kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Hartelbarriären

Hartelbarriären (nederländska: Hartelkering) är en översvämningsbarriär nära Spijkenisse i västra Zuid-Hollandi Nederländerna. Barriären kan stängas vid hotande översvämningar från Nordsjön och utgör en del av Deltawerken och invigdes 1997.

Geografi
Barriären sträcker sig över kanalen Hartelkanalen inom hamnområdet Europoort kort efter sammanflödet med floden Oude Maas mellan kommunerna Spijkenisse och området Botlek.
Barriären är del av "Europoortkering" tillsammans med Maeslantbarriären nordväst om Hartelbarriären.

Konstruktionen
Barriären löper genom kanalen och utgörs av två elipsformade stålportar. Portdörrarna har en längd om cirka 49 meter respktive 98 meter och hänger ca 14 meter över vattenytan (NAP) i viloläge. Vid stängning sänks portarna vertikalt och ligger då cirka 3 meter över NAP.

Portdörrarna är placerade mellan 4 cirka 35 meter höga betongtorn. Det finns inga slussar i barriären, när portarna är stängda kan fartyg inte passera. Anläggningen aktiveras genom ett automatiserad datorsystem (Beslis en Ondersteunend Systeem / BOS).

Den ca 1000 meter långa bron Hartelbrug leder över barriären och förbinder Spijkenisse med området Botlek.

Historia
Första spadtaget gjordes 1991. Barriären invigdes 1997.

2007 användes barriären för första gången i skyddssyfte mot en stormflod.

Referenser

Externa länkar
 
 Om Deltawerkens översvämningsbarriärer
 Karta över Deltawerken

Väg- och vattenbyggnad
Översvämningsskydd i Nederländerna
Byggnader och anläggningar i Rotterdam
1997 i Nederländerna
Arkitekturåret 1997
Jordskredet i Gjerdrum 2020

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "properties": {
    "stroke": "#DD0000",
    "fill": "#EEEE00",
    "stroke-width": 2
  },
  "ids":"Q104579536"
}
Jordskredet i Gjerdrum 2020 var ett kvicklerskred i Gjerdrums kommun i sydöstra Norge som inträffade den 30 december 2020. Polisen larmades runt klockan 04.00 på morgonen den 30 december om att ett jordskred inträffat i centrala Ask i Gjerdrums kommun i Romerike i Viken fylke. Skredet gick delvis genom ett bostadsområde och initialt rasade nio hus på grund av skredet, varav vissa hade flera lägenheter (totalt 31 bostäder). Skredet gick väster om fylkesväg 120 och initialt rasade ett område på omkring 300 gånger 700 meter. Det fortsatte att rasa i skredområdet under dagen och runt kl. 23.00 på kvällen hade cirka 900 personer evakuerats. Tio personer rapporterades som ej lokaliserade (saknade) efter skredet och konstaterades senare ha omkommit i skredet.

Norges statsminister Erna Solberg och justitie- och beredskapsminister Monica Mæland besökte Gjerdrum på olycksdagen. Den norska vatten- och energimyndigheten kom samma dag för att undersöka markförhållanden och skredområdet. Den 3 januari besökte kung Harald, drottning Sonja och kronprins Haakon Gjerdrum med anledning av händelsen.

År 2021 bodde fler än 110 000 människor i kvicklereområden i Norge och antalet ökade med 20 000 personer under 2020.

Återfunna saknade
Den 1 januari 2021 hittade man en av de saknade död i rasmassorna. Fler än 1 000 personer hade på nyårsdagen evakuerats. Tre andra saknade återfanns döda 2 januari. Omkring kl. 06.00 på morgonen 3 januari återfanns en femte person död. Senare samma dag bekräftades att en sjätte och en sjunde person återfunnits döda. Den 9 februari återfanns ytterligare två av de saknade. Den 22 mars hittades den sista saknade omkommen.

Lista över omkomna
De saknades namn offentliggjordes 1 januari i samråd med anhöriga.

Se även 
 Byggnadsras
 Jordskred
 Urban sök och räddning

Referenser

Noter

Översättning

Externa länkar 
Gjerdrum-skredet: NGI vil ikke svare på om råd ble fulgt   Verdens Gang 5 januari 2021
MSB:s sök- och räddningspersonal har avslutat sin insats i Norge
Rasomfånget i OpenStreetMap

Gjerdrum
2020 i Norge
Olyckor i Norge
Gjerdrums kommun
Naturkatastrofer 2020
1988 TB1

1988 TB1 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 13 oktober 1988 av de båda japanska astronomerna Seiji Ueda och Hiroshi Kaneda i Kushiro.

Asteroiden har en diameter på ungefär 3 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Ej namngivna småplaneter
Astronomiska upptäckter av S Ueda
Astronomiska upptäckter av H Kaneda
Astronomiska upptäckter 1988
Wikiwand

Wikiwand är en privat webbplats som utvecklats för att vara ett alternativt användargränssnitt till uppslagsverket Wikipedia. Den grundades av Lior Grossman och Ilan Lewi och lanserades 2014. Syftet var att ta fram ett mer modernt och attraktivt gränssnitt då Wikipedias egna var gammalt och svårnavigerat enligt grundarna.

Funktioner 

 Wikiwand erbjuder ett tillägg till webbläsare som automatiskt öppnar artiklar på Wikipedia i deras gränssnitt.
 Större text och smalare bredd på stycken för bättre läsbarhet.
 Innehållsförteckningen fixeras till vänsterkanten, och alla andra "val" finns i en ikonrad längst upp.
 Länkarna har en förhandsvisning, vilket gör att det går att stanna kvar på huvudsidan men ändå få ytterligare information.

Referenser

Externa länkar 
wikiwand.com
Webbplatser
Wikipedia
HD 88206

HD 88206 är en ensam stjärna belägen i den mellersta delen av stjärnbilden Seglet och som också har Bayer-beteckningen Q Velorum. Den har en skenbar magnitud av ca 4,85 och är svagt synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallax enligt Gaia Data Release 2 på ca 2,7 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 1 220 ljusår (ca 370 parsek) från solen. Den rör sig bort från solen med en heliocentrisk radialhastighet på ca 14 km/s. Även om den är en ung stjärna och belägen i omedelbar närhet av föreningen Scorpius-Centaurus, är det mest sannolikt att den ej ingår i denna.

Egenskaper
HD 88206 är en blå till vit underjättestjärna av spektralklass B3 III/IV på väg att utvecklas till en jättestjärna. Den har en massa som är ca 9 solmassor, en radie som är ca 4,5 solradier och har ca 9 580 gånger solens utstrålning av energi från dess fotosfär vid en effektiv temperatur av ca 17 900 K.

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/49712/qvelorum.

		
Stjärnbilden Seglet
HR-objekt
HD-objekt
Bayerobjekt
Blåa underjättar
8647 Populus

8647 Populus eller 1989 RG är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 2 september 1989 av den belgiske astronomen Eric W. Elst vid Haute-Provence-observatoriet. Den är uppkallad efter Poppelsläktet.

Asteroiden har en diameter på ungefär 4 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter växter
Astronomiska upptäckter av EW Elst
Astronomiska upptäckter 1989
Sollefteå pastorat

Sollefteå pastorat är ett pastorat inom Svenska kyrkan i Ådalens kontrakt av Härnösands stift som omfattar samtliga församlingar i Sollefteå kommun.  

Pastoratet bildades 2021 genom samgående av:
Långsele, Graninge och Helgums pastorat
Sollefteå-Boteå pastorat
Ådals-Liden, Junsele, Resele och Eds pastorat
samt Ramsele-Edsele församling

Pastoratet omfattar följande församlingar:
 Långsele församling
 Graninge församling
 Helgums församling 
Ramsele-Edsele församling
Boteå församling
Multrå-Sånga församling
Sollefteå församling
Överlännäs församling
Eds församling
Junsele församling
Resele församling
Ådals-Lidens församling

Pastoratskod är 100113

Referenser

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Pastorat i Härnösands stift
Indelningar i Sollefteå kommun
Bildanden 2021
2021 i Sverige
8648 Salix

8648 Salix eller 1989 RJ är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 2 september 1989 av den belgiske astronomen Eric W. Elst vid Haute-Provence-observatoriet. Den är uppkallad efter Videsläktet.

Asteroiden har en diameter på ungefär 4 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter växter
Astronomiska upptäckter av EW Elst
Astronomiska upptäckter 1989
Healdsburg Memorial Bridge

Healdsburg Memorial Bridge fackverksbro byggd av stål. Den korsar Russian River i Healdsburg i Kalifornien. Den är listad i National Register of Historic Places. Bron kan ses från den närbelägna U.S. Route 101.

Beskrivning 
Healdsburg Memorial Bridge är en fackverksbro från Pennsylvania (Petit). Denna en gång så populära design, uppkallad efter Pennsylvania Railroad, har sedan dess sjunkit i popularitet. Bron i Healdsburg är en av endast två broar av denna design i Kalifornien, och en av endast 13 i USA, som fortfarande har fordonstrafik. Bron har två fackverksspann. 

Hela bron är 134 m lång; det längsta av dess två spann är 60 meter långt. Dess däck är 5,9 meter brett, med ett vertikalt spelrum på 4,5 meter. Eftersom dess smala däck inte uppfyller modern säkerhetsstandard klassificeras det som funktionellt föråldrat.

På bron passerar 7 400 fordon/dag på Healdsburg Avenue (en lokal väg i Healdsburg) samt gång- och cykeltrafik. Brons östra ände ligger i Healdsburg Veterans Memorial Beach Park; En annan fackverksbro som bär en järnvägslinje korsar floden i norr och slutar också i samma park.

Historia 
Den del av floden där nu bron är belägen har använts som ett vadställe av bosättare till Sonoma County sedan 1850-talet. Minnesbron byggdes 1921 av American Bridge Company för att bära den historiska Redwood Highway; när den byggdes var den enda stålbron över Russian River. Vid den tiden skapade en tillfällig damm som byggdes nedströms från bron en badplats. Samma del av floden är fortfarande populär för simning.

När den amerikanska US Route 101 byggdes, med en ny sträckning som korsade floden längre västerut, avleddes det mesta av den trafik som tidigare fördes av minnesbron. Den ursprungliga brodesignen inkluderade dekorativa lampor som togs bort på 1950-talet.

En strukturrapport 1979 visade att bron var nära kollaps. Marken där bron var belägen annekterades av Healdsburg 1980. 1985 förklarades bron berättigad till att finnas med på National Register of Historic Places, trots att Healdsburgs stadsstyrelse började planera att ersätta bron 1990. Efter negativ reaktion från samhället vidtogs inga åtgärder. År 2000 gjorde staden återigen planer för bron med en seismisk eftermontering. 2007 upptäcktes fel i 1979 års rapport, och en ny rapport 2008 visade att bron förblev strukturellt bra. Den noterades officiellt på National Register of Historic Places i april 2011, och i december 2011 godkändes statlig och federal finansiering för restaurering, förutsatt att staden tillhandahöll medel för pågående underhåll av bron.

Ombyggnaden och restaureringen slutfördes 2015. Arbetet innebar byggande av en ny bropelare mitt i floden, installation av isoleringslager, förstärkning av fackverksdelar och utbyte av däcket.

Referenser

Fotnoter 

Broar invigda 1921
1921 i USA
Broar i USA
Byggnader och anläggningar i Connecticut
Sonoma County
8649 Juglans

8649 Juglans eller 1989 SS2 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 26 september 1989 av den belgiske astronomen Eric W. Elst vid La Silla-observatoriet. Den är uppkallad efter Valnötssläktet.

Asteroiden har en diameter på ungefär 3 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter växter
Astronomiska upptäckter av EW Elst
Astronomiska upptäckter 1989
8651 Alineraynal

8651 Alineraynal eller 1989 YU5 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 29 december 1989 av den belgiske astronomen Eric W. Elst vid Haute-Provence-observatoriet. Den är uppkallad efter den franska botanikern Aline Marie Raynal.

Asteroiden har en diameter på ungefär 4 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av EW Elst
Astronomiska upptäckter 1989
Asteroider som korsar Mars bana
8652 Acacia

8652 Acacia eller 1990 EA5 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 2 mars 1990 av den belgiske astronomen Eric W. Elst vid La Silla-observatoriet. Den är uppkallad efter Akaciasläktet.

Asteroiden har en diameter på ungefär 4 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Nysa.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Nysa-asteroider
Småplaneter namngivna efter växter
Astronomiska upptäckter av EW Elst
Astronomiska upptäckter 1990
Tjejsnack

Tjejsnack är en svensk teaterpjäs från 1971 av Suzanne Osten och Margareta Garpe.

Osten och Garpe hade träffats inom kvinnoorganisationen Grupp 8 och Tjejsnack blev deras första samarbete. Osten var då verksam vid Stockholms stadsteater och Garpe journalist på Aftonbladet. De ville göra en pjäs som riktade sig till unga arbetarklasstjejer och den kom att framföras på ungdomsgårdar i Stockholms förorter.  Pjäsen, som hade premiär den 14 oktober 1971,  tematiserade sexualitet, ungdom och könsmakt.

Pjäsen regisserades av Osten med manuskript av henne själv och Garpe. Medverkande skådespelare var Jane Friedmann, Lena Söderblom, Lise-Lotte Nilsson och Lars Hansson.  Musiken skrevs av Gunnar Edander och för kostymen stod Ann Mari Ström. Flera av sångerna från pjäsen, däribland Vi måste höja våra röster, finns på det Grammisbelönade musikalbumet Sånger om kvinnor (1971) och i Sångbok för kvinnor (1973). I april 1972 visade TV2 en dokumentärfilm om pjäsen gjord av Rainer Hartleb.

Referenser

Svenska teaterpjäser
Teateråret 1971
Grupp 8
Andra vågens feminism i Sverige
Bathseslussen

Bathseslussen (nederländska: Bathse spuisluis) är en översvämningsbarriär nära Reimerswaal i västra Zeelandi Nederländerna. Barriären ska reglera vattenståndet vid hotande översvämningar från Nordsjön och utgör en del av Deltawerken och invigdes 1987.

Geografi
Barriären är del av Bathse Silkanalen (Bathse Spuikanaal) som sträcker sig parallellt med kanalen Schelde-Rhenkanalen inom kommunen Reimerswaal sydöst om orten Rilland nära orten Bath på Zuid-Beveland.

Konstruktionen
Barriären är en silsluss och ligger i slutet av den cirka 8 km långa Bathse Silkanalen mellan floden Oosterschelde och viken Westerschelde.

Silslussen fungerar som lås till kanalen som har en bredd på cirka 140 meter med ett djup på cirka 7 meter. Pumpsystemet kan pumpa upp till 100 m³ per sekund vilket ger en kapacitet om cirka 8,5 miljoner m³ vatten per dygn.

Historia
Första spadtaget på silslussen gjordes 1980 och kanalen påbörjades 1982. Kanalen färdigställdes i maj 1986 och silslussen i september 1987. Barriären invigdes samma år.

Barriären är den enda konstruktionen inom Deltawerken som inte är byggd för översvämningsskydd utan i syfte att reglera överskottsvatten från Markiezaathavet, Volkerak och Zoomhavet vid översvämningar.

Referenser

Externa länkar
 Om Deltawerkens översvämningsbarriärer
 Karta över Deltawerken

Väg- och vattenbyggnad
Översvämningsskydd i Nederländerna
Byggnader och anläggningar i Rotterdam
1987 i Nederländerna
Arkitekturåret 1987
Så länge uppdraget varar

Så länge uppdraget varar är en svensk anställningsform som  används inom personlig assistans, främst inom den privata sektorn. Det är en visstidsanställning som dock normalt inte har ett fastlagt slutdatum. Istället upphör anställningen när brukaren byter till ett annat assistansföretag eller avlider. Unikt för avtalen så länge uppdraget varar är, att de kan sägas upp av vad som i avtalen benämns "särskilda skäl", vilket exempelvis kan betyda att brukaren upplever att samarbetet mellan brukare och assistent inte längre fungerar. Till skillnad från vid en tillsvidareanställning (ofta kallad fast anställning) krävs alltså inte saklig grund för uppsägning.

Uppsägningstiden vid uppsägning av särskilda skäl är ofta två veckor eller en månad. Före 2012, då Svenska kommunalarbetareförbundet gick i konflikt med arbetsgivarorganisationen Almega över saken, kunde sådan uppsägning enligt detta avtal ske helt utan betald uppsägningstid. 

Så länge uppdraget varar är den vanligaste anställningsformen inom privat personlig assistans. Eftersom kommunerna normalt erbjuder personalen tillsvidareanställning måste kommunerna försöka placera om de assistenter som på olika sätt blir övertaliga. När brukare själva handplockar assistenter bland exempelvis sina anhöriga anställer även kommuner på så länge uppdraget varar-anställning, genom ett avtal vid namn PAN som inte ger rätt till fortsatt anställning för arbete hos andra brukare.

Arbetsgivarföreningen KFO rekommenderar företagen att använda anställningsformen så länge uppdraget varar, istället för andra anställningsformer såsom tillsvidareanställning eller timanställning: "Annars kan det bli onödigt komplicerat och dyrt vid konflikter i samband med avslut och uppsägning".

Källor 

Arbetsrätt i Sverige
Elchesheim-Illingen

är en kommun och ort i Landkreis Rastatt i regionen Mittlerer Oberrhein i Regierungsbezirk Karlsruhe i förbundslandet Baden-Württemberg i Tyskland. 
Kommunen bildades 1 juli 1971 genom en sammanslagning av kommunerna Elchesheim och Illingen.

Kommunen ingår i kommunalförbundet Durmersheim tillsammans med kommunerna  Au am Rhein, Bietigheim och Durmersheim.

Referenser 

Kommuner och städer i Landkreis Rastatt
1971 UH1

1971 UH1 är en asteroid i huvudbältet, som upptäcktes 26 oktober 1971 av den tjeckiske astronomen Luboš Kohoutek vid Bergedorf-observatoriet.

Den tillhör asteroidgruppen Themis.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Themis-asteroider
Ej namngivna småplaneter
Astronomiska upptäckter av L Kohouteck
Astronomiska upptäckter 1971
8780 Forte

8780 Forte eller 1975 LT är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 13 juni 1975 av den argentinska astronomn Mario R. Cesco vid El Leoncito-observatoriet. Den är uppkallad efter den argentinska astronomen Juan Carlos Forte.

Asteroiden har en diameter på ungefär 3 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av Mario R. Cesco
Astronomiska upptäckter 1975
Matt Talbot

Matt Talbot, född 2 maj 1856 i Dublin, död 7 juni 1925 i Dublin, var en irländsk romersk-katolsk franciskantertiar och asket. Han förklarades som vördnadsvärd av påve Paulus VI den 3 oktober 1975.

Biografi
Matt Talbot föddes i en fattig familj. I hans släkt fanns flera personer med problem med alkoholism och Talbot började att dricka vid ung ålder. Vid 13 års ålder hade han utvecklat alkoholism. När han var 28 år gammal upplevde han en omvändelse och avgav ett löfte att aldrig mera nyttja alkohol. Talbot fick arbete vid en brädgård i Dublins hamn. Han levde i bön, fasta och botgörelse och sökte efterlikna de medeltida irländska munkarnas ideal. Talbot hade aldrig gott om pengar, men han var ändå generös mot behövande.

Bilder

Källor

Noter

Webbkällor

Tryckta källor

Externa länkar

Vördnadsvärda personer
Män
Födda 1856
Avlidna 1925
Irländska franciskaner
Personer på Irland under 1800-talet
Personer på Irland under 1900-talet
Personer från Dublin
Rheinmünster

är en kommun i Landkreis Rastatt i regionen Mittlerer Oberrhein i Regierungsbezirk Karlsruhe i förbundslandet Baden-Württemberg i Tyskland. 
Kommunen bildades 1 oktober 1974 genom en sammanslagning av kommunerna Schwarzach, Greffern und Stollhofen.

Kommunen ingår i kommunalförbundet Rheinmünster-Lichtenau tillsammans med staden Lichtenau.

Referenser 

Kommuner och städer i Landkreis Rastatt
Lichtenau, Baden-Württemberg

Lichtenau är en stad i Landkreis Rastatt i regionen Mittlerer Oberrhein i Regierungsbezirk Karlsruhe i förbundslandet Baden-Württemberg i Tyskland.

Staden ingår i kommunalförbundet Rheinmünster-Lichtenau tillsammans med kommunen Rheinmünster.

Referenser 

Kommuner och städer i Landkreis Rastatt
Hanover's Bertha

Hanover's Bertha, född 1927 på Hanover Shoe Farms, död 1944 på Hanover Shoe Farms, var en amerikansk standardhäst som tränades och kördes av Tom Berry. Hon tog karriärens största segrar i Hambletonian Stakes (1930) och Kentucky Futurity (1930). Hon valdes postumt in i Harness Racing Museum & Hall of Fame 1957.

Historia 
Hanover's Bertha avlades fram av Alexander B. Coxe, och föddes på Hanover Shoe Farms i Pennsylvania 1927. Redan som tvååring visade hon fartresurser på travbanorna, och hennes rekord som tvååring på  stod sig till 1944. Hon var länge obesegrad, men fick segersviten bruten som treåring, på dagen då Hambletonian Stakes kördes. I första heatet blev Hanover's Bertha störd till galopp, men kom tillbaka och vann de två nästkommande heaten.

På The Red Mile i Kentucky slog hon personligt rekord, då hon sprang .

Efter tävlingskarriären var hon verksam som avelssto på Hanover Shoe Farms, och fick totalt 11 föl, bland annat Shirley Hanover, som även hon segrade i Hambletonian Stakes. Hanover's Bertha blev därmed den första hästen som segrat i loppet, och även fölat en annan segrare. 

Hon avled 17 år gammal på Hanover Shoe Farms, 1944.

Referenser

Noter 

Hästar födda 1927
Hästar avlidna 1944
Amerikanska travhästar
Hästar som vunnit Hambletonian Stakes
Hästar som vunnit Kentucky Futurity
Hästar födda på Hanover Shoe Farms
Hästar uppfödda i Pennsylvania
Barningham

Barningham kan syfta på följande platser:

Storbritannien 

 Barningham, Durham, ort i England, 
 Barningham, Suffolk,  ort i England,
Canal du Rhône à Sète

Canal du Rhône à Sète (Kanalen från Rhóne till Sète) är en kanal i södra Frankrike som löper mellan Rhône vid Beaucaire, Gard och saltvattenslagunen Étang de Thau vid Sète (Hérault).
Kanaler i Frankrike
Jätteträd

Jätteträd definieras i Sverige som träd med en brösthöjdsdiameter över en meter, vilket motsvarar en omkrets på mer än 314 cm vid höjden 130 cm. Sådana träd kan vara betydelsefulla i olika biotoper och noteras därför vid inventeringar och naturvärdesbedömningar.

Jätteträd i ekologi och naturvård 
I barrskog är träd med diameter över en meter vid inventeringar alltid notervärda, men även gamla barrträd av mindre storlek, ofta solitärt stående men också överståndare i yngre bestånd, kan vara notervärda då de kan hysa hotade arter och rovfågelbon.

I ädellövnaturskog kan enstaka "jätteträd" eller "gammelträd" ha en mycket hög ålder, och kan fungera som bärare av urskogskontinuitet.

Extremt stora träd, flera hundra år gamla träd samt stammar med håligheter anses viktiga för biologisk mångfald, där artrikedomen ökar med stigande ålder. Med anledning av detta startade Naturvårdsverket 2004 ett åtgärdsprogram för att förhindra att sådana träd försvinner. Vid en utvärdering 2017 visades att 37 800 sådana träd friställts, vilket innebär att man röjt i trädets närhet för att förbättra dess livsbetingelser.

Jätteträd i historia och folktro 
Jätteträd är alltid träd av en avsevärd ålder, något som genom tiderna fascinerat människor och gett upphov till mytologiska föreställningar. Här finns inslag som grandyrkan under bronsåldern, björnoffer i träd under vikingatiden, framtagning av naturläkemedel och offer vid gamla tallar.

Även i mer modern tid väcker jätteträd fascination, där träden kommit att förmedla historier, sägner och skrönor, eller bara förundran inför deras storlek och skönhet.

Vidare läsning

Referenser

Källor

Externa länkar
Skyddsvärda träd i Artportalen - SLU
Monumental trees - databas med notervärda träd i UK

Träd
Conrad Friedrich Hurlebusch

Conrad Friedrich Hurlebusch, döpt 30 december 1691, död 17 december 1765,  var en tysk/holländsk kompositör och organist.

Biografi 
Hurlebusch föddes i Braunschweig, Tyskland. Han fick sin första utbildning från sin far Heinrich Lorenz Hurlebusch, som var organist och kompositör. Som virtuos på klaver ägnade han mycket tid åt att göra turnéer genom Europa och besökte bland annat Wien, München och Italien. Från 1723 till 1725 var han kapellmästare i Stockholm. Han arbetade som kapellmästare i Bayreuth, Hamburg (från 1727) och Braunschweig. Enligt en uppgift besökte han Johann Sebastian Bach i Leipzig omkring 1735. Bach främjade hans kompositioner som den lokala bokhandlaren av dessa verk. Den 22 februari 1743 blev han organist vid Oude Kerk (Gamla kyrkan) i Amsterdam och behöll  tjänsten fram till sin död.

Verk 
Hans produktion består av kantater, operor (L'innocenza difesa, Flavio Cuniberto), psalmer, oder, konserter och klaversonater. Men många av hans verk har gått förlorade. Hans 150 psalmer publicerades 1766 i Amsterdam. Sammlung verschiedener und auserlesener Oden (1737-1743) av Johann Friedrich Gräfe innehåller 72 av hans oder.

Referenser

Externa länkar 

    
 Biografi (på tyska)

Män
Pianister under 1700-talet
Avlidna 1765
Födda 1691
Svenska klassiska kompositörer under 1700-talet
Tyska barockkompositörer
Tyska klassiska kompositörer
Nederländska klassiska kompositörer
Personer från Braunschweig