kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Ivar Folcker

Ivar Folcker, född 1893 i Strömstad, död 1982, var en svensk civilingenjör och en pionjär inom elektrisk belysning. Folcker var år 1926 initiativtagare till Svenska föreningen för ljuskultur (nu Belysningsbranschen) som han startade tillsammans med 13 andra ledande personer inom den svenska belysningsindustrin. Organisationens syfte var att förbättra belysningsteknik och bedriva informationsverksamhet om hur belysningsarmaturer skulle utformas, placeras och användas.

Ivar Folcker avlade civilingenjörsexamen vid Kungliga Tekniska högskolan (KTH) år 1916. Därefter tjänstgjorde han några år vid SKF i Göteborg, som distriktsassistent vid Älvkarleby kraftverk och som byråingenjör vid vattenfallsstyrelsen innan han år 1923 kom till Nydqvist & Holm där han arbetade med kraftverksprojektering. År 1926 blev han överingenjör vid Osram-Elektraverken där han var verksam till år 1948 samtidigt som han tjänstgjorde som sekreterare i Svenska föreningen för ljuskultur.

När det elektriska ljuset etablerades i samhället efter första världskriget så introducerades glödlampan som var en ny typ av ljuskälla. Användningen var i början mycket primitiv och liknade mest det man var van vid från fotogenlampor och gaslampor. Att det elektriska ljuset behövde kultiveras, det vill säga styras, riktas och avskärmas i belysningsarmaturer, insåg i mitten av 1920-talet en liten grupp pionjärer där Ivar Folcker ingick.

Med bildandet av Ljuskultur fick Sverige en organisation som tog sig an uppgiften att verka för belysningens utveckling i samhället. Ivar Folcker var organisationen Ljuskulturs VD i hela 40 år från 1928 till 1968.

Det var en unik och mycket omfattande informationsverksamhet som bedrevs av Ljuskultur under Ivar Folckers ledning. Det arrangerades till exempel en utställning på Liljevalchs konsthall med temat "Ljuset i människans tjänst". Det hölls öppna föreläsningar i egna demonstrationslokaler på Kungsgatan i Stockholm och runtom i hela landet. En speciell ljusvecka hölls i Kungsträdgården med fasadbelysning av omkringliggande byggnader. Men det var framför allt utgivningen av en lång rad informationsbroschyrer som var imponerande. Facktidskriften Ljuskultur som givits ut sedan år 1934 publiceras fortfarande.

Folckers insatser som förkämpe för god belysning kom även att erkännas långt utanför landets gränser. År 1951 kunde Sverige stå som värd för en stor internationell belysningskongress. Åren 1959–1963 och 1965–1967 var Ivar Folcker dessutom ordförande i den internationella belysningskommissionen CIE. Det var ett stort erkännande, inte bara för Folcker själv, utan för hela den svenska belysningstekniken.

Se även 
 Föreningen för elektricitetens rationella användning
 Sebra-lampan
 Sveriges elektroindustriförening
 Semko
 SEK Svensk Elstandard
 Elektroteknik

Referenser 

män
födda 1893
avlidna 1982
Svenska ingenjörer under 1900-talet
Personer från Strömstad
Nils Svanfeldt

Nils Gustaf Svanfeldt, född 30 maj 1880 i Uppsala, död där 14 september 1959, var en svensk opera- och konsertsångare (baryton).

Nils Svanfeldtvar son till källarmästaren Nils Peter Svanfeldt och bror till Henrik Svanfeldt. Vid fjorton års ålder avlade han organistexamen i Strängnäs. Efter mogenhetsexamen i Uppsala 1899 studerade han sång för John Forsell och piano för Hilda Thegerström och fortsatte sedan studierna i Berlin och Paris. I yngre år ägnade sig Svanfeldt huvudsakligen åt operan och var engagerad vid tyska scener, såsom Volksoper i Wien, Krolloper i Berlin samt operascenerna i Graz, Bremen och Leipzig. Han gästspelade även vid andra tyska scener. I Sverige var Svanfeldt 1922–1923 engagerad vid Stora teatern i Göteborg samt gav gästspel på Kungliga Teatern. Från 1936 var han bosatt i Sigtuna. Bland Svanfeldts roller märks Mozarts Almaviva, Papageno och Don Juan, Verdis Rigoletto, greve Luna i Trubaduren och Jago i Otello samt titelrollen i Den flygande holländaren, Gunther och Albrerich i Nibelungens ring och Beckmesser i Mästersångarne i Nürnberg. Han konserterade även i Berlin, München, London, Köpenhamn och Oslo. I Sverige gav Svanfeldt en mängd konserter, varav ett sextiotal tillsammans med Wilhelm Stenhammar. Med förkärlek tolkade han Schubert- och Brahmssånger. Sin främsta insats gjorde Svanfeldt på senare år som kunnig och entusiastisk främjare av folkvisekonsten. Han höll folkvisestuder i radio, på Skansen, i Stockholms borgarskola och i folkbildningsförbunden samt utgav Sång- och visbok (1936), som innehöll omkring 300, efter innehållet systematiskt ordnade folkvisor. Han var även verksam som ackompanjatör och verkade som sångpedagog (1925–1927 vid Operaskolan). Svanfeldt är begravd på Uppsala gamla kyrkogård.

Källor 
 
 Svanfeldt, Nils Gustaf på SvenskaGravar.se

Noter

Externa länkar

Svenska barytonsångare
Svenska operasångare under 1900-talet
Sångare från Uppsala
Gravsatta på Uppsala gamla kyrkogård
Födda 1880
Avlidna 1959
Män
Klickkemi

Klickkemi är ett antal principer och metoder inom syntetisk organisk kemi − det vill säga den gren av kemin som huvudsakligen ägnar sig åt metoder för att framställa kolbaserade kemiska föreningar – för att bygga samman komplicerade molekyler från mindre beståndsdelar i ett antal kemiska reaktioner, som var och en är selektiv (det vill säga utan att alltför många oönskade biprodukter bildar vid reaktionen) och samtidigt generaliserbar.

Termen 
Termen klickkemi myntades av bland andra den amerikanske kemisten Barry Sharpless 2001. Namnet syftar på det klickljud som hörs när man snäpper ihop en bagagerem.

Upptäckten 
Den danske kemisten Morten Meldal och Sharpless upptäckte oberoende av varandra och beskrev en konkret klickkemisk reaktion 2002, där man med hjälp av kopparjoner kunde katalysera en reaktion mellan en alkyn och en azid. En liknande reaktion mellan alkyner och azider var känd sedan tidigare, men utan koppar som katalysator. Denna äldre reaktion bildade dock även signifikanta mängder oönskade biprodukter, vilket minskade reaktionens utbyte. De kopparjoner som används vid många klickemireaktioner är giftiga för levande celler, varför de inte kan användas i biokemi, där det annars finns ett behov att fästa exempelvis fluorescerande molekyler på cellmembranet på levande celler. Carolyn Bertozzi utvecklade en variant av klickkemi, benämnd bioortogonal kemi, där man med hjälp av icketoxiska reagens kunde använda klickkemiska metoder för att studera biokemiska reaktioner i levande celler. 2022 års Nobelpris i kemi gick i lika delar till Barry Sharpless, Morten Meldal och Carolyn Bertozzi för klickkemi respektive bioortogonal kemi.

Referenser

Organisk kemi
Ane Høgseth

Ane Cecilie Høgseth, född 15 januari 2001 i Oslo, är en norsk handbollsspelare. Hon spelar för Storhamar Håndball och Norges damlandslag i handboll.

Klubbkarriär 
Høgseth spelade inledningsvis för de norska klubbarna Ammerud, Kjelsås och Nit-Hak Håndballklubb. 2018 gick hon till norska Aker Topphåndball som spelade i näst högsta serien. Med Aker kvalificerade hon sig för den högsta norska ligan 2019.  Samma år vann hon Norgemesterkapet, den norska cupen, med U20-laget i Aker. I finalen gjorde Høgseth sex mål.  Sommaren 2021 flyttade hon till Storhamar Håndball ett av högsta seriens topplag.

Landslagskarriär 
Høgseth spelade 15 landskamper för det norska ungdomslaget, där hon gjorde 15 mål. Med detta lag vann hon silvermedaljen vid U-17 EM 2017. Hon spelade sedan 15 gånger för det norska U-20 landslaget. Med Norge vann hon bronsmedaljen vid U-19 EM 2019 och valdes också in i All-Star-laget. I den lilla finalen mot Ryssland gjorde hon två mål. Den 21 april 2022 debuterade hon för det norska landslaget.  Vid EM 2022 vann hon titeln med Norge. Høgseth bidrog med ett mål till framgången.

Referenser 

Levande personer
Kvinnor
Födda 2001
Norska handbollsspelare
Europamästare i handboll
Spelare i Storhamar Håndball
Norska idrottare under 2000-talet
Idrottare från Oslo
Sumaya bint El Hassan

Sumaya bint El Hassan, född 14 maj 1971, är prinsessa av Jordanien. El Hassan är det tredje barnet till  och . Hon var tidigare gift med . Paret har fyra barn.

Uppdrag 
Sedan 2006 är El Hassan ordförande för Royal Scientific Society i Jordanien och vice ordförande för High Council for Science and Technology. Hon sitter i styrelsen för  och .

Hon är även skrivit förordet till en begränsad upplaga av 1001 inventions bok  1001 Inventions: Journey to the Golden Age of Muslim Civilisation’.

Utmärkelser 
År 2009 mottog hon  för enastående prestation och 2017 mottog hon University of Californias högsta utmärkelse Chancellor's Citation.

Källor 

Jordanska prinsessor
Kvinnor
Födda 1971
Personer från Amman
Personer i Jordanien under 1900-talet
Personer i Jordanien under 2000-talet
CEV Champions League 2008–2009 (damer)

CEV Champions League 2008-2009 utspelade sig mellan 4 november 2008 och 29 mars 2009. Det var den 49:e upplagan av tävlingen och 20 lag från CEV:s medlemsförbund deltog. Volley Bergamo vann tävlingen för sjätte gången genom att besegra ZHVK Dinamo Moskva i finalen. Serena Ortolani utsågs till mest värdefulla spelare och Jekaterina Gamova var bästa poängvinnare.

Kvalificering 
I turneringen deltog 20 lag från de 54 medlemsförbunden i CEV. De olika förbunden deltog ett visst antal klubbar baserat på CEV:s rankinglistan som uppdateras årligen. Länder med högre koefficient fick delta med fler klubbar. För 2008 var fördelningen:

 Position 1 (): 3 lag
 Position 2-4 (, , , , ): 2 lag
 Position 5-7 (, , , , , ): 1 lag

Ett wild card tilldelades Turkiet som därigenom fick delta med tre lag.

Deltagande lag

Gruppspelsfasen

Grupper

Grupp A

Resultat

Sluttabell

Grupp B

Resultat

Sluttabell

Grupp C

Resultat

Sluttabell

Grupp D

Resultat

Sluttabell

Grupp E

Resultat

Sluttabell

Tolftedelsfinal

Match 1

Match 2

Kvalificerade lag 
Türk Telekom GSK
Volley Bergamo
Eczacıbaşı SK
ZHVK Dinamo Moskva
MKS Muszyna
Robursport Volley Pesaro

Spel om semifinalplatser

Match 1

Match 2

Kvalificerade lag 
 Volley Bergamo (qualificata tramite golden-set)
 Eczacıbaşı SK
 ZHVK Dinamo Moskva
 Pallavolo Sirio Perugia (qualificata di diritto in quanto paese organizzatore)

Slutspel  
Finalspelet (semifinal, match om tredjepris och final) ägde rum i Perugia, Italien i arenan PalaEvangelisti. Semifinalerna spelades den 28 mars och match om tredjepris och final den 29 mars.Enligt CEV:s regler möts lag från samma land i semifinalerna om de nått så långt. Därför möttes Volley Bergamo och Sirio Perugia i en av semifinalerna.

Resultat

Individuella utmärkelser

Referenser

Noter

Externa länkar 
Officiell webbsida 

Sportåret 2008
Sportåret 2009
2008/2009
Volleybollsäsongen 2008/2009
Kirill Martjenko

Kirill Igorevitj Martjenko, ryska: Кирилл Игоревич Марченко, född 21 juli 2000, är en rysk professionell ishockeyforward som är kontrakterad till Columbus Blue Jackets i National Hockey League (NHL) och spelar för Cleveland Monsters i American Hockey League (AHL).

Han har tidigare spelat för HK Jugra Chanty-Mansijsk och SKA Sankt Petersburg i Kontinental Hockey League (KHL); SKA-Neva i Vyssjaja chokkejnaja liga (VHL) samt Mamonty Jugry, SKA-1946 och SKA-Varjagi i Molodjozjnaja chokkejnaja liga (MHL).

Martjenko draftades av Columbus Blue Jackets i andra rundan 2018 års draft som 49:e totalt.

Statistik

Internationellt

Referenser

Externa länkar
Kirill Marchenko NHL Statistics – Hockey-Reference.com
Kirill Marchenko hockey stats and profile at hockeydb.com

Män
Födda 2000
Levande personer
Personer från Barnaul
Ryska ishockeyspelare
Ryska idrottare under 2000-talet
Spelare i Mamonty Jugry
Spelare i HK Jugra Chanty-Mansijsk
Spelare valda i NHL Entry Draft 2018
Spelare valda av Columbus Blue Jackets i NHL Entry Draft
Spelare i SKA Sankt Petersburg
Spelare i SKA-Neva
Spelare i SKA-1946
Spelare i SKA-Varjagi
Spelare i Cleveland Monsters
Spelare i Columbus Blue Jackets
Göteborgstrakten

Göteborgstrakten var en lokal dagstidning i Göteborg med utgivning från 2 mars 1923 till 22 december 1970. Tidningen startade med två provnummer den 2 och 16 mars 1923. 

Tidningen titel var bara Göteborgstrakten till 1958. I samband med ny edition fick den undertiteln Tidning för Göteborgs förorter men sedan varierade undertitlarna mycket. Orden modern-populär och opolitisk var vanliga. Tidningens avslutande år återgick man till bara Göteborgstrakten. Editionen blev Kungälvs-Posten Det är en dagstidning som startades som en bilaga till tidningen Göteborgstrakten. Tidningen var edition till denna tidning utgiven i Mölndal till 1970 då Göteborstrakten lades ner. Fullständiga titeln var i starten Kungälvs-posten / Tidning för Kungälv och inlandsbygden.

Redaktion 

Redaktion fanns i   Göteborg från 1923 till den 29 juli 1960 och sedan i Mölndal från den 5 augusti 1960 till 23 juli 1964 och därefter är okänt. Tidningen var opolitisk. Utgivningen var en dag i veckan torsdag eller fredag. Tidningen hade en edition till oktober 1958 till 1970. Tidningens historia skildras i ett jubileumsnummer 5 april 1963 då tidningen var 40 år.

Tryckning 
Tidningen tryckes med antikva och bara i svart men med dekorelement i färg från 28 april 1967 till december 1970. Satsytorna var först stora men de sista åren blev tidningen tabloid. Sidantalet var 4-8 det vill säga ett eller två dubbelvikta ark till 1946 sedan dubblades antalet sidor till 8-16 sidor. Priset för tidningen var lågt 1923 bara 3 kr från starten till årets slut, och hade sedan ett stabilt pris som bara hade ökat till 19 kr 1970. Upplaga var 1943 7000 exemplar den största kända. Upplagan sjönk till 4700 1950.  De flesta åren hade den en okänd upplaga.

Referenser 

Nedlagda svenska dagstidningar
Dagstidningar startade 1923
Dagstidningar nedlagda 1970
Nilufer Hanımsultan

Nilufer Hanımsultan, född 1916, död 1989, var en osmansk prinsessa, och prinsessa av Hyderabad.  

Hon var dotter till prinsessan Adile Sultan  och Damad Moralizade Selaheddin Ali Bey och sondotterdotter till sultan Murad V. 

Det osmanska sultanatet avskaffades 1 november 1922 och det osmanska kalifatet i mars 1924, varefter alla medlemmar av den före detta osmanska dynastin förvisades från den nya republiken Turkiet. Nilufer och hennes mor följde flera andra medlemmar av dynastin och bosatte sig i Nice på franska rivieran. 

Hon mottog frierier från flera muslimska prinsar. Hon gifte sig 1931 med prins Moazzam Jah , medan hennes kusin Dürrüşehvar Sultan  gifte sig med hennes svåger kronprins Azam Jah av Hyderabad. Bröllopet fick mycket publicitet i samtida press. De båda nygifta paren reste sedan till Hyderabad i Indien via Venedig. 

Nilufer Hanımsultan och hennes svägerska-kusin Dürrüşehvar Sultan behövde inte underkasta sig någon purdah utan framträdde offentligt klädda i sari, ägnade sig åt välgörenhet och gynnade utbildning och kvinnors rättigheter. De hade fullt stöd av sin svärfar Asaf Jah VII, som stolt beskrev sina svärdöttrar som sina juveler; han lät Nilufer kalla honom för "pappa" istället för hans titel, något inte ens hans döttrar fick, och eskorterade henne ibland själv i sällskapslivet för att markera att han gav sitt stöd till att hon rörde sig offentligt. Nilufer närvarade vid offentliga högtider och även på cocktailpartyn i sällskapslivet, blev medlem i Lady Hydari Club och ordförande i lokalavdelningen för Indian Women Conference (IWC). Ingen kvinna i Hyderabads kungliga familj hade förut visat sig utanför haremet, och hennes exempel uppmanade även andra kvinnor ur Hyderabads överklass att lämna haremen och visa sig utan slöja. Under andra världskriget arbetade hon som sjuksköterska. Ett sjukhus fick sitt namn efter henne. 

Nilufer fick inga barn. När maken 1948 gifte sig med en annan kvinna och fick en son med denna, lämnade hon honom, återvände till sin mor i Frankrike och tog 1952 ut skilsmässa. Hon gifte 1963 om sig med Edward Julius Pope Jr.

Källor 

 Brookes, Douglas Scott (2010). The Concubine, the Princess, and the Teacher: Voices from the Ottoman Harem. University of Texas Press. .

Födda 1916
Avlidna 1989
Kvinnor
Osmanska prinsessor
Personer i Osmanska riket under 1900-talet
Personer i Indien under 1900-talet
Indiska prinsessor
Personer från Istanbul
Chinku Bai

Shrimant Akhand Soubhagyavati Maharani Chinku Bai Raje Sahib Scindia, död 1931, var en indisk regent. 

Hon var regent i den indiska furstestaten Gwalior för sin minderåriga son Maharaja Georges Jivaye Rao Scindia (1916-1961) mellan 1925 och 1931. 

Hon var gift med Maharaja Sir Madho Rao Scindia Bahadur (1876-1925).

Referenser

 https://guide2womenleaders.com/womeninpower/Womeninpower1900.htm
 The Motherless State: Women's Political Leadership and American Democracy

Kvinnor
Födda 1800-talet
Avlidna 1931
Indiska regenter
Personer i Indien under 1900-talet
Kvinnliga regenter under 1900-talet
Sakhya Bai

Shrimant Akhand Soubhagyavati Maharani Sakhya Bai Raje Sahib Scindia, död 1919, var en indisk regent. 

Hon var regent i den indiska furstestaten Gwalior för sin minderåriga son Maharaja Sir Madho Rao Scindia Bahadur, Lashkar, (1876-86-1925) mellan 1886 och 1894. 

Hon var gift med Maharaja Sir Jayaji Rao Scindia Bahadur, Shrinath (1835-1886).

Referenser

 https://guide2womenleaders.com/womeninpower/Womeninpower1870.htm
 A Collection of Treaties, Engagements, and Sanads Relating to India

Kvinnor
Födda 1800-talet
Avlidna 1919
Indiska regenter
Personer i Indien under 1900-talet
Kvinnliga regenter under 1800-talet
Tara Bai

Maharani Shrimant Akhand Soubhagyavati Tara Bai Raje Sahiba, död okänt år, var en indisk regent. 

Hon var regent i den indiska furstestaten Gwalior för sin minderåriga adoptivson Maharaja Jayaji Rao Scindia mellan 1843 och 1844.

Referenser

 https://guide2womenleaders.com/womeninpower/Womeninpower1840.htm
 History of Modern India: 1707 A.D. to Upto 2000 A.D.

Kvinnor
Födda 1800-talet
Avlidna 1800-talet
Indiska regenter
Personer i Indien under 1800-talet
Kvinnliga regenter under 1800-talet
Kanchan Prava Devi

Kanchan Prava Devi, var en indisk regent. 

Hon var regent i den indiska furstestaten Tripura för sin minderåriga son Kirit Bikram Kishore Debbarma mellan 1947 och 1949.

Referenser

 
 

Kvinnor
Födelseår saknas
Dödsår saknas
Indiska regenter
Personer i Indien under 1900-talet
Kvinnliga regenter under 1900-talet
Maji Keshri Bai

Maharani Shrimant Akhand Soubhagyavati Maji Keshri Bai Sahiba, död 1849, var en indisk regent. 

Hon var regent i den indiska furstestaten Indore för sin minderåriga adoptivsonson Maharajadhiraja Raj Rajeshwar Sawai Shri Khanderao Holkar mellan 1843 och 1844, och sedan för hans efterträdare Tukoji Rao II Holkar XI 1844-1849. 

Hon var krukmakare innan hon blev haremskonkubin åt Jaswantrao Holkar VI Subadar Bahadur, Maharaja (regent 1798-1811); de var aldrig formellt gifta.

Referenser

 https://guide2womenleaders.com/womeninpower/Womeninpower1840.htm
 

Kvinnor
Födda okänt år
Avlidna 1849
Indiska regenter
Personer i Indien under 1800-talet
Kvinnliga regenter under 1800-talet
1997 FO3

1997 FO3 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 31 mars 1997 av LINEAR i Socorro County, New Mexico.

Asteroiden har en diameter på ungefär 7 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Ej namngivna småplaneter
Astronomiska upptäckter av LINEAR
Astronomiska upptäckter 1997
Prafulla Kumari Devi

Profulla Kumari Devi, född 1910, död 1936, var en indisk regent. 

Hon var  regerande drottning (Rani) i den indiska furstestaten Bastar mellan 1922 och 1936.

Referenser

 Inside Chhattisgarh: A Political Memoir
 https://guide2womenleaders.com/womeninpower/Womeninpower1900.htm
 Courtly Indian Women in Late Imperial India

Kvinnor
Födda 1910
Avlidna 1936
Indiska regenter
Personer i Indien under 1900-talet
Kvinnliga regenter under 1900-talet
Olof Åkerrén

Olof Åkerrén, född den 24 juli 1856 i Västra Vingåkers socken, Södermanlands län, död den 1 augusti 1940 i Västerås, var en svensk ämbetsman.

Åkerrén avlade hovrättsexamen vid Uppsala universitet 1883. Han var länsbokhållare i Västerbottens län 1886–1893, landskamrerare i samma län 1893–1903 och i Västmanlands län 1903–1924. Åkerrén blev riddare av Nordstjärneorden 1900 och kommendör av andra klassen av Vasaorden 1915. Han vilar på Västra Vingåkers kyrkogård.

Källor 

 
 
 
 
 Olof Åkerrén på Gravar.se

Landskamrerare i Västmanlands län
Riddare av Nordstjärneorden
Kommendörer av andra klass av Vasaorden
Svenska ämbetsmän under 1900-talet
Svenska jurister under 1900-talet
Personer från Västra Vingåkers socken
Födda 1856
Avlidna 1940
Män
Ekonomisk Företagsledning

Ekonomisk Företagsledning AB, även skrivet Ekonomisk företagsledning, senare känt  som EF Ekonomisk Företagsledning AB och EF AB, var ett svenskt konsultföretag.

Verksamheten grundades 1942 av Bo Casten Carlberg som enskilda firman Konsulterande Ingenjörsbyrån för Ekonomisk Företagsledning. År 1945 blev EF ett aktiebolag. EF bedrev teknisk, ekonomisk och organisatorisk konsultations‑ och utredningsverksamhet i hela Sverige.

EF var Sveriges första managementkonsultföretag och har kallats det ledande managementföretaget i Skandinavien. År 1968 förvärvades EF av PA Consulting Group, men namnet EF Ekonomisk Företagsledning behölls länge för verksamheten i Sverige. EF utdelade tillsammans med Veckans Affärer uppfinnarpriset Guldkuggen.

EF förlorade 1985 en namntvist med EF Education First.

Källor 

Företag bildade 1942
Svenska konsultföretag
Skattebøls omlagring

Skattebøls omlagring är en organisk-kemisk omlagringssreaktion där en geminalt dihalogenerat cyklopropanförening omvandlas till en allen-förening via en karbenintermediär. Reaktionen genomföres med hjälp av en organolitiumbas. Omlagringsreaktionen är uppkallad efter den norske kemisten Lars Skattebøl, som först upptäckte reaktionsmöjligheten.

Om en av substituenterna på cyklopropanringen är en 2-vinylgrupp, kommer det på grund av närvaron av dubbelbindningen att bildas en stabiliserad karben som intermediär:

Referenser

Kemiska reaktioner
Finno metrostation

Finno () är en metrostation inom Helsingfors metro som togs i bruk år 2022.

Stationen ligger nära havet och det avspeglas i dess utsmyckning som är  inspirerad av kusten och våtmarken med dess fågelliv. Fasadernas glasytor har fått en  textur som påminner om våtmarkens vegetation och interiören. Interiörens färger är inspirerade av havets och kustens nyanser och på väggarna i plattformshallen visas  
det figurativa verket "Haavekuvia" (Drömbilder) av Leena Nio.

Stationen har ingång från Finnobron och Sjövägen med Finlands längsta rulltrappa. Den är 78 meter lång och höjdskillnaden är cirka 34,5 meter.

Källor

Externa länkar

Helsingfors metrostationer
Esbo
Järnvägsstationer invigda 2022
2022 i Finland
Callahan Burke

Callahan "Cal" Burke, född 19 mars 1997, är en amerikansk professionell ishockeyforward som är kontrakterad till Colorado Avalanche i National Hockey League (NHL) och spelar för Colorado Eagles i American Hockey League (AHL).

Han har tidigare spelat för Notre Dame Fighting Irish i National Collegiate Athletic Association (NCAA) och Cedar Rapids Roughriders i United States Hockey League (USHL).

Burke blev aldrig NHL-draftad.

Statistik

Referenser

Externa länkar
Callahan Burke NHL Statistics – Hockey-Reference.com
Cal Burke hockey stats and profile at hockeydb.com

Män
Födda 1997
Levande personer
Personer från Middlesex County, Massachusetts
Idrottare från Massachusetts
Amerikanska ishockeyspelare
Amerikanska idrottare under 2000-talet
Spelare i Cedar Rapids Roughriders
Ishockeyspelare i Notre Dame Fighting Irish
Alumner från University of Notre Dame
Spelare i Colorado Eagles (2018–)
Spelare i Colorado Avalanche
NHL-spelare som inte blivit valda i NHL Entry Draft
Matt Bettinelli-Olpin

Matthew Douglas "Matt" Bettinelli-Olpin, född 19 februari 1978 i San Francisco i Kalifornien (uppvuxen i närliggande Oakland), är en amerikansk regissör, författare, skådespelare och musiker, samt en av grundarna till filmkollektiven Chad, Matt & Rob och Radio Silence. Han är mest känd för att vara regissör på skräckfilmer som V/H/S, Southbound, Ready or Not, Scream 5 och Scream VI. De tre sistnämnda filmerna har han regisserat tillsammans med sin Radio Silence-kollega Tyler Gillett.

Filmografi (i urval)

 (även känd som Scream 5)

Referenser

Externa länkar

Män
Födda 1978
Levande personer
Amerikanska filmregissörer
Amerikanska skådespelare under 2000-talet
Skådespelare från San Francisco