kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Belägringen av Silistra

Belägringen av Silistra utkämpades den 5 april till den 24 juni 1854 mellan Osmanska riket och det ryska kejsardömet under Krimkriget. Belägringen började framgångsrikt för ryssarna men fick överges när Österrike hotade att bistå de osmanska styrkorna.

Bakgrund 
I oktober 1853 bröt ryska arméer in i de osmanska områdena på Balkan i syfte att tränga fram till Konstantinopel. De osmanska trupperna gick till motanfall och blodiga strider utkämpades. Efter en period av relativt lugn återupptogs krigshandlingarna när en rysk armé på 45 000 man under befäl av Aleksandr Lüders gick över de bessarabiska gränsen till Dobrudzja. I början av april hade ryssarna nått resterna av Trajanus mur cirka 4 mil från staden Silistra. Samtidigt hade den ryska huvudstyrkan under Michail Gortjakov korsat floden Donau och avancerade mot staden.

Staden Silistra försvarades av en osmansk styrka på 20 000 man medan huvudcitadellet bemannades av ytterligare 12 000 turkiska soldater. Försvarsverken bestod förutom citadellet av ytterligare 10 mindre befästningar.

Belägringen 
Den ryska förtruppen under general Schilder nådde fram till Silistra den 5 april 1854 och började omgående gräva skyttegravar. Den ryska styrkan var dock för liten för inringa staden och de osmanska trupperna lyckades hålla försörjningsvägarna öppna utan större problem. Den 22 april anlände fältmarskalk Ivan Paskevitj med ryska förstärkningar och avlöste Schilder som befälhavare för belägringsstyrkan.

I början av maj hade ryssarna transporterat fram över 200 kanoner till krigsskådeplatsen och inledde ett bombardemang av fästningen. De 28 maj stormade ryssarna skansen Arab Tabia som erövrades efter hårt motstånd från försvararna. Men de ryska trupperna som besatte Arab Tabia fick inte tillräckligt stöd från den övriga armén och tvingades att dra sig tillbaka från skansen. Den 10 juni lämnade Paskevitj armén och avlöstes som befälhavare av Gortjakov. Den 20 juni återerövrades Arab Tabia vilket gjorde vägen öppen för ett anfall mot huvudcitadellet. Den ryska turen skulle dock inte hålla i sig. Endast två timmar före det tänkta anfallet fick Gortjakov order om att häva belägringen och dra sig tillbaka norr om Donau. Österrikarna hade skickat ett ultimatum och hotade att stödja det osmanska riket om inte ryssarna omgående drog sig tillbaka från Donaufurstendömena. Tsaren som var rädd att Österrike skulle blanda sig i kriget drog omedelbart tillbaka sina arméer.

Efterspel 
De ryska förluster under belägringen uppgick till cirka 400 stupade och 1.783 sårade. Osmanernas förluster var betydligt lättare med 28 stupade och 74 sårade. Det ryska tillbakadragandet kunde ha avslutat kriget 1854 men trupper från Storbritannien och Frankrike landsteg samma år på Krim vilket ledde till ett mycket längre krig som skulle kosta hundratusentals liv.

Källor

Tryckta källor 

 Baumgart, W (1999). The Crimean War 1853-1856. 

Krigsåret 1854
Silist
Transvaalkolonin

Traansvaalkolonin var namnet som användes för regionen Transvaal under perioden med det direkta brittiska styret och den militära ockupationen av regionen. Den pågick mellan slutet av Andra boerkriget 1902 när den Sydafrikanska republiken upplöstes, och bildandet av den Sydafrikanska unionen 1910. Transvaalkoloniens fysiska gränser var inte identiska med den besegrade Sydafrikanska republiken (som existerade 1856-1902), utan var större. År 1910 blev hela Traansvaalkolonin införlivad i den Sydafrikanska unionen som en egen provins.

Historia 

Landet annekterades 1877 av Storbritannien, men missnöje med det brittiska styret ledde till ett uppror, och 1881 fick området självstyre under brittisk suveränitet. 1884 blev landet en självständig stat under namnet Sydafrikanska republiken.

Under det Andra boerkriget ockuperades Transvaal 1900. När kriget avslutades 1902 blev området en brittisk koloni. 1910 blev Transvaal en provins i den Sydafrikanska unionen.

Referenser

Noter

Källor

Externa länkar 

Historiska länder och riken i Afrika
Tidigare brittiska besittningar
Stater och territorier bildade 1877
Stater och territorier upplösta 1910
Stater och territorier upplösta 1881
Stater och territorier bildade 1902
Sydafrikas historia
William A. Wilson

William Albert Wilson, född 3 november 1914 i Los Angeles, död 5 december 2009 i Carmel-by-the-Sea, var en amerikansk affärsman och diplomat. Wilson var USA:s första ambassadör vid Heliga stolen mellan 1984 och 1986.

Referenser 

USA:s ambassadörer vid Heliga stolen
Amerikanska diplomater under 1900-talet
Alumner från Stanford University
Födda 1914
Avlidna 2009
Män
Allgongruppen

Allgongruppen (Allgon) är en svensk företagsgrupp. Verksamheten består i att utveckla, tillverka och leverera lösningar inom industriell radiostyrning till kunder runt om i världen. Kundbasen finns inom alla industriella marknader.

Allgongruppen består i dag av dotterbolagen Tele Radio och Åkerströms Björbo AB. Allgons ägs av Bure Equity AB. Allgons VD är Johan Hårdén.

Referenser

Svenska företagssfärer
1914 Hartbeespoortdam

1914 Hartbeespoortdam eller 1930 SB1 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 28 september 1930 av den holländske astronomen Hendrik van Gent i Johannesburg. Den har fått sitt namn efter Hartbeespoort dammen i Sydafrika.

Asteroiden har en diameter på ungefär 9 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter platser
Astronomiska upptäckter av H van Gent
Astronomiska upptäckter 1930
Karl Petter Sjöholm

Karl Petter Sjöholm, född 22 maj 1812 i Sunne socken, Värmlands län, död 12 januari 1871 i Sunne socken, Värmlands län, var en svensk amatörorgelbyggare.

Var son till organisten och klockare Lorens Georg Sjöholm och Kristina Vigelius. Han tog organistexamen 7 juni 1830 vid Kumgliga musikaliska akademien. Var organist och klockare i Sunne församling, Karlstads stift, mellan 1842 och 1871. Var vikarierande organist i församlingen från 1835.

Orglar
1858 Gräsmarks kyrka

Källor 

Svenska orgelbyggare
Födda 1812
Avlidna 1871
Män
Svenska orgelbyggare under 1800-talet
Göran Spett

Göran Spett, död efter 1663 i Falun, var en svensk orgelbyggare från 1630 till 1660 i Falun och Örebro.

Biografi
Spett föddes och utbildade sig troligtvis i Tyskland. Han var verksam från 1640-talet som orgelbyggare i Sala. Han arbetade från 1652 som orgelbyggare på Åsen i Falun.

Han var även verksam som orgelbyggare i Örebro.

Orglar

Reparationer och ombyggnationer

Källor

Noter

Svenska orgelbyggare
Tyska orgelbyggare
Män
Svenska orgelbyggare under 1600-talet
Abdoulaye Doucouré

Abdoulaye Doucouré, född 1 januari 1993, är en malisk-fransk fotbollsspelare som spelar för Everton i Premier League.

Klubbkarriär
Den 1 februari 2016 värvades Doucouré av Watford, där han skrev på ett 4,5-årskontrakt. Doucouré lånades i samband med övergången direkt ut till spanska Granada. Doucouré debuterade i La Liga den 7 februari 2016 i en 2–1-förlust mot Real Madrid, där han byttes in i den 81:a minuten mot Adalberto Peñaranda.

Debuten i Premier League kom den 20 augusti 2016 i en 2–1-förlust mot Chelsea, där Doucouré byttes in i den 84:e minuten mot Etienne Capoue.

Den 8 september 2020 värvades Doucouré av Everton, där han skrev på ett treårskontrakt med option på ytterligare ett år.

Landslagskarriär
Doucouré representerade Frankrike på ungdomsnivå. På seniornivå valde han att representera Mali och debuterade för landslaget den 25 mars 2022 i en 1–0-förlust mot Tunisien i kvalet till VM 2022.

Källor

Noter

Franska fotbollsspelare
Maliska fotbollsspelare
Maliska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Stade Rennais FC
Spelare i Granada CF
Spelare i Watford FC
Spelare i Everton FC
Spelare i Ligue 1
Spelare i La Liga
Spelare i Premier League
Födda 1993
Levande personer
Män
Lars Stillman

Lars Stillman, var en svensk orgelbyggare, handelsman och rådman i Söderhamn. Organist i Söderhamn från 1722–1725.

Orglar
Söderhamns kyrka (flyttade 1600-tals orgeln från Söderhamns gamla kyrka till den nybyggda på 1720-talet)
1722 - Järvsö kyrka. Den 3 februari 1722 skrevs ett kontrakt att reparera orgeln i kyrkan för 300 daler.

Källor

Söderhamn Llb:5 (sida 5 och 14)
Söderhamn (X) LIa:2 (1721–1754) Sida: 42, 71, 81

Svenska orgelbyggare
Män
Födda okänt år
Avlidna okänt år
Svenska orgelbyggare under 1700-talet
Mattias Swahlberg den äldre

Mattias Swahlberg den äldre, född 1682 i Västanfors socken, Västmanlands län, död 5 januari 1749 i Västanfors socken, Västmanlands län, var en svensk amatörorgelbyggare och organist. Hans son var också orgelbyggare Mattias Swahlberg den yngre. Även hans barnbarn Fredrik Salling blev orgelbyggare.

Biografi
Swahlberg föddes 1682 i Västanfors socken. Han var son till Anders Svala och Karen Arvidsdotter (Catharina Nilsdotter). Swahlberg blev 1704 organist och klockare i Västanfors församling. Han gifte sig 26 augusti 1706 med pigan Kerstin Olsdotter Norin. De bosattes sig på Hedkärra i Västanfors socken. Han avled 5 januari 1749 av slag och begravdes den 22 januari samma år.

Swahlberg har arbetat med orgelbyggeri i Västerås stift.

Familj
Swahlberg gifte sig första gången den 26 augusti 1706 i Västanfors med pigan Kerstin Olsdotter Norin (1688–1727). Hon var dotter till bergsmannen Olof Larsson och Kerstin Johansdotter i Onsjö, Västanfors socken. De fick 16 barn tillsammans (5 söner och 11 döttrar). Två söner och fem döttrar levde efter moderns död. De fick tillsammans barnen Kerstin (1709–1779), Olof (född 1710), Susanna (född 1711), Anders (född 1714), Susanna (född 1715), Johannes (född 1719), Greta (född 1720), Helena (född 1722), Johannes (född 1723), Elisabeth (född 1726), Maria (född 1727) och Brita (född 1727).

Swahlberg gifte sig andra gången 1728 andra gången med Ingrid Sahlström (1692–1755). De fick 7 barn tillsammans, 4 söner och 3 döttrar. En son levde efter Swahlbergs död. De fick tillsammans barnen Beata (född 1729), Mattias Swahlberg (född 1730), Maria (född 1733), Erick (född 1734), Maria (född 1737).

Catharina ?
Stina ?

Orglar
Inga kända orglar.

Källor

Västanfors AI:2 (sid 24)
Gamla Norbergs bergslags häradsrätt (U) FII:1 (1738-1797) Sida: 86-91

Fotnoter

Svenska orgelbyggare
Män
Födda 1682
Avlidna 1749
Svenska orgelbyggare under 1700-talet
Yuji Ohno

Yuji Ohno (大野 雄二 Ōno Yūji) också känd under namnet MahouP (魔法P MahōP) född 30 maj 1941 i Atami, Shizuoka, Japan är en japansk jazzsångare som är mest känd för sin medverkan i ett stort antal anime-serier.

Diskografi 
 Sound Adventure Act.1 (1975)
 The Inugamis (1976)
 Space Kid (1978)
 Silent Dialogue (1979, with Masa Matsuda)
 Cosmos (1981)
 Lifetide (1982)
 Lupin The 3rd: Perfect Collection (1984)
 Lupin III Theme Collection (1991)
 LUPIN THE THIRD 「JAZZ」 ～the 3rd～ Funky & Pop (1999)
 Lupin the Third: Jazz Bossa & Fusion (2002)
 Lupin the Third Jazz: Another Jazz (2002)
 Lupin the Third Jazz Plays the "Standards" (2003)
 LUPIN TROIS (2004)
 Lupin the Third Jazz: Cool for Joy (2005)

Källor 
http://www.vap.co.jp/ohno/

Män
Födda 1941
Levande personer
Japanska jazzsångare
Mattias Swahlberg den yngre

Mattias Swahlberg den yngre, född 16 oktober 1730 i Västanfors socken, död 16 maj 1800 i Filipstad, var en svensk orgelbyggare och organist i Filipstad.

Biografi
Mattias Swahlberg  föddes 16 oktober 1730 i Västanfors socken. Han var son till klockaren och organisten Mattias Swahlberg den äldre och Ingrid Sahlström. Mellan 1750 och 1761 var han elev i orgelbyggeri hos Jonas Gren och Petter Stråhle i Stockholm.

Norberg
Swahlberg blev 1761 klockare i Norbergs församling. 1763 var Fredrik Salling elev hos honom. Samma år blev han underkänd i orgelbyggarexamen. 1765 fick Swahlberg privilegium utan examen i bolaget tillsammans med organisten och orgelbyggaren Niclas Söderström.

Nora
Swahlberg och Söderström var bosatta mellan 1767 och 1773 på Östaholm i Nora socken, Uppland. De arbetade med renoveringar och byggde nya orglar i Västerås stift och Uppsala stift.

Stockholm
Åren 1778–1783 samarbetade han med orgelbyggaren Olof Schwan på Kungsholmen i Stockholm.  Han gifte sig 15 april 1779 i Stockholm med Sara Lisa Swan (född 1758). Samma år fick de sonen Gustaf (1779-1797). 1785 arbetade Swahlberg tillsammans med orgelbyggaren Jonas Ekengren på kvarter Kattfoten nummer 47 i Maria Magdalena församling, Stockholm.

Enköping
1786 flyttade han från Stockholm till Enköping där han arbetade som orgelbyggare. De bodde på kvarter Back nummer 31.

Filipstad
Familjen flyttade 1792 till Filipstad. 1797 avlider sonen Gustaf i en ålder av 18 år. Swahlberg avled 16 maj 1800 i Filipstad av slag. Efter Swahlbergs död gifter sig Sara Lisa Swan den 28 juli 1802 i Filipstad med organisten Erik Wikander, Kristinehamn.

Medarbetare
1763 - Fredrik Salling.

Olof Åkerbom (född 1744 i Enåker). Han var mellan 1786 och 1789 gesäll hos Swahlberg. Han var 1790–1795 gesäll hos Swahlberg. Han flyttade 1800 till Kristinehamn och blir gesäll hos organisten Erik Wikander (1739–1804). 1802 gifte sig Swahlbergs änka Sara Lisa Swan med Wikander. Åkerbom blev 1805 gesäll hos Pehr Schiörlin i Linköping.

Johan Gustaf Söderberg (född 1761 i Torshälla). Han var mellan 1786 och 1787 gesäll hos Swahlberg. Söderberg kom 1786 från Stockholm. Han var 1790 gesäll hos Jonas Ekengren i Stockholm. Han gifte sig samma år med Anna Catharina Åström. Han kom från 1802 att arbeta som snickare.

Peter Flodberg. Han var 1788 gesäll hos Swahlberg.

Pehr Fernblad (1767–1841). Han var mellan 1794 och 1798 snickargesäll hos Swahlberg. Han gifte sig 1798 med Stina Cajsa Stenmark. De flyttad till Grythyttan och han arbetade där som snickare och bergsman.

Gesäller tillsammans med Olof Schwan
1778–1780 Carl Wester
1778 Eric Gavelholm (1746-)
1778–1783 Jonas Lindström (1740-)
1778–1783 Simeon Granberg (1751-)
1780–1781 Jacob Westervik
1780–1783 Magnus Lengqvist (1747-)
1782–1783 Johan Fredric Rudberg (1760-), lärling 1778–1781
1778–1783 Johan Eric Gren (1760-), lärling. Han var son till orgelbyggaren Jonas Gren. 
1778–1783 Johan Wendelander (1744–1799), lärling

Orglar

Ombyggnationer och reparationer

Referenser

Noter 

Svenska orgelbyggare
Män
Födda 1730
Avlidna 1800
Personer från Västanfors socken
Svenska orgelbyggare under 1700-talet
Ciboulette

För det bibliska begreppet för ett ord eller en fras som avslöjar var talaren kommer ifrån, se schibbolet

Ciboulette är en fransk operett från 1923 i tre akter med musik av Reynaldo Hahn och libretto av Robert de Flers och Francis de Croisset.

Historia 
Robert de Flers, som var chefredaktör för tidskriften Le Figaro, var den som föreslog Hahn att komponera en opera och Hahn ägnade två år (1921-1922) åt att skriva musiken. Operan hade premiär den april 1923 på Théâtre des Variétés i Paris.

Handling 
I det stora marknadscentrumet Hallarna i Paris arbetar den vackra Ciboulette. Hon vill gifta sig men är missbelåten med de åtta friare som har uppvaktat henne hittills. Hon frågar den synske Duparquet om råds och han säger att hon måste finna sin tillkommande i en hög med kål, att hon måste erövra honom från en kvinna som ska bli vit på en sekund och hon måste finna hans frieri i en tamburin. Efter många förvecklingar går alla löften i uppfyllelse.

Roller 
 Ciboulette (sopran)
 Zénobie (sopran)
 Madame Pingret (basbaryton)
 Madame Grenu (sopran)
 Duparquet (baryton)
 Antonin (tenor)
 Roger (baryton)
 Olivier Métra (baryton)
 Comtesse de Castiglione (sopran)

Källor 
 

Franskspråkiga operor
Musikåret 1923
Venezuelanska operor
Franska operor
Belgiska operor
Muktar Edris

Muktar Edris, född 14 januari 1994, är en etiopisk friidrottare som blev världsmästare på 5 000 meter löpning vid världsmästerskapen i friidrott 2017.

Edris deltog vid olympiska sommarspelen 2016. Edris tog guld på 5 000 meter vid Världsmästerskapen i friidrott 2019.

Referenser

Fotnoter 

Födda 1994
Etiopiska friidrottare
Etiopiska långdistanslöpare
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2016 från Etiopien
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2016
Män
Levande personer
Världsmästare i friidrott
Världsmästare på 5 000 meter löpning
Lorentz Strömblad

Lorentz Strömblad, född 7 november 1779 i Rogslösa socken, Östergötlands län, död 30 juli 1809, var en svensk orgelbyggare i Söndrums socken. Han var son till orgelbyggardirektören Lars Strömblad, där han lärde sig grunderna i orgelbyggeri. Strömblad var från 1800 till 1809 klockare och organist i Söndrums församling.

Biografi
Lorentz Strömblad föddes 7 november 1779 på Nyby i Rogslösa socken. Han var son till orgelbyggardirektören Lars Strömblad och Anna Greta Blom. Strömblad blev 1800 klockare och organist i Söndrums församling och bosatte sig på Klockargården i Söndrums socken. Han avled 30 juli 1809.

Familj
Strömblad gifte sig 1 oktober 1800 i Söndrums socken med Johanna Elisabeth Wadensten (född 1776). Hon var dotter till klockaren och organisten Jacob Wadensten och Kersti Andersdotter i Söndrums socken. De fick tillsammans döttrarna Charlotta Laurentia Strömblad (född 1801) och
Anna Margareta Strömblad (född 1804).

Orglar

Källor

Falköpings stadsförsamling Al:1 (sid 60)

Fotnoter

Svenska orgelbyggare
Män
Födda 1779
Avlidna 1809
Svenska orgelbyggare under 1800-talet
Peter Strömblad

Peter Strömblad, född 31 oktober 1782 i Rogslösa socken, död 23 april 1819 i Göteborg, var en svensk orgelbyggare och organist i Göteborg. Son till orgelbyggaren och organisten Lars Strömblad, där han lärde sig grunderna i orgelbyggeri. Johan Nikolaus Söderling lärde sig troligtvis orgelbyggeri av Strömblad.

Biografi
Var organist i Majorna, Göteborg.

Familj
Sophia Magdalena, född 1791.
Carl Johan Ludvig Strömblad, född 12 mars 1816.
Petronella Sophia Strömblad, född 1818.

Orglar
Har varit verksam som reparatör till en del orgelverk.

Källor

Göteborgs Marieberg AI:3 (sid 70)
Göteborgs Marieberg AI:2 (sid 106, 108, 113)
Mantalslängder 1642–1820 Göteborgs och Bohus län 1669–1820 (O) 108 (1817) Sida: 300
Mantalslängder 1642–1820 Göteborgs och Bohus län 1669–1820 (O) 109 (1818) Sida: 297
Mantalslängder 1642–1820 Göteborgs och Bohus län 1669–1820 (O) 110 (1819) Sida: 352

Noter

Svenska orgelbyggare
Män
Födda 1782
Avlidna 1819
Svenska orgelbyggare under 1800-talet
Bleak House (TV-serie, 1985)

Bleak house är en brittisk dramaserie från 1985. Serien är baserad på Charles Dickens roman Bleak House från 1853. I huvudrollerna ses Diana Rigg som Lady Dedlock och Denholm Elliott som John Jarndyce.

Rollista i urval 

Suzanne Burden – Esther Summerson
Philip Franks – Richard Carstone
Denholm Elliott – John Jarndyce
Lucy Hornak – Ada Clare
T. P. McKenna – Harold Skimpole
Chris Pitt – Jo
Robin Bailey – Sir Leicester Dedlock
Diana Rigg – Lady Dedlock
Sylvia Coleridge – Miss Flite
Graham Crowden – Lord Chancellor
Peter Vaughan – Tulkinghorn
Bernard Hepton – Krook
Jonathan Moore – William Guppy
Frank Windsor – Gridley
Brian Deacon – Allan Woodcourt
Robert Urquhart – Laurence Boythorn
Sam Kelly – Mr. Snagsby
Dave King – Sergeant George
Pamela Merrick – Hortense
Ian Hogg – Kommissarie Bucket
Charlie Drake – Smallweed
Donald Sumpter – 'Nemo'
Gabrielle Daye – Mrs. Rouncewell
Harry Jones – Phil Squod
Colin Jeavons – Vholes
Cathy Murphy – hembiträde
Arthur Hewlett – Waggoner
Anne Reid – Mrs. Bagnet
Anthony Roye – Kenge
George Sewell – Ironmaster Rouncewell
Guy Standeven – Bagnet
Stella Tanner – Mrs. Chadband
Malcolm Terris – Pastor Chadband
Paul Venables – Wat Rouncewell
John Oliver – Felix Pardiggle
Bob Goody - Advokat
Cyril Appleton - Advokat nr. två

Externa länkar 

Brittiska TV-serier från 1980-talet
TV-seriestarter 1985
TV-serieavslutningar 1985
Brittiska dramaserier
Charles Dickens-filmatiseringar
Engelskspråkiga TV-serier
Alibek Aliev

Alibek Aliev, född 16 augusti 1996 i Machatjkala, är en svensk-rysk fotbollsspelare som spelar för FC Trollhättan.

Karriär
Aliev föddes i Ryssland och flyttade till Sverige vid fem års ålder. Han började spela fotboll i Bäckefors IF och spelade därefter i Vänersborgs FK. 2012 gick Aliev till IF Elfsborg.

I januari 2015 värvades Aliev av ryska CSKA Moskva, där han skrev på ett femårskontrakt. Den 28 augusti 2015 lånades Aliev ut till finländska FF Jaro. Aliev debuterade i Tipsligan den 29 augusti 2015 i en 1–0-förlust mot KTP, där han byttes in i den 60:e minuten mot Denis. I mars 2016 förlängdes utlåningen fram till 15 juli.

Den 25 juli 2016 lånades Aliev ut till GAIS. Den 21 augusti 2016 debuterade Aliev i Superettan i en 3–1-vinst över IFK Värnamo, där han byttes in i den 87:e minuten mot Dardan Rexhepi. I mars 2017 förlängdes utlåningen även över säsongen 2017. Efter säsongen 2017 återvände han till CSKA Moskva. 

Fredagen den 9 februari 2018 blev han klar för Superettanlaget Örgryte IS. Kontraktet skrev på fyra år. I augusti 2018 lånades Aliev ut till Dalkurd FF över resten av säsongen. Den 1 augusti 2019 värvades han av Varbergs BoIS. Efter säsongen 2020 lämnade Aliev klubben.

I februari 2021 värvades Aliev av FC Trollhättan, där han skrev på ett ettårskontrakt. I december 2021 förlängde Aliev sitt kontrakt med två år. I juni 2023 förlängde han sitt kontrakt fram över säsongen 2024.

Källor

Alibek Aliev på fotbolltransfers.com

Noter

Ryska fotbollsspelare
Svenska fotbollsspelare
Spelare i Vänersborgs FK
Fotbollsspelare i IF Elfsborg
Spelare i PFC CSKA Moskva
Spelare i FF Jaro
Fotbollsspelare i Gais
Spelare i Örgryte IS Fotboll
Spelare i Dalkurd FF
Spelare i Varbergs BoIS
Spelare i FC Trollhättan
Spelare i Tipsligan
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Spelare i Superettan
Spelare i Division 1 i fotboll för herrar
Födda 1996
Levande personer
Män
Personer från Machatjkala
Ryska idrottare under 2000-talet
Svenska idrottare under 2000-talet
Åshammar (olika betydelser)

Åshammar kan syfta på:

 Åshammar – en tätort i Sandvikens kommun
 Åshammar, Grums kommun – en småort i Grums kommun
 Åshammars IK – en idrottsförening i Åshammar, Sandvikens kommun
Johannes Vetter

Johannes Vetter, född 26 mars 1993, är en tysk friidrottare som blev världsmästare i spjutkastning vid världsmästerskapen i friidrott 2017.

Vetter deltog vid olympiska sommarspelen 2016. Vid olympiska sommarspelen 2020 i Tokyo slutade Vetter på 9:e plats i spjutkastning.

Referenser

Fotnoter 

Tyska friidrottare
Tyska spjutkastare
Världsmästare i spjutkastning
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2016 från Tyskland
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2016
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2020 från Tyskland
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2020
Födda 1993
Levande personer
Män
Tyska idrottare under 2000-talet
Rebirth (Angra)

Rebirth är det brasilianska heavy metal-bandet Angras fjärde studioalbum, utgivet november 2001 av skivbolaget Steamhammer.

Låtförteckning
"In Excelsis" (instrumental) (Kiko Loureiro) – 1:03
"Nova Era" (Felipe Andreoli, Edu Falaschi, Loureiro) – 4:52
"Millennium Sun" (Rafael Bittencourt, Lureiro) – 5:11
"Acid Rain" (Bittencourt) – 6:08
"Heroes of Sand" (Bittencourt, Falaschi) – 4:39
"Unholy Wars" (Bittencourt, Loureiro) – 8:14
Part I: "Imperial Crown"
Part II: "Forgiven Return"
"Rebirth" (Bittencourt, Loureiro) – 5:18
"Judgement Day" (Bittencourt, Loureiro, Falaschi, Aquiles Priester) – 5:40
"Running Alone" (Bittencourt) – 7:14
"Visions Prelude" (Bittencourt, Loureiro) – 4:32

Medverkande 
Musiker (Angra-medlemmar)
 Edu Falaschi – sång
 Kiko Loureiro – gitarr
 Rafael Bittencourt – gitarr
 Felipe Andreoli – basgitarr
 Aquiles Priester – trummor

Bidragande musiker
Roman Mekinulov – cello
Günter Werno – keyboard
Dennis Ward, Andre Kbelo, Zeca Loureiro, Rita Maria, Carolin Wols – kör
Mestre Dinho, Grupo Woyekê – röster (på "Unholy Wars")
Douglas "ShakerHand" Las Casas – percussion

Produktion
Dennis Ward – producent, ljudtekniker, ljudmix
Antonio D. Pirani – exekutiv producent
Andre Kbelo – assisterande ljudtekniker
Jürgen "Luski" Lusky – mastering
Marcelo Rossi – omslagsdesign, foto
Isabel de Amorim – omslagskonst

Referenser

Externa länkar 
Låttexter på DarkLyrics

Musikalbum 2001
T Virginis

T Virginisär en pulserande variabel av Mira Ceti-typ i stjärnbilden Jungfrun. 

Stjärnan varierar mellan magnitud +9 och 14,8 med en period av 339,47 dygn.

Se även 
 Variabla stjärnor

Referenser

Noter 

Stjärnbilden Jungfrun 
Miravariabler
HD-objekt