Division I i ishockey (1975–1999)

Division I i ishockey var andradivisionen i svensk ishockey mellan åren 1975 och 1999. Från 1944 hade högsta serien i Sverige kallats Division I, men till säsongen 1975/76 gjordes en serieomläggning där högsta divisionen fick namnet Elitserien och namnet på andradivisionen blev då Division I.

Genom alla år hade Division I fyra serier: norra, västra, östra och södra. Vid starten 1975 hade varje serie tolv lag, utom den norra serien som tillfälligt hade tretton. Lagen mötte varandra två gånger (22 omgångar) och de fyra bästa lagen gick vidare till Playoff. De två sämsta lagen i varje serie flyttades ner till Division II och ersattes av lag som flyttades upp efter playoff och kvalspel.

Den andra säsongen flyttades tre lag ner från varje serie och bara ett lag upp. Divisionen minskades på så sätt till 40 lag med tio i varje serie till säsongen 1977/78. Antal lag var (med enstaka undantag) fast vid tio per serie fram till sista säsongen då serierna minskades till åtta lag vardera. Under seriens andra säsong började lagen i östra och södra serien mötas tre gånger i seriespelet (33 omgångar). När antalet lag minskades till den tredje säsongen möttes lagen tre gånger även i den norra och västra serien (27 omgångar), medan den östra övergick till att mötas fyra gånger (36 omgångar). Den södra serien gjorde på samma sätt fr.o.m. 1980/81 och den västra serien en säsong senare. Från och med 1980/81 infördes kval neråt. Sista laget flyttades fortfarande direkt ner till Division II medan det näst sista laget fick spela mot de bästa Division II-lagen om en plats i Division I nästa säsong.

Allsvenskan
Till säsongen 1982/83 gjordes Division I om. Grundserierna spelades med dubbelmöten (18 omgångar) och de två främsta lagen från varje serie vid juluppehållet gick vidare till en ny slutspelsserie som kallades Allsvenskan. Där spelade åtta lag ytterligare 14 omgångar. De två bästa lagen i Allsvenskan möttes efter färdigspelad serie i en final över fem matcher (först till tre vunna matcher segrade). Allsvenska finalens vinnare fick en plats i Elitserien och förloraren gick vidare till kvalserien. Åren 1988–1996 deltog även de två sämsta lagen från höstens Elitserie. Det innebar att allsvenskan bestod av tio lag och spelades i arton omgångar. De två främsta lagen möttes fortfarande i en final, medan sex lag gick vidare till Playoff. 1987 flyttades två lag extra upp till Elitserien som utökades, därför spelades ingen allsvensk final det året.

Samtidigt som Allsvenskan spelades under vintern fortsatte grundserierna spela utan de allsvenska lagen. Dessa kvarvarande serier kallades för fortsättningsserier och från var och en av dem gick de två bästa lagen vidare till Playoff. Näst sista laget i varje fortsättningsserie fick spela kval till Division I och det sista laget flyttades ner till Division II.

Playoff
Alla säsonger innehöll ett playoff som spelades som en cup (utslagsturnering). Från början var det fyra lag från varje grundserie som möttes i två grupper, åtta lag i varje grupp. De kvalificerade lagen från Division I Norra mötte lagen i den västra serien medan den södra serien mötte den östra. Vinnaren i en serie mötte fyran i den andra. Segrarna från den första omgången möttes sedan i den andra omgången. Playoff avgjordes i två matcher, en hemma och en borta. Om lagen vann en match vardera fick de spela en förlängning med sudden death för att avgöra vem som gick vidare. Den ordningen ersattes snart med en tredje omspelsmatch. Två lag från varje grupp, totalt fyra lag, vann alltså Playoff och fick en plats i kvalserien.

Till säsongen 1979/80 ändrades spelordningen lite så att endast lagen som slutat trea och fyra möttes i första omgången av Playoff. Vinnarna från den första omgången fick sedan möta lagen som slutat på de två första platserna och slutligen möttes vinnarna från andra omgången för att göra upp om tre platser i kvalserien. Indelning i två grupper försvann samtidigt. Åtta lag spelade alltså om tre kvalplatser i tre omgångar.

När Allsvenskan började spelas säsongen 1982/83 gick playoffplatserna till de två bästa lagen från varje fortsättningsserie samt lag 3–6 från Allsvenskan, totalt tolv lag. I första omgången möttes lagen från fortsättningsserien och vinnarna fick möta lagen från Allsvenskan i andra omgången. Tredje omgången spelades om två platser till kvalserien, den tredje platsen i kvalserien gick till förloraren av den allsvenska finalen. 

När Allsvenskan utökas med två lag från Elitserien görs Playoff om. Lag 3 och 4 från Allsvenskan går direkt till Playoff 3, medan lag 5–8 gick till Playoff 2. Fjorton lag gjorde nu upp om tre platser till kvalserien. Från 1997 deltar inte elitserielagen längre i Allsvenskan och Playoff minskar med två lag. 1987 var ett speciellt år med egen spelordning då två extra lag flyttades upp i Elitserien.

Deltagande lag och resultat 
Tabellen nedan är en översikt över deltagande lag och deras placeringar i Division I:s grundserier mellan åren 1975 och 1999. Placeringarna från fortsättningsserier och Allsvenskan ingår inte i tabellen och lagen som gått till playoff från fortsättningsserien eller Allsvenskan är därför inte heller utmärkta. Nedanstående tabell bygger på Wikipedias artiklar om säsongerna i Division I. Detaljerade källhänvisningar finns där liksom mer detaljerade uppgifter om lagen och serien. 

Förklaring till tabellen

Anmärkningar

Deltagande lag och resultat i Allsvenskan 1983–1999
Från starten spelade de två främst placerade lagen en final kallad Allsvenska finalen. Vinnaren fick en plats i Elitserien medan förloraren fick en plats i kvalserien till Elitserien. Våren 1987 flyttades två extra lag upp till Elitserien som utökades. Detta år spelades ingen allsvenska final utan seriesegraren flyttades upp och tvåan gick direkt till kval. De tre sista säsongerna spelades heller ingen final utan båda de första lagen fick spela i kvalserien. Från 1988 till 1996 deltog två lag för Elitserien i Allsvenskan som då bestod av tio lag. Under denna period gick lag 3–4 direkt till Playoff 3, medan lag 5–8 gick till Playoff 2. 

Förklaring till tabellen

Anmärkningar

Maratontabell
I tabellen nedan finns resultaten för grundserierna i Division I 1975–1999 summerade och ordnade med lagen som har flest poäng överst. Huddinge IK ligger i topp, men då ska man också ta med i beräkningen att den östra serien spelade fler matcher än de andra serierna. Mora IK har fjorton seriesegrar jämfört med Huddinges sju, dock har alla serier inte haft lika bra lag. Både den västra och den södra serien hade i perioder klagomål på motståndet. Lag som lämnat Division I för spel i Elitserien förlorar också poäng jämfört med lag som aldrig lämnat serien (Boden, Huddinge, Mora och Piteå). Flest gjorda mål har Mora, flest insläppta har Piteå och sämsta målskillnaden har Avesta. Kolumen längst till höger redovisar antalet poäng per match vilket ger en alternativ bild av vilka lag som gjort bäst ifrån sig. Där ligger AIK, Djurgården och Västra Frölunda i topp. Tabellen bygger på Wikipedias artiklar om säsongerna i Division I där källorna redovisas mer i detalj. Alla kolumner i tabellen är sorterbara med ett klick på pilarna i tabellhuvudet. Fortsättningsserierna, Playoff och Allsvenskan är inte inkluderade i denna tabell.

Anmärkningar

Källor
Data till artikeln är i första hand hämtade från Wikipedias säsongsartiklar (länkar finns i tabellhuvudet och längst ner på sidan), källor redovisas mer detaljerat i dessa artiklar.
Fotnoter

Tryckta källor
 Ishockey årg 1976–1982
 Årets Ishockey årg 1976–1999

Webbkällor
 Allsvenskans, SuperAllsvenskans och HockeyAllsvenskans tabeller år för år 1983-2017
 Hockey Archives, säsongerna 1975–1999

 
Återkommande sportevenemang med premiär 1975
Nedlagda sportevenemang