kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Frances Wachtmeister

Frances Aurore Wachtmeister af Johannishus, född 11 februari 1868 i Stockholm, död 14 oktober 1922 på Västeråkra, Nättraby socken, Blekinge län, var en svensk grevinna, skriftställare, målare och tecknare. 

Hon var dotter till överstelöjtnanten Richert Vogt von Koch och friherrinnan Agathe Henriette Wrede af Elimä och från 1891 gift med godsägaren Hugo Hansson Wachtmeister samt syster till Ebba von Koch, Helge von Koch, Halfred von Koch och Sigurd von Koch. Hon studerade i unga år målning för John Kindborg i Stockholm. Hon reste 1888 till Frankrike där hon studerade på Académie Colarossi i Paris, under sin andra till Paris studerade hon för Gustave Courtois och Pascal Dagnan-Bouveret. Hon medverkade i utställningar med Karlskrona konstförening. Hennes konst består av figurer, porträtt och landskapsskildringar från Stockholm och Blekinge utförda i olja, pastell eller i form av kolteckningar.

Källor 
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 532, Allhems Förlag, Malmö.

Noter

Svenska målare under 1900-talet
Svenska tecknare under 1900-talet
Svenska grevinnor
Konstnärer från Stockholm
Frances
Frances
Födda 1868
Avlidna 1922
Kvinnor
Stockholms universitets kårhus

Stockholms universitets kårhus (Kårhuset) är en byggnad på Holländargatan 32–34 i Vasastan i Stockholms innerstad. Huset byggdes mellan 1935 och 1937 för Stockholms högskolas studentkår, och är uppfört i funkisstil. Arkitekt var Paul Hedqvist.

Kårhuset var platsen för den uppmärksammade "kårhusockupationen" i maj 1968.

Lokalerna inrymde under åren 1976–1988 musikstället Glädjehuset.

Efter att studentkåren 1981 flyttat till Allhuset  i Frescatiområdet byggdes huset 1988–1989 om för den näraliggande Handelshögskolan. Det sattes in hissar och den stora samlingssalen fick en foajé, och arbetet leddes av Åke Ahlströms arkitektkontor.

Referenser

Externa länkar

Byggnader och anläggningar i Vasastan
Stockholms universitet
Handelshögskolan i Stockholm
Byggnader ritade av Paul Hedqvist
Salme Utsal

Salme Utsal, född 7 mars 1907 i Estland, död 25 november 1995, var en estländsk-kanadensisk målare.

Hon var dotter till Hans Martin Mickelsen och Helene Mikkelsen och gift med Karl Utsal. Hon utexaminerades från Statens slöjdskola i Tallinn 1929 och bedrev självstudier under resor till bland annat Frankrike, Belgien och Tyskland. I slutet av andra världskriget kom hon som flyktig till Sverige och var under en period verksam som konstnär i Sverige. Hon medverkade i utställningen Estnisk och lettisk konst som visades på Liljevalchs konsthall 1946. Hon utvandrade sedermera till Montreal där hon verkade som konstnär.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 530, Allhems Förlag, Malmö. 

Estländska konstnärer
Kanadensiska konstnärer
Födda 1907
Avlidna 1995
Kvinnor
Angela Utbult

Angela Utbult, folkbokförd Henrietta Angela Utbult van der Zee, född 30 juni 1940 på Hönö, Öckerö socken, Bohuslän, död den 27 december 2019 i Göteborg, var en svensk målare, grafiker och textilkonstnär.

Biografi 
Utbult studerade för Henri Goetz vid Académie Raspail i Paris och vid Slöjdföreningens skolas avdelning för dekorativ textil 1960–1962 samt vid Valands målarskola och genom självstudier under ett flertal resor till Frankrike, Italien och Polen. Hon tilldelades stipendium från bland annat Fredrika Bremer-förbundet 1961, H. Ax:son Johnsons stiftelse 1962 och Hantverksstiftelsen 1963. Hon har medverkat i bland annat Liljevalchs Stockholmssalonger, Älvsborgssalongen i Alingsås och Sveriges allmänna konstförenings utställning Akvarell-collage-pastell som visades i Stockholm. Hennes konst består av allegoriska bilder med varierande motiv. Utbult är representerad vid Moderna museet, Göteborgs konstmuseum, Malmö museum, Skissernas museum, Stockholms stad och Göteborgs kommun.

Familj 
Utbult var dotter till fiskaren John Albert Utbult och Klara Alexandra Johansson och var från 1966 gift med utrikeskorrespondenten Jouke van der Zee.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 528, Allhems Förlag, Malmö.

Hemsida 

 https://angelautbult.se/

Noter
 

Svenska konsthantverkare under 1900-talet
Födda 1940
Avlidna 2019
Kvinnor
Personer från Öckerö socken
Svenska textilkonstnärer under 1900-talet
Svenska målare under 1900-talet
Svenska grafiker under 1900-talet
Representerade vid Moderna museet
Representerade vid Göteborgs konstmuseum
Svenska textilkonstnärer under 2000-talet
Greta Utbult

Greta Linnéa Utbult, född 13 maj 1914 på Öckerö, Bohuslän, död där 10 september 2000, var en svensk målare och mosaikkonstnär. 

Hon var dotter till sjökaptenen Amandus Utbult och Ester Peterson och från 1940 gift med adjunkten Pehr-Erik Liljedahl. Utbult studerade konst för Hjalmar Eldh vid Slöjdföreningens skola i Göteborg 1933–1937 och vid Académie Colarossi i Paris 1938 samt för Nils Nilsson vid Valands målarskola 1939–1940. Separat ställde hon bland annat ut i Avesta, Ulricehamn, Falkenberg, Karlskrona, Helsingborg, Örnsköldsvik samt på Galerie S:t Paul i Stockholm. Tillsammans med G Nielsen ställde hon ut i Ulricehamn 1966 och tillsammans med Bertil Liljeblad och Stina Olausson på Lorensbergs konstsalong i Göteborg 1958 samt med Laila Prytz på Galleri Brinken i Stockholm. Hon ställde ut i Gelsenkirchen i Tyskland tillsammans med Olle Lisper och tillsammans med Lennart Lindberg ställde hon ut i Esbjerg Danmark. Hon medverkade i några av Borås och Sjuhäradsbygdens höstsalonger i Borås, Sveriges allmänna konstförenings vårsalonger på Liljevalchs konsthall samt Älvsborgssalongerna i Alingsås och Vänersborg. Bland hennes offentliga arbeten märks mosaikdekorationer för bland annat Ulricehamns stadshus, Skandinaviska banken i Örebro, Gislaveds församlingshem, Hagaskolan i Norrköping, Horsens lantbruksskola och Dandy fabrikerna i Vejle. Hennes konst består av figurer, stilleben, landskap utförda i olja eller akvarell samt mosaikarbeten.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 528, Allhems Förlag, Malmö. 

Svenska målare under 1900-talet
Födda 1914
Avlidna 2000
Kvinnor
Personer från Öckerö socken
Les Surprises de l'amour

Les Surprises de l'amour är en opéra-ballet i en prolog och två akter (entrées) med musik av Jean-Philippe Rameau och libretto av Pierre-Joseph Bernard.

Historia
Trots att kung Ludvig XV:s mätress, Madame de Pompadour, inte var någon stor anhängare av Rameau eller hans musik beställde hon likväl detta verk för sin privata teater och spelade själv två av rollerna (Urania och Venus). Verket annonserades ursprungligen som en ballet och det var först senare som den klassificerades som en opéra-ballet. I sin ursprungsform bestod verket av två entrées, La lyre enchantée och Adonis. Dessa föregicks av en prolog (Le retour d'Astrée), vilken liksom operan Naïs firade fredsfördraget i Aix-la-Chapelle. I denna form hade verket premiär den 27 november 1748 på slottet i Versailles.

När operan skulle ha sin premiär på Parisoperan den 31 maj 1757 strök Rameau prologen och reviderade om de två akterna, samt lade till en tredje entrée: Anacréon. Rameau hade komponerat en annan opera med samma titel 1754, Anacréon, med libretto av Louis de Cahusac, men med en helt annan handling. Den gemensamma beröringspunkten är att de båda handlar om den antike grekiske poeten Anakreon. Några veckor senare ersatte Rameau akten La lyre enchantée med sin enaktare Les Sybarites från 1753. I senare versioner kastades akternas ordning om ytterligare

 1748 års version
 Prolog : Le retour d'Astrée
 Första entrée : La lyre enchantée
 Andra entrée : Adonis

 1757 års version (1) och 1758 (1)
 Första entrée : L'enlèvement d'Adonis
 Andra entrée : La lyre enchantée
 Tredje entrée : Anacréon

 1757 års version (2)
 Första entrée : L'enlèvement d'Adonis
 Andra entrée : Les Sybarites
 Tredje entrée : Anacréon

 1758 års version (2)
 Första entrée : L'enlèvement d'Adonis
 Andra entrée : La lyre enchantée
 Tredje entrée : Les Sybarites

Källor

Operor av Jean-Philippe Rameau
Franskspråkiga operor
Allan Rune Pettersson

Allan Rune Pettersson, född 9 mars 1936 i Stockholm, död 15 augusti 2018 i Nacka församling, var en svensk radio- och TV-producent och författare av barnböcker. Han var producent vid barnavdelningen på Sveriges Radio 1960–1963 och arbetade därefter som frilans.

Bibliografi i urval
 Dr Jekyll & Mr Hyde (1961)
 Barnförbjudet (1968)
 Snagg, en sjöman med krut i (1968)
 Blåmärken (1969)
 Jätten Sju Trappor (1969)
 Morbror Adolf på månen (1970)
 Örat (1970)
 En skorsten på huvet (1972)
 Frankensteins faster (1978)
 Fyra lejon äter middag (1982)
 Kalle o Kamillo (1983)
 Frankensteins faster - igen! (1989)

Filmografi
 Tecknat direkt på filmen (1947) – manus och regi
 Två man saknas (1970) – manus
 Teta (1987) – förlaga

Källor

Födda 1936
Författare från Stockholm
Avlidna 2018
Producenter vid Sveriges Radio
Svenska författare av barn- och ungdomslitteratur
Svenska författare under 1900-talet
Svenska TV-producenter
Svenskspråkiga författare av barn- och ungdomslitteratur
Män
Jennie Wåhlin

Jennie Wåhlin, född 26 november 1997 i Älvsjö, är en svensk curlare. 
Hon var reserv i Lag Hasselborg när de vann guld i damturneringen vid olympiska vinterspelen 2018 i Pyeongchang i Sydkorea.

Referenser

Svenska curlare
Svenska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 2018
Tävlande i curling vid olympiska vinterspelen 2018
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2018 från Sverige
Svenska idrottare under 2000-talet
Födda 1997
Kvinnor
Levande personer
Mats Klintäng

Mats Anders Klintäng, född 7 december 1958, är en svensk officer i Armén.

Biografi
Klintäng började som karriär inom försvaret 1977 på Norrlands artilleriregemente (A 4) i Östersund, där han var i aktiv tjänst fram till 1989 då han gick chefskursen på Militärhögskolan. Klintäng gjorde sin aspiranttjänstgöring 1993 vid 2. fördelningsstaben i Östersund. Åren 1996–1998 tjänstgjorde Klintäng som utbildningsledare vid Norrlands dragonregemente (K 4). Åren 1998–2000 var han chef för artillerisektionen vid Armécentrum. År 2000 utnämndes han till överste, och åren 2000–2004 var han ställföreträdande regementschef för Artilleriregementet (A 9) i Kristinehamn. Åren 2004–2005 var han chef för Arméns tekniska skola. Åren 2005–2010 var han chef för Försvarsmaktens tekniska skola (FMTS). Åren 2010–2015 var han chef för Försvarsmaktens telenät- och markteleförband (FMTM). Åren 2015–2018 tjänstgjorde han på Högkvarteret. Den 1 januari 2018 tillträdde han rollen som ställföreträdande chef för Totalförsvarsavdelningen vid Ledningsstaben på Högkvarteret. Den 1 oktober 2018 fick han förlängt förodnande som ställföreträdande chef för Totalförsvarsavdelningen vid Högkvarteret, förordnande gäller tillsvidare, dock längst till den 31 december 2019. Efter 39 års tjänstgöring, så lämnade Klintäng i mars 2020 Försvarsmakten. Efter att Klintäng lämnade Försvarsmakten har han bland annat varit verksam som konsult samt beredskapshandläggare vid Länsstyrelsen i Hallands län.

Referenser

Noter

Födda 1958
Levande personer
Män
Svenska militärer under 1900-talet
Svenska militärer under 2000-talet
Överstar i svenska armén
Svenska regementschefer
Erik Lindegren (kusk)

Erik Roland Tobias Lindegren, född 14 november 1973 i Uppsala i Uppsala län, är en svensk travtränare och travkusk. Han är verksam vid Gävletravet i Gävle.

Lindegren har närmare 20 hästar i träning. Han har tränat hästar som Francais du Gull, Ochongo Face, Orakel Face och Bolt Boko. Den 24 maj 2014 under Elitloppshelgen kom hans Francais du Gull på andraplats i Sweden Cup.

Segrar i större lopp

Referenser

Noter

Externa länkar 

 Stall Lindegren: Officiell webbplats

Svenska travkuskar
Svenska travtränare
Män
Födda 1973
Levande personer
Idrottare från Uppsala
As (tidning)

As är en spansk daglig sporttidning med förmiddagsdistribution som ges ut av Grupo PRISA.

As grundades 1967 av Luis Montiel Balanzat och är den mest lästa sporttidningen i Madrid och den näst största sporttidningen i Spanien, såväl i upplaga som i försäljning och distribution.

Webbplatsen "as.com" upptar tredje plats räknat efter antalet besök i klassificeringen av nationella tidningar.

Historia 
Tidningen grundades 1967 under namnet av en tidigare utgivning Semanario Gráfico As som utgavs mellan 1932 och 1936. Familjeförlaget Montiel, som då leddes av Luis Montiel Balanzat, bestämde sig för att utnyttja den nya presslagen 1966 för att lansera en dagstidning med namnet, "Diario As", som konkurrerade direkt med  Marca på nationell nivå. Det första numret kom ut den 6 december 1967 tillägnad spelaren Manuel Santana och boxaren  "Sombrita". Luis González de Linares var tidningens första diektör. Under 1990-talet blev As den första tidningen med alla sidor i färgtryck och den näst mest sålda sporttidningen i Spanien.

Efter några år med förluster för sporttidningen, gav Montiel-koncernen 1993 ut flera publikationer, bland vilka återfanns As. Parallellt planerade PRISA Group att lansera en ny sporttidning, men försäljningen av As gjorde att företaget fick använda alla sina ansträngningar för köpet av tidningstiteln, som även Zeta Group var intresserad av. Slutligen sålde Vicente Montiel tidningen As till PRISA den 12 juli 1996. Det nya företaget skulle behålla samma besättning av arbetare som under Montiel, förutom i ledande befattningar som Julián García Candau skulle lämna ifrån sig för att ersättas av Alfredo Relaño. Å andra sidan blev Vicente Montiel styrelsens ordförande och bland tidningens signaturer började framträda journalister som också arbetade på El País, Cadena SER eller Canal+ España.

As är den mest lästa sporttidningen i Madrid och är den näst största sporttidningen i Spanien efter Marca - såväl i upplaga som i försäljning och distribution.

Externa länkar 
 Officiell webbplats (spanska)

Källor 

Spanska dagstidningar
Dagstidningar startade 1967
Francais du Gull

Francais du Gull, född 12 maj 2007 i Sverige, är en svensk varmblodig travhäst. Han tränas och körs av Erik Lindegren vid Gävletravet. Han är Lindegrens största stjärna och varit en av Gävletravets profilhästar under 2010-talet.

Francais du Gull började tävla våren 2010. Han tog sin första seger redan i debutloppet. Han sprang under sin tävlingskarriär in 4,1 miljoner kronor på 155 starter varav 15 segrar, 29 andraplatser och 17 tredjeplatser. Han tog karriärens största segrar i Unionsloppet (2012), Per Rakkestads Minneslopp (2012), Gulddivisionsförsök (mars 2014) och Färjestads Jubileumslopp (2014). Han har även kommit på andraplats i Sommartravets final (2012), Silverdivisionens final (aug 2012) och Sweden Cup (2014).

Referenser

Noter

Externa länkar 

Hästar födda 2007
Svenska varmblodiga travhästar
Pasłęk

Paslęk är en stad i Polen med  invånare. Staden ligger i Ermland-Masuriens vojvodskap.

Historia 
Staden var fram till 1945 en tysk stad i Ostpreussen och hette då Preußisch Holland. 

Konstnären Lotte Laserstein, död i Kalmar 1993, föddes 1898 i dåvarande Preußisch Holland.

Städer i Ermland-Masuriens vojvodskap
Axel Gustaf Wachtmeister

Axel Gustaf Wachtmeister af Björkö, född 12 juli 1688 på Tuna, Rystads socken, död 8 januari 1751 på Vindö, Östra Eds socken, Kalmar län, var en svensk friherre, överstelöjtnant och målare.

Han var son till generallöjtnanten Bleckert Wachtmeister och Barbara Christina Wolff och från 1730 gift med grevinnan Magdalena Sophia Wachtmeister af Johannishus. Wachtmeister fick överstelöjtnants avsked 1741. Under sin tid som krigsfånge i Kazan 1709–1722 bedrev han självstudier i målning och när han återkom till Sverige fick han ytterligare handledning av Johan Stålbom. Hans konst består huvudsakligen av porträtt med medlemmar från släkten Wachtmeister utförda i olja.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 532, Allhems Förlag, Malmö. 

Svenska militärer under 1700-talet
Svenska målare under 1700-talet
Födda 1688
Avlidna 1751
Män
Personer från Rystads socken
Erland Wadsten

Peter Erland Wadsten, född 30 mars 1769  i Fagerhults socken, Kalmar län, död 12 november 1823 i Högsby socken, Kalmar län, var en svensk målare.

Wadsten var son till målarmästaren Johan Henrik Wadsten och Helena Fagerholm och gift med Kajsa Greta Knutsson. Han var bror till Anna Maria Wadsten och Lovisa Wadsten samt sonson till Peter Erlandsson Wadsten. Första noteringen för arbeten av Wadsten daterar sig till 1792 då han tillsammans med sin farbror Carl Fredrik Wadsten signerar en takmålning på en bondgård i Sjökrok i Kristdala. Längre fram i tiden förekommer hans signatur flitigt på möbler, golvur och andra lösa föremål. Han målade föremålen med rokokoslingor, blomsterdekorer och ägarmonogram. Han var mycket produktiv och titulerades Häradsmålaren i sin hembygd. Wadsten är representerad vid Kalmar läns museum, Oskarshamns museum på Fredriksberg och Locknevi hembygdsgård.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 535-536, Allhems Förlag, Malmö.

Noter 

Svenska målare under 1800-talet
Födda 1769
Avlidna 1823
Män
Personer från Fagerhults socken
Peter Erlandsson Wadsten

Peter (Pär) Erlandsson Wadsten, född 1672 sannolikt i Solberga, Jönköpings län, död 5 juni 1752 i Eksjö, var en svensk målare och möjligen även tapettyckare.

Han var gift första gången 1703 med Catharina Månsdotter Stalin och andra gången med Maria Hagman och far till Anders Georg, Carl Fredrik och Johan Henrik Wadsten. Han utförde ett flertal kyrktaksmålningar där målningarna i Djursdala kyrka och Vimmerby gamla kyrka har blivit mest omtalade. Tillsammans med sin mor drev han ett tapettryckeri i Havrevik, Solberga socken och började på 1720-talet kalla sig Wadsten efter Vadstena som var släktens stamort. 1695 infann han sig till tinget i Eksjö efter att målaren Jörgen Bundi anmält honom för att utan skråanslutning utfört den invändiga dekoreringen i handelsmannen Måns Jönsson Katts hus (numera rivet men förvarat i nedmonterat skick). Domen löd att han tvingades avbryta sina arbeten för Katt och inte utföra något arbete som kunde bli Bundi till förfång i dennes lagliga gärning. Ett år senare återkom Wadsten till tinget i Eksjö med en anhållan om att på prov få utöva måleriyrket i Eksjö vilket bifölls. Han blev senare borgare i Eksjö 1697. Många av de profana målningar och tapetrester som påträffas i Eksjö från denna tid är målade av Wadsten och från moderns tapettryckeri.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 536, Allhems Förlag, Malmö. 

Svenska målare under 1700-talet
Födda 1672
Avlidna 1752
Män
Personer från Norra Solberga socken
Huset

Huset är en byggnad i Longyearbyen i Svalbard med restaurang och konferenslokaler, som uppfördes 1951 av ortens gruvföretag Store Norske Spitsbergen Kulkompani A/S. Det ritades av Jacob Hanssen.

Longyearbyen var vid denna tid ett gruvsamhälle, med en bostadsbebyggelse som var utspridd i flera olika separata områden, delvis till följd av önskemål att förlägga bostäder nära de olika gruvorna. Det fanns ingen sammanhållande kärna i samhället. Före andra världskriget hade det funnits en kyrka, men den nya Svalbards kyrka blev inte uppförd förrän 1958. Kyrkan låg inte vid någon av samhällets dåvarande bebyggelsekärnor Nybyen, Haugen, Skjæringa, Sverdrupbyen, Hotellneset och Sjösidan, utan hade en lokalisering för sig själv någorlunda centralt i området. Huset placerades i närheten av den nu raserade Sverdrupbyen.

Store Norske Spitsbergen Kulkompani lät uppföra ett hus med kafé- och andra samlingslokaler, vilket också fungerade som post och gudstjänstlokal. Det började byggas 1948 och invigdes 1951. I denna samlingspunkt för orten har över åren funnits bibliotek, skollokaler, biosal samt dans- och föreningslokal. Idag finns där restaurang och konferenslokaler.

Källor
Om huset på Husets webbplats
Longyearbyens historie: Derfor ble Huset byens nest viktigste møtepunkt – Hør Svalbard-veteran Hallvard Holm fortelle om Husets historie i Svalbardposten den 16 februari 2018

Byggnader och anläggningar i Svalbard
Longyearbyen
Restauranger i Norge
Cadillac Escalade

Cadillac Escalade ESV är en SUV som tillverkas av Cadillac. Modellen introducerades 1999 och är sedan 2015 inne i sin fjärde generation. Bilen delar plattform med Chevrolet Suburban och GMC Yukon XL.
 
ESV-varianten är längre än basmodellen och är 5697,22 mm (224,30 in) lång. Bilen drivs av en 6,2 liters v8-motor hämtad från Corvette. Modellen finns som både fyrhjulsdriven och tvåhjulsdriven, där båda  typerna av drivhjul har en stel bakaxel.

Källor 
www.cadillac.com

Escalade
Bakhjulsdrivna fordon
Fyrhjulsdrivna fordon
Quintus Fabius Pictor

Quintus Fabius Pictor, född omkring 254 f.Kr., död omkring 201 f.Kr., var en romersk historieskrivare.

Fabius Pictor deltog i kriget mot gallerna 225 f.Kr. och skickades efter slaget vid Cannæ (216 f.Kr.) för att rådfråga oraklet i Delfi. Han författade ett historiskt verk om Rom, ända från Æneas tid till och med andra puniska kriget (218–201 f.Kr.), eller åtminstone början av detsamma, och begagnade antagligen för detta arbete den fabiska ättens rikhaltiga familjekrönika. Verket är skrivet på grekiska, sannolikt eftersom det prosaiska språket i Rom på den tiden inte var tillräckligt utbildat för att kunna användas i historisk framställning. Man antar dock att även en latinsk bearbetning av hans historiska verk (ombesörjd av honom själv eller av en annan Fabius) har funnits. 

Som källor använde han översteprästernas annaler sedan ungefär år 400 f.Kr., och för den äldre tiden stödde han sig på konsulslistan och återgav legenden sådan som den formulerats under de tre shalvseklen.

Livius och Dionysios från Halikarnassos omtalar Fabius som en i det hela god sagesman, varemot Polybios om honom fällt ett mindre gynnsamt omdöme. Den äldre tiden är av Fabius mera översiktligt behandlad, den senare tiden och särskilt de händelser, i vilka han själv deltagit, är däremot utförligare skildrade.

Källor 

  

Romerska historiker under antiken
Romerska politiker
Personer under 200-talet f.Kr.
Födda 254 f.Kr.
Avlidna 201 f.Kr.
Män
Ugglan
Skjæringa

Skjæringa är en stadsdel i Longyearbyen i Svalbard, vilken ligger på bergssidan över Sjøområdet vid Adventfjorden, på andra sidan Longyearälven från stadens centrum. Namnet kommer från den "utskärning" som Arctic Coal Company och dess efterträdare Store Norske Spitsbergen Kulkompani A/S gjorde vid 1900-talets början längs fjällsidan för att plana ut och få plats för en kabelbana från gruvorna för utfraktning av kol från den ursprungliga hamnen. 

Skjæringa byggdes upp, efter erkännandet av Norges överhöghet över Svalbard, som den norska statens område i det som i övrigt var ett brukssamhälle tillhörande Store Norske Spitsbergen Kulkompani. Detta företag bedrev utvinning av kol i Longyearområdet och ägde mark och bostäder för bolagets personal. I Skæringa bodde och arbetade statliga lokala tjänstemän som Sysselmannen på Svalbard och bergmästaren. På Skæringa finns bland annat Sysselmannsgården från 1955 och Administrationsbyggnaden för Sysselmannen på Svalbard, som uppfördes 1995 efter det att en tidigare byggnad på samma plats brunnit ned. Där ligger också den nu nedlagda Linbanecentralen för tre av ortens gruvor samt Telenor Savlbard AS lokaler och huvudantennanläggning.

Byggnationen i Skjæringa började med Svalbard Radio, som 1930 flyttade från Green Harbour längre ut i Isfjorden till Longyearbyen. Svalbard radio förstördes av Tyskland under andra världskriget, men byggdes upp igen.

Fotogalleri

Källor
Hallvard Holm: Longyearbyens historie – Skjæringa på You Tube

Longyearbyen
1894 Haffner

1894 Haffner eller 1971 UH är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 26 oktober 1971 av den tjeckiske astronomen Luboš Kohoutek vid Bergedorf-observatoriet. Den har fått sitt namn efter den tyske astronomen Hans Haffner.

Asteroiden har en diameter på ungefär 10 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Koronis.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Koronis-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av L Kohouteck
Astronomiska upptäckter 1971
1895 Larink

1895 Larink eller 1971 UZ är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 26 oktober 1971 av den tjeckiske astronomen Luboš Kohoutek vid Bergedorf-observatoriet. Den har fått sitt namn efter den tyske astronomen Johannes Larink.

Asteroiden har en diameter på ungefär 19 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Themis.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Themis-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av L Kohouteck
Astronomiska upptäckter 1971