kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Stockholms IF

Stockholms IF var en idrottsförening från Stockholm. Föreningen bildades 1905 och deltog i seriespel i fotboll fr.o.m. 1907. Fotbollsverksamheten har sedan dess genomgått en rad fusioner. 1921 slogs man samman med IF Orion och IK Hermes, 1990-1993 slogs man ihop med Vällingby AIK till SIF/VAIK, 1993 slogs man samman med Brinkens IF till Stockholms IF/Brinken. Namnet behölls till 1995. 2002 gick man samman med Ankara Genclerbirligi till SIF/Ankara Genclerbirligi IF, en förening som efter ytterligare fusioner heter Stockholms IF Midia (sedan 2013).

Inom ishockey spelade man i Klass I 1932–1937, 1938–1941 samt i Division II säsongen 1941/1942. Dessutom deltog man i SM i ishockey 1933, 1940 och 1941.

Referenser

Sportklubbar i Stockholm
Sportklubbar bildade 1905
Fotbollsklubbar i Sverige
Upplösta ishockeyklubbar i Sverige
HD 211073

HD 211073 är en trippelstjärna belägen i den mellersta delen av stjärnbilden Ödlan. Den har en genomsnittlig skenbar magnitud av ca 4,50 och är svagt synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallax enligt Gaia Data Release 2 på ca 5,6 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 580 ljusår (ca 179 parsek) från solen. Den rör sig närmare solen med en heliocentrisk radialhastighet på ca -12 km/s.

Egenskaper
Primärstjärnan HD 211073 Aa är en orange till gul jättestjärna av spektralklass K2.5 III, som med 98 procent sannolikhet befinner sig på den horisontella jättegrenen. Den har en massa som är ca 2,2 solmassor, en radie som är ca 46 solradier och har ca 574 gånger solens utstrålning av energi från dess fotosfär vid en effektiv temperatur av ca 4 200 K. Den är en misstänkt variabel stjärna med en magnitud som varierar från 4,49 ner till 4,55.

År 2005 hade det inre stjärnparet (Aa + Ab) i trippelstjärnan en vinkelseparation på 0,20 bågsekunder vid en positionsvinkel (PA) på 170°. Stjärnan Ac med magnituden 8,15 var 2010 separerad från Aa med 0,30 bågsekunder vid en PA på 27°. År 2015 var den visuella följeslagaren med magnituden 10,60, betecknad HD 211073 B, separerad från primärstjärnan med 30,50 bågsekunder vid en PA på 190°.

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/109754/hd211073.

 

		
Stjärnbilden Ödlan
HR-objekt
HD-objekt
Orangea jättar
Trippelstjärnor
Misstänkta variabler
Rensved

Rensved är en by i Revsunds distrikt (Revsunds socken) i Bräcke kommun, Jämtlands län (Jämtland). Byn ligger vid sidan av vägskälet där länsväg 570 utgår från länsväg 568, nära gränsen till Lockne distrikt (Lockne socken) i Östersunds kommun, cirka fyra kilometer från tätorten Pilgrimstad.

Öster om byn finns en sjö som heter Vaplan, nordväst om byn finns en mindre tjärn som heter Rensvedtjärnen och nordöst om byn finns en annan mindre tjärn som heter Blindsilltjärnen.

Orter i Bräcke kommun
Taxibåten Diana

Taxibåten Diana är ett  passagerarfartyg i glasfiberarmerad plast, som byggdes år 1964 vid Fisksätra varv/Fimoverken i Gränna. Hon var vid leveransen försedd med två Volvo Penta motorer på 172 hästkrafter och ansågs som en av skärgårdens snabbaste taxibåtar.

Båten, som ursprungligen var orange, är en modifierad version av motorbåten Bunn som lanserades 1962 med skrov i plast och överbyggnad i polyester. Hon har en v-formad botten, som är avsedd för farter på 15–30 knop, och användes för trafik på Nämdöfjärden vid Ladholmen i Stockholms ytterskärgård. År 1975 byttes de två motorerna ut mot en sexcylindrig Fordmotor med 136 hästkrafter och singelmontage och från 1997 användes hon som fritidsbåt. 

År 2006 köptes hon av Taxibåt Västerås AB som lät renovera henne och montera in en ny motor från Volvo Penta. Hon trafikerade Mälaren som taxibåt från hemmahamnen Västerås till november 2009 då hon övertogs av sin nuvarande ägare och blev taxi- och charterbåt i Stockholm.

Diana K-märktes år 2020 efter att ha varit taxibåt i mer än 50 år. Hennes plastskrov är ett typiskt exempel på  Fisksätra varvs tidiga produktion av mindre yrkesbåtar.

Källor

K-märkta fartyg
Fartyg sjösatta 1964
Fartyg byggda i Stockholm
Länsväg Z 570

Länsväg Z 570 är en länsväg i Bräcke kommun i Jämtlands län som går mellan byn Rensved (Länsväg 568) och tätorten Pilgrimstad (E14). Den är fyra kilometer lång och passerar bland annat byn Hållborgen.

Vägen är till större delen belagd med grus, detta med undantag för en kortare sträcka inom tätorten Pilgrimstad som är asfalterad. Där heter vägen Kvarnvägen respektive Stationsvägen.

Vägen ansluter till:
 Länsväg Z 568 (vid Rensved)
  Europaväg 14 (vid Pilgrimstad)

Se även 
 Lista över länsvägar i Jämtlands län

Referenser

Z 570
Länsvägar i Jämtlands län
Transport i Bräcke kommun
Héli Air Monaco

Héli Air Monaco är ett monegaskiskt flygbolag, som var mellan 1976 och 2016 det nationella flygbolaget för furstendömet, som transporterar passagerare med helikoptrar primärt mellan Héliport de Monaco i Fontvieille i Monaco och Nice Côte d'Azurs flygplats i Nice i Frankrike. De flyger även passagerare, efter begäran, till olika platser i Frankrike, Italien och Schweiz.

Historik
Héli Air grundades 1976 av bröderna Jacques, Maurice och Patrick Crovetto efter att den då regerande fursten Rainier III av Monaco signerade dekretet 76-121 den 19 mars. Fram tills 2000-talet ökade passagerarskaran från 745 till fler än 100 000 per år. Jacques Crovetto har dock varit offentligt kritisk mot den monegaskiska staten på 2000-talet och anklagade staten i februari 2009 om att den motarbetade flygbolaget eftersom Héli Air fick inga subventioner, tilläts inte att använda furstendömets bussfiler för sina fordon och inte brytt sig att förhandla med Frankrike om att undanta omregistreringen av passagerare på flygplatsen i Nice. Crovetto poängterade att den tid det tog att omregistrera passagerare tog lika lång tid som att ta en taxi mellan flygplatsen och Monaco. Han hävdade samtidigt att flygbolaget hade kapacitet för 300–400 passagerare per dag (109 500–146 000 per år) men då transporterade dem bara 100–200 passagerare per dag (36 500–73 000 per år). Den 13 juli 2015 meddelade den monegaskiska staten att konkurrenten Monacair hade vunnit upphandlingen rörande de dagliga helikopterturerna mellan Monaco och flygplatsen i Nice från och med den 1 januari 2016. Det innebar att Héli Air förlorade sin status som nationellt flygbolag för Monaco efter 40 år som ett sådant. Héli Air motsatte sig att staten valde Monacair och överklagade men de fick dock ingen favör i högsta domstolen, som avslog överklagandet.

Haverier och incidenter
Den 8 juni 2004 störtade en Eurocopter AS350 Ecureuil i Medelhavet utanför Saint-Jean-Cap-Ferrat i Frankrike. Piloten och alla fyra passagerare omkom, två av passagerarna var från Storbritannien.

Destinationer
Källa:

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats

Flygbolag bildade 1976
Monegaskiska flygbolag
Fontvieille
Monacair

Monacair S.A.M är ett monegaskiskt nationellt privatägt flygbolag som består av 34 helikoptrar, varav 14 är egna ägda, och flyger primärt mellan Héliport de Monaco i Fontvieille i Monaco och Nice Côte d'Azurs flygplats i Nice i Frankrike. De flyger även passagerare, efter begäran, till platser i södra Frankrike, Italien och Schweiz.

Historik
Flygbolaget grundades 1988 av Stefano Casiraghi, som var make till prinsessan Caroline av Monaco tills hans död två år senare. Den 9 februari 1999 blev Monacair den officiella flygbolaget (hovleverantör) för fursten Albert II av Monaco. Den 13 juli 2015 meddelade den monegaskiska staten att Monacair hade vunnit upphandlingen rörande de dagliga helikopterturerna mellan Monaco och flygplatsen i Nice från och med den 1 januari 2016. Det var första gången på 40 år som Monaco fick ett nytt nationellt flygbolag, innan dess skötte konkurrenten Héli Air Monaco den sysslan sen det flygbolaget grundades 1976. Héli Air motsatte sig detta och överklagade men de fick dock ingen favör i högsta domstolen, som avslog överklagandet.

Destinationer
Källa:

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats

Flygbolag bildade 1988
Monegaskiska flygbolag
Fontvieille
Burg Rabenstein (Oberfranken)

Burg Rabenstein (Övre Franken) () är en tidigare högmedeltida aristokratisk borg i Ahorntals kommun i regeringsområdet Oberfranken i Landkreis Bayreuth i förbundslandet Bayern i Tyskland.

Geografiskt läge 
Höhenburg ligger i den frankiska Schweiz-Veldenstein skogsparken på en stenig bergsutlöpare cirka 420 meter över Ailsbachdalen i Frankiska Schweiz, 6,5 kilometer nordväst om Pottenstein. Det finns en stalaktitgrotta, Sophienhöhle, upptäckt 1833  inom gångavstånd från slottet.

Historia 
Burg Rabensteins historia börjar i slutet av 1100-talet. Den äldsta delen av komplexet på toppen av berget är från denna period. Redan 1188 dök en ministerfamilj upp i ett dokument. Denna familj tog över slottets namn och  de hade också en korp i vapenskölden. Slottet tillhörde herrarna i Waischenfeld. 

Under århundradena bytte slottet ägare ofta. Slottet förstördes bland annat efter Städernas krig 1388 och Prinsens krig 1460, och efter sådana händelser renoverades slottet i olika omgångar. Strukturförändringarna var särskilt slående när Rabensteins åter tog över slottet 1557 efter 300 år. Daniel von Rabenstein lät bygga om det till ett renässanskomplex med tre flyglar, som tyvärr förstördes igen under trettioåriga kriget. 

Burg Rabenstein förvärvades av greven av Schönborn 1742. Vid ett besök av den bayerska kungen Ludwig I av Bayern och hans fru Theresie lät greve Franz-Erwein göra om halvruinen 1829/1830. Slottet och dess marker förblev i greven av Schönborns ägo till 1975.

Sedan 2004 har slottet ägts av Burg Rabenstein Event GmbH, som har slutfört de renoverings- och ombyggnadsaktiviteter som påbörjades 1970 och har gjort att slottet fått en mångsidig användning.

Referenser

Noter

Webblänkar 

 Hemsida för Burg Rabenstein
 Burg Rabenstein. In: fraenkische-schweiz.com
 Hemsida för Falknerei bei Burg Rabenstein
 Naturpark Fränkische Schweiz

Slott i Bayern
Claes Charpentier

Claes Gustaf Robert Charpentier, född 4 november 1858 i Viborgs landskommun, död 18 december 1918 Helsingfors, var en finländsk militär, generallöjtnant (1910). 

Charpentier tjänstgjorde från 1879 i ryska armén, var senare bland annat kommendör för en kavalleridivision i Kaukasien och förde även under första världskriget befälet över en kavalleridivision. Han valdes i december 1917 av den s.k. Militärkommittén till överbefälhavare för den blivande vita armén och var kommitténs ordförande till januari 1918, då han trädde tillbaka för C. G. E. Mannerheim.

Källor

Uppslagsverk

Noter

Män
Födda 1858
Avlidna 1918
Finländska officerare
Finländska militärer under 1800-talet
Personer från Viborg, Finland
Stefano Casiraghi

Stefano Casiraghi, född 8 september 1960, död 3 oktober 1990, var en italiensk affärsman, societetsherre samt racerförare av motorbåtsporten offshore.

Han var involverad i näringslivet och var bland annat grundaren till flygbolaget Monacair, satt som styrelseordförande för ett av Fiats dotterbolag Cogefar France och majoritetsägare i fastighetsbolaget Engeco. Casiraghi var också gift med prinsessan Caroline av Monaco från 1983 och fram till sin död 1990, de fick barnen Andrea Casiraghi, Charlotte Casiraghi och Pierre Casiraghi.

Han studerade nationalekonomi vid Università Commerciale Luigi Bocconi men avlade aldrig någon examen. Casiraghi började istället arbeta för sin fars företag, som verkade inom byggindustri, petroleum och tillverkningsindustri, vilket gjorde fadern mycket förmögen på grund av efterdyningarna av andra världskriget.

Casiraghi hade börjat tävla i motorbåtsport 1984 och vann 1989 års världsmästerskap i offshore, som gick av stapeln på Atlanten utanför Atlantic City, New Jersey i USA. Den 3 oktober 1990 deltog Casiraghi och hans lagkamrat Patrice Innocenti i en världsmästartävling som regerande världsmästare. Tävlingen gick den här gången av stapeln på Medelhavet utanför Saint-Jean-Cap-Ferrat i Frankrike. De två körde den 12,8 meter långa motorkatamaranen Pinot di Pinot. Under tävlingen, när de körde i över 150 km/h, så kom båten upp i luften på grund av en våg och båten landade upp och ner i vattnet, vilket gjorde att både Casiraghi och Innocenti blev allvarlig skadade. Räddningsmanskapet kom till platsen och tog upp de två. De kördes i ilfart till sjukhuset Centre hospitalier Princesse-Grace i La Colle i Monaco. Casiraghi förklarades avliden på sjukhuset medan Innocenti klarade sig med livet i behåll. Casiraghi gravsättes i Chapelle de la Paix St Honoré i Monaco-Ville.

Referenser

Män
Födda 1960
Personer från Como
Alumner från Università Commerciale Luigi Bocconi
Personer inom Italiens näringsliv under 1900-talet
Personer inom Frankrikes näringsliv under 1900-talet
Huset Grimaldi
Personer inom Monacos näringsliv under 1900-talet
Italienska racerförare
Världsmästare i motorsport
Avlidna 1990
Förolyckade tävlingsförare
Sivert Bratberg

Sivert Paulsen Bratberg, född 11 juni 1780, död 27 juni 1816,  var en norsk bonde och lärare. Han tjänstgjorde som representant vid Riksforsamlingen i Norge.

Sivert Pålsson Bratberg föddes på Bratberg øvre, en gård nära byn Beitstad vid Steinkjer i Nord-Trøndelag, Norge. Han skolades av sin kyrkoherde. Bratberg blev skollärare i byn Dalbygda i Leksvik. Han blev senare bonde på en gård i Velle nära sin hembygd. Han gifte sig 1804 med Marit Haagensdatter Holte (1777–1834). Paret var föräldrar till två barn. Han dog av en olycka på sin gård under sommaren 1816, efter att ha blivit sparkad av en häst.

Sivert Bratberg representerade Nordre Trondhjems amt (nu Nord-Trøndelag) vid den Riksforsamlingen 1814, tillsammans med Hans Christian Ulrik Midelfart och Hieronymus Heyerdahl . Här stödde han i allmänhet självständighetspartiets (Selvstendighetspartiets) frågor.

Referenser

Externa länkar 
 Representantene på Eidsvoll 1814 (Cappelen Damm AS)
 Eidsvollsmän (eidsvollsmenn)

Relaterad läsning 

 Holme Jørn (2014) De kom från alla kanter - Eidsvollsmennene och deras hus (Oslo: Cappelen Damm) 

Personer från Steinkjers kommun
Avlidna 1816
Födda 1780
Män
Hästrelaterade olyckor och incidenter
Norska lärare under 1800-talet
Hästsexfallet i Enumclaw

Hästsexfallet i Enumclaw var en serie incidenter 2005 som involverade Boeingingenjören Kenneth Pinyan, i Gig Harbor, Washington, lastbilschauffören James Michael Tait, samt andra oidentifierade män. Pinyan och Tait filmade och distribuerade zoofil pornografi av Pinyan som fick analsex från en hingst under aliaset "Mr. Hands". Efter att ha ägnat sig åt denna aktivitet vid flera tillfällen under en okänd tid fick Pinyan dödliga inre skador i en sådan incident.

Historien rapporterades i The Seattle Times och var en av tidningens mest lästa berättelser 2005. Det kallades informellt "Hästsexfallet i Enumclaw".

Pinyans död föranledde snabbt ett lagförslag från Washington State Legislature som förbjuder både sex med djur och videoinspelning av en sådan handling. Enligt nuvarande lagar i Washington är bestialitet nu ett klass C-brott, som kan straffas med upp till fem års fängelse.

Referenser

Externa länkar 
 
 Boeing In Memoriam, september 2005

King County, Washington
Hästrelaterade olyckor och incidenter
2005 i USA
Pornografiska filmer
Flygblad över Berlin

Flygblad över Berlin är ett konceptalbum med Stefan Andersson, utgivet den 14 december 2018. Albumet handlar om Sverige under andra världskriget. Albumet har också blivit en krogshow som spelats på Kajskjul 8 i Göteborg.

Låtlista 
 Skagerak 
 Hart Blå X 
 Då blir jag som dom 
 Flygblad över Berlin 
 Operation Rubble 
 Eskimå 
 Sotarpojken 
 Sådant går i arv 
 Monstret i mig 
 Svarta Örnen 
 Minne från ett långsamt tåg 
 Normandie 13 
 Klockor av fred 
 Den sista vargen

Medverkande 
 Stefan Andersson – gitarr, piano, sång, producent
 Zackarias Andersson – bakgrundssång
 Sebastian Hankers – basgitarr, bakgrundssång
 Johannes Bergion – cello 
 Nils Olof Törnqvist – trummor
 Michael Edlund – trummor
 Mats Jenséus – elgitarr
 Magnus Thörnqvist – gitarr, bakgrundssång
 Filip Jers – munspel
 Markus Jägerstedt – keyboard
 Michael Ottosson – keyboard
 Stefan Brunzell – dragspel, keyboard
 Jan Anders Bjerger – trumpet 
 Sofia Högstadius – viola 
 Erika Risinger – violin 
 Roger Krieg – inspelning/mixning

Referenser 

Musikalbum 2018
Svenskspråkiga musikalbum
Album av Stefan Andersson
Silvénska villan

Silvénska villan är en byggnad i Säffle, som byggdes 1915–1916 för skeppsredaren Hugo Silvén (1882–1946) som bostadshus med kontor för hans rederirörelse. Den ritades av Arvid Bjerke och Ragnar Ossian Swensson. Huset ligger på en tomt vid Byälven i Säffles centrum.

Efter Hugo Silvéns död 1946 köptes villan av apotekaren John Frykholm, som inredde det tidigare rederikontoret till tandläkarpraktik. Dennes svärson och dotter Karl-Erik och Stina Lindeström övertog huset 1965. Wermlandsbanken ägde huset 1970–1976, under vilken tid det stod tomt de första sex åren och användes som tillfälligt bankkontor de två senare åren. År 1979 köptes villan av Säffle kommun. Efter en långvarig diskussion om huset skulle användas som frikyrka eller som kultur- och föreningshus invigdes Silvénska villan 1981 som kultur- och föreningshus.

Husföreningens Silvénska villan, med olika föreningar som medlemmar, hyr villan av Säffle kommun.

Bildgalleri

Källor
Broschyren Kulturhuset Silvénska villan – En liten historik, utgiven av Husföreningens Silvénska villan, odaterad, läst den 20 september 2021

Externa länkar
Webbplats för Husföreningen Silvénska villan 

Säffle
Byggnader och anläggningar i Säffle kommun
Arkitekturåret 1916
1916 i Sverige
11163 Milešovka

11163 Milešovka eller 1998 CR är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 4 februari 1998 av den tjeckiska astronomen Zdeněk Moravec vid Kleť-observatoriet. Den är uppkallad efter berget Milešovka i Tjeckien.

Asteroiden har en diameter på ungefär 10 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Eos.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Eos-asteroider
Småplaneter namngivna efter platser
Astronomiska upptäckter av Zdeněk Moravec
Astronomiska upptäckter 1998
Susanne Granelli

Susanne Granelli, född 16 mars 1953 är en svensk volleybollspelare (passare).  Hon spelade 140 landskamper (1971-1984), vilket gör henne till en av svensk damvolleybolls mest meriterade spelare. Hon tillhörde de första 12 spelare som valdes in i svensk volleybolls hall of fame 2021. På klubbnivå spelade hon för Sollentuna VK under hela karriären. Hon vann tio SM-guld i volleyboll.

Källor

Kvinnor
Födda 1963
Levande personer
Svenska landslagsspelare i volleyboll
Volleybollspelare i Sollentuna VK
Spelare i Europamästerskapet i volleyboll för damer 1983
Svenska idrottare under 1900-talet
Sofia Molin

Sofia Molin, född 14 januari 1973 är en svensk volleybollspelare . Hon spelade 137 landskamper, vilket gör henne till en av svensk damvolleybolls mest meriterade spelare. På klubbnivå spelade hon för Uppsala VBS,  KFUM Örebro/Örebro Volley, CV Sanse och CV Miranda.

Källor

Kvinnor
Födda 1973
Levande personer
Svenska landslagsspelare i volleyboll
Volleybollspelare i Uppsala VBS
Volleybollspelare i Örebro Volley
Spelare i CV Sanse
Spelare i CV Miranda
Svenska idrottare under 1900-talet
Svenska idrottare under 2000-talet
1998 DW2

1998 DW2 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 17 februari 1998 av Beijing Schmidt CCD Asteroid Program vid Xinglong-observatoriet.

Asteroiden har en diameter på ungefär 10 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Hoffmeister.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Hoffmeister-asteroider
Ej namngivna småplaneter
Astronomiska upptäckter av SCAP
Astronomiska upptäckter 1998
1998 DE5

1998 DE5 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 22 februari 1998 av NEAT vid Haleakalā-observatoriet.

Asteroiden har en diameter på ungefär 6 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Ej namngivna småplaneter
Astronomiska upptäckter av NEAT
Astronomiska upptäckter 1998
Mama Told Me Not to Come

Mama Told Me Not to Come, ibland Mama Told Me (Not to Come), är en poplåt skriven av Randy Newman. Den skrevs ursprungligen för Eric Burdon till hans första soloalbum Eric Is Here 1966. Det var dock i Three Dog Nights version från 1970 som låten blev riktigt känd. Denna toppade amerikanska singellistan, och blev en hit på flera håll i Europa. Randy Newman själv spelade in den till sitt album 12 Songs samma år.

Tom Jones spelade in låten tillsammans med Stereophonics till albumet Reload 2000, och låten blev då åter en hit, med bland annat en fjärdeplats på brittiska singellistan.

Låttetxen handlar om en person som kommer till Los Angeles och där konfronteras med stadens dekadenta livsstil.

Listplaceringar, Three Dog Night

Källor 

Sånger 1966
Musiksinglar 1970
Singelettor i USA
Ng'iro

Ng'iro är en bergstopp i Kenya. Den ligger i länet Samburu, i den centrala delen av landet,  km norr om huvudstaden Nairobi. Toppen på Ng'iro är  meter över havet.

Terrängen runt Ng'iro är huvudsakligen bergig, men den allra närmaste omgivningen är kuperad. Ng'iro är den högsta punkten i trakten. Runt Ng'iro är det glesbefolkat, med  invånare per kvadratkilometer. Omgivningarna runt Ng'iro är en mosaik av jordbruksmark och naturlig växtlighet.

Ett varmt stäppklimat råder i trakten. Årsmedeltemperaturen i trakten är  °C. Den varmaste månaden är februari, då medeltemperaturen är  °C, och den kallaste är juli, med  °C. Genomsnittlig årsnederbörd är  millimeter. Den regnigaste månaden är april, med i genomsnitt  mm nederbörd, och den torraste är juni, med  mm nederbörd.

Kommentarer

Källor 

Berg i Samburu
Berg i Kenya 2000 meter över havet eller högre
Gerda Nilsson (operasångerska)

Gerda Cecilia Maria Nilsson, född 2 juli 1874 i Stockholm, död där 13 februari 1940, var en svensk operasångerska (sopran).

Gerda Nilsson var dotter till skomakarmästaren Johan Nilsson. Hon studerade sång vid Musikkonservatoriet i Stockholm för Julius Günther 1891–1893 och hade samtidigt anställning som körsångerska vid Kungliga Teatern. År 1894 debuterade hon på Vasateatern och var knuten dit under två år, varefter hon tillhörde Södra Teatern 1896–1897. År 1897 engagerade hon av Albert Ranft till Arenateatern i Stockholm, där hon hade framgångar som Fiametta i Boccaccio. Efter sångstudier i Paris 1897 och för Signe Hebbe 1898 debuterade Nilsson som Mignon på Kungliga Teatern 1899. Hon framträdde därefter sporadiskt på stockholmsoperan och från slutet av 1920-talet verkade hon som sångpedagog och gav plastiklektioner. Hon hade störst framgångar med fransk repertoar, bland hennes roller märks Orestes i Sköna Helena, Cupido i Orfeus i underjorden och Berenice i Clairette i dragonlägret. 

Hon var från 1901 gift med kanslisekreterare Alfred Peyron. De är begravda på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Källor 
 
 Peyron, Gerda Cecilia Maria på SvenskaGravar.se

Svenska sopraner
Svenska operasångare under 1900-talet
Svenska sångpedagoger
Sångare från Stockholm
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1874
Avlidna 1940
Kvinnor