kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Thomas Andersson (översättare)

Thomas Andersson, född den 6 juni 1962, är en svensk översättare. 

Andersson översätter från danska, engelska och franska till svenska. Han översätter inom flera olika genrer, och återkommande tillsammans med Johan Laserna.

Översättningar (urval) 
Om inget annat anges är Thomas Andersson ensam översättare.

 1990 – 
 1994 – 
 1997 – 
 1997 – 
 1998 – 
 1998 – 
 2000 – 
 2002 – 
 2006 – 
 2007 – 
 2009 – 
 2011 – 
 2013 – 
 2016 – 
 2016 – 
 2016 – 
 2017 – 
 2017 – 
 2017 – 
 2017 – 
 2018 –

Referenser

Externa länkar 
 

Svenska översättare
Översättare från engelska till svenska
Översättare från danska
Översättare från franska
Svenskspråkiga översättare
Födda 1962
Levande personer
Män
Åh, en sån fästman!

Åh, en sån fästman! (originaltitel: Love Is News) är en amerikansk komedifilm från 1937 i regi av Tay Garnett. Historien filmades på nytt 1947 med titeln Jag älskar dig, usling!, då med Tyrone Power i samma roll som i denna film, men med Gene Tierney i den kvinnliga huvudrollen.

Handling 
Reportern Steve Leyton (Tyrone Power) skriver en artikel om den rika arvtagerskan Tony Gateson (Loretta Young). Hon uppskattar inte det hela och bestämmer sig för att ge igen genom att hävda att Leyton är förlovad med henne. Plötsligt är nu alla reportrar efter honom och han får själv uppleva hur det är att alltid vara jagad av pressen.

Rollista 
Tyrone Power - Steve Leyton
Loretta Young - Tony Gateson
Don Ameche - Martin J. Canavan
Slim Summerville - Hart, domare
Dudley Digges - Cyrus Jeffrey
Walter Catlett - Eddie Johnson
Pauline Moore - Lois
Jane Darwell - Mrs. Flaherty
George Sanders - Count Andre de Guyon
Elisha Cook Jr. - Egbert Eggleston
Edwin Maxwell - Kenyon

Källor 
Filmen på TCM Movie Database

Filmer 1937
Amerikanska komedifilmer
Svartvita filmer
Franz Hödl

Franz Hödl, född 1 augusti 1905 i Aschach, Österrike-Ungern, var en österrikisk SS-Scharführer. Han var verksam inom Aktion T4 samt i förintelselägret Sobibór.

Biografi 
Franz Hödl gick med i SS kort efter Anschluss, Tysklands annektering av Österrike i mars 1938. Hödl, som var chaufför till yrket, fick anställning vid en bilfirma i förbundslandet Oberösterreich. År 1940 rekryterades han som chaufför till Tötungsanstalt Hartheim, ett av eutanasiinstituten inom Aktion T4, Nazitysklands program för mord på män, kvinnor och barn med psykiska eller fysiska funktionsnedsättningar eller som av någon annan anledning inte bedömdes vara ”livsvärdiga”. Hödl körde en Gekrat-buss som transporterade offer till Hartheim; förmodligen översåg han även offrens registrering och avklädning.

Under en kort tid 1942 verkade han inom Organisation Todt och transporterade sårade tyska soldater från Ryssland. Efter detta sändes han till SS:s träningsläger Trawniki och kom därefter att ingå i staben hos Odilo Globocnik, SS- och polischef i Lublin. I oktober 1942 kommenderades Hödl till förintelselägret Sobibór, där han bland annat skötte den stridsvagnsmotor som försåg gaskamrarna i Lager III med avgaser. Hödl var därtill chaufför åt lägerkommendanten Franz Reichleitner.

År 1943 sändes Hödl tillsammans med Reichleitner och en rad andra funktionärer inom Aktion Reinhard till Italien. Hödl var närvarande när Reichleitner sköts till döds av italienska partisaner i januari 1944.

Referenser

Noter

Webbkällor

Tryckta källor 
 
 
 
 

Födda 1905
Dödsår saknas
Män
Personer från Aschach an der Donau
SS-Scharführer
Aktion T4
Personal i Treblinka
Personal i Sobibór
Förintelsen i Polen
Kongressen i Halmstad

Kongressen i Halmstad ägde rum 13 maj 1450 i Halmstad och syftade till att sätta stopp för de stridigheter som blossat upp mellan Danmark och Sverige i kampen om Gotland och Norge, som pågått sedan 1448 då Karl Knutsson (Bonde) valts till norsk kung i november, vilket även Kristian I blev. 

Kongressen i Halmstad skulle främst avhandla frågan om vilken av Sveriges och Danmarks kungar som hade rätt till den norska kronan, till vilken av dessa två stater Gotland hörde samt en del unionsfrågor. Förhandlingarna fördes utan de båda kungarnas närvaro, vilka istället skickat tolv ombud vardera. Erik Eriksen (Gyllenstierna) ledde den svenska delegationen och på andra (danska) sidan satt hans äldre kusin, "gamle" Henrik Knudsen (Gyldenstierne). De var inte det enda exemplet på hur, under unionstiden, vissa frälse släkter var aktiva på den svenska som på den danska sidan. Dansk ombud var också Åke Axelsson Tott och svenskt ombud var hans (halv-)bror Erik Axelsson Tott.

Resultatet av kongressen var att fred slöts mellan Sverige och Danmark och att Kalmarunionen skulle återuppstå när den förste av de båda kungarna dog, varpå en ny gemensam kung skulle väljas. Rätten till Norges krona tillföll Danmark, men frågan om Gotland kunde inte lösas utan sköts upp till mötet i Avaskär 1451 där båda kungarna skulle närvara.

Källor

Svenska freder
Danska freder
Fröken Provryttare

Fröken Provryttare är en amerikansk film från 1935 i regi av Ray Enright.

Handling 
Angela Twitchell vill börja arbeta på sin fars tandkrämsfirma, men har är konservativt lagd och vill inte ha kvinnor på sitt bolag. Hon tar då anställning hos en konkurrent som imponeras av hennes idéer vilket snart ställer till med trassel för faderns bolag.

Rollista 
Joan Blondell - Angela
Glenda Farrell - Claudette
William Gargan - Pat O'Connor
Hugh Herbert - Elmer
Grant Mitchell - Rufus Twitchell
Al Shean - Schmidt
Ruth Donnelly - Mrs. Twitchell
Johnny Arthur - Melton
Bert Roach - Harry
Mary Treen - Miss Wells

Externa länkar 

Filmer 1935
Amerikanska komedifilmer
Engelskspråkiga filmer
Svartvita filmer
Karl Drechsler (musiker)

Karl Drechsler, född den 27 juni 1800 i Kamenz, död den 1 december 1873 i Dessau, var en tysk violoncellist. 

Drechsler, som var virtuos på sitt instrument, tog 1820 anställning i hovkapellet i Dessau. År 1824 begav han sig till Dresden, där han var elev till Dotzauer. År 1826 blev han hertiglig kapellmästare.

Källor 

 

 

Hovkapellister
Tyska cellister
Tyska musiker under 1800-talet
Födda 1800
Avlidna 1873
Män
Personer från Kamenz
Jag, Natalie

Jag, Natalie är en amerikansk film från 1969 i regi av Fred Coe. Filmmanuset skrevs av A. Martin Zweiback efter en historia av Stanley Shapiro. Patty Duke som gjorde filmens huvudroll tilldelades en Golden Globe för sin roll. Al Pacino gjorde här sin första filmroll, han hade dock medverkat i en TV-produktion 1968.

Rollista 
Patty Duke - Natalie
James Farentino - David Harris
Martin Balsam - Harold
Elsa Lanchester - Miss Dennison
Salome Jens - Shirley
Nancy Marchand - Mrs. Miller
Philip Sterling - Mr. Miller
Deborah Winters - Betty
Bob Balaban - Morris
Matthew Cowles - Harvey Belman
Al Pacino - Tony

Källor 
Filmen på TCM Movie Database

Filmer 1969
Amerikanska dramakomedifilmer
Joseph Drechsler

Joseph Drechsler, född  den 26 maj 1782 i Wällischbirken, död den 27 februari 1852 i Wien, var en böhmisk tonsättare.

Drechsler upptogs vid nio års ålder som korgosse bland franciskanmunkarna i Passau. Han studerade teologi i Prag och därefter juridik i Wien. Drechsler ägnade sig slutligen åt tonkonsten och blev organist samt kapellmästare vid Leopoldstädterteatern i Wien och harmoniprofessor vid Sankt Annaskolan, slutligen kapellmästare vid Stefansdomen. Han utgav en orgelskola och komponerade mässor, operor och kvartetter med mera.

Källor 

 

Tjeckiska klassiska kompositörer
Tjeckiska organister
Tjeckiska musikpedagoger
Tjeckiska musiker under 1800-talet
Födda 1782
Avlidna 1852
Män
Chad Kilger

Chad William Lawrence Kilger, född 27 november 1976, är en kanadensisk före detta professionell ishockeyforward som tillbringade tolv säsonger i den nordamerikanska ishockeyligan National Hockey League (NHL), där han spelade för ishockeyorganisationerna Mighty Ducks of Anaheim, Winnipeg Jets, Phoenix Coyotes, Chicago Blackhawks, Edmonton Oilers, Montreal Canadiens och Toronto Maple Leafs. Han producerade 218 poäng (107 mål och 111 assists) samt drog på sig 363 utvisningsminuter på 714 grundspelsmatcher. Kilger spelade också för Springfield Falcons och Hamilton Bulldogs i American Hockey League (AHL) och Kingston Frontenacs i Ontario Hockey League (OHL).

Han draftades i första rundan i 1995 års draft av Mighty Ducks of Anaheim som fjärde spelaren totalt.

Efter spelarkarriären arbetar Kilger som brandman i sin födelsestad Cornwall i Ontario.

Statistik

Referenser

Externa länkar
Chad Kilger NHL Statistics – Hockey-Reference.com
Chad Kilger hockey statistics and profile at hockeydb.com

Spelare i Toronto Maple Leafs
Spelare i Montreal Canadiens
Kanadensiska idrottare under 2000-talet
Spelare i Hamilton Bulldogs (1996–2015)
Spelare i Edmonton Oilers
Spelare i Chicago Blackhawks
Spelare i Springfield Falcons
Spelare i Phoenix Coyotes
Spelare i Winnipeg Jets (1979–1996)
Spelare i Mighty Ducks of Anaheim
Spelare i Kingston Frontenacs
Kanadensiska idrottare under 1900-talet
Kanadensiska ishockeyspelare
Idrottare från Ontario
Personer från Cornwall, Ontario
Levande personer
Födda 1976
Män
Spelare valda i NHL Entry Draft 1995
Spelare valda av Mighty Ducks of Anaheim i NHL Entry Draft
Ekman (olika betydelser)

Ekman kan syfta på:

 AB Ekmans Mekaniska Snickerifabrik – tidigare träindustriföretag i Stockholm
 Ekman & Co. – handelsföretag i Göteborg, grundat 1802
 Hagström & Ekman – arkitekbyrå i Stockholm
 John Ekman (bogserbåt) – en svensk bogserbåt stationerad i Lugnvik
 Regeringen Ekman I – en svensk regering som bildades av Frisinnade folkpartiet och Sveriges liberala parti 1926–1928
 Regeringen Ekman II – en svensk regering 1930–1932
 Än en gång Gösta Ekman – svensk kortfilm från 1940
 En liten bok om Hasse: Hasse Ekman som filmregissör – biografi från 1993
 Från Gösta Ekman till Gösta Ekman: en bok om Hasse, far och son – biografi från 1982
 Gösta Ekman-stipendiet – ett stipendium som instiftades till minnet av skådespelaren och teaterchefen Gösta Ekman 1938
 9265 Ekman − en asteroid i huvudbältet

Personer
 Ekman – ett efternamn samt personer med namnet
 Ekman (auktor) – beteckningar vid biologisk namngivning

Släkter
 Ekman (släkter) –  ett efternamn som innehas av många släkter
 Ekman från Göteborg – en stor handelssläkt
 Ekman (skådespelarsläkt) – en svensk skådespelarsläkt
Bobby Baksi

Bobby Berken Baksi, född 7 november 1979 i Ankara i Turkiet, är en svensk TV-producent och journalist inom sport och arbetar som projektledare för SVT Sport. Baksi har tidigare i karriären varit redaktör  för några av de största direktsända sportevenemangen i Sverige som Fotbolls-VM 2018, Fotbolls-EM 2016 och Vinterstudion.

Baksi har kurdisk bakgrund och är brorson till författaren Mahmut Baksi samt kusin till debattören Kurdo Baksi och politikern Nalin Pekgül.

Referenser

Män
Födda 1979
Levande personer
Svenska sportjournalister
Personer från Ankara
Cambon

Cambon kan ayfta på:

Orter 
 Cambon, Tarn, fransk kommun i departementet Tarn
 Cambon-lès-Lavaur,  fransk kommun i departementet Tarn 
 Cambon-et-Salvergues, fransk kommun i departementet Hérault

Personer 
 Jules Cambon (1845–1935), fransk diplomat
 Paul Cambon (1843–1924), fransk diplomat
 Pierre-Joseph Cambon (1756–1820), fransk politiker
Zhangzhung (rike)

Zhangzhung, eller Shangshung, var ett kungarike och en kultur i västra och nordvästra Tibet, som föregick den tibetanska buddhismen. Kulturen förknippas med Bön-religionen, som i sin tur har påverkat både filosofin och det praktiska utövandet inom den tibetanska buddhismen. 

Zhangzhung-folket omnämns flitigt i äldre tibetanska texter som det ursprungliga folket i centrala och västra Tibet. Emellertid var det först i slutet av 1990-talet som arkeologerna fått tillåtelse att utforska områdena som behärskades av zhangzhung. I samband med detta har kopplingar hittats mellan zhangzhung och en järnålderskultur på Changtang-platån i nordvästra Tibet.

Zhangzhungrikets utbredning 

Enligt Annals of Lake Manasarowar ska Zhangzhung-kulturen som mest ha bestått av 18 kungariken I västra och nordvästra delen av Tibet. Centrum för kulturen låg vid det heliga berget Kailash och sträckte sig västerut till Skytien och nuvarande Ladakh och Baltistan, sydväst till Jalandhar, söderut till kungadömet Mustang i Nepal, österut till och med centrala Tibet och slutligen norrut över Chang Tang-platån och Taklamakanöknen till det forntida kungadömet Shanshan.  Zhangzhung-kulturen kontrollerade då stora delar av “världens tak”.

Enligt traditionen bestod Zhangzhung av tre regioner: sGob-ba, den yttre; Phug-pa, den inre; och Bar-ba, den mittersta. Den yttre är vad vi numera kallar västra Tibet, från Gilgit i väster till Dangs-ra khyung-rdzong i öster, vid sjön gNam-mtsho, och från oasstaden Khotan i norr till Chu-mig brgyad-cu rtsa-gnyis i söder. Den inre regionen har benämnts sTag-gzig (Tazig), som förmodligen åsyftade på Baktrien. Ännu mer oklart är vad den mittersta regionen, rGya-mkhar bar-chod, omfattade. Om riket verkligen varit så stort är osäkert, men det anses däremot fastslaget att det varit ett självständigt kungarike som täckte hela västra Tibet.

Huvudstaden i Zhangzhung var Khyunglung (wylie-translitterering Khyunglung Ngülkhar eller Khyung-lung dngul-mkhar), söder om Kailash.

Enligt Rolf Alfred  Stein, författare till “Tibetan Civilization” var Zhangzung att betrakta som främmande territorium för tibetaner.

En krönika över Ladakh som sammanställdes på 1600-talet, “La dvags rgyal rabs” (med den ungefärliga betydelsen “Krönikan över Ladakhs kungar”) och skildrade gränsen mot Zhangzhung som uråldrig och välkänd. Verket översattes till engelska av A. H. Francke och publicerades I Calcutta 1926 med titeln “Antiquities of Indian Tibet”.

Referenser

Noter 

Tibets historia
Järnåldern
Arkeologiska kulturer
Bon
Dunc Gray

Edgar Laurence "Dunc" Gray, född 17 juli 1906 i Goulburn, död 30 augusti 1996 i Kiama, var en australisk tävlingscyklist.

Gray blev olympisk guldmedaljör i tempolopp vid sommarspelen 1932 i Los Angeles.

Källor 

Australiska tävlingscyklister
Australiska olympiska guldmedaljörer
Australiska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1932
Olympiska bronsmedaljörer 1928
Tävlande i cykling vid olympiska sommarspelen 1936
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1936 från Australien
Tävlande i cykling vid olympiska sommarspelen 1932
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1932 från Australien
Tävlande i cykling vid olympiska sommarspelen 1928
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1928 från Australien
Födda 1906
Avlidna 1996
Män
Australiska idrottare under 1900-talet
Idrottare från New South Wales
Personer från Goulburn
Albert White (cyklist)

George Albert White, född 19 februari 1890 i Brigg, död 1 mars 1965 i Scunthorpe, var en brittisk tävlingscyklist.

White blev olympisk silvermedaljör i lagförföljelse vid sommarspelen 1928 i Antwerpen.

Källor 

Brittiska tävlingscyklister
Brittiska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1920
Tävlande i cykling vid olympiska sommarspelen 1920
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1920 från Storbritannien
Födda 1890
Avlidna 1965
Män
Duvpest

Duvpest är en virussjukdom som orsakas av aviärt paramyxovirus typ 1 och förekommer framför allt hos stadsduvor, tamduvor och hönsfåglar. Viruset har även observerats hos skarvar och trutar i USA, och hos andfåglar, men hos de senare utan några symptom. Om även andra arter av duvor drabbas, som ringduva och skogsduva, är oklart. 

Sjukdomen yttrar sig som nervösa störningar i fågelns rörelsemönster, som vridningar av halsen, vilket orsakar rörelsesvårigheter. Duvpest är mycket smittsam mellan duvor och kan leda till döden medan många duvor som överlever infektionen istället drabbas av obotliga skador på hjärnan med rörelsesvårigheter som följd. Aggressiva varianter av viruset kan ge upphov till Newcastlesjukan hos hönsfåglar. Viruset kan även i sällsynta fall ge ögoninflammation (konjunktivit) hos människa.

Utbredning 
Viruset förekommer över globalt och sprids bland annat med fågelfoder.

Utbrott i Sverige 
I Sverige skedde ett utbrott bland stadsduvor under 1980-talet. Sjukdomen har konstaterats hos stadsduvor i Sverige i november 2018.

Noter 

Virussjukdomar
Valter Lindberg (organist)

John Valter Lindberg, född 13 november 1895 i Tusby, död 14 december 1969, var en finländsk organist och musikpedagog. 

Lindberg, som var son till jordbrukare August Emil Lindberg och Amanda Fredrika Lindqvist, studerade vid Svenska folkakademien 1912–1913, genomgick Helsingfors klockare-organistskola 1914–1916, studerade vid Helsingfors konservatorium 1916–1919 och bedrev även musikstudier i Tyskland 1926. Han var sång- och musikinstruktör i Borgå omnejds sång- och musikförbund 1919–1939, kantor-organist och kyrkoekonom i Pernå 1938–1946 och kantor-organist i Helsinge från 1946. Han var lärare i sång och musikteori vid Svenska folkakademien 1923–1947, sånglärare vid Borgå lyceum och Strömborgska läroverket 1927–1947, vid Flickinstitutet i Borgå 1928–1930, dirigent för Helsinge körförbund från 1948 och kyrkoekonom i Helsinge 1946–1957. Han var styrelsemedlem i Finlands svenska sång- och musikförbund från 1920. Han blev director cantus 1950.

Källor

Noter

Finländska organister
Finländska kyrkomusiker
Finländska musikpedagoger
Födda 1895
Avlidna 1969
Män
Personer från Tusby
Valter Lindberg

Valter Lindberg kan avse:

Valter Lindberg (organist)
Valter Lindberg (statistiker)
Valter Lindberg (konstnär)
Uniform m/1802

Uniform m/1802 är ett uniformssystem som har använts inom den svenska krigsmakten. Uniformen togs fram för att ersätta uniform m/1792, och var snarare en förändring och modernisering av denna. Den ersatte dock inte uniform m/1801 som användes inom främst generalitetet och amiralitetet. Modell 1802 är att av de uniformssystem som brukar hänföras till samlingsbeteckningen modell äldre.

Utformning 
Uniformsjackan hade kvar sina bröstrevärer, de blev dock bredare, och nådde ända upp till axelsömmen. Modellen omfattade dels en jacka dels en frack. Manskap använde oftast jackan, medan officerare tenderade att nyttja fracken. Huvudbonaden var för officerare och underofficerare bicorne m/1802, om man tillhörde Kungl. Maj:ts Liv- och Hustrupper. Huvudbonaden för övriga regementen var en hög hatt med ståndare och var i stort lika den hatt som ingick i m/1792.

Alla fotregementen hade mörkblå jackor, utom Jönköpings regemente som hade en mellanblå, och Jämtlands regemente som hade en grå färg. Krage, ärmuppslag, foder samt uppvecken på skörten hade olika färg beroende på regemente.

Skillnaden mellan uniformer för soldater och officerare var att officerarnas uniformer var gjorda av material av högre kvalitet, samt att officerarna även bar en vit armbindel runt vänster överarm. Denna armbindel var ett minne från Gustav III:s oblodiga revolution i augusti 1772 och den blev en del av den svenska officersuniformen till 1809.

Uniformen ersattes inom den indelta armén med Uniform m/1806, och i sin helhet i och med uniform m/1807.

Förteckning över persedlar 
 Frack m/1802
 Jacka m/1802
 Långbyxor m/1802
 Väst m/1802
 Bicorne m/1802
 Skärp m/1802
 Stibletter m/1802
 Livgehäng m/1802
Hatt m/1799

Bilder

Källor

Webbkällor 
http://www.hhogman.se/uniformer_armen_18_infanteriet1.htm

 
Modell äldre för Infanteriet
Modell äldre för Artilleriet
Modell äldre för Fortifikationen
Modell äldre
Earl av Orford

Earl av Orford är en brittisk adelstitel som utdelats tre gånger.

Earler av Orford (första förläningen, 1697) 
 Edward Russell, 1:e earl av Orford (1652–1727)

Earler av Orford (andra förläningen, 1742) 
 Robert Walpole, 1:e earl av Orford (1676–1745)
 Robert Walpole, 2:e earl av Orford (1701–1751) 
 George Walpole, 3:e earl av Orford (1730–1791)
 Horace Walpole, 4:e earl av Orford (1717–1797)

Earler av Orford (tredje förläningen, 1806) 
 Horatio Walpole, 1:e earl av Orford (1723–1809)
 Horatio Walpole, 2:e earl av Orford (1752–1822)
 Horatio Walpole, 3:e earl av Orford (1783–1858)
 Horatio Walpole, 4:e earl av Orford (1813–1894)
 Robert Horace Walpole, 5:e earl av Orford (1854–1931)

Källor 

 

Engelska adelstitlar
Thomas Gibson (olika betydelser)

Thomas Gibson kan syfta på bland andra:

* Thomas Gibson (omkring 1680–1751), engelsk konstnär
 Thomas Gibson (1750–1814), amerikansk politiker
 Thomas Gibson (1915–1993), skotsk medicinare
 Thomas Gibson (född 1962), amerikansk skådespelare
 Thomas Gibson-Carmichael, 1:e baron Carmichael (1859–1926), brittisk politiker och kolonial ämbetsman
 Thomas Milner Gibson (1806–1884), engelsk statsman

Se även 
 Thomas Gibson Bowles
 Thomas Gibsons försvinnande
Gustav Pettersson

För den svenske politikern med samma namn, se Gustav Pettersson (politiker).

Karl Gustav Hjalmar Pettersson, född 30 januari 1895 i Viborg, död 1979, var en finländsk företagsledare, organist och kyrkomusiker.

Pettersson, som var son till gjutmästare Theodor Pettersson och Maria Heiskanen, var direktör i Tiekone Oy i Helsingfors 1925–1958. Han avlade examen vid Helsingfors kyrkomusikinstitut 1933, var kantor-organist i Helsingfors norra svenska församling 1931–1940 och kantor 1940–1960. Han var vicedirigent för Brages sångkör 1920–1933, i Suomen Laulu 1920–1939, ledare för Svenska KFUM:s sångkör 1919–1926, för Gamla kyrkans kör 1926–1960 och för Tölö kyrkokör 1931–1939. Han var pionjär i att införa gregoriansk och gamla mästares verk i kyrkokörernas repertoarer och introducerade Dietrich Buxtehudes och Heinrich Schütz körverk i Finland. Han komponerade åtta koraler intagna i den finlandssvenska koralboken.

Pettersson var sekreterare i Finlands svenska kyrkosångsutskott 1928–1934, ordförande i Finlands svenska Kantor-organistförening 1947–1956. Han var medlem av kyrkorådet 1951–1959, av kyrkofullmäktige 1951–1961 och deltog i kyrkomötet 1953. Han blev director cantus 1945, hedersledamot av kantor-organistförbundet i Finland 1947, Norge 1949, Sverige 1950, Island 1952, Danmark 1955, hedersordförande i Kyrkomusikerföreningen 1956, hedersledamot i Sveriges kyrkosångsförbund 1957 och i KFUM 1963. Han var innehavare av Finlands svenska kyrkosångsförbunds förtjänsttecken i guld.

Källor

Noter

Finländska företagsledare
Finländska organister
Finländska kyrkomusiker
Finländska koralkompositörer
Födda 1895
Avlidna 1979
Män
Personer från Viborg, Finland
Carolina Setterwall

Carolina Sofia Setterwall, född 27 september 1978 i Stockholm, är en svensk författare och kommunikatör.

Biografi
Hon är uppvuxen i Spånga och Sala och har därefter studerat kommunikation och journalistik i London, Gävle och Stockholm.  

2018 romandebuterade Carolina Setterwall med Låt oss hoppas på det bästa på Albert Bonniers förlag. Boken, som skildrar hur hennes sambo plötsligt avled i sömnen, mottogs med positiva recensioner. I samband med den svenska lanseringen i mars 2018 såldes även utländska rättigheter att översätta verket till 25 länder.

Setterwall lever tillsammans med författaren Tom Malmquist.

Bibliografi
Böcker
2018 – Låt oss hoppas på det bästa, roman, (Albert Bonniers förlag)
2022 – Allt blir bra, roman, (Albert Bonniers förlag)

Priser och utmärkelser
 2018 – Sommarpriset
2018 – Stipendium ur Gerard Bonniers Donationsfond, tilldelad av Svenska Akademien

Referenser

Noter

Externa länkar
Officiell webbplats

Kvinnor
Födda 1978
Levande personer
Svenska författare under 2000-talet
Personer från Stockholm