kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Set Silow

Set Axel Helge Silow, född 14 oktober 1880 i Kristianstad, död i juni 1928 nära Ried im Oberinntal, var en svensk jurist och pionjär inom fri rättshjälp.

Set Silow var son till major Carl Adolf Silow och bror till Alvar Silow. Han avlade mogenhetsexamen i Stockholm 1899 och juris utriusque kandidatexamen vid Uppsala universitet 1904. Efter tingstjänstgöring 1905–1907 var han extraordinarie rådman i Jönköping och biträdande jurist vid ett advokatkontor samt från 1909 vice auditör vid Jönköpings regemente. 1913 blev han föreståndare för det då nyinrättade Stockholms stads rättshjälpskontor, och efter dettas omorganisation 1920 till Stockholms stads rättshjälpsanstalt utnämndes han till denna anstalts föreståndare. Från 1909 var han ledamot av Sveriges advokatsamfund. Silow var från studentåren socialt radikal utan att ansluta till någon bestämd politisk partigrupp. Som praktiserande jurist och advokat kom han att koncentrera denna radikalism i reformsträvanden på rättsväsendets område. Principen om allas likhet inför laget var ett av ledmotiven i hans verksamhet. Han stötte ofta på problemet för den fattige att kunna göra sin rätt gällande och inte behöva ge upp den för att han saknade ekonomiska möjligheter att föra en process vid domstol. Silow blev en av de första propagandisterna för den fria rättshjälpens idé. 1916 kallades han att som sakkunnig i Justitiedepartementet biträda vid behandlingen av frågor om beredande genom det allmännas försorg av rättshjälp åt parter, som på grund av svag ekonomisk ställning eller oförmåga att tillvarata sina intressen därav kunde vara i behov. De sakkunnigas betänkande, som till stora delar skrevs av Silow, låg till grund från 1919 års lag om fri rättegång, varigenom den fria rättegången i modern mening för första gången vann erkännande i svensk rätt. Organisationen av Stockholms rättshjälpsanstalt var Silows verk, och den kom att bli förebild för andra rättshjälpsanstalter i Sverige. Silow hade en stor förmåga att organisera, samla och entusiasmera sina medarbetare.

Källor 
 

Svenska jurister under 1900-talet
Jurister från Kristianstad
Födda 1880
Avlidna 1928
Män
Karel Schoeman

Karel Schoeman (, född den 26 oktober 1939, död den 1 maj 2017, var en sydafrikansk afrikaansspråkig författare och historiker. Han skrev tjugo romaner och ett antal verk om historia, och var en av Sydafrikas mest hyllade författare.

Referenser

Män
Födda 1939
Avlidna 2017
Sydafrikanska författare
Afrikaansspråkiga författare
Sydafrikanska historiker
Personer i Sydafrika under 1900-talet
Much Ado About Nothing (opera)

Much Ado About Nothing är en opera i fyra akter med musik av Charles Villiers Stanford och libretto av Julian Sturgis efter Shakespeares pjäs Mycket väsen för ingenting. Det var kompositörens sjunde fullbordade opera.

Historia
Operan hade premiär på Royal Opera House, Covent Garden den 30 maj 1901 dirigerad av Luigi Mancinelli. Den mottogs "väl, men inte överväldigande av publiken" och spelades på nytt fyra dagar senare. The Manchester Guardian kommenterade: "Inte ens i Falstaff av Arrigo Boito och Giuseppe Verdi har originalkomedins karaktäristiska charm, mognad och slående individualitet varit mer förlåtande intakt."

Operan framfördes i en tysk översättning i Leipzig 1902.

Den fick nypremiär 1964 på Wexford Opera Festival i en uppsättning regisserad av Peter Ebert och av Opera Viva på Jeannetta Cochrane Theatre i London i mars 1985. 2019 framförde Northern Opera Group operan som en del av Leeds Opera Festival, med en reducerad orkestrering av Chris Pelly.

Personer

Referenser

Noter

Tryckta källor
 

 Stanford, C. V. (1901). Much Ado about Nothing. London: Boosey and Hawkes.

Engelskspråkiga operor
England i fiktion
1400-talet i fiktion
Operor med förlagor av William Shakespeare
Irländska operor
Brittiska operor
William H. Yorke

William Howard Yorke, född 1847 i Saint John i New Brunswick i Kanada, död 1921 Liverpool i Storbritannien, var en kanadensisk-brittisk marinmålare, som specialiserat sig på att avbilda fartyg.

William Yorke var son till den kanadensiska marinmålaren William Gay York (1817-1892) och brittiskan Susan Yorke. Familjen flyttade omkring 1855 från New York till Liverpool i Storbritannien. Sonen lärde sig måla av fadern och den första kända målningen av honom gjordes 1858. Fader och son arbetade tillsammans med målningar under många år fram till 1870. Fadern återvände då till USA, medan sonen William Howard stannade i Liverpool som marinmålare.

Bildgalleri

Källor
William H. Yorke på /www.penobscotmarinemuseum.org
William Howard Yorke på www.antiquesandfineart.com
William Howard Yorke på www.kulturnav.org

Externa länkar

Kanadensiska målare
Brittiska målare under 1800-talet
Födda 1847
Avlidna 1921
Män
Personer från Saint John, New Brunswick
Battered

Battered är en amerikansk TV-film från 1978 som handlar om tre kvinnor som misshandlas av sina män. I huvudrollerna ses Karen Grassle, Chip Fields och Joan Blondell. Filmen är regisserad av Peter Werner med manus av Karen Grassle och Cynthia Lovelace Sears.

Rollista (urval)
 Karen Grassle – Susannah Hawks
 Chip Fields – Ginny Sinclair
 Joan Blondell – Edna Thompson
 Mike Farrell – Michael Hawks
 LeVar Burton – Andrew Sinclair
 Howard Duff – Bill Thompson

Källor

Externa länkar 

Amerikanska TV-filmer
TV-filmer 1978
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska dramafilmer
Ewa Pihl Krabbe

Eva Birgitta Pihl Krabbe, född 14 oktober 1947 i Osby församling, Kristianstads län, är en svensk politiker (socialdemokrat). Hon är ordinarie riksdagsledamot sedan 2022, invald för Skåne läns norra och östra valkrets.

I riksdagen är Pihl Krabbe ledamot i kulturutskottet sedan 2022 och suppleant i socialutskottet.

Referenser

Externa länkar 

Ledamöter av Sveriges riksdag för Socialdemokraterna
Svenska politiker under 2000-talet
Födda 1947
Levande personer
Kvinnor
Personer från Osby socken
Flisa bru

Flisa bru är en norsk vägbro i trä på fylkesvei 206 över Glomma vid Flisa i Åsnes kommun i Innlandet. Den nuvarande bron öppnades för trafik i juni 2003 och ersatte då en tidigare stålbro från 1912. Den nya bron byggdes av Moelven Industrier ASA och placerades på den gamla brons pelare. Den är en fackverksbro med tre brospann, varav det längsta är på 70,3 meter. Brons totala längd är 197 meter och var världens längsta träbro då den byggdes. Seglingshöjden är omkring fem meter.

Källor 
 Norconsult: Flisa bru
 PLAN arkitekter: Flisa bru
 Vegen og Vi: Verdens lengste i tre

Träbroar i Norge
Fackverksbroar
Transport i Innlandet fylke
Åsnes kommun
Broar invigda 2003
2003 i Norge
1988 XJ1

1988 XJ1 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 7 december 1988 av de båda japanska astronomerna Tsutomu Hioki och Nobuhiro Kawasato i Okutama.

Asteroiden har en diameter på ungefär 19 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Ej namngivna småplaneter
Astronomiska upptäckter av Tsutomu Hioki
Astronomiska upptäckter av Nobuhiro Kawasato
Astronomiska upptäckter 1988
Kallingeskolan

Kallingeskolan uppfördes ursprungligen som en solitär skolbyggnad i början av 1920-talet, sannolikt år 1924. Den ursprungliga byggnaden har en nationalromantiskt utformad fasad i rödbrunt tegel och taktäckning av lertegel. Denna ursprungliga skolbyggnad var föremål för en ombyggnad 1955 där bland annat nya takkupor planerades tillsammans med förändringar av fönstersättningarna i fasaden. Av denna planerade ombyggnad genomfördes endast förändringar av byggnadens fönster. 

En senare utökningen med nya skolbyggnader genomfördes i början av 1960-talet. Dessa fick även fasader av tegel, men då istället en gul trådskuren tegeltyp. Utöver fler skollokaler, så byggdes också en sporthall och skolbespisning 1963. Skolan fick en separat byggnad i ett våningsplan för undervisning i teknik, som färdigställdes 1966. Under 2000-talet har Kallingeskolan byggts till med ett integrerat folk- och skolbibliotek. Skolan omfattar även en verksamhet från förskoleklass till och med årskurs 9.

Källor
Gällande detaljplanekarta för Häggatorp 18:1 m.fl.
Gällande planbeskrivning till detaljplan för Häggatorp 18:1 m.fl.
Riksantikvarieämbetet, om Kallingeskolan.
Ronneby kommun om Kallingeskolan åk. F-6
Ronneby kommun om Kallingeskolan åk. 7-9
Blekingebiblioteken om Kallinge bibliotek

Byggnader och anläggningar i Kallinge
Mahnaz Afkhami

Mahnaz Afkhami (persiska: مهناز افخمی; född 14 januari 1941 i Kerman, Iran, är en iransk kvinnorättsaktivist, politiker, genusvetare och författare som tjänstgjorde som jämställdhetsminister i Irans regering från 1976 till 1978 under shahen Mohammad Reza Pahlavis styre. Hon är grundare av flera kvinnorättsorganisationer, däribland Women's Learning Partnership (WLP), som främjar kvinnors ledarskap och mänskliga rättigheter.

Karriär 
Mahnaz Afkhami fick sin tidiga grundutbildning i staden Kerman i Iran och flyttade vid elva års ålder till USA. Hon läste vid University of San Francisco och tog sedan examen vid University of Colorado. Hon återvände till Iran 1967 och två år senare utnämndes hon till professor i engelsk litteratur och prefekt för Institution för engelskt språk och litteratur vid National University of Iran. 

Hon var politiskt aktiv det liberalkonservativa partiet Iran Novin och blev 1975 medlem i Rastakhizpartiet. 31 december 1975 utnämndes hon till jämställdhetsminister i Amir-Abbas Hoveydas och Jamshid Amouzegars regeringar. Hon innehade ämbetet fram till den iranska revolutionens utbrott 1978. Under hennes tid som minister förbättrades lagstiftningen rörande kvinnors rättigheter och kvinnor fick lika rättigheter som män när det gäller skilsmässa. Minimiåldern för giftermål höjdes och kvinnor fick rätt att kräva anställning med föräldraledighet och barnomsorg, vilket var en utveckling av familjelagarna från 1967.

Under revolutionen gick hon i exil och bosatte sig i Maryland, USA, tillsammans med sin make Gholam Reza Afkhami.

Kvinnorättsaktivism 
Mahnaz Afkhami i den iranska kvinnorörelsen i slutet av 1960-talet och har sedan dess varit en framstående förespråkare för kvinnors rättigheter. Hon har grundat och lett flera internationella icke-statliga organisationer som fokuserar på att främja kvinnors ställning i Iran och senare runt om i världen. Hon grundade redan på 1960-talet en kvinnoorganisation för landets universitetsanställda. 1970 blev hon generalsekreterare för Irans kvinnoorganisation (WOI). Hon stannade i landet till 1978 och arbetade hela tiden för iranska kvinnors rättigheter.

Mahnaz Afkhami har föreläst och publicerat mycket om den internationella kvinnorörelsen, kvinnors mänskliga rättigheter, kvinnor i ledarskap, kvinnor och teknik och om kvinnors deltagande i det civilsamhällets uppbyggnad och demokratisering. Hennes böcker har översatts till flera språk.

Referenser

Personer i Iran under Pahlavidynastin
Födda 1941
Irans ministrar
Iranska politiker under 1900-talet
Iranska människorättsaktivister
Iranska feminister
Iranska genusvetare
Iranska professorer
Iranska författare under 1900-talet
Personer från provinsen Kerman
Levande personer
Kvinnor
Iranska författare under 2000-talet
Piehinki

Piehinki är en tätort och by i i Brahestads stad, i Norra Österbotten. Byn, som ligger nära älven Piehinginjokis utlopp i Bottniska viken, har rötter i det medeltida Salo. De äldsta uppgifterna om antalet hus i byn är från 1548, då det fanns sju hus i byn.

Före Saloinen inkorporerades i Brahestads stad 1973, låg tätorten i Saloinens kommun.

År 1923 inrättades en allmän skola i Piehinki. En ny skolbyggnad stod klar 1956, då det också fanns ett bibliotek i anslutning till den. Vid denna tidpunkt hade byn tre butiker, men idag finns vare sig skola eller butik. 

Piehinki har en vattenkvarn, som byggdes 1935 och drevs av grundaren fram till 1976, då den övergick till en ny ägare. Piehinki är också känt för sina odlade havtorn.

Befolkningsutveckling

Källor
Denna artikel är baserad på artikeln Piehinki på finskspråkiga Wikipedia.
Piehingin historiaa på www.raahenmatkailuoppaat.fi (på finska)

Noter

Externa länkar
Webbplats för Piehinki (på finska)
Bilder från Piehinki och på Piehinginjoki

Brahestad
Orter i Finland
Jessica Rodén

Jessica Anna-Karin Rodén, född 3 december 1976 i Skene kyrkobokföringsdistrikt, Älvsborgs län, är en svensk politiker (socialdemokrat). Hon är ordinarie riksdagsledamot sedan 2022, invald för Västra Götalands läns södra valkrets. Hon var 2021–2022 kommunstyrelsens ordförande i Marks kommun.

I riksdagen är Rodén suppleant i civilutskottet, socialförsäkringsutskottet och OSSE-delegationen.

Referenser

Externa länkar 

Ledamöter av Sveriges riksdag för Socialdemokraterna
Svenska politiker under 2000-talet
Födda 1976
Levande personer
Kvinnor
Amalia Rud Pedersen

Amalia Maria Rud Pedersen, född 19 april 1993 i Göteborgs Karl Johans församling, Göteborgs och Bohus län, är en svensk politiker (socialdemokrat). Hon är ordinarie riksdagsledamot sedan 2022, invald för Göteborgs kommuns valkrets.

I riksdagen är Rud Pedersen ledamot i konstitutionsutskottet sedan 2022. Hon är även suppleant i EU-nämnden.

Rud Pedersen är dotter till Anneli Hulthén, tidigare riksdagsledamot och kommunalråd i Göteborg, och Morten Rud Pedersen, dansk facklig socialdemokrat som nu driver påverkansbyrån Rud Pedersen.

Rud Pedersen var valberedningens kandidat som ny SSU-ordförande 2021, men förlorade i votering med 112 röster mot 114 för Lisa Nåbo.

Referenser

Externa länkar 

Ledamöter av Sveriges riksdag för Socialdemokraterna
Svenska politiker under 2000-talet
Födda 1993
Levande personer
Kvinnor
Sten Iwarson

Sten Axel Iwarson, född 28 april 1940 i Svenljunga, är en svensk läkare och professor emeritus i infektionsmedicin vid Göteborgs universitet.

Sten Iwarson tog studenten i Helsingborg 1959, blev medicine kandidat 1961 och medicine licentiat 1967 i Göteborg. Han disputerade vid Göteborgs universitet 1973 på en avhandling om hepatit. Det året utnämndes han även till docent i akuta infektionssjukdomar och till biträdande överläkare vid Östra sjukhusets infektionsklinik. Iwarson utnämndes sedan år 1980 till professor och överläkare vid samma klinik och sjukhus. Här verkade han även som klinikchef till 1994 och var chefsläkare vid sjukhuset till 1994–96. Han var ordförande för Svenska infektionsläkarföreningen 1981–83, gästforskare vid Bureau of Biologics, FDA, Bethesda, Maryland, USA, 1983–84. Han var 1994–2004 ordförande för Läkemedelsindustriföreningens FASS-kommitté, 1996–2008 var han ordförande för Läkemedelskommittén i Göteborg och 2002–2004 ledamot av Tandvårds- och Läkemedelsförmånsnämnden.

Sten Iwarson invaldes 1998 som Honorary Fellow vid Royal College of Physicians i London (FRCP) och har under sin karriär varit sakkunnig inom infektionsområdet vid Socialstyrelsen, Läkemedelsverket och Landstingsförbundet. Han har medverkat i ett stort antal vetenskapliga publikationer och i omkring böcker inom infektionsmedicin och är välkänd som redaktör för den klassiska läroboken Infektionsmedicin – epidemiologi, klinik, terapi, som utkom i sex upplagor under 25 år.

Iwarson gifte sig 1964 med Birgitta Rennerfelt.

Bibliografi (urval) 
   
 Sepsis, Iwarson Sten, Lundberg Dag, Haglund Ulf, Warne Förlag 1992 
 Patientfokuserad verksamhetsutveckling - nya grepp i sjukvården, Iwarson Sten, Säve Förlag 1999
 Vårdens nya ledarskap - dialog och delaktighet, Iwarson Sten, Säve Förlag, 2001 
 På bredband rakt in i väggen - om stress och utbränning i arbetslivet, Iwarson Sten, Säve Förlag 2002
 Stora förändringar i infektionspanoramat under 1900-talet, Iwarson Sten, Läkartidningen 101:82-86, 2004
 60 skäl att hålla igång efter 60, Iwarson Sten, Säve Förlag, 2009
 Infektionsmedicin epidemiologi, klinik, terapi, Iwarson Sten, Säve Förlag, 6 upplagan 2014
 Pandemier är en del av vårt evolutionära arv, Iwarson Sten, Svensk Medicinhist. Tidskr. Vol 26, 2022

Referenser 

Svenska professorer i infektionssjukdomar
Födda 1940
Levande personer
Män
Svenska forskare under 1900-talet
Personer från Svenljunga
Personer verksamma vid Göteborgs universitet
Järnvägsbron över Limfjorden

Järnvägsbron över Limfjorden, officiellt sedan 2003 Jernbanebroen over Limfjorden, är en dansk järnvägsbro mellan Ålborg och Nørresundby. Bron, som färdigställdes 1938, förbinder Vendsysselbanen med Randers-Aalborg Jernbane.

Bron är enkelspårig. Bron är klaffbro med en klaff med en motvikt på 400 ton. Bron ägdes till 1997 av DSB, och har därefter ägts av Banestyrelsen, numera Banedanmark.

Historik

Den första järnvägsbron 
Efter invigningen 1871 av Vendsysselbanen fraktades tågen på färja under sju år. Ett kontrakt ingicks 1873 med det franska Compagnie de Fives-Lille, varefter ett brobygge startade i juni 1874. Bron byggdes med sju bropelare. Bron blev klar 1878 och invigdes i augusti 1879. Det var en svängbro, som elektrifierades 1904.

Den nuvarande järnvägsbron 
En ny bro byggdes 1935–1938. Bron hade tillverkats 1928 i Frederikssund för Sjællandske Midtbane, som lades ned redan 1936. Bron flyttades till Aalborg, sattes på nya bropelare 30 meter öster om den gamla bron, delvis byggda av material från den de gamla bropelarna. 

Den nya järnvägsbron togs i bruk i april 1938. Den är 403 meter meter lång och 5,7 meter bred. Dess segelfria höjd är vid normalvattenstånd på Ålborgssidan 4,4 meter och på Nørresundbysidan 3,3 meter och tillåter en seglingsränna som är 29 meter bred.

Kulturbron 

En kombinerad gång- och cykelbana, den så kallade Kulturbron, har monterats på västra sidan av järnvägsbron. Den öppnade i mars 2017, efter en långdragen byggprocess.

Se även
Limfjordsbron

Referenser

Noter

Övriga källor 
Jernbanebroen over Limfjorden på Geodatastyrelsens webbplats

Externa länkar

Klaffbroar
Byggnader och anläggningar i Ålborg
Järnvägsbroar i Danmark
Nørresundby
Broar invigda 1938
1938 i Danmark
1988 XR1

1988 XR1 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 7 december 1988 av de båda japanska astronomerna Masaru Arai och Hiroshi Mori vid Yorii-observatoriet i Japan.

Den tillhör asteroidgruppen Vesta.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Vesta-asteroider
Ej namngivna småplaneter
Astronomiska upptäckter av Masaru Arai
Astronomiska upptäckter av Hiroshi Mori
Astronomiska upptäckter 1988
Björn Bohman

Björn Bohman, född 18 juni 1962, är en svensk tidigare handbollsspelare. Han gjorde totalt 1 176 mål i högsta serien (nuvarande Handbollsligan) för klubbarna IF Guif och Irsta HF. Han spelade elva landskamper och gjorde 16 mål för Sveriges landslag, 1985–1986. Han var med i truppen vid VM 1986 i Schweiz då Sverige kom på fjärde plats.

Klubbar 
  IF Guif (–1988)
  Irsta HF (1988–1991)
  IF Guif (1991–1996?)

Referenser 

Män
Födda 1962
Levande personer
Svenska handbollsspelare
Spelare i Eskilstuna Guif
Svenska idrottare under 1900-talet
Vidar Fahlander

Vidar Martin Jonas Fahlander, född den 29 oktober 1897 i Tvååkers församling, Hallands län, död den 20 juli 1987 i Nacka församling, Stockholms län, var en svensk ämbetsman.

Fahlander avlade studentexamen i Göteborg 1915 och juris kandidatexamen vid Stockholms högskola 1925. Efter tingstjänstgöring i Södertörns domsaga 1925–1927 blev han sekreterare i generaltullstyrelsen 1932, byrådirektör där 1936, avdelningschef i finansdepartementet 1942 och statssekreterare 1946. Fahlander var generaltulldirektör 1946–1964. Han blev riddare av Vasaorden 1940 och av Nordstjärneorden 1943, kommendör av andra klassen av Nordstjärneorden 1946, kommendör av första klassen av Nordstjärneorden 1949 och av Vasaorden 1953 samt kommendör med stora korset av Nordstjärneorden 1958. Fahlander vilar på Lidingö kyrkogård.

Källor 

 
 
 
 
 
 
 Kommendörer m. st. k. av Kungl. Nordstjärneorden i Sveriges statskalender 1969
 
 
 Vidar Martin Jonas Fahlander på Gravar.se

Generaltulldirektörer
Kommendörer med stora korset av Nordstjärneorden
Kommendörer av första klass av Vasaorden
Svenska ämbetsmän under 1900-talet
Svenska jurister under 1900-talet
Personer från Tvååkers socken
Gravsatta på Lidingö kyrkogård
Födda 1897
Avlidna 1987
Män
Olof Wong

Olof Wong, född 21 september 1732 i Vånga församling, Östergötlands län, död 1 juni 1793 i Vikingstads församling, Östergötlands län, var en svensk präst och riksdagsman.

Biografi 
Olof Wong föddes 1732 i Vånga församling. Han var son till kyrkoherden Daniel Wong och Kerstin Retzius i Hällestads församling. Wong blev 1750 student vid Uppsala universitet och avlade 1758 filosofie kandidatexamen. Han avlade 1759 filosofie magisterexamen och prästvigdes 19 december 1759. År 1759 blev han extra ordinarie bataljonspredikant vid Spensiska regementet. Wong blev 2 april 1764 komminister i Sankt Olai församling och 20 april 1773 kyrkoherde i Borgs församling. Den 28 april 1782 utnämndes han till prost. Han blev 22 januari 1783 kyrkoherde i Vikingstads församling, tillträde 1784 och blev 9 maj 1792 kontraktsprost i Vifolka och Valkebo kontrakt. Wong var riksdagsledamot vid riksdagen 1789. Han avled 1793 i Vikingstads församling.

Familj
Wong gifte sig 29 september 1765 med Lovisa Ulrika Wadmark (1744–1802). Hon var dotter till kontraktsprosten Petrus Wadmark och Johanna Lovisa Struberg i S:t Laurentii församling, Söderköping. De fick tillsammans barnen Johanna Christina Wong (1767–1833), Lovisa Charlotta Wong (1769–1775), Maria Ulrika Wong (född 1771) som var gift med komministern E. J. Carlsson i Vikingstads församling och kyrkoherden Johan Fredric Scherman i Östra Hargs församling, Sofia Catharina Wong (1772–1779), Olof Wong (1775–1777), Greta Lovisa Wong (1777–1821 som var gift med prosten Carl Adam Ljung i Axbergs församling, Eva Helena Wong (1780–1781) och inspektorn Per Daniel Wong (1782–1859).

Bibliografi
1754 – De ratione poenae.
1758 – De remutiatione necessaria.
1769 – Tal på Konungens silfverbröllopsdag.

Källor

Noter 

Män
Födda 1732
Avlidna 1793
Svenska präster under 1700-talet
Personer från Vånga socken, Östergötland
Prästeståndets riksdagsledamöter
Svenska kontraktsprostar
Reed-Sternberg-celler

Reed-Sternberg-celler är namnet på de stora maligna celler som förekommer vid cancersjukdomen Hodgkins lymfom. Dessa celler uppkommer från omvandlande B-celler och kännetecknas av en dubbel kärna med tydlig nukleol. Det som särskiljer den histologiska bilden av Hodgkins lymfom från andra cancersjukdomar är att den maligna cellen endast utgör ca 1-10% av den sjuka vävnaden, medan omgivande celler utgörs av en blandning inflammatoriska celler; lymfocyter (främst CD4+ T-celler), plasmaceller, neutrofiler, eosinofiler, histiocyter och fibroblaster.

Namnet Reed-Sternberg-celler kommer från de forskare som först beskrev dem: Carl Sternberg 1898 och Dorothy Reed 1902.

Referenser

Celltyper
Cancer
Andreas Silvius

Andreas Silvius, född 27 juni 1684 i Ods socken, död 1 februari 1746 i Hällestads socken, Västergötland, var en svensk präst.

Andreas Silvius var son till kyrkoherden Sueno Petri Silvius. Efter att ha genomgått Skara trivialskola och gymnasium kom Silvius 1703 till Uppsala universitet, där han 1708 avlade teologisk examen och 1710 blev filosofie magister. Han prästvigdes i Skara 1711 och tjänstgjorde till en början som adjunkt i Rångedala socken men sändes 1712 till Lissabon som legationspredikant och pastor för de svenska och tyska lutheranerna där. Han anlände dit i juni 1713 och blev en nitisk själasörjare för sina trosfränder. Snart kom han dock i konflikt med det katolska prästerskapet och inkvisitionen, som utfärdade förbud föra honom att predika. Silvius höll ut till 1721, då han måste fly ur landet, sedan det upptäcktes att han i Hamburg låtit trycka och i Portugal sprida antikatolska skrifter. Efter hemkomsten fick Silvius 1723 fullmakt på Stora Dala pastorat i Skara stift, utnämndes 1724 till kyrkoherde där och prost över egen församling, samt blev 1732 kontraktsprost och 1737 prost över Hällestads kontrakt. Bland hans utgivna skrifter märks Paedagogia eller barnalära (1727) och det dogmatiska arbetet Gudz heliga uppenbarelse genom förnuft och skrift... (1-2, utan årtal).

Källor 
 

Svenska präster under 1700-talet
Personer från Ods socken
Födda 1684
Avlidna 1746
Män