kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Wiktor Södersten

Axel Wiktor Södersten, född 19 december 1883 i Söderbärke församling i Kopparbergs län, död 25 juli 1963 i Grängesbergs församling i Kopparbergs län, var en svensk gruvarbetare, fackföreningsman och politiker.

Som gruvarbetare vid Grängesbergs gruva var Wiktor Södersten fackligt aktiv och var ordförande i Svenska Gruvindustriarbetareförbundets avdelning 1 under den stora strejken 1928. Han var engagerad i Socialdemokraterna och blev 1933 ledamot av landstinget i Kopparbergs län. Wiktor Södersten var också ordförande i kyrkofullmäktige i Grangärde.

Södersten var uppvuxen i Vesterbyhytta, Söderbärke, och blev tidigt faderlös. Han gifte sig 1905 med Anna Blomquist (1884–1970) och blev far till bland andra nationalekonomen Bo Södersten. Bland barnbarnen märks Lars Ramqvist och Anders Milton. Wiktor Södersten är begravd på Grängesbergs kyrkogård.

Källor

Svenska gruvarbetare
Personer inom svensk fackföreningsrörelse
Personer från Söderbärke socken
Svenska politiker
Födda 1883
Avlidna 1963
Män
Now You're Gone

Now You're Gone är en singel av Basshunter från hans album Now You're Gone från 2008. Den kom ut på singel den 2007.

Låtlista 
 CD singel (22 februari 2008)
 "Now You're Gone" (Radio Edit) – 2:31	
 "Now You're Gone" (Fonzerelli Remix Long Version) – 6:25

Listplaceringar

Certifikationer

Referenser

Musiksinglar 2007
Singelettor i Storbritannien
Singelettor i Irland
Låtar av Basshunter
The Storm Within

The Storm Within är det tionde studioalbumet av det svenska progressiva metal-bandet Evergrey. Albumet utgavs 2016 av det tyska skivbolaget AFM Records.

Låtlista
"Distance" – 5:38	
"Passing Through" – 5:01	  
"Someday" – 4:58	 
"Astray" – 5:22	 
"The Impossible" – 3:18	 
"My Allied Ocean" – 4:06
"In Orbit" – 5:38	  
"The Lonely Monarch" – 5:28	  
"The Paradox of the Flame" – 5:40	  
"Disconnect" – 6:59	  
"The Storm Within" – 6:15

Medverkande 
Musiker (Evergrey-medlemmar)
Tom S. Englund – gitarr, sång
Rikard Zander – keyboard
Johan Niemann – basgitarr
Henrik Danhage	– gitarr
Jonas Ekdahl – trummor

Bidragande musiker
Carina Englund – sång (spår 9)
Floor Jansen – sång (spår 7, 10)
Salina Englund, Ebba Öberg, Emma Fors, Jaqueline Brantsberg, Felicia Stridh – kör
Stina Larsdotter – cello
Knapp Brita Pettersson – violin

Produktion
Tom S. Englund, Jonas Ekdahl – producent, ljudtekniker
Jacob Hansen – ljudmix, mastering
Jakob Herrmann, Christoffer Borg – ljudtekniker
Carlos Fides – omslagsdesign, omslagskonst

Referenser

Externa länkar 
Låttexter på DarkLyrics

Album av Evergrey
Musikalbum 2016
Sigrid Raabe

Sigrid Solbakk Raabe, artistnamn Sigrid, född 5 september 1996 i Ålesund, Norge, är en norsk sångare och låtskrivare. Hon slog igenom under 2017 med hitlåten "Don't Kill My Vibe" som blev internationellt känd.

Hon blev utsedd till årets nykomling vid P3 Gull i november 2017 och var nominerad i klassen "Årets liveartist" och "Årets låt". År 2018 hamnade hon på första plats i BBC:s omröstning Sound of 2018 som varje år rankar det kommande årets mest lovande artister.

Diskografi 
EP
 2017 – Don't Kill My Vibe
 2018 – Raw

Album
 2019 – Sucker Punch
 2022 – How to let go

Singlar
 2014 – "Known You Forever"
 2017 – "Don't Kill My Vibe"
 2017 – "Plot Twist"
 2017 – "Strangers"
 2018 – "Raw"
 2018 – "High Five"
 2019 - "Don't Feel Like Crying"

Referenser

Externa länkar 

 
 

Norska sångare under 2000-talet
Norska låtskrivare
Födda 1996
Kvinnor
Levande personer
Personer från Ålesund
Synthpopsångare
L.A. Beast

Kevin Strahle, född 6 januari 1984 i New Jersey i USA, är en amerikansk tävlingsätare som driver en YouTube-kanal där han utför diverse utmaningar.
Strahle började göra videor i sin hemstad Ridgewood som ligger i New Jersey. Han flyttade senare till Los Angeles i Kalifornien. Efter att ha tillbringat flera år i Kalifornien flyttade han hem igen.
Från och med oktober 2017 har hans kanal över 1,9 miljoner prenumeranter och 285 miljoner visningar. Förutom sin online-närvaro har han gjort framträdanden på The Tonight Show with Jay Leno, The Today Show Australia och Tosh.0.

Tidigt liv 
Som barn utvecklade Kevin Strahle en kärlek till att äta och gick tidigt med i fotbollslaget i skolan. Det var där han lärde sig värdet i att ha mål och sin kända "ge-aldrig-upp"-attityd. På fritiden tjänade han pengar på att ta sig an matutmaningar från klasskamrater.

2008 flyttade Strahle till Los Angeles och började arbeta på Pepsi. Efter två år fick han sluta då en chef sa att han inte var "tillräckligt ihärdig" som säljare. Den kritiken skulle senare få honom att starta "Bring Back Crystal Pepsi"-kampanjen.

Internetvideor 
Väl i Los Angeles laddade Kevin Strahle upp sin första YouTube-video där han halsade mjölk. När han märkte att videon fick mycket positivt gensvar skapade han en kanal med namnet "skippy62able". Efter att ha klarat matutmaningen "Fatburger's XXXL burger challenge" kommenterade hans rumskamrat att han var "a beast" för att han klarade det så snabbt, därför anammade han smeknamnet "L.A. Beast".

Tävlingsätande 
I november 2011 klarade han sin första professionella tävling på Wild Turkey 81 Eating World Championship i New York.

2012 rankades han på plats 16 som världens bästa tävlingsätare och plats 17 år 2013.

I juni 2012 konsumerade han 25 varmkorvar på 10 minuter på Nathan’s Famous Hot Dog Eating Contest.

I februari 2016 tävlade han på Wing Bowl 24 där han åt en kaktus på scenen. För att kvalificera åt han 24 råa ägg.

I maj 2017 slog han Guinness World Record i flest chicken nuggets ätna på 3 minuter genom att konsumera 642,12 gram chicken nuggets och slog därmed det tidigare rekordet på 531 gram. Sedan 18 juni 2017 innehar han dock inte rekordet längre.

Referenser

Externa länkar 
 Officiell webbplats
 Officiell YouTube-kanal
 Officiell Twitter

Män
Födda 1984
Levande personer
Youtubare från USA
Herbert Kockum

Herbert Frans Henrik Kockum, född 22 juli 1899 i Malmö Sankt Petri församling i Malmöhus län, död 6 december 1960 i Hässelby kyrkobokföringsdistrikt i Stockholm, var en svensk arkitekt.

Biografi
Herbert Kockum var son till tobaksfabrikören Carl Kockum (1868–1902) och Sigrun Hederström (1875–1945), dotterson till agronomen och fornforskaren Ture Hederström samt sonsons son till industrimannen Frans Henrik Kockum den äldre. Efter studier vid Malmö högre allmänna läroverk bedrev han specialstudier vid Kungliga Tekniska Högskolan (KTH) under åren 1922–1925 varpå han studerade vid Kungliga Konsthögskolan 1925–1927. Han innehade statens resestipendium för arkitekter 1927–1928 samt 1928–1929 och företog studieresor till Tyskland, Frankrike, Italien, Polen och Tjeckoslovakien. Herbert Kockum var sedan biträdande arkitekt hos bland andra professor Erik Lallerstedt och arkitekt Hakon Ahlberg innan han 1930 blev praktiserande arkitekt i Stockholm.
Han var ledamot av Svenska Teknologföreningen 1929–1935. 

Mellan åren 1940 och 1951 var han gift med Anna Ståhlnacke (1908–1978). De fick sonen Peter (född 1941) och dottern Cecilia (född 1943). Herbert Kockum är begravd på Sankt Pauli norra kyrkogård i Malmö.

Arbetsliv
Bland Herberts arbeten märks hyreshus i Stockholm och Malmö, flera privatbostäder på olika platser i landet samt även kyrkor på flera platser i Blekinge. Herbert ritade också en skola i Blekingska Ronneby där han också fick i uppdrag av släktingen Erik Kockum att rita en privatbostad år Erik år 1924. Detta blev den så kallade Kockumvillan som sedan 2015 detaljplaneläggs av Ronneby kommun så som kulturhistoriskt värdefull byggnad. Herbert ritade också ett femtiotal bensinstationer för Svenska Bensin och Petroleum AB (BP). I kvarteret Tomten på södra Fredhäll i Stockholm ritade Kockum tre radhuslängor vilka betraktas som Sveriges första terrasshus. De uppfördes 1935 av Byggnadsfirman Erik Dahl AB som innehades av Erik Dahl. Bebyggelsen i kvarteret Tomten är grönmärkt av Stadsmuseet i Stockholm vilket innebär ”särskilt värdefulla från historisk, kulturhistorisk, miljömässig eller konstnärlig synpunkt”.

Byggnader ritade av Herbert Kockum
 Bredåkra kyrka
 Kallinge kyrka
 Kvarteret Tomten
 Kockumvillan
 Saxemara kyrka
 Sillhövda kyrka

Bilder

Källor

Externa länkar

Svenska arkitekter under 1900-talet
Arkitekter från Malmö
Gravsatta på Sankt Pauli norra kyrkogård
Födda 1899
Avlidna 1960
Män
Jöns Laurentii

Jöns Laurentii var en svensk kanik i Uppsala från 1501, Gustav Vasas kansler 1523 och under 1531 tillförordnad ärkebiskop.

Jöns Laurentii var son till Lasse Garp. Hans morbröder var lagmannen i Södermanland Peder Ragnvaldsson (Fargalt) lagmannen i Norrfinne Erik Ragvaldsson (Fargalt), båda riksråd. Han härstammade från Östergötland där hans fädernejord låg och en syster till honom var priorinna i Skänninge nunnekloster. 1501 omtalas Jöns Laurentii första gången som kanik i Uppsala, mellan 1509/1512 och 1529 innehade han Bondkyrko socken som prebende och senare Rasbo socken. Han användes 1503 av riksråden som sändebud till Erik Turesson (Bielke) på Viborgs slott och 1504 som sändebud till Novgorod. Han var 1516 tillsammans med Kristofer Lintorp och Erik Geting representant för Uppsala domkapitel vid mötet i Södertälje. Jöns Laurentii fungerade från hösten 1516 sedan belägringen av Almarestäkets borg inletts som sändebud mellan Sten Sture den yngre och domkapitlet i Uppsala och var åter dess representant i förhandlingar med riksföreståndaren våren 1518. Han omtalas som en av de anklagade då Sten Stures anhängare stämdes inför påven för att svara för sina övergrepp mot ärkebiskop Gustav Trolle och måste 1520 göra skriftlig avbön och avsäga sig sitt säte och sitt ämbete i domkapitlet. Han fick dock behålla kaniktiteln och Rasbo socken som sitt prebende.

Efter Gustav Vasas maktövertagande kom Jöns Laurentii åter till nåder och arbetade 1522-1524 med uppbörden av silver från uppländska sockenkyrkor för att betala skulden till Lübeck. Åtminstone 1523 tituleras han som Gustav Vasas kansler, men avgick från ämbetet sedan han samma år utsetts till dekan i Uppsala. Jöns Laurentii var dock lojal med katolska kyrkan något som snart ådrog honom Gustav Vasas missnöje. Han hamnade dock aldrig i onåd och sedan Johannes Magnus flytt utomlands och domprosten Jöran Turesson (Tre Rosor) gjort uppror utsågs Jöns Laurentii att "styra och regera" ärkestiftet i ärkebiskopens ställe. Vid ärkebiskopsvalet 1531 var han en av kandidaterna men erhöll endast tre röster. Jöns Laurentii skrev sitt testamente 1536 men var åtminstone 1537 ännu i livet då han närvarade vid kyrkomötet i Strängnäs.

Källor 

Födda 1400-talet
Avlidna 1500-talet
Män
Personer under äldre vasatiden
Svenska präster under 1500-talet
Àdhamh Ó Broin

Àdhamh Ó Broin, född 3 juni 1979, är en skotsk gaelisk minoritetsspråksaktivist som specialiserar i vitaliseringen av Dalriadagaeliskan och andra skotsk gaeliskdialekter. Han har dessutom uppfostrat sina barn i ett enbart Dalriadadialekthushåll, vilket har räddat denna tidigare döende dialekt. Ó Broin var även språkkonsult för TV-serien Outlander. 

Som en anhängare av den skotska självständighetsrörelsen, har Ó Broin spelat in en låt på lågskotska med den gaeliska sångaren Elidh Grant.

Han vann "International Award" vid Scottish Gaelic Awards 2016.

Se även 
 Skotsk gaeliska
 Lågskotska

Referenser 

Män
Skotsk gaeliska
Skotska musiker
Födda 1979
Levande personer
.
Bertil Hanzon

Hans Bertil Hanzon, född 20 juli 1901 i Gnesta, Frustuna församling, Södermanlands län, död 7 februari 1971 i Spånga kyrkobokföringsdistrikt, Stockholm
, var en svensk sportjournalist, verksam i Riga.

Efter gymnasium och handelsskola bedrev han språkstudier i Riga och Tallinn. Han var medarbetare i Idrottsbladet och Svenska Pressen och fram till 1940 korrespondent i Riga för Stockholms-Tidningen och Aftonbladet, med pseudonymerna Klukva, Behå och B. H-n. Han skrev flera artiklar i Nordisk Familjeboks sportlexikon.

Han utgav även en barnbok, Sagolika äventyr i verklighetens land (1952, Frälsningsarméns förlag, Stockholm).

Referenser

Noter 

Svenska sportjournalister
Födda 1901
Avlidna 1971
Män
Personer från Gnesta
Glory (Britney Spears)

Glory är Britney Spears nionde studioalbum, utgivet den 26 augusti 2016.

Låtlista

Källor
Glory Stephen Thomas Erlewine. Allmusic. Läst 7 oktober 2017.

Musikalbum 2016
Album av Britney Spears
Oratorio di San Cesareo in Palatio

Oratorio di San Cesareo in Palatio, även benämnt Oratorio di San Cesareo de Graecis, var ett oratorium i Rom, helgat åt den helige martyren Caesarius av Terracina. Oratoriet var inkorporerat i Domus Augustana, det augusteiska palatset, på Palatinen.

Kyrkans namn
Tillnamnet ”Palatio”, av latinets Palatium, kan antingen syfta på själva kullen Palatinen eller på det kejserliga palatset beläget där. ”Graecis” åsyftar greker, vilket har att göra med att ett kloster för grekiska munkar inrättades vid oratoriet på 800-talet. Dessa munkar kom att kallas ”Saccitae” efter de tunikor de bar.

Oratoriets historia
Det råder osäkerhet om när oratoriet konsekrerades. Konsekreringen ägde förmodligen rum under slutet av 300-talet, då de heliga Caesarius och Julianus reliker fördes hit.

Oratoriets första dokumenterade omnämnande – oratorio Sancti Cesarii intra Palatio – förekommer i ett brev skrivet år 603 av påve Gregorius den store (590–604).

San Cesareo omnämns därefter i Catalogo di Cencio Camerario, en förteckning över Roms kyrkor sammanställd av Cencio Savelli år 1192 och bär där namnet sco. Cesario Grecorum.

Därtill förekommer oratoriet i Il catalogo Parigino (cirka 1230) som s. Cesarius de Grecis, i Il catalogo di Torino (cirka 1320) som Ecclesia sancti Cesarii de Palatio ordinis Saccitarum och i Il catalogo del Signorili (cirka 1425) som sci. Cesarii in Palatio.

De grekiska munkarna lämnade klostret under 1300-talet och oratoriet övergavs. Sannolikt revs det under 1400-talets senare hälft.

År 1907 upptäckte arkeologen Alfonso Bartoli rester av oratoriet i samband med rivningen av Villa Mills, vilken hade uppförts på Palatinen under 1500-talet. Bartoli påträffade bland annat en absid med freskfragment.

Referenser

Noter

Tryckta källor

 

Romersk-katolska kyrkobyggnader i Rom (rione Campitelli)
Ej längre existerande kyrkobyggnader i Rom
Rione Campitelli
Oratorier i Rom
Palatinen
Pishon

Pishon eller Pison är en av de fyra floderna som nämns i Första Moseboken i Gamla testamentet i Bibeln. Från Edens lustgård flöt en flod som delade sig i fyra grenar: Pishon, Gichon, Tigris och Eufrat. Pishon flöt kring landet Havila.

Identifieringen av Pishon är omdiskuterad. Torahkommentatorn Rashi identifierade Pishon som Nilen. Den judiske historikern Josefus identifierade Pishon som Indusfloden eller Gangesfloden. Även Karunfloden har föreslagits vara Pishon.

Referenser

Noter

Tryckta källor 
  
 

Vattendrag och sjöar i Bibeln
Mytiska vattendrag
Första Moseboken
Gichon

Gichon eller Gihon är en av de fyra floderna som nämns i Första Moseboken i gamla testamentet i bibeln. Från Edens lustgård flöt en flod som delade sig i fyra grenar; Pishon, Gichon, Tigris och Eufrat. Gichon flöt kring landet Kush.

Kopplingen till Kush gör att Gichon ibland identifieras som Nilen eller bifloden Blå Nilen. Andra teorier föreslår att Gichon syftar på Gihonkällan eller på Kerchafloden.

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 

Vattendrag och sjöar i Bibeln
Mytiska vattendrag
Imre Farkas

Imre Farkas, född 23 juni 1935 i Budapest, död 10 augusti 2020, var en ungersk kanotist.

Farkas blev olympisk bronsmedaljör i C-2 1000 meter vid sommarspelen 1960 i Rom.

Källor 

Ungerska kanotister
Ungerska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 1956
Olympiska bronsmedaljörer 1960
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1960 från Ungern
Tävlande i kanotsport vid olympiska sommarspelen 1960
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1956 från Ungern
Tävlande i kanotsport vid olympiska sommarspelen 1956
Idrottare från Budapest
Män
Födda 1935
Avlidna 2020
Ungerska idrottare under 1900-talet
Arminio

Arminio (HWV 36) är en opera i tre akter med musik av Georg Friedrich Händel. Librettot är samma som Antonio Salvi skrev till Alessandro Scarlattis opera 1703, och handlar om germanhövdingen Arminius som besegrade romarna år 9 e. Kr.

Historia 
Med Arminio återvände Händel till den kungliga/politiska operan som han hade haft succé med på 1720-talet. Operan hade premiär den 12 januari 1737 på Covent Garden Theatre i London och spelades sex gånger. Därefter sattes operan inte upp i England förrän 1972.

Personer 
Arminio (Arminius) (altkastrat)
Tusnelda, hans hustru (sopran)
Sigismondo (soprankastrat)
Ramise (kontraalt)
Segeste (bas)
Varo (Varus) (tenor)
Tullio (kontraalt)

Handling 
Den romerske fältherren Varo har invaderat Rhenlandet. Arminio är besegrad men inte uppgiven. Han förråds av sin svärfar Segeste och fängslas av romarna. Hans hustru Tusnelda förblir honom trogen men väcker Varos känslor. Hennes broder Sigismondo är förälskad i Arminios syster Ramise. Segeste försöker förgäves få Arminio att ge upp och att få Sigismondo att lämna Ramise. Segeste vet att Arminio är dödsdömd och hoppas kunna gifta sig med hans änka. Den fängslade Arminio överlämnar Tusnelda till Varo men hon vägrar och även Varo förkastar förslaget. Arminios avrättning avbryts av nyheten om att germanerna har anfallit. Varo sätter in en motattack och Sigismondo planerar för Arminios flykt. Den rasande Segeste fängslar Sigismondo och Ramise. Arminio sammankallar sina trupper och besegrar romarna. Varo dödas i strid och Segeste överväger självmord. Men Arminio benådar honom och de båda kärleksparen förenas.

Källor 

Operor av Georg Friedrich Händel
Barockmusik
Kultur i London
Kulturåret 1737
Italienskspråkiga operor
Italienska operor
Pierre-Luc Dubois

Pierre-Luc Dubois, född 24 juni 1998, är en kanadensisk-amerikansk professionell ishockeyforward som spelar för Winnipeg Jets i National Hockey League (NHL). Han har tidigare spelat för Columbus Blue Jackets i NHL samt Cape Breton Screaming Eagles och Armada de Blainville-Boisbriand i Ligue de hockey junior majeur du Québec (LHJMQ).

Dubois draftades av Columbus Blue Jackets i första rundan i 2016 års draft som tredje spelare totalt.

Statistik

Internationellt

Referenser

Externa länkar
Pierre-Luc Dubois NHL Statistics – Hockey-Reference.com
Pierre-Luc Dubois hockey statistics and profile at hockeydb.com

Män
Födda 1998
Levande personer
Idrottare från Québec
Kanadensiska ishockeyspelare
Amerikanska ishockeyspelare
Kanadensiska idrottare under 2000-talet
Amerikanska idrottare under 2000-talet
Spelare i Cape Breton Screaming Eagles
Spelare valda i NHL Entry Draft 2016
Spelare valda av Columbus Blue Jackets i NHL Entry Draft
Spelare i Armada de Blainville-Boisbriand
Spelare i Columbus Blue Jackets
Spelare i Winnipeg Jets
Spelare i Albatros du Collège Notre-Dame
Nesomys audeberti

Nesomys audeberti är en gnagare i underfamiljen Madagaskarråttor. Typexemplaret överlämnades till Fredericus Anna Jentink av den tyska naturforskaren Joseph Peter Audebert som hedrades med artens epitet.

Utbredning 
Arten förekommer med flera från varandra skilda populationer i östra Madagaskar. Den vistas vanligen i låglandet men den når ibland 1025 meter över havet. Habitatet utgörs av regnskogar. 
Populationen på halvön Masoala utgör kanske en annan art.

Utseende 
Vuxna exemplar når en kroppslängd (huvud och bål) av 195 till 205 mm, en svanslängd av cirka 170 mm och en vikt av 193 till 239 g. På ryggens topp är några svarta hår inblandade i den rödbruna pälsen. Arten har på undersidan rosa päls med en vit fläck på strupen. Huvudet kännetecknas av en spetsig nos och medelstora öron. De svarta håren på svansen är nära bålen korta och vid spetsen långa. De bildar där en tofs. Några individer har en vit svansspets. Extremiteterna är täckta av korta mörkbruna hår.

Ekologi 
Individerna skapar komplexa tunnelsystem med flera kamrar. Dessa bon ligger oftast under ett träd som ligger på marken eller under buskarnas rötter. Nesomys audeberti är främst aktiv under skymningen och gryningen. Honor föder en eller två ungar per kull. För arten antas att huvudfödan utgörs av frön som kompletteras med frukter och insekter. Parningen sker under juli och augusti. Honan är sedan 6 veckor dräktig.

Hot 
Gnagaren är känslig för skogsavverkningar och för skogsbruk, till exempel för produktionen av träkol. Arten förekommer i olika naturskyddsområden, bland annat i Ranomafana nationalpark. Beståndet minskar men det betraktas fortfarande som ganska stort. IUCN listar Nesomys audeberti som livskraftig (LC).

Referenser 

Gnagare
audeberti
Däggdjur i etiopiska regionen
Fletorja zyrtare

Fletorja zyrtare (egentligen Fletorja zyrtare e Republikës së Shqipërisë, republiken Albaniens officiella tidning) är Albaniens regerings officiella tidning. Den officiella tidningen har till uppgift att publicera alla lagar som godkänts av regeringen och ratificerats av Albaniens parlament.

Tidskriften tillkom efter kongressen i Lushnja 1920 och den utgavs för första gången 1922. När den först utgavs hette tidskriften Fletorja zyrtare. När Albanien blev kommunistiskt bytte den mellan 1944 och 1991 namn till Gazeta zyrtare e Republikës Popullore Socialiste të Shqipërisë. Sitt nuvarande namn fick den efter kommunismens fall 1991.

Den utges oregelbundet med flera publikationer per månad. Från 1990-talet utkom en engelsk översättning med titeln Legal acts of Albania.

Referenser 

Albanska tidningar
Albaniens rättsväsen
Officiella tidningar
Han (stjärna)

Han eller Zeta Ophiuchi (ζ Ophiuchi, förkortat Zeta Oph, ζ Oph) som är stjärnans Bayerbeteckning, är en optisk dubbelstjärna belägen i den västra delen av stjärnbilden Ormbäraren. Den har en skenbar magnitud på 2,57 och är klart synlig för blotta ögat och den tredje ljusaste stjärnan i stjärnbilden. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 8,9 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd av ca 366 ljusår (112 parsek) från solen.

Nomenklatur
Han var en medlem av den arabiska asterismen al-Nasaq al-Yamānī, den "sydliga linjen" av al-Nasaqān "Två linjer" tillsammans med Alpha Serpentis, Delta Serpentis, Epsilon Serpentis, Delta Ophiuchi, Epsilon Ophiuchi och Gamma Ophiuchi.

Enligt stjärnkatalogen i Technical Memorandum 33-507 - A Reduced Star Catalog Containing 537 Named Stars, var al-Nasaq al-Yamānī eller Nasak Yamani benämningen på två stjärnor: δ Ser som Nasak Yamani I och ε Ser som Nasak Yamani II (utesluter denna stjärna, α Ser, 5 Oph, E Oph och Y Oph).

Egenskaper
Han är en blåvit stjärna i huvudserien av spektralklass O9.5 V som anger att den genererar energi genom kärnfusion av väte i kärnan. Den har en massa som är 19 gånger solens massa och en uppskattad radie som är ca 8,5 gånger större än solens. Den utsänder från dess fotosfär 91 gånger mera energi än solen vid en effektiv temperatur på ca 34 000 K. Den roterar snabbt och kan vara nära den hastighet där den skulle kunna börja brytas upp. Den projicerade rotationshastigheten kan vara så hög som 400 km/s och den kan rotera med en hastighet av ett varv per dygn.

Denna stjärna är ungefär halvvägs genom den inledande fasen av sin stjärnutveckling och kommer inom de närmaste miljoner åren att expandera till en röd superjätte, bredare än Jupiters bana kring solen innan den slutar sitt liv i en supernovaexplosion som efterlämnar en neutronstjärna eller en pulsar. Från jorden absorberas en del av ljuset från denna stjärna i form av interstellärt stoft, särskilt ur den blå änden av spektrumet. Vid avsaknad av detta stoft, skulle Han vara flera gånger ljusare och vara bland de ljusaste synliga stjärnorna.

 
På grund av Hans höga hastighet i förflyttningen genom rymden, i kombination med hög utstrålning och dess nuvarande läge i ett stoftrikt område i Vintergatan, skapar stjärnan en chockvåg i rörelseriktningen. Denna har visats med NASA:s Wide-field Infrared Survey Explorer. Bildandet av denna chockvåg kan förklaras med en omfattning av massförlust på cirka 1,1 × 10-7 gånger solens massa per år, vilket motsvarar en solmassa per nio miljoner år.

Källor

Referenser

Externa länkar	
 https://www.universeguide.com/star/han
 http://stars.astro.illinois.edu/Sow/zetaoph.html
 http://www.spitzer.caltech.edu/images/5517-sig12-014-Massive-Star-Makes-Waves

	
Stjärnbilden Ormbäraren
Bayerobjekt
Huvudseriestjärnor klass O
Beta Cepheivariabler
Flamsteedobjekt
HR-objekt
HD-objekt