kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Ventura Rodríguez

Ventura Rodríguez Tizón, född 14 juli 1717 i Ciempozuelos, död 26 september 1785, var en spansk arkitekt och konstnär. 

Han arbetade bland annat med det stora slottsbygget av Palacio Real de Madrid där han ansvarade för ett slottskapell (1749–1759). Själv ansåg han att hans främsta verk var ett kapell till Basílica de Nuestra Señora del Pilar i Zaragoza som uppfördes på 1750-talet.

Francisco de Goya målade ett berömt porträtt av honom 1784. En station i Madrids tunnelbana är namngiven efter honom.

Källor 

Födda 1717
Avlidna 1785
Män
Spanska arkitekter
Riddarhuset i Viborg

Riddarhuset i Viborg grundades som Adliga församlingshuset i Finländska guvernementet (svenskt riddarhus) år 1784 och var beläget i Viborg i det dåvarande Viborgska guvernementet i Kejsardömet Ryssland.

Riddarhuset var Viborgs ridderskap och dess adel som korporation, samt säte för lantdag i Viborgs län, detta län hade före 1783 styrts med ett guvernementskansli i Viborg, motsvarande hövdingestyrelsen i de svenska provinserna. Efter 1811 förlorade detta riddarhus mycket av sin politiska roll.

Naturaliserade adelsätter på Riddarhuset i Viborg 
I Viborg utslocknade ätter är markerade med (†), medan helt utdöda ätter är markerade med dubbla kors (††). I övrigt kan flera linjer, hus eller familjer ha oberoende från varandra naturaliserats, varför en del ätter förekommer flera gånger i listan. Ätterna Oxenstierna, Banér, Wrangel, Gripenhjelm, Wittenberg, Mellin, Lindelöf, Lilliesköld och några andra skrev sig herrar till olika i Viborgs län befintliga gods, utan att de verkligen bodde där. Frans Peter von Knorring nämner i verket Gamla Finland, att 64 familjer finnes i Viborg inskrivna bland krigsadeln.

 Backman
 von Bell
 Bogajeffski
 von Bohl
 Boisman
 Brockman
 Clayhills
 Falck
 Fechtenberg
 Fock
 Freedericksz
 Gren
 Govenius
 Haverman
 Haverland
 Hesse
 Hoffman
 Jungen
 Jänisch
 Klöfversköld
 Kraemer
 Kymlander
 Langel
 Lavonius
 Laube
 Lydecke
 Miller
 Orraeus
 Podgornoi
 von Rabén
 Rehnberg
 Sabelfana
 Sattler
 Satropesnoff
 Schatelowitz
 Scheele
 Schier
 Schmidt
 Schröder
 Seseman
 Spaak
 van Suchtelen
 Suttlioff
 Stewen
 Teetgren
 Thesleff
 Trana
 Treuleben
 Weirauch
 Wirenius
 Zagel

Se även
 Riddarhus

Referenser

Webbkällor 
 litteratursällskapet i Finland, Förhandlingar och uppsatser: Den Viborgska adeln av Jac. Ahrenberg sid.116–131

 
Historiska lagstiftande församlingar
Organisationer i Viborg, Ryssland
Viborgs historia
Jonny Hayes

Jonathan Hayes, född 9 juli 1987, är en irländsk fotbollsspelare som spelar för Aberdeen.

Klubbkarriär
Den 17 juni 2017 värvades Hayes av Celtic, där han skrev på ett treårskontrakt. I juni 2020 återvände Hayes till Aberdeen, där han skrev på ett tvåårskontrakt. I mars 2022 förlängde Hayes sitt kontrakt i Aberdeen med ett år.

Landslagskarriär
Hayes debuterade för Irlands landslag den 25 mars 2016 i en 1–0-vinst över Schweiz, där han blev inbytt i den 61:a minuten.

Källor

Noter

Irländska fotbollsspelare
Irländska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Reading FC
Spelare i Forest Green Rovers FC
Spelare i Milton Keynes Dons FC
Spelare i Leicester City FC
Spelare i Northampton Town FC
Spelare i Cheltenham Town FC
Spelare i Inverness Caledonian Thistle FC
Spelare i Aberdeen FC
Spelare i Celtic FC
Spelare i English Football League
Spelare i Scottish Football League
Spelare i Scottish Premier League
Spelare i Scottish Professional Football League
Födda 1987
Levande personer
Män
Callum O'Dowda

Callum Joshua Ryan O'Dowda, född 23 april 1995, är en irländsk fotbollsspelare som spelar för Cardiff City.

Klubbkarriär
Den 14 juli 2016 värvades O'Dowda av Bristol City, där han skrev på ett treårskontrakt. I september 2019 förlängde O'Dowda sitt kontrakt med tre år.

Den 8 juni 2022 värvades O'Dowda av Championship-klubben Cardiff City, där han skrev på ett treårskontrakt.

Landslagskarriär
O'Dowda debuterade för Irlands landslag den 31 maj 2016 i en 2–1-förlust mot Vitryssland, där han blev inbytt i den 75:e minuten mot Aiden McGeady.

Källor

Noter

Irländska fotbollsspelare
Irländska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Oxford United FC
Spelare i Bristol City FC
Spelare i Cardiff City FC
Spelare i English Football League
Födda 1995
Levande personer
Män
Ozan Kabak

Ozan Muhammed Kabak, född 25 mars 2000, är en turkisk fotbollsspelare som spelar för 1899 Hoffenheim. Han representerar även det turkiska landslaget.

Klubbkarriär
Den 30 juni 2019 värvades Kabak av Schalke 04, där han skrev på ett femårskontrakt. Den 1 februari 2021 blev Ozan utlånad till de engelska ligamästarna Liverpool, då de var i stort behov att stärka upp försvaret på grund av skador.

Den 30 augusti 2021 lånades Kabak ut till Norwich City på ett säsongslån.

Den 23 juli 2022 värvades Kabak av Hoffenheim, där han skrev på ett fyraårskontrakt.

Landslagskarriär
Kabak debuterade för Turkiets landslag den 17 november 2019 i en 2–0-vinst över Andorra.

Källor

Noter

Turkiska fotbollsspelare
Turkiska landslagsspelare i fotboll
Fotbollsspelare i Galatasaray SK
Spelare i VfB Stuttgart
Spelare i FC Schalke 04
Spelare i Liverpool FC
Spelare i Norwich City FC
Spelare i TSG 1899 Hoffenheim
Spelare i Süper Lig
Spelare i Fußball-Bundesliga
Spelare i Premier League
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2020
Födda 2000
Levande personer
Män
Idrottare från Ankara
Turkiska idrottare under 2000-talet
5825 Rakuyou

5825 Rakuyou eller 1990 BR1 är en asteroid i huvudbältet, som upptäcktes den 21 januari 1990 av den japanske amatörastronomen Atsushi Sugie i Dynic-observatoriet. Den är uppkallad efter en skola i Kyoto.

Asteroiden har en diameter på ungefär 11 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Adeona.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Adeona-asteroider
Småplaneter namngivna efter platser
Astronomiska upptäckter av A Sugie
Astronomiska upptäckter 1990
Selina Cadell

Selina Jane Cadell, född 12 augusti 1953 i London, är en brittisk skådespelerska. Hon är yngre syster till Simon Cadell och sondotter till Jean Cadell.

Filmografi

Referenser

Källor
Rebecca Blond Associates, agentur | Selina Cadell

Externa länkar

Kvinnor
Födda 1953
Levande personer
Skådespelare från London
Brittiska skådespelare under 1900-talet
Brittiska skådespelare under 2000-talet
Biskopsdömet Cammin

Biskopsdömet Cammin var ett furstbiskopsdöme i Pommern.

Historia 
Pommern kristnades genom biskop Otto av Bambergs missionsresor 1124–1125 och 1128. Det katolska stiftet i Pommern grundades 1140 av påve Innocentius II, med Wolin som första biskopssäte och Adalbert av Pommern som förste biskop. Biskopsdömet gjordes på grund av territoriella konflikter i kyrkligt hänseende oberoende av ärkebiskopssätena i Magdeburg och Gniezno, vilka båda gjorde anspråk på Pommern, och gjordes istället genom exemtion direkt underställt påven. Biskopssätet flyttades till Usedom omkring 1150 och 1175 till Cammin (idag Kamień Pomorski i Polen). Under biskop Hermann von Gleichen under andra halvan av 1200-talet utvecklades biskopsdömets världsliga besittningar till ett sammanhållet furstendöme, tidvis med riksomedelbar status inom Tysk-romerska riket. 1355 tvingades dock biskop Johan av Cammin att erkänna hertig Bogislav V av Pommern som skyddsherre, efter att kejsar Karl IV förhållit sig avvaktande till biskoparnas önskan om riksomedelbarhet.

I samband med den protestantiska reformationen i Pommern kom furstbiskopsdömet efter den siste katolske biskopen Erasmus von Manteuffel-Arnhausen att från 1544 ställas under huset Grip och hertigdömet Pommern. De följande lutherska biskoparna och superintendenterna kom att enbart förvalta det kyrkliga stiftet, medan furstbiskopstiteln och administrationen av furstendömet från 1556 utövades av sekulära medlemmar av huset Grip. Efter att det pommerska furstehuset utslocknat 1637 med Bogislav XIV av Pommern, kom den sista administratorn Ernst Bogislaw von Croÿ att 1650 avsäga sig rätten till furstendömet till förmån för kurfurst Fredrik Vilhelm av Brandenburg. Därigenom uppgick Hinterpommern med furstbiskopsdömet slutligen som en provins i Brandenburg-Preussen.

Stiftet i modern tid 
I modern tid bildades Szczecin-Kamień Pomorskis katolska stift 1972, ur områden som dessförinnan sedan preussisk tid tillhört Berlins katolska stift. Det gamla biskopssätet i Kamieńs katedral gjordes då till bikatedral i stiftet, som 1992 även upphöjdes till ärkestift. Ärkestiftets huvudsäte ligger i dag i S:t Jakobskyrkan i Szczecin.

Furstbiskopsdömet Cammin 
Furstbiskopsdömets världsliga territorium omfattade från 1200-talets senare del Kolberg (Kołobrzeg), Köslin (Koszalin) och Bublitz (Bobolice) med kringliggande områden.

Referenser 

Pommerns historia
Västpommerns vojvodskap
Furstbiskopsdömen i Tysk-romerska riket
Julian Amery

Julian Amery, född 27 mars 1919, död 3 september 1996, var en brittisk militär, minister och författare.

Harold Julian Amery utbildades i Oxford. Han var från 1939 pressattaché i Belgrad i Serbien. Han blev anställd av Special Operations Executive för att underblåsa motstånd mot axelmakternas närvaro i Albanien. Han släpptes ned som så i mellersta Albanien och tillbragte några månader bland albanska motståndsmän. Efter andra världskriget deltog han i västerländska försök att störta kommunistregimen i Albanien.

Harold Julian Amery var ledamot av det brittiska parlamentet för det konservativa partiet och innehade några ministerposter. Han adlades 1992 med namnet Lord Amery av Lustleigh. Han utgav memoarerna Sons of the Eagle: A Study in Guerilla War (1948) samt Approach March: A Venture in Autobiography (1973).

Källor

Fotnoter 

Britter
Personer i Storbritannien under 1900-talet
Födda 1919
Avlidna 1996
Män
Alumner från Balliol College, Oxford
De andras hus

De andras hus (engelska: The Aftermath) är en dramafilm från 2019 baserad på boken med samma namn av Rhidian Brook. Filmen är regisserad av James Kent med manus skrivet av Joe Shrapnel, Anna Waterhouse och Rhidian Brook. Huvudrollerna spelas av Keira Knightley, Alexander Skarsgård och Jason Clarke.

Handling 
Filmen utspelar sig i Hamburg 1946, en stad i ruiner efter andra världskriget, som ockuperas av britter. Brittiska soldater placeras där med sina familjer för att övervaka återuppbyggnaden. Överste Lewis Morgan återförenas med sin fru Rachael och de flyttar in i ett stort hus, som de rekvirerar från den forne ägaren Stefan Lubert.

Rollista (i urval) 

 Keira Knightley – Rachael Morgan, Lewis fru
 Alexander Skarsgård – Stefan Lubert
 Jason Clarke – Lewis Morgan, Rachaels man
 Fionn O'Shea – Barker
 Jack Laskey – Wilkins

 Kate Phillips – Susan
 Martin Compston – Burnham
 Alexander Scheer – Siegfried Leitmann
 Anna Katharina Schimrigk – Heike
 Jannik Schümann – Albert

Referenser

Externa länkar 

Amerikanska filmer 2019
Amerikanska dramafilmer
Hamburg på film
Engelskspråkiga filmer
1946 på film
Amerikanska filmer baserade på böcker
Amir Abrashi

Amir Malush Abrashi, född 27 mars 1990, är en schweizisk-albansk fotbollsspelare som spelar för Grasshopper.

Klubbkarriär
Den 27 januari 2021 lånades Abrashi ut av SC Freiburg till FC Basel på ett låneavtal över resten av säsongen 2020/2021.

Den 23 juni 2021 återvände Abrashi till Grasshopper, där han skrev på ett tvåårskontrakt.

Landslagskarriär
Abrashi debuterade för Albaniens landslag den 14 augusti 2013 i en 2–0-vinst över Armenien. Han var uttagen i Albaniens trupp vid fotbolls-EM 2016.

Källor

Noter

Albanska fotbollsspelare
Schweiziska fotbollsspelare
Albanska landslagsspelare i fotboll
Spelare i FC Winterthur
Spelare i Grasshopper-Club Zürich
Spelare i SC Freiburg
Spelare i FC Basel
Spelare i Schweiziska superligan
Spelare i Challenge League
Spelare i 2. Fußball-Bundesliga
Spelare i Fußball-Bundesliga
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2016
Tävlande i fotboll vid olympiska sommarspelen 2012
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2012 från Schweiz
Födda 1990
Levande personer
Män
Ludvig av Spanien, greve av Chinchón

Ludvig av Spanien (Luis Antonio Jaime) , född 25 juli 1727 i Madrid, död 7 augusti 1785 i Avila, var infant av Spanien, kardinal och ärkebiskop i Toledo samt greve av Chinchón. Han var yngsta son till Filip V av Spanien och hans andra hustru Elisabet Farnese.

Biografi
Ludvig upphöjdes till sina höga kyrkliga titlar 1735 av sin far trots motstånd från påve Clemens XII. Han var då bara åtta år gammal och är noterad i Guinness Rekordbok som den yngsta kardinalen genom tiderna. År 1754 avsade han sig samtliga kyrkliga titlar och utnämndes istället till greve av Chinchón av sin äldre halvbror, kung Ferdinand VI av Spanien. 

När kung Ferdinand avled 1759 utan arvingar gjorde Ludvig anspråk på den spanska tronen eftersom hans två äldre bröder var regenter utomlands (Karl, kung av Neapel och Filip, hertig av Parma). Det blev dock Karl som valdes till kung av Spanien då han abdikerade från Neapels tron. Samtidigt såg Karl till att hans andra son Karl utnämndes till tronföljare i Spanien och tredje sonen Ferdinand till kung av Neapel. Ludvig fick därmed ingen utdelning för sitt tronanspråk utan blev tvärtom förvisad från hovet i Madrid.

Ludvig var en stor kultur- och konstmecenat och stödde bland annat musikern Luigi Boccherini, arkitekten Ventura Rodríguez och konstnärerna Francisco de Goya och Luis Paret y Alcázar.

Familj
Ludvig gifte sig morganatiskt år 1776 med den aragoniska aristokraten María Teresa de Vallabriga. De fick en son och två döttrar:
Luis María de Borbón y Vallabriga, greve av Chinchón (1777–1823)
María Teresa de Borbón y Vallabriga, grevinna av Chinchón, gift med Manuel de Godoy
María Luisa de Borbón y Vallabriga (1780–1846)

Källor

Noter 

Födda 1727
Avlidna 1785
Män
Spanska kardinaler
Ärkebiskopar av Toledo
Huset Bourbon
Spanska grevar
Tahitis herrlandslag i strandfotboll

Tahitis herrlandslag i strandfotboll representerar, liksom fotbollslandslaget, Franska Polynesien, i strandfotboll för herrar. Laget styrs av Fédération Tahitienne de Football. Tahitis strandfotbollslandslag har sedan 2011 varit ett av de starkaste lagen i strandfotboll. Laget gjorde vid VM 2013 historia då man blev den första nationen från Stillahavs-regionen att kvalificera sig för utslagsspelet i en Fifa-turnering. Vid VM 2017 gjorde man historia på nytt då kom man till final, där Brasilien blev försvåra.

Referenser
FIFA.com

Strandfotbollslandslag
Tayammum

Tayammum (arabiska: تيمم) är en islamisk handling kopplad till gudsdyrkan och som är ett substitut till ghusl och wudu. Handlingen går till genom att man slår sina händer på ren jord för att sedan stryka med sina händer på ansiktet och händerna. Tayammum har nämnts i bland annat vers 4:43 i Koranen:TROENDE! Gå inte till bön om ni befinner er i omtöcknat tillstånd, [utan vänta] till dess ni vet vad ni säger. [Gör det] inte heller i ett tillstånd av stor rituell orenhet, utan skölj först hela kroppen; undantagna är de som befinner sig på resa. Om någon av er är sjuk eller befinner sig på resa eller just har förrättat sina behov eller haft beröring med kvinnor och inte finner vatten, skall han ta ren jord och stryka över ansikte och händer. Gud utplånar och förlåter mycken synd.

Källor 

Islamisk rättslära
Bön (islam)
Taqlid

Taqlid (arabiska: تقليد) betyder ordagrant att imitera och att följa [någon] och är ett islamiskt begrepp som innebär att man följer en regel som en mujtahid har kommit fram till. Personen som utför taqlid heter muqallid. I islamisk rättsvetenskap är taqlid motsatsen till ijtihad (att en lärd anstränger sig för att komma fram till en korrekt rättslig åsikt). Taqlid betyder därmed att man följer andra personers åsikter, utan att själv förstå exakt hur den åsikten bildats. Taqlid är som i nästan alla områden, att folk följer råd från experter inom det området.

En muslim måste dock tro på religionens grunder med sin egen insikt och förståelse, och den kan inte följa någon annan gällande detta. Personen kan alltså inte följa någon annans uttalande, just bara för att den har sagt det. Men när det kommer till islamiska regler måste man (enligt ayatolla Sistani) vara: (1) en mujtahid själv, (2) följa en mujtahid om man inte är en mujtahid, eller (3) agera enligt sådan försiktighet att man blir säker på att man utfört sin religiösa plikt. Att agera med försiktighet gällande islamiska regler innebär att man tar alla mujtahiders åsikter i beaktning, och agerar enligt försiktighet. Om till exempel vissa mujtahider anser att en handling är haram, medan andra säger att den inte är det, så ska man inte utföra den handlingen. Om vissa mujtahider anser att en handling är obligatorisk, medan andra anser att den är rekommenderad, så måste man utföra den. Därmed är det då obligatoriskt för de personer som inte är mujtahid eller är kapabla till att agera enligt försiktighet, att följa en mujtahid.

Enligt ett tillkännagivande från år 2014 ansåg Gemenskapen av seminarielärare i Qom att det är tillåtet att göra taqlid till följande ayatollor: Seyyed Ali Khamenei, sheikh Hosein Vahid Khorasani, Seyyed Mousa Shobeiri Zanjani, sheikh Naser Makarem Shirazi, Lotfollah Safi Golpaygani och Sayyid Ali Sistani. Listan har senare uppdaterats och den avlidne Lotfollah Safi finns inte med längre på listan. Hosein Nouri Hamedani har lagts till.

Källor 

Islamisk rättslära
Islamiska termer
Shiitisk teologi
The Knight Before Christmas

The Knight Before Christmas är en romantisk komedifilm med jultema från 2019, regisserad av Monika Mitchell. Filmen är producerad av Vanessa Hudgens och Brad Krevoy, och hade premiär på Netflix den 21 november 2019.

Handling
Brooke har förlorat hoppet om att hitta sin "riddare i en skinande rustning", men stöter plötsligt på Cole, en riddare som har rest från 1300-talet. Hon tänker att han lider av minnesförlust efter att hon kört på honom med sin bil. Hon tar med honom hem till sig för att hjälpa honom tills han återfår sitt minne. Det hon inte inser är att han är riddaren i den skinande rustningen som hon önskat hela sitt liv.

Rollista (i urval)

 Vanessa Hudgens – Brooke
 Josh Whitehouse – Sir Cole
 Emmanuelle Chriqui – Madison
 Ella Kenion – Old Crone
 Harry Jarvis – Sir Geoffrey

 Isabelle Fanca – Claire
 Jean-Michel Le Gal – David
 Scott Ryan Yamamura – Evan
 Arnold Pinnock – Officer Stevens
 Shazdeh Kapadia – Lily

Externa länkar 
Officiell hemsida, Netflix

Amerikanska filmer 2019
Amerikanska julfilmer
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska romantiska komedifilmer
Filmer från Netflix
Németh

Németh är ett ungerskt efternamn

Personer med namnet
Personer utan angvien nationalitet är från Ungern.''
 Angéla Németh (1946–2014), spjutkastare
 Erzsébet Németh  (född 1953), handbollsspelare
 Ferenc Németh (1894–1977) längdskidåkare
 Ferenc Németh (femkampare) (född 1936)
 Helga Németh (föidd 1973), handbollsspelare
 Imre Németh (1917–1989), släggkastare
 János Németh (vattenpolospelare) (1906–1988)
 Krisztián Németh (född 1989), fotbollsspelare
 László Németh (1901–1975), författare, kritiker och översättare
 Miklós Németh (född 1946), spjutkastare
 Patrik Nemeth (född 1992); svensk ishockeyspelare
 Roland Németh (född 1974), kortdistanslöpare
 Szilárd Németh (född 1977), slovakisk fotbollsspelare
 Zsolt Németh (född 1971), släggkastare

Se även
 Lista över de vanligaste ungerska efternamnen

Ungerska efternamn
Farkas

Farkas  är ett ungerskt efternamn med betydelsen "varg". Det har , burits av 

 Ágnes Farkas (född 1973), ungersk handbollsspelare
 Andrea Farkas (född 1969), ungersk handbollsspelare
 Ferenc Farkas (1905–2000), ungersk tonsättare
 Gizella Farkas (1925–1996), ungersk bordtennisspelare
 Imre Farkas (född 1935), ungersk kanotist
 János Farkas (1942–1989), ungersk fotbollsspelare
 Lujza Farkas (1818–1892), ungersk skådespelare
 Péter Farkas (född 1968), ungersk brottare

Se även
 Lista över de vanligaste ungerska efternamnen

Ungerska efternamn
Malin Ekman

Malin Anna Magdalena Ekman, född 1 december 1987, är en svensk journalist, kulturskribent och korrespondent.

Biografi 
Ekman växte upp i Göteborg och är journalistutbildad vid Enheten för journalistik, medier och kommunikation vid Stockholms universitet.

Hon har gjort sig känd för att skriva reportage och intervjuer och att bevaka mediebranschen. Bland annat har hon kritiserat svenska mediers publiceringar under Metoo.  I Sveriges Radios program Medierna berättade hon om hur hon blivit hotad av finansmannen Mats Qviberg efter att ha skrivit kritiskt om hans förvärv av tidningen Metro. Mats Qviberg bad senare om ursäkt.

I april 2018 startade hon podcasten “Sex samtal om män” på Expressen Kultur tillsammans med Sydsvenskans kulturchef Ida Ölmedal. Podcasten utsågs till en av årets bästa av Dagens Nyheters kulturredaktion. 

Senare samma år startade hon boksajten Readligion tillsammans med entreprenören och investeraren Sophia Bendz. 

Sedan 2019 är hon Svenska Dagbladets USA-korrespondent. 

År 2023 debuterade hon som fackboksförfattare med boken Skymning i Amerika: berättelser om ett annat USA. Förlaget Volante lanserade boken som en granskning av den amerikanska vänstern, som tycks ha blivit mer dogmatisk genom "wokekulturen". Ekman problematiserar hur techbolag som vurmar för yttrandefrihet riskerar att svika sina egna ideal genom att censurera visst material och underlåter att censurera annat. Recensenten Sara Martinsson skrev att historien som Ekman hittat inte är vacker, särskilt inte för läsare med sympatier till vänster, men att den kändes sorgligt levande och sann. 

Ekman har varit ledamot i Publicistklubben.

Bibliografi

Referenser

Externa länkar 
 

Födda 1987
Levande personer
Kvinnor
Svenska journalister under 2000-talet
Kjell Jarlenius

Kjell "Jocke" Roger Jarlenius (tidigare Johansson) född 11 september 1934 i Gamlestads församling, Göteborg, död 11 januari 2015 i Ingaröd, Lysekil, Västra Götalands län var en svensk landslagsspelare i handboll.

Karriär

Klubblagsspel 
Jarlenius moderklubb var IK Baltichov som han representerade till 1959. Säsongen 1959-1960 vann han  SM-guld med IK Heim. Jarlenius blev skyttekung i allsvenskan 1961-62 med 152 mål på 18 matcher ett målsnitt på  8,44 Ett målsnitt som bara Erik Hajas och Gunnar Söderberg har överträffat sedan dess.1962 efter att tagit sitt andra SM-guld, lämnade Kjell Jarlenius IK Heim för KFUM Borås.  Den 22 mars 1964 kvalade KFUM Borås in  till allsvenskan i handboll. Den stora stjärnan kom enligt Borås Tidning från IK Heim och hade lockats hit med ett ingenjörsjobb. "Jocke var Sveriges bäste handbollsspelare. Året innan hade han gjort 160 mål för Heim och för oss betydde han allt", säger Roger Hall, en av flera nyttiga lagspelare. KFUM Borås spelade i allsvenskan 1964-1967 men 1967 kom de nia och fick lämna allsvenskan. Då slutade Kjell Jarlenius elitkarriär och det saknas källor om karriären fortsatte.

Landslagsspel 
Under 13 år 1954 till 1967 spelade Kjell Jarlenius 72 landskamper. Mästerskapsdebut i utomhus VM 1959 där Sverige tog en bronsmedalj och Kjell Jarlenius var lagets bäste målskytt med 13 mål. Kjell Jarlenius spelade sedan två VM-turneringar inomhus. 1964 blev det VM-silver och Jarlenius avslutade med hemmamästerskapet 1967 i Sverige. Han spelade i alla sex matcherna och stod för 11 mål. Sista landskampen mot Västtyskland i VM 1967. 1967 var han på sjunde plats i listan över flest gjorda landskamper. Jarlenius är Stor Grabb

Referenser 

Män
Födda 1934
Avlidna 2015
Svenska handbollsspelare
Svenska mästare i handboll
Spelare i IK Heim