kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Henry Myrén

John Oscar Henry Myrén, född 27 oktober 1906 i Ärtemarks socken, död 7 augusti 1985 i Kortedala, var en svensk målare, musiker, kompositör, sjöman, smed och grafiker.

Han var son till järnhandlaren och körledaren Frans Oscar Myrén och Ellen Gretchen Johansson och från 1949 gift med Solveig Hällerbo. Myrén var autodidakt. Separat ställde han ut ett flertal gånger i Bengtsfors och han ställde ut separat Uddevalla 1947 samt Göteborg 1951. Han medverkade i samlingsutställningar med olika konstföreningar. Myrén är representerad vid Göteborgs sjöfartsmuseum, Uddevalla museum, Bohusläns museum och Vänersborgs museum.

Källor

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 156, Allhems Förlag, Malmö. LIBRIS-ID:8390296
Svenska konstnärer, Biografisk handbok, Väbo förlag, 1987, sid 360,

Noter

Svenska konsthantverkare under 1900-talet
Svenska målare under 1900-talet
Svenska grafiker under 1900-talet
Personer från Ärtemarks socken
Födda 1906
Avlidna 1985
Män
Emilio Recoba

Emilio Recoba, född 3 november 1904, död 12 september 1992, var en uruguayansk fotbollsspelare. Recoba deltog i Uruguays trupp i Världsmästerskapet i fotboll 1930 där laget vann guld. Han spelade totalt fem matcher för Uruguay, dock inga under världsmästerskapet.

Recoba spelade för två klubbar, Charley Football Club samt Club Nacional de Football.

Referenser

Män
Födda 1904
Avlidna 1992
Uruguayanska fotbollsspelare
Spelare i VM i fotboll 1930
Världsmästare i fotboll
Spelare i Club Nacional de Football
Nils Möller (konstnär)

Nils Möller, född 20 november 1917 i Nyhamnsläge, död 2004, var en svensk målare, grafiker och tecknare.

Han var son till sjömannen Johan Möller och Helga Lindström. Efter realskoleexamen arbetade Möller som illustratör i Skånska socialdemokraten och som dekoratör för olika företag i Helsingborg. Han studerade senare vid Tekniska skolan i Stockholm där han tilldelades ett utlandsstipendium 1945. Han studerade grafiska tekniker vid Konsthögskolan i Stockholm 1947-1950 och var anställd som lärare vid Det Kongelige Danske Kunstakademi i Köpenhamn 1951-1952. Han var under fem års tid anställd som illustratör vid Åhlén & Åkerlunds förlag. Tillsammans med Erik Cedervall ställde han ut på Galerie S:t Nikolaus i Stockholm 1957 och han var inbjuden att medverka som utländsk gäst vid vinterutställningen på Charlottenborg i Köpenhamn. Han medverkade i samlingsutställningar arrangerade av Sveriges allmänna konstförening, Skånes konstförening, Konstfrämjandet, Helsingborgs konstförening, Föreningen Graphica i Lund samt Grafiska sällskapet. Som illustratör illustrerade han bland annat Erik Johan Stagnelius Tretton dikter 1951 och Martin Wielands Sagan om Prins Biribinker 1951.  Möller är representerad vid Moderna museet, Göteborgs konstmuseum, Helsingborgs museum, Eskilstuna konstmuseum, Östergötlands museum och Gustav VI Adolfs samling.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 165, Allhems Förlag, Malmö. LIBRIS-ID:8390296
Svenska konstnärer, Biografisk handbok, Väbo förlag, 1987, sid 361,

Noter

Svenska målare under 1900-talet
Män
Födda 1917
Avlidna 2004
Personer från Höganäs
Svenska grafiker under 1900-talet
Svenska tecknare under 1900-talet
Qatars ambassad i Stockholm

Qatars ambassad i Stockholm är Qatars beskickning i Sverige. .
Ambassaden öppnades 2015.

Beskickningschefer

Referenser

Ambassader i Stockholm
Relationer mellan Qatar och Sverige
Brian Fitkin

Brian William Fitkin, född i London (England), är en brittisk karateutövare, som är Chefsinstruktör på Stockholms Kyokushin Karate Klubb, och som sedan 1970-talet varit aktiv i Sverige. 

1965 började Fitkin träna karate på en klubb i södra London. Han inledde sin tävlingskarriär redan som 10:e kyu (grad), och placerade sig då på andra plats i brittiska juniormästerskapet. 1967, då han bara nått 6:e kyu, var han kapten för det segrande brittiska laget vid EM i London. 1967 kom han också på andra plats i British Open lagmästerskap, och vann Open British Championship individuellt.

1969 reste Fitkin till Japan för att träna för Sosai Mas Oyama. Under sin tid i Japan deltog han i det första All-Japan Open Full-Contact Championship men blev diskvalificerad i kvartsfinalen. När han lämnade Japan hade han nått graden Sandan (3:e dan).

1971 reste han runt i Europa och instruerade vid olika klubbar. 1974 flyttade han till Sverige för att instruera vid Stockholms Karate Kai. Det brittiska laget, där Fitkin ingick, vann 1975 VM i USA efter att ha besegrat Japan i finalen. Vid EM i Iran 1976 vann han både den individuella tävlingen och lagtävlingen. Därefter upphörde Fitkin med tävlande och har varit verksam som instruktör vid sin egen klubb i Stockholm. En av de som tränat hos Fitkin är Dolph Lundgren.

Fitkin är även aktiv som domare vid nationella och internationella karatemästerskap och är medlem av World Karate Organisation Shinkyokushin, i dess tekniska kommitté och graderingskommitté.

År 2017 tilldelades Fitkin graden 8:e dan.  Ingen (nu levande) person har haft en högre grad inom Kyokushin.

Privatliv 
Fitkin är gift.

Källor

Externa länkar 

Män
Födda 1946
Levande personer
Karate
Brittiska kampsportare
Svenska kampsportare
Personer från London
Olof Genberg

Olof Andreas Genberg, född 28 januari 1904 i Undersåkers församling, Jämtlands län, död 9 februari 1993 i Oscars församling, Stockholm, var en svensk arkitekt. 

Genberg, som var son till fabrikör Anders Genberg och Brita Hedman, avlade arkitektexamen i Strelitz 1929, studerade vid Académie Colarossi i Paris 1930 och bedrev egen arkitektrörelse från 1931. Han var styrelseordförande i Scandinavian Hospital Design. Han ritade sjukhus och lasarett i bland annat Örnsköldsvik, Själevad, Sollefteå, Kramfors, Timrå och Sundsvall samt folkhögskola och andra skolanläggningar i bland annat Själevad, Nyland, Fränsta, Hålland, Sandö och Sundsvall. Han skrev artiklar i facktidskrifter om sjukhusuppbyggnad.

Källor

Noter

Svenska arkitekter under 1900-talet
Födda 1904
Avlidna 1993
Män
Personer från Undersåkers socken
Vorukasha

Vorukasha är ett hav i zoroastrisk och persisk mytologi. 

Vorukasha skapades av Ahura Mazda och i dess mitt stod trädet Harvisptokhm som ansågs rymma alla världens växtarter. I zoroastriska skrifter omtalas trädets läkande effekter.

Vorukasha brukar identifieras med Kaspiska havet (Mazandarans hav) men ursprungligen avsågs förmodligen Indiska Oceanen.

Referenser 

Persien
Persisk mytologi
Förhistoriska hav
Zoroastrism
Strange in Stereo

Strange in Stereo är det tredje studioalbumet av det norska black metal-bandet In the Woods.... Det gavs ut 1999 av skivbolaget Misanthropy Records.

Låtlista
 "Closing In" – 5:42
 "Cell" – 4:33
 "Vanish in the Absence of Virtue" – 4:16
 "Basement Corridors" – 5:18
 "Ion" – 5:40
 "Generally More Worried than Married" – 8:53
 "Path of the Righteous" – 6:55
 "Dead Man's Creek" – 7:44
 "Titan Transcendence" – 5:41
 "Shelter" – 0:37
 "By the Banks of Pandemonium" – 7:56

Text och musik: In the Woods...

Medverkande
Musiker (In the Woods...-medlemmar)
 Jan Transit (Jan Kenneth Transeth) – sång, sitar
 Christian "X" Botteri – gitarr
 Christopher "C:M." Botteri – basgitarr
 Chris (Christer-André Cederberg) – gitarr
 Synne "Soprana" Larsen – sång
Anders Kobro – trummor

Bidragande musiker
Endre Kirkesola – sampling
Trond Breen – steelgitarr
Oddvar A:M (Oddvar Moi) – gitarr, piano
Kjell Åge Stoveland – viola

Produktion
 Trond Breen– producent
 Bjørn "Berserk" Harstad – ljudmix
 Morten Lund – mastering
 Terje Seagalsagen (Terje Sagen) – omslagskonst, foto

Referenser

Externa länkar
 Strange in Stereo på Encyclopaedia Metallum

Musikalbum 1999
Norska metalalbum
Frédéric Bérat

Frédéric Bérat, född den 11 mars 1801 i Rouen, död den 2 december 1855 i Paris, var en fransk visdiktare.

Bérat, som var vän till Béranger, skrev ord och musik till intagande visor, som var mycket omtyckta på sin tid (bland annat Ma Normandie, Le marchand de chansons, Le berger normand och La Lisette de Béranger).

Källor 

 

Trubadurer
Franska sångtextförfattare
Franskspråkiga författare
Franska kompositörer
Franska sångare under 1800-talet
Franska författare under 1800-talet
Personer från Rouen
Födda 1801
Avlidna 1855
Män
Ugglan
Borislav Milošević

Borislav Milošević, född 8 juli 1934 i Nikšić, Montenegro, Jugoslavien, död 29 januari 2013 i Belgrad, Serbien, var en jugoslavisk (serbisk) diplomat. Han var äldre bror till Jugoslaviens tidigare president Slobodan Milošević.

Han var i olika perioder Jugoslaviens ambassadör i Algeriet, Japan och Ryssland. Hans diplomatiska karriär började under 1970-talet i dåvarande Sovjetunionen. Eftersom han behärskade ryska blev han personlig översättare åt den dåvarade jugoslaviska presidenten Josip Broz Tito under dennes möten med Leonid Brezjnev. 1998 utsågs han till Jugoslaviens ambassadör i Moskva, en position han hade tills Oktoberrevolutionen i Jugoslavien 2000.

Källor

Födda 1934
Avlidna 2013
Jugoslaviska diplomater
Montenegrinska diplomater  
Män
Personer från Nikšić
Pure (musikalbum)

Pure är det fjärde studioalbumet av det norska black metal-bandet In the Woods.... Det gavs ut 2016 av skivbolaget Debemur Morti Productions.

Låtlista
 "Pure" – 7:21
 "Blue Oceans Rise (Like a War)" – 5:41
 "Devil's at the Door" – 5:47
 "The Recalcitrant Protagonist" – 5:43
 "The Cave of Dreams" – 4:55
 "Cult of Shining Stars" – 5:55
 "Towards the Black Surreal" – 7:01
 "Transmission KRS" (instrumental) – 10:46
 "This Dark Dream" – 7:18
 "Mystery of the Constellations" – 7:02

Text: James Fogarty (spår 1, 3–7, 10), Christian Botteri (spår 2, 9)
Musik: In the Woods...

Medverkande
Musiker (In the Woods...-medlemmar)
 Mr. Fog (James Fogarty) – sång, gitarr, keyboard
 Christian "X" Botteri – gitarr
 Christopher "C:M." Botteri – basgitarr
Anders Kobro – trummor

Bidragande musiker
Bjørn "Berserk" Harstad – sologitarr (spår 8–10)

Produktion
Anders Kobro – ljudtekniker
 Darkhyrys (Patrick Guiraud) – ljudmix, mastering
 Max Winter – omslagskonst, logo
Tim Odom – omslagskonst, logo

Referenser

Externa länkar
 Pure på Encyclopaedia Metallum

Musikalbum 2016
Norska metalalbum
Strand (efternamn)

Strand, även skrivet Strandh, är ett svenskt efternamn. Den 31 december 2014 var följande antal personer bosatta i Sverige med namnvarianterna
 Strand 7 161
 Strandh 551
Tillsammans blir detta 7 712 personer. Namnet har använts som soldatnamn.

Personer med efternamnet Strand eller Strandh

A
 Anna Strand (född 1979), konstnär
 Anna-Carin Strand (född 1969), sångerska, dirigent och lärare
 Anton Strand (född 1975), brottmålsadvokat
 Arne Strand (född 1934), skådespelare
 Axel Strand (1893–1983), LO-ordförande, och  politiker, socialdemokrat

B
 Birgit Strand (1945–2016), gift Sawyer, svensk historiker
 Björn Strand (1943–1996), skådespelare

D
 Dieter Strand (född 1936), journalist och författare

E
 Embrik Strand (1876–1947), norsk entomolog
 Erik Strand, flera personer
 Erik Strandh (1908–1995), revisor och politiker
 Erik Strand (företagsledare) (född 1951)
 Erik Strand (idrottare) (född 1986), triatlet
 Erika Strand Berglund (född 1975), författare och radiopratare

G
 Gustaf Strand (1922–2007), längdhoppare
 Gustav Strandh (1907–1978), konstnär
 Gösta Sigvard Strand (1917–1998), konstnär

H
 Harald Christian Strand Nilsen(född 1971), norsk utförsåkare

J
 Johan Samuel Strand (1786–1860), organist och orgelbyggare
 Jörgen Strand (född 1962), åländsk politiker

K
 Karin Strand (född 1970), litteraturvetare och arkivarie

L
 Leif Strandh (född 1967), fotbollsspelare och ledare
 Leif Strand (musiker) (1942–2021), dirigent, tonsättare och arrangör
 Lennart Strand (1921–2004), medeldistanslöpare och pianist
 Lina Strand (född 1988), orienterare
 Linda Strand Lundberg (född 1976), skeptiker

M
 Malin Strand (född 1993), löpare
 Marcus Strand (född 1984), klassisk gitarrist och teorbist
 Margareta Strand (född 1945), konstnär
 Marianne Strand (född 1967), kortfilmsregissör och manusförfattare
 Marika Strand (född 1963), skådespelare
 Mark Strand (1934–2014), amerikansk poet och översättare
 Marlene Strand (född 1986), sångerska och låtskrivare
 Monica Strand (född 1965), löpare

N
 Niclas Strand (född 1974), skådespelare och underhållare

P
 Paul Strand (1890–1976), amerikansk fotograf och filmare
 Pehr Strand (1756–1826), spelurmakare, instrumentmakare och orgelbyggare
 Pehr Zacharias Strand (1797–1844), orgelbyggare
 Per-Olov Strand (född 1977), bandyspelare

R
 Roar Strand (född 1970), norsk fotbollsspelare

S
 Sigvard Strandh (1921–1987), museiman, teknikhistoriker och författare
 Simon Strand (född 1993), fotbollsspelare
 Staffan Strand (född 1976), höjdhoppare
 Stig Strand (född 1956), utförsåkare och TV-kommentator
 Sture Strand (1931–2021), bandyspelare
 Sven Strandh (1906–1986), mångkampare och tulltjänsteman
 Sölve Strand (1921–1993), kompositör och dragspelare

T
 Thomas Strand (född 1954), politiker, socialdemokrat

U
 Urban Strand (född 1950), barnskådespelare

V
 Victor B. Strand (1898–1983), dansk affärsman

Källor

Efternamnsförgreningssidor
Svenska efternamn
Soldatnamn
Hultarp

Hultarp är en by i Nässjö socken och kommun.

Under medeltiden fanns här en marknadsplats som lydde under Jönköpings stad. Byn ligger vid en gammal vägkorsning och här korsades fem socknar: Norra Solberga, Nässjö, Höreda, Björkö och Norra Sandsjö. Här möttes även Tveta, Södra Vedbo, Östra och Västra härad. Sten Sture den äldre försökte 1473 liksom Gustav Vasa 1524 förbjuda marknaden, men den levde vidare till omkring 1620. Marknadsdagen var 1 maj, sankta Valborgs dag.

Här låg även en gammal tingsplats och en tingsten där tingen efter gammalt hållits.

Ett kapell av okänd ålder fanns också på platsen tillägnat sankta Valborg. Det förekommer i dokumenten första gången 1500 som ett kapell utan ordinarie präst. Kapellet förstördes troligen i början av 1600-talet i samband med danskarnas härjningar men återuppfördes vid mitten av 1600-talet, dock utan att tas i bruk, och 1689 sägs kapellet för några år sedan vara nedrasat. Försök att iståndsätta kapellet fortsatte dock fram till 1729, då de sista resterna revs.

Vid sekelskiftet 1900 byggdes en källare på kapellets grundmurar och 1930 raserades muren runt kapellet då en ny lada uppfördes i byn. År 1940 lät Nässjö hembygdsförening och Nässjö Turisttrafikförbund resa en minnessten över marknaden och kapellet och 1941 såg Riksantikvarieämbetet till att de kvarvarande resterna av kapellet skyddades.

En nattvardskalk från 1300-talet som tidigare tillhört Sankt Valborgs kapell i Hultarp finns idag i Nässjö gamla kyrka. En kyrkklocka från kapellet användes fram till slutet av 1800-talet som lillklocka i samma kyrka, innan den hamnade på Historiska museet. Kapellet fick namnge det kapell som 1948 uppfördes i Lövhult.

Källor 
 Sällsamheter i Småland del 3 s. 143-147.

Orter i Nässjö kommun
KSZO Ostrowiec Świętokrzyski

KSZO Ostrowiec Świętokrzyski () är en polsk fotbollsklubb i Ostrowiec Świętokrzyski i centrala Polen, grundad den 11 augusti 1929. Klubben har de senaste åren spelat i Polens näst högsta fotbollsliga, men har även spelat tre säsonger i den högsta ligan (1997/98, 2001/2002 och 2002/2003).

Spelare

Nuvarande laguppställning

Kända spelare (som spelat i klubben)

 Sławomir Adamus
 Sergio Batata
 Arkadiusz Bilski
 Dariusz Brytan
 Mirosław Budka
 Przemysław Cichoń
 Cezary Czpak
 Jacek Dąbrowski
 Tomasz Dymanowski
 Piotr Gierczak
 Marek Graba
 Sunday Ibrahim
 Janusz Jojko

 Mariusz Jop
 Marcin Kaczmarek
 Paweł Kaczorowski
 Maxwell Kalu
 Krystian Kanarski
 Andrzej Kobylański
 Kamil Kosowski
 Tadeusz Krawiec
 Rafał Lasocki
 Wojciech Małocha
 Arkadiusz Miklosik
 Benedykt Nocoń
 Waldemar Piątek

 Dariusz Pietrasiak
 Aidas Preikšaitis
 Hubert Robaszek
 Maciej Rogalski
 Artur Sarnat
 Marek Sokołowski	
 Davor Tasić
 Rafał Wójcik	
 Gaszczyn Wołodia
 Marcin Wróbel
 Tomasz Żelazowski

Källor

Externa länkar
  Official website
  Unofficial website
  Fans website
  Fanpage
  KSZO Ostrowiec Świętokrzyski 

Denna artikel är helt eller delvis baserad på engelska wikipedia

Fotbollsklubbar i Polen
Etelä Uusimaa

Etelä-Uusimaa (EU) är en finskspråkig lokal dagstidning som ges ut i Karis tätort i regionen Västnyland, Finland. Det är en gratistidning som delas ut till cirka 23 000 hushåll i Hangö stad, Raseborgs stad och Ingå kommun. Tidningen kommer ut på söndagar och torsdagar, det vill säga två gånger i veckan. 

Tidningen trycks hos Salon Lehtitehdas i Salo stad och den ägs av Karjaan Offsetpaino Oy i tätorten Karis. Etelä-Uusimaa grundades 1979.

Chefredaktörer 
Chefredaktör (2019) är Hannu Kari.

Etelä-Uusimaas digitala utgåvor 
Den tryckta tidningen utkommer i sin helhet också som e-tidning. Etelän Uutiset är officiella namnet på tidningens webbplats.

Källor

Noter

Övriga källor 
 Tidningens mediekort (pdf-format)  Läst 17 januari 2017. 
 Etelä Uusimaas webbplats  Läst 17 januari 2017.

Finländska dagstidningar
Finskspråkiga dagstidningar
Dagstidningar startade 1979
Manal Masri

Manal Masri, född 22 februari 1980, är en svensk teaterchef och filmare. Hon är syster till Mona Masri.

Manal Masri är uppvuxen som äldst av tre syskon i en familj med libanesisk bakgrund i Malmö. År 2005 tog hon initiativet till att starta malmöbaserade Teater Foratt, där hon sedan varit verksam som producent och teaterchef. År 2015 tog hon över ledningen för Sveriges Radio Dramas avdelning i Malmö.

Hon är också verksam inom fiktion och dokumentärfilm. Den  dokumentära filmen Brev till en seriemördare (2017) handlar om hennes egen brevväxling med den dömde seriemördaren Peter Mangs angående hans ouppklarade inblandning i den livshotande beskjutningen av hennes bror i Malmö den 28 november 2006.

Referenser

Svenska teaterchefer
Svenska dokumentärfilmare
Födda 1980
Kvinnor
Levande personer
Malmöbor
Marian Dudziak

Marian Andrzej Dudziak, född 2 februari 1941 i Wielichowo, är en polsk före detta friidrottare.

Dudziak blev olympisk silvermedaljör på 4 x 100 meter vid sommarspelen 1964 i Tokyo.

Källor 

Polska kortdistanslöpare
Polska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1964
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1964
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1964 från Polen
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1968
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1968 från Polen
Födda 1941
Levande personer
Män
Franz Seitz

Franz Seitz kan syfta på bland andra:

* Franz Seitz (1811–1892), tysk medicinare och universitetslärare
 Franz von Seitz (1817–1883), tysk målare, litograf och raderare
 Franz Seitz senior (1888–1952), tysk filmregissör och -producent
 Franz Seitz junior (1921–2006), tysk filmregissör och -producent
Calamariinae

Calamariinae är en underfamilj i familjen snokar. Underfamiljen utgörs av nästan 90 arter fördelade på 7 släkten.

Arterna förekommer i tropiska delar av Sydostasien. De når allmänt en längd upp till 30 cm. Familjens medlemmar har små ögon med runda pupiller. I motsats till de egentliga snokarna förekommer färre än åtta fjällplattor på huvudets topp. Individerna har ett långsamt rörelsesätt och de äter oftast daggmaskar och insekter.

Underfamiljens medlemmar gömmer sig oftast i lövskiktet, under träbitar som ligger på marken samt bakom andra växtdelar.

The Reptile Database listar sju släkten i underfamiljen:

 Calamaria Boie, 1827
 Calamorhabdium Boettger, 1898
 Collorhabdium Smedley, 1932
 Etheridgeum Wallach, 1988
 Macrocalamus Günther, 1864
 Pseudorabdion Jan, 1862
 Rabdion Duméril, 1853

Referenser 

Snokar
Colubridae
Guadalcanalgräsfågel

Guadalcanalgräsfågel (Cincloramphus turipavae) är en fågelart i familjen gräsfåglar inom ordningen tättingar. Den förekommer endast på en ö i Salomonöarna.

Utseende och läte 
Guadalcanalgräsfågeln är en rätt kraftig, långstjärtad tätting. Ovansidan är mörkbrun, medan bröst och ansikte är ljusare orange- eller rostrött med ett mörkt ögonstreck. Vanligaste lätet består av explosiva och hårda grälande toner.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer enbart på ön Guadalcanal i Salomonöarna. Den betraktades tidigare som underart till Cincloramphus whitneyi men urskiljs numera allmänt som egen art.

Släktestillhörighet 
Arten placeras traditionellt i släktet Megalurulus. DNA-studier från 2018 visar dock att arterna i Megalurulus inte är varandras närmaste släktingar utan bildar en klad tillsammans med de tidigare lärksångarna i Cincloramphus, fijigräsfågeln, timorgräsfågeln (Buettikoferella) samt rostgräsfågeln och papuagräsfågeln från Megalurus. Författarna till studien rekommenderar att alla dessa placeras i Cincloramphus som har prioritet, och denna hållning följs här.

Familjetillhörighet 
Gräsfåglarna behandlades tidigare som en del av den stora familjen sångare (Sylviidae). Genetiska studier har dock visat att sångarna inte är varandras närmaste släktingar. Istället är de en del av en klad som även omfattar timalior, lärkor, bulbyler, stjärtmesar och svalor. Idag delas därför Sylviidae upp i ett flertal familjer, däribland Locustellidae.

Levnadssätt 
Guadalcanalgräsfågeln hittas i undervegetationen i fuktiga bergsskogar över 1200 meters höjd. Där håller den sig dolt och kryper lågt i vegetationen likt en mus.

Status 
Guadalcanalgräsfågeln har ett litet utbredningsområde och dess levnadsmiljö degraderas av skogsavverkningar. Den kategoriseras därför av IUCN som nära hotad. Beståndet uppskattas till endast mellan 1000 och 2000 vuxna individer.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Gräsfåglar
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter på Guadalcanal
Calamonastides bensoni

{{Taxobox
| name = Calamonastides bensoni
| status = VU
| status_ref = 
| image =
| image_caption = 
| range_map = 
| range_map_caption = 
| image2 = 
| image2_caption =
| domain_sv = Eukaryoter
| domain = Eukaryota
| regnum_sv = Djur
| regnum = Animalia
| phylum_sv = Ryggsträngsdjur
| phylum = Chordata
| subphylum_sv = Ryggradsdjur
| subphylum = Vertebrata
| classis_sv = Fåglar
| classis = Aves
| ordo_sv = Tättingar
| ordo = Passeriformes
| familia_sv = Rörsångare
| familia = Acrocephalidae
| genus_sv = 
| genus = Calamonastides
| species_sv = 
| species = C. bensoni
| taxon = Calamonastides bensoni
| taxon_authority = (Amadon, 1954)
| synonyms = 
 Calamonastides gracilirostris bensoni
 Chloropeta gracilirostris bensoni
}}Calamonastides bensoni, "zambiagulsångare", är en fågelart i familjen rörsångare inom ordningen tättingar. Den betraktas oftast som underart till papyrusgulsångare (Calamonastides gracilirostris'') men urskiljs sedan 2016 som egen art av Birdlife International och IUCN.

Fågeln förekommer enbart i norra Zambia. Den kategoriseras av IUCN som sårbar.

Noter

Kommentarer

Källor

Externa länkar 

Rörsångare
Calamonastides
Fåglar i etiopiska regionen