kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Chieri '76 Volleyball

Chieri '76 Volleyball  är en volleybollklubb från Chieri, Italien. Klubben bildades 14 maj 2009 och började spela i serie B2. Genom en framgångsrik säsong 2010-11 kvalificerade de sig för serie B1 följande år. Efter fortsatta framgångar debuterade de i serie A2 2015-16 och i serie A1 (högsta serien) 2017-18. De har spelat i högsta serien sedan de debuterade där.  

Av sponsorsskäl har klubben använt sig av följande namn:
Chieri '76 Carol's (2009–2015)
Chieri '76 Volleyball (2015–2015)
Fenera Chieri (2015–)

Källor

Chieri '76 Volleyball
William Callow

William Callow, född 28 juli 1812 i Greenwich, Kent, Storbritannien, död 20 februari 1908 i Buckinghamshire, Storbritannien, var en brittisk akvarell- och landskapsmålare.

Biografi 
William Callow gick under 1820-talet som lärling hos etsaren Theodore Fielding. År 1829 skickades han sedan till Paris för att arbeta med Newton Fielding. I den franska huvudstaden, där han verkade fram till 1841, undervisades han i akvarellmåleri av Charles Bentley och blev så småningom omtalad för sina pittoreska motiv. År 1831 ställde han vid Parissalongen ut en akvarell med motiv av Richmond Hill. Under tiden i Paris var han även själv lärare, bland annat för den franska kungafamiljen.

Från 1841 och framåt arbetade han i London som teckningslärare och landskapsmålare. Han rönte särskilt framgång med sina venetianska vyer.

År 1846 gifte sig Callow med eleven Harriet Smart och från 1855 bodde de i Great Missenden i Buckinghamshire. År 1883 blev han änkling. Året därpå gifte han om sig med Mary Louisa Jefferay.

Under sin levnad reste Callow även till Italien, Schweiz, Tyskland, Belgien, Nederländerna.

Som konstnär kom han att specialisera sig i maritima och topografiska motiv.

Bilder

Noter

Brittiska målare under 1800-talet
Män
Personer från Greenwich
Födda 1812
Avlidna 1908
Gulfport

Gulfport kan avse:

Geografi

USA 
 Gulfport, Florida
 Gulfport, Illinois
 Gulfport, Mississippi
Superliga Femenina de Voleibol

Superliga Femenina de Voleibol (även kallad Liga Iberdrola de Voleibol av sponsorskäl) är den högsta ligan i det spanska seriesystemet i volleyboll för damer. Ligan har tolv lag och administreras av Real Federación Española de Voleibol (RFEVB). Fram till och med säsongen 2007-2008 kallades serien División de Honor och hade 14 lag. 

Serien använder den numera vanliga poängfördelningen att vinnaren får 3 poäng och förloraren 0 poäng om matchen sluter 3-0 eller 3-1 i set, medan vinnaren får 2 poäng och förloraren 1 poäng om matchen slutar 3-2. I serien möter alla lag varandra två gånger. De fyra främsta lagen går vidare till ett mindre cupspel med semifinal och final, samtliga i bäst av fem matcher.

Säsonger

Segrar per klubb

Placeringar sedan 1990

Se även 
Superliga de Voleibol Masculina

Referenser

Noter

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Se även
Superliga de Voleibol Masculina

Superliga Femenina de Voleibol
Los Angeles Fire Department

Los Angeles Fire Department (förkortning: LAFD eller LA City Fire) är den lokala myndigheten i staden Los Angeles med ansvar för brandförsvar och räddningstjänst. LAFD är en av de största stadsbrandkårerna i USA, efter New York City Fire Department och Chicago Fire Department.

LAFD består av över 3 400 brandsoldater fördelat på 106 brandstationer i en stad med 4 miljoner invånare. Av dessa är cirka 1 000 i  tjänst redo för utryckning och genomför i snitt dagligen 1 300 utryckningar och uppemot 600 ambulanstransporter.

I populärkultur
 9-1-1 (TV-serie)

Se även
 California Department of Forestry and Fire Protection
 Los Angeles County Fire Department
 Los Angeles County Lifeguards
 Los Angeles Police Department

Referenser

Noter

Externa länkar
 www.lafd.org

Los Angeles
Brandförsvar
Organisationer bildade 1886
Tegevajaro Miyazaki

Tegevajaro Miyazaki är ett fotbollslag från Miyazaki, Miyazaki prefektur, Japan. Laget spelar för närvarande (2022) i den näst högsta proffsligan J3 League.

Historia 
Tegevajaro Miyazaki grundades 1965 under namnet Kadokawa Club.

Placering tidigare säsonger

Trikåer

Spelartrupp 
Aktuell 23 december 2021

Referenser

Externa länkar
  Officiell webbplats
 facebook
 SOCCERWAY
 SofaScore
 FlashScore
 Transfermarkt
 Globalsportsarchive

Fotbollsklubbar i Japan
Sportklubbar bildade 1965
WP:Projekt Japan
Miyazaki prefektur
CV Tenerife

CV Tenerife (spanska: Club Voleibol Tenerife)) var en volleybollklubb baserad i Santa Cruz de Tenerife, Kanarieöarna, Spanien. Klubben grundades 1981 av Quico Cabrera. Genom åren har klubben av sponsorskäl använt en mängd olika namn: Afelsa, Seur, Los Compadres, Airtel, Spar, TuBillete.com , Construcciones Marichal y Figaro Peluquero.

Klubbens damlag var mycket framgångsrikt. De blev spanska mästare 10 gånger (1991-92, 1996-97, 1997-98, 1998-99, 1999-00, 2000-01, 2001-02, 2003-04, 2004-05, 2005-06) och vann spanska cupen elva gånger, bägge mer än någon annan klubb. De är också genom sin vinst 2003-04 det enda spanska laget (2021) som lyckats vinna CEV Champions League. Klubbens grundare och president (Quico Cabrera) avled 2008, varefter hans fru Zoraida Lorenza Quintana tog över som president. Klubben lade ner tävlingsverksamheten 2011.

Referenser

CV Tenerife
Cucho Hernández

Juan Camilo Hernández Suárez, född 20 april 1999, mer känd som Cucho Hernández, är en colombiansk fotbollsspelare som spelar för Columbus Crew i Major League Soccer.

Landslagskarriär
Hernández debuterade för Colombias landslag den 16 oktober 2018 i en 3–1-vinst över Costa Rica, där han gjorde två mål.

Källor

Noter

Colombianska fotbollsspelare
Colombianska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Granada CF
Spelare i América de Cali
Spelare i Watford FC
Spelare i SD Huesca
Spelare i RCD Mallorca
Spelare i Getafe CF
Spelare i Columbus Crew
Spelare i Categoría Primera A
Spelare i La Liga
Spelare i Segunda División
Spelare i Premier League
Spelare i Major League Soccer
Födda 1999
Levande personer
Män
Colombianska idrottare under 2000-talet
Oh World

Oh World är den brittiske sångaren Paul Rutherfords debutalbum, utgivet 1989 via skivbolagen Island och 4th & B'way.

Bakgrund 

Efter upplösningen av Frankie Goes to Hollywood 1987 inledde Rutherford samarbeten med två produktionsteam: Dave Clayton och Joe Dworniak samt Martin Fry och Mark White från new wave-bandet ABC, för att producera och ge ut sitt debutalbum. Albumets huvudsingel, "Get Real", bannlystes av BBC men hamnade på plats 47 i Storbritannien. "I Want Your Love", en coverversion av Chics hitsingel från 1979, släpptes som den andra singeln från albumet och hamnade på plats 82. Den tredje och sista singeln från albumet, "Oh World", hamnade på plats 61 när den släpptes i Storbritannien 1989. Med händelse av BBC:s bannlysning av huvudsingeln "Get Real" och dåliga listframgångar släppte man aldrig Oh World i Storbritannien i förmån för att endast släppa utgåvor i Europa och USA. Soloalbumet blev Rutherfords ända då han inom kort blev mindre populär.

Lansering och marknadsföring 

Albumet släpptes på vinylskiva, kassettband och CD-skiva via skivbolagen Island Records och 4th & B'way Records i Europa, Kanada och USA. 2011 gjordes en remasterutgåva av skivbolaget Cherry Red. Efter släppet av remasterutgåvan blev albumet tillgängligt i Storbritannien för första gången. Med två skivor innehöll albumet endast promosinglar samt en remix av A-sidan, en B-sida och 12-tumsremixar såväl som tidiga remixer av både Arthur Baker och David Morales.

Låtlista

Referenser

Noter 

Musikalbum 1989
Brittiska debutalbum
Album av Paul Rutherford
Debutalbum 1989
Enid Lyons

Enid Lyons, född 1897, död 1981, var en australisk politiker. Hon var gift med Joseph Lyons, Australiens premiärminister 1932-1939. 
Hon var ledamot (United Australia Party) i Representathuset i Australiens parlament för staden Darwin 1943-1951. Hon var Vicepresident för Australiens federala verkställande råd 1949-1951. 

Enid Lyons var tillsammans med Dorothy Tangney den första kvinna som valdes in i Australiens parlament efter införandet av kvinnlig rösträtt 1902; hon till Representathuset och Dorothy Tangney till Senaten. Hon var också den första kvinnliga Vicepresidenten för Australiens federala verkställande råd och därmed (eftersom detta ämbete hade ministerstatus) Australiens första kvinnliga minister.

Referenser

 Henderson, Anne (2008). Dame Enid Lyons: Leading Lady to a Nation. Pluto Press. .

kvinnor
Födda 1897
Avlidna 1981
Australiska politiker under 1900-talet
Personer från Tasmanien
Edith Cowan

Edith Cowan, född 1861, död 1932, var en australisk politiker. 

Hon var ledamot (Nationalist Party (Australia)) i Western Australian Legislative Assembly (Underhuset) i Parliament of Western Australia för West Perth 1921-1924. Hon var den första valda kvinnliga parlamentsledamoten i Australien (för ett delstatsparlament).

Referenser

 Cowan, Peter (1978). A unique position: a biography of Edith Dircksey Cowan 1861–1932. Nedlands, Western Australia: University of Western Australia Press. .

kvinnor
Födda 1861
Avlidna 1932
Australiska politiker under 1900-talet
Personer från Geraldton
Elizabeth McCombs

Elizabeth McCombs, född 1873, död 1935, var en nyzeeländsk politiker. 

Hon var ledamot (New Zealand Labour Party) i Nya Zeelands parlament för Lyttelton 1933-1935. Hon var den första kvinna som valdes in i Nya Zeelands parlament efter införandet av kvinnlig rösträtt 1893 och kvinnlig valbarhet 1919; hon hade då utan framgång ställt upp i valen 1928 och 1931.

Referenser

 Gee, David (1993). My Dear Girl: A biography of Elizabeth and James McCombs. Christchurch: Treehouse. .

Kvinnor
Födda 1873
Avlidna 1935
Nyzeeländska politiker under 1900-talet
Mabel Malherbe

Mabel Malherbe, född 1879, död 1964, var en sydafrikansk politiker. 

Hon var filantrop och verksam inom Suid-Afrikaanse Vrouefederasie.

Hon och Elsie van Broekhuizen var delegater till den stora självständighetskongressen i Bloemfontein 1919, där de var de enda kvinnliga delegaterna. 
Hon blev Afrikas första kvinnliga borgmästare under sin tid som borgmästare för Pretoria 1931-1932. Hon var ledamot (Nationalistpartiet (Sydafrika)) i Sydafrikas parlament för Wonderboom 1934-1939. Hon var den andra kvinna (efter Leila Reitz 1933) som valdes in i Sydafrikas parlament efter införandet av kvinnlig rösträtt 1931.

Referenser

 Goosen, D.P. (red.) 1953. Die Triomf van Nasionalisme in Suid-Afrika (1910–1953). Johannesburg: Impala Opvoedkundige Diens (Edms.) Bpk.

Kvinnor
Födda 1879
Avlidna 1964
Sydafrikanska politiker under 1900-talet
Personer från Pretoria
Rosa Luz Alegría

Rosa Luz Alegría, född 1949, var Mexikos turistminister 1980-1982. Hon var den första kvinnliga ministern i Mexiko.

Referenser

kvinnor
Födda 1949
Mexikanska politiker under 1900-talet
Mexikos ministrar
Personer från Mexico City
Ellen Fairclough

Ellen Fairclough, född 1905, död 2004, var Kanadas immigrationsminister 1958-1963. Hon var den första kvinnliga ministern i Kanada.

Referenser

Kanadensiska politiker under 1900-talet
Kanadas ministrar
Personer från Hamilton, Ontario
Födda 1905
Avlidna 2004
Kvinnor
Annabelle Rankin

Annabelle Rankin, född 1908, död 1986, var Australiens hushållsminister 1966-1971. Hon var den första kvinnliga ministern i Australien.

Referenser

kvinnor
Födda 1908
Australiska politiker under 1900-talet
Australiens ministrar
Personer från Brisbane
Avlidna 1986
Mabel Howard

Mabel Howard, född 1894, död 1972, var Nya Zeelands hälsominister 1947-1949. Hon var den första kvinnliga ministern i Nya Zeeland.

Referenser

kvinnor
Födda 1894
nyzeeländska politiker under 1900-talet
Nya Zeelands ministrar
Mercedes Carvajal de Arocha

Mercedes Carvajal de Arocha, född 1902, död 1994, var ledamot i Venezuelas parlament 1947-1952. Hon var den första kvinnliga parlamentsledamoten i Venezuela.

Referenser

Födda 1902
Venezuelanska politiker under 1900-talet
kvinnor
avlidna 1994
Tomáš Vlasák

Tomáš Vlasák, född 1 februari 1975 i Prag, Tjeckoslovakien, är en tjeckisk före detta professionell ishockeyforward.

Han tog SM-silver med Linköping HC 2007.

Källor 

Män
Födda 1975
Levande personer
Tjeckiska ishockeyspelare
Idrottare från Prag
Spelare i HPK
Spelare i Los Angeles Kings
Spelare i Avangard Omsk
Spelare i Linköping HC
Spelare valda i NHL Entry Draft 1993
Tjeckiska idrottare under 2000-talet
María Eugenia Rojas Correa

María Eugenia Rojas Correa, född 1932, colombiansk politiker. 

Hon var den första kvinnliga parlamentsledamoten i Colombia 1962-1964, dess första senator 1966-1974, och den första kvinna i Latinamerika som ställde upp i ett presidentval 1974. Hon var dotter till president Gustavo Rojas Pinilla.

Referenser

kvinnor
Födda 1932
Colombianska politiker under 1900-talet
Alumner från Trinity Washington University
Carlota Pereira de Queirós

Carlota Pereira de Queirós, född 1892, död 1982, var ledamot i Brasiliens parlament 1933-1937. Hon var den första kvinnliga parlamentsledamoten i Brasilien.

Referenser

Födda 1892
Brasilianska politiker under 1900-talet
kvinnor
avlidna 1982
Personer från São Paulo
Delia Parodi

Delia Parodi, född 1913, död 1991, var ledamot i Argentinas parlament 1949-1955, ordförande för Partido Peronista Femenino 1949-1952, och parlamentets första vicepresident 1953-1955. Hon blev år 1949 tillsammans med 22 andra kvinnor Argentinas första kvinnliga parlamentsledamot, och var som vicepresident den första kvinnan vald till ett högre ämbete i Argentina.

Referenser

kvinnor
Födda 1913
avlidna 1991
Argentinska politiker under 1900-talet
Julia Grosso

Julia Angela Grosso, född 29 augusti 2000 i Vancouver i British Columbia, är en kanadensisk fotbollsspelare.

Hon blev olympisk guldmedaljör i fotboll vid sommarspelen 2020 i Tokyo.

Källor 

Kanadensiska fotbollsspelare
Kanadensiska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 2020
Tävlande i fotboll vid olympiska sommarspelen 2020
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2020 från Kanada
Spelare i dam-VM i fotboll 2023
Idrottare från Vancouver
Födda 2000
Levande personer
Kvinnor
Kanadensiska idrottare under 2000-talet
Kolbottensjön

Kolbottensjön är en mindre sjö belägen på gränsen mellan Erstavik och Saltsjö-Duvnäs i Nacka kommun. Officiellt är Kolbottensjön en av Järlasjöns bassänger.

Beskrivning

Sjön har sitt namn efter en träkolningsplats för Nacka bruk kallad Kolbotten. På en karta över Sicklaön från 1690 syns sjön som där kallas bara Träsk. I väster går ett smalt vattendrag till Järlasjön och i öster är värdshuset Kåhlboten inritat. Sjön omnämns 1714 som Kålbotn repektive Kålbotten. På en karta från 1850-talet kallas sjön Kålbottens pussen, där pussen har betydelsen "mindre grund vattensamling".

Den lilla, mycket grunda sjön är en sista rest efter en farled som på vikingatiden gick från Östersjön via dagens Lännerstasundet, Duvnäsviken, Kolbottensjön, Järlasjön, Sicklasjön, Hammarby sjö in till Årstaviken och vidare ut i Mälaren. Kontakten bröts genom landhöjningen. Mot väster står Kolbottensjön via en smal kanotled (genom rörbron under Saltsjöbadsleden) i förbindelse med Järlasjön.

På 1600-talet gick här den livligt trafikerade vintervägen från Värmdö kyrka över Hammarby sjö och vidare till Stockholm. Intill Kolbottensjöns östra slut fanns på 1700-talet en välkänd krog, Kolbottens Wärdshus, som på sin tid lockade kända gäster, bland dem Carl Gustaf Tessin och Märta Helena Reenstierna kallad Årstafrun som nämner värdshuset i sina dagböcker. 

På 1890-talet anlades Saltsjöbanans spår genom dalgången förbi Kolbottensjön och Saltsjö-Duvnäs station byggdes intill sjöns östra sida. Från äldre tider kvarstår en välbevarad mangårdsbyggnad strax söder om stationshuset och uppförd i mitten av 1700-talet. Byggnaden benämndes förr Övre Kolbotten och tillhör en av arrendegårdarna under Erstavik.

Historiska kartor

Nutida bilder

Referenser

Noter

Källor
Nacka infobank: Duvnäs
Nackaboken (2007), sid 8

Externa länkar

Insjöar i Norrström-Tyresåns kustområde
Insjöar i Södermanland
Insjöar i Nacka kommun
Sickla kanals avrinningsområde
Saltsjö-Duvnäs
Skampålen

Skampålen (danska: Skamstøtten, engelska: Pillars of Shame) är en skulpturserie av den danske konstnären Jens Galschiøt. Skulpturerna är åtta meter höga och tillverkade av antingen brons, koppar eller betong och utformade som en monolit med figurer som klättrar på varandra.

Den första skulpturen visades i samband med World Food Summit i Rom 1996 och tre andra har sedan dess rests i Hongkong, Mexiko och Brasilien. De skall ses som en påminnelse om  förfärliga händelser som aldrig får upprepas.

Skulpturen i Hongkong restes i Victoria Park år 1997 som protest mot protesterna och massakern på Himmelska fridens torg åtta år tidigare. Den är tillverkad av betong och avbildar femtio personer som klättrar på varandra. Skulpturen har flyttats flera gånger, bland annat till University of Hong Kong där den har stått i 24 år. I oktober 2021 krävde universitetet att skulpturen skulle tas bort och på natten den 22 december samma år monterades den ned och transporterades bort.

Skulpturen i Mexiko står vid infarten till byn Acteal i Chiapas. Den restes år 1999 som protest mot den massaker som dödade 45 ursprungsamerikaner vid ett bönemöte 1997.

Skulpturen i Brasilien restes år 2000 i staden Belém i delstaten Pará till minne av nitton jordlösa bönder som dödades av militärpoliser den 17 april 1996.

Källor

Skulpturer av danska skulptörer
Skulpturer 1997
Skulpturer i Rom
Skulpturer i Kina
Skulpturer i Brasilien
Skulpturer i Mexiko
Erland von Hofsten (1816–1867)

Sten Erland von Hofsten, född 13 december 1816 i Knista församling, Örebro län, död 24 april 1867 i Gnesta, Södermanlands län, var en svensk godsägare och politiker.

von Hofsten var underlöjtnant vid Nerikes regemente 1837, löjtnant 1843 och tog avsked ur det militära 1846. Han var från 1852 ledamot i styrelsen för Köping-Hults järnvägsaktiebolag och ordförande i samma bolag från 1858.

von Hofsten deltog vid ståndsriksdagarna som ledamot av Ridderskapet och adeln 1850–1851, 1853–1854, 1859–1860, 1862–1863 och 1865–1866. Han var ledamot av första kammaren Riksdagen 1867, invald av Örebro läns valkrets. Han var ledamot i bevillningsutskottet 1867.

von Hofsten föddes på släktgården Östa och var efter faderns död brukspatron på släktgården Villingsbergs herrgård, vilken han sålde 1856. Därefter införskaffade han och bodde på Sunds gård i Närke.

Han är far till Johan Henrik och farfars far till Hans och Gustaf von Hofsten.

Källor

G. Anrep, Svenska Adelns ättartaflor (1861), band 2, sid 282
M. och G. Arwidsson, von Hofsten på längden och på tvären (2015), sid 282-285

Noter 

Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare
Ridderskapet och adelns riksdagsledamöter
Födda 1816
Avlidna 1867
Män
Personer från Knista socken
Sten Erland
Svenska godsägare under 1800-talet
Svenska politiker under 1800-talet
HD 221525

HD 221525 är en ensam stjärna belägen nära himmelska nordpolen i stjärnbilden Cepheus. Den har en skenbar magnitud av ca 5,56 och är svagt synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer, men är omkring 30 gånger ljusare än den närbelägna Polstjärnan. Baserat på parallax enligt Gaia Data Release 2 på ca 10,3 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 317 ljusår (ca 97 parsek) från solen. Den rör sig närmare solen med en heliocentrisk radialhastighet på ca -11 km/s.

Egenskaper
HD 221525 är en vit till blå underjättestjärna av spektralklass A7 IV eller jättestjärna av spektralklass A8 III.  Den har en massa som är ca 2,3 solmassor, en radie som är ca 4 solradier och har ca 44 gånger solens utstrålning av energi från dess fotosfär vid en genomsnittlig effektiv temperatur av ca 7 500 K.

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/115746/hd221525.
 

 

		
Stjärnbilden Cepheus
HR-objekt
HD-objekt
Blå-vita jättar
Blå-vita underjättar
Henrik Reinhold Horn

Henrik Reinhold Horn af Rantzien, född den 14 augusti 1783 på Skillinge i Munka-Ljungby socken, Kristianstads län, död den 20 augusti 1853 på Månstorp i Västra Ingelstads socken, Malmöhus län, var en svensk militär. Han tillhörde ätten Horn af Rantzien och var son till Samuel Henrik Horn. 

Horn blev volontär vid Södra skånska kavalleriregementet 1786, kvartermästare där 1787 och kornett samma år, kornett vid vargeringen 1795, kornett vid Husarregementet 1798, löjtnant där 1801 och stabsryttmästare 1805. Han deltog i krigen i Pommern 1807 och i Tyskland 1813–1814. Horn befordrades till major vid Skånska husarregementet 1813, tilldelades överstelöjtnants namn, heder och värdighet 1815, blev överstelöjtnant vid regementet 1818, överste i regementet 1820 och chef för regementet 1824. Han beviljades avsked från regementet med tillstånd att kvarstå som överste i armén 1829 och avsked ur krigstjänsten 1835. Horn blev riddare av Svärdsorden 1813. Han är begravd på S:t Clemens kyrkogård i Laholm.

Källor  

 Horn af Rantzien nr 1910, tab. 11 på Adelsvapen-Wiki
 Henrik Reinhold Horn af Rantzien på Gravar.se

Överstar i svenska armén
Svenska regementschefer
Svensk obetitlad adel
Riddare av Svärdsorden
Personer i Napoleonkrigen
Svenska militärer under 1800-talet
Personer från Munka-Ljungby socken
Henrik Reinhold
Födda 1783
Avlidna 1853
Män
Ryska superligan i volleyboll

Ryska superligan i volleyboll kan avse:
Ryska superligan i volleyboll (damer)
Ryska superligan i volleyboll (herrar)
Naraka: Bladepoint

Naraka: Bladepoint är ett battle royale-spel där upp till 60 spelare slåss mot varandra för att bli den sista överlevande. Spelet innehåller kampsportsinspirerad närstrid och har ett stridssystem baserat på sten, sax, påse. Det finns många arsenaler av närstridsvapen och avståndsvapen att välja mellan, såväl som en gripkrok som kan användas för både strid och övergång. Dessutom har varje hjälte unika färdigheter och talanger, vilkа du kan anpassa för att passa din spelstil.

Naraka: Bladepoint utgår från Morus Island där hjältar samlas för strid. Spelare kan ställa sig i kö för antingen solospel eller i duos eller trios och kan välja mellan mer än nio olika karaktärer, medan var och en av dessa har två färdigheter (F skill och Ultimate). Bland de nio karaktärerna finns "Kurumi Tsuchimikado" som är baserad på Onmyoji-arketypen.

Naraka: Bladepoint tillkännagavs officiellt under Game Awards 2019-ceremonin den 12 december 2019.

Den 5 november 2021 tillkännagav 24 Entertainment det inledande Naraka: Bladepoint World Championship (NBWC), komplett med en prispott på $1,5 miljoner. Det inledande NBWC kommer att ske i början av 2022r.

Mottagande 
Naraka: Bladepoint fick "blandade eller genomsnittliga" recensioner enligt recensionen aggregator Metacritic.

Naraka: Bladepoint nominerades som bästa flerspelarspel 2021 av Golden Joystick Awards den 19 oktober 2021, vilket är ett av de äldsta spelpriserna globalt.

Referenser

datorspel 2021
Bönestund i moskén

Bönestund i moskén () är en oljemålning av den franske konstnären Jean-Léon Gérôme. Den målades 1871 och ingår sedan 1887 i samlingarna på Metropolitan Museum of Art i New York. 

Bilden visar det inre av Amr ibn al-As-moskén som byggdes på 600-talet i Fustat i Gamla Kairo. Raderna av tillbedjare, allt från dignitären med egen bönematta i förgrunden till den trasklädda helige mannen i bakgrunden, vänder sig alla mot Mecka under en av de fem dagliga bönerna (Salah). 

Gérôme reste mycket i Mellanöstern; mer än två tredjedelar av hans målningar ägnas åt orientalistiska ämnen. Orientalismen var en stark strömning i Frankrike allt sedan Napoleons invasion av Egypten 1798 och när Société des Peintres Orientalistes Français grundades 1893 utnämndes Gérôme till hedersordförande. Hans första besök i Egypten skedde 1856, men Bönestund i moskén tillkom efter ett besök 1868. Det är dock osannolikt att Gérôme bevittnade en bön i just denna moské, som 1868 hade förfallit och inte längre användes. Snarare är bilden en sammansättning av skisser och fotografier från olika platser.

Källor 

Metropolitan Museum of Arts webbplats

Målningar av Jean-Léon Gérôme
Målningar 1871
Målningar på Metropolitan Museum of Art
Målningar med motiv från Egypten
Carl Horn

Carl Horn eller Karl Horn kan syfta på:

 Karl Henriksson (Horn)
 Carl Horn af Rantzien

Se även 
 Carl von Horn