kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Smålands runinskrifter 110

Sm 110 är en vikingatida runsten av konglomerat som numer står i Apoteksparken i Vetlanda, Vetlanda kommun, men ursprungligen vid byn Torget. Runsten är 165 cm hög, 80–95 cm bred och 65 cm tjock. Runhöjden är 8,5-13 cm. Ristningen vetter mot sydsydväst.

Inskriften

Källor

Externa länkar 
 http://www.svenskarunstenar.net/smaland/sm110vetlanda.html

 
Smålands runinskrifter
Runinskrifter i Vetlanda kommun
Hampang

Hampang kan syfta på följande platser:

Filippinerna 

 Jampang, ort, Centrala Visayas, Province of Cebu,

Indonesien 

 Kecamatan Hampang, distrikt, Kalimantan Selatan, 

Robotskapade Filippinernaförgreningar
Robotskapade Indonesienförgreningar
Noran (olika betydelser)

Noran kan syfta på följande platser:

Sverige 

 Noran, samlingsnamn för tre sammanhängande sjöar i Söderhamns kommun, 
 Böles-Noran
 Varvs-Noran
 Tönnebro-Noran
 Noran, sjö i Dalarnas län,
Offentliga affärer

Offentliga affärer är en svensk tidskrift som givits ut sedan 1991 Med fokus på offentlig upphandling, offentlig ekonomi, ledarskap och e-förvaltning.
Målgruppen är personer med inriktning på verksamhetsutveckling och förvaltningsfrågor.

Tidningen distribueras till landets samtliga kommuner, landsting, regioner och statliga myndigheter.

Externa länkar
tidningens webbplats
Svenska tidskrifter
Hannes Sihvo

Hannes Kaleva Sihvo, född 16 januari 1942 i Kuopio, död 20 oktober 2003 i Vanda, var en finländsk litteraturvetare.

Sihvo avlade filosofie doktorsexamen 1974. Han var 1972–1981 biträdande professor i litteratur vid Joensuu högskola, senare universitet och 1981–2001 professor i ämnet.

Sihvo granskade karelianismens olika uttrycksformer, bland annat i verket Karjalan löytäjät (1969) och avhandlingen Karjalan kuva (1973). Bland hans övriga arbeten märks Soutu Bysanttiin (1980), som behandlar Paavo Haavikkos metod och världsbild, samt Elävä Kivi (2002), en biografi över Aleksis Kivi.

Han var hedersledamot av Kalevalasällskapet, Sällskapet för litteraturforskning i Finland och Aleksis Kivi-sällskapet.

Källor

Uppslagsverk

Noter

Födda 1942
Personer från Kuopio
Avlidna 2003
Män
Personer verksamma vid Joensuu universitet
Finländska litteraturvetare
Finländska professorer
Örn (heraldik)

Örnar räknas inom heraldiken som det näst mest förnäma djuret efter lejonet. Det har bland annat använts som kejserlig symbol, främst i Östeuropa i form av dubbelörnen, med två huvuden och halsar. När inte annat anges avbildas örnar fläkta, det vill säga framifrån, med utbredda vingar och fötter och huvudet riktat år höger. Som beväring räknas näbb, tunga och fötter.

Varianter 
Den fläkta örnen avbildas framifrån, med utbredda vingar och fötter och huvudet riktat år höger. Vingar och stjärt är symmetriska. Stjärten kan likna en heraldisk lilja och avslutas med nedåtriktad spetsig fjäder. Fötterna är nakna och har tre framåtriktade och en bakåtriktad klo, dessa kan gripa om diverse symboler.
Dubbelörnen är en fläkt örn med två huvuden och halsar. Den har använts som kejserlig symbol i bysantinska riket samt stater som räknar arv efter det, bland annat Ryssland och flera stater på Balkan, samt även i Tyskland och Österrike.
Den napoleonska örnen är mer naturtrogen, gyllene, och avbildas med åskviggar i klorna, och vanligen vänstervänt huvud. Den kan återfinnas i ätten Bernadottes vapen och därmed även i Stora riksvapnet.
Lejonörnen har kroppen av en örn, men hals och huvud har ersatts av överkroppen av ett lejon.

Dessutom förekommer örnar även i andra attityder, t.ex. flygande som i Örnsköldsviks kommunvapen. Örnar förekommer även som sköldhållare.

Galleri

Källor

heraldik
Sam Altman

Samuel H. "Sam" Altman, född 22 april 1985, är en amerikansk entreprenör, programmerare, riskkapitalist och bloggare. Han är ordförande i Y Combinator, ett inkubatorbolag som bland annat finansierat Dropbox och Reddit. Tillsammans med Elon Musk är han även medordförande i OpenAI.

Referenser

Noter 

Män
Födda 1985
Personer inom USA:s näringsliv under 2000-talet
Amerikanska programmerare
Levande personer
Alumner från Stanford University
Dholpur (furstestat)

Dholpur, även känt som Davalpur, var en brittisk vasallstat i Rajputana. 1901 hade furstendömet en yta på 2 994 km² och en befolkning på 271 496 invånare (1901). Fursten och större delen av befolkningen var jater. Huvudstaden Dholpur ligger vid floden Chambal och hade 19 310 invånare 1901.

Källor

Externa länkar
Worldstatesmen - Dholpur

Historiska indiska stater
Malkolm Nilsson Säfqvist

Malkolm Johan Henrik Nilsson Säfqvist, född den 3 augusti 1993, är en svensk fotbollsmålvakt som spelar för Halmstads BK.

Klubbkarriär
Nilsson Säfqvists moderklubb är IS Örnia. Han spelade som junior även för BK Astrio, innan han 2010 tog steget över till Halmstads BK. Nilsson Säfqvist debuterade den 10 mars 2013 i en 2–1-förlust mot Syrianska FC i Svenska cupen, där han blev inbytt i den 61:a minuten mot Stojan Lukic.

I augusti 2013 lånades Nilsson Säfqvist ut till Lunds BK. Under 2015 inledde HBK ett samarbetsavtal med Östers IF och Nilsson Säfqvist lånades ut till klubben.

I den sista omgången av Allsvenskan 2015 fick Nilsson Säfqvist göra allsvensk debut i en match mot Hammarby IF. I mars 2016 skrev Nilsson Säfqvist på ett nytt låneavtal med Östers IF över säsongen 2016, dock blev inte utlåningen av på grund av pappersstrul. I juli 2016 när transferfönstret åter öppnade kunde Nilsson Säfqvist slutligen gå till Östers IF.

I oktober 2017 förlängde Nilsson Säfqvist sitt kontrakt i Halmstads BK fram över säsongen 2020. Den 15 september 2020 förlängde han sitt kontrakt i klubben över ytterligare två säsonger. Nilsson Säfqvist spelade samtliga 30 ligamatcher under säsongen 2020, då Halmstads BK blev uppflyttade till Allsvenskan. Den 28 maj 2022 gjorde Nilsson Säfqvist ett mål i en 2–2-match mot Västerås SK. I juli 2022 förlängde han sitt kontrakt i Halmstads BK fram över säsongen 2026.

Karriärstatistik

Referenser

Malkolm Nilsson Säfqvist på fotbolltransfers.com

Noter

Svenska fotbollsmålvakter
Fotbollsspelare i Halmstads BK
Spelare i Lunds BK
Fotbollsspelare i Östers IF
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Spelare i Superettan
Spelare i Division 1 i fotboll för herrar
Födda 1993
Levande personer
Män
Idrottare från Stockholm
Mitterer

Mitterer är ett tyskt efternamn, som burits av bland andra:

 Felix Mitterer (född 1948), österrikisk dramatiker
 Hermann Mitterer (1764–1829), tysk litograf och teckningslärare
 Ignaz Mitterer (1850–1924), österrikisk komponist och kyrkomusiker
 Wolfgang Mitterer (född 1958), österrikisk musiker

Tyska efternamn
Ragnvald Magnusson

Ragnvald Enar Magnusson, född 26 september 1904 i Göteborgs Haga församling, död 1 december 1984 i Göteborgs domkyrkoförsamling, var en svensk konstnär. Han räknas till Göteborgskoloristerna.

Magnusson studerade för Tor Bjurström vid Valands målarskola 1925–1928  samt på resor i Frankrike och Spanien. Han målade figurkompositioner, naket och landskap i en naivistisk stil med suggestiv färg. Magnusson är representerad på Moderna museet i Stockholm, Göteborgs konstmuseum , Malmö konstmuseum samt på museerna i Gävle och Borås.

Källor

Noter

Svenska landskapsmålare
Svenska målare under 1900-talet
Konstnärer från Göteborg
Födda 1904
Avlidna 1984
Män
Göteborgskoloristerna
Representerade vid Göteborgs konstmuseum
Fäviken Magasinet

Fäviken Magasinet eller Fäviken var en prisbelönt restaurang i byn Fäviken nära Åre i Jämtland. Köksmästare var Magnus Nilsson och Jesper Karlsson. Restaurangen stängdes den 14 december 2019.

Utmärkelser
 Två stjärnor i Michelinguiden 2016.
 The World's 50 Best Restaurants No. 34 2012, No. 34 2013, No. 19 2014, No. 25 2015, No. 41 2016
 Internationell mästarklass av White Guide 2011, 2012, 2013, 2014, 2015, 2016

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar

 Officiell hemsida
 Fäviken Magasinet på White Guide

Restauranger i Sverige som tidigare haft stjärnor i Michelinguiden
Företag i Åre kommun
Artturi Leinonen

Artturi Aleksanteri Leinonen, född 15 december 1888 i Ylihärmä, död 26 februari 1963 i Vasa, var en finländsk författare, tidningsman och politiker.

Leinonen verkade 1911–1929 som folkskollärare och var 1929–1958 chefredaktör för Agrarförbundets organ Ilkka i Vasa samt riksdagsman 1936–1939 och 1941–1945 (Agrarförbundet). Han sammankallade 1929 tillsammans med agrarpolitikern Kustaa Tiitu till det första mötet i Lappo 1929, var 1930 ordförande i Lappo-organisationen Suomen Lukko, men avlägsnade sig snart allt mera från Lapporörelsen och dess våldstendenser samt blev slutligen en av rörelsens svurna fiender.

Leinonen skrev huvudsakligen romaner och skådespel, ofta med motiv från den aktivistiska kampen i 1900-talets början, i vilken han själv deltagit. Inom hans rika produktion märks romantrilogin Hakkapeliitat (1932–1934), i vilken trettioåriga kriget och stormaktstiden skärskådas särskilt ur finsk synvinkel. Han gjorde en viktig insats för att förverkliga en landskapshistorik för finska Sydösterbotten.

Han erhöll professors titel 1958.

Källor

Födda 1888
Personer från Kauhava
Avlidna 1963
Män
Ledamöter av Finlands riksdag för Centern
Finländska författare
Finskspråkiga författare
Finländska innehavare av professors namn
Concord (druva)

Concord är en blå amerikansk vindruva av arten Vitis labrusca. Druvan används såväl till sylt, marmelad som till att göra vin på. Över 500 000 ton producerades 2014, med den mesta odlingen och produktionen i staterna Washington, följt av New York och Pennsylvania.

Historia 
Concord har en ganska ung historia och härrör från frön planterade 1843. Druvan togs fram av Ephraim Wales (Concord, Massachusetts). Ephraim grävde helt enkelt upp en vild vinranka av arten Vitis vinifera och planterade rankan bredvid andra druvsorter. De resulterade fröna planterades och fröplantorna utvärderades varav en blev druvan/druvsorten Concord.   

DNA undersökningar publicerade så sent som 2016 har visat att Concord är nära släkt, avkomma, till druvan Catawba som i sin tur är avkomma till Vitis vinifera-druvsorten Sémillon. De andra föräldrarna är okända.

Smak 
Concord har en säregen arom- och smakprofil som präglas av det aromspecifika kemiska ämnet (eng. character impact compound) metylantranilat (metyl-2-aminobensoat) och som brukas beskrivas som ”foxy”. Aromen/smaken är kemisk, bärig och annorlunda. Litet godiskoncentrat kanske.

Referenser

Externa länkar 
 Concord Grape Association.

Vindruvor
V-bombare

V-bombare var samlingsnamnet på de brittiska kärnvapenkapabla bombflygplanen Valiant, Vulcan och Victor. Namnet kommer av att alla tre flygplansmodellerna hade namn som började på bokstaven V. Det officiella namnet var Bomber Command Main Force.

Alla tre flygplanen var resultatet av samma specifikation; Ett bombflygplan som kunde flyga  km i 900 km/h med en atombomb som vägde  kg. Vickers Valiant var egentligen för långsamt för att klara kraven, men eftersom den var en enklare och mer konventionell design än de andra och dessutom kunde levereras snabbare så beställde Royal Air Force femtio stycken för att i alla fall ha något modernt bombflygplan ifall de andra skulle drabbas av problem. Den var i tjänst från 1955 till 1964.

Ett år efter Valiant togs Avro Vulcan i tjänst. Vulcan var det första bombflygplanet med deltavinge och kunde flyga både högre och fortare än Valiant. Vulcan blev den huvudsakliga V-bombaren med totalt 70 stycken levererade. Den kunde även anfalla på låg höjd för att undgå luftvärnsrobotar som S-75 Dvina, något som Valiant inte klarade lika bra.

Den sista V-bombaren var Handley Page Victor som togs i tjänst två år efter Vulcan. Victor var den största och tyngsta av V-bombarna och hade också längst räckvidd och störst lastförmåga.

Alla V-bombare var ursprungligen konstruerade att flyga högt och snabbt för att undgå att bekämpas. Införandet av luftvärnsrobotar vände upp och ner på de planerna och V-bombarna blev i stället tvungna att flyga lågt och snabbt. Valiant fick problem med metallutmattning på låg höjd och togs ur tjänst 1964. Därefter fick Vulcan bära huvudansvaret som V-bombare emedan allt fler Victors byggdes om till lufttankningsflygplan. V-bombarnas betydelse minskade också när Storbritanniens kärnvapenförmåga allt mer flyttades över till strategiska robotubåtar.

Alla V-bombare har använts i strid, fast då med konventionella bomber. Valiant användes under Suezkrisen 1956, Victor under Indonesien–Malaysia-konflikten 1964–1965 och Vulcan under Falklandskriget 1982 (se operation Black Buck).

Beväpning
Den ursprungliga beväpningen var atombomben Blue Danube som var en brittisk motsvarighet till Little Boy. Efter att vätebomben uppfunnits växlade beväpningen över till Violet Club och Yellow Sun. Vulcan och Victor kunde även beväpnas med kärnvapenroboten Blue Steel. De konventionella alternativen var 21 stycken 454 kg bomber eller två stycken Tallboy. Victor hade även kapacitet att bära den massiva flygbomben Grand Slam.

Vulcan och Victor skulle ha beväpnats med amerikanska Skybolt-robotar, men när det projektet lades ner och Storbritannien i istället erbjöds Polaris-robotar genom Nassauöverenskommelsen försköts kärnvapenförmågan från Royal Air Force till Royal Navy. V-bombarna behöll viss kärnvapenförmåga till slutet genom WE.177B.

Källor

Externa länkar

 
Kärnvapen
Brittiska militärflygplan under kalla kriget
Jet, Oklahoma

Jet är en ort i Alfalfa County i Oklahoma. Trots stavningen fick orten sitt namn efter de sex bröderna Jett som grundade orten. De första byggnaderna restes på Dick Jetts mark och brodern Warner Jett utsågs till postmästare. Vid tidpunkten för Oklahomas grundande som delstat, år 1907, hade Jet 213 invånare, exakt lika många som år 2010. Folkmängden ökade till fram till andra världskriget och år 1940 bodde 442 personer i Jet. Efter kriget sjönk folkmängden fram till 1970- och 1980-talets uppgång inom oljebranschen som resulterade i en tillfällig ökning.

Källor 

Orter i Oklahoma
Alfalfa County
Mitterwurzer

Mitterwurzer är ett tyskt efternamn, som burits av bland andra:

 
 Friedrich Mitterwurzer (1844–1897), österrikisk skådespelare

Tyska efternamn
Anton Mitterwurzer

Anton Mitterwurzer kan syfta på:

* Anton Mitterwurzer (1818–1876), österrikisk sångare och skådespelare
 Anton Mitterwurzer (1870–efter 1902), österrikisk skådespelare och bryggare
Friedrich Mitterwurzer

Anton Friedrich Mitterwurzer, född den 16 oktober 1844 i Dresden, död den 13 februari 1897 i Wien, var en österrikisk skådespelare. Han var son till operasångaren Anton Mitterwurzer och far till bryggaren Anton Mitterwurzer.

Mitterwurzer verkade huvudsakligen vid Burgteatern i Wien och företog gästspelsresor, även i Amerika. Han var en mångsidig karaktärsskådespelare med originell gestaltningsförmåga och utvecklade fängslande realism såväl i Shakespeare- och Schillerroller som i moderna uppgifter av mycket växlande art.

Källor 

  

Österrikiska skådespelare under 1800-talet
Personer från Dresden
Födda 1844
Avlidna 1897
Män
Ugglan
Peter Hinrich Fuhrmann

Peter Hinrich Fuhrmann (stavas även Fuhrman), född 8 februari 1714 i Hamburg, död 10 april 1773 i Stockholm var en vinhandlare, hovkällarmästare och donator verksam i Stockholm. Han var upphovsman till stiftelsen Fuhrmannsche Stiftung och Fuhrmannsche Sprachschule.

Biografi

I 24-årsåldern utvandrade Fuhrmann från Hamburg till Stockholm och var till en början sysselsatt som tunnbindare hos olika vinhandlare i staden. I februari 1740 gifte han sig med den 13 år äldre änkan Margarete Götze och övertog hennes före detta makes vinhandel i kvarteret Juno, Svartmangatan 20–22, även kallat Ehrenstrahlska huset efter sin ursprungliga ägare, hovmålaren David Klöcker Ehrenstrahl. Paret förblev barnlöst.

Fuhrmann drev även Storkällaren eller Fuhrmanska källaren belägen i Rådstugans sydöstra hörn vid Stortorget. Stället besöktes av bland andra Carl Michael Bellman, Tobias Sergel och Erik Palmstedt. Fuhrmann var vid denna tid stadens mest aktade vinskänk och hovkällarmästare och förekommer i Bellmans visor men inte som drinkare utan som furnissör (en gammal benämning på en leverantör). Fuhrmann var för övrigt styvfar till Maria Engel Friedlein, mor till Bellmans hustru, Lovisa Fredrica Bellman (född Grönlund). I Fredmans sånger N:o 22 (Om Bacchi bröllop) omnämns han som Bacchus högste Ämbetsman och Marskalk.

Fuhrmannska källaren flyttade sedermera till Svartmangatan 20 när rådhuset skulle rivas på 1770-talet. I samband med flytten lät Fuhrmann bygga om huset vid Svartmangatan. Från den tiden existerar fortfarande ett portöverstycke i smide med de hopflätade initialerna P H F M G (Peter Heinrich Fuhrmann Margarete Götze).

Affärerna gick tydligen bra eftersom Fuhrmann vid sin död 1773 hade samlat ihop en större förmögenhet, bland annat fastigheten vid Svartmangatan. Fuhrmann hörde till den tyska minoriteten i Stockholm och som sådan var han medlem i Tyska S:ta Gertruds församling. Till denna församling testamenterade han hela sin förmögenhet som förvaltas av Fuhrmannsche Stiftung, vars uppgift är bland annat att främja tyska språket bland församlingens barn och ungdomar. Fortfarande ger församlingen språkundervisning i tyska språket genom Fuhrmannsche Sprachschule och varje år erhåller 14 ungdomar stipendier.

Hedersbetygelser

I Tyska kyrkan finns en epitafium och i kyrksalen en byst över Fuhrmann. Bysten körs en gång om året till Sjöfartshuset vid Skeppsbron där det bjuds på middag. Epitafiets inskription lyder:

På fasaden till huset på Svartmangatan 20-22 uppsattes 1923 en minnestavla med anledning av hans 150-åriga dödsdag. Texten är på tyska och lyder:

Källor

Referenser

Externa länkar

Personer från Hamburg
Födda 1714
Avlidna 1773
Män
Personer under gustavianska tiden
Stiftelser i Sverige
Elisabeth Berg-Bügler

Elisabeth Berg-Bügler, folkbokförd Gudrun Elisabet Berg-Bügler, under en tid Rogard, född 19 mars 1905 i Allerums församling i dåvarande Malmöhus län, död 7 november 1997 i Barkåkra församling i Skåne län, var en svensk läkare.

Berg-Bügler var dotter till godsägaren Gunnar Berg och danskfödda Willie Weinschenck. Efter studentexamen i Helsingborg 1924 följde akademiska studier. Hon blev medicine kandidat i Stockholm 1940 och medicine licentiat i Lund 1945, men bedrev också specialstudier i anestesi i England. Hon var underläkare vid kirurgiska avdelningen på Kristinehamns lasarett, vid thoraxkliniken på Sabbatsbergs sjukhus, kirurgiska kliniken på Gävle lasarett samt på Lunds och Ängelholms lasarett. Hon blev 1955 överläkare vid anestesiavdelningen på Centrallasarettet i Ängelholm.

Hon tjänstgjorde vid svenska Finlandsambulansen 1939–1940 och Svenska Röda Korset (SRK) i Berlin 1948–1949. Hon skrev artiklar i kirurgi, anestesi och medicin. Berg-Bügler hade flera olika utmärkelser: FFrKmsp, FMM, FHMM, SRKftjt.

Efter ett kortare äktenskap från 1934 med advokaten Folke Rogard (1899–1973) skilde hon sig 1938, och gifte sedan om sig 1958 med skådespelaren och konstnären Bror Bügler (1905–1975).

Källor

Svenska läkare under 1900-talet
Personer från Allerums socken
Födda 1905
Avlidna 1997
Kvinnor
Peter Strömbäck

Peter Strömbäck, född 1963 i Växjö, är sedan mars 2018 generaldirektör på Patent- och registreringsverket (PRV).

Biografi
Peter Strömbäck är civilingenjör med examen från Kungliga Tekniska Högskolan. Sedan mars 2018 är han generaldirektör på Patent- och registreringsverket (PRV). 

Peter Strömbäck har varit generaldirektör på Swedac, Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll. Han har tidigare varit VD på Innovationsbron AB, som numera är en del av Almi. Han har också arbetat på Näringsdepartementet, Teracom och Bonnierkoncernen.

I maj 2014 blev Peter Strömbäck utsedd av Annie Lööf, dåvarande chef på Näringsdepartementet, att utreda hur statens framtida immateriella tillgångar kan bidra till ökad innovation och tillväxt.

Referenser

Externa länkar
Marknadskontrollrådet (extern länk)

Män
Födda 1963
Levande personer
Svenska generaldirektörer
Uppgiftslösningsnätverk

Uppgiftslösningsnätverk är ett kopplingsläge mellan olika delar av hjärnan, som används när en person bearbetar yttre intryck eller är inriktad på att lösa ett speciellt problem. Det står i motsats till standardnätverket, det inåtvända nätverket, det kopplingsläge som används när en person låter tankarna vandra runt och inte tänker på något särskilt. Bägge nätverken används i vakentillstånd.

Källor
Audrey Vanhuaudenhuyse med flera: Two distinct neuronal networks mediate the awareness of environment and of self i Journal of Cognitive Neuroscience Volume 33 Issue 3, sidorna 570-78, mars 2011

Hjärnan
Neurovetenskap
Watonga

Watonga är administrativ huvudort i Blaine County i Oklahoma. Orten har fått sitt namn efter arapahohövdingen Wa-ton-ga.

Kända personer från Watonga 
 Clarence Nash, röstskådespelare

Källor 

Orter i Oklahoma
Blaine County, Oklahoma
Lars Skytøen

Lars Skytøen, född 13 december 1929 i Nøtterøy, död 11 juni 2016, var en norsk fackföreningsledare och politiker (Arbeiderpartiet). Han var ordförande för Norsk Jern- og Metallarbeiderforbund från 1976 till 1987 och industriminister i regeringen Nordli från 1979 till 1982. Han var också medlem av Arbeiderpartiets styrelse 1975–1987.

Källor

Personer inom norsk fackföreningsrörelse
Norges industriministrar
Födda 1929
Avlidna 2016
Personer från Færders kommun
Män
Sayre

Sayre kan syfta på:

 Lewis Sayre (1820–1900), en amerikansk kirurg

Geografi
 Sayre, Oklahoma – administrativ huvudort i Beckham County i Oklahoma
 Sayre, Pennsylvania – kommun i Bradford County i Pennsylvania
Sayre, Oklahoma

Sayre är administrativ huvudort i Beckham County i Oklahoma. Orten har fått sitt namn efter järnvägsfinansiären Robert H. Sayre.

Källor 

Orter i Oklahoma
Beckham County
Roger Vitrac

Roger Vitrac, född 17 november 1899 i Pinsac, död 22 januari 1952 i Paris, var en fransk dramatiker och poet knuten till såväl den franska dadaismen som surrealismen. Hans dramatik från 1920-talet förebådade absurdismen.

Biografi
Roger Vitrac flyttade till Paris år 1910. Som ung påverkades han av symbolismen och skrifter av Lautréamont och Alfred Jarry. Han utvecklade en passion för teater och poesi. Ett år efter sin studentexamen publicerade han diktsamlingen Le Faune noir.

Under Vitracs tre år långa militärtjänstgöring träffade han bland andra Marcel Arland och René Crevel. Tillsammans startade de litteraturtidskriften Aventure 1921 där Vitracs första pjäs Le Peintre trycktes. Samma år lärde Vitrac känna André Breton och Louis Aragon på Café Certa, där många dada-aktiviteter tog form innan kaféet blev ett tillhåll för surrealistgruppen. I tjugofemårsåldern anslöt sig Vitrac till den tongivande surrealismen och bidrog till de första numren av tidskriften La Révolution surréaliste. Tillsammans med Antonin Artaud skapade han teaterscenen Théatre Alfred-Jarry (1926–1930), där de producerade några av sina främsta pjäser. Vitracs båda pjäser Les Mystères de l'amour (1927) och Victor ou les Enfants au pouvoir (1928, svensk översättning och uppsättning 1968: Victor eller Barnen tar makten) förebådade absurdismens teater tjugo år senare. Cambridge guide to Theatre beskriver Les Mystères de l'amour som ett mästerverk av surrealistisk teater. Den betraktas nu som central inom 20-talets franska teater.

Roger Vitrac blev utesluten ur surrealismen 1928. Efter André Bretons publicering av Surrealismens andra manifest i december 1929, slöt Vitrac upp bakom Georges Bataille och medverkade tillsammans med många andra före detta surrealister i Batailles pamflett Un Cadavre (1930), vilken riktade sig mot Breton. Till historien hör att Breton 1924 hade initierat en offentlig rättegång med samma namn riktad mot den uppburne nobelpristagaren Anatole France. Från 1931 utforskade Roger Vitrac en mer burlesk dramatik, vilken ofta pendlar mellan boulevardkomedi och intim tragedi. Hans mångtematiska Coup de Trafalgar (1934) och Les Demoiselles Du Large (1938) möttes med ett visst erkännande, liksom hans mer slapstickartade pjäser som Le Loup-Garou (1939) och Le Sabre de mon père (1951).

Källor

Bra Böckers lexikon, 1981.

Externa länkar 
 Böcker av och om Roger Vitrac på svenska bibliotek. libris.kb.se

Dadaister
Surrealister
Franska dramatiker under 1900-talet
Franskspråkiga dramatiker
Franska poeter under 1900-talet
Franskspråkiga poeter
Personer från Lot
Födda 1899
Avlidna 1952
Män