kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Jörgen Michelsen

Alf Jörgen Michelsen, född 9 februari 1924 i Grimstad, Aust-Agder fylke, död 14 augusti 2016 i Helsingborg, var en norsk-dansk-svensk arkitekt (han förblev norsk medborgare).

Michelsen, som var son till stationsinspektor Eugen Michelsen och Olga Grøm, avlade studentexamen på språklig resp. reallinje i Bergen 1943 och 1944 samt arkitektexamen i Köpenhamn 1951. Han anställd hos arkitekt Eske Kristensen i Köpenhamn 1950, hos arkitekterna Eva och Nils Koppel 1952, hos arkitekt Nils Lönnroth i Stockholm 1955, hos bröderna Erik och Henry Andersson och Jørn Utzon i Helsingborg 1957 och delägare i Arton konsulterande arkitektbyrå där från 1959. Efter att ha vunnit arkitekttävlingen om Eddaskolan i Märsta startade han Jörgen Michelsen Arkitektkontor med kontor i Märsta och i Helsingborg. Han kom att rekrytera unga arkitekter från Lunds tekniska högskola, där han även verkade som lärare. 

Av Michelsens verk kan nämnas Triangelskolan och Högalidskolan (1967) i Kiruna, Märsta gymnasium (ca. 1978) och stadsbiblioteken i Helsingborg (1965) och Ängelholm (1987).

Bilder, verk i urval

Källor

DN: Bra arkitekter bygger bokhus (1990-08-21)

Externa länkar

Norska arkitekter under 1900-talet
Danska arkitekter under 1900-talet
Svenska arkitekter under 1900-talet
Personer verksamma vid Lunds tekniska högskola
Födda 1924
Avlidna 2016
Män
Personer från Grimstad
Mattias Granlund

Mattias Granlund, född 14 juni 1992 i Glommersträsk, är en svensk ishockeyspelare som spelar för IF Björklöven i Hockeyallsvenskan.

Externa länkar 

Svenska ishockeyspelare
Födda 1992
Män
Levande personer
Spelare i Almtuna IS
Ishockeyspelare i Karlskrona HK
Spelare i Mörrums GoIS
Spelare i IK Oskarshamn
Ishockeyspelare i Skellefteå AIK
Ishockeyspelare i IF Björklöven
Personer från Arvidsjaurs kommun
Fifty Shades Darker

Fifty Shades Darker är en amerikansk erotisk-romantisk dramafilm från 2017, regisserad av James Foley och skriven av Niall Leonard, baserad på boken Femtio nyanser av mörker av E.L. James. Den är en uppföljare till Fifty Shades of Grey från 2015. I filmen medverkar Dakota Johnson och Jamie Dornan i huvudrollerna som Anastasia Steele och Christian Grey med övriga medverkare som Eric Johnson, Eloise Mumford, Bella Heathcote, Rita Ora, Luke Grimes, Victor Rasuk, Kim Basinger och Marcia Gay Harden.

Filmen hade biopremiär den 10 februari 2017 i USA och i Sverige. Den efterföljdes med den avslutande delen Fifty Shades Freed.

Handling 
Anastasia "Ana" Steele försöker att gå vidare med sitt liv efter att ha brutit sitt förhållande med miljardären Christian Grey. De möter varandra igen och efter en tvekan går Ana med på att äta middag med honom. Christian vill ha Ana tillbaka men hon är inte villig på grund av kraven han hade tidigare. Christian lovar att ändra på sig och aldrig mer ha hemligheter för Ana. Hon går till slut med på det och båda är återigen ett par. När det verkar som att de har funnit varandra igen så dyker det upp märkliga figurer från Christians förflutna som ställer till det för deras förhållande.

Rollista

Mottagande 
Fifty Shades Darker möttes av negativa recensioner av kritiker. Filmen kritiserades för manuset, berättelsen och för skådespeleriet. På Rotten Tomatoes har filmen ett medelbetyg på 10%, baserad på 173 recensioner, och ett genomsnittsbetyg på 3,3 av 10. På Metacritic har filmen genomsnittsbetyget 33 av 100, baserad på 39 recensioner.

Externa länkar 
  
 
 
 
 
 

Amerikanska filmer 2017
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska dramafilmer
Amerikanska romantikfilmer
Amerikanska uppföljarfilmer
Amerikanska filmer baserade på romaner
Filmer baserade på brittiska romaner
Filmer om sexualitet
Seattle på film
Filmer från Universal Studios
Filmer i regi av James Foley
Vanessa Hinz

Vanessa Hinz, född 24 mars 1992, är en tysk skidskytt som vunnit VM-guld tre gånger. Hon ingick i de tyska damlag som vann stafetten vid VM 2015 och VM 2017 samt mixstafetten vid VM 2017.

Hinz tävlade från början i längdskidåkning men bytte inför säsongen 2012/2013 till skidskytte.

Världscupssegrar 
Not: VM-tävlingar ingår också i världscupen

Individuellt (1)

Stafett (9)

Resultat

Olympiska spel

Världsmästerskap

Referenser 

Tyska skidskyttar
Världsmästare i skidskytte
Tyska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 2022
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2018 från Tyskland
Tävlande i skidskytte vid olympiska vinterspelen 2018
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2022 från Tyskland
Tävlande i skidskytte vid olympiska vinterspelen 2022
Födda 1992
Levande personer
Kvinnor
Jenny Maria Nilsson

Jenny Maria Nilsson, född 1969, är en svensk journalist och författare. 

Nilsson är kritiker samt krönikör i Svenska Dagbladet och har även skrivit för Helsingborgs Dagblad och Kvällsposten.

Nilsson har intresserat sig för Albert Camus' författarskap. Hon debuterade som författare i januari 2014 med boken Albert Camus: varken offer eller bödel, för vilken hon tilldelades hon Gerard Bonniers essäpris, och har medverkat med efterord till nyöversättningen 2022 av Camus L'homme révolté (Den revolterande människan) från 1951.

Nilsson har även varit aktiv i Nätverket för Evidensbaserad Policy.

Bibliografi
 2014 – 
 2017 – 
 2018 – 
 2021 – 
 2021 – 
 2022 – 
 2022 –

Referenser

Externa länkar

Svenska journalister under 2000-talet
Svenska författare under 2000-talet
Levande personer
Kvinnor
Födda 1969
Bergs säteri

Bergs säteri är en herrgård i Bergs socken i Växjö kommun.

Berg omtalas i skriftliga handlingar första gången 1334. Socknen omtalas dock redan 1273, och därför bör byn bör vara äldre. Säteriet bör ha sitt ursprung i en kyrkby som namngett socknen. Under 1600-talet fick berg sätesfrihet. Vid mitten av 1800-talet tillhörde Berg Ferdinand Gyllensvärd, och sommaren 1846 var Viktor Rydberg informator här åt två av hans hustrus bröder.

Källor

Externa länkar
 Berg, i Carl Martin Rosenberg: Geografiskt-statistiskt handlexikon öfver Sverige, Stockholm 1882-1883
 Berg i Historiskt-geografiskt och statistiskt lexikon öfver Sverige i 7 band, Stockholm 1856-1870

Herrgårdar i Småland
Byggnader och anläggningar i Växjö kommun
Dharmacakra

Dharmacakra (sanskrit för "dharmahjulet") eller dhammacakka (pali) är ett åttaekrat hjul som är en symbol för buddhismen. Hjulet representerar den ädla åttafaldiga vägen, men även för det faktum att Buddha satte "hjulet av dharma i rullning". I indisk mytologi har en cakravartin (bokstavligen "hjulsnurrare") en så kallad "universell kejsare", ett magiskt hjul som rullade runt världen för att den universella kejsaren skulle få makt över världen. Vid Buddhas födelse förutspåddes det att han antingen skulle bli en buddha eller en cakravartin.

Referenser

Tryckta källor

Buddhism
Upplands runinskrifter 879

Upplands runinskrifter 879 återfinns i Bragby i Ramsta socken.

Den högt belägna ristningen på det stora flyttblocket syns vida omkring. Det är därför inte förvånande att den uppmärksammats av runforskare redan på 1600-talet. Vägen från Säva till Uppsala fick förbi platsen nedanför stenen.

Ristningsytans negativa lutning har skyddat ristningen från påväxt av mossa och lavar varför den syns väl.

Inskriften 

Ingivaldr är ett i runinskrifterna sällsynt namn. Det är endast känt från U 183, U 296, U 306, U 311, Sö 64(?) och Ög 66.

Se även
Alfabetisk lista över runinskrifter
Lista över Upplands runinskrifter

Källor 

 

Upplands runinskrifter
Runinskrifter i Knivsta kommun
Vaken (musikgrupp)

Vaken (ursprungligen Vaaken) är en svensk musikgrupp från Umeå. Gruppens medlemmar härrör från flera olika städer men träffades vid Umeå universitet 2010 och bildade kort därefter bandet. Gruppen släppte 2013 sin första EP genom etiketten Stugan och blev därefter nominerade till Årets nykomling vid Manifestgalan. Två år senare följdes EP:n upp med ett självbetitlat fullängdsalbum utgivet på etiketten Luftslott och gruppen nominerades till Årets genombrott vid Gaffapriset.

Medlemmar 
 Helena Andersson - sång, bas, gitarr
 Olov Granström - sång, trummor
 Linus Johansson - gitarr, bas, klaviatur
 Daniel Laestadius Johansson - sång, gitarr, bas
 Therese Lithner - sång, gitarr, klaviatur

Diskografi 
Album

EP

Referenser

Externa länkar 
 Vakens facebooksida

Svenska popgrupper
Svenska indiepopgrupper
Musikgrupper från Umeå
Musikgrupper bildade 2010
How Do You Know

How Do You Know är en amerikansk romantisk dramakomedifilm från 2010 i regi av James L. Brooks, med Reese Witherspoon och Paul Rudd i de bärande rollerna.

Rollista i urval 
 Reese Witherspoon – Lisa Jorgenson
 Paul Rudd – George Madison
 Owen Wilson – Matty Reynolds
 Jack Nicholson – Charles Madison
 Dean Norris – Tom
 Kathryn Hahn – Annie
 Yuki Matsuzaki – Tori
 Andrew Wilson – Mattys lagkamrat
 Shelley Conn – Terry
 Tony Shalhoub – Psykiatriker

Externa länkar 

 

Amerikanska filmer 2010
Amerikanska dramakomedifilmer
Amerikanska romantiska komedifilmer
Filmer i regi av James L. Brooks
Engelskspråkiga filmer
Shaolin

Shaolin kan syfta på:

 Shaolintemplet – ett buddhistiskt tempel i provinsen Henan i centrala Kina
 Södra Shaolintemplet – ett andra tempel i Fujian 650–?, se Shaolintemplet
 Shaolin kung fu – ett samlingsnamn för de kinesiska stridskonster som har sitt ursprung och räknar sin härstamning från det buddhistiska Shaolintemplet
 Shaolin Soccer – en kinesisk film från 2001
 Shaolin (film) – en kinesisk film från 2011
Wakana Ōtaki

, även känd som bara Wakana, född 10 december 1984 i Fukuoka, är en japansk sångerska.

Biografi 
Wakana Ōtaki har varit medlem i den japanska tjejgruppen Kalafina tillsammans med Keiko Kubota och Hikaru Masai sedan gruppen debuterade år 2007.

Hon är även medlem i kompositören Yuki Kajiuras musikgrupp FictionJunction.

Diskografi

Studioalbum 
 Seventh Heaven (2009)
 Red Moon (2010)
 After Eden (2011)
 Consolation (2013)
 Far on the Water (2015)

Källor 
Profil (officiell webbplats)
Wakana Ōtaki på Generasia

Externa länkar 

Kalafinas officiella webbplats

Kvinnor
Födda 1984
Levande personer
Japanska sångare
Personer från Fukuoka prefektur
Keiko Kubota

, även känd som bara Keiko, född 5 december 1985 i Tokyo, är en japansk sångerska.

Biografi 
Keiko Kubota har varit medlem i den japanska tjejgruppen Kalafina tillsammans med Wakana Ōtaki och Hikaru Masai sedan gruppen debuterade år 2007.

Hon är även medlem i kompositören Yuki Kajiuras musikgrupp FictionJunction.

Diskografi

Studioalbum 
 Seventh Heaven (2009)
 Red Moon (2010)
 After Eden (2011)
 Consolation (2013)
 Far on the Water (2015)

Källor 
Profil (officiell webbplats)
Keiko Kubota på Generasia

Externa länkar 

Kalafinas officiella webbplats

Kvinnor
Födda 1985
Levande personer
Japanska sångare
Personer från Tokyo prefektur
Andreas Lindström (ishockeyspelare född 1982)

Andreas Lindström, född 1 september 1982 i Luleå, är en svensk före detta professionell ishockeyspelare.

Externa länkar 

Män
Födda 1982
Levande personer
Svenska ishockeyspelare
Idrottare från Luleå
Ishockeyspelare i Luleå HF
Ishockeyspelare i Bodens IK
Spelare i Asplöven HC
Ishockeyspelare i Piteå HC
Spelare valda av Boston Bruins i NHL Entry Draft
Spelare valda i NHL Entry Draft 2000
Hikaru Masai

, även känd som bara Hikaru, född 2 juli 1987 i Toyama, är en japansk sångerska.

Biografi 
Hikaru Masai har varit medlem i den japanska tjejgruppen Kalafina tillsammans med Wakana Ōtaki och Keiko Kubota sedan gruppen debuterade år 2007.

Diskografi

Studioalbum 
 Seventh Heaven (2009)
 Red Moon (2010)
 After Eden (2011)
 Consolation (2013)
 Far on the Water (2015)

Källor 
Profil (officiell webbplats)
Hikaru Masai på Generasia

Externa länkar 

Kalafinas officiella webbplats

Kvinnor
Födda 1987
Levande personer
Japanska sångare
Personer från Toyama prefektur
Loreley (opera)

Loreley är en italiensk opera (azione romantica) i tre akter med musik av Alfredo Catalani.

Historien
1880 hade Catalanis opera Elda premiär men fick ett kritiskt mottagande. Librettot hade skrivits av Carlo d'Ormeville och byggde på Heinrich Heines dikt om älvan Lorelei vid Rhens strand. 1889 beslöt sig Catalani för att revidera operan helt och hållet. Elda med sina fyra akter och relativt lite dramatisk handling hade ansetts för lång. Catalani kortade ned operan till tre akter, förtätade den dramatiska strukturen men behöll mycket av musiken som hade fått bra mottagande. Det nya librettot skrevs av Angelo Zanardini och Giuseppe Depanis under namnet Loreley. I denna version fick operan en ny premiär den 16 februari 1890 på Teatro Regio i Turin.

Personer
Loreley (sopran)
Hertig Walter av Oberwesel (tenor)
Anna di Rehberg (sopran)
Hermann (baryton)
Rodolfo (bas)

Handling

Den vackra föräldralösa Loreley blir sviken av hertig Walter som istället gifter sig med Anna di Rehberg, systerdotter till markgreve Rodolfo av Biberich. Loreley går ned till Rhens strand och ber flodens konung Alberich att han skall förvandla henne till en förförisk sjöjungfru som kan locka män i olycka. Alberich ställer som villkor att hon gifter sig med honom, och hon kastar sig i floden. Kort därpå stiger hon upp ur vattnet i en sjöjungfrus skepnad. Walters vän Hermann är själv förälskad i Anna. Under bröllopet mellan Anna och Walter varnar han henne för Loreley, men hon vill inte höra på honom. Då Loreley uppenbarar sig nere vid Rhen följer Walter efter henne men hon försvinner i vattnet.
Anna dör av sorg över Walters otrohet och Walter står i begrepp att dränka sig men får just då syn på Loreley uppe på en klippa. Han försöker påminna henne om deras kärlek, men luftandarna viskar till henne om hennes trohetslöfte till Alberich, och hon måste återvända till sin klippa och i evig tid locka sjömän i fördärvet. Walter kastar sig i Rhen.

Källor

Italienskspråkiga operor
Musikåret 1890
Italienska operor
Kommunalvalet i Pajala 2002

Kommunalvalet i Pajala 2002 hölls den 15 september 2002, samtidigt som riksdags- och landstingsvalet.

Kommunalvalet

Källor 
 Resultat kommunalval 2002 Pajala Valmyndigheten

Pajala
Val 2002
Politik i Sverige 2002
Pajala kommuns historia
Erik Andersson (arkitekt, 1914–1985)

Erik Georg Andersson, född 17 februari 1914 i Tomelilla, Kristianstads län, död 17 augusti 1985 i Helsingborg, var en svensk arkitekt.

Andersson, som var son till byggmästare Gustav Andersson och Eljena Mårtensson, avlade studentexamen 1935 och utexaminerades från Chalmers tekniska högskola 1940. Han var anställd hos privatpraktiserande arkitekt 1940, vid länsarkitektkontoret i Östergötlands län 1941–1942, samtidigt byggnadsinspektör, vid Helsingborgs stads fastighetskontor 1943, biträdande stadsarkitekt i Karlskrona stad 1944, bedrev samtidigt egen arkitektverksamhet, var stadsarkitekt i Österlens distrikt 1944–1947 och bedrev egen arkitektverksamhet i Helsingborg från 1944. Han samarbetade med brodern Henry Andersson samt Jørn Utzon och Jörgen Michelsen.

Källor

Noter

Externa länkar

Svenska arkitekter under 1900-talet
Svenska stadsarkitekter
Födda 1914
Avlidna 1985
Män
Personer från Tomelilla
Michael Triegel

Michael Triegel, född 13 december 1968 i Erfurt i dåvarande Östtyskland, är en tysk målare, tecknare och grafiker verksam i Leipzig. Han är förknippad med Nya Leipzigskolan. Han studerade måleri och grafisk konst under Arno Rink vid Hochschule für Grafik und Buchkunst Leipzig 1990–1995. Hans målningar är starkt påverkade av renässansens konst.

Han är inte praktiserande religiös, men målar kristna motiv, och säger sig inte vara ateist. År 2010 målade han ett officiellt porträtt av påve Benedictus XVI. Istället för att påven satt modell på normalt vis blev Triegel inbjuden till första raden vid en generalaudiens. År 2015 kallade Die Zeit Triegel för "Tysklands kändaste religiösa konstnär".

Källor

Födda 1968
Levande personer
Personer från Erfurt
Tyska grafiker
Tyska målare under 1900-talet
Tyska målare under 2000-talet
Tyska porträttmålare
Tyska tecknare
Män
A Million Years

A Million Years är en upptempoballad som framfördes av Mariette Hansson under den andra deltävlingen i Melodifestivalen 2017. Sången gick vidare till final där den slutade på en fjärde plats. Den blev senare Sveriges bidrag i OGAE Second Chance Contest där den segrade med 329 poäng.

Låten framfördes tillsammans med en grupp om fyra dansare i bungyjumplinor, och ansågs av Sydsvenskan vara en "en stilren ballad med effektiv och stark refräng." Expressen gav henne högsta betyg, och kallade det "ett elegant bidrag, med 'Euphoria'-teamet G:son/Boström bland låtskrivarna, som andas popklass rakt igenom", och gav endast slutet en status som en svag punkt. 

Artisten själv kallade sången "Väldigt annorlunda. Mer tempostark och tydlig än senast." Hon hade tidigare varit rädd för att en krock skulle uppstå på scen, men lyckades med hjälp av hård träning undvika detta.

Mariette har försökt utnyttja sociala medier mycket under året för att enklare säkra en seger i årets tävling.

Källor 

Melodifestivalbidrag 2017
John Wickström (olympier)

John Wickström, född 23 april 1927 i Hamrånge, död 10 december 1987 i Norrköping, var en svensk skridskoåkare som representerade Sverige i olympiska spelen i Oslo, 1952. Han var även en framgångsrik cyklist med en seger vid de Nordiska Mästerskapen i Uddevalla, 1951, som främsta merit. 

John Wickström som kallades för Johnny Viking, var en omtyckt idrottare i hemstaden Norrköping och fick motta pris för Norrköpings främsta idrottsman med motiveringen "Goda insatser som cyklist och skrinnare, förenade med hans personligt föredömliga egenskaper." Wickström hade haft polio i barndomen och hade därmed underutvecklad muskulatur i ena armen, men kunde trots detta bli en av landets främsta idrottare i början på 1950-talet.

Referenser

Män
Födda 1927
Avlidna 1987
Svenska skridskoåkare
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1952 från Sverige
Svenska tävlingscyklister
Personer från Hamrånge socken
Herrdubbel vid Franska öppna 2013

Max Mirnyi och Daniel Nestor var det regerande herrdubbelmästareparet, men valde att inte spela tillsammans i turneringen. Mirnyi spelade med Horia Tecău, men förlorade i den andra omgången mot Michaël Llodra och Nicolas Mahut. Nestor spelade med Robert Lindstedt, men åkte ut i den andra omgången mot Jonathan Dasnières de Veigy och Florent Serra.

Bob och Mike Bryan vann i finalen efter att ha besegrat Llodra och Mahut med 6–4, 4–6, 7–6(7–4).

Seedning 

  'Bob Bryan /  Mike Bryan (Mästare)
  Marcel Granollers /  Marc López (Kvartsfinal)
  Robert Lindstedt /  Daniel Nestor (Andra omgången)
  Mahesh Bhupathi /  Rohan Bopanna (Första omgången)
  Max Mirnyi /  Horia Tecău (Andra omgången)
  Aisam-ul-Haq Qureshi /  Jean-Julien Rojer (Tredje omgången)
  Alexander Peya /  Bruno Soares (Semifinal)
  David Marrero /  Fernando Verdasco (Kvartsfinal)
  Jürgen Melzer /  Leander Paes (Andra omgången)
  Colin Fleming /  Jonathan Marray (Första omgången)
  Santiago González /  Scott Lipsky (Första omgången)
  Ivan Dodig /  Marcelo Melo (Tredje omgången)
  Julien Benneteau /  Nenad Zimonjić (Andra omgången)
  Daniele Bracciali /  Fabio Fognini (Första omgången)
  Julian Knowle /  Filip Polášek (Första omgången)
  Mariusz Fyrstenberg /  Marcin Matkowski (Kvartsfinal, avbröt tävlingen på grund av skada på Fyrstenberg)

Lottning

Finaler

Övre halvan

Sektion 1

Sektion 2

Nedre halvan

Sektion 3

Sektion 4

Se även 
 Herrdubbel vid Franska öppna 2011
 Herrdubbel vid Franska öppna 2018

Källor

Noter

Externa länkar 
 

Franska öppna 2013
Steven Mackintosh

Steven Mackintosh, född 30 april 1967 i Cambridge, Cambridgeshire, är en brittisk skådespelare. Mackintosh är främst känd för rollerna som Winston i Lock, Stock and Two Smoking Barrels (1998), Joe Lawrence i The Land Girls (1998) och Ian Reed i Luther (2010).

Filmografi i urval 

 (TV-film)

 

2000 – Care
2003 – The Other Boleyn Girl

Externa länkar 
 

Födda 1967
Brittiska skådespelare
Brittiska TV-skådespelare
Män
Levande personer
Damdubbel vid Franska öppna 2013

Sara Errani och Roberta Vinci var regerande mästare, men förlorade i finalen mot Ekaterina Makarova och Elena Vesnina med 5–7, 2–6.

Seedning 

  Sara Errani /  Roberta Vinci (Final)
  Andrea Hlaváčková /  Lucie Hradecká (Semifinal)
  Nadia Petrova /  Katarina Srebotnik (Semifinal)
  '''Ekaterina Makarova /  Elena Vesnina (Mästare)
  Liezel Huber /  María José Martínez Sánchez (Första omgången)
  Raquel Kops-Jones /  Abigail Spears (Första omgången)
  Bethanie Mattek-Sands /  Sania Mirza (Tredje omgången, avbröt på grund av att Mattek-Sands skadat sig)
  Hsieh Su-wei /  Peng Shuai (Andra omgången)
  Anna-Lena Grönefeld /  Květa Peschke (Andra omgången)
  Kristina Mladenovic /  Galina Voskoboeva (Kvartsfinal)
  Anastasia Pavlyuchenkova /  Lucie Šafářová (Kvartsfinal)
  Serena Williams /  Venus Williams (Drog sig ur)
  Zhang Shuai /  Zheng Jie (Tredje omgången)
  Ashleigh Barty /  Casey Dellacqua (Första omgången)
  Chan Hao-ching /  Darija Jurak (Andra omgången)
  Daniela Hantuchová /  Anabel Medina Garrigues ''(Första omgången)

Lottning

Finaler

Övre halvan

Sektion 1

Sektion 2

Nedre halvan

Sektion 3

Sektion 4

Referenser

Franska öppna 2013
Jenny Haniver

En Jenny Haniver är ett kadaver av en rocka som modifierats och sedan torkats, för att ge ett groteskt konserverat exemplar.

Namn
En hypotes om namnets ursprung är att det kommer från franskans jeune d'Anvers (en ung person från Antwerpen) och att brittiska sjömän gjort om detta till personnamnet "Jenny Haniver". De har ofta också kallats "Jenny Haviers".

Historia
Jenny Hanivers har tillverkats för att likna djävlar, änglar och drakar. Vissa författare har föreslagit att sjömunken kan ha varit en Jenny Haniver.

Den tidigast kända bilden förekommer i Konrad Gesners Historia Animalium vol. IV från 1558. Gesner varnade för att dessa bara var vanställda rockor och inte skulle misstagas för miniatyrdrakar eller monster, vilket var en allmän missuppfattning vid den tiden. Ulisse Aldrovandi beskriver i De piscibus libri V, et De cetis lib. unus (utgiven postumt 1613) en Draco effectius ex raia ("en drake gjord av en rocka").

Den vanligaste vanföreställningen var att de var basilisker. Eftersom basilisker dödade vid blotta anblicken visste ingen hur en sådan såg ut.

I Veracruz anses Jenny Hanivers ha magiska krafter och används av curanderos i deras ritualer Den här traditionen kan ha sitt ursprung i Japan där förfalskade ningyo, som påminner om Fiji-sjöjungfrur (framdelen av en apa som sytts fast vid bakdelen av en fisk och sedan torkats), förvaras i tempel.

Galleri

Referenser

Rockor
Folktro
Sjöbiskop

Sjöbiskopen, havsbiskopen eller biskopsfisk är en fiktiv havslevande varelse som omskrivs i skrifter, bland annat i bestiarier, från medeltiden och renässansen. Den italienska upptäcktsresande och kartografen Sebastiano Caboto varnade exempelvis i en skrift om resande i Arktis från 1547 för havsbiskopen och havsmunken som simma omkring i fjordar och vikar med pil och båge och som leva av människokött. Även Olaus Magnus skrev om havsmunkar och havsbiskopar i sin historia om de nordiska folken Historia de Gentibus Septentrionalibus, 1555. Conrad Gesner inkluderade havsmunken och havsbiskopen i sin bok Historiae animalium från 1587 men ifrågasätter dess existens.

En legend berättar om hur en fångad sjöbiskop fördes till kungen av Polen, olika källor anger 1433 och 1531, och att kungen först ville behålla den men att en grupp katolska biskopar ska ha bett att den skulle släppas, vilket kungen då gjorde.

I modern tid har det spekulerats i om sjöbiskopen egentligen var en broskfisk, kanske en rocka av något slag, eftersom vissa arters undersida påminner om de mest spridda teckningarna. Se Jenny Haniver.

Noter

Externa länkar 
 Conrad Gesners Historiae animalium, National Library of Medicine

Övernaturliga väsen