kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Marv Johnson

Marv Johnson, född 15 oktober 1938 i Detroit, Michigan, död 16 maj 1993 i Columbia, South Carolina, var en amerikansk sångare inom R&B och soul. Johnson kom att bli den första artisten som släppte en skiva på bolaget Tamla 1959. Tamla skulle snart komma att byta namn till Motown. Skivan var "Come to Me" och blev en framgång med en trettiondeplacering på Billboard Hot 100. 1960 hade han stor framgång med låtarna "You Got What It Takes" och "I Love the Way You Love". 1969 släppte han låten "I'll Pick a Rose for My Rose" som inte blev någon större framgång i USA, men däremot blev populär i Storbritannien. Detta ledde till att den gamla låten "I Miss You Baby" gavs ut på nytt där och också blev en mindre hit. Han slutade sedan med att spela in låtar för Motown men fortsatte arbeta på bolaget som marknadsförare under 1970-talet. Han skrev också låtar åt Tyrone Davis och Johnnie Taylor. På 1980-talet gav han ut ny musik för det brittiska skivbolaget Motorcity Records som specialiserade sig på gamla Motownartister. Johnson avled till följd av en stroke 1993.

Källor 
Marv Johnson på Allmusic
Listplaceringar i Storbritannien

Amerikanska soulsångare
Födda 1938
Avlidna 1993
Män
Personer från Detroit
Guido et Ginèvra

Guido et Ginèvra, ou La Peste de Florence är en grand opera i fem akter med musik av Jacques Fromental Halévy och libretto av Eugène Scribe. Den hade premiär den 5 mars 1838 på Parisoperan i Salle Le Peletier.

Uppförandehistorik
Guido et Ginevra var endast en blygsam succé för Halévy, inte i närheten lika applåderad som hans tidigare stora opera La Juive (1835) eller som La Reine de Chypre vilken kom härnäst (1841). Hur som helst, efter premiären spelades den snart på alla de stora scenerna i Europa. När operan hade nypremiär i Paris 1840 kortades den ned till fyra akter. Den översattes till italienska och uppfördes i en version i tre akter av Théâtre-Italien i Salle Ventadour den 17 februari 1870. Den spelades på tyska i Mannheim den 3 april 1879, och i Hamburg den 20 mars 1882.

Operan innehåller drag av kompositörens innovativa orkestrering med en mellofon i akt II, och Ginevras gravscen till mörka träblås- och bleckblåsinstrument med hjälp av dimackord.

Personer

Handling

Akt 1
Hovet hos Medici

Ginevra ska gifta sig med hertigen av Ferrara.

Akt 2
Under bröllopet svimmar hon av en förgiftad slöja. Hon hamnar i ett dödsliknande transtillstånd. Skulptören Guido sörjer henne. Det antas att hon är pestsmittad.

Akt 3
Medicis gravkammare

Begraven i familjekryptan vaknar hon upp.

Akt 4
Guido erbjuder henne skydd.

Act 5
Byn Camaldoli

Ginevra återförenas med sin fader, som accepterar hennes giftermål med Guido. En procession av tacksägelser avslutar operan.

Referenser

Källor
 Chouquet, Gustave (1873). Histoire de la musique dramatique en France (in French), pp. 309–425. Paris: Didot. View at Google Books.
 Hallman, Diana (2003). "The Grand Operas of Fromental Halévy", i Cambridge Companions to Music|The Cambridge Companion to Grand Opera, ed. David Charlton.
 Loewenberg, Alfred (1978). Annals of Opera 1597–1940 (third edition, revised). Totowa, New Jersey: Rowman and Littlefield. .
 Macdonald, Hugh (2001). Guido et Ginevra, artikel i Grove Music Online.

Operor av Fromenthal Halévy
Franskspråkiga operor
Transportstyrelsens föreskrifter och allmänna råd om tillämpning av eurokoder

Transportstyrelsens föreskrifter och allmänna råd om tillämpning av eurokoder innehåller regler för hur eurokoderna får tillämpas vad det gäller byggnadsverken järnvägar, spårvägar, tunnelbanor, vägar och gator samt de anordningar som hör till dessa, och ges ut av Transportstyrelsen.

Tillämpningen av Eurokoderna för dimensionering av byggnader i Sverige regleras i Boverkets föreskrifter och allmänna råd om tillämpning av europeiska konstruktionsstandarder, EKS, som ges ut av Boverket.

Källor
Transportstyrelsens föreskrifter och allmänna råd om tillämpning av eurokoder
Om Boverkets konstruktionsregler, EKS

Standarder och konventioner
Byggteknik
Damsingel vid Australiska öppna 2019

Damsingelturneringen pågick mellan den 14 och den 26 januari. Nytt för året var att matchernas eventuella tredje set gick till supertiebreak, innebärande att de efter ställningen 6–6 avgjordes genom poäng upp till 10, dock med 2 poängs marginal.

Seedning 

  Simona Halep (Fjärde omgången) 
  Angelique Kerber (Fjärde omgången) 
  Caroline Wozniacki (Tredje omgången) 
  Naomi Osaka (Segrare)
  Sloane Stephens (Fjärde omgången) 
  Elina Svitolina (Kvartsfinal)
  Karolína Plíšková (Semifinal)
  Petra Kvitová (Final)
  Kiki Bertens (Andra omgången)
  Darja Kasatkina (Första omgången) 
  Aryna Sabalenka (Tredje omgången) 
  Elise Mertens (Tredje omgången) 
  Anastasija Sevastova (Fjärde omgången) 
  Julia Görges (Första omgången) 
  Ashleigh Barty (Kvartsfinal)
  Serena Williams (Kvartsfinal)
  Madison Keys (Fjärde omgången) 
  Garbiñe Muguruza (Fjärde omgången) 
  Caroline Garcia (Tredje omgången) 
  Anett Kontaveit (Andra omgången)
  Qiang Wang (Tredje omgången) 
  Jeļena Ostapenko (Första omgången) 
  Carla Suárez Navarro (Andra omgången)
  Lesja Tsurenko (Andra omgången)
  Mihaela Buzărnescu (Första omgången) 
  Dominika Cibulková (Första omgången) 
  Camila Giorgi (Tredje omgången) 
  Su-wei Hsieh (Tredje omgången) 
  Donna Vekić (Andra omgången)
  Marija Sjarapova (Fjärde omgången) 
  Petra Martić (Tredje omgången) 
  Barbora Strýcová (Första omgången)

Matcher

Övre halvan

Sektion 1

Sektion 2

Sektion 3

Sektion 4

Nedre halvan

Sektion 5

Sektion 6

Sektion 7

Sektion 8

Slutspel

Referenser 
 Program och resultat
Australiska öppna 2019
Le Shérif

Le Shérif är en opéra comique i tre akter med musik av Jacques Fromental Halévy och libretto av Eugène Scribe. Den hade premiär på Opéra-Comique i Salle de la Bourse i Paris den 2 september 1839. Den bygger på en novell av Honoré de Balzac och utspelas i London Docklands under senare delen av 1700-talet.

Bakgrund och uppförandehistorik
Scribe lånade flitigt från Balzacs romanserie La Comédie humaine till sina pjäser och libretton. Huvudhandlingen till Le Shérif hämtades från novellen Maître Cornélius (Mäster Cornelius). Balzacs Mäster Cornelius är Ludvig XI:s långivare och bor i ett gammalt hus där hans guld mystiskt försvinner. Scribe överförde handlingen till London i det sena 1700-talet och såg till att det hela slutade lyckligt. Cornelius blev Sir James Turner, the High-Sheriff of London. Liksom Cornelius upptäcks han vara tjuven av sitt eget guld, vilket inträffar när han går i sömnen. Till skillnad från Cornelius, som begår självmord när han får reda på sanningen, överlever Sheriff Turner och kan berätta historien.

Enligt kulturhistorikern Robert Letellier innehar Halévys partitur till Le Shérif en "kraftfull originalitet", liksom även partituren till hans två tidigare operor L'Éclair och  Les Treize. Men verkets eklekticism visade sig inte vara populärt hos Paris publik. Efter premiären den 2 september 1839 med Henry Deshaynes i titelrollen spelades operan ytterligare 13 gånger på Théâtre de l'Opéra-Comique-Bourse . En kort notis i The Foreign Quarterly Review hävdar att Le Shérif gavs i Prag 1841 till ett tjeckiskt libretto översatt av Alois Svoboda, men det blev ingen succé "på grund av det opassande sätt" som rollen Sir James Turner sjöngs på.

Operans partitur publicerades av Maurice Schlesinger 1839. Följande år komponerade Stephen Heller sin Op. 17, sex caprices för piano efter en aria från Le Shérif. Diverse fantasier byggda på operan och arrangerade för solopiano eller violin publicerades också av mindre betydande kompositörer såsom Edouard Wolff, Heinrich Panofka och Auguste Mathieu Panseron.

Personer

Referenser

Operor av Fromenthal Halévy
Franskspråkiga operor
Presidentvalet i Ecuador 1948

Presidentvalet i Ecuador 1948 hölls den 6 juni. Vann gjorde Galo Plaza som ställde upp för National Democratic Civic Movement..

Valresultat

Referenser 

Val i Ecuador
1948 i Ecuador
Val 1948
Holger Lundbäck

Bengt Holger Lundbäck, född 24 oktober 1917 i Nederkalix församling i Norrbottens län, död 6 december 2010 i Danderyds församling i Stockholms län, var en internationellt erkänd svensk läkare och professor inom virologi.

Biografi
Holger Lundbäck var son till lantbrukaren Carl Olof Lundbäck och dennes hustru Maria. Han växte upp under knappa förhållanden och avlade studentexamen i Malmö 1936 efter korrespondensstudier vid Hermods. Han avlade medicine kandidat-examen vid Uppsala universitet 1940, medicine licentiat-examen 1945 och blev medicine doktor vid Karolinska Institutet 1952 med avhandlingen Studies on the Wassermann reaction om syfilisdiagnostik. Han var docent i virologi vid Karolinska Institutet 1953–1961 och professor från 1961. Han var avdelningsföreståndare vid Statens bakteriologiska laboratorium 1953–1962 och föreståndare där 1962–1982.

Han tjänstgjorde i Israel och Genève för Världshälsoorganisationen (WHO). Inom WHO var han ledamot av Global Commission for the Eradication of Small-Pox och av Expanded Programme on Immunization i Global Advisory Group. Han gjorde stora internationella insatser för vaccination, särskilt beträffande smittkoppor och i arbetet mot lepra (spetälska) i Afrika. Åren 1975–1981 var han ordförande för International Commission for the Micro-Biological Specification of Foods. Lundbäck var vidare vice ordförande i svenska Rädda Barnen 1975–1992 och ordförande i Sankt Lukasstiftelsen 1979–1990.

Holger Lundbäck invaldes 1972 som ledamot av Kungliga Krigsvetenskapsakademien.

Externa länkar

Referenser

Födda 1917
Avlidna 2010
Män
Personer från Nederkalix socken
Alumner från Uppsala universitet
Alumner från Karolinska Institutet
Personer verksamma vid Karolinska Institutet
Svenska professorer i medicin
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Föreståndare för Statens bakteriologiska laboratorium
Dax (rappare)

Daniel Nwosu Jr., känd som "Dax", född 22 mars 1994 i St. John's, Kanada, är en kanadensisk rappare och låtskrivare.

Biografi 
Daniel föddes i St. John's i Kanada. Redan som ung fann han intresse i basket och hade stora planer på att spela det professionellt. Han spelade med tre lag under en 4,5 års period. Efter att det inte gått som planerat med basket så jobbade Daniel nattskift som vaktmästare på en skola. Under hans tid som vaktmästare ökade hans intresse för poesi och rap.

Diskografi

Källor 
https://www.youtube.com/watch?v=McCntFIQfng, innan de var känd.

Externa länkar 

Kanadensiska rappare
Män
Födda 1994
Levande personer
Personer från St. John's, Newfoundland och Labrador
Isac Brännström

Isac John Niklas Brännström, född 21 april 1998 i Stockholm, är en svensk professionell ishockeyspelare som spelar för HV71 i SHL. Brännströms moderklubb är Nässjö HC.

Privatliv 
Han är son till den forne ishockeyspelaren Niklas Brännström och äldre bror till Erik Brännström som spelare för Ottawa Senators i NHL.

Klubbkarriär

Referenser

Ishockeyspelare i Luleå HF
Män
Födda 1998
Levande personer
Svenska ishockeyspelare
Svenska idrottare under 2000-talet
Ishockeyspelare i HV71
Spelare i Tingsryds AIF
Idrottare från Stockholm
Spelare i Nybro Vikings
Ostindia

Ostindia är en servis från Rörstrands Porslinsfabrik. Den introducerades 1932, inspirerad av det kinesiska porslin som på 1700-talet importerades av det Svenska Ostindiska Companiet. Dekoren kopierades rakt av från ett kinesiskt mönster, som överfördes till tidigare existerande modeller från fabriken. Från början tillverkades den i flintgods och hade tryckt dekor med handmålad kant. Servisen Ostindia ingår i Nationalmuseums permanenta utställning Den moderna formen 1900–2000.   

Servisen Ostindia började nytillverkas 1988 i fältspatsporslin. Rörstrand har utvecklat mönstret och sedan 2012 tillverkas även Ostindia Floris, formgivet av Anna Lerinder och Caroline Slotte. Dekoren utmärks av ett tätt bladverk som vecklar ut sig över porslinet som ett flor. 

Föremål i porslin
Serviser
Svensk formgivning
José Maria Velasco Ibarra

José María Velasco Ibarra, född 19 mars 1893 i Quito, död där 30 mars 1979, var en ecuadoriansk politiker som var landets president under fem perioder: 1934–1935, 1944–1947, 1952–1956, 1960–1961 och 1968–1972. Han tillsattes ofta som president efter militärkupper och det var också militären som tog bort honom från presidentposten vid alla perioder utom 
1952–1956.

Referenser

Vidare läsning 
 De la Torre, Carlos. "Velasco Ibarra and ‘La Revolución Gloriosa’: The Social Production of a Populist Leader in Ecuador in the 1940s." Journal of Latin American Studies 26.3 (1994): 683-711.
 De la Torre, Carlos. "Populism and democracy: political discourses and cultures in contemporary Ecuador." Latin American Perspectives 24.3 (1997): 12-24.  online
 Maier, Georg. "Presidential Succession in Ecuador, 1830-1970." Journal of Interamerican Studies and World Affairs 13#3-4 (1971): 475-509.
 Pyne, Peter. "Presidential Caesarism in Latin America: Myth or Reality? A Case Study of the Ecuadorian Executive during the Presidency of José María Velasco Ibarra, 1960-1961." Comparative Politics (1977) 9#3: 281-304.  online

Avlidna 1979
Ecuadors presidenter
Ecuadorianska politiker
Personer i Ecuador under 1900-talet
Födda 1893
Män
Personer från Quito
Palombara Sabina, Lazio

Palombara Sabina är en ort och kommun i storstadsregionen Rom, innan 2015 provinsen Rom, i regionen Lazio i Italien. Kommunen hade  invånare (2018).

Staden har anor från 1000-talet e.Kr. Bland stadens sevärdheter återfinns kyrkorna Santa Maria Annunziata, med målningen Bebådelsen, som tillskrivs Antoniazzo Romano, och San Giovanni in Argentella samt Castello Savelli Torlonia. I San Giovanni in Argentella finns en rad fresker från medeltiden.

Frazioni
Palombara Sabina består av två frazioni: Cretone och Stazzano.

Bilder

Referenser

Tryckta källor

Externa länkar

Kommuner i storstadsregionen Rom
Orter i Lazio
Lenita Airisto

Hymni Lenita Aulikki Airisto, född 1 januari 1937 i Helsingfors, är en finländsk företagare. Hon var 1961–1971 gift med politikern Ingvar S. Melin. 

Airisto erövrade 1954 skönhetstiteln "Finlands tärna" (Suomen Neito) och anställdes 1957 som hallåa vid Tesvisio samt framträdde senare som TV-producent både vid Finlands rundradio (bland annat i panelprogrammet Jatkoaika på 1960-talet) och MTV. Hon blev diplomekonom 1961 och grundade 1971 bolaget Airisto Oy och har sedermera genom att producera utställnings- och scenshower runt om i världen främjat avsättningen av bland annat finländska produkter. Hon har vidare arbetat som konsult och föreläsare samt skrivit flera böcker, bland annat Menestys (1996), ett framgångsrecept för 2000-talet, och Jatkoaika (2000), om åldrandet och seniorerna under det nya millenniet. Hon tilldelades utmärkelsen Årets kvinna 1984.

Källor

Uppslagsverk

Noter

Finländska företagsledare
Födda 1937
Kvinnor
Levande personer
Näringslivspersoner från Helsingfors
Michel Plasse

Michel Pierre Plasse, född 1 juni 1948 i Montréal, död 30 december 2006, var en kanadensisk professionell ishockeymålvakt som tillbringade elva säsonger i den nordamerikanska ishockeyligan National Hockey League (NHL), där han spelade för ishockeyorganisationerna St. Louis Blues, Montreal Canadiens, Kansas City Scouts, Pittsburgh Penguins, Colorado Rockies och Quebec Nordiques. Han släppte in i genomsnitt 3,79 mål per match och hade två nollor (match utan insläppt mål) på 298 grundspelsmatcher. Plasse spelade också för Cleveland Barons, Nova Scotia Voyageurs, Hershey Bears, Hampton Gulls, Philadelphia Firebirds och Binghamton Whalers i American Hockey League (AHL) och Kansas City Blues och Fort Worth Texans i Central Hockey League (CHL).

Han draftades av Montreal Canadiens i första rundan i 1968 års draft som första spelare totalt. Plasse vann en Stanley Cup med dem för säsongen 1972–1973.

Den 30 december 2006 avled Plasse av hjärtinfarkt.

Referenser

Externa länkar
Michel Plasse NHL Statistics – Hockey-Reference.com
Michel Plasse hockey statistics and profile at hockeydb.com

Avlidna 2006
Spelare i Binghamton Whalers
Spelare i Quebec Nordiques (1979–1995)
Spelare i Fort Worth Texans
Spelare i Philadelphia Firebirds
Spelare i Hampton Gulls
Spelare i Colorado Rockies (ishockeyklubb)
Spelare i Hershey Bears
Spelare i Pittsburgh Penguins
Spelare i Kansas City Scouts
Stanley Cup-mästare 1973
Spelare i Montreal Canadiens
Spelare i Nova Scotia Voyageurs
Spelare i St. Louis Blues
Spelare i Kansas City Blues
Spelare i Cleveland Barons (1937–1973)
Första draftval i NHL Entry Draft
Kanadensiska idrottare under 1900-talet
Kanadensiska ishockeymålvakter
Idrottare från Québec
Födda 1948
Män
Spelare valda i NHL:s amatördraft 1968
Spelare i Rangers de Drummondville
Spelare valda av Kansas City Scouts i NHL:s expansionsdraft 1974
Spelare valda av Montreal Canadiens i NHL Entry Draft
Adolf Stern

Adolf Stern kan syfta på:

* Adolf Stern (1835–1907), tysk historiker och skald
 Adolf Stern (1849–1907), tysk schackspelare
 Adolf Stern (1881–1967), svensk skulptör, medaljkonstnär och författare
Tsubasa o kudasai

Tsubasa o kudasai  är en populär japansk folksång skriven av Michio Yamagami (山上路夫) och komponerad av Kunihiko Murai (村井邦彦).

Allmänt 
Låten skrevs för  som ägde rum i Shima i Mie prefektur 1970. Den blev nationellt känd när folkmusikgruppen Akaitori hade med den på sin populära singel Takeda no komoriuta som släpptes 1971. I september 1973 släppte Sumiko Yamagata en version av låten på albumet .

Shôji Hashimoto, redaktör för förlaget Kyouiku Geijutsu Sha, bestämde sig för att inkludera låten i en sångbok för körer, vilket gjorde att den sjöngs av körer över hela Japan. Vid 1970-talets slut var de flesta japaner bekanta med sången. Kaori Kawamura gjorde en tolkning av låten 1991.

I november 1997 släppte Junko Yamamoto, sångaren från folkmusikgruppen Akaitori, låten som singel. Låten valdes som det officiella temat för Japans herrlandslag i fotboll under världsmästerskapen i fotboll 1998.

En version av den här låten framförd av Megumi Hayashibara är en del av soundtracket till filmen Evangelion: 2.0 You Can (Not) Advance av Hideaki Anno.

1972 släppte Akaitori en engelsk version med titeln "I would give you anything".

En cover av låten används som bakgrundsmusik i ett Youtube-klipp från 2016 upplagd av YandereDev, för det kommande spelet Yandere Simulator, som har titeln "Promo Concept".

Andra versioner 
Många japanska artister har gjort covers av den här låten:

 Babymetal
 D=OUT
 NUM42
 Sayaka Ichii med Yūko Nakazawa
 Kazumasa Oda
 Kanon
 Kamifūsen
 Skoop on Somebody
 JELLY→
 Sōjirō
 Duke Aces
 Da kāpo
 Hideaki Tokunaga
 Megumi Hayashibara (med på soundtracket till Evangelion: 2.0 You Can (Not) Advance)
 Ayaka Hirahara
 Saki Fukuda
 Veil ∞ Lia & Aoi
 ManaKana
 Mucc
 Shūichi Murakami
 Saori Yuki
 Tanaka Yukio och Minami Maho (med på soundtracket till BECK: Mongolian chop squad)
 Misato Watanabe
 Sakurakō Keion-bu (med på soundtracket till K-ON!)
 Sayaka Sasaki (andra versionen av eftertexterna till Nichijou)
 Misaki Iwasa
 Yui
 Megumi Toyoguchi (avsnitt 7 av Danganronpa 3: The End of Hope's Peak Academy: Despair Arc)

Även ett antal icke-japanska artister har gjort covers:

 Susan Boyle
 Jason Kouchak
 Hayley Westenra
 Beckii Cruel
 Kat McDowell
 Only Wednesday Music

Sånger 1971
Musiksinglar 1991
Japansk folkmusik
Wolfgang Smith

Wolfgang Smith, född 18 februari 1930, är en amerikansk matematiker, fysiker, vetenskapsteoretiker, metafysiker, katolik och anhängare av den Traditionella skolan. Han har skrivit utförligt inom ämnet differentialgeometri. Han är en kritiker av scientism och en förespråkare av en ny tolkning av kvantmekaniken som till stor del bygger på medeltidens ontologi och realism.

Referenser 

Amerikanska filosofer under 1900-talet
Amerikanska filosofer under 2000-talet
Amerikanska matematiker under 1900-talet
Amerikanska matematiker under 2000-talet
Amerikanska fysiker under 2000-talet
Amerikanska fysiker under 1900-talet
Alumner från Cornell University
Geometriker
Differentialgeometri
Romersk-katolska filosofer
Religionsfilosofer
Vetenskapsteoretiker
Skolastiker
Metafysiker
Traditionalism
Personer verksamma vid Massachusetts Institute of Technology
Födda 1930
Levande personer
Män
Alumner från Purdue University
Alumner från Columbia University
Wolfgang Gedeon

Wolfgang Michael Gedeon, född 23 april 1947, är en tysk författare och politiker för Alternativ för Tyskland (AfD).

I mars 2016 valdes Gedeon, en pensionerad läkare och författare till flera böcker, som ledamot av Baden-Württembergs landdag. Kort därefter anklagade akademiker och media hans kontroversiella böcker för att vara antisemitiska och för att trivialisera Förintelsen. Flera AfD-politiker vände sig emot honom och den vice ordföranden för partiets delstatsavdelning kallade honom en "prototypisk antisemitisk konspirationsteoretiker", medan andra insisterade på vidare utredning. I juli 2016 delades partiets nomineringsgrupp i två, men AfD på nationell nivå tvingade till slut Gedeon att tillfälligt ställa sig utanför nomineringsarbetet. Gedeon har dock behållit sitt parlamentariska mandat och är alltjämt vanlig medlem och förste talman för partiets lokalavdelning.

Gedeon har anklagats för att beskylla judar för att ha givit upphov till antisemitiska sentiment. I sin bok från 2012, Der grüne Kommunismus und die Diktatur der Minderheiten ("Den gröna kommunismen och minoriteternas diktatur"), frågar sig Gedeon om "judarna själva bidrog med tillräckliga anledningar för att orsaka den fientlighet som de möttes av", vilket Amadeu Antonio Stiftung i en rapport lyfte fram som antisemitiskt.

Referenser 

Födda 1947
Levande personer
Män
Tyska läkare
Tyska fackboksförfattare
AfD-politiker
Tyska politiker under 2000-talet
Derek Turner

Derek Turner, född 1964 i Dublin, Irland, är en irländsk journalist och författare av flera romaner.

I Storbritannien har han skrivit för ett stort antal tidskrifter och tidningar, inklusive The Times, The Sunday Telegraph, Literary Review, Salisbury Review, Taki's Magazine, American Renaissance,  AlternativeRight.com, European Journal, Quadrapheme, The Lady Magazine, och Kent Life. Utomlands har hans artiklar synts i de amerikanske tidskrifterna Chronicles, och The Connor Post, tyska Junge Freiheit, och Criticón, och andra publikationer i Frankrike, Italien och Tjeckien.

Hans områden är engelsk litteratur, brittisk topografi, europeisk kultur och historia, folkkultur och aktuella händerlser.

Turner är författare till tre romaner:  Sea Changes, A Modern Journey, och Displacement.

Bibliografi
 Sea Changes (WSP, 2012) 
 Displacement (Endeavour Press, 2015) 
 A Modern Journey (Endeavour Press, 2016)

Referenser 

Födda 1964
Irländska journalister
Irländska romanförfattare
Levande personer
Män
Personer från Dublin
Ernesto Araújo

Ernesto Henrique Fraga Araújo, född 15 maj 1967 i Porto Alegre, är en brasiliansk diplomat som sedan 1 januari 2019 är Brasiliens utrikesminister.

I en artikel från 2017 publicerad av International Relations Research Institute (IPRI) hyllade Araújo den amerikanske presidenten Donald Trump för hans nationalistiska retorik och skrev att Trump återställer de västerländska värderingarna i en tid när de står utmanade av nihilismen, som han anser har tagit över efter kommunismen som västerlandets fiende. Araújo driver en blogg med namnet Metapolítica 12 - Contra o Globalismo (), där han har definierat globalismen som "den ekonomiska globalisering som har drivits på av kulturmarxism" vilket är "till sitt väsen antimänskligt och antikristet".

Referenser

Externa länkar 
Profil hos Wilson Center

Födda 1967
Levande personer
Personer från Porto Alegre
Brasilianska diplomater
Antikommunister
Antiglobaliseringsskribenter

Brasiliens utrikesministrar
Män