kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Borge kommun, Østfold

Borge kommun () var en kommun i Østfold fylke i sydöstra Norge. Kommunen omfattade den östra delen av nuvarande Fredrikstads kommun (ett område öster om staden Fredrikstad). Orten Sellebakk utgjorde kommunens centralort.

Polarforskaren Roald Amundsen föddes i Borge den 16 juli 1872.

Administrativ historik 
Borge kommun upprättades den 1 januari 1838 (som Borge formannskapsdistrikt) när Formannskapslovene från 1837 trädde i kraft.

Den 1 januari 1910 bröts Torsnes kommun ut ur kommunen som då minskade från 8 004 invånare före delningen till 6 466 invånare efter.

1951 överfördes ett bebott område (med 53 invånare) från Borge kommun till Fredrikstads kommun.

Den 1 januari 1964 gick huvuddelen av Torsnes kommun upp i Borge kommun. Samtidigt fördes en del av Borge kommun (fastigheterna  Gansrød och Ulfeng med 30 invånare) över till Fredrikstads kommun. Kommunens hade efter det 9 219 invånare.

Den 1 januari 1994 gick Borge kommun, tillsammans med kommunerna Kråkerøy, Onsøy och Rolvsøy, upp i Fredrikstads kommun. Kommunens hade då 11 959 invånare.

Kommunvapen 
Blasonering: Rødt med gull skjoldhode dannet ved tindesnitt.(I rött fält en genom tinnskura bildad ginstam av guld.)

Kommunvapnet godkändes genom kunglig resolution den 18 juli 1980. Tinnskuran ger illusionen av en borgmur. Motivet är på så sätt en heraldisk illustration av namnet Borge, ett namn som i sin tur kan syfta på gamla borgar i området.

Källor 

Tidigare kommuner i Østfold fylke
Fredrikstads kommun
Borge kommun

Borge kommun kan syfta på:

 Borge kommun, Nordland – en tidigare kommun i Nordland fylke i Norge
 Borge kommun, Østfold – en tidigare kommun i Østfold fylke i Norge
 El Borge – en stad och en kommun i Andalusien i Spanien
Concacaf League 2020

Concacaf League 2020 var den fjärde säsongen av Concacaf League, Concacafs andra fotbollsturnering. Turneringen hölls mellan 20 oktober 2020 och 3 februari 2021. De sex bästa lagen (vinnaren, finalisten, semifinalisterna och de två bäst rankade kvartsfinalisterna) kvalificerade sig för Concacaf Champions League 2021.

På grund av coronaviruspandemin meddelade Concacaf den 23 juni 2020 att starten av turneringen, som var planerad att börja den 28 juli 2020 och avslutas i november, hade skjutits upp. Den 7 augusti 2020 meddelade man att turneringen skulle börja den 20 oktober och avslutas den 28 januari 2021. För att förenkla schemat meddelade Concacaf ursprungligen att den preliminära omgången och åttondelsfinalen skulle spelas som enkelmöten, men den 29 oktober 2020 tillkännagav Concacaf att detta format hade utökats till att gälla alla omgångar, med matcherna arrangerade av det högre seedade laget baserat på Concacaf Club Ranking. Finalen flyttades till den 3 februari 2021.

Slutspelsträd

Preliminär omgång

Sammanfattning

Matcher

Åttondelsfinaler

Sammanfattning

Matcher

Kvartsfinaler

Sammanfattning

Matcher

Play-in
Vinnarna kvalificerade sig för Concacaf Champions League 2021.

Sammanfattning

Matcher

Semifinaler

Sammanfattning

Matcher

Final

Kvalificering för Champions League
Resultat från den preliminära omgången räknas ej med.

Se även
 Concacaf Champions League 2020
 Caribbean Club Championship 2020
 Caribbean Club Shield 2020

Källor
 Officiell hemsida

Referenser

2020
Fotbollssäsongen 2020
Sportevenemang uppskjutna på grund av covid-19-pandemin
Oriol (namn)

Oriol är ett katalanskt personnamn som kan bäras både som för- och efternamn. Namnet kommer från det latinska ordet aureolus ("gyllene"). Till en början brukades namnet endast som efternamn, men kom in i namnskicket som förnamn i och med helgonet sankt Josep Oriol. Män vid namn Oriol får ofta smeknamnet Ori.

Popularitet  
Under 1970- och 80-talen ökade namnet Oriol i popularitet och blev ett av de vanligaste namnen bland nyfödda. År 2007 låg namnet Oriol på en trettondeplats på listan över vanligaste pojknamnen i Katalonien, enligt Kataloniens statistiska institut, Instituto de Estadística de Cataluña (IDESCAT).

I Sverige bodde det den 31 december 2022 totalt 26 män med namnet Oriol, varav 18 män hade det som tilltalsnamn. Ingen i Sverige bar namnet som efternamn.

Personer med Oriol som förnamn
Oriol Elcacho, katalansk modell
Oriol Junqueras, katalansk politiker
Oriol Lozano, katalansk fotbollsspelare
Oriol Martorell I Codina, katalansk dirigent, professor och politiker
Oriol Riera, katalansk fotbollsspelare
Oriol Ripol, katalansk rugbyspelare
Oriol Romeu, katalansk fotbollsspelare
Oriol Salvia, katalansk squashspelare
Oriol Servià, katalansk racerförare

Personer med Oriol som efternamn
Estevan Oriol, mexikansk-amerikansk fotograf
sankt José Oriol (1650-1702), spanskt helgon
José Luis de Oriol y Urigüen, spansk politiker
José María de Oriol y Urquijo, spansk politiker

Referenser 

Mansnamn
Katalanska mansnamn
Katalanska efternamn
Christophorus Siggesson

Christophorus Siggesson, född omkring 1590, död 1661, var en svensk präst.

Biografi
Christophorus Siggesson föddes omkring 1590. Han var son till kyrkoherde Siggo Christophori och Ebba Andersdotter. Christophorus Siggesson blev 1611 student vid Uppsala universitet och prästvigdes 1613. Han var respondent vid prästmötet 1620 och blev 1630 komminister i Eskilstuna församling. Christophorus Siggesson blev sistnämnda år vikarierande pastor och var från 1641 kyrkoherde i församlingen, tillträdde 1643. Han varpraepositus recarliae occidentis 1650. Christophorus Siggesson avled 1661.

Familj 
Christophorus Siggesson var gift med Elisabet Kule (död 1661) som var dotter till en kyrkoherde Abraham Kule och Karin Månsdotter i Bettna församling. De fick tillsammans barnen verbi divini minister Jonas Christoffersson Stenqvist och Maria Christoffersdotter Stenqvist (1631–1712) som var gift med landshövdingen Germund Cederhielm i Skaraborgs län.

Bibliografi
1651 – Concio funebris in obitum Ingeburgis filiae Stengafvels.
1660 – Concio funebris in obitum öfver konung Karl X.

Källor

Noter

Män
Födda 1590
Avlidna 1661
Personer från Eskilstuna
Svenska präster under 1600-talet
Ironheart

Ironheart är en amerikansk TV-serie från 2024, skapad av Chinaka Hodge. Serien är baserad på Marvel Comics-karaktären Ironheart. Den kommer bli del av Marvel Cinematic Universe (MCU) och är producerad av Marvel Studios. Serien är regisserad av Sam Bailey och Angela Barnes. Huvudrollen spelas av Dominique Thorne som återkommer till sin roll som Riri Williams / Ironheart från filmen Black Panther: Wakanda Forever (2022).

Serien är planeradatt ha premiär på streamingtjänsten Disney+ någon gång under 2024 och kommer bestå av sex avsnitt.

Handling 
Serien kretsar kring den tonårige uppfinnaren Riri Williams som skapar den mest avancerade rustningen sedan Iron Man.

Rollista (i urval) 
 Dominique Thorne – Riri Williams / Ironheart
 Anthony Ramos – Parker Robbins / The Hood
 Alden Ehrenreich
 Manny Montana
 Zoe Terakes
 Lyric Ross
 Harper Anthony
 Sacha Baron Cohen
 Cree Summer
 Rashida Olayiwola
 Paul Calderon
 Regan Aliyah
 Sonia Denis

Produktion 
Inspelningarna började på Trilith Studios i Atlanta, Georgia den 2 juni 2022. Inspelningsplatsen byttes senare till Chicago i slutet av oktober och där serien blev färdiginspelad i början av november samma år.

Referenser

Externa länkar 

TV-seriestarter 2024
Engelskspråkiga TV-serier
Amerikanska TV-serier från 2020-talet
Amerikanska science fiction-TV-serier
TV-serier i Marvel Cinematic Universe
TV-serier baserade på Marvel Comics
Asfrid

Asfrid är ett fornnordiskt mansnamn från vikingatiden i Skandinavien.

Etymologi
Namnet Asfrid kommer av fornnordiska Ásfríðr, och är ett så kallat variationsnamn. Variationsnamn består av två namnleder, i detta fall As- och -frid. Förleden As- betyder "gud, asagud" och efterleden -frid ("vacker, älskad").

Historiska källor
Kvinnor vid namn Asfrid omnämns i flera runinskrifter. Från Hedeby omnämns i Danmarks runeindskrifter 4 en Asfrid Odinkars dotter. Även i Sverige talas om en Asfrid på den numera försvunna runstenen Upplands runinskrifter 1074.

Popularitet
Namnet är mycket sällsynt nuförtiden och redan under medeltiden. Den 31 december 2022 fanns det 3 kvinnor som bar namnet, varav ingen som tilltalsnamn. I Norge finns motsvarande namn som Åsfrid.

Personer med namnet Asfrid/Åsfrid
Åsfrid Svensen, norsk professor i nordisk litteratur

Källor

Kvinnonamn
Nordiska förnamn
Fornnordiska kvinnonamn
Dominique Thorne

Dominique Thorne, född 5 november 1997 i New York, är en amerikansk skådespelare.

Thorne har bland annat medverkat i TV-serien Ironheart från 2023. Hon har även medverkat i filmerna Black Panther: Wakanda Forever från 2022 och Judas and the Black Messiah från 2021.

Filmografi (i urval) 
 2018: If Beale Street Could Talk
 2021: Judas and the Black Messiah
 2022: Black Panther: Wakanda Forever
 2023: Ironheart

Referenser

Externa länkar 

Amerikanska skådespelare under 2000-talet
Födda 1997
Kvinnor
Levande personer
Skådespelare från New York
Anders Falkengréen

Anders Siggesson Falkengréen, född 5 juli 1595, död 2 maj 1655, var en svensk militär. Han var stamfar för adliga ätten Falkengréen.

Biografi
Anders Falkengréen föddes 1595. Han var son till kyrkoherden Siggo Christophori och Ebba Andersdotter i Eskilstuna. Falkengréen var från 1617 till 22 maj 1621 skrivare vid kansliet. Den 15 mars 16939 blev han uppsyningsman över slussverket. Han adlades 24 december 1645 till Falkengréen och introducerades 1647 i Svenska riddarhuset som nummer 343. Falkengréen slutade vid slussverket 13 november 1647. Han avled 1655 och begravdes i Torshälla kyrka.

Familj
Falkengréen var gift med Maria Kula eller Lod (död före 1685). Hon var dotter till kyrkoherden Abraham Kule och Carin Månsdotter. De fick tillsammans barnen löjtnanten Sigge Falkengréen (död 1679), generalkvartermästarelöjtnanten Abraham Falkengréen (1630–1677), Ebba Catharina Falkengréen som var gift med överstelöjtnanten Johan Thewitz, kornetten Anders Falkengréen, överstelöjtnanten Christoffer Falkengréen (1647–1708) och Johan Falkengréen.

Referenser

Noter 

Svenska militärer under 1600-talet
Män
Födda 1595
Avlidna 1655
Svenskt adlade
Hjärna på rymmen

Hjärna på rymmen (engelska: Runaway Brain) är en amerikansk animerad kortfilm med Musse Pigg från 1995.

Handling 
Musse Pigg vill åka på semester till Hawaii med Mimmi Pigg, men han har inte råd. Efter att ha sett en tidningsannons beslutar han sig att ta jobb som medhjälpare hos vetenskapsmannen Frankenollie. I själva verket vill doktorn ha Musse som försökskanin till ett mardrömsexperiment; att han ska byta hjärna med monstret Julius.

Om filmen

Visningar 
Filmen har visats som förfilm till två olika Disney-långfilmer. Vid den amerikanska premiären 1995 visades den tillsammans med spelfilmen A Kid in King Arthur's Court och i utlandet tillsammans med Janne Långben – The Movie.

Mottagande 
Filmen fick blandade recensioner av filmkritiker.

Filmen nominerades till en Oscar för bästa animerade kortfilm vid Oscarsgalan 1996, men förlorade till förmån för Wallace & Gromit: Nära ögat, och efter att filmen även förlorat vid Filmfestivalen i Cannes 1996 lämnade filmens regissör Chris Bailey Disney.

Utgivningar 
Filmen har givits ut på VHS såväl som DVD och finns dubbad till svenska. Filmen finns med på den svenskspråkiga utgåvan av DVD-filmen "Walt Disney Treasures - Mickey Mouse in Living Color vol. 2", men är däremot utesluten från den tyskspråkiga.

Kulturella referenser 
I filmen spelar Musse ett TV-spel med referenser till Disney-långfilmen Snövit och de sju dvärgarna. Den ursprungliga idén var att Musse skulle spela ett TV-spel baserat på Bambi, men detta avslogs.

Namnet Frankenollie är en pastisch till Disney-animatörerna Frank Thomas och Ollie Johnston.

Figuren Julius förekommer i datorspelet Kingdom Hearts 3D: Dream Drop Distance från 2012.

Rollista

Källor 

Amerikanska filmer 1995
Animerade filmer 1995
Engelskspråkiga filmer
Disneys animerade kortfilmer
Amerikanska skräckkomedifilmer
Amerikanska monsterfilmer
Kortfilmer med Musse Pigg
Kortfilmer med Mimmi Pigg
Kortfilmer med Pluto
Siggo Christophori

Siggo Christophori, född omkring 1556, död 3 maj 1643 i Eskilstuna, Södermanland, var en svensk präst.

Biografi
Siggo Christophori föddes omkring 1556. Han studerade som 16-åring i Kalmar trivialskola och prästvigdes 1583. Siggo Christophori blev 1584 kapellan i Växjö församling och huspredikant hos riksrådet Göran Claesson (Stiernsköld) på Biby i Gillberga socken. År 1587 blev han komminister i Jäders församling och 1589  komminister i Taxinge församling. Siggo Christophori blev 1590 kyrkoherde i Stenkvista församling och underskrev Uppsala möte 1593. Han blev 1609 kyrkoherde i Eskilstuna. Siggo Christophori avled 1643 i Eskilstuna och begravdes i Eskilstuna kyrkas kor.

Familj
Siggo Christophori gifte sig första gången 8 december 1588 på Bro gård med Ebba Andersdotter (död 1625). De fick tillsammans sonen militären Anders Falkengréen (1595–1655).

Siggo Christophori gifte sig andra gången Carin Månsdotter. Hon var dotter till kyrkoherden Magnus Petri och Margareta Jönsdotter i Stigtomta församling. Carin Månsdotter var änka efter kyrkoherden Abraham Kule i Bettna församling.

Referenser

Noter 

Svenska präster under 1500-talet
Svenska präster under 1600-talet
Män
Födda 1556
Avlidna 1643
Stefan Hallgren

Stefan Hallgren, född 23 maj 1968 i Sveg, är en svensk manager- och medieproducent inom TV, film och sociala medier. Hans far heter Åke Hallgren, musiker och kompositör och bland annat känd för att ha skrivit låten ”Gråt inga tårar” som gjordes populär av Thorleifs på 1970-talet.

Biografi 
Stefan Hallgren tillbringande åren 1987-1993 som turnerande heltidsmusiker tillsammans med barndomskamraten och pianisten Torgny ”Kingen” Karlsson. 

Efter att ha drabbats av Tinnitus 1993 skolade Hallgren om sig till webbproducent och projektledde den digitala starten av Östersundsposten som Sveriges första lokaltidning på Internet i mitten av nittiotalet. År 1998 gick han vidare till att arbeta som produktchef på IT-bolaget Icon Medialab I Stockholm.

Åren 2003–2006 drev Hallgren Storsjöteatern i Östersund i privat regi och sålde sedan verksamheten. Åren 2006–2013 drev han ljudstudio- och mediebolaget Happy Minds  som producerade ljud- och röstskådespelare till dataspel som Bamse, Kalle Kunskap och Mumintrollen, samt musikförlaget och skivbolaget "Black Cat Songs" som gav ut bland annat titeln "Ride With Me" med  artisten Torgny "Kingen" Karlsson. 

År 2013 producerade han mockumentärfilmen ”När Rocken kom till Sveg” för SVT tillsammans med sin sambo Sol Vikström, som agerade fotograf och regissör. Paret producerade också en bok och en CD-skiva med samma titel, den sistnämnda tillsammans med Torgny "Kingen" Karlsson

Hallgren startade 2016 ett Youtubenätverk och management för större profiler i sociala medier, tillsammans med Patrik Frisk på bolaget ”Ninetone Group AB”. En av de mest namnkunniga klienterna i bolaget heter ”Joakim Lundell” som Hallgren arbetat med- och för sedan 2016.

Tillsammans med Joakim Lundell, har Hallgren även agerat medregissör på musikvideorna  (”My addiction”, ”Monster”), varit Exekutiv producent för Joakim Lundells Youtubeserier ”Splash” och ”Puppetmaster” samt varit producent för säsong 1 av serien ”Lundellhuset” som sänts på streamingplattformen Discovery+

År 2022 var Hallgren Associate producer  för biofilmen ”FEED” som vann en Guldbagge för ”Publikens pris” i februari 2023.

TV 
 2013 Producent: När Rocken kom till Sveg
 2021 Producent: Lundellhuset. S1

Film 

 2011 Sound Editor/Mix MARIANNE

 2022 Associate producer: FEED
 2023 Associate producer: Canceled

Musikvideor
 2017 Medregissör: My Addiction
 2017 Medregissör: Monster - Joakim Lundell 
 2017 Producent/regissör: Bastukungen - Markoolio

Youtube
 2020 Exekutiv producent:  Splash 
 2021 Exekutiv producent: Puppetmaster 
 2021 Exekutiv producent: Tinderdejterna som gick åt helvete

Referenser 

Personer från Sveg
Födda 1968
Män
Levande personer
Abraham Kule

Abraham Kule, död 1619, var en svensk präst.

Biografi
Abraham Kule var son till kyrkoherden i Eskilstuna. Han blev 1588 kyrkoherde i Bettna församling och skrev under Uppsala möte 1593. Kule avled 1619.

Familj 
Abraham Kule var gift med Karin Månsdotter. Hon var dotter till kyrkoherden Magnus Petri Nycopensis i Stigtomta församling. De fick tillsammans barnen Maria Kule som var gift med majoren Anders Falkengréen, Elisabet Kule (död 1611) som var gift med kyrkoherden Christoffer Siggesson i Eskilstuna. Efter Abraham Kules död gifte Karin Månsdotter om sig med kyrkoherden Sigge Christophoir i Eskilstuna.

Källor

Noter

Män
Födda okänt år
Avlidna 1619
Personer från Eskilstuna
Svenska präster under 1500-talet
Svenska präster under 1600-talet
Adolf Alexanderson

Adolf Martin Joakim Alexanderson, född 12 juli 1800, födelseort okänd, död 9 mars 1888 i Jakob och Johannes församling i Stockholm, var en svensk jurist. Han var justitieråd mellan 1847 och 1870.

Alexanderson studerade i Lund och disputerade för filosofie magistersgrad 1820 och blev senare juris doktor. Han var sekreterare i lagutskottet vid urtima riksdagen 1834–1835. Han utsågs till assessor i Svea hovrätt 1837, revisionssekreterare och byråchef i Justitiestatsexpeditionen 1840 och ledamot av lagberedningen 1845. Den 22 juni 1847 utsågs han till justitieråd, ett ämbete som han innehade tills han fick avsked från statlig tjänst 3 juni 1870. Alexanderson utsågs 1860 till kommendör med stora korset av Nordstjärneorden.

Han var far till Carl Alexanderson och farfar till justitierådet Nils Alexanderson. Adolf Alexanderson var gift första gången med Sofia Catharina Lovisa Zethelius, dotter till brukspatronen Adolf Zethelius, och andra gången med Augusta Johanna Gustava Björklund.

Källor 

Män
Födda 1800
Avlidna 1888
Justitieråd i Högsta domstolen (Sverige)
Svenska jurister under 1800-talet
Kommendörer med stora korset av Nordstjärneorden
Johan Wallinder (journalist)

Johan Wallinder, född 23 februari 1853 i Stockholm, död där 6 januari 1912, var en svensk lärare och författare.

Johan Wallinder var son till kontraktsprosten Per Magnus Wallinder och Mathilda Frunck. Han avlade mogenhetsexamen i Uppsala 1872 och studerade därefter vid stadens universitet, främst filosofi och nordiska språk, dock utan att avlägga examen. Han hade starka religiösa intressen, vilka utvecklades genom studier av Søren Kierkegaard och personligt umgänge med Pontus Wikner. För att försörja sig sysslade Wallinder med privatundervisning och olika slag av praktiskt arbete, tills han 1885 blev lärare vid Bengt Carl Rodhes privata gosskola i Göteborg. I Göteborg stannade han som lärare i olika skolor till 1895, då han blev badkamrer i Mösseberg. Från 1899 till sin död var han rektor vid Trollhättans samskola. Wallinder var en flitig medarbetare i tidningar och tidskrifter, särskilt i den av Elisabet Kjellberg utgivna Läsning för hemmet. Det han skrev var mest religiösa meditationer, litterära essäer och socialetiska inlägg i aktuella frågor, allt präglat av hans varma religiositet och vilja till förståelse. Han utgav två samlingar av sina uppsatser, Inåt (1894) och Uppåt (1898). Efter hans död omtrycktes valda delar av hans produktion i Samlade skrifter (1-2, 1913–1914).

Källor 
 

Svenska lärare
Svenska författare
Personer från Stockholm
Födda 1853
Avlidna 1912
Män
Isak Parmand

Isak Parmand, tidigare Parmander, död 26 januari 1714 i Stockholm, var en svensk ämbetsman. Han var stamfar för adliga ätten Parmand.

Biografi
Isak Parmand var son till borgmästaren Anders Jacobsson i Linköping. Han blev 1666 kammarskrivare i Kammarkollegium och blev 8 juni 1671 licentförvalare på Gotland. Parmand blev 1 juli 1671 militiebokhållare i Kammarkollegium och 1684 kamrer vid militiekontoret, tillträde 5 juli 1686. Han adlades 22 februari 1698 till Parmand och introducerades 1699 i Sveriges riddarhus som nummer 1360. Parman blev 3 oktober 1710 krigsråd. Han avled 1714 i Stockholm och begravdes tillsammans med sin fru i Storkyrkan.

Familj
Parmand gifte sig 2 maj 1672 i Nikolai församling, Stockholm med Margareta Blödister (1648–1706). Hon var dotter till handelsmannen Claes Blödister och Margareta Bötkie i Stockholm. De fick tillsammans barnen löjtnanten Anders Parmand (1675–1709) vid fortifikationen och löjtnanten Isak Parmand (1683–1712) vid fortifikationen.

Referenser

Noter 

Svenska ämbetsmän under 1600-talet
Svenska ämbetsmän under 1700-talet
Män
Födda okänt år
Avlidna 1714
Svenskt adlade
Krigsråd
God Is a DJ

God Is a DJ är en låt av Faithless, utgiven som singel den 24 augusti 1998 och utgör den första singeln från albumet Sunday 8PM. Låten blev en hit och erövrade första plats på bland annat Hot Dance Club Songs på Billboard och Nederlandse Top 40.

Låtlista
CD-singel Storbritannien
 "God Is a DJ" (radio edit) – 03:34
 "God Is a DJ" (Monster mix) – 06:52
 "God Is a DJ" (Serious Danger remix)  – 05:09
 "God Is a DJ" (Sharp remix) – 04:27

CD-singel Europa
 "God Is a DJ" (radio edit) – 03:33
 "God Is a DJ" (Monster mix) – 06:53
 "God Is a DJ" (Serious Danger remix) – 05:09
 "God Is a DJ" (Sharp remix) – 04:26

CD-singel Frankrike
 "God Is a DJ" (radio mix) – 03:32
 "God Is a DJ" (Sharp remix) – 04:26

CD-singel Grekland
 "God Is a DJ" (radio edit) – 03:33
 "God Is a DJ" (Monster mix) – 06:53
 "God Is a DJ" (Serious Danger remix) – 05:09
 "God Is a DJ" (Sharp remix) – 04:26

Maxisingel
 "God Is a DJ" (Monster mix) – 08:01
 "God Is a DJ" (Sharp remix) – 09:21

Källor

Noter

Musiksinglar 1998
Engelskspråkiga sånger
Sånger av Faithless
Natsumi Tsunoda

, född 6 augusti 1992, är en japansk judoutövare. Hon har tagit tre VM-guld i 48 kg-klassen (2021, 2022 och 2023).

Karriär

2016–2018
I december 2016 vid Grand Slam i Tokyo tog Tsunoda guld i 52 kg-klassen efter att ha besegrat landsmaninnan Uta Abe i finalen. I februari 2017 tog hon silver i 52 kg-klassen vid Grand Slam i Paris efter en finalförlust mot kosovanska Majlinda Kelmendi. I augusti 2017 vid VM i Budapest tog Tsunoda silver i 52 kg-klassen efter en finalförlust mot landsmaninnan Ai Shishime. 

I augusti 2018 tog Tsunoda guld i 52 kg-klassen vid Grand Prix i Budapest efter att ha besegrat belgiska Charline van Snick i finalen. Samma månad tog hon även guld i 52 kg-klassen vid Asiatiska spelen i Jakarta efter att ha besegrat sydkoreanska Park Da-sol i finalen. I november 2018 tog Tsunoda silver i 52 kg-klassen vid Grand Slam i Osaka efter en finalförlust mot landsmaninnan Uta Abe. Följande månad tog hon guld i 52 kg-klassen vid World Masters i Guangzhou efter att ha besegrat franska Amandine Buchard i finalen.

2019–2021
I februari 2019 vid Grand Slam i Paris tog Tsunoda silver i 52 kg-klassen efter en finalförlust mot landsmaninnan Ai Shishime. I juli 2019 tog hon guld i 52 kg-klassen vid Grand Prix i Zagreb efter att ha besegrat sydkoreanska Park Da-sol i finalen. I oktober 2019 tog Tsunoda brons i 52 kg-klassen vid Grand Slam i Brasília. Samma månad meddelade Tsunoda att hon skulle gå ner till 48 kg-klassen och siktade på att nå OS i Tokyo. I november 2019 tog Tsunoda brons i 48 kg-klassen vid Grand Slam i Osaka.

I januari 2020 tog Tsunoda guld i 48 kg-klassen vid Grand Prix i Tel Aviv efter att ha besegrat franska Shirine Boukli i finalen. I mars 2021 tog hon silver i 48 kg-klassen vid Grand Slam i Tasjkent efter en finalförlust mot mongoliska Mönchbatyn Urantsetseg. I juni 2021 tog Tsunoda guld i 48 kg-klassen vid VM i Budapest efter att ha besegrat landsmaninnan Wakana Koga i finalen.

2022–2023
I februari 2022 vid Grand Slam i Paris tog Tsunoda guld i 48 kg-klassen efter att ha besegrat mongoliska Bavuudorjiin Baasankhüü i finalen. I juni 2022 tog hon guld i 48 kg-klassen vid Grand Slam i Ulaanbaatar efter att ha besegrat mongoliska Ganbaataryn Narantsetseg i finalen. I oktober 2022 vid VM i Tasjkent tog Tsunoda sitt andra raka VM-guld i 48 kg-klassen efter att ha besegrat tyska Katharina Menz i finalen. I december 2022 tog hon brons i i 48 kg-klassen vid Grand Slam i Tokyo.

I maj 2023 vid VM i Doha tog Tsunoda sitt tredje raka VM-guld i 48 kg-klassen efter att ha besegrat franska Shirine Boukli i finalen.

Källor
Natsumi Tsunoda på International Judo Federations webbplats
Natsumi Tsunoda på JudoInside.com

Noter

Japanska judoutövare
Världsmästare i judo
Födda 1992
Levande personer
Kvinnor