kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Abel Cathrines Stiftelse

Abel Cathrines Stiftelse (även kallad "Hospital" eller "Boder") var en stiftelse i Köpenhamn som 1676–1949 erbjöd boende åt behövande kvinnor. 

Stiftelsen grundades av Abel Cathrine Wolfsdatter von der Wisch, änka efter proviantskrivaren på Köpenhamns slott, Hans Hansen (Osten), genom testamente av den 27 december 1675. I detta sägs, att hon för de 1 000 riksdaler, som "hendes allerkæreste, fromme og salige Mand har skænket de fattige, har ladet opbygge et grundmuret Fattighus med 7 boliger i København", vartill hon dessutom ger en del av sitt gods vid Ålborg, nämligen så mycket, som kan värderas till 20 000 riksdaler. Härav skulle de boende få en riksdaler i veckan, och deras antal efterhand ökas. Stiftelsens verksamhet inleddes kort efter stiftarens död (den 1 januari 1676) och hade då tolv boende. Jordegodset såldes 1722. Stiftelsens första byggnad var belägen i Dronningens Tværgade mellan Adel- och Borgergade och var ursprungligen en envåningsbyggnad, som påbyggdes 1742. Tio år senare invigdes en liten kyrka. Stiftelseurkunden fastställde, att de boende skulle vara "ret elendige, syge, sengeliggende, fattige Folk, som ellers ingen Raad eller Hjælp have". Det sades inte något om deras kön, men med undantag för den första tiden var dock stiftelsen endast belagd med kvinnor, av vilka det under senare år fanns plats för 24 personer. Under 210 år fanns Abel Cathrines Boder på sin ursprungliga plats, tills kommunstyrelsen den 2 februari 1885 beslutade, att omkring 1400 m² av en kommunägd fastighet mellan Viktoriagade och Istedgade skulle säljas till stiftelsen. Den nya byggnaden uppfördes efter ritningar av Hermann Baagøe Storck i nyrenässansstil och togs i bruk i slutet av oktober 1886; kyrkan invigdes av Själlands biskop den 31 oktober samma år. Där fanns plats för 39 boende, som var och en hade ett rum med alkov och kök.

Referenser

Köpenhamns historia
Stiftelser i Danmark
Byggnader och anläggningar i Köpenhamn
Indre By
Vesterbro
Nyrenässans
1998 FM40

1998 FM40 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 20 mars 1998 av LINEAR i Socorro County, New Mexico.

Asteroiden har en diameter på ungefär 5 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Ej namngivna småplaneter
Astronomiska upptäckter av LINEAR
Astronomiska upptäckter 1998
North Seaton

North Seaton är en ort i civil parish Ashington, i grevskapet Northumberland i England. Orten är belägen 10 km från Morpeth. North Seaton var en civil parish 1866–1935 när det uppgick i Newbiggin by the Sea. Civil parish hade  invånare år 1931.

Referenser

Externa länkar 
 

Orter i Northumberland
Tidigare civil parishes i Northumberland
Ashington
11689 Frankxu

1998 FA56 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 20 mars 1998 av LINEAR i Socorro County, New Mexico. Den är uppkallad efter Frank Z. Xu.

Asteroiden har en diameter på ungefär 4 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Maria.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Maria-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av LINEAR
Astronomiska upptäckter 1998
Christian Jacobæus

Christian Jacobæus kan syfta på:

Anton Christian Jacobæus (1911-1988), svensk ingenjör
Hans Christian Jacobæus (1879-1937), svensk läkare
Hirst

Hirst är en ort i civil parish Ashington, i grevskapet Northumberland i England. Orten är belägen 8 km från Morpeth. Hirst var en civil parish 1866–1914 när det uppgick i Ashington. Civil parish hade  invånare år 1911.

Referenser

Externa länkar 

Orter i Northumberland
Tidigare civil parishes i Northumberland
Ashington
Playoff till Svenska damhockeyligan 2022

Playoff till Svenska Damhockeyligan 2022 spelades mellan 3 och 20 mars 2022. Kvalificerade var lag 1–3 från Damhockeyallsvenskan norra respektive södra, två lag från Regional förkvalsserie. I finalerna mötte semifinalvinnarna de två sämsta lagen från SDHL.

Deltagande lag
Färjestad BK, Hammarby IF, IF Björklöven, IF Malmö Redhawks, Skellefteå AIK och Södertälje SK från Damhockeyallsvenskan samt Haninge Anchors HC och SHK Hockey från regionalt förkval.

Matchträd

Kvartsfinaler

Björklöven, Färjestad, Malmö Redhawks och Skellefteå vidare till semifinal.

Semifinaler

Malmö och Skellefteå vidare till final.

Finaler

AIK och Göteborg försvarade sina platser i SDHL till den följande säsongen.

Referenser

Externa länkar 
 Svenska Damhockeyligan (officiell hemsida)

Ishockeysäsongen 2021/2022
Sport i Sverige 2021
Sport i Sverige 2022
Axel Quennerstedt

Axel Ulrik Quennerstedt, född 8 juli 1832 i Rydaholms socken, 9 oktober 1905 i Stockholm, var en svensk läkare och författare.

Axel Quennerstedt var son till kyrkoherden Nils Johan Quennerstedt och bror till August Quennerstedt. Han blev 1851 student vid Lunds universitet och avlade där medicine kandidatexamen 1856 och medicine licentiatexamen 1860, varefter han följande år blev kirurgie magister vid Karolinska Institutet. Han var tillförordnad provinsialläkare i Askersund 1861–1862, stadsläkare i Gränna 1862–1882 (1864–1882 även bataljonsläkare vid Jönköpings regemente), regementsläkare vid Nerikes regemente i Örebro 1882–1896 och tillförordnad regementsläkare vid Norrlands dragonregemente 1897–1902. Quennerstedt ägnade sig med stort engagemang åt historiskt författarskap. Hans första större arbete var Indelte soldaten. Erinringar från lägerlif och hemlif på roten (1887, med teckningar av Gustaf Cederström). I Smålandsminnen från ett kamratmöte i Vexiö 1888 (1891) gav han skildringar av skollivet i Växjö på 1840- och 1850-talen. Quennerstedt var en engagerad försvarsvän med en konservativt idealistisk livssyn, uttryckt bland annat i broschyrerna Skola vi förswara wårt fosterland? (1891) och Militärlifvet och spritdryckerna (1897). På äldre dagar sysslade han med forskningar rörande finska kriget och publicerade I Torneå och Umeå 1808–1809. Verklighetsskildringar från finska krigets sista skede i svenska bygder (1-2, 1901-1903) samt en del artiklar om sjukvården under detta krig (i Tidskrift i militär helsovård). Quennerstedt var från 1897 ledamot av Svenska röda korsets verkställande utskott. Han blev ledamot Krigsvetenskapsakademien 1896 och hedersdoktor vid Lunds universitet 1900.

Källor 
 

Svenska läkare under 1800-talet
Svenska författare under 1800-talet
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Hedersdoktorer vid Lunds universitet
Personer från Rydaholms socken
Födda 1832
Avlidna 1905
Män
Abberwick

Abberwick är en ort i civil parish Edlingham, i grevskapet Northumberland i England. Orten är belägen 12 km från Morpeth. Abberwick var en civil parish 1866–1955 när det uppgick i Edlingham. Civil parish hade  invånare år 1951.

Referenser

Externa länkar 

 

Orter i Northumberland
Tidigare civil parishes i Northumberland
Adderstone

Adderstone är en ort i civil parish Adderstone with Lucker, i grevskapet Northumberland i England. Orten är belägen 12 km från Morpeth. Adderstone var en civil parish 1866–1955 när det uppgick i Adderstone with Lucker. Civil parish hade  invånare år 1951.

Referenser

Externa länkar 

 

Orter i Northumberland
Tidigare civil parishes i Northumberland
Hollywood North

Hollywood North är ett uttryck som används för att beskriva fenomenet med utlandsfinansierad film och TV-produktion, främst från USA, som helt eller delvis utförs i Kanada. Rent formellt så benämns "Hollywood" produktioner som spelas in i Kanada som service production.

Begreppet Hollywood North används även enskilt om de två största orterna och storstadsområdena dit merparten av engelskspråkig film och TV-produktion är koncentrerad, dvs till Toronto i Ontario och Vancouver i British Columbia.

Bakgrund
Andelen med USA-finansierade produktioner har ökat sedan 1988 års frihandelsavtal (Canada–United States Free Trade Agreement) ratificerades mellan de båda länderna. Både den federala regeringen i Kanada liksom provinsstyrena har erbjudit en kombination av skattelättnader, skatterabatter och andra finansiella incitament, liksom investeringar av infrastruktur i form av inspelningsanläggningar. Andra komparativa fördelar med produktion i Kanada har varit en fördelaktig växelkurs för kanadensisk dollar gentemot amerikansk dollar liksom lägre löner. Till skillnad från det amerikanska skådespelarfacket SAG-AFTRA så kan producenten i förväg köpa ut medlemmar av det kanadensiska skådespelarfacken ACTRA och/eller UBCP från royaltyersättning.

Under 2001 beräknades det att det var cirka 25 procent mer kostnadseffektivt att filma i Kanada jämfört med i Kalifornien. 

Från amerikanskt filmfackligt håll har fenomenet beskrivits nedsättande som runaway productions (produktioner på rymmen) och utvecklingen accelererade under 1990-talet. Mer fördelaktiga villkor med olika former av subventioner i Kanada har inneburit att produktionen av film och TV minskat i Los Angeles och att en strikt laissez-faire hållning inte längre där ses som självklar.

Under 2019 stod utlandsfinansierade produktioner i Kanada för investeringar på 4,86 miljarder kanadensiska dollar och av dessa stod de i British Columbia på 2,81 miljarder och i Ontario för 2,16 miljarder.

British Columbia/Vancouver
Provinsstyret i British Columbia grundande 1978 en filmkommission som syftade till att underlätta för produktion av film och TV i provinsen. Det var dock under senare hälften av 1980-talet som det stora genombrottet kom med den andra säsongen av MacGyver förlades till Vancouver. Snart därefter etablerade den amerikanske TV-producenten Stephen J. Cannell en studio för inspelningen av 21 Jump Street för Fox. 

Under 1990-talet filmades de första 5 säsongerna av Arkiv X i Vancouver, vilket gjorde staden sammankopplad med science fiction-genren, en association som förstärktes av två andra decennielånga serier: Stargate SG-1 (samt dess spinoff-serier Stargate Atlantis och Stargate Universe), Smallville samt Supernatural.

Se även
 Globalisering
 Hollywood
 Offshoring

Referenser

Noter

Externa länkar
 Film and television tax credit – Province of British Columbia
 Film and Media Tax Credits – Canada Revenue Agency

Kanadensisk film
Amerikansk film
Television i Kanada
Television i USA
Relationer mellan Kanada och USA
Kultur i Ontario
Kultur i Toronto
Kultur i British Columbia
Kultur i Vancouver
Talant FC

Talant FC är ett kirgizisk fotbollsklubb från Tasj-Kömür i Kirgizistan. Klubben grundades år 2020.

Meriter 
Kirgiziska ligan: 0
9:e pl.: 2022

Placering senaste säsonger

Referenser

Noter

Externa länkar 
 KPFL
 instagram
 Talant FC på Soccerway

Fotbollsklubbar i Kirgizistan
Sportklubbar bildade 2020
Nur-Batken FK

Nur-Batken är ett kirgizisk fotbollsklubb från Batken i Kirgizistan. Klubben grundades år 2020.

Meriter 
Kirgiziska ligan: 0
7:e pl.: 2022

Placering senaste säsonger

Referenser

Noter

Externa länkar 
 KPFL
 facebook
 instagram
 Nur-Bakten på Soccerway

Fotbollsklubbar i Kirgizistan
Sportklubbar bildade 2020
Sade Giyinen Hanımlar Cemiyeti

Sade Giyinen Hanımlar Cemiyeti var en turkisk organisation för kvinnors rättigheter, grundad 1918.

Kvinnofrågor började debatteras i Osmanska riket under andra hälften av 1800-talet, när de västinfluerade tanzimatpolitiken introducerade flera moderniseringsreformer som indirekt också gav kvinnor mer frihet. Flickskolor grundades där kvinnor även var verksamma som lärare, och en kvinnopress med kvinnotidningar utkom. Någon aktiv kvinnorörelse uppkom dock inte i Osmanska riket eftersom kvinnor inte hade möjlighet att grunda politiska föreningar. Först efter revolutionen 1908 blev det möjligt att grunda politiska organisationer, och därefter uppkom de första kvinnoföreningarna.

Sade Giyinen Hanımlar Cemiyeti var en förening för reform av kvinnors klädedräkt. Dess syfte var att utöka kvinnors deltagande i samhället, genom att förespråka att de blev en yrkesverksamma, tjänade egna pengar och försörjde sig själva, vilket skulle göra dem mer självständiga och både ge kvinnor mer frihet och bli till nytta för samhället. Föreningen ansåg att en dräktreform var nödvändig för att göra det möjligt för kvinnor att arbeta, och att den traditionella heltäckande slöjan förhindrade detta. Dräktreformen var föreningens huvudfråga och fokus. Inom den nyss organiserade turkiska kvinnorörelsen – främst genom Osmanlı Műdafaa-ı Hukûk-ı Nisvan Cemiyeti och deras tidning, som också förespråkade dräktreform – förekom många diskussioner om hur den nya kvinnan borde klä sig sedan hon hade lagt av sig den traditionella slöjan. Vid denna tid var det inte direkt förbjudet för kvinnor att klä sig i västerländska kläder och det fanns en liten minoritet som gjorde det, men i praktiken var det extremt kontroversiellt och ansågs inte respektabelt. Sade Giyinen Hanımlar Cemiyeti förespråkade att kvinnor skulle klä sig enkelt och med respekt för religionen utan att för den skull bära en heltäckande slöja. 

Föreningens syfte uppnåddes efter Osmanska rikets fall. Efter införandet av republiken under Mustafa Kemal Atatürk 1923 infördes i praktiken en klädreform som ett led av moderniseringen av samhället, och kvinnor med presidentfrun Latife Uşaki som förebild tog av sig slöjan och började klä sig västerländskt med statens uppmuntran.

Se även
Kanoun-e-Banovan

Referenser

 Suad Joseph, Afsāna Naǧmābādī:  Encyclopedia of Women and Islamic Cultures: Family, Law and Politics
 THE OTTOMAN WOMEN’S MOVEMENT: WOMEN’S PRESS, JOURNALS, MAGAZINES AND NEWSPAPERS FROM 1875 TO 1923

1918 i Europa
Organisationer bildade 1918
Kvinnoorganisationer i Turkiet
Osmanska riket under 1900-talet
Karelian Trains

Oy Karelian Trains Ltd är ett samriskföretag, som grundades av de finländska och ryska staterna 2006. Det ägs till 50 % vardera av VR-Yhtymä Oy och Rysslands järnvägar (RŽD) och är inregistrerat i Finland.

Karelian Trains har sedan december 2010 skött expresstågförbindelsen Allegro mellan Helsingfors centralstation och Finlandsstationen i Sankt Petersburg. Spåren ägs av de finländska respektive ryska staterna och tågen av Karelian Trains.

Allegrotrafiken bedrivs med fyra sjuvagnarståg av en variant av Pendolinotågen, som tillverkats av Alstom i Italien.

Underhåll av tågen görs på VR FleetCares verkstad i Helsingfors.

Källor
Karelian Trains Ltd, Oy på www.largestcompanies.com
Oy Karelian Trains Ltd på www.dnb.com

Noter

Järnvägsbolag
Finländska företag
Finländska samriskföretag
Företag bildade 2006
Rabona

Rabona är en i fotboll utförd form av konstspark där det sparkande benet sparkar bollen bakom stödjebenet. Den första dokumenterade rabonan ufördes av argentinaren Ricardo Infante 1948 i en match mellan Estudiantes och Rosario.

I en match mellan Örebro SK och IFK Göteborg under Allsvenskan 2007 gjorde Andrés Vasquez mål med en rabonaspark.

Se även 
 Lista över fotbollstermer

Referenser 

Fotboll
Finlandsstationen

Finlandsstationen (, Finljandskij vokzal; officiellt: Станция Санкт-Петербург-Финля́ндский, Stantsia Sankt-Peterburg-Finljandskij), är en järnvägsstation i Sankt Petersburg i Ryssland. Den ombesörjer järnvägstrafik till destinationer västerut från Sankt Petersburg, inklusive Helsingfors och Viborg. Till denna station anlände Vladimir Lenin 1917, hemkommen från sin exil.

Historia 
Finlandsstationen uppfördes av Statsjärnvägarna i Finland som den östra ändstationen för Riihimäki–Sankt Petersburg-banan. Den ritades av Peter Kupinskij (1838–1923) och invigdes 1870. Ursprungligen hade den en särskild byggnad för den ryska tsarfamiljen.

Stationen drevs av den finländska järnvägen till i början av 1918, då det sista tåget med stationspersonal och utrustning, samt ett antal finländska flyktingar, avgick till Finland. Stationen övertogs av Ryssland i utbyte mot rysk egendom i Finland, varibland Alexandersteatern i Helsingfors.

Stationen har uppmärksammats för att det var dit som Vladimir Lenin återkom till Ryssland från Schweiz via Sverige med tåg den 16 april 1917 (3 april enligt gamla stilen), för att påbörja den kommunistiska revolutionen i Ryssland. Ett minnesmärke restes nära den gamla stationsbyggnaden 1926 för att fira Lenins tal på taket av en pansarbil. Idag finns minnesmärket på ett torg mellan stationen och floden Neva. 

På en perrong står sedan 1957 det finländska ångloket nr 293, på vilket Lenin efter de misslyckade julidagarna illegalt korsade den finska gränsen den 10 augusti och sedan återvände den 7 oktober 1917. Loket donerades av den finska staten till Sovjetunionen vid fyrtioårsjubileet av oktoberrevolutionen.

Under Leningrads belägring 1941–1943, var Finlandsstationen den enda av Leningrads järnvägsstationer som var i bruk. Järnvägen därifrån hade trafik med en station nära Ladogas västra strand, vilket tillät förnödenheter från fria delar av Sovjetunionen att sändas över sjön med båt eller på isen.

På 1950-talet revs den ursprungliga stationsbyggnaden och ersattes av en ny, vilken invigdes 1960. En del av det gamla stationshuset har införlivats med stationens västra flygel.

Bildgalleri

Referenser
Denna artikel är baserad på artikeln Suomen asema på finskspråkiga Wikipedia.

Noter

Externa länkar 
Bild på www./izi.travel

Järnvägsstationer i Ryssland
Sankt Petersburg
Järnvägsstationer invigda 1870
1870 i Ryssland
Valentina Tjerevatenko

Valentina Tjerevatenko (ryska: Валент́ина Ив́ановна Черев́атенко), född 20 januari 1956, är en rysk-ukrainsk människorättsaktivist från Novotjerkassk nära Rostov. 

Hon är grundare av nätverket Women of the Don, som i början av 1990-talet skapades för att stötta människor som hade det svårt efter Sovjetunionens fall. Med tiden kom organisationen att arbeta med att försvara mänskliga rättigheter, hjälpa till med konflikthantering och att stötta människor som drabbades av krig i sitt närområde. Ett exempel på detta var den väpnade konflikten i Tjetjenien, där bland annat våld mot kvinnor eskalerade och där många drabbades av trauman som organisationen hjälpte till att bearbeta genom rehabilitering.

2016 tilldelades Tjerevatenko ett särskilt Anna Politkovskaya-pris, som uppmärksammade tioårsdagen för mordet på Anna Politkovskaja.

2017 anklagades Tjerevatenko för brott mot de ryska lagar som krävde registrering av organisationer som misstänks finansieras av medel från andra länder än Ryssland. Flera människorättsorganisationer menade att detta var ett sätt att försöka tysta Tjerevatenko. Förundersökningen lades senare under 2017 ner utan vidare åtgärd.

Källor 

Kvinnor
Levande personer
Ryska aktivister
Födda 1956
Personer i Ryssland under 1900-talet
Personer i Ryssland under 2000-talet
Ung kvinna gör toalett

Ung kvinna gör toalett eller Venus toalett är en oljemålning av den italienske renässanskonstnären Giovanni Bellini. Den målades omkring 1515 och är utställd på Kunsthistorisches Museum i Wien. 

Bellinis oeuvre domineras av religiösa motiv, framförallt madonnabilder. Under de sista åren av sitt långa liv utförde han ett fåtal målningar med profana eller mytologiska teman, till exempel Gudarnas fest. I Ung kvinna gör toalett avbildas en naken kvinna som utstrålar både hednisk sinnlighet och meditativ rofylldhet. Bakom henne breder ett venetianskt landskap ut sig, vilket ger djup i tavlan. Samma metod med djupverkan tillämpade Tizian något år tidigare när han porträtterade sin mentor Bellini. 

Ung kvinna gör toalett förvärvades av James Hamilton, 1:e hertig av Hamilton 1638 och blev kvar hos hans familj till 1659 då den inköptes av Leopold Vilhelm av Österrike.

Källor 
Kunsthistorisches Museums webbplats
Web Gallery of Art
Google Arts & Culture
rkd.nl

Noter

Externa länkar 

Målningar av Giovanni Bellini
Målningar från 1500-talet
Målningar i Kunsthistorisches Museum, Wien
Kalle Anka och Nalle Björn

Kalle Anka och Nalle Björn (även Kalle Anka på björnjakt) (engelska: Rugged Bear) är en amerikansk animerad kortfilm med Kalle Anka från 1953.

Handling 
När jaktsäsongen drar igång lyckas Björnen Humphrey gömma sig i en stuga som visar sig tillhöra jägaren Kalle Anka. I tron att inte bli upptäckt kastar han bort björnskinnet som finns i stugan och låtsas vara ett sådant genom att ligga still, något som inte visar sig vara någon bra idé.

Om filmen 
Filmen nominerades till en Oscar för bästa animerade kortfilm vid Oscarsgalan 1954, men förlorade till förmån för Tut, Pip, Plong och Bom, även den producerad av Disney.

Rollista 
 Clarence Nash – Kalle Anka
 James MacDonald – Björnen Humphrey

Källor

Externa länkar 

Disneys animerade kortfilmer
Amerikanska filmer 1953
Engelskspråkiga filmer
Animerade filmer 1953
Filmer i regi av Jack Hannah
Kortfilmer med Kalle Anka
Animerade filmer med björnar
Berman Literature Prize

Berman Literature Prize är ett internationellt pris, instiftat 2020 genom en donation av Thomas och Catharina Berman. Berman Literature Prize delades ut för första gången i oktober 2021. Prissumman är på 750 000 svenska kronor årligen och kommer att delas ut i tio år. Priset skall gå till en författare som oavsett bakgrund eller genre verkat i den judiska traditionens anda.' 

 Pristagare 

 2021 David Grossman (Israel), Med mig leker livet (2019, i svensk övers. av Natalie Lantz 2020, Albert Bonniers Förlag) 2022 Péter Nádas (Ungern), Illuminerade detaljer (2022, i svensk övers. av Daniel Gustafsson, Albert Bonniers Förlag) 2023 Maria Stepanova (Ryssland), Minnen av minnet (2020, i svensk övers. av Nils Håkanson, Nirstedt/litteratur)''

Referenser

Externa länkar
 www.bermanliteratureprize.se
 Prisutdelningen 2021, på YouTube

Svenska litteraturpriser
Priser och utmärkelser instiftade 2021
Judaica
Internationella litteraturpriser
Yui Ohashi

, född 18 oktober 1995 i Hikone, är en japansk simmare som främst tävlar i medley.

Hon studerade på Toyouniversitetet och tog examen i mars 2018.

Karriär
Ohashi började som sexåring att simma efter att ha blivit influerad av sin äldre syster. I april 2016 vid det japanska mästerskapet i simning, som även fungerade som en uttagning till OS i Rio de Janeiro 2016, slutade Ohashi på tredje plats på 400 meter medley bakom Miho Takahashi och Sakiko Shimizu och lyckades därav inte av att kvalificera sig för OS.

I april 2017 tog Ohashi guld på 400 meter medley vid det japanska mästerskapet i simning med tiden 4.31,42, vilket var en förbättring av det japanska rekordet med mer än tre sekunder. Hon blev därefter uttagen till VM i Budapest i juli samma år. Ohashi kvalificerade sig även på 200 meter medley. Vid VM tog hon sedan ett silver på 200 meter medley med tiden 2.07,91, vilket blev ett nytt japanskt rekord och personbästa med mer än två sekunder. Ohashi slutade även på fjärde plats på 400 meter medley.

I april 2018 vid japanska mästerskapet i simning tog Ohashi återigen guld på 400 meter medley samt förbättrade det japanska rekordet efter att hon simmat på tiden 4.30,82. Vid VM i Gwangju 2019 diskvalificerade sig Ohashi i finalen på 200 meter medley, men tog ett brons på 400 meter medley.

I juli 2021 vid OS i Tokyo tog Ohashi guld på 400 meter medley, vilket var Japans första OS-medalj i den grenen sedan Yasuko Tajima tog silver vid OS i Sydney 2000. Hon tog även guld på 200 meter medley och blev då den första kvinnliga idrottaren från Japan att ta två guld vid ett olympiskt spel.

Personliga rekord
Långbana

Kortbana

Källor
Yui Ohashi på Internationella simförbundets webbplats
Yui Ohashi på SwimRankings.net

Noter

Japanska simmare
Japanska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 2020
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2020 från Japan
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 2020
Födda 1995
Levande personer
Kvinnor
Japanska idrottare under 2000-talet
Personer från Shiga prefektur
Gulalai Ismail

Gulalai Ismail, född 1986 är en pashtunsk människorättsaktivist från provinsen Khyber Pakhtunkhwa i Pakistan.

Ismail föddes i distriktet Swabi och växte upp i Peshawar. Hon är dotter till läraren och människorättsaktivisten Muhammad Ismail.

Vid 16-årsåldern startade Ismail Aware girls tillsammans med sin syster Saba. Genom organisationen erbjöd systrarna Ismail utbildning för att skapa medvetenhet om kvinnors rättigheter. 

2017 tilldelades Ismail Anna Politkovskaya Award. 

2019 krävde Ismail att soldater i pakistanska armén skulle ställas till svars för övergrepp riktade mot pashtunska kvinnor, vilket ledde till åtal mot henne själv. 

Ismail flydde till USA och har 2020 sökt asyl i landet.

Källor 

Kvinnor
Pakistanska människorättsaktivister
Levande personer
Födda 1986
Personer i Pakistan under 2000-talet