kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Håret flätas

Håret flätas () är ett motiv av den norske konstnären Christian Krohg som förekommer i två målade versioner. Båda oljemålningarna är sannolikt från 1888, där den större ingår i samlingarna på Nasjonalmuseet for kunst, arkitektur og design i Oslo. Den mindre versionen är utställd på Skagens Museum. 

Målningen porträtterar fiskarhustrun Tine Gaihede med äldsta dottern Maren. Krogh målade familjen Gaihedes vardagsliv i Skagen ett flertal gånger, bland annat i Sovande mor (1883). Han besökte Skagen för första gången 1879 och återkom flera somrar under 1880-talet för att besöka konstnärskollegorna Anna Ancher, Michael Ancher och Peder Severin Krøyer (Skagenmålarna).  

Krohg hade en blick för nära relationer och scener ur familjelivet utgör ett återkommande motiv i hans konst. Den avskalade interiören i Håret flätas, närheten till personerna och det lätta, ljusa färganslaget förlänar en till synes snabbt fångad ögonblicksbild en inre rymd av harmoni och tidlöshet.

Källor 
Kunstindeks Danmark
Nasjonalmuseets webbplats

Målningar 1888
Målningar av Christian Krohg
Målningar med motiv från Skagen
Genremålningar
Målningar på Nasjonalgalleriet
Målningar på Skagens Museum
Julia Stadius

Julia Stadius, född Tavaststjerna 11 januari 1844 i Sankt Petersburg, död 22 december 1929 i Helsingfors, var en finländsk författare och samhällsaktivist. 

Julia Stadius var dotter Carl Johan Tavaststjerna och Hilda Maria, född Tavaststjerna. Fadern arbetade som lärare vid kadettkåren i Sankt Petersburg. År 1850 flyttade familjen till Helsingfors, där fadern fick tjänst som polismästare.  

År 1866 gifte sig Julia Stadius med sin kusin, statsrådet Alfred Stadius (1840–1900). Paret fick sönerna Thure Valter Stadius (1869–1934) och Uno Stadius (1871–1936). 

Julia Stadius skrev bland annat barnlitteratur och poesi som publicerades i Nya Pressen och Finsk Tidskrift. Hon var redaktör för Sylvias Majblad: djurskyddstidning för skolungdom. Hon var även starkt engagerad i dövas rättigheter och samhälleliga ställning. Under 1890-talet blev familjen Stadius vardagsrum i Helsingfors en mötesplats för döva och samhälleligt engagerade och tillsammans med Albert Tallroth, Julius Hirn och sonen Thure Valter Stadius grundade hon Helsingfors Dövas Förening 1895. Hon var även med om att grunda Finlands Dövas Förbund och hon fungerade som redaktör för Tidskrift för dövstumma.

Bibliografi 
 Sylvias Majblad : djurskyddstidning för skolungdom: sylviaföreningens organ, redaktion: Julia Stadius. Tavastehus 1901
 Ungdomens Majblad, red. af Julia Stadius. Helsingfors 1901
 "Rättvisa mot alla": några ord om Sylviaföreningen. Sylviaföreningen, Helsingfors 1906
 Trollen och sagorna 1: Prinsessan till Björkeberga. Helios, Helsingfors 1907
 Finlands Döfstumsförbunds uppkomst och värksamhet åren 1900-1908. Helsingfors 1908
 Tankar, intryck, hågkomster upptecknade till minne av HDF:s 20-årsdag den 12 februari 1915: Helsingfors Dövstumförening 1895-1915. Helsingfors Dövstumförening, Helsingfors 1915
 Drömmarnas ö och andra sagor. Fram, Vasa 1918
 Martin Luther : till 400-års jubileet år 1917. Finlands dövstumförbunds skrifter 4. Helsingfors 1918
 Till Zachris Topelius' 100-års jubileum den 14 januari 1918: spridda drag ur hans liv. Finlands dövstumförbunds skrifter 5. Helsingfors 1918
 Mor Lisas sorgebarn: en berättelse om en finsk dövstum gosse. P. Alfr. Persons förlag, Uppsala 1919, 1922, 1926, 1928
 Prinsessan Odåga. Fram, Vasa 1919, J. A. Lindblad, Uppsala 1924

Källor 
 Släkten Stadius, text på Dövas museums webbplats

Externa länkar 
 Julia Stadius och Hilda Maria Tavaststjernas memoarer vid Svenska litteratursällskapet i Finland

Födda 1844
Avlidna 1929
Kvinnor
Finländska författare
Författare från Sankt Petersburg
Hege Kristine Kvitsand

Hege Kristine Lund Kvitsand född 14 juni 1973 i Trondheim är en norsk tidigare handbollsspelare.

Karriär

Klubblagsspel 
Hon spelade  vid sitt genombrott för Sjetne IL. Med Sjetne blev hon slutspelsmästare säsongen 1993. Hon spelade sedan för Bækkelagets SK och  blev norsk mästare (=vann norska cupen) 1994 och 1997,  blev seriemästare 1995 (tog hem norska titeln), slutspelsmästare 1994 och fick uppleva en finalförlust i europacupen 1995. Kvitsand utsågs till årets damspelare säsongen 1995. Hon var proffs i  GOG i Odense i Danmark säsongen 1997/98. Hon återvände sedan till Trondheim och spelade för  Byåsen IL. Avslutade karriären för Sjetne IL och sist Malvik IL, en lokal klubb i Trondheim.

Landslagsspel 
Hege Kristine Kvitsand har flera  meriter med Norges handbollslandslag för damer : VM-silver 1997 i Österrike/Ungern, VM-brons 1993 i Norge och EM-brons 1994 i Tyskland. Under åren 1991 till 1997 spelade hon146 landskamper och gjorde 197 måli landslaget.Hon deltog också för Norge under OS i Atlanta i 1996 där Norge blev placerade som fyra. .

Privatliv 
Hon är utbildad statsauktoriserad revisor och jobbar som ekonomichef i Viking Venture i Trondheim.

Referenser

Externa länkar 

Kvinnor
Födda 1973
Levande personer
Norska handbollsspelare
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1996 från Norge
Tävlande i handboll vid olympiska sommarspelen 1996
13 Ceti

13 Ceti, eller BU Ceti, är en trippelstjärna och eruptiv variabel av RS Canum Venaticorum-typ (RS) i stjärnbilden Valfisken. 

13 Ceti varierar mellan visuell magnitud +3,86 och 3,96 utan någon fastställd periodicitet. Den befinner sig på ett avstånd av ungefär 70 ljusår.

Referenser 

Stjärnbilden Valfisken
Huvudseriestjärnor klass F
Huvudseriestjärnor klass G
RS Canum Venaticorum-variabler
Trippelstjärnor
Flamsteedobjekt
HR-objekt
HD-objekt
Glieseobjekt
33 Ceti

33 Ceti är en misstänkt långsam irreguljär variabel av LB-typ (LB:) i stjärnbilden Valfisken. 

33 Ceti varierar mellan fotografisk magnitud +7,1 och 9,0 utan någon fastställd periodicitet. Den befinner sig på ett avstånd av ungefär 770 ljusår.

Referenser 

Stjärnbilden Valfisken
Orangea jättar
Långsamma irreguljära variabler
Flamsteedobjekt
HR-objekt
HD-objekt
Castel Porziano

Castel Porziano är Roms tjugonionde zon och har beteckningen Z. XXIX. Zonen Castel Porziano bildades år 1961.

Kyrkobyggnader
 Santa Maria del Soccorso e San Filippo Neri a Castelporziano

Arkeologiska lokaler
 Villa di Grotte di Piastra
 Villa di Publio Terenzio
 Villa del Discobolo

Övrigt
 Casali di Capo Cotto
 Castello e Borgo di Castelporziano
 Riserva statale della Tenuta presidenziale di Castelporziano
 Riserva naturale di Decima-Malafede
 Museo Storico archeologico

Bilder

Källor

Noter

Webbkällor

Externa länkar

 
Bildanden 1961
Y-tog

Y-tog, eller Lynette, är beteckningen på en tågtyp som tillverkats av Waggonfabrik Uerdingen i Tyskland till privata danska järnvägar och till DSB mellan 1965 och 1984. De ersatte de privata järnvägarnas äldre rälsbussar respektive de sista av DSB:s Littera MO-motorvagnar. Per 2018 används Y-tog endast på Lemvigbanen, medan de på övriga järnvägslinjer ersatts med tåg av typerna Alstom LINT 41 eller Siemens Desiro.

Namnet Y-tog kommer från dess littera, vilket på de privata järnvägarna alla börjar med "Y". Namnet Lynette är en ordlek på "lyntog" ("blixttåg"), som DSB 1963 hade fått nya av typen littera MA.

Y-tog kan, till skillnad från de rälsbussar som de ersatte på de privata järnvägarna, kopplas samman med en eller flera mellanvagnar.

Bildgalleri

Referenser
Denna artikel är baserad på artikeln Y-tog på danskspråkiga Wikipedia.

Externa länkar 

Danska motorvagnar
Dallëndyshe

Dallëndyshe är ett kvinnonamn av albanskan dallëndyshe ’svala.’

Referenser

Noter

Albanska namn
Darvin

Darvin, mansnamn, albansk form av det engelska namnet Darwin.

Referenser

Noter

Albanska namn
Anna Asp (skådespelare)

Anna Maja Asp, född 30 juli 1984 i Svedala församling i Malmöhus län, är en svensk skådespelare, musiker och sångerska.

Biografi 
Asp växte upp i Svedala, utanför Malmö. Hon gick programmet Estetisk musik på Heleneholms gymnasium  i Malmö. 

Hon gick teaterlinjen 2005–2007 på Fridhems folkhögskola och sedan Teaterhögskolan i Stockholm 2010–2013.

Asp har sedan 2015 en återkommande roll som kriminalpolisen Jenny Bodén i Beckfilmerna.

Åren 2015–2016 har hon medverkat i teater- och musikteateruppsättningar som "Befrielsefronten" och "Boxaren" på Örebro länsteater. Hon medverkade även i "Jakten på den största skatten", på Teater JaLaDa 2016. 

Åren 2018–2019 har hon medverkat  i "Fulet" och "Pudlar och Pommes" på Teater 23.

Asp fick 2013 pris för "bästa skådespelare" på Skånes filmfestival, för sin rollprestation i kortfilmen "Julias mamma" av Carl Moberg.

Filmografi 

 (kortfilm)

: Du vill inte nå fram till ditt mål (musikvideo)

Referenser

Externa länkar 
Anna Asps webbplats

Svenska skådespelare under 2000-talet
Födda 1984
Levande personer
Kvinnor
John Sandwall

John Anders Gunnar Sandwall, född 26 december 1917 i Åseda, död 17 februari 1980 i Oravais i Finland, var en svensk värjfäktare.  

Sandwall blev svensk lagmästare i värja 1949 med Vaxholmsklubben KA1 IF, svensk mästare individuellt i värja 1955 och deltog i olympiska sommarspelen i Melbourne i Australien året därpå. I världsmästerskapen i fäktning 1962 i Buenos Aires i Argentina blev han silvermedaljör.

Källor

Noter 

Svenska fäktare
Svenska mästare i fäktning
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1956 från Sverige
Tävlande i fäktning vid olympiska sommarspelen 1956
Födda 1917
Avlidna 1980
Män
2 Ceti

2 Ceti, som är stjärnans Flamsteed-beteckning, är en ensam stjärna belägen i den västra delen av stjärnbilden Valfisken. Den har en skenbar magnitud på 4,48 och är synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 12,0 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 272 ljusår (ca 83 parsek) från solen. Den rör sig bort från solen med en heliocentrisk radialhastighet på ca 8 km/s.

Egenskaper
2 Ceti är en blå till vit underjättestjärna av spektralklass B9 IVn, som har ”diffusa” absorptionslinjer i spektret på grund av snabb rotation. Den har en massa som är ca 2,7 solmassor, en radie som är ca 2,8 solradier och utsänder från dess fotosfär ca 120 gånger mera energi än solen vid en effektiv temperatur av ca 11 400 K.

2 Ceti uppskattas ha en rotation av 116 till 237 km/s, och denna höga rotationshastighet ger stjärnan en ekvatorialradie som är 12 procent större än den polära radien. Ett överskott av infraröd strålning med en våglängd på 18 μm har observerats runt stjärnan av Akarisatelliten, vilket tyder på att den har ett omgivande stoftskiva.

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/2ceti

		
Stjärnbilden Valfisken
Flamsteedobjekt
HR-objekt
HD-objekt
Blå-vita underjättar
Lokstallet i Sala

Lokstallet i Sala är en byggnad och ett järnvägsmuseum i Sala. Lokstallet används numera av Stockholms kultursällskap för ånga och järnväg (SKÅJ).

Sala lokstall byggdes 1900–1901 för Sala–Gysinge–Gävle järnväg av byggmästaren Oskar Karlsson i Sala. Järnvägsbolaget gick i konkurs 1913, men rekonstruerades. Det utarrenderade 1915-1918 järnvägen till Stockholm-Västerås-Bergslagens Järnvägar. År 1937 övertogs företaget av Statens Järnvägar. Persontrafiken upphörde 1964 och det sista godståget gick mellan Sala och Köpalla i juni 1995. Samma år revs den sista biten av rälsen.

SKÅJ köpte lokstallet 1982 och har där en del av sina samlingar av ånglok, elektriska lok och andra järnvägsfordon.

Järnvägsfordon (2004)
 Nohab ånglok litt E10 från 1947
 Nohab ånglok litt B från 1943
 Asea malmlok litt Mg från 1944
 Asea ellok litt D
 Asea ellok litt F från 1949
 Asea motor­vagnståg litt X5 från 1948
 Omfor­mar­tåg­sätt
 1930- och 1940-talsperson­vagnar

Se även
Lokstallet i Krylbo

Källor
Sala-Gysinge-Gävle Järnväg på webbplatsen "Cykla banvall"
Sala lokstall på SKÅJ:s webbplats
Om Sala lokstall på Kulturarv Västmanlands webbplats

Noter

Externa länkar
Bilder från Salas bangårdsområde i dokument om industriinventering i april 1999

Lokstallar
Museiföreningar
Järnvägsmuseer i Sverige
Byggnader och anläggningar i Sala
Silverskorv

Silverskorv är en svampsjukdom på potatis (Solanum tuberosum) som orsakas av svampen Helminthosporium solani. Symptomen uppkommer först vid lagring av potatis och visas som silvergrå fläckar. Silverskorv är inte farligt för människan utan är ett kvalitetsproblem för odlaren, speciellt om potatisen ska lagras under en längre period.

Biologi och symptom 
Helminthosporium solani' är en svampart som beskrevs av Durieu & Mont. 1849. Helminthosporium solani ingår i släktet Helminthosporium och familjen Massarinaceae.   Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Helminthosporium solani sprids med utsädespotatis och infektionen sker under vegetationsperioden. Svampen kan finnas kvar i jorden ett år efter angripen gröda. Det är vid lagring som de karakteristiska silvergrå fläckarna uppkommer och det är i dessa fläckar som sklerotierna bildas. Utvecklingen sker om temperaturen och luftfuktigheten är hög, runt 20 C. De karaktäristiska silvergrå fläckarna uppkommer när svampen löser upp det yttersta cellagret i potatisskalet. Vid infektering kan potatisknölen förlora vatten och skrumpna.

Åtgärder 
Det är viktigt med god ventilation vid lagring. Detta gör att utvecklingen av silverskorv hämmas då potatisen snabbt torkar upp. Det är även viktigt med silverskorvsfritt utsäde och sortval. De flesta svenska sorter kan angripas men det finns sortskillnader. Vid väldränerade lätta jordar har det visat sig att angripsrisken är mindre än vid vattenhållande tyngre jordar.

Referenser 

Växtsjukdomar
Sporsäcksvampar
solani
Lone Praesto Nordström

Lone Praesto Nordström, född 21 augusti 1997, är en svensk fotomodell som har jobbat för märken som Ralph Lauren, Philipp Plein och Acne Studios. Hon har även setts på omslagen för Vogue, Elle med mera. Lone Praesto Norström är född i Sverige men uppvuxen i Förenade Arabemiraten. År 2009 flyttade hon tillbaka till Sverige där hon 3 år senare (2012) tecknade kontrakt med den svenska modellagenturen MIKAS Stockholm. Nu har hon kontrakt med en av de största modellagenturerna i New York, Next Model Management.

Karriär 
Lone Praesto Nordström blev för första gången tillfrågad om kontrakt med den svenska modellagenturen MIKAS när hon var 12 år gammal (2012), men tackade då nej. 6 månader senare fick hon förfrågan igen av samma scout och tackade ja till erbjudandet, hon hamnade då på deras New Face-sida. Hon jobbade sedan som modell parallellt med att hon slutförde sina studier i Stockholm. Efter sin examen har hon jobbat heltid som modell och flyttade till New York år 2016. Sedan dess har hon haft kontrakt med en av de främsta agenturerna i New York, NEXT Model Management.

Referenser
 Lone Praesto Nordström , models.
 Lone Praesto Nordström , Fashion Model Directory (FMD).
 "Stjärnmodellen Lone Praesto Nordström, 22, finns med på listan över de svenskar under 40 som tjänar mest" , Expressen

Noter

Kvinnor
Födda 1997
Levande personer
Svenska fotomodeller
Personer från Stockholm
37 Ceti

37 Ceti är en misstänkt variabel i stjärnbilden Valfisken. 

37 Ceti varierar mellan visuell magnitud +4,99 och 5,17 utan någon fastställd periodicitet. Den befinner sig på ett avstånd av ungefär 75 ljusår.

Referenser 

Stjärnbilden Valfisken
Huvudseriestjärnor klass F
Misstänkta variabler
Flamsteedobjekt
HR-objekt
HD-objekt
Glieseobjekt
Torvgårda

Torvgårda är en by i Munka-Ljungby socken i Ängelholms kommun i Skåne län belägen nordost om Munka-Ljungby på gränsen till Tåssjö socken. 

Torvgårda hörde på 1500-talet till Herrevads kloster, men fanns 1560 med bland de omkring 15 gårdar i Munka-Ljungby socken som Mogens Krabbe till Vegeholm bytte till sig av den danska kronan och som blev grunden till Skillinge. År 1624 omtalades Torvgårda som en gård och år 1700 fanns två arrendatorer i Torvgårda.

År 1819 bestod byn av två gårdar om 3/16 mantal vardera samt torpen Jassy, Hässlehus och Torvgårdahus. På 1820-talet friköptes de båda huvudgårdarna av Sjunne Persson, som tidigare hade arrenderat Ågård av Skillinge. Även torpen såldes av säteriet och blev egna gårdar.

År 1850 bestod Torvgårda av 5 gårdar, på 1930-talet av 13 jordbruksfastigheter och 2 andra fastigheter, och år 1999 av 27 bebyggda och 17 obebyggda fastigheter.

Referenser

Noter

Orter i Ängelholms kommun
39 Ceti

39 Ceti, eller AY Ceti, är en eruptiv variabel av RS Canum Venaticorum-typ (RS) i stjärnbilden Valfisken. 

39 Ceti varierar mellan visuell magnitud +5,33 och 5,58 med en period av 76,5 dygn. Den befinner sig på ett avstånd av ungefär 265 ljusår.

Referenser 

Stjärnbilden Valfisken
Gula jättar
Dubbelstjärnor
RS Canum Venaticorum-variabler
Flamsteedobjekt
HR-objekt
HD-objekt
Beautiful Boy

Beautiful Boy är en amerikansk biografisk dramafilm från 2018 i regi av Felix van Groeningen. Den hade premiär på Toronto International Film Festival 7 september 2018. Filmen är baserad på memoarerna Beautiful Boy: A Father's Journey Through His Son's Addiction av David Sheff och Tweak: Growing Up on Methamphetamines av Nic Sheff.

Handling 
Filmen skildrar David Sheff i hans försök att hjälpa sin son Nic, som vid 18 års ålder blivit beroende av metamfetamin.

Rollista (i urval) 
 Steve Carell - David Sheff
 Timothée Chalamet - Nicholas "Nic" Sheff
 Jack Dylan Grazer - 12-åriga Nic Sheff
 Zachary Rifkin - 8-åriga Nic Sheff
 Kue Lawrence - 4-åriga-6-åriga Nic Sheff
 Maura Tierney - Karen Barbour-Sheff
 Amy Ryan - Vicki Sheff
 Christian Convery - Jasper 
 Oakley Bull - Daisy

Priser och nomineringar (i urval) 
2018 vann Felix van Groeningen pris på Hollywood Film Awards för sin regi, och Timothée Chalamet vann pris för sin roll som Nic Sheff.
2019 blev Timothée Chalamet nominerad till en Golden Globe för bästa manliga biroll. Filmen blev även bland annat nominerad för pris på Toronto International Film Festival och British Academy Film Awards.

Referenser 

Amerikanska dramafilmer
Amerikanska filmer 2018
Engelskspråkiga filmer
Wiener Punch-Lieder

Wiener Punch-Lieder, op. 131, är en vals av Johann Strauss den yngre. Den spelades första gången den 7 februari 1853 i Wien.

Historia
Johann Strauss den yngre kombinerade ett till synes oändligt flöde av musikaliska idéer med en avundsvärd orkestreringsförmåga. I sin familjebiografi "Erinnering" (1906) skrev brodern Eduard Strauss: "Han [Johann] var den snabbaste i instrumentering. Exempelvis till en välgörenhetskonsert planerad till karnevalsmåndagen [7 februari 1853] i Zum Sperl behövde han endast två dagar till att orkestrera en vals, komplett med inledning och coda. Valsen 'Punschlieder' var tillägnad Moritz Gottlieb Saphir, utgivaren av tidskriften 'Der Humorist'. Arbetstiden var endast fyra timmar första dagen och fem timmar andra dagen. Utan tvekan en remarkabel mental och fysisk prestation, med tanke på att valsen då bestod av fem avdelningar (varje hade två delar) och en lång coda".

Saphirs tidskrift Der Humorist publicerades emellanåt med bilagan Wiener Punsch. När valsen gavs ut ändrade Strauss förläggare Carl Haslinger titeln på valsen så den skulle syfta på den brittiska satirtidskriften Punch, som då var mycket populär i Wien. Även på klaverutdragets framsida återfinns tidskriftens anarkistiska handdocka Mr. Punch.

Om valsen
Speltiden är ca 8 minuter och 2 sekunder plus minus några sekunder beroende på dirigentens musikaliska tolkning.

Weblänkar 
 Wiener Punch-Lieder i Naxos-utgåvan.

Litteratur 
 Peter Kemp: Die Familie Strauss: Geschichte einer Musikerdynastie. Heyne Biographien, , s. 115.

Referenser

Noter

Valser av Johann Strauss den yngre
Misha Latuhihin

Misha Jonas Emanuel Latuhihin, född 26 december 1970 i Nijmegen, är en nederländsk volleybollspelare.
Latuhihin blev olympisk guldmedaljör i volleyboll vid sommarspelen 1996 i Atlanta.

Källor 

Nederländska landslagsspelare i volleyboll (herrar)
Nederländska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1996
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1996 från Nederländerna
Tävlande i volleyboll vid olympiska sommarspelen 1996
Volleybollspelare i VC Geldrop
Volleybollspelare i VC Nesselande
Volleybollspelare i Brevok Breda
Volleybollspelare i VC Helios Zonhoven
Volleybollspelare i Brabo Antwerp
Volleybollspelare i 4 Torri 1947 Pallavolo Ferrara
Födda 1970
Levande personer
Män
Lista över rollfigurer i Den mörka materian och Boken om stoft

En lista över de viktigaste rollfigurerna i Den mörka materian och Boken om stoft.

Huvudpersoner

Lyra Belacqua 
Lyra Belacqua är en ung flicka som lever i ett universum parallellt med vår egen, uppvuxen på Jordan College, Oxford. Hon är dotter till lord Asriel och Marisa Coulter. Hennes daimon heter Pantalaimon. I filmen Guldkompassen spelas Lyra av Dakota Blue Richards. I His Dark Materials spelas Lyra av Dafne Keen.

Will Parry 
Will Parry är son till John Parry, en upptäcktsresande, och Elaine Parry. Han medverkar i Den skarpa eggen och Bärnstenskikaren.

Lord Asriel 
Lord Asriel är far till Lyra. Hans daimon är en snöleopard som heter Stelmaria. I filmen spelas han av Daniel Craig.

Marisa Coulter 
Marisa Coulter (Mrs Coulter) är mor till Lyra och en medlem av Magisteriet. Hennes daimon är en guldfärgad apa. I filmen spelas hon av Nicole Kidman.

Iorek Byrnison 
Iorek Byrnison är en pansarbjörn och kung över björnarna. I filmen har Ian McKellen lånat ut sin röst.

Övriga personer

John Faa 
John Faa är ledaren över zyjenarna och medverkar i Guldkompassen och Bärnstenskikaren. Hans daimon är en svartkråka. I filmen spelas han av Jim Carter.

Farder Coram 
Farder Coram är en av zyjenarna och god vän till John Faa. I böckerna är hans daimon en stor guldbrun katt som heter Sophonax, medan i filmen är den en ökenlo. Han spelas av Tom Courtenay.

Serafina Pekkala 
Serafina Pekkala är drottning över häxorna och kommer från Enare, Finland. Hon medverkar i Guldkompassen och Bärnstenskikaren. Hennes daimon är en stor grå gås som heter Kaisa. I filmen spelas hon av Eva Green.

Lee Scoresby  
Lee Scoresby är en aeronaut och god vän till Iorek Byrnison. Hans daimon är en polarhare som heter Hester. I filmen spelas han av Sam Elliott.

Ma Costa 
Ma Costa är en av zyjenarna vars son blir fångad av Slukarna. Hon får hjälp av Lyra att finna honom.

Roger Parslow 
Roger Parslow är en av Lyra vänner, dennes familj arbetar på Jordan College. Han är en av de som blir fångad av Slukarna. Rogers daimon heter Salcilia.

Billy Costa 
Billy Costa är son till Ma Costa. Hans daimon heter Ratter som är en råtta.

Referenser 

Den mörka materian
Fiktiva figurer
Listor över rollfigurer
Boken om stoft

Boken om stoft (originaltitel: The Book of Dust) är en planerad fantasytrilogi av den brittiske författaren Philip Pullman. 

Första boken Lyras färd (2018) (originaltitel: La Belle Sauvage, 2017) utspelar sig 12 år före Pullmans fantasytrilogi Den mörka materian. 

Andra boken Det hemliga riket (2020) (originaltitel: The Secret Commonwealth, 2019) utspelar sig efter Den mörka materian, då Lyra är 20 år.

Referenser

Externa länkar 
 Philip Pullman officiell webbplats

Bokserier
Brittisk barnlitteratur
Brittisk fantasylitteratur
Engelskspråkig skönlitteratur
Den mörka materian
Luftfart i skönlitteratur
Science fiction-böcker
Mus (ätt)

Mus var en medeltida svensk frälseätt, som i sitt vapen förde en mus på ett bord.

Kung Erik Erikssons stallare hette Brynulf Mus, känd från sitt sigill med omskriften [SIGILL] VM BR[Y]NVLFI MVRIS, samt med en bild av en mus på ett bord (utan sköld), sigillet hör till ett diplom av 1222-1230, däri han dock blott kallar sig Brynnulfus stabularius. Han var troligen medlem av det råd som 1222–1229 styrde Sverige istället för den omyndige kungen Erik Eriksson.

Huruvida väpnaren Jösse Mus, som nämnes i ett brev från Söderköping 1376, hörde till samma släkt är okänt

Enligt Sofie Adlersparre i Antikvarisk tidskrift för Sverige nämns i källorna en Johannes Mus, gift med Ulfhild, dotter till lagman Magnus Bengtsson (Bjälboätten) och syster till hans son och efterträdare, lagmannen Bengt Magnusson (Bjälboättens lagmansgren), båda lagmän i Östergötland. Hon hade ett nära identiskt godsinnehav som senare Rörik Birgersson och hans söner. Hon var senare gift med  Birger Filipsson (Aspenäsätten).  

En dansk medeltida ätt Mus, som även förekommer i SRAP, förde ett helt annat vapen.

Källor

Referenser

Medeltida svenska ätter