kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Yanling (Han)

Yanling () är ett gravkomplex beläget i Weichengdistriktet i Xianyang nordväst om Xi'an i Kina från Västra Handynastin (206 f.Kr.-220). I Yanling är kejsar Cheng, död 7 f.Kr., begravd.

Kejsar Cheng tillträdde 33 f.Kr. och 31 f.Kr. finns uppförandet av Yanling nämnd i källorna. Kejsar Cheng begravdes i Yanling efter sin död 7 f.Kr.. Gravkammaren är inte utgrävd. Arkeologiska undersökningar av Yanlings gravområde gjordes senast 2002. Storskaliga mätningarna och borrningarna utfördes som huvudsakligen syftade till att fastställa layouten av gravområdet  Yanling är en del i en grupp av nio kejsargravar från Västra Handynastin som ligger utspridda längs en linje norr om dagens Xi'an. Vid graven finns ett monument uppfört av Bi Yuan (1730–1797) som identifierar att gravhögen tillhörande kejsar Cheng. Även en sekundär gravplats, Changling (昌陵), förbereddes för kejsar Cheng, men 16 f.Kr. övergas Changling sannolikt eftersom kostnaderna blivit för höga.

Utförande
Gravpyramiden är 25 alt. 31 meter hög. Gravhögen har formen av en trunkerad pyramid där pyramidens sidor är ungefär 160 gånger 170 meter långa. Sannolikt var gravpyramiden ursprungligen kvadratisk med sidlängden 120 bu (步), vilket motsvarar ca 166 meter. Sidorna på platån på toppytan är 53 gånger 56 meter. Pyramidens storlek är ganska typisk för Västra Handynastins kejsargravar. På toppen av pyramiden finns den fyra meter djup grop med en diameter på knappt 30 meter. Gravpyramiden är orienterad i nord- sydlig riktning med tio graders avvikelse mot väster.

Gravområdet omgavs av en sex till åtta meter bred mur av packad jord. Murens östra och västra sidor var drygt 500 meter långa och norr och södersidorna var drygt 400 meter. Muren hade torn och portar för åtta till nio meter breda vägar.

Inom gravområdet finns totalt sju gravar. De flesta finns i östra delen, men i västra delen är en grav som tros tillhöra Xu Ling. I närområdet till Yanlings gravområde finns totalt 50 ytterligare gravar som är täckta med gravhög. Av dessa har 29 identifierats som tillhörande till Yanling och de övriga 21 är inte undersökta.

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 
 
 

Shaanxi
WP:Projekt Kina
Mausoleer i Kina
Fornminnen i Kina
Handynastin
Sunita Narain

Sunita Narain är en indisk publicist och miljöaktivist och ledare för forskningsinstitutet Centre for Science and Environment (CSE) i New Delhi i Indien.

Narain kom till CSE 1982 där hon tillsammans med institutets grundare Anil Agarwal skrev den uppmärksammade rapporten The State of India’s Environment: A Citizens’ Report. Efter Agarwals död 2002 övertog hon ledningen av CSE och ansvaret för tidskriften Down To Earth.

Narains forskning ligger i gränsskiktet mellan livsmedelsproduktion och miljö där en viktig fråga är hur Indiens livsmedelsförsörjning kan säkerställas utan negativ påverkan på miljön. Hon arbetar också för att minimera användningen av kemikalier i jordbruket och för en Green New Deal.

År 2005 fick CSE och Sunita Narain Stockholm Water Prize och 2009 utsågs hon till en av världens 100 viktigaste intellektuella av tidskriften Foreign Policy.

År 2016 utsågs hon till en av världens 100 mest inflytelserika personer av tidskriften Time och 2019 beskrevs hennes kamp mot klimatförändringar i tidskriftens artikel Meet 15 Women Leading the Fight Against Climate Change.

I dokumentarfilmen Before the flood, med bland andra Leonardo DiCaprio, talar Sunita Narain om hur klimatförändringarna påverkar monsunen i Indien och jordbrukarna.

Källor

Kvinnor 
Miljöaktivister
Födda 1961
Levande personer
Indiska aktivister
Personer i Indien under 2000-talet
Marmorkirken station

Marmorkirken station är en järnvägsstation i stadsdelen Frederiksstaden i Köpenhamn som betjänar Cityringen (M3) och linje M4  på Köpenhamns metro. Den ligger vid Frederiks kirke, som också kallas Marmorkirken, och är den djupast liggande stationen på metron. 

Stationen invigdes 29 september 2019 tillsammans med resten av Cityringen och har som enda  metrostation två tunnlar över varandra där den lägsta ligger 30 meter under marken. Dess innerväggar är klädda med ljusbruna kalkstenplattor med små fossil av bläckfiskar och sjöborrar. Färgen är inspirerad av de omgivande byggnaderna och fossilen är en påminnelse om att marmor är en metamorf bergart.

Källor

 
Köpenhamns metrostationer
Järnvägsstationer invigda 2019
2019 i Danmark
Indre By
Perfect Strangers (sång)

"Perfect Strangers" är en låt av det brittiska hårdrocksbandet Deep Purple. Den utgavs som singel i oktober 1984 och återfinns som femte låt på albumet Perfect Strangers.

Låtlista
Singel (Storbritannien)

Maxisingel (Storbritannien)

Medverkande
 Ritchie Blackmore – gitarr 
 Ian Gillan – sång
 Roger Glover – elbas
 Jon Lord – elorgel
 Ian Paice – trummor

Källor
Deep Purple – "Perfect Strangers" Allmusic
Deep Purple – "Perfect Strangers"  Discogs

Musiksinglar 1984
Låtar av Deep Purple
Whoosh!

Whoosh! är Deep Purples tjugoförsta studioalbum, utgivet den 7 augusti 2020. Albumet nådde fjärde plats på UK Albums Chart och tredje plats på Svenska albumlistan.

Låtlista

Medverkande
Ian Gillan – sång
Steve Morse – gitarr
Roger Glover – elbas
Ian Paice – trummor
Don Airey – keyboard

Källor

Deep Purple – Whoosh! | Thom Jurek ⋅ Allmusic
Deep Purple – Whoosh!  Discogs

Noter

Musikalbum 2020
Album av Deep Purple
Engelskspråkiga musikalbum
Peter Westberg (författare)

Peter Westberg från Upplands Väsby är en svensk författare. Hans debutroman Europa Pandemus, släpptes 2019 på Miramir förlag. Peter Westbergs andra roman Aurora, beskyddaren släpptes 2020 som pocket på Joelsgården förlag samt som ljudbok och e-bok på Saga Egmont förlag. Tillsammans med Niclas Wennerlund har han även skrivit boken Bara vanlig, som handlar om en pappas kamp för sin dotters rätt till ett värdigt liv.

Referenser 

Män
Födelseår saknas
Levande personer
Svenska författare under 2000-talet
Personer från Upplands Väsby kommun
Kruthuset på Ljungskär

Kruthuset på Ljungskär är ett byggnadsminne i Karlskrona kommun. Byggnadsminnet utgörs av ett kruthus beläget på Ljungskär i Borgmästarefjärden i Karlskrona. Kruthuset uppfördes mellan 1746 och 1754. Det byggdes av gråsten med ett så kallat fredstak, ett trätak som kan tas bort i krigstid. Med taket borttaget kan kanoner placeras i kruthuset, för användning i krigföring.

Kruthuset ligger på en fast berggrund. Innerväggarna är uppförda av tegel med kalkputs, och bär upp ett valv med fyra små sidovalv. På var sida finns en luftöppning inne i muren, med järnluckor in- och utvändigt. Fram till 1960-talet fanns även ett våghus och ett bostadshus på Ljungskär; dessa togs emellertid ner på grund av omfattande vandalisering.

Kruthuset ingår i världsarvet Örlogsstaden Karlskrona.

Galleri

Källor 

 .

Noter 

Byggnadsminnen i Blekinge län
Byggnader och anläggningar i Karlskrona
Landåtervinning i Hongkong

Landåtervinning i Hongkong är ett projekt som startades av Hongkongs regering under 1990-talet i syfte att återta land för att förbättra infrastrukturen. Detta inbegriper förbättringar för olika transportmedel såsom Hongkongs tunnelbana, järnvägsstationen Hong Kong West Kowloon, expresstågen till flygplatsen och den centrala förbifarten Wan Chai samt förbättringar av allmänna rekreationsplatser såsom den centrala hamnplatsens evenemangsområde, Tamarparken och pariserhjulet Hong Kong Observation Wheel.

Projektet är uppdelat i fem delar varav fyra är klara (2019).

Inte alla Hongkonginvånare välkomnade återvinningsplanen. En del invånare i Hongkong tyckte att åtgärden var helt onödig. Åtgärden utgjorde inget bra, utan den minskade bara storleken på Victoria Harbour. I stället för att bygga en förbikoppling uppmanade motståndarna regeringen att starta ett elektroniskt vägtullsystem i samhället. Den 5 oktober 2003, protesterade mer än 1,000 personer. Klädda i blått marscherade de till den förra centrala regeringens kontor där de krävde ett stopp för landåtervinningen i Hongkong. Den 13-14 oktober 2018 protesterade återigen tusentals Hongkongbor mot landåtervinningen. Denna gången var det mot förslaget om skapandet av konstgjorda öar. Det ansågs bland annat hota det marina livet.

Referenser

Noter 

Hongkongs geografi
Freivorbau

Freivorbau (även kallad frittframbrobygge eller frihängande utbyggnad) är en byggnadsmetod för stora och höga broar där ett ställningsbygge från marken är omöjligt eller för kostsamt. Vid freivorbau används hängställningar på den utkragande broöverdelen som flyttas fram från två håll i takt med gjutningsetapperna.

Historik
Metoden tillämpades ursprungligen vid broar av stål. Gällande broar av slakarmerad betong räknas Ponte Emílio Baumgart över floden Rio do Peixe i Herval d'Oeste, Brasilien till den första som 1930 byggdes efter freivorbaumetoden. Den första bron i förspänd betong byggd enligt freivorbau-metoden användes 1951 i Tyskland av byggnadsingenjören Ulrich Finsterwalder vid uppförandet av en vägbro över floden Lahn i Balduinstein i Rheinland-Pfalz. Efter mitten av 1900-talet blev freivorbau-broar en av brobyggandets viktigaste lösningar för långa spännvidder där formsättning med ställningar från marken skulle vara för kostsamma. I Sverige användes metoden bland annat vid bygget av Gröndalsbron (invigd 1966) och Alviksbron (invigd 2000), båda i Stockholm. För närvarande har Stolmabron söder om Bergen i Norge världens längsta brospann i förspänd betong byggt efter freivorbaumetoden. Huvudspannet mäter 301 meter och bron invigdes 1998.

Metoden

I en första etapp gjuts bropelarna. Efter gjutningen av pelarhuvudet monteras ställningsvagnar för den frihängande utbyggnaden (freivorbau). Material- och persontransporter från land till arbetsplatsen på broändarna ordnas med ett transportfackverk av stål eller en kran. I den frihängande utbyggnaden tillverkas betongformen. Varje gjutetapp kan vara mellan 3,5 och 7,0 meter lång. I takt med att gjutetapperna ”växer” framåt flyttas även hängställningen. Vid flera spann mötts gjutetapperna så småningom mittemellan bropelarna. Här anordnas en rörlig fog eller en fast förbindelse. Brospann byggda efter denna princip får en typisk profil: mycket höga närmast pelarna och mycket låga i mitten.

Problem med sprickor
Spännarmeringen i broöverdelen har i regel en gynnsam effekt med hänsyn till sprickbildning. Däremot har freivorbau-broar haft stora problem på detta område. Sprickorna i freivorbau-broar är svåra att upptäcka. Ofta krävs en noggrann undersökning med mätinstrument. Sprickor i spännarmerad betong brukar inte vara stora men även mindre sprickor kan leda till allvarliga problem framöver. Exempelvis kan inträngande fukt leda till korrosionsproblem i armeringen. Alviksbron drabbades av detta problem bara ett år efter invigningen och fick förstärkas.

Exempel på freivorbau-broar under uppförande

Se även
Konsolbro

Källor

Eugen Brühwiler, Christian Menn: Stahlbetonbrücken. Springer-Verlag, Wien 2003,  (tyska)

KTH: Sprickbildningsproblem i freivorbau broar av  Bengt Kindgren (2002)

Externa länkar

Byggteknik
Broar
St John's Chapel

St John's Chapel är en by i County Durham distrikt i Durham grevskap i England. Byn är belägen 11 km från Stanhope. Orten har  invånare (2001).

Referenser

Externa länkar

Orter i Durham
Stanhope, Durham
Gemensamma transportpolitiken

Den gemensamma transportpolitiken är Europeiska unionens politik för transporter. Den är ett av unionens befogenhetsområden sedan Romfördraget trädde i kraft den 1 januari 1958.

Den gemensamma transportpolitiken innefattar bland annat gemensamma regler för internationella transporter, villkor under vilka utländska transportföretag får utföra transporter i en medlemsstat och åtgärder för att förbättra trafiksäkerheten. Transportpolitiken fastställs av Europaparlamentet och Europeiska unionens råd i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet.

Inom ramen för den gemensamma transportpolitiken är det tillåtet för medlemsstaterna att frångå unionens ordinarie bestämmelser om statsstöd och ge stöd till företag för samordning av transporter eller som ersättning för allmän trafikplikt. Transportföretagen är förbjudna att diskriminera gods beroende på dess ursprungs- eller bestämmelseland genom att till exempel tillämpa olika fraktsatser.

I vitboken Den gemensamma transportpolitiken fram till 2010: Vägval inför framtiden som Europeiska kommissionen presenterade i september 2001 föreslogs över 60 åtgärder för att utveckla den gemensamma transportpolitiken. Detta följdes 2011 av en ny vitbok Färdplan för ett gemensamt europeiskt transportområde – ett konkurrenskraftigt och resurseffektivt transportsystem, som fokuserade på skapandet av ett gemensamt europeiskt transportområde fram till 2050.

Vägavgifter för tung godstrafik 
Genom ett direktiv har Europaparlamentet och Europeiska unionens råd fastställt gemensamma bestämmelser för avgifter för tung godstrafik inom unionen. Varje medlemsstat ansvarar för att själv bestämma den exakta utformningen av vägavgifterna, men avgifterna får inte vara diskriminerande, direkt eller indirekt, av skäl som grundar sig på åkarens nationalitet eller fordonets ursprung eller destination. Vägavgifterna ska spegla kostnaden för uppbyggnad, drift och utveckling av det berörda infrastrukturnätet.

I november 2020 konstaterade Europeiska unionens domstol i ett förhandsavgörande att Tysklands vägavgifter bröt mot unionsrätten eftersom avgifterna även var tänkta att täcka kostnader för trafikpolisen. Ett polskt transportföretag initierade därför en rättsprocess vid en tysk domstol, som i sin tur begärde ett förhandsavgörande från EU-domstolen.

Körkort 

Den gemensamma transportpolitiken innefattar också en enhetlig utformning av körkort. Den enhetliga utformningen ersatte de tidigare 110 olika plast- och papperskörkorten, varav många var enkla att förfalska. Det europeiska körkortet togs i bruk den 19 januari 2013, men redan utfärdade körkort av äldre modeller gäller till dess att de går ut, dock senast 2033.

Passagerarrättigheter 

Den gemensamma transportpolitiken innefattar gemensamma rättigheter för flyg-, tåg-, båt- och busspassagerare, bland annat vid förseningar eller inställda resor. Rättigheterna ser olika ut beroende på transportslag.

Se även 
 Transeuropeiska nät

Referenser

Noter 

Transportpolitiken
Paraplyart

En paraplyart är en djur- eller växtart som lever i ett område med andra känsliga arter, med tillägget att paraplyarten har höga krav på sitt habitat. Man kan studera de krav som en paraplyart har för att få en bild av vad de andra arterna i samma område behöver. Därigenom kan man genom att skydda paraplyarten, skydda övriga känsliga arter som finns i samma område.

Exempel på paraplyarter är vitryggig hackspett, som är beroende av stora ytor med lövträd och död ved.

Referenser

ekologi
Naturskydd
Hotade arter i flora och fauna
August Hånell

August Irenæus Hånell, född 16 december 1856 i Stockholm, död 1 oktober 1938 i Enebyberg, var en svensk bokhandlare och redaktör.

August Hånell var son till lantbrukaren Carl Hånell. Han började redan 1871 tjänstgöra i bokhandel i Stockholm, var 1876–1881 anställd i Malmö och kom sedan som delägare i firman Olbers & Hånell till Jönköping, där han stannade till 1887, då han övertog en bokhandel i Hässleholm. 1909 flyttade Hånell till Kristianstad, där han till 1914 innehade en bokhandel. 1915–1920 var han åter bosatt i Hässleholm. 1920 flyttade han till Stockholm som ombudsman för Svenska pappershandlareföreningen. Hånell var föregångsman i arbetet med bok- och pappershandlarnas organisering. Han var en av Svenska bokhandlareföreningens stiftare och tillhörde dess styrelse 1900–1920. Såväl inom föreningens centralstyrelse som skånekrets visade Hånell stort initiativ. Dessutom var han redaktör för dess organ Sortimentaren 1905–1912 och 1921–1926 samt för Bokhandlaren 1927–1930. Hånell var även initiativtagare till Sydsvenska pappershandlareföreningen, föreningens ordförande 1908–1917 samt ordförande i riksorganisationen Svenska pappershandlareföreningen 1917–1921 och dess ombudsman 1921–1931. Hånell var även aktiv inom Hässleholms kommunala och kommersiella liv, grundade 1889 Hessleholms tidning och var ägare och redaktör för tidningen till 1907. Under sin kristianstadstid var han 1911–1915 ledamot av stadsfullmäktige. Han var en av stiftarna av Skånes handelskammare 1906 och medlem av Sveriges köpmannaförbunds arbetsutskott 1923–1931. Till Svenska bokhandlareföreningens 25-årsjubileum redigerade han Liber librariorum. Bokhandlarnas bok (del 1 1919, del 2 1920) samt utgav 1935 del 2 av Isidor Bonniers Anteckningar om svenska bokhandlare. Från 1923 var han hedersledamot av Svenska bokhandlareföreningen och från 1931 hedersledamot av Svenska pappershandlareföreningen.

Källor 
 

Bokhandlare
Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Näringslivspersoner från Stockholm
Födda 1856
Avlidna 1938
Män
8193 Ciaurro

8193 Ciaurro eller 1993 SF är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 17 september 1993 av Santa Lucia Stroncone-observatoriet i Stroncone. Den är uppkallad efter Ilario Ciaurro.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av Santa Lucia Stroncone-observatoriet
Astronomiska upptäckter 1993
Västergötlands runinskrifter 105

Runinskrift Vg 105 är inristad i en vikingatida runsten som är rest på Särestads gamla kyrka, Särestads socken, Åse härad, Grästorp.

Stenen 
Runstenen är 190 cm hög runristad gravhäll av granit.

Stenen som alltså ursprungligen varit en lagd häll, påträffades 1851 i den då rivna gamla kyrkan. Den restes 1938 på kyrkogården.

Stenen är daterad till ca 1100.

Inskrifter

Se även 
 Lista över Västergötlands runinskrifter

Källor

Externa länkar 
 RAÄ fornsök 

Västergötlands runinskrifter
Grästorps kommun
8192 Tonucci

8192 Tonucci eller 1993 RB är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 10 september 1993 av Santa Lucia Stroncone-observatoriet i Stroncone. Den är uppkallad efter den italienska cyklisten Giuseppe Tonucci.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av Santa Lucia Stroncone-observatoriet
Astronomiska upptäckter 1993
Möllevångskravallerna

Möllevångskravallerna utspelade sig i november 1926 på och kring Möllevångstorget i Malmö.

Kravallerna har sin upprinnelse i en arbetsmarknadskonflikt i juli samma år, då arbetare vid A. W. Nilssons barnvagns- och korgmöbelfabrik i hörnet av Möllevångs- och Parkgatan inledde en strejk.

Konflikten eskalerade när arbetsgivaren kallade in strejkbrytare, vilket var vanligt på den tiden. Strejkbrytarna bodde inne på fabriksområdet och utanför samlades de strejkande och andra som stödde strejken. Trots en inledningsvis lugn och fredlig demonstration, flammande konflikten upp på natten till den 11 november efter att en strejkbrytare misshandlat en strejkande korgmakare så allvarligt att denne några dagar senare avled av sina skador.

De tidigare så fredliga demonstrationerna övergick nu i kravaller med våldsamma sammandrabbningar mellan demonstranter och polis. Man räknar med att uppemot 15 000 människor rörde sig i kvarteren kring Möllevångstorget.

Till slut lyckades man hejda kravallerna tack vare ett avtal mellan arbetarnas fackliga representanter och polisen, där polisen lovade att dra sig tillbaka.

Vid den döde korgmakarens begravning slöt närmare 7 000 arbetare upp under sina fackföreningars fanor.

Strejken avbröts först efter två år och fyra månader. De ordinarie arbetarna återanställdes och strejkbrytarna tvingades lämna A.W. Nilsson barnvagns- och korgmöbelfabrik.

Källor 

 Om Möllevångskravallerna från Malmö stad

 Om Möllevångskravallerna från Nättidningen Svensk Historia

Kravaller i Sverige
1926 i Sverige
Malmö under 1900-talet
Raymond Briggs

Raymond Redvers Briggs, född 18 januari 1934 i Wimbledon, London, död 9 augusti 2022 i Brighton, var en brittisk illustratör, serieskapare och barnboksförfattare. Flera av hans verk – inklusive Snögubben och Tryggare kan ingen vara – har blivit animerad film. Den förstnämnda sänds varje jul i brittisk TV. Bland andra av Briggs böcker som översatts till svenska märks Illvätten Svampe (Fungus the Bogeyman i original), Jultomten och Jultomten reser på semester.

År 1966 och 1973 mottog Briggs Kate Greenaway-medaljen från den brittiska biblioteksföreningen som årets bästa barnboksillustratör. År 2017 mottog han Brittiska imperieorden.

Bibliografi (urval) 
Nedan publiceras verken efter originalutgivning, med svenska översättningar i indrag.

 Peter and the Piskies: Cornish Folk and Fairy Tales (Oxford, 1958), text av Ruth Manning-Sanders
 Ring-a-ring o' Roses (Hamish Hamilton, 1962), en samling med ramsor
 Fee Fi Fo Fum (1964), bilderbok med ramsor
 The Mother Goose Treasury (Hamilton, 1966), sagor efter Charles Perrault
 The Christmas Book (1968), text av James Reeves
 Shackleton's Epic Voyage (1969), text av Michael Brown
 Jim and the Beanstalk (1971)
 Father Christmas (1973), seriealbum
Jultomten (Opal, 1973)
 Father Christmas Goes on Holiday (1975), seriealbum
Jultomten reser på semester (Opal, 1975)
 Fungus the Bogeyman (Hamilton, 1977), seriealbum
Illvätten Svampe (Opal, 1981)
 The Snowman (1978), textlöst seriealbum
 Snögubben (Opal, 1978)
 Gentleman Jim (1980)
 Gentleman Jim (Opal, 1980)
 When the Wind Blows (1982), fortsättning på Gentleman Jim Tryggare kan ingen vara (Natur & Kultur, 1982)
 The Tin-Pot Foreign General and the Old Iron Woman (Hamilton, 1984)
 Unlucky Wally (1987)
 Unlucky Wally 20 Years On (1989)
 The Man (1992), seriealbum
 The Bear (1994)
 Ethel & Ernest: A True Story (Jonathan Cape, 1998), bok om Briggs föräldrar
 Ug: Boy Genius of the Stone Age (Jonathan Cape, 2001)
 The Adventures of Bert, text av Allan Ahlberg (2001)
 A Bit More Bert, text av Allan Ahlberg (2002)
 The Puddleman (2004)
 Notes from the Sofa (Unbound, 2015)

 Se även 
 Snögubben''

Referenser

Externa länkar 

Brittiska serieskapare
Brittiska illustratörer
Engelska författare av barn- och ungdomslitteratur
Engelskspråkiga författare av barn- och ungdomslitteratur
Mottagare av Brittiska imperieorden
Brittiska författare under 1900-talet
Brittiska författare under 2000-talet
Författare från London
Födda 1934
Avlidna 2022
Män
Nikki McKibbin

Katherine Nicole McKibbin, mer känd som Nikki McKibbin, född 28 september 1978 i Grand Prairie i Texas, död 1 november 2020 i Arlington i Texas, var en amerikansk singer-songwriter. År 2002 kom hon trea i den första säsongen av American Idol. Innan hon deltog i programmet medverkade hon i den första säsongen av Pop Stars. År 2007 gav hon ut sitt debutalbum Unleashed.

McKibbin avled 1 november 2020 efter att hon fyra dagar tidigare hade drabbats av artärbråck.

Referenser

Kvinnor
Födda 1978
Avlidna 2020
Amerikanska sångare under 2000-talet
Musiker från Texas
Personer från Grand Prairie
8230 Perona

8230 Perona eller 1997 TW16 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 8 oktober 1997 av Santa Lucia Stroncone-observatoriet i Stroncone. Den är uppkallad efter cyklisten Renato Perona.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av Santa Lucia Stroncone-observatoriet
Astronomiska upptäckter 1997
8194 Satake

8194 Satake eller 1993 SB1 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 16 september 1993 av de båda japanska astronomerna Kazuro Watanabe och Kin Endate vid Kitami-observatoriet. Den är uppkallad efter den japanska amatörastronomen Masaaki Satake.

Asteroiden har en diameter på ungefär 7 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av Kin Endate
Astronomiska upptäckter 1993