kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Icke-aggressionsprincipen

Icke-aggressionsprincipen, ofta kallat IAP eller NAP (Non-aggressionsprincipen) efter den engelska förkortningen, är ett etiskt ställningstagande som innebär att aggressioner som våld, tvång eller hot om att använda våld eller tvång är fel. Till skillnad från pacifism så utesluter inte IAP att man använder våld i självförsvar.

Icke-aggressionsprincipen är en av de underliggande filosofiska principerna för libertarianism, agorism och anarkokapitalism.

Historia 

Den grundläggande tanken med IAP kan spåras tillbaka till antiken, men i modern tid så använde objektivismen  sig av IAP men den har senare populariserats ytterligare av flera libertarianska tänkare.

IAP har också omnämnts av författare som till exempel John Locke, Thomas Jefferson  och Murray Rothbard.

Definitioner och tillämpning av IAP

Frågeställningar som är oklara 

Både förespråkare och motståndare till abort har använt IAP för att argumentera för sin ståndpunkt. Huruvida psykiatrisk tvångsvård är godkänt under IAP är också ofta omdebatterat.

Skatt 

Enligt IAP så är skatt inte legitimt att ta ut annat än om den betalas frivilligt.

Djur 

Djur anses för det mesta inte omfattas av IAP eftersom de själva saknar förmågan att förstå och aktivt leva upp till IAP.

Kritik mot IAP 

Motståndare till IAP framför ofta att positiva rättigheter inte ryms inom IAP, förespråkarna för IAP anser ofta att det är en styrka. Det är svårt att dra strikta gränser utifrån IAP för aktiviteter som utsätter andra för risker som till exempel bilkörning. Även om IAP kombineras med stark äganderätt så är det svårt att lösa problem som luftföroreningar med hjälp av IAP.

Se även 

 Gyllene regel
 Naturrätt
 Självägarskap

Referenser 

Etiska principer
Libertarianska termer
Anarkokapitalism
Svante Bergh (militär)

Svante Bergh, född den 17 januari 1943 i Oscars församling i Stockholm, är en svensk militär.

Bergh blev officer vid Roslagens luftvärnsregemente 1965 och befordrades till kapten 1970. Han studerade vid Militärhögskolan 1970–1973 samt var lärare vid Krigsskolan 1973–1974 och vid Militärhögskolan 1974–1976. År 1976 blev han major i generalstabskåren och tjänstgjorde 1976–1980 i Arméstaben. År 1981 befordrades han till överstelöjtnant och studerade 1981–1982 vid Command and General Staff College i USA. Han var avdelningschef i Arméstaben 1983–1984, varefter han 1984–1986 tjänstgjorde vid Göta luftvärnsregemente. År 1986 befordrades han till överste och var chef för Göta luftvärnsregemente 1986–1989. År 1989 befordrades han till överste av första graden och var chef för Älvsborgs regemente tillika befälhavare för Älvsborgs försvarsområde 1989–1992. Han befordrades 1992 till generalmajor och var stabschef i Mellersta militärområdet 1992–1993 samt planeringschef och tänkt insatschef för OSSE i Wien i en militär fredsbevarande styrka i konflikten om Nagorno Karabakh 1993–1994. Han var departementsråd i Försvarsdepartementet 1994–1995 och tjänstgjorde som internationell operationsledare vid Högkvarteret 1995–1996. År 1996 lämnade han försvarsmakten och var 1996 till 2006 direktör vid Ericsson Microwave Systems. Bergh har arbetat som konsult i säkerhet och mentor i ledarskap sedan 2006.

Bergh var adjutant hos Hans Majestät Konungen 1974–1986 och överadjutant fram till 1996. Han invaldes 1985 som ledamot av Kungliga Krigsvetenskapsakademien.

Källor
Kjellander, Rune: Kungl Krigsvetenskapsakademien. Svenska Krigsmanna Sällskapet (till 1805), Kungl Krigsvetenskapsakademien. Biografisk matrikel med porträttgalleri 1796–1995 (Kungl. Krigsvetenskapsakademien, Stockholm 1996), s. 196.
Kjellander, Rune: Sveriges regementschefer 1700–2000. Chefsbiografier och förbandsöversikter (Probus, Stockholm 2003), s. 33.
Moen, Ann (red.): Vem är det 2007. Svensk biografisk handbok (Nationalencyklopedin, Malmö 2006), s. 57.

Noter

Födda 1943
Män
Levande personer
Militärer från Stockholm
Svenska militärer under 1900-talet
Generalmajorer i svenska armén
Svenska regementschefer
Försvarsområdesbefälhavare
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Svante Bergh

Svante Bergh kan avse:

Svante Bergh (1885–1946), konstnär.
Svante Bergh (född 1943), militär.
Stig Rydén

Stig Rydén kan syfta på:

* Stig Rydén (1908–1965), svensk museiman
 Stig Rydén (1910–1992), svensk-amerikansk målare
Stig Rydén (intendent)

Stig August Rydén, född den 19 januari 1908 i Helsingborg, död den 12 april 1965 i Stockholm, var en svensk museiman. 

Rydén blev filosofie doktor i Göteborg 1936 (avhandling: Archaeological Researches in the Department of La Candelaria (Prov. Salta, Argentina)) och docent i allmän och jämförande etnografi vid Stockholms universitet 1961. Han var amanuens och intendent vid Etnografiska museet i Göteborg 1929–1955 och intendent vid Statens etnografiska museum från 1955. Rydén genomförde forskningsresor i Argentina, Bolivia och Chile 1932–1933, 1938–1939 och 1951–1952 och blev ledamot av utgivningsdirektionen för Antiquity and Survivals 1955. Hans skrifter rör särskilt de sydamerikanska indianernas kulturhistoria och de svenska kulturförbindelserna mrd Spanien och Sydamerika under 1700-talet. Rydén utgav Francisco de Mirandas svensk-norska dagbok (tillsammans med andra, 1950).

Källor

Noter

Externa länkar 
 Avhandling: Archaeological Researches in the Department of La Candelaria (Prov. Salta, Argentina)

Bibliografi 
 Rydén, Stig, Archaeological researches in the highlands of Bolivia, Gumpert, 1947.
 Rydén, Stig, Carl-Herman Hjortsjö, and Bengt Kjerrman. Contributions to the archaeology of the Rio Loa Region. Elanders boktryckeri aktiebolag, 1944.
 Rydén, Stig. A study of the Siriono Indians. Elanders Boktryckeri Aktiebolag, 1941.
 Rydén, Stig. Andean Excavations: The Tiahuanaco Era East of Lake Titicaca. Ethnographical Museum of Sweden, Stockholm, 1957.

Svenska etnografer
Svenskt museifolk
Personer verksamma vid Stockholms universitet
Svenska forskare under 1900-talet
Forskare från Helsingborg
Födda 1908
Avlidna 1965
Män
Digitala Stadsmuseet

Digitala Stadsmuseet är en webbplats som drivs sedan år 2012 av Stockholms stad genom Stadsmuseet i Stockholm. Syftet med webbplatsen är att tillgängliggöra Stadsmuseets fotografier, konstverk, texter och dokumentation för allmänheten. Materialet digitaliseras fortlöpande och kan laddas ner. Ett urval av dem finns även på Stockholmskällan.

Fotografier

Stadsmuseets fotografiska samlingar omfattar drygt fyra miljoner bilder: negativ av glas och plast, fotoalbum, diabilder och många andra fotografiska material från 1840-talet fram till idag. För närvarande (2019) finns omkring 57 500 fotografier tillgängliga på Digitala Stadsmuseet.

Gråark
Gråarksarkivet upprättades av Stadsmuseet från 1930-talet till slutet av 1990-talet. Syftet var att skapa en sammanställning av bildmaterial över Stockholm och ordna det geografiskt eller ämnesvis på stora ark. Namnet ”gråark” kommer från de gråfärgade pappark i format A4 på vilka fotografierna är monterade. Det finns totalt omkring 69 000 gråark, varav drygt 65 900 är för närvarande (2019) publicerade på Digitala stadsmuseet. På enskilda gråark kan det finnas ett eller flera fotografier.

Föremål och bildkonst
Stadsmuseet har både stadshistoriska och byggnadshistoriska föremål och arkeologiska fynd i sina samlingar, exempelvis medeltida keramik, kakelugnar, dörrar, skyltar, leksaker och ett så udda föremål som elorgeln vilken tillhörde Marias enmansorkester. 

Konstsamlingen utgörs främst av bildkonst som belyser stadens utseende genom gatubilder och vyer, livet i stadens miljö genom scener och satirer, samt stadens invånare genom porträtt och karikatyrer. Tidsmässigt är motiven från 1500- till 1900-talet. Merparten av konstsamlingen utgörs av teckningar, akvareller och grafik. För närvarande (2022) finns över 320 000 avbildningar på föremål och bildkonst som löpande fylls på.

Dokument och publikationer
Bland digitaliserade dokument och publikationer finns arkeologiska rapporter, byggnadsinventeringar, faktablad om ytterstaden, byggnadsvårdsråd, kulturhistoriska klassificeringar och Stadsmuseets rapportserier.

Källor
Stockholms stad om Digitala stadsmuseet
Kulturförvaltningen: Stockholms digitala stadsmuseum

Externa länkar
 Digitala Stadsmuseet, startsida

Svenska webbplatser
Stockholms kommun
Stockholms historia
Schweizisk kortlek

Schweizisk kortlek används i delar av det tysktalande Schweiz, samt i Liechtenstein. Den kallas av schweizarna själva för "tysk kortlek" eller "tysk-schweizisk kortlek". Kortleken används för att spela det i Schweiz populära spelet Jass.

Den schweiziska kortleken har fyra färger: ekollon (Eicheln), bjällror (Schellen), sköldar (Schilten) och rosor (Rosen). Ekollon och bjällror finns även i den tyska kortleken, medan sköldar och rosor är speciellt för den schweiziska.

I var och en av de fyra färgerna finns: fyra nummerkort (6:a-9:a), ett banér (som motsvarar 10:an) och tre målade/klädda kort: "under" (Under), "över" (Ober) och kung, samt ess. Sammanlagt har kortleken alltså 36 kort. 

Korten "under" och "över" syftar på olika samhällsklasser, där "under" är dåre eller narr (bjällror), budbärare, brevbärare eller skrivare (sköldar), bonde (rosor) eller soldat, page eller tjänare; medan "över" är finare kontorist, tillsyningsman eller officer. Man kan skilja dem åt genom att "under" håller sin färgfigur, till exempel sitt ekollon eller sin ros, upp-och-ner, pekande neråt, och "över" håller sin rättvänd, pekande uppåt. Alla fyra kungar är även de avbildade med var sin egen bild, olik de andra kungarnas.

Referenser

Kortlekar
Dharani

Dharani är en genre av litteratur inom buddhismen som liknar mantran. I den buddhistiska litteraturen sägs utövare "gå in" i en dharani snarare än att recitera. Deras syfte och funktion varierar stort. Vissa dharanor avser att utövaren ska återfödas i ett rent buddhafält såsom Sukhavati, medan andra används i syfte att nå upplysning, för att rena karma, samla merit, leva längre, bli rik, få makt, få skydd från interna eller externa hot, få sjukdomar att läka, och så vidare. I Tibet har de även används för att be inhemska gudar/övernaturliga varelser om tjänster, varelserna ifråga är bland annat de sju zombierna (Wylie: ro-langs), yetin (wylie: mi-rgod) och den svarta gudinnann.

Etymologiskt härstammar termen från sanskritroten "dhr" som betyder "att hålla" eller "att underhålla". Detta speglar uppfattningen om att dharanor ofta avser att sammanfatta en längre lära. De inkluderas ofta i längre sutror för att sammanfatta sutran, exempelvis.

Olika former av dharanor har funnits sedan mycket tidigt i buddhismens historia. Även om de idag förknippas med mahayana och vajrayana hade den tidiga indiska inriktningen dharmaguptaka en samling med dharanor.

Från och med det Tibetanska imperiets grundande och framåt har dharanor florerat i regionen. De flesta dharanor har en anonym författare, medan andra tillskrivs indiska mästare såsom Vasubandhu, Aryadeva, Santaraksita, Kamalasila, Kalyanavarman och Jnanagarbha. Dharanorna har ofta fokus på vajrayanska gudar, mahayanska bodhisattvor eller buddhor, såsom: Avalokiteshvara, Vajragarbha, Samantabhadra, Vajrapani, Vajrabhairava, Manjusri, Amitayus, Shakyamuni samt de 6 buddhor som sägs ha vandrat i detta buddhafält före Shakyamuni.

Referenser

Källhänvisningar

Buddhism
Penwood

Penwood är en by i Hampshire i England. Byn är belägen 32,2 km 
från Winchester. Orten har 620 invånare (2015).

Referenser 
 

Orter i Hampshire
Southwick, Hampshire

Southwick är en by i civil parish Southwick and Widley, i distriktet Winchester, i grevskapet Hampshire i England. Byn är belägen 25,6 km från Winchester. Orten har 824 invånare (2015). Southwick var en civil parish fram till 1932 när blev den en del av Southwick and Widley och Havant. Civil parish hade  invånare år 1931.

Referenser 
 

Orter i Hampshire
Tidigare civil parishes i Hampshire
Winchester
Sutton Scotney

Sutton Scotney är en by i Hampshire i England. Byn är belägen 9,7 km 
från Winchester. Orten har 911 invånare (2015). Byn nämndes i Domedagsboken (Domesday Book) år 1086, och kallades då Sudtune.

Referenser 
 

Orter i Hampshire
Domesday Book
Bengt Henoch

Bengt Torkel Henoch, född 25 december 1932, död den 4 maj 2015, var en svensk professor i tillämpad elektronik vid KTH.

Biografi
Henoch arbetade mellan 1956 och 1964 som forskare vid Försvarets Forskningsanstalt med utveckling av mikrovågsteknik, och disputerade 1964 vid KTH på en avhandling om mikrovågsförstärkare. 1964–1980 arbetade han som forskningsledare vid Institutet för mikrovågsforskning (ACREO) och utvecklade kommunikationssystem med mikrovågsteknik och beviljades flera patent. 1980–1990 arbetade han som affärsområdeschef på Philips och ledde utveckling och kommersialisering av PREMID-systemet, ett tidigt Rfid-system som möjliggjorde beröringsfri avläsning av information från så kallade eskort-minnen på kortare avstånd. Systemet fann tillämpningar i bland annat debiteringssystem för vägtullar och automationslösningar i bilindustrin. PREMID-systemet och Bengt Henoch uppmärksammades 1982 med ett hedersomnämnande i Dagens Industris årliga tävling "Stora Industripriset", samt fick 1983 Veckans Affärer:s pris Guldkuggen 

1990–1997 var han professor på institutionen för tillämpad elektronik på KTH, där han innehade expertroller i flera europeiska forskningsprojekt om industriautomation. Han var bland annat ledare för programmet ESTPID  som stöttade utveckling av estländsk elektronikindustri genom samarbeten mellan akademi och industri, och fick se den roll estländska migranter i Sverige kunde spela för att utveckla slumrande kompetens i Estland efter frigörelsen från Sovjetunionen.

1998 tillträdde han en professur vid Jönköpings Tekniska Högskola  och ansvarade för tvärvetenskaplig forskning med inriktning mot utvecklingsprocesser i små och medelstora företag (Development processes in SME:s - Technology, Organisation and Learning). Han intresserade sig särskilt för TDE - Transnational Diaspora Entrepreneurship - som handlar om hur migranters kompetens bättre kan tillvaratas för att befrämja utveckling, innovation och global handel.

Henoch var initiativtagare till flera nätverk och konferenser inom området transfereringar, mikrofinansiering och investeringar (remittances, microfinance and investments), till exempel EU-Horizon2020-projektet Diasporalink som var ett utbytesprogram under perioden 2015–2019 mellan 24 universitet och forskningsinstitut i EU, Amerika, Afrika och Australien med syfte att undersöka, utvärdera och underlätta TDE - Transnational Diaspora Entrepreneurship - som en drivkraft för utveckling och värdeskapande i migranters ursprungs- och uppehållsland.

Bibliografi

Referenser 

Svenska forskare under 1900-talet
Svenska professorer i elektronik
Personer verksamma vid Kungliga Tekniska högskolan
Födda 1932
Avlidna 2015
Män
Karma Chags-med

Karma Chags-med, född 1613, död 1678, var en tibetansk buddhistisk munk och grundare av inriktningen gNas-mdo bKa'-brgyud, en underinriktning till karmakagyu.

Han föddes i provinsen Kham i Tibet år 1613. Från tidig ålder mottog han nyingmalärdomar från sin far, studerade astrologi, geomanti, och lärde sig magiska ceremonier i syfte att avsvärja olycka och onda krafter.

Han blev munk vid 20 års ålder och studerade därefter under flera av de mest framstående lamorna inom kagyu och nyingma. Vid 27års ålder isolerade han sig från omvärlden i 13 år och skrev ett stort antal buddhistiska verk. Flera av dessa verk sägs ha tillkommit till följd av visioner av gudar, och andra mirakulösa skeenden. Han grundade sedan en underinriktning till karmakagyu, vid namn gNas-mdo bKa'-brgyud.

Han ade ett stort antal lärjungar. Såväl hans verk som den inriktning han skapade utgjorde en blandning mellan inriktningarna kagyu- och nyingmas lärdomar.

Han var mycket engagerad i rena land-buddhistiskt utövande, och enligt Georgios Halkias var han "den största systematiseraren av rena land-buddhistisk rituell litteratur inom tibetansk buddhism". I hans hagiografier sägs det att hans lärdomar skulle leda 100 miljoner medvetna varelser till Sukhavati. Han sägs även ha lett sin mor till Sukhavati. Han skrev även en bön, som enligt [författaren] är den vanligaste bönen i hela Tibet och bland tibetaner i exil. Den heter Aspirerande bön för det rena landet Sukhavati.

Referenser

Noter

Personligheter inom tibetansk buddhism
Personligheter inom rena land-buddhism
Män
Födda 1613
Avlidna 1678
Gordon Aitchison

Gordon "Gord" Aitchison, född 14 juni 1909 i North Bay, död 6 januari 1990 i Windsor, var en kanadensisk basketspelare.
Aitchison blev olympisk silvermedaljör i basket vid sommarspelen 1936 i Berlin.

Källor 

Kanadensiska basketspelare
Kanadensiska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1936
Tävlande i basket vid olympiska sommarspelen 1936
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1936 från Kanada
Födda 1909
Avlidna 1990
Män
Personer från North Bay
Héctor Costa

Héctor José Costa Massironi, född 30 juli 1929 i Montevideo, död 23 maj 2010, var en uruguayansk basketspelare.
Costa blev olympisk bronsmedaljör i basket vid sommarspelen 1952 i Helsingfors.

Källor 

Uruguayanska basketspelare
Uruguayanska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 1952
Olympiska bronsmedaljörer 1956
Tävlande i basket vid olympiska sommarspelen 1952
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1952 från Uruguay
Tävlande i basket vid olympiska sommarspelen 1956
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1956 från Uruguay
Tävlande i basket vid olympiska sommarspelen 1960
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1960 från Uruguay
Födda 1929
Avlidna 2010
Män
Personer från Montevideo
Hasse Johanson

Hans-Olof (Hasse) Johanson, född 21 november 1926 i Göteborg, död där 5 augusti 2006, var en svensk arkitekt.

Johanson utexaminerades från Chalmers tekniska högskola 1953 och var assistent i husbyggnadslära och arkitektur där 1954–1960. Han blev arkitekt på Erik och Tore Ahlséns arkitektbyrå 1953, planeringschef för Göteborgs bostadsföretag 1956 och var chefsarkitekt på Svenska Riksbyggens Göteborgskontor från 1961. Han ritade bland annat bostadsområden i Hällefors, Uppsala och Göteborg med förorter samt skrev artiklar i tidskriften "Byggforum". Han tilldelades John Ericssonmedaljen.

Källor

Johansson, Hans Olof på svenskagravar.se

Svenska arkitekter under 1900-talet
Födda 1926
Avlidna 2006
Män
Arkitekter från Göteborg
Narve Bonna (arkitekt)

Narve Bonna, född 27 oktober 1929 i Bærum, död 28 mars 2017 i Falkenbergs kommun, var en norsk-svensk arkitekt.

Bonna, som var son till backhopparen och fabrikören Narve Bonna och Solveig Kirkeby, avlade studentexamen i Oslo 1949 och utexaminerades från Chalmers tekniska högskola 1959. Efter att ha varit arkitekt hos Lund & Valentin arkitekter i Göteborg och assistent på Chalmers tekniska högskola, blev han arkitekt på Larson-Bonna-Christensens arkitektkontor i Göteborg 1959. Han bedrev egen arkitektverksamhet på Narve Bonnas arkitektkontor AB i Göteborg från 1964. Han ritade bland annat fabriker och affärshus i Sverige och Norge.

Källor

Dödsannons

Noter

Svenska arkitekter under 1900-talet
Norska arkitekter under 1900-talet
Födda 1929
Avlidna 2017
Män
Personer från Bærums kommun
Benazepril

Benazepril är ett läkemedel som kan användas antingen som en fristående behandling av högt blodtryck eller kombineras med andra läkemedelsbehandlingar. Läkemedlet tillhör en grupp läkemedel som kallas ACE-hämmare och verkar genom att hämma de ämnen som får blodkärlen att dra sig samman. På så sätt kan Benazepril bidra till ett förbättrat blodflöde.

De biverkningar som läkemedlet kan orsaka inkluderar lindrigare sådana såsom hosta, yrsel, huvudvärk och dåsighet. Allvarligare biverkningar som kan uppstå vid användning av Benazepril är svullnad i hals, ansikte, läppar, tunga, händer, fötter, ben, anklar eller ögon samt heshet, svårigheter att svälja eller andas, gulning av ögon eller hud, svimanfall, hudutslag, feber, halsont, frossa och andra tecken på en infektion.

Referenslista 

ACE-hämmare
Fosinopril

Fosinopril är en så kallad ACE-hämmare som används för att behandla högt blodtryck. Läkemedlet kan antingen användas som en fristående läkemedelsbehandling eller tillsammans med andra läkemedel. Fosinopril har en blodtrycksreglerande verkan då läkemedlet kan hämma de ämnen i kroppen som orsakar sammandragningar av blodkärlen. Patienter som tar läkemedlet kan således få ett förbättrat blodflöde och patientens hjärta kan pumpa blod på ett mer effektivt sätt.

Om högt blodtryck inte behandlas kan hjärta, hjärna, blodkärl, njurar och andra kroppsdelar ta skada. Fosinopril tas vanligtvis en eller två gånger per dag i form av en tablett som sväljs. Läkemedlet kan reglera högt blodtryck och förebygga hjärtsvikt men inte bota något av tillstånden.

Referenser 

ACE-hämmare
Sten Wennerström

Sten Harald G:son Wennerström, född 5 augusti 1896 i Norrköping, död där 5 oktober 1984, var en svensk arkitekt.

Wennerström, som var son till rektorn, civilingenjör Gustaf Adolf Wennerström och Anna Wennerström, utexaminerades från Kungliga Tekniska högskolan 1921 och från Kungliga Konsthögskolan med hertiglig medalj 1923. Han företog studieresor i Danmark, södra Tyskland, Nederländerna, södra Frankrike och Schweiz. Han utförde uppmätningsarbeten för bland annat Sveriges kyrkor somrarna 1918–1922, var anställd hos arkitekt Carl Westman i Stockholm 1923–1925, hos professor Lars Israel Wahlman där 1925–1929 och innehade egen praktik i Norrköping från 1929 till 1974.

Byggnader i urval
Östra Promenaden 25, bostadshus i Norrköping, 1930

Källor

SvD: Dödsnotis (1984-10-15)

Noter

Externa länkar

Svenska arkitekter under 1900-talet
Födda 1896
Avlidna 1984
Män
Arkitekter från Norrköping
Imidapril

Imidapril är en ACE-hämmare som används för att behandla högt blodtryck, akut myokardinfarkt (AMI), kronisk hjärtsvikt (CHF) samt diabetisk nefropati. En fördel som detta läkemedel har gentemot andra ACE-hämmare är att imidapril inte ger upphov till torrhosta i samma utsträckning som andra läkemedel inom denna kategori.

I levern konverteras läkemedlet till dess aktiva form imidaprilat, som binder an till och hämmar enzymet ACE. Det medför att blodkärlen vidgas och att blodflödet förbättras.

Referenser 

ACE-hämmare
Moexipril

Moexipril är ett läkemedel som används för behandling av högt blodtryck. Läkemedlet tillhör en grupp läkemedel som kallas ACE-hämmare. Moexipril verkar genom att hämma de kemikalier som får blodkärlen att dra sig samman, vilket leder till att blodflödet förbättras och att hjärtat på ett mer effektivt sätt kan pumpa blod.

Moexipril kan orsaka vissa biverkningar. Till de mer allvarliga biverkningarna hör hudutslag, svimningsanfall, svårigheter att andas eller att svälja, samt svullnad av ögon, ansikte, tunga, läppar, ben eller armar. De lindrigare biverkningarna inkluderar halsont, hosta, yrsel, heshet, trötthetssymptom, diarré, huvudvärk, kräkningar, feber, ökad hjärtrytm och muskelvärk.

Referenser 

ACE-hämmare
Perindopril

Perindopril är ett läkemedel som används för behandling av högt blodtryck. Läkemedlet tillhör läkemedelsgruppen ACE-hämmare och verkar genom att förbättra blodflödet. Detta åstadkoms genom att hämma de ämnen som förekommer naturligt i kroppen, vilka får blodkärlen att dra sig samman.

Perindopril kan ge upphov till vissa biverkningar såsom hosta, yrsel, diarré, huvudvärk, magont, orolig mage samt en svaghetskänsla. Läkemedlet kan även ge upphov till allvarligare biverkningar såsom heshet, svårigheter att svälja eller andas, svimningsanfall, oregelbunden eller förhöjd puls, feber, halsont, frossa och andra tecken på infektion samt svullnad i ben, anklar, fötter, händer, läppar, ögon, tunga, hals eller ansikte.

Referenser 

ACE-hämmare