kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Elizabeth Hartman

Elizabeth Hartman, född 23 december 1943 i Youngstown, Ohio, död 10 juni 1987 i Pittsburgh, Pennsylvania, var en amerikansk skådespelare, mest känd för sin roll som Selina D'Arcy i En strimma solsken för vilken hon Oscarsnominerades för bästa kvinnliga huvudroll.

Biografi

Hartman började skådespela när hon gick på high school, och vann Ohio Actress of the Year Award efter att ha spelat Laura i en skoluppsättning av Glasmenageriet. Hon studerade sedan på Carnegie Mellon University (samtidigt som hon spelade teater med Kenley Players under somrarna) och flyttade därefter till New York där hon fick en roll i den kortlivade pjäsen Everybody Out, The Castle Is Sinking. Rollen ledde till att MGM fick upp ögonen för henne; hon fick göra audition för regissören Guy Green och fick därefter rollen som blinda Selina i filmatiseringen av Elizabeth Katas roman Be Ready With Bells and Drums (En strimma solsken). För denna roll nominerades Hartman till en Oscar för bästa kvinnliga huvudroll och vann en Golden Globe för "Årets nya stjärna".

Efter genomslaget i En strimma solsken erbjöds Hartman enbart liknande roller som tvekande och nervös ung flicka, bland annat rollen som Joey i Gissa vem som kommer på middag. Hon tackade nej eftersom hon inte ville spela en till roll på temat "vit flicka möter svart man". Enligt hennes agent blev hon erbjuden upp emot 20 olika roller, varav alla var blinda, döva eller hade någon annan form av handikapp. Efter att ha tackat nej till flera roller började erbjudanden sina, och hon tackade ja till en roll i Sheriffen rensar stan eftersom hon behövde pengarna. 

Kort därefter började Hartman uppvisa symtom på mental ohälsa, vilket ledde till att hon blev intagen på mentalsjukhus 19 gånger. Hon gjorde sin sista insats som skådespelare 1982, då hon gjorde rösten till Fru Brisby i Don Bluths tecknade film Brisby och Nimhs hemlighet. Under 1987 blev Hartman alltmer deprimerad, och den 10 juni samma år begick hon självmord genom att hoppa ut från en fönster från sin lägenhet på femte våningen.

Filmografi

 (Tv-serie)

 
 (Tv-serie)
 
 (Tv-serie)
 (Tv-serie)
 (Tv-film)

 (röst)

Referenser

Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Amerikanska scenskådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Alumner från Carnegie Mellon University
Personer från Youngstown
Födda 1943
Avlidna 1987
Kvinnor
Sullivan, Indiana

Sullivan är administrativ huvudort i Sullivan County i Indiana. Orten har fått sitt namn efter militären Daniel Sullivan. Sullivan hade 4 249 invånare enligt 2010 års folkräkning.

Källor 

Orter i Indiana
Sullivan County, Indiana
Cecilia af Klercker

Cecilia Vilhelmina Sofia Adelaide Ingeborg Charlotta af Klercker, född Lewenhaupt den 31 augusti 1869 på Ericsberg i Stora Malms socken i Södermanland, död den 27 maj 1951 i Vadsbro församling, var en svensk hovfunktionär, memoarförfattare och översättare.

Biografi
Cecilia af Klercker var dotter till kammarherren, greve Charles Lewenhaupt och friherrinnan Sofia Bonde. Hon gifte sig första gången 1895 med kaptenen, friherre Henrik Vilhelm Falkenberg af Trystorp (1855–1901) och andra gången 1908 med kommendörkaptenen och kammarherren Adolf Göran af Klercker (1872–1958).

Cecilia af Klercker var statsfru hos drottning Victoria från 1908 (anställd 1903, då Victoria fortfarande var kronprinsessa). Hon beskrivs som en av drottningens mer omtyckta hovdamer och valdes ofta ut som ressällskap på hennes många utlandsresor, bland annat till Italien.

Verksamhet

Cecilia af Klercker är känd för sin verksamhet som författare och översättare. I memoaren Förgången glans – en drottnings statsfru berättar beskriver hon sitt liv och sin uppväxt i en högaristokratisk miljö och med en framskjuten ställning vid det svenska hovet. 

Hon är främst känd genom sin efter morbrodern Carl Carlson Bonde fortsatta översättning av drottning Hedvig Elisabet Charlottas dagbok, del 4–9 (1920–1942), en översättning som fick negativ kritik i sin samtid. Hon översatte även andra arbeten, av bland andra Guy de Maupassant och Jean Lucas-Dubreton, från franska till svenska.

Hon tilldelades Litteris et Artibus 1938.

Cecilia af Klercker finns representerad på Nationalmuseum i Stockholm och Sörmlands museum i Nyköping.

Galleri

Referenser

Vidare läsning

Externa länkar 
 Föreläsning om Cecilia af Klercker hos UR Samtiden

Svenska statsfruar
Representerade vid Nationalmuseum
Mottagare av Litteris et Artibus
Svenska memoarskrivare
Översättare från franska
Svenskspråkiga översättare
Svenska översättare under 1900-talet
Memoarskrivare under 1900-talet
Personer från Stora Malms socken
Cecilia
Cecilia
Födda 1869
Avlidna 1951
Kvinnor
Stig Ryberg

Karl Oskar Stig Ryberg, född 14 april 1917 i Eslöv, död 24 oktober 1989 i Arlöv, var en svensk målare, tecknare och skulptör.

Han var son till stationsförmannen CE Ryberg och Anna Lovisa Jonasson och från 1948 gift med fil. mag. Anne Kirstine Koch-Simonsen. Han studerade vid Edvin Ollers och Isaac Grünewalds målarskolor i Stockholm samt vid Det Kongelige Danske Kunstakademi i Köpenhamn 1950 därefter fortsatte han sina studier vid Académie de la Grande Chaumière i Paris. Han debuterade med en separatutställning i Köpenhamn 1950 och två år senare ställde han ut separat på De ungas salong i Stockholm. Han medverkade i samlingsutställningar arrangerade av Hörby konstförening och i utställningar med kristen konst i Småland och Skåne. Bland hans offentliga arbeten märks en porträttbyst i brons av professor Otto Rydbeck för Historiska museet i Lund, en träskulptur och vapenhusgaller för Härlövs kyrka i Skåne och offentliga mosaikarbeten på olika platser i landet, för Eslövs kyrka utförde han två glasmålningar i korets spetsbågefönster 1967 och för Husie kyrka en dopfunt. Hans konst består av ett mosaikartat kubistiskt måleri och glasfönsterkompositioner och dopfuntar. Som illustratör medverkade han med teckningar i Stockholms-Tidningen.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 559-560, Allhems Förlag, Malmö.
Svenska konstnärer, Biografisk handbok, Väbo förlag, 1987, sid 450. 

Svenska målare under 1900-talet
Män
Födda 1917
Avlidna 1989
Personer från Eslöv
Svenska tecknare under 1900-talet
Svenska skulptörer under 1900-talet
Annie Londonderry

Annie Londonderry, egentligen Anna Kopčovska, född cirka 1870 i Lettland, död 11 november 1947 i New York, var en entreprenör, idrottare och upptäcktsresande som år 1895 blev den första kvinnan som cyklade jorden runt.

Privatliv 
Annie Londonderry föddes i Lettland 1870, men flyttade till USA 1875. Hon blev amerikansk medborgare som fyra- eller femåring, och 1888 gifte hon sig med Simon "Max" Kopchovsky. Paret bodde i Boston, och fick tre barn. 

Det var ovanligt att en gift mor arbetade utanför hemmet, men Annie Londonderry arbetade med att sälja annonser för nyhetstidningar i Boston.

På cykel jorden runt 
Londonderry sägs ha gjort sin resa som en del av ett vad, att en kvinna kunde cykla jorden runt på mindre än 15 månader. 

Den 27 juni 1894 lämnade Londonderry Boston på en 20 kilo tung damcykel. Hon anlände i Chicago den 24 september, 10 kilo lättare och tveksam till att fortsätta. Men med stöd från Sterling Cycle Works, som gav henne en 10 kilo lättare herrcykel, bestämde hon sig för att fullfölja resan. Hon åkte med båt från New York till Frankrike, där hon hånades för sin klädsel och fastnade i ett byråkratiskt regelverk. Därefter cyklade hon från Paris till Marseille, där hon tog en båt igen. Hon genomförde korta cykelturer där båten stannade till, bland annat i Alexandria, Singapore, Hongkong och Shanghai. 

Den 9 mars 1895 seglade Londonderry från Yokohama i Japan och anlände till San Francisco den 23 mars. Därifrån cyklade hon vidare, genom Los Angeles, och vidare till El Paso. 

Utanför Gladbrook i Iowa bröt hon handleden när hon kraschade in i en klunga med grisar, och hon fick cykla den sista biten av resan med gipsad handled. 

Den 12 september 1985 anlände hon åter i Chicago. 

Londonderry finansierade sin jordenruntresa genom att göra reklam och hålla föredrag under rutten. Hon bytte namn i samband med resan, då hon hade ett sponsoravtal med dricksvattenföretaget Londonderry Lithia Spring Water Company. 

Det är inte helt klarlagt vad är sant om Londonderrys resa, och vilka delar som hittades på för att öka hennes chanser att tjäna pengar på resan. Hon påstod att hon låg på sjukhus och hostade blod i två dagar efter att ha slagits medvetslös i en olycka i Stockton. Men i själva verket höll hon en föreläsning i Mozart Hall i Stockton kvällen efter olyckan. 

Under föreläsningar i Frankrike presenterade hon sig som föräldralös, förmögen arvtagerska, medicinstudent vid Harvard, uppfinnare av en ny metod för stenografi och brorsdotter till en amerikansk senator. I USA berättade hon om hur hon jagade tiger i Indien tillsammans med tyska kungligheter, och hur hon kastades skottskadad i fängelse i Japan. 

Efter resan skrev hon om sina äventyr. En artikel i tidningen New York World från 20 oktober 1895 beskrev hennes resa som "the Most Extraordinary Journey Ever Undertaken by a Woman". Hon flyttade med sin familj till New York och fortsatte skriva för New York World under signaturen "The New Woman". I sin första artikel skrev hon:  ”Jag är en journalist och en ny kvinna, om denna term innebär att jag tror mig kunna göra vad som helst som en man kan göra.”

Referenser 

Kvinnor
Födda 1870
Avlidna 1947
Cyklister
Margaretta Riley

Margaretta Riley, född Hopper 4 maj 1804, död 16 juli 1899, var en brittisk botaniker. Hon var Englands första pteridologist av sitt kön. 

Hon var född i Nottingham och kom från en välbärgad familj. Hon gifte sig vid tjugoett års ålder med John Riley, förvaltare för familjen Montague i Papplewick nära Mansfield, där hon var bosatt hela sitt liv. Hon hade inga barn. 

Paret ägnade sig båda åt botaniska studier: maken valdes in i Bothanical Society of London 1838, och själv tros hon ha blivit medlem året därpå. Hon författade studien "On the British Genus Cystea", som 1839 lästes upp i akademien, och presenterade tillsammans med maken en monografi över studier av olika typer av plantor odlade sida vid sida. Paret fokuserade på studier av Ormbunksväxter. Hon avslutade sina vetenskapliga studier efter makens död 1846. 

 Verk 
 On growing ferns from seed, with suggestions upon their cultivations and preparing the speciments (1839)
 Polypodium Dryopteris and calcareum (1841)

Hon har fått en krater på Venus uppkallad efter sig.

Källor
 Mary R. S. Creese: Ladies in the Laboratory? American and British Women in Science, 1800-1900: A Survey of their Controbutions to Research, London 1998

Personer i Storbritannien under 1800-talet
Födda 1804
Kvinnor
Avlidna 1899
Botaniker under 1800-talet
Carl Eugen Ridderstople

Carl Eugen Ridderstople, född 13 juli 1858 i Stockholm, död 29 april 1940 i Stockholm, var en svensk stationsskrivare, målare och grafiker.

Han var son till kaptenen Carl Gustaf Ridderstople och Amanda Lundin. Ridderstople studerade vid Konstakademien i Stockholm 1877–1879 och studerade senare grafik vid Axel Tallbergs etsningskurs. Hans konst består av stadsbilder och landskapsmotiv.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 485-486, Allhems Förlag, Malmö. 

Svenska målare under 1800-talet
Svenska målare under 1900-talet
Män
Födda 1858
Avlidna 1940
Konstnärer från Stockholm
Svenska grafiker under 1800-talet
Svenska grafiker under 1900-talet
Alma Haag

Alma Ingeborg Haag, ursprungligen Svensson, född 27 november 1882 i Sparlösa församling, Skaraborgs län, död 7 april 1979 i Oscars församling, Stockholm
, var en svensk fotograf och en av landets första pressfotografer.

Biografi 
Haag var dotter till Per och Sofia Svensson och växte upp under knappa förhållanden tillsammans med tre bröder. 19 år gammal började Alma Haag arbeta på Runstedts fotoateljé på Wallingatan 13 i Stockholm. Där lärde hon sig allt från beredning av vätskor till att assistera vid fotografering. År 1902 började Alma Haag arbeta på Gegerfeldts grafiska och deras så kallade klichéanstalt, som hade till uppgift att omvandla fotografier till tryckbara bilder, bland annat för Dagens Nyheters räkning. 

1907 blev Gegerfeldts grafiska en del av Dagens Nyheters fasta verksamhet och flyttade in i DN-huset. Den nya klichéanstalten utgjorde även tidningens fotoredaktion. Samma år anställdes Haag som reprofotograf, retuschös och assistent åt Gustaf Wickman. När Gustaf Wickman inte hade tid skickades Haag ut på stan för att fotografera. 1910 dokumenterade hon Theodore Roosevelts besök i Stockholm. På första maj vandrade hon runt på Gärdet för att ta bilder av Hjalmar Branting och när kung Edvard VII av Storbritannien gästade Stockholm, stod hon i ett vindsfönster vid Tegelbacken för att få en riktigt bra bild av regenten och hans följe. År 1912 var hon även på plats vid August Strindbergs begravning och fotograferade händelsen för Dagens Nyheters räkning. 

Alma Haag samarbetade även med den legendariske journalisten Beyron Carlsson och fotograferade till dennes bok Hela Stockholm. I takt med att nya fotografer anställdes på Dagens Nyheter skickades Haag allt mer sällan ut på fotouppdrag. Istället avancerade hon och blev biträdande föreståndare för klichéavdelningen. Även som kvinnlig chef var hon något av en pionjär. År 1979 avled Alma Haag i lungödem och begravdes i Sparlösa.

Referenser 

Kvinnor
Födda 1882
Avlidna 1979
Svenska fotografer under 1900-talet
Svensk kvinnohistoria
Christopher Ruch

Christopher Ruch, född 1736 troligen i Köpenhamn, död 7 december 1804 i Köpenhamn, var en dansk guldsmed och emaljmålare.

Han var son till tobaksarbetaren Frantz Christophersen Ruch och Catharina Dorthe Gram och från 1790 gift med Cecilie Marie Svenningsen. Ruch gick först i guldsmedslära i Danmark men avbröt lärotiden för att åka till Hannover och Berlin för att studera emaljmålning. Efter återkomsten till Danmark arbetade han en tid som dekoratör för Louis Fournier i dennes porslinsfabrik. Vid sidan av sitt arbete målade han ett flertal miniatyrer på emalj. Han var 1766–1768 verksam vid Mariebergs porslinsfabrik där han målade fajans och porslin med äkta emaljfärg. Men hans huvudsakliga arbetsuppgift var att lära upp nya porslinsmålare vid fabriken. Ruch levde ett kringflackande liv och var periodvis bosatt i Västindien, England  och Ostindien innan han slutligen bosatte sig i Köpenhamn. Ruch finns representerad vid Frederiksborgs slott med en miniatyrmålning.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 546, Allhems Förlag, Malmö.

Danska konstnärer
Män
Födda 1736
Avlidna 1804
Konstnärer från Köpenhamn
Emmy Biberg

Emmy Mathilda Biberg, född 13 september 1876 i Stockholm, död 1962, var en svensk bokkonstnär, målare och tecknare.

Hon var dotter till grosshandlaren Erik Villhehad Biberg och Emelie Mathilda Andersson och från 1911 gift med ingenjören Nils Olof Söderlund. Biberg studerade vid Tekniska skolan i Stockholm där hon genomgick både den lägre och den högre avdelningen. När hon tilldelades ett stipendium från Kommerskollegium for hon på en längre tids studieresa till England, Nederländerna, Belgien, Tyskland, Danmark och Frankrike. Strax efter sekelskiftet arbetade hon tre år vid Zachriska tryckeriet i Göteborg. Hon var därefter anställd vid Centraltryckeriet i Stockholm 1904–1911 men i samband med sitt giftermål sa hon upp sig och bosatte sig tillsammans med sin man i London och bodde kvar där till andra världskrigets utbrott. Biberg var huvudsakligen verksam som bokkonstnär bland annat formgav och illustrerade lotteriupplagan av Strindbergs Mäster Olof, Skådespel i fem akter som trycktes i 100 numrerade exemplar 1909. Hon utförde även vinjetter och bokomslag för Svenska turistföreningens årsböcker 1904–1911. I sitt eget skapande målade hon blomster och fruktmotiv i akvarell.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del I sid 175, Allhems Förlag, Malmö.

Noter

Svenska målare under 1900-talet
Kvinnor
Födda 1876
Avlidna 1962
Konstnärer från Stockholm
Svenska tecknare under 1900-talet
Shana Moulton

Shana Moulton, född 17 juli 1976 i Oakhurst, Kalifornien, är en konstnär bosatt i New York som i sin konst undersöker samtidens jakt på lycka, hälsa och inre tillfredsställelse genom konsumtion. Hon är framförallt känd för filmsviten Whispering Pines som hon arbetat med i över 15 år där hon spelar karaktären Cynthia. I dessa filmer blandas en psykedelisk, eller surrealistiskt uttryck med humor, och de hämtar sin estetik från exempelvis reklam och barnprogram.

Biografi 
Shana Moulton växte upp i Oakhurst, Kalifornien. Hon gick på University of California, Berkeley och tog sin MFA vid Carnegie Mellon University. Hon har även studerat vid Skowhegan School of Painting and Sculpture och vid De Ateliers i Amsterdam, Nederländerna. Hon har varit artist-in-residence vid Harvestworks, New York (2008) och vid Lower Manhattan Cultural Council (2011), och hon har fått stipendier och medel från Experimental Television Center (2009), Foundation for Contemporary Arts (2009) och Harvestworks (2010). Idag är hon verksam i Brooklyn, New York.

Whispering Pines
Whispering Pines är en videoserie i tio delar som följer karaktären Cynthias jakt på lycka, hälsa och inre tillfredsställelse genom konsumtion. Moultons alter ego Cynthia omger sig med New Age-föremål, läkemedel, träningsredskap och skönhetsprodukter. Många föremål i filmerna är i sin tur skapade av Moulton. Moulton menar att Cynthia är en del av henne, "Det är jag själv när jag står i badrummet och oroar mig för att jag åldras; det är jag själv när jag tittar i modemagasin... Jag tänker inte ens på henne som en karaktär."

Noter 
Artikeln bygger på en översättning från engelskspråkiga wikipedias artikel Shana Moulton, läst 2017-03-08

Noter

Amerikanska konstnärer
Kvinnor
Födda 1976
Levande personer
Alumner från Carnegie Mellon University
Alumner från University of California, Berkeley
Lambert Ryckx

Lambert Ryckx, (Ricx, Rijchus, Ryck, Rycz. Ryxius, Ricz, Rychus) (Lambertus,Lambrecht) även kallad Mäster Lambrecht, född troligen på 1520-talet i Antwerpen, död efter 1572, var en nederländsk målare

Han var son till målaren Rijkaert Aertzone och Catharina Dierickx och från 1555 gift med Rogier van der Weydens sonsons sondotter Catharina. Han upptas under namnet Lambrecht Aertsen Rijckaertsone i Antwerpens målargille 1555 och förekommer även i andra handlingar i Antwerpen under namnet Robbesant. Det är sannolikt att han först studerade för sin far och dennes vän Frans Floris. Han kommer till Sverige 1557 där han i kungens tjänst uppbar ett halvt års lön med 350 mark och han omnämns i räntekammarböckerna fram till 1559. Han återfinns i Antwerpen 1561 där han enligt handlingarna har någon målarelev. Erik XIV kallade in honom till Stockholm 1564 för att utföra arbeten på Stockholms slott och på kungens önskemål även utbilda svenska målare. Tillsammans med Baptista van Uther målade han triumfportar som skulle användas vid Erik XIV och samarbetet leder till att de etablerar en gemensam målarverkstad i ett hus nära Storkyrkan. Under Johan III:s regering fortsatte Ryckx sitt arbete för hovet fram till 1572 då han ansöker om att få resa till Tyskland för att vårda sin hälsa. Det är troligt att han avled detta år i Antwerpen men det finns inga noteringar om detta. Av Ryckxs arbeten i Sverige har mesta gått till spillo, allt arbete han utförde på Svartsjö slott, som blev förstörda vid branden 1687 och många dekorationsmålningar var arbeten utförda som en edgångskaraktär inför festligheter. Ryckx finns representerad vid Nationalmuseum och Nordiska museet i Stockholm.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 560, Allhems Förlag, Malmö.
Svenska konstnärer, Biografisk handbok, Väbo förlag, 1987.

Noter

Representerade vid Nationalmuseum
Svenska konstnärer under 1500-talet
Nederländska konstnärer
Män
Födda okänt år
Avlidna 1572
Konstnärer från Antwerpen
Jacques Held Rigollet

Jacques Held Rigollet, född 23 januari 1927 i Paris, är en fransk-svensk målare, ciselör, formgivare och skulptör.

Han är son till juveleraren Louis Rigollet och Cécile Couturier och mellan 1953 och 1983 gift med Kristina Lindh. Rigollet utexaminerades från Collège Technique Boulle 1946 och företog därefter studieresor till Schweiz och Nederländerna. Han bosatte sig i Sverige i början av 1950-talet och blev svensk medborgare 1958. Under sin tid i Frankrike 1946–1950 medverkade han i ett flertal samlingsutställningar med bildkonst och skulpturer. Separat ställde han ut med ciselerade arbeten i Paris 1946. Som juvelformgivare har han medverkat i W.A. Bolins utställningar i Stockholm sedan 1951 och han har medverkat i smyckeutställningar på Liljevalchs konsthall. Hans konst består av porträtt, landskap och abstrakta kompositioner samt mindre skulpturer och reliefer i lera samt smycken.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 487, Allhems Förlag, Malmö.

Svenska målare under 1900-talet
Män
Födda 1927
Levande personer
Konstnärer från Paris
Svenska ciselörer
Svenska skulptörer under 1900-talet
Svenska formgivare
Svenska konsthantverkare under 1900-talet
Mary McLeod Bethune

Mary McLeod Bethune, född 10 juli 1875 i Mayesville, South Carolina, död 18 maj 1955, var en amerikansk pedagog, statskvinna, filantrop och medborgarrättsaktivist.

Biografi
Mary McLeod Bethune växte upp i fattigdom med 16 syskon och föräldrar som var före detta slavar.  Hon var det enda barnet som fick gå i skola. En skola öppnades för afro-amerikanska barn, där Bethune studerade. Hon fick sedan ett stipendium för att gå på Scotia Seminary (numera Barber-Scotia College), en skola för flickor i Concord, North Carolina. År 1893 avslutade Bethune sin utbildning på Scotia Seminary och två år senare var hon färdigutbildad.

Efter examen flyttade Mary McLeod Bethune tillbaka till South Carolina. Hennes tro på att undervisning var det bästa vapnet emot rasism gjorde att hon grundade Daytona Normal and Institute for Negro girls (som senare blev Bethune-Cookman College). Denna skola var en av få platser där afro-amerikaner kunde få en examen. År 1925 blev det en skola för både flickor och pojkar. Bethune var rektor på skolan år 1942 och sedan en gång till år 1946.

Mary McLeod Bethune ägnade sig även åt aktivism. Hon var med som ledare för organisationen Florida chapter of the National Association of Colored Women i flera år. Åren 1924-1928 var hon nationell ledare för organisationen. År 1935 grundade hon National Council of Negro Women, vars ledare hon var 1935-1949. År 1936 blev Bethune den högst rankade afro-amerikanska kvinnan inom den amerikanska staten. Den dåvarande presidenten Franklin Roosevelt utnämnde henne till styresman för Negro Affairs of the National Youth Administration, vilket hon fortsatte att vara fram tills år 1944. År 1937 anordnade Bethune en konferens för Problems of the Negro and Negro Youth, där hon uppmanade till att stoppa diskriminering och lynchningar.

Mary McLeod Bethune arbetade för och gav råd till ett antal presidenter. Bland annat bjöd president Calvin Coolidge in henne att delta i en konferens för barns välfärd. Åt president Herbert Hoover satt hon i ett utskott för barns hälsa.

Mary McLeod Bethune ägnade en stor del av sitt liv åt kampen för afro-amerikanska rättigheter. Hon flyttade till Washington DC år 1943 och bodde där ett antal år. Tidigt under 1950-talet blev hon utsedd av president Harry Truman för att styra över ett utskott för national säkerhet.

Referenser

Externa länkar

Kvinnor
Födda 1875
Avlidna 1955
Amerikanska pedagoger
Album graecum

Album graecum syftar på ett under medeltiden, ur djurvärlden hämtat, läkemedel, som användes inom medicinen ända till in på 1700-talet.

Album graecum utgjordes av de torra, genom sin rikedom på kalciumföreningar vita hundexkrementer, som uttöms då hundar utfodrats med benknotor.

Drogen, ofta blandad med honung, användes till att ”rengöra”, främst vid inflammationer i halsen. Den kunde också användas kutant på plåster för att stänga och läka sår.

Källor

Svensk Uppslagsbok, Band 1, 1947-1955. (spalt 499)

Medicin
Medeltiden
Paul Graham

Paul Graham kan avse:

 Paul Graham (fotograf) (född 1956), brittisk fotograf
 Paul Graham (programmerare) (född 1964), brittiskfödd amerikansk programmerare