kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Torstein Bae

Torstein Bae, född 3 april 1979 i Oslo, är en norsk schackspelare och jurist. Han var ordförande i Norges schackförbund 2004–2007. Sedan 2013 har han varit kommentator för NRK Sjakk, något som han 2020 belönades för med Riksmålsforbundets TV-pris.

Källor 

Födda 1979
Män
Levande personer
Norska schackspelare
Norska sportkommentatorer
Norska jurister under 2000-talet
Norska idrottare under 2000-talet
Idrottare från Oslo
Jurister från Oslo
Debatik Curri

Debatik Curri, född den 27 juli 1983 i Pristina i SFR Jugoslavien (nuvarande Kosovo), är en före detta fotbollsspelare. Curri spelade primärt för det centrala försvaret men används också som vänsterback och defensiv mittbanespelare.

Klubbkarriär
Han spelade för sin barndomsklubb FC Prishtina de första åren från 2003 till 2005. Han spelade därefter för ukrainska FC Vorskla Poltava. Han spelade 148 ligamatcher för denna klubb under fem års tid.

Han gick över till turkiska Gençlerbirliği S.K. och spelade i tre säsonger för denna klubb mellan 2010 och 2013. Efter en kort tid i FC Hoverla Uzhhorod gick han över till FC Sevastopol.

Internationell karriär
Curri fick sin debut för Albaniens landslag den 2 september 2006. Därutöver fick han sin debut för Kosovos landslag den 21 maj 2014.

Källor
 

Kosovanska fotbollsspelare
Personer från Pristina
Kosovanska idrottare under 2000-talet
Födda 1983
Levande personer
Män
Josef Poss

Josef Natanael Poss, född den 19 januari 1890 i Stockholm, död där den 18 januari 1957, var en svensk idrottsman (skridskoåkare). Han var tvillingbror till Paul Poss.

Efter att ha avlagt studentexamen och kansliexamen blev Poss byråsekreterare i Kammarkollegiet 1920 och förste byråsekreterare där 1953. Han invaldes som ledamot av Gustav Adolfs Akademien 1941. Poss var medlem av svenska landslaget i hastighetsåkning på skridskor 1910–1911 och deltog bland annat i tre landskamper. Han blev distriktsmästare för juniorer för Stockholm-Uppland i häcklöpning 110 meter 1907 och akademisk mästare i häcklöpning 110 meter och höjdhopp 1909. Poss var medarbetare i Nordiskt idrottsliv 1909–1912. Han blev riddare av Vasaorden 1941. Poss vilar på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Källor 

 
 
 
 
 
 
 Sveriges dödbok 1830–2020
 Poss, Josef Natanael på SvenskaGravar.se

Svenska skridskoåkare
Ledamöter av Kungliga Gustav Adolfs Akademien
Riddare av Vasaorden
Svenska idrottare under 1900-talet
Idrottare från Stockholm
Tvillingar
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1890
Avlidna 1957
Män
DC Direct

DC Direct (mellan 2012 och 2020 istället DC Collectibles) var en division av WarnerMedia, som specialiserade sig på merchandise relaterat till DC Comics-figurer. DC Direct grundades 1998 och före detta år så användes istället DC Comics-logotypen på serieförlagets merchandise. Namnet ändrades under 2012 till DC Collectibles, men den 23 januari 2019 utannonserades det att DC Collectibles istället skulle bli en del av Warner Bros. Consumer Products-divisionen, som en del av en större omorganisation av företaget. I februari 2020 ändrades namnet istället tillbaka till DC Direct.

I augusti 2020 rapporterades det att DC Direct skulle läggas ned och den 21 juli 2021 meddelade McFarlane Toys att de planerade att ta över DC Directs lager och fortsätta tillverka merchandise relaterat till DC Comics-figurer.

Referenser 
DC DIRECT RE-LAUNCHES AS DC COLLECTIBLES, EXPANDS ONLINE OFFERINGS, Dc.com
DC DIRECT AT TOY FAIR 2020, Dc.com
DC Comics, DC Universe Hit By Major Layoffs, Hollywoodreporter.com
McFarlane Toys Reveals New Deal with DC Direct, Comicbook.com

Företag bildade 1998
Företag upplösta 2020
Actionfigurer
Amerikanska leksakstillverkare
Rautjärvi kyrka

Rautjärvi kyrka (finska: Rautjärven kirkko) var en historisk träkyrka i Rautjärvi i det finländska landskapet Södra Karelen. Kyrkan uppfördes 1881 och totalförstördes i en stor brand 25 december 2022. Kyrkan låg i Rautjärvi kommuns södra del, ett par kilometer från Rautjärvi stationsområde. Kyrkan ägdes av Ruokolahti församling.

Rautjärvi kyrka var en del av värdefulla kulturmiljöer på landskapsnivå.

Historia 
Det har funnits flera kyrkor på samma plats vid sjön Rautjärvi. Den första kyrkobyggnaden var Ruokolahti församlings Rautjärvi kapell som färdigställdes år 1667. Ryssarna satte eld på kyrkobyggnaden i början av lilla ofreden 1741 men sparade den nya kyrkan som  ännu inte blivit färdig. Det gamla kapellet var i dåligt skick och därför byggde man en ny kyrka intill den gamla, som stod färdig 1744.

Den nybyggda kyrkan var i bruk endast i 30 år. Man hade byggt en ny kyrka redan år 1776. På sommaren 1872 brann denna kyrka och man hade en tillfällig kyrkobyggnad på plats under några år. År 1881 färdigställdes den långhuskyrka som brann i december 2022. Kyrkan var ritad av arkitekt A. J. Jansson från Viborg.

Kyrkan sanerades grundligt i början av 2000-talet.

Bredvid kyrkan finns en gammal sockenstuga som fungerade som Rautjärvi hembygdsmuseum åren 1978–1996.

Inventarier 
Till kyrkans värdefulla inventarier hörde bland annat Eero Lehikoinens altartavla "Den gamla herden berättar" (finska: Vanha paimen kertoo) från 1936 och ljuskronor som hade evakuerats från Ilmes kyrka i Karelen. Altartavlan och ljuskronorna förstördes i branden 2022. Samtidigt brann också ett nattvardskärl tillverkat av Johan Illberg 1854, kyrkans huvudorgel som var tillverkad av Kangasala orgelfabrik 1925 och kororgeln från 1998.

Brand 2022 
Rautjärvi kyrka totalförstördes i en brand den 25 december 2022. Mitt under gudstjänsten larmade prästen från predikstolen att kyrkan fattat eld. Församlingen tvingades fly genom nödutgångar. Samtliga cirka 30 personer kunde räddas. Räddningsverket i Södra Karelen nåddes av ett automatiskt larm cirka 08.30 på morgonen.

Polisen misstänkte att branden var anlagd och ärendet utreddes inledningsvis som grovt sabotage. Polisen misstänkte även att en annan brand i närheten av kyrkan kan vara kopplad till kyrkobranden. I samband med den branden hittades samma dag en död person.

Flyende kyrkobesökare vittnade om snören som var dragna utanför huvudporten vilket försvårade evakueringen.

Källor 

Rautjärvi
Kyrkobyggnader i Sankt Michels stift
Kyrkobyggnader invigda 1881
Träkyrkobyggnader i Finland
Ej längre existerande kyrkobyggnader i Finland
Kyrkbränder i Finland
Bränder 2022
Jurij Borisov

Jurij Ivanovitj Borisov (), född 31 december 1956 i Vysjnij Volotjok i Tver oblast i Sovietunionen, är en rysk militär och politiker.

Jurij Borisov utexaminerades från Tvers militärskola 1974 och från Högre militära signalskolan i Tjerepovets 1978. På 1980-talet studerade han matematik på Moskvauniversitetet och tog examen där 1985. Han var mellan 1978 och 1998 anställd i Sovjetunionens, senare Rysslands, krigsmakt. Från 2007 var han biträdande chef i Industriverket och blev 2008 biträdande minister för industri och handel.

Han blev biträdande försvarsminister 2012 och var 2018–2022 biträdande premiärminister .

I juli 2022 efterträdde han med omedelbar verkan Dmitrij Rogozin som chef för Roskosmos.

Borisov är gift och har två barn.

Referenser
Denna artikel är delvis baserad på artikeln Yury Borisov på engelskspråkiga Wikipedia.

Noter

Ryska ämbetsmän
Födda 1956
Levande personer
Män
Ryska militärer under 1900-talet
Ryska militärer under 2000-talet
Sovjetiska militärer
Personer från Tver oblast
Alberts Ilisko

Alberts Ilisko, född 11 oktober 1990, är en lettisk ishockeyspelare som spelar för Nynäshamns IF i Hockeytvåan. Ilisko moderklubb är EVHS (Edmunda Vasiļjeva hokeja skola) i Riga. Som junior spelade han med moderklubben och en säsong med Djurgårdens IF. Därefter spelade han huvudsakligen i Division 1/Hockeyettan i flera olika klubbar. Sedan 2018/19 är han tillbaka i Nynäshamn och spelar med dem i Hockeytvåan.

Klubbkarriär

Landslagskarriär

Referenser 
 

Födda 1990
Lettiska idrottare under 2000-talet
Lettiska ishockeyspelare
Levande personer
Män
Spelare i Hammarby Hockey
Ishockeyspelare i Hanvikens SK
Spelare i Mjölby HC
Spelare i Nybro Vikings
Ishockeyspelare i Nynäshamns IF
Spelare i Tyringe SoSS
Carl Benedikt Frey

Carl Benedikt Frey är en svensk-tysk ekonom och ekonomhistoriker. Han är en Oxford Martin Citi Fellow vid Oxford University där han leder programmet och forskningsinriktningen "Future of Work" vid Oxford Martin School.

Akademisk karriär 

Efter sina studier i ekonomi och historia vid Lund University, slutförde han sin PHD vid Max Planck Institute for Innovation and Competition 2011. Därefter fick han anställning vid Oxford Martin School där han grundade forskningsprogrammet "Future of Work" med stöd från Citigroup. 2012 till 2014 tjänstgjorde han som lärare på Lunds Universitet, institutionen för ekonomisk historia. 2012 blev han Economics Associate vid Nuffield College och Senior Fellow vid Institute for New Economic Thinking, University of Oxford.

Mest kända studien: Future of Employment 

Frey och Michael Osborne kom 2013 ut med boken “The Future of Employment: How Susceptible Are Jobs to Computerization”, i vilken de drog slutsatsen att 47 procent av alla jobb löper risk för att automatiseras bort. Boken har uppmärksammats världen över, bland annat så blev utnämnde Financial Times den till Årets bok (Best Book of the Year) 2019. Studien har också fått över 10 000 citeringar enligt Google Scholar, och dess metodologi har använts av allt från Världsbanken till BBC. Jobb-apokalyptiska debattörer i Jeremy Rifkins anda, såsom Yuval Noah Harari, Kai-Fu Lee, Richard David Precht och Martin Ford har alla hänvisat till studien för att stärka argumentationen om att jobbsamhället befinner sig i en ofrånkomlig nedförsbacke, sammanhängande med automatisering, digitalisering, robotisering och globalisering. 
Frey har dock i en intervju med Martin Wolf framfört att det finns övertolkningar i debatten och att studien inte förutspår något "end of work", eller att jobbsamhället kommer att gå i graven.

Referenser

Män
Levande personer
Svenska ekonomhistoriker
Tyska ekonomer
Svenska ekonomer
Svenska forskare under 2000-talet
Tyska forskare under 2000-talet
Personer verksamma vid Oxfords universitet
Hjerkinn skjutfält

Hjerkinn skjutfält var ett norskt militärt övningsfält på Dovrefjell. Det anlades 1923 och användes i början av kavalleriet. Skjutfältet utvidgades successivt till 165 km². Det avvecklades efter ett beslut i Stortinget år 1999   och naturen har återställts.

Övningsfältet användes främst av infanteriet, artilleriet och kavalleriet, men även av 
flygvapnet för provskjutning av flygbomber, raketer och automatkanoner.

Återställning
Militären avslutade verksamheten på övningsfältet år 2006 och två år senare släppte flygvapnet sin sista bomb. Återställningen av området har utförts av  soldater som har rensat det från  blindgångare och 550 ton skrot. Vägar har rivits upp med hjälp av fjärrstyrda anläggningsmaskiner och  videplantor har planterats. Det har betecknats som Norges största saneringsprojekt. Vid en ceremoni den 16 september 2020 återlämnade millitären området till naturen med "tack för lånet".

Området ingår numera i
Dovrefjell-Sunndalsfjella nationalpark.

Vidare läsning

Källor

1923 i Norge
Norges armé
Norges flygvapen
Militära övningsfält
Viktor Wallin

Viktor Wallin, född 17 januari 1980, är en svensk ishockeyspelare med HV71 som moderklubb. Wallin spelade med moderklubben i Elitserien 1998–2000, därefter gick han över till Timrå IK för fortsatt spel i samma liga. Året därpå skrev han kontrakt med AIK för spel i Allsvenskan vilket varade två säsonger. Till säsongen 2004/05 gick han över till Nybro Vikings IF i samma liga. 2005 flyttade han till Frankrike och spelade med Brûleurs de Loups i Ligue Magnus under sex säsonger. Karriären avslutades med två säsonger i Italien med HC Merano 2011–13. Wallin spelade även 48 juniorlandskamper för Sverige varav 13 i JVM.

Klubbkarriär

Referenser 
 

Födda 1980
Idrottare från Jönköping
Levande personer
Män
Spelare i AIK Ishockey
Spelare i Brûleurs de Loups
Spelare i HC Merano
Ishockeyspelare i HV71
Spelare i Nybro Vikings
Ishockeyspelare i Timrå IK
Spelare valda i NHL Entry Draft 1998
Svenska idrottare under 2000-talet
Svenska ishockeyspelare
Bertha Van Hoosen

Bertha Van Hoosen, född 26 mars 1863 i Stony Creek, Michigan, död 7 juni 1952 i Romeo, Michigan, var en amerikansk kirurg.

Van Hoosen var en inspirerande lärare för kvinnliga medicinstudenter och genom sitt sitt intresse för kvinnohälsa gjorde hon mycket för att främja kvinnorna inom medicinen. Hon medverkade till att utveckla bättre metoder inom prenatalvård, undervisade om sexualitet ur feministiskt perspektiv och förespråkade skopolaminmorfinanestesi vid förlossningar. År 1915 grundade hon i Chicago, i syfte att bekämpa diskrimineringen av kvinnor inom medicinen, American Medical Women's Association, i vilken hor var den första presidenten.

Referenser 

Amerikanska kirurger
Födda 1863
Avlidna 1952
Kvinnor
Ernst Peter Pehrzander

Ernst Peter Pehrzander, född den 26 februari 1885 i Karlskrona, död den 30 mars 1956 i Lund, var en svensk ämbetsman.

Pehrzander avlade studentexamen 1911, juris kandidatexamen 1914, filosofie kandidatexamen 1921, teologie kandidatexamen 1927 och teologie licentiatexamen 1933. Han blev extra ordinarie landskanslist i Hallands län 1905, extra ordinarie notarie i Göta hovrätt och biträdande domare i Hallands norra domsaga 1914, extra ordinarie notarie i Kammarkollegiet 1916, byråsekreterare där 1926 och kammarråd 1939. Pehrzander blev riddare av Vasaorden 1929 och av Nordstjärneorden 1942. Han vilar på Gamla kyrkogården i Kungsbacka.

Källor 

 
 
 
 Ernst Peter Pehrzander på Gravar.se

Svenska kammarråd
Riddare av Nordstjärneorden
Riddare av Vasaorden
Svenska ämbetsmän under 1900-talet
Svenska jurister under 1900-talet
Svenska teologer under 1900-talet
Ämbetsmän från Karlskrona
Jurister från Karlskrona
Födda 1885
Avlidna 1956
Män
Women's Society of Belgrade

Women's Society of Belgrade var en kvinnoförening, grundad 1875 i furstendömet Serbien och aktiv till 1941. 

Föreningen grundades av Serbiens feministiska pionjär Katarina Milovuk. Den verkade för kvinnors rättigheter i kombination med patriotiskt välgörenhet för kvinnor och barn. Föreningen stödde införandet av rösträtt för kvinnor och bedrev skolor för flickor och yrkesutbildning för kvinnor. 

Det var den största kvinnoföreningen i Serbien tills grundandet av Circle of Serbian Sisters 1903. Efter andra världskriget försvann båda föreningarna och ersattes av Women's Antifascist Front of Yugoslavia.

Källor

 Haan, Francisca de; Daskalova, Krasimira; Loutfi, Anna (January 2006). Biographical Dictionary of Women's Movements and Feminisms in Central, Eastern, and South Eastern Europe: 19th and 20th Centuries. .

1875 i Europa
Organisationer bildade 1875
Organisationer upplösta 1941
Feminism i Serbien
Kvinnoorganisationer i Serbien
Serbien under 1800-talet
Serbien under 1900-talet
Daniela Piedade

Daniela de Oliveira Piedade, född 2 mars 1979 i São Paulo, är en tidigare brasiliansk handbollsspelare. Hon blev världsmästare 2013 med Brasiliens damlandslag i handboll. I huvudsak spelade hon som mittsexa men i början också som vänstersexa både i Hypo och i Brasiliens landslag.

Klubblagskarriär 
Daniela Piedade började spela handboll på en skola i Brasilien 1993.  År 2002 gick hon till den österrikiska klubben Hypo Niederösterreich. För Hypo spelade Piedade under de första sex månaderna endast i B-laget. Hon blev senare lagkapten i  Hypo. Klubben vann både det österrikiska mästerskapet och ÖHB-cupen under alla tio säsongerna hon spelade för klubben.

Från sommaren 2012 spelade hon i den slovenska klubben RK Krim. I september 2012 drabbades hon av en stroke strax före en träningsmatch.  Efter ett avbrott på flera månader kunde hon göra comeback i januari 2013.  Med Krim vann Piedade ligan och cupen i Slovenien både 2013 och 2014. Från säsongen 2014-2015 spelade hon för den ungerska Siófok KC.  Sommaren 2016 flyttade hon till Fehérvár KC.  2017 flyttade hon till den spanska klubben HC Puig d'en Valls. 2018 avslutade hon sin karriär.

Landslagskarriär 
Daniela Piedade deltog vid de 14:e panamerikanska spelen i Santo Domingo 2003, de 15:e panamerikanska spelen i Rio de Janeiro 2007, de 16:e panamerikanska spelen i Guadalajara 2011 och de 17:e panamerikanska spelen i Toronto 2015, där hon vann guldmedaljen alla fyra gångerna. Hon vann också 4 gånger panamerikanska mästerskapet med Brasilien.

Daniela Piedade spelade i sex VM-turneringar. Vid VM 2013 i Serbien vann hon VM-titeln. Hon vann fyra turneringar vid panamerikanska mästerskapen - senast 2015. Hon deltog också  vid fyra Olympiska sommarspel 2004 i Aten, 2008 i Peking, 2012 i London och slutligen 2016 i Rio. Sammanlagt spelade hon 191  landskamper och stod för 342 mål i landslaget.

Referenser 

Brasilianska handbollsspelare
Världsmästare i handboll
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från Brasilien
Tävlande i handboll vid olympiska sommarspelen 2004
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Brasilien
Tävlande i handboll vid olympiska sommarspelen 2008
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2012 från Brasilien
Tävlande i handboll vid olympiska sommarspelen 2012
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2016 från Brasilien
Tävlande i handboll vid olympiska sommarspelen 2016
Spelare i Hypo Niederösterreich
Spelare i RK Krim
Brasilianska idrottare under 2000-talet
Idrottare från São Paulo
Födda 1979
Levande personer
Kvinnor
Circle of Serbian Sisters

Circle of Serbian Sisters var en kvinnoförening grundad 1903 i kungariket Serbien och aktiv till 1942 i kungariket Jugoslavien. 

Föreningen grundades av en grupp kvinnor i Belgrad. Bland dess grundare fanns Mabel Grujić, gift med hovmannen och diplomaten Slavko J. Grujić, Nadežda Petrović, Delfa Ivanić, och Savka Subotić. 

Dess syfte var att bedriva välgörenhet bland alla slaviska folkslag på Balkan utifrån en tanke om sydslavisk enlighet och solidaritet, och därför accepterade föreningen medlemmar från alla slaviska länder och alla religioner. Parallellt med sin välgörenhet verkade föreningen även för reformer i kvinnors rättigheter, så som kvinnors lika rätt till utbildning, arbete, lön och arv, och samarbetade från 1906 med andra kvinnoföreningar för dessa mål. Från 1926 höll föreningen universitetskurser för kvinnor. 

Föreningen var populär på grund av sitt välgörenhetsarbete, och är berömd för sitt aktiva deltagande i krigsansträngningen under Balkankrigen och första världskriget, då det bland annat utbildade sjuksköterskor och gjorde insamlingar till förmån för soldaterna. Dess aktivism för kvinnors rättigheter ogillades däremot, men eftersom dess medlemmar kom från överklassen och bland annat kungliga hovet, kunde myndigheterna inte ingripa mot den. 

Det var den största kvinnoföreningen i Serbien jämsides med Women's Society of Belgrade. Efter andra världskriget försvann båda föreningarna och ersattes av Women's Antifascist Front of Yugoslavia. Föreningen upplöstes av Milan Nedićs naziststödda regering 1942 sedan dess ordförande Delfa Ivanić vägrat kollaborera, och upplöstes slutgiltigt efter kommunisternas maktövertagande 1946 såsom en förening för överklasskvinnor. 

Efter 1990 grundades en del lokala föreningar med samma namn, i nära samarbete med den serbiska ortodoxa kyrkan.

Källor

 Haan, Francisca de; Daskalova, Krasimira; Loutfi, Anna (January 2006). Biographical Dictionary of Women's Movements and Feminisms in Central, Eastern, and South Eastern Europe: 19th and 20th Centuries. .

1903 i Europa
Organisationer bildade 1903
Organisationer upplösta 1942
Feminism i Serbien
Kvinnoorganisationer i Serbien
Serbien under 1900-talet
Noora Koponen

Noora Riikka Koponen, född 12 juli 1983 i Karleby, är en finländsk politiker (Gröna förbundet). Hon var ledamot av Finlands riksdag 2019–2023.

Koponen blev invald i riksdagen i riksdagsvalet 2019 med 4 748 röster från Nylands valkrets.

Noter

Ledamöter av Finlands riksdag för Gröna förbundet
Finländska politiker under 2000-talet
Personer från Karleby
Födda 1983
Levande personer
Kvinnor
Nadežda Petrović

Nadežda Petrović, född 1873, död 1915, var en serbisk målare, fotograf och feminist. 

Som konstnär tillhörde hon sitt lands första och mest uppmärksammade expressionister, och som fotograf blev hon en av regionens första kvinnliga krigsfotografer. 

Hon verkade som feminist genom Circle of Serbian Sisters och tillhörde dess mest uppmärksammade medlemmar.

Källor

Noter 

Födda 1873
Kvinnor
Avlidna 1915
Serbiska konstnärer
Personer i Serbien under 1800-talet
Serbiska feminister
Personer från Čačak
Delfa Ivanić

Delfa Ivanić, född 1881, död 1972, var en serbisk målare, filantrop och feminist. 

Hon tillhörde grundarna av Circle of Serbian Sisters, och tillhörde dess mest uppmärksammade medlemmar.

Källor

Noter 

Födda 1881
Kvinnor
Avlidna 1972
Serbiska konstnärer
Serbiska feminister
Personer i Serbien under 1900-talet
Personer från Podgorica
Kosovo museum

Kosovo museum (; ) är Kosovos nationalmuseum, beläget i Pristina. Museet grundades 1949, och är det största museet i Kosovo. Byggnaden uppfördes 1889 och hyste ursprungligen ett militärt kommandohögkvarter.

Källor

Externa länkar 

Byggnader och anläggningar i Pristina
Arkitekturåret 1889
Museer i Kosovo
Museer invigda 1949
1949 i Jugoslavien
Caroline Bird

Caroline Bird Mahoney, född 15 april 1915 i New York, död 11 januari 2011 i Nashville, Tennessee, var en amerikansk feminist och författare.

Bird var sedan 1975 verksam inom inom kvinnorörelsen och skrev de officiella berättelsernas över det av Förenta  Nationerna proklamerade Internationella kvinnoåret 1975 och över National Women's Conference i Houston 1977. Av hennes böcker kan nämnas Born Female (1970), Everything a Woman Needs to Know get Paid What She's Worth (1973), Enterprising Women (1976 och What Women Want (1979).

Referenser 

Amerikanska feminister
Amerikanska författare
Engelskspråkiga författare
Födda 1915
Avlidna 2011
Kvinnor
Personer från New York