kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Satanella-Quadrille

Satanella-Quadrille, op. 123, är en kadrilj av Johann Strauss den yngre. Den spelades första gången den 26 januari 1853 i Wien.

Historia
Den 11 januari 1853 presenterade Hofoperntheater i Wien baletten Satanella oder Metamorphosen med den blott 20 år gamla dansösen Marie Taglioni (1833-1891) i huvudrollen. Koreograf var hennes fader Paul Taglioni (1808-1884) och musiken var skriven av Cesare Pugni och Peter Ludwig Hertel. Föreställningen blev en stor succé, inte minst tack vare Marie Taglionis tolkning av rollen. Johann Strauss den yngre tjusades av både baletten och Marie Taglioni. Han beslöt sig för att arrangera en "Satanella-bal" i Sofienbad-hallen den 26 januari, bara 13 dagar efter balettpremiären. Till evenemanget skrev han både en Satanella-Quadrille och en Satanella-Polka med motiv från baletten (senare även en Marie Taglioni-Polka till Marie Taglionis ära). I pressen hade det utlovats ett "Personligt" uppdykande av dansösen, men till publikens och Strauss besvikelse dök Marie Taglioni aldrig upp, då hennes föräldrar inte gav sin tillåtelse därtill.

Om kadriljen
Speltiden är ca 6 minuter och 21 sekunder plus minus några sekunder beroende på dirigentens musikaliska tolkning.

Weblänkar 
 Satanella-Quadrille i Naxos-utgåvan.

Referenser

Noter

Anmärkningar 

Kadriljer av Johann Strauss den yngre
Molossus aztecus

Molossus aztecus är en fladdermus i familjen veckläppade fladdermöss som förekommer i Central- och Sydamerika.

Utseende 
Arten blir 6,1 till 6,7 cm lång (utan svans), svanslängden är ungefär 3,1 till 3,9 cm och vikten varierar mellan 10 och 14 g. Djuret har 3,6 till 3,8 cm långa underarmar, upp till 1 cm långa bakfötter och i genomsnitt 1,4 cm stora öron. Pälsen på ovansidan är chokladbrun till svartbrun och undersidan är täckt av lite ljusare päls. Artens flygmembran, öron och nakna områden vid nosen har en svart färg. Håren vid ryggens topp är upp till 4 mm långa. Flera hår på ovansidan har ett vitt band i mitten.

Utbredning 
Utbredningsområdet sträcker sig från delstaten Jalisco i centrala Mexiko över Centralamerika till Venezuela. Enstaka exemplar hittades i delstaten Minas Gerais i östra Brasilien som troligen utgör en avskild population. Molossus aztecus lever även på mindre öar som Cozumel. Den vistas i låglandet och i bergstrakter upp till 1300 meter över havet. Fram till 2018 registrerades inga exemplar i El Salvador. Habitatet utgörs av olika slags skogar och dessutom besöks stadsparker.

Ekologi 
Molossus aztecus vilar troligen på dagen i trädens håligheter. Den jagar flygande insekter.

Status 
Landskapsförändringar är det största hotet för arten. Arten är allmänt sällsynt men i några regioner som på Yucatánhalvön är den vanligare än andra familjemedlemmar. IUCN listar Molossus aztecus på grund av den stora utbredningen som livskraftig (LC).

Referenser 

Veckläppade fladdermöss
aztecus
Däggdjur i neotropiska regionen
NPC (mem)

NPC, även känd som NPC Wojak, (från engelskans non-player character eller non-playable character, vilket betyder en icke-spelbar figur) är ett mem som används både opolitiskt satiriskt mot flockmentalitet, men även använts politiskt av både höger-, och vänstersympatisörer för att uttrycka idén att individer på motsatta sidan inte tänker själva.

NPC, som grafiskt är baserat på Wojak, skapades i juli 2016 av en anonym författare och publicerades först på hemsidan 4chan, där också idén och inspiration bakom NPC introducerades.
NPC har fått stor uppmärksamhet och presenterats av många nyhetsbyråer, inklusive The New York Times, The Verge, BBC och Breitbart News Network.
Medietäckningen av NPC har varit politiskt partisk enligt Accuracy in Media och Media Research Center .

Se även 
 Polandball
 Pepe the Frog

Referenser

Externa länkar 
 NPC på Know Your Meme
 NPC Meme Generator
 NPC Mem på Reddit
Internetfenomen
Pejorativa termer
Arne Robertsson

Arne Alf Robert Robertsson, född 23 mars 1942 i Lidköping, död 29 januari 1991 i Lidköping, var en svensk brottare. Han tävlade för Lidköpings AS.

Robertsson tävlade i tungviktsklassen i fristil för Sverige vid olympiska sommarspelen 1964 i Tokyo. Vid olympiska sommarspelen 1968 i Mexico City tävlade han också i tungviktsklassen i fristil. Vid olympiska sommarspelen 1976 i Montreal tävlade Robertsson i supertungviktsklassen i grekisk-romersk stil.

Robertsson blev nordisk mästare i tungvikt fyra gånger i grekisk-romersk stil: 1970 i Sundsvall, 1975 i Frederiksværk, 1976 i Notodden och 1977 i Kotka samt två gånger i fristil: 1977 i Kotka och 1978 i Haparanda. Han blev svensk mästare tio gånger i tungvikt (grekisk-romersk stil): 1966, 1970, 1971, 1972, 1975, 1976, 1977, 1978, 1979 och 1980. Robertsson blev även svensk mästare 11 gånger i tungvikt (fristil): 1964, 1966, 1967, 1968, 1969, 1970, 1971, 1975, 1976, 1977 och 1978.

Han tog brons vid VM i Göteborg 1977 samt silver vid både EM 1966 och EM 1969.

Källor

Noter

Svenska brottare
Tävlande i brottning vid olympiska sommarspelen 1964
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1964 från Sverige
Tävlande i brottning vid olympiska sommarspelen 1968
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1968 från Sverige
Tävlande i brottning vid olympiska sommarspelen 1976
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1976 från Sverige
Födda 1942
Avlidna 1991
Män
Fanscene

Fanscene var en popgrupp från Uppsala som 1993 utvecklades ur garagerockbandet The Rawhides och upplöstes 1998. Fanscene spelade powerpop med inspiration från garagerock, mod revival, surf och den samtida indie-scenen. 1997 gav Fanscene ut French Poetry EP. Det välkända engelska skivbolaget Detour Records och dess underetikett Paisley Archive gav 2016-2020 ut fler inspelningar med gruppen.

Medlemmar 
Henrik Aspeborg – sång och gitarr, Jesper Ek – sång och bas, Johan Sjöberg – gitarr, Martin Sörbom – trummor.

Diskografi (i urval)

Album 
2017 (CD)/2020 (LP): French Poetry Revisited (Detour Records/Paisley Archive, UK)

EP 
1997: French Poetry EP (Silver Records, Sverige)

Singel 
2016: French Poetry/Occupying My Mind (Detour Records, UK)

Referenser 

Musikgrupper bildade 1993
Musikgrupper upplösta 1998
Svenska rockgrupper
Musikgrupper från Uppsala
Stig-Göran Myntti

Stig-Göran Mikael Myntti, född 6 augusti 1925 i Malax, död 28 februari 2020, var en finländsk fotbolls- och bandyspelare. Han är far till Kenth Mikael Myntti.

Myntti var en av bollsportens stora personligheter i Finland, en elegant och effektiv spelare med ypperlig bollbehandling. Han var en stöttepelare i Vasa IFK och landslaget som halvback och inner; spelade hela 61 fotbollslandskamper (5 mål) 1945–1958. Han spelade 250 mästerskapsseriematcher (121 mål) och erövrade finländska mästerskapet med Vasa IFK 1944–1945, 1947–1948 och 1953, silver 1951 och 1952, brons 1955. Han var 1952 medlem av OS-laget som slogs ut. I bandy spelade han tolv landskamper (4 mål) och två B-kamper samt vann 1957 silver i både FM och VM. Han har även varit verksam som byggmästare och var idrottsledare i Vasa stad 1965–1981. Han har varit en framgångsrik tränare i både fotboll och bandy. Han tilldelades Sport-Pressens guldmedalj 1953.

Källor

Finländska bandyspelare
Finländska fotbollsspelare
Födda 1925
Män
Avlidna 2020  
Personer från Malax
Spelare i IFK Vasa
Finländska idrottare under 1900-talet
Stina Fischer

Stina Fischer, född 27 juli 1982 i Stockholm, är en svensk radioprogramledare, radioproducent, redaktör och reporter.

Biografi 
Stina Fischer är dotter till filmfotografen Jens Fischer och barnbarn till Gunnar Fischer samt brorsdotter till Peter Fischer. 

Fischer har studerat journalistvetenskap vid Stockholms universitet. 

Hon har gjort program för Uppdrag gransknings Kommungranskarna tillsammans med Mattias Jansson och Sophia Djiobaridis.

Källor 

Programledare i Sveriges Radio
Kvinnor
Födda 1982
Levande personer
Åke Söderlund

Åke Wilhelm Söderlund, född 11 april 1925 i Stockholm, död 25 augusti 2002 i Tyresö, var en svensk gångare. Han tävlade för Stockholms GK. Hans tvillingbror, Erik Söderlund, har också tävlat i gång.

Söderlund tävlade för Sverige vid olympiska sommarspelen 1952 i Helsingfors, där han slutade på 28:e plats i herrarnas 50 kilometer gång. Vid olympiska sommarspelen 1960 i Rom tävlade Söderlund också i herrarnas 50 kilometer gång, dock utan att slutföra tävlingen. Vid olympiska sommarspelen 1964 i Tokyo slutade han på 18:e plats i herrarnas 20 kilometer gång.

1961 tog Söderlund brons på herrarnas 50 kilometer gång vid IAAF World Race Walking Cup. Han vann även Nordiska mästerskapet i gång tre gånger: 1957 och 1967 på 20 kilometer samt 1961 på 50 kilometer.

Källor

Noter

Svenska gångare
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1952
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1952 från Sverige
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1960
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1960 från Sverige
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1964
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1964 från Sverige
Tvillingar
Födda 1925
Avlidna 2002
Män
Äventyrerskan från Paris

Äventyrerskan från Paris (engelska: Polly with a Past) är en amerikansk drama-stumfilm från 1920. Filmen är regisserad av Leander De Cordova, med manus skrivet av June Mathis och Arthur J. Zellner.

Filmen är baserad på George Middleton och Guy Boltons pjäs med samma namn.

Rollista 
 Ina Claire – Polly Shannon
 Ralph Graves – Rex Van Zile
 Marie Wainwright – Mrs. Van Zile
 Harry Benham – Clay Cullum
 Louiszita Valentine – Myrtle Davis
 Myra Brooks – Kocken
 Frank Currier
 Clifton Webb – Harry Richardson (ej krediterad)

Referenser

Externa länkar 

Filmer 1920
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska dramafilmer
Svartvita filmer
Stumfilmer
Drosophila quinaria (artgrupp)

Drosophila quinaria är en artgrupp inom släktet Drosophila och undersläktet Drosophila. Artgruppen innehåller 34 olika arter. Arterna inom artgruppen finns främst i den holarktiska djurgeografiska regionen. Artgruppen har fungerat som ett modellsystem för att studera daggflugor som lever i anknytning till svampar.

Arter inom artgruppen 
 Drosophila analspina
 Drosophila angularis
 Drosophila bondarenkoi
 Drosophila brachynephros
 Drosophila curvispina
 Drosophila deflecta
 Drosophila falleni
 Drosophila innubila
 Drosophila kuntzei
 Drosophila limbata
 Drosophila magnaquinaria
 Drosophila mediobandes
 Drosophila munda
 Drosophila natasha
 Drosophila neokuntzei
 Drosophila nigriculter
 Drosophila nigromaculata
 Drosophila nitida
 Drosophila novaspinofera
 Drosophila occidentalis
 Drosophila palustris
 Drosophila parakuntzei
 Drosophila phalerata
 Drosophila quinaria
 Drosophila recens
 Drosophila rellima
 Drosophila schachti
 Drosophila suboccidentalis
 Drosophila subpalustris
 Drosophila suffusca
 Drosophila tenebrosa
 Drosophila transversa
 Drosophila triantilia
 Drosophila unispina

Källor 

Daggflugor
q
Helge Bohlin

Helge Einar Adolf Bohlin, född 17 september 1892 i Äspereds församling i dåvarande Älvsborgs län, död 15 februari 1973 i Malmö Sankt Johannes församling i dåvarande Malmöhus län, var en svensk skolledare och facklitteraturförfattare.

Biografi

Bakgrund och utbildning
Helge Bohlin var son till handelsresande Samuel Bohlin och Anna Johansson. Efter studentexamen i Göteborg 1911 följde akademiska studier, som resulterade i att han blev filosofie kandidat och filosofie magister vid Lunds universitet 1915 samt filosofie licentiat vid Stockholms högskola 1947.

Karriär
Han blev assistent vid tekniska högskolan i Danzig 1917, amanuens vid Riksförsäkringsanstalten (RFA) 1920, lektor i fysik och elektroteknik vid Högre tekniska läroverket i Härnösand 1921, och rektor där 1937. Därefter var han rektor vid Högre tekniska läroverket i Malmö 1947–1959.

Bohlin författade ett flertal böcker, bland annat Elektrotekniska grundbegrepp (1929), Elektricitetslära och elektroteknik (1937), Elektriska och magnetiska fält i världsrymden (1952), Solsystemet, en byggnad med pythagoreisk arkitektur (1954), Några enkla beräkningar kring rymdraketens dynamik (1958) och En egendomlig lagbundenhet hos solsystemet (1956). 

Han var styrelseledamot i Hermods från 1955 och ordförande i Astronomiska Sällskapet Tycho Brahe.

Familj
Helge Bohlin gifte sig 1923 med Eva Elsner (1897–1985), dotter till stationsinspektor Carl Elsner och Elin Larsson. De fick tre barn: Gullan Bornemark (född 1927), Ingemar Bohlin (född 1935) och Christina Anderberg (född 1938).

Han är begravd på Limhamns kyrkogård.

Utmärkelser
 Kommendör av Nordstjärneorden (KNO).

Källor

Externa länkar
Helge Bohlin i Libris

Svenska författare under 1900-talet
Svenska skolledare under 1900-talet
Personer från Äspereds socken
Gravsatta på Limhamns kyrkogård
Födda 1892
Avlidna 1973
Män
Adelsö (olika betydelser)

Adelsö kan syfta på:

 Adelsö socken – socken i Uppland
 Adelsö landskommun – en tidigare kommun i Stockholms län 1865–1951
 Adelsö församling – en tidigare församling i Stockholms stift –2006
 Adelsö kyrka – en kyrkobyggnad
 Adelsö distrikt – ett distrikt i Ekerö kommun och Stockholms län
 Adelsö – en större ö i östra Mälaren och ett samhälle i Adelsö socken
Santa Maria in Caput Portici

Santa Maria in Caput Portici, även benämnd Santa Maria in Capite Portici, var en kyrkobyggnad i Rom, helgad åt Jungfru Maria. Kyrkan var belägen i närheten av Petersplatsen i Rione Borgo.

Kyrkans tillnamn ”Caput Portici”, av latinets caput, ”huvud”, och porticus, ”portik”, anger att den var belägen vid portikens början; det är dock osäkert vilken portik som anses.

Kyrkans historia
Kyrkan uppfördes under påve Stefan II (752–757); till denna kyrka knöts en diaconia, det vill säga en välgörenhetsinrättning. 

Påve Hadrianus I (772–795) lät restaurera kyrkan och påve Leo III (795–816) gjorde flera donationer till kyrkan med dess diaconia.

Den tyske arkeologen Christian Hülsen hävdar, att kyrkan omnämns i en bulla promulgerad av påve Leo IV den 10 augusti 854 som ”S. Mariae in oratorio quae est in capo de portico”. Efter år 1000 saknas omnämnanden om kyrkan och Hülsen drar då slutsatsen att kyrkan revs kort efter år 1000. De italienska arkeologerna Pasquale Adinolfi och Mariano Armellini menar, att Santa Maria in Caput Portici var identisk med Santa Maria in Traspontina; denna teori avvisas helt av Hülsen.

Kommentarer

Referenser

Noter

Tryckta källor

Romersk-katolska kyrkobyggnader i Rom (rione Borgo)
Ej längre existerande kyrkobyggnader i Rom
Mariakyrkor i Rom
Kyrkobyggnader invigda under 700-talet
Rione Borgo
En passant (olika betydelser)

En passant eller En Passant kan syfta på:

 En passant – ett specialdrag i schack
 En Passant – en svensk schackklubb bildad 1976
 En passant (musikalbum av Jean-Jacques Goldman) – ett musikalbum från 1997 av Jean-Jacques Goldman
 En passant (roman) – en roman från 1944 av Raymond Queneau
 En passant (uttryck) – ett franskt uttryck i svenska språket
Sparreholm (olika betydelser)

Sparreholm kan syfta på:

 Sparreholms municipalsamhälle – ett municipalsamhälle i Hyltinge landskommun 1935–1952
 Sparreholms landskommun – en tidigare kommun i Södermanlands län 1952–1964
 Sparreholm –  tätort i Flens kommun
 Sparreholms slott – en slottsliknande herrgård i Hyltinge socken
 Sparreholms snickerifabrik – en tidigare svensk snickerifabrik i Sparreholm
 Sparreholm (äpple) – en äppelsort
 Sparreholmsmodellen – en modelltyp av stationshus som ritades i mitten av 1800-talet
Kolbäck (olika betydelser)

Kolbäck kan syfta på:

 Kolbäcks socken – socken i Västmanland
 Kolbäcks landskommun – en tidigare kommun i Västmanlands län 1863–1970
 Kolbäcks församling – en tidigareförsamling i Västerås stift –2006
 Kolbäcks kyrka – en kyrkobyggnad
 Kolbäcks distrikt – ett distrikt i Hallstahammars kommun och Västmanlands län 2016–
 Kolbäcks landsfiskalsdistrikt – ett tidigare landsfiskalsdistrikt i Västmanlands län
 Kolbäcks gård – gård i Bergstena socken norr om Alingsås
 Kolbäcks gästgivaregård – en gästgivaregård
 Kolbäcks station – en järnvägsstation i Kolbäck
Doing gender

Doing gender är inom sociologi och genusstudier en teoribildning vilken menar att genus, i stället för att vara en medfödd kvalitet hos människor, i västerländsk kultur är en psykologiskt betingad  social konstruktion som kontinuerligt återskapas till vardags i mänsklig interaktion. Denna term användes av Candace West och Don Zimmerman i deras artikel Doing Gender, publicerad 1987 i Gender and Society . Enligt denna artikel är en människas perfomativa ansats avsedd att konstruera det genusordnade beteendet som naturligt förekommande. Denna fasad upprätthåller ett system genom vilket människor bedöms i fråga om deras misslyckande eller framgång beträffande att uppfylla genussrelaterade samhällsförväntningar, kallad ansvarighetsstrukturen. Begreppet att göra kön utvidgades senare av författare som West och Fenstermaker i boken Doing Gender, Doing Difference .

Referenser

Genusvetenskap
Sociologiska termer
fr:Doing gender
Gösta Wasenius

Gustaf (Gösta) Fredrik Wasenius, född 10 mars 1863 i Helsinge socken, död 18 juni 1939 i Helsingfors, var en finländsk idrottsledare och brandchef, allmänt kallad "Brand-Wasse".
 
Wasenius var känd som Helsingfors gymnastikklubbs främsta redskapsgymnast, senare överledare och sekreterare i klubben. Han var gymnastiklärare vid olika skolor i Helsingfors 1883–1922. Han var en ypperlig skridskoåkare med bland annat finländskt rekord på 1 engelsk mil 1885, men han måste sluta med sporten då han 1886, endast 23 år gammal utsågs till tillförordnad brandchef i Helsingfors, ordinarie 1888–1931. Av stadens rätt oansenliga brandkår skapade han en vältrimmad gymnastisk elitkår som väckte allmän beundran.
 
Helsingfors skridskoklubb (HSK) hade i Wasenius en stark ledare, han var verkställande direktör för klubbens skridskobana i Norra hamnen 1890–1916 och från 1917 ordförande för HSK. På hans initiativ anslöt sig HSK redan 1892 till Internationella skridskoförbundet i Nederländerna, och då det nationella skridskoförbundet Suomen luistinliitto bildades 1908 var det igen han som var den drivande kraften. Åren 1917–1919 var han förbundets ordförande.

Mångsysslaren Wasenius var 1893 en av grundarna av Helsingfors skidklubb och fram till 1895 dess vice ordförande, ordförande 1896–1897. Riksidrottsförbundet Finlands gymnastik- och idrottsförbund grundades 1906, och Wasenius valdes till svenskspråkig representant i dess exekutiva utskott, på vilken post han satt till 1911. Då Finlands svenska gymnastik- och idrottsförbund, senare Svenska Finlands Idrottsförbund bildades 1912 utsågs han till kassör och var vice ordförande 1914–1916. Finlands olympiska kommitté grundades 1907 och Wasenius var från starten styrelsemedlem och kassör till 1928. Han medverkade som OS-ledare 1908–1928. Wasenius deporterades 1916 av de ryska myndigheterna till Sibirien. Då han i mars 1917 återkom till Helsingfors möttes han på järnvägsstationen av en stor människomassa som gav honom stormande hyllningar.

Elitgymnasten Wasenius var i sin ungdom specialist på handstående på barren, på en skalm, på en hand. Vid sin pensionering efter 45 år som brandchef kommenderade han fram brandseglet och hoppade ned från högsta avsatsen vid Skillnadens brandstation vid Högbergsgatan, i en ålder av 67 år. Wasenius var vid sidan av Uno Westerholm en av Finlands främsta idrottsledare.

Källor

Finländska gymnaster
Finländska skridskoåkare
Finländska idrottsledare
Finländska idrottspedagoger
Födda 1863
Avlidna 1939
Män
6025 Naotosato

6025 Naotosato eller 1992 YA3 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 30 december 1992 av den japanska astronomen Takeshi Urata vid Nihondaira-observatoriet. Den är uppkallad efter den japanske amatörastronomen Naoto Satō.

Asteroiden har en diameter på ungefär 18 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Eos.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Eos-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av T Urata
Astronomiska upptäckter 1992
Anton Dahlberg

Anton Carl Diderik Dahlberg, född 10 maj 1985 i Växjö, är en svensk seglare som tävlar i tvåmansjolle-klassen 470. Han började segla i Växjö Kappseglingsklubb, men har under största delen av sin karriär tävlat för Kungliga Svenska Segelsällskapet.

Dahlberg tävlade för Sverige vid olympiska sommarspelen 2008 i Peking, där han tillsammans med Sebastian Östling slutade på 15:e plats i 470-klassen. Vid olympiska sommarspelen 2012 i London slutade Dahlberg tillsammans med Östling på 10:e plats i 470-klassen. Vid olympiska sommarspelen 2016 i Rio de Janeiro slutade Dahlberg och Fredrik Bergström på sjätte plats i 470-klassen.

2017 tog Dahlberg silver vid 470-VM i Thessaloniki tillsammans med Fredrik Bergström. Han tog guld i 470-klassen vid EM 2018 i Burgas (tillsammans med Bergström). 2019 försvarade de sitt EM-guld i 470-klassen. Under 2019 tog de även ett VM-brons i japanska Enoshima. I mars 2021 kom karriärens fullträff, då Dahlberg och Bergström blev världsmästare vid 470-VM i Vilamoura. Vid olympiska sommarspelen 2020 i Tokyo tog duon Dahlberg och Bergström silver i 470-klassen.

Dahlberg blev 2000 utsedd till Årets junior av Svenska Seglarförbundet. 2010 blev han utsedd till Årets seglare (tillsammans med Sebastian Östling). Dahlberg blev 2017 utsedd till Årets manliga seglare. Han blev även utsedd till Årets seglare både 2018 och 2019 tillsammans med Fredrik Bergström.

Källor

Noter

Svenska seglare
Svenska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 2020
Tävlande i segling vid olympiska sommarspelen 2008
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Sverige
Tävlande i segling vid olympiska sommarspelen 2012
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2012 från Sverige
Tävlande i segling vid olympiska sommarspelen 2016
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2016 från Sverige
Tävlande i segling vid olympiska sommarspelen 2020
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2020 från Sverige
Födda 1985
Levande personer
Män
Fredrik Bergström (seglare)

Carl Fredrik Bergström, född 9 juli 1990 i Onsala, är en svensk seglare som tävlar i tvåmansjolle-klassen 470. Han började segla i SS Kaparen, men har under största delen av sin karriär tävlat för Kungliga Svenska Segelsällskapet.

Bergström tävlade för Sverige vid olympiska sommarspelen 2016 i Rio de Janeiro, där han tillsammans med Anton Dahlberg slutade på sjätte plats i 470-klassen.

2011 blev Bergström juniorvärldsmästare i 470-klassen (tillsammans med Nicklas Dackhammar). 2017 tog Bergström silver vid 470-VM i Thessaloniki (tillsammans med Anton Dahlberg). Han tog guld ihop med Dahlberg i 470-klassen vid EM 2018 i Burgas, Bulgarien. 2019 förvarade de sitt EM-guld i 470-klassen. Under 2019 tog de även ett VM-brons i japanska Enoshima. I mars 2021 kom karriärens fullträff, då Bergström och Dahlberg blev världsmästare vid 470-VM i Vilamoura. Vid olympiska sommarspelen 2020 i Tokyo tog duon Bergström och Dahlberg silver i 470-klassen.

Bergström har blivit utsedd till Årets manliga seglare två gånger: 2011 (tillsammans med Nicklas Dackhammar) och 2017 (tillsammans med Anton Dahlberg). Han har även blivit utsedd till Årets seglare både 2018 och 2019 tillsammans med Anton Dahlberg.

Källor

Noter

Svenska seglare
Svenska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 2020
Tävlande i segling vid olympiska sommarspelen 2016
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2016 från Sverige
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2020 från Sverige
Tävlande i segling vid olympiska sommarspelen 2020
Födda 1990
Levande personer
Män
Pierce Brown

Pierce Brown, född 28 januari 1988 i Denver, är en amerikansk författare som är känd för att ha skrivit science fiction-trilogin Rött uppror. I "Rött uppror-trilogin" får läsarna följa en man vid namn Darrow i en framtidsvärld, utspelad på planeten mars.

Bibliografi

Romaner 
 Rött uppror (Red Rising, 2014)
 Gyllene sonen (Golden Son, 2015)
 Morgonstjärnan (Morning Star, 2016)
 Järnguld (Iron Gold, 2018)
 Mörkrets tid (Dark Age, 2019)
 Light Bringer, 2023
 Red God, inget publiceringsdatum ännu.

Noveller
 Star Wars: From a Certain Point of View – "Desert Son" (2017)

Serier
 Red Rising: Sons of Ares (2017)
 Red Rising: Sons of Ares – Volume 2: Wrath (2020)

Referenser

Externa länkar 
 Officiell webbplats
 

Födda 1988
Män
Levande personer
Amerikanska science fiction-författare
Amerikanska författare under 2000-talet
Engelskspråkiga romanförfattare
Personer från Denver