kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Mötet i Arboga 1436

Mötet i Arboga 1436 var en sammankomst som hölls i Arboga för att diskutera och besluta om Sveriges angelägenheter. Det inleddes den 5 januari 1436 och avslutades 22 januari 1436.

Efter att kompromissen som framarbetats vid mötet i Uppsala 1435 förkastats av Erik av Pommern i september 1435, och han därefter bytt ut fogden för Stockholms slott mot en dansk i november så bröt oroligheter ut igen. Och ett nytt riksmöte inkallades till den 5 januari 1436.
På mötet valdes Karl Knutsson (Bonde) till rikshövitsman och Engelbrekt Engelbrektsson omvaldes.

Efter Engelbrekt Engelbrektssons död i april 1436 planerades för ett möte i Uppsala som dock aldrig blev av. I kallelsen till denna nämndes att sex skattebönder från vart härad skulle delta, och det är första gången bönder nämns som grupp att delta, vilket kan ses som en första indikation om de fyra stånden i en ståndsriksdag.

Referenser

1436
1436
Arbogas historia
Sverige under 1400-talet
Mötet i Uppsala 1435

Mötet i Uppsala 1435 var en sammankomst a som hölls i Uppsala för att diskutera och besluta om Sveriges angelägenheter. Det inleddes i juni 1435 och avslutades 6 juni 1435.

Mötet tog fram ett förslag att Erik av Pommern skulle återinsättas och Engelbrekts hövitsmanskap skulle upphöra. I gengäld skulle Erik lova att lämna alla slott och län till infödda svenskar.

Referenser

1435
Uppsalas historia
Sverige under 1400-talet
1435
Knäfallet i Warszawa

Knäfallet i Warszawa (tyska: Kniefall von Warschau) är Västtysklands förbundskansler Willy Brandts spontana gest av ödmjukhet och bön om förlåtelse inför offren för upproret i Warszawas getto den 7 december 1970.

Brandt besökte Polen, som då tillhörde östblocket, för att skriva under Warszawafördraget mellan Västtyskland och Polen, som innebar ett accepterande av Oder–Neisse-linjen som gräns mellan länderna. Avtalet utgjorde en del av Brandts Ostpolitik som skulle minska spänningarna mellan öst och väst under kalla kriget.

Under vistelsen besökte Brandt resterna av Warszawas getto och ett monument över "gettots hjältar". Efter att ha lagt ner en krans vid monumentet föll Brandt oväntat på knä och stod tyst en kort stund omgiven av dignitärer och pressfotografer.

Källor 

1970 i Polen
1970 i Västtyskland
Mötet i Örebro 1347

Mötet i Örebro 1347 var en sammankomst som hölls i Örebro för att diskutera och besluta om Sveriges angelägenheter. Det genomfördes under februari och början av mars 1347.

På mötet diskuterades den nya landslagen, som ersättare av  landskapslagarna och gällande hela riket.

Referenser

1347
1347
Örebros historia
Sverige under 1300-talet
Moonee Valley Racecourse

Moonee Valley Racecourse är en galoppbana i Moonee Ponds i Victoria i Australien. De första tävlingarna på banan hölls 1883. Banan arrangerade tävlingar inom både galopp, trav och passgång fram till 2010, då banan endast fortsatte med galopplöp.

Om banan 
Travbanans huvudbana var en oval bana på 965 meter, med ett upplopp på 180 meter. Banan hade även open stretch, ett extraspår på insidan av banans upplopp. Banans underlag var tillverkat av sand av krossad granit.

Banans lopp kördes över följande distanser:

Med bilstart: 1 135 m, 1 609 m, 2 100 m, 2 575 m, 3 065 m.

Med linjestart: 1 609 m, 2 100 m, 2 575 m, 3 065 m.

Historia 
Moonee Valley Racecourse byggdes 1883 av William Samuel (W.S.) Cox, som köpt en gård med stor mark året innan. Syftet var redan då att bygga en travbana på platsen. Moonee Valley ägs av en privat travklubb, till skillnad från andra travbanor i Melbourne, som Caulfield och Flemington. Travbanan byggdes ut under 1960-talet, och finansierades genom kompensation för mark som förvärvats när den intilliggande Tullamarine Freeway byggdes.

2010 lades banans trav- och passgångstävlingar ner; därefter satsades endast på galopptävlingar.

Större lopp 
Banan har ett flertal gånger varit värd för loppet Inter Dominion Trotting Championship, som är ett av de största loppen i Australien och Nya Zeeland. Banan arrangerar även galopplöpet W.S. Cox Plate.

Referenser

Externa länkar

Travbanor i Australien
Sport i Melbourne
Byggnader och anläggningar i Victoria, Australien
Anders Andersson i Hyvlinge

Anders Andersson (i riksdagen kallad Andersson i Hyvlinge), född 19 november 1786 i Torstuna församling, Västmanlands län, död där 10 november 1872, var en svensk riksdagsman i bondeståndet.

Andersson företrädde Väsby fögderi av Västmanlands län vid riksdagarna 1823 och 1828–1830 samt Väsby fögderi och Vagnsbro härad 1834–1835.

Vid 1823 års riksdag var han ledamot av bondeståndets enskilda besvärsutskott, förstärkta bankoutskottet, suppleant i förstärkta konstitutionsutskottet, ledamot i konstitutionsutskottet och i förstärkta statsutskottet. Vid 1828–1830 års riksdag var han ledamot i bankoutskottet, suppleant för fullmäktige i riksbanken och ledamot i förstärkta statsutskottet. Vid 1834–1835 års urtima riksdag var Andersson ordningsman i bondeståndets klubb, ledamot i bankoutskottet, suppleant för fullmäktige i riksbanken, elektor för val av justitieombudsmannens efterträdare.

Referenser

Noter 

Bondeståndets riksdagsledamöter
Svenska politiker under 1800-talet
Födda 1786
Avlidna 1872
Män
Personer från Torstuna socken
Kurt Falck

Kurt Richard Falck, född 25 januari 1888 i Lillhärdals socken, död 30 maj 1972 i Stockholm, var en svensk pedagog och ämbetsman.

Kurt Falck var son till jägmästaren Carl Richard Falck. Efter studentexamen 1906 blev han 1912 filosofie magister och 1917 filosofie licentiat vid Stockholms högskola. Falck tjänstgjorde 1913–1919 som lärare vid Djursholms samskola, där han 1915 blev adjunkt. 1919–1935 var han lektor i geografi samt biologi samt hälsolära vid folkskoleseminariet i Linköping, och 1925–1930 var han vikarierande rektor där. Efter att ha tjänstgjort som tillförordnat undervisningsråd i Skolöverstyrelsen vissa tider 1931–1935 utnämndes Falck till undervisningsråd och ledamot av Skolöverstyrelsen och var från 1942 chef för dess folkskoleavdelning. Falck var 1926–1935 ordförande i folk- och fortsättningsskolstyrelsen i Linköping och från 1938 ordförande i styrelsen för Svenska skolmuseet. Som tillkallad sakkunnig inom Ecklesiastikdepartementet angav Falck tillsammans med S. Janson 1943 förslag till omorganisation av August Abrahamsons stiftelse på Nääs. Falck utgav ett flertal botaniska läroböcker för skolan, bland annat Lärobok i botanik för gymnasier och folkskoleseminarier (1925), Växternas uppbyggnad och liv (1929), Växternas inre byggnad, och livsföreteelser (1930, tillsammans med Georg Böös och Ivar Sefve) och Botanik för realskolan (1932, tillsammans med S. Torgård). I vetenskapliga arbeten har han bland annat behandlat det osmotiska trycket hos öländska alvarväxterna samt parasitsvampfloran i Härjedalen och Medelpad.

Källor

Noter 

Svenska botaniker under 1900-talet
Svenska lärare under 1900-talet
Svenska ämbetsmän under 1900-talet
Personer från Lillhärdals socken
Födda 1888
Avlidna 1972
Män
Bornsjöns natur- och kulturstig

Bornsjöns natur- och kulturstig (även kallad Bornsjöstigen eller Promenadsträcka Bergaholm) är en 11 kilometer lång vandringsled vid södra sidan om Bornsjön i Salems kommun, Stockholms län. Stigen ligger inom Bornsjöns naturreservat och leder till natur- och kulturhistorisk intressanta punkter.

Allmänt

Stigen anlades i slutet av 1980-talet på uppdrag av Stockholms stad och dåvarande Stockholms VA-verk (numera Stockholm Vatten och Avfall). Företaget äger och förvaltar sedan 1993 Bornsjön och marken runtomkring den. Bornsjön är Stockholms reservvattentäkt och därför fridlyst. Det råder badförbud.

Hela stigen är 11 kilometer lång och sträcker sig med flera förgreningar norr och söder om Bergaholmsvägen (gamla Riksväg 1). Man kan dock bryta av och gå kortare sträckor från tre kilometer och uppåt. Vissa områden betas på sommaren av lösgående nötkreatur och vandraren får klättra över stättor. Längs med stigen finns ett 40-tal informationspunkter som berättar om platsens historik, kultur och natur. Beskrivningen finns i en separat folder som kan laddas ner. Stigens ursprungliga markeringar är på grund av vandalisering och bristande underhåll delvis svåra att återfinna eller saknas helt.

Sträckningen
Natur- och kulturstigen omfattar området mellan de fyra Bornsjöegendomarna: Bergaholm i väster, Skårby i mitten, Fågelsta i öster och Hallinge gård i söder. Start och mål är rastplatsen strax öster om Bergaholm vid Bergaholms gamla granitbrott. Här bröts makadam och gatsten för Stockholms gator i början av 1900-talet. Vid brottet ser man även en avsnörd bit av gamla Göta landsväg, sedermera Riksväg 1 / Södertäljevägen, numera bilparkering.

Stigen leder förbi flera forntida lämningar, bland dem Bergaholms östra gravfält (RAÄ-nummer: Salem 236:1) som består av cirka 125 gravar från järnåldern, Skårbyröset (RAÄ-nummer: Salem 42:2) Salems största gravröse med gravhägnad från bronsåldern och Hallinge gravfält (RAÄ-nummer Salem 49:1). Bland stationerna märks även hästgraven vid Skårby gård för hästen Gubben som tillsammans med generallöjtnanten Anders Fredrik Skjöldebrand i december 1813 stred i Slaget vid Bornhöft (RAÄ-nummer Salem 152:1).

Stationer (urval)

Bergaholms stenbrott
Bergaholms gravfält
Skårby gård
Skårbyröset
Gubbens grav
Häggelunda
Fågelsta gård
 Hallinge gravfält

Bilder
Från startpunkten (stenbrottet) medurs.

Andra sjönära vandringar i Stockholms län
 Aspens naturstig
 Brunnsviken runt på Hälsans stig
 Djurgårdsbrunnsviken runt på Hälsans stig 
 Flaten runt
 Havtornsuddslingan 
 Källtorpssjön runt
 Måsnarenleden
 Mälarpromenaden

Referenser

Noter

Källor
Stockholm Vatten: Välkommen till Bornsjöns natur och kulturstig
Salems kommun: Bornsjöns naturstig
Salems kommun: Naturkartan promenadsträckan Bergaholm

Externa länkar

Salems kommun
Vandringsleder i Stockholms län
21 Eridani

21 Eridani är en orange underjätte i stjärnbilden Eridanus. 

Stjärnan har visuell magnitud +5,96 och är svagt synlig för blotta ögat vid god seeing. Den befinner sig på ett avstånd av ungefär 110 ljusår.

Referenser 

Stjärnbilden Floden Eridanus 
Orangea underjättar
Flamsteedobjekt
HD-objekt
HR-objekt
Tabcorp Park

Tabcorp Park är en travbana i Melton i Victoria i Australien. Banan invigdes 2009, och tog då över alla trav- och passgångstävlingar från Moonee Valley Racecourse, som då endast kom att köra galopplöp.

Om banan 
Huvudbanan är en oval bana på 1 040 meter, med ett upplopp på 205 meter. Banan har även open stretch, ett extraspår på insidan av banans upplopp. Banans underlag är tillverkat av sand av krossad granit. Banan håller i huvudsak tävlingar på lördagskvällar.

Banans lopp körs över distanserna 1 720 m, 2 240 m, 2 760 m och 3 280 m.

Större lopp 
Banan har ett flertal gånger varit värd för loppet Inter Dominion Trotting Championship, som är ett av de största loppen i Australien och Nya Zeeland.

Referenser

Externa länkar

 

Travbanor i Australien
Sport i Australien
Byggnader och anläggningar i Victoria, Australien
Mötet i Alsnö hus 1280

Mötet i Alsnö hus 1280 var en sammankomst som hölls i Alsnö hus för att diskutera och besluta om Sveriges angelägenheter. Det genomfördes under september 1280.

I anslutning till mötet utfärdades Alsnö stadga av kung Magnus Ladulås, troligen 27 september 1280. Detta möte var bara ett av många som innan dess hade avhandlat de spörsmål som stadgan tar upp.

Referenser

1280
1280
Sverige under 1200-talet
August Falkenberg

Conrad August Falkenberg, född 29 juli 1856 på Stäringe, Årdala socken, Södermanlands län, död 2 augusti 1934 i Stockholm, var en svensk friherre och militär. Han var son till Claes Falkenberg och svärfar till Carl Gustaf Palm.

Falkenberg blev 1878 underlöjtnant vid Södermanlands regemente. Han blev löjtnant där 1886 och kapten 1896. Falkenberg befordrades 1905 till major vid Andra livgrenadjärregementet, 1909 till överstelöjtnant vid Kalmar regemente och 1911 till överste och chef för Norrbottens regemente. År 1916 erhöll han avsked ur aktiv tjänst. Falkenberg, som i ungdomen utbildats i medicinsk, pedagogisk och militär gymnastik, var föreståndare för ett sjukgymnastikinstitut i Nyköping 1888–1907. Han var engagerad inom den frivilliga skarpskytterörelsen sedan han 1889 blivit instruktör vid Nyköpings skyttegille, där han tog initiativet till fältmässigt ordnade skjutningar. Falkenberg var andre lärare vid Infanteriskjutskolan 1897–1901 och dess förste lärare 1902–1904. Han grundade 1913 Norrbottens landstormsförbund. Efter avskedet var han 1916–1922 ordförande i Sveriges landstormsföreningars centralförbunds verkställande utskott. Hans verksamhet inom skyttet och landstormsrörelsen belönades bland annat med Sverige landstormsföreningars centralförbunds guldmedalj och hedersköld samt Södermanlands skytteförbund och landstormsförbunds guldmedaljer. Falkenberg utgav förutom broschyrer, artiklar och uppsatser inom skytte och landstorm Landstormen och dess uppgifter framställda i stridsbilder (1910, 3:e upplagan 1914). Han blev riddare av Svärdsorden 1900 och av Vasaorden 1905 samt kommendör av andra klassen av Svärdsorden 1914 och kommendör av första klassen 1921.

Källor 
 
 
 
 
 
 

Överstar i svenska armén
Svenska regementschefer
Svenska friherrar
Svenska militärer under 1900-talet
Personer från Årdala socken
August
Födda 1856
Avlidna 1934
Män
Kommendörer av första klass av Svärdsorden
Riddare av Vasaorden
Jean Zeschke

Jean Zeschke, född 20 juli 1890 i Berlin, Preussen, Tyskland och död 6 mars 1976 i Björkvik i Södermanlands län, var en tysk-svensk fotograf. 

Han kom till Sverige 1920 där han var verksam som bygdefotograf i Björkviks socken.

Efter Zeschkes  bortgång 1976 upptäcktes närmare 6000 glasplåtar i kökssoffan i hans bostad som räddades till eftervärlden av Björkviks hembygdsförening.

1993 anordnade Sörmlands museum en utställning med ett urval av hans bilder.

Källa
  Katrineholms-Kuriren

Noter

Svenska fotografer under 1900-talet
Dokumentärfotografer
Födda 1890
Avlidna 1976
Män
Personer från Berlin
Ivar Falkman

Ivar Johan Falkman, född 7 augusti 1872 i Stockholm, död där 21 mars 1937, var en svensk marindirektör.

Ivar Falkman var son till vice häradshövding Karl Henrik Falkman. Efter mogenhetsexamen i Stockholm 1891 genomgick han 1893–1897 Teknologiska högskolans fackavdelning för maskinbyggnadskonst och mekanisk teknologi och företog 1897 med statsunderstöd en studieresa till Tyskland, Frankrike och Storbritannien. Falkman var anställd vid skeppsvarv i Greenock i Skottland 1897–1899 och i Köpenhamn 1899–1900. Han förordnades 1901 till ingenjör vid mariningenjörsstaten och blev 1906 mariningenjör av första graden vid mariningenjörkåren. 1901–1907 tjänstgjorde han huvudsakligen vid Stockholms örlogsvarv med sommarkommenderingar som fartygsingenjör på pansarskepp. Falkman var 1905–1907 lärare i skeppsbyggeri och ångmaskinslära vid Sjökrigsskolan och 1907–1910 Marinförvaltningens kontrollant i Malmö vid byggandet av jagarna Wale, Ragnar och Vidar. Han blev 1910 marindirektör av andra graden och tjänstgjorde som stabsingenjör vid kustflottan och mobiliseringsingenjör på Karlskrona örlogsvarv. 1914 blev Falkman marindirektör av första graden, var 1914–1919 chef för ingenjörsdepartementet vid Stockholms örlogsvarv och blev därefter kommenderad till Marinförvaltningen. Han blev 1923 marinöverdirektörsassistent och över gick 1926 i samband med genomförandet av 1925 års försvarsordning på övergångsstat. Falkman företog ett flertal studieresor utomlands, och hans kunnande togs i anspråk för flera uppdrag och utredningar. Han var kronans ombud vid flera besiktningar av flottans fartyg och verksam ledamot av många kommittéer. Särskilt utredningarna om förflyttning av Stockholms örlogsstation var en viktig fråga för Falkman. Han utgav 1907 en lärobok för manskapet vid flottan, Pannor och maskiner. 1927–1930 var Falkman marinteknisk rådgivare i Finland. Han blev 1910 ledamot av Örlogsmannasällskapet, tillhörde stiftarna av Kungliga motorbåtsklubben 1915 och var dess ordförande 1917–1920. Falkman är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Källor 
 
 Falkman, Ivar Johan på SvenskaGravar.se

Noter 

Svenska ingenjörer under 1900-talet
Ingenjörer från Stockholm
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1872
Avlidna 1937
Män
Tusenklubben

Tusenklubben är en benämning inom svensk travsport, på de travkuskar och travtränare som har tagit 1000 segrar eller mer under sin karriär. Endast segrar tagna med svensk licens räknas.

Lista över kuskar

Referenser 

Utmärkelser inom svensk travsport
Listor med anknytning till travsport
Kawamura Kiyoo

Kawamura Kiyoo, född 1852, död 1934, var en japansk konstnär under Meiji- Taisho- och Showa-perioderna.

Kawamura Kiyoo föddes i slutet av Edoperioden i en av shogunens vasallers hushåll. Han var utbytesstudent i USA under Meijiperiodens början, och bestämde sig då för att bli målare. Efter det reste Kawamura i Frankrike och Italien, där han lärde sig oljemåleri. Han återvände till Japan 1881 och blev en målare i Yōga-stil, det vill säga japanskt måleri med västerländska metoder. Genom att måla på dukar av silke eller bark skapade han en konstform unik för Japan. Tillsammans med andra japanska konstnärer grundade Kawamura 1889 Meiji Bijutsukai, ett sällskap som förespråkade västerländsk konst i Japan och motsatte sig den ultranationalistiska rörelse som ville stoppa utländsk påverkan på den japanska konsten.

Galleri

Källor 

Män
Födda 1852
Avlidna 1934
Japanska konstnärer under 1800-talet
Japanska konstnärer under 1900-talet
Japanska målare under 1800-talet
Japanska målare under 1900-talet
Kinuachdrachd

Kinuachdrachd är en by på ön Jura i Argyll and Bute, Skottland. Byn är belägen 12 km från Ardlussa. Den har 4 byggnader.

Referenser

Externa länkar 

Orter i Argyll and Bute
Jura, Skottland
Petr Pravec

Petr Pravec, född 17 september 1967 i Třinec, är en tjeckisk astronom.

Minor Planet Center listar honom som P. Pravec och som upptäckare av 350 asteroider.

Asteroiden 4790 Petrpravec är uppkallad efter honom.

Lista över upptäckta mindre planeter och asteroider

Se även 
Astronomiska upptäckter av Petr Pravec

Referenser 

Tjeckiska astronomer
Födda 1967
Levande personer
Män
Astronomer under 1900-talet
Astronomer under 2000-talet
Personer från Třinec
Bära mistel

Bära mistel är en roman av Sara Lidman utgiven 1960.

Boken är en kärleksroman och en roadmovie med norrländsk fond som kretsar kring homosexuell kärlek, skuld och smärta.

Källor

Romaner av Sara Lidman
Västerbotten i skönlitteratur
Skönlitteratur 1960
HBTQ-relaterad litteratur
Opinionsnämnden

Opinionsnämnden var ett organ inom riksdagen under 1809 års regeringsform. Tillsammans med riksrätten var opinionsnämnden det sätt genom vilka Högsta domstolens ledamöter kunde ställas till svars.

Vid varje riksdag kunde ett visst antal domare avsättas om de på grund av ålder, sjuklighet eller av andra orsaker blivit oförmögna att på ett värdigt sätt uppfylla sina åtaganden eller om de inte längre hade allmänt förtroende.

Vid 1809 års riksdag fann konstitutionsutskottet att det var nödvändigt att inrätta denna nämnd då den högsta domarmakten annars, som en oavsättlig korporation, skulle utgöra en stat i staten. Konstitutionsutskottet menade att formerna för opinionsnämndens verksamhet skulle säkerställa domarnas självständighet i tjänsteutövningen både i förhållande till privata intressen och från att riksdagen lade sig i enskilda rättegångsärenden.

I 103 § av 1809 års regeringsform i dess lydelse av 1815 skulle rikets ständer vid varje riksdag välja 12 ledamöter av varje stånd, sammanlagt 48 personer, till en nämnd, Opinionsnämnden vanligen kallad, som hade att avgöra om Högsta domstolens samtliga ledamöter gjort sig förtjänta av att behålla sina ämbeten eller om vissa av dem, utan att det prövades om de begått något fel eller brott, ändå borde skiljas från att utöva den högsta domsrätten. Nämndens samtliga ledamöter röstade med slutna valsedlar om ifall det skulle anställas omröstning till uteslutande av något av justitieråden. Om de flesta eller alla ledamöter röstade mot att en sådan omröstning skulle hållas fick samtliga domare behålla sina tjänster. Om däremot majoriteten röstade för en sådan omröstning skulle var och en av nämndens ledamöter göra upp en sluten lista på de av Högsta domstolens ledamöter som han ansåg borde avsättas. De tre bland dessa justitieråd som fått det största antalet röster emot sig skulle sedan ställas, var för sig, under en ny omröstning varvid två tredjedelar av rösterna krävdes för att avsätta någon. 

I samband med 1866 år riksdagsordning förändrades dessa stadganden så att lagtima riksdag vart tredje år skulle tillsätta denna nämnd samt att vardera av riksdagens två kammare skulle tillsätta 24 ledamöter. Bestämmelserna om opinionsnämndens omröstning överflyttades också till 69 § i riksdagsordningen. Vid inrättandet av regeringsrätten 1909 ökades opinionsnämndens räckvidd till att även omfatta denna domstol. Opinionsnämnden avskaffades med införandet av 1974 års regeringsform.

Referenser
  

Myndigheter under Sveriges riksdag
Organisationer bildade 1809
Royal IHC

Royal IHC eller Koninklijke IHC, fram till 2014 IHC Merwede, är ett nederländskt varv och mekaniskt verkstadsföretag med huvudkontor i Kinderdijk. Företaget tillverkar fartyg och utrustning för muddrings- och offshoreindustrin. Företaget är marknadsledande beträffande byggandet av mudderverk. 

En del av företaget fanns redan på 1600-talet, nämligen varvet Smit & Zoon i Kinderdijk. Företaget räknar sitt grundande till 1688. Industrisliseringen gjorde det senare nödvändigt med nya och djupare kanaler och som en följd växte efterfrågan på mudderverk. Därför grundades allt flera varv för att bygga sådana specialiserade fartyg. År 1943 sammanslöt sig varven Gusto och Conrad i Schiedam, L. Smit & Zoon och J. & K. Smit i Kinderdijk, Vershure i Amsterdam samt De Klop i Sliedrecht i ett partnerskap. År 1965 slogs företagen samman till IHC Holland ("Industriële Handels Combinatie Holland").

IHC Holland och Merwede Shipyard slogs samman 1992. IHC Holland hade specialiserat sig på muddring och Merwede Shipyard också på muddring, men även på offshoreindustrin. År 1995 ändrades namnet till IHC Holland Merwede, senare till IHC Merwede. 

År 2014 fick IHC rätt att använda beteckningen kunglig, varefter det namnändrades till Koninklijke IHC och en krona lades till logotypen.  

Efter nedskärningar under 2010-talet bygger IHC fartyg i Krimpen aan den IJssel och Kinderdijk. Slipen stängdes ned i Sliedrecht, dit all annan IHC-produktionsverksamhet, såsom utrustning för fartyg, koncentrerades. Varvet i Hardinxveld-Giessendam såldes till Neptune Marine 2017. 

År 2018 arbetade cirka 3.300 personer på Koninklijke IHC.

Bildgalleri

Referenser
Denna artikel är grundad på artikeln Koninklijke IHC på holländskspråkiga Wikipedia.

Externa tjänster
Royal IHC:s webbplats

Nederländska företag
Rederier
7217 Dacke

7217 Dacke eller 1979 QX3 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 22 augusti 1979 av den svenske astronomen Claes-Ingvar Lagerkvist vid La Silla-observatoriet i Chile. Den är uppkallad efter den svenske upprorsledaren Nils Dacke.

Asteroiden har en diameter på ungefär 24 kilometer.

Referenser 
 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av C-I Lagerkvist
Astronomiska upptäckter 1979
7218 Skácel

7218 Skácel eller 1979 SK är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 19 september 1979 av den tjeckoslovakiske astronomen Jaroslav Květoň vid Kleť-observatoriet. Den är uppkallad efter den tjeckiska poeten Jan Skácel.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av Jaroslav Květoň
Astronomiska upptäckter 1979