms högskola 1914. Han blev extra ordinarie amanuens vid Statens Järnvägar 1918, assessor i Svea hovrätt 1921, fiskal där 1928, hovrättsråd 1929 och revisionssekreterare 1930. Turén var häradshövding i Västmanlands mellersta domsaga 1936–1956 och krigsdomare vid Västmanlands flygflottilj 1938–1949. Han var ledamot av kyrkorådet 1933–1954, av kyrkomötena 1938–1963 och av Västerås stifts domkapitel 1943–1954 samt vice ordförande i Svenska kyrkans missionsstyrelse 1942–1963. Turén var stadsfullmäktig i Västerås 1939–1954 samt ordförande i anstaltsnämnden för fångvårdsanstalten i Västerås 1946–1958 och i poliskollegiet i Västmanlands län 1951–1956. Han blev riddare av Nordstjärneorden 1932 och kommendör av andra klassen av samma orden 1948. Turén vilar i sin hustrus familjegrav på Vårfrukyrkogården i Enköping.

Källor 

 
 
 
 
 
 Turén, Sven Erik Helmer på SvenskaGravar.se

Svenska häradshövdingar
Svenska hovrättsråd
Svenska revisionssekreterare
Svenska kommunalpolitiker
Ledamöter av kyrkomötet
Kommendörer av andra klassen av Nordstjärneorden
Svenska jurister under 1900-talet
Svenska ämbetsmän under 1900-talet
Svenska politiker under 1900-talet
Personer från Villberga socken
Födda 1889
Avlidna 1976
Män
Turén

Turén är ett efternamn som burits av bland andra:

 Erik Turén (1892–1972), svensk jurist
 Gretha Turén (1901–1979), svensk konstnär
 Sven Turén (1889–1976), svensk jurist
Upplands runinskrifter 861

U 861 är en vikingatida runsten av granit i Norsta, Balingsta socken och Uppsala kommun. 
Runstenen är 2,5 meter hög, 1,4 meter bred vid basen och 0,9 meter tjock. Runhöjden är 7 centimeter.

Runstenen var under lång tid förkommen men återfanns sönderslagen i flera stycken 1869. Stenen lagades då med nitar och ställdes upp cirka 10 meter från vägen. Denna lagning var emellertid bristfällig och stenen sjönk också ned i marken med åren. Detta gjorde att man ånyo lagade och även flyttade stenen 1946. Stenen står sedan dess närmare vägen för att inte försvåra för jordbruket.
Stenen uppmålades 2001.

Erik Brate menade att den Sven som nämns på stenen är Blot-Sven som var kung i Sverige på 1080-talet. Sven var inget ovanligt namn, men på U 861 nämns även Mö och Blot-Sven hade en syster med det namnet. En sak som talar emot att det skulle vara just Blot-Sven och hans syster som omnämns på denna runsten är att den är prydd med ett kors, vilket rimmar illa med det faktum att Blot-Sven och hans familj drev en anti-kristen linje under 1080-talet. Namnet Sven i ristningen har inte heller en framskjuten plats utan nämns som ett i mängden av tre bröder. Den Mö som nämns i ristningen har avlidit, tillsammans med en bror, och stenen är rest av hennes föräldrar. Man kan anta att denna Mö då avlidit i relativt unga år, något Blot-Svens syster inte gjorde.

Inskriften

Se även

Alfabetisk lista över runinskrifter
Lista över Upplands runinskrifter

Källor 

 
Upplands runinskrifter
Runinskrifter i Uppsala kommun