kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Koncentrationsförordningen

Koncentrationsförordningen, eller förordning (EG) nr 139/2004, är en europeisk förordning som reglerar företagskoncentrationer inom Europeiska unionen. Förordningen är en del av unionens konkurrensregler, som utgör en central del av den inre marknaden.

Koncentrationsförordningen är tillämplig för företagskoncentrationer av gemenskapsdimension, alltså fall som leder till att konkurrensen i flera medlemsstater kan komma att påverkas. Det definieras vanligtvis som att de koncentrerande företagens samlade omsättning per år uppgår till minst 5 miljarder euro eller, i vissa fall, 2,5 miljarder euro. I dessa fall måste företagskoncentrationen anmälas till Europeiska kommissionen. Normalt prövas företagskoncentrationer av de nationella konkurrensmyndigheterna. Företag kan dock begära att prövning av en enda instans – kommissionen – om de måste göra en anmälan i tre eller fler medlemsstater.

Förordningen antogs av Europeiska unionens råd den 20 januari 2004 och trädde i kraft den 1 maj 2004. Den ersatte då två tidigare förordningar från 1989 respektive 1997.

Se även 
 Europeiska unionens konkurrensregler
 Fusion
 Inre marknaden

Referenser

Noter 

Europeiska unionens förordningar
Europeiska unionens konkurrensregler
Missbruk av dominerande ställning

Missbruk av dominerande ställning innebär att ett eller flera företag utnyttjar sin dominerande ställning på den inre marknaden på ett sätt som är oförenligt med Europeiska unionens konkurrensregler. Sådant missbruk är förbjudet enligt artikel 102 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, i den mån det kan påverka handeln mellan unionens medlemsstater. Förbudet infördes genom Romfördraget, som trädde i kraft den 1 januari 1958, och utgör, tillsammans med förbudet mot konkurrensbegränsande samarbete, en central del av konkurrensreglerna för företag på den inre marknaden.

Ett företag har en dominerande ställning om det kan agera utan att ta någon eller endast begränsad hänsyn till sina konkurrenter, kunder och leverantörer. Ett företag vars marknadsandel uppgår till mer än 40 procent anses normalt ha en dominerande ställning. Det är inte i sig förbjudet att ha en dominerande ställning som företag, men denna ställning får inte missbrukas på ett sätt som strider mot unionens konkurrensregler, till exempel genom att missgynna konsumenterna.

Enligt fördraget om Europeiska unionens funktionssätt är bland annat följande att betrakta som missbruk av dominerande ställning:
 Att direkt eller indirekt påtvinga någon oskäliga inköps- eller försäljningspriser eller andra oskäliga affärsvillkor.
 Att begränsa produktion, marknader eller teknisk utveckling till nackdel för konsumenterna.
 Att tillämpa olika villkor för likvärdiga transaktioner med vissa handelspartner, varigenom dessa får en konkurrensnackdel.
 Att ställa som villkor för att ingå avtal att den andra parten åtar sig ytterligare förpliktelser som varken till sin natur eller enligt handelsbruk har något samband med föremålet för avtalet.

Europeiska unionens råd kan på förslag av Europeiska kommissionen och efter samråd med Europaparlamentet genom förordningar och direktiv fastställa ytterligare bestämmelser om tillämpningen av artikel 102 om missbruk av dominerande ställning.

Se även 
 Europeiska unionens konkurrensregler
 Inre marknaden
 Konkurrens
 Missbruk

Referenser 

Europeiska unionens konkurrensregler
Friedewald, Rheinland-Pfalz

Friedewald är en kommun och ort i Landkreis Altenkirchen i förbundslandet Rheinland-Pfalz i Tyskland.

Kommunen ingår i kommunalförbundet Verbandsgemeinde Daaden-Herdorf tillsammans med ytterligare nio kommuner.

Referenser 

Kommuner och städer i Landkreis Altenkirchen
Carl Holmberg (sjöofficer)

Carl Emil Holmberg, född 11 december 1873 i Jakobs församling, Stockholm, död 10 november 1967 i Skeppsholms församling, samma stad, var en svensk sjöofficer.

Carl Holmberg var son till handlaren Carl August Holmberg. Han blev underlöjtnant vid flottan 1894, kommendörkapten av andra graden 1917 och av första graden 1919, kommendör 1925 samt inträdde i reserven 1933. Holmberg tjänstgjorde vid lotsverket 1896 och genomgick Sjökrigsskolan 1900–1902. Åren 1908–1918 tjänstgjorde han vid Marinstabens organisationsavdelning, där han bland annat utarbetade ett nytt skolreglemente för flottan. Åren 1918–1920 var han avdelningschef för Marinstabens organisationsavdelning och 1927–1933 chef för underofficers- och sjömanskårerna i Karlskrona. Holmberg var fartygschef på pansarskeppet Dristigheten 1919 och på pansarskeppet Sverige 1920–1921 samt eskaderchef för Karlskronaeskadern 1928–1929. Han tillhörde marinens reglementssakkunniga 1925. Holmberg blev ledamot av Örlogsmannasällskapet 1907 och av Krigsvetenskapsakademien 1923. Han blev riddare av Vasaorden 1913 och av Svärdsorden 1915 samt kommendör av andra klassen av sistnämnda orden 1928 och kommendör av första klassen 1931. Holmberg är begravd på Galärvarvskyrkogården i Stockholm.

Källor 

 
 
 
 
 
 Holmberg, Carl Emil på SvenskaGravar.se

Noter 

Svenska sjöofficerare
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Ledamöter av Kungliga Örlogsmannasällskapet
Kommendörer av första klass av Svärdsorden
Riddare av Vasaorden
Svenska militärer under 1900-talet
Militärer från Stockholm
Gravsatta på Galärvarvskyrkogården
Födda 1873
Avlidna 1967
Män
Fermat–Catalans förmodan

Inom talteori är Fermat–Catalans förmodan en generalisering av Fermats stora sats och Catalans förmodan. Antagandet säger att ekvationen

 

endast har ändligt många lösningar (, , , , , ) med distinkta tripletter av värden (, , ) där , ,  är positiva relativt prima heltal och , ,  är positiva heltal som tillfredsställer

 .

Ojämlikheten mellan ,  och  är en nödvändig del av antagandet. Utan den skulle det finnas oändligt många lösningar.

Kända lösningar 

Sedan 2015 har följande lösningar hittats som tillfredsställer båda ekvationerna:

  (för )

Referenser

Externa länkar 

 Perfect Powers: Pillai’s works and their developments av M. Waldschmidt

Förmodanden inom talteori
Diofantiska ekvationer
Satser inom talteori
Gullfisk

Gullfisk var smeknamnet för spårvagnarna i serierna Typ B och Typ E i Oslo. Namnet kommer från den speciella strömlinjeformen med ett slags svans. Spårvagnarna byggdes i 46 exemplar av Strømmens Værksted i Skedsmo och på Skabo Jernbanevognfabrik i Oslo mellan 1937 och 1939. Typ B användes i stadstrafiken och på förortsbanorna till Kjelsås, Kolsås, Østensjø och på Ekebergsbanen, medan Typ E var renodlade stadsspårvagnar. Dessa spårvagnsmodeller var de första spårvagnarna i Oslo som hade karosser av aluminium  och var de första spårvagnarna i gatutrafik i Norge med boggier. Fram till 1964 var de också snabbare än andra spårvagnar och förortståg i Norge.

Gullfisken togs ur trafik 1985.

Bildgalleri

Bevarade vagnar 
 Prototyp 163 (Sporveismuseet)
 E1 166 (Sporveismuseet)
 E1 170 (Sporveismuseet)
 E1 183 (Bevarad som veteranspårvagn hos Oslo Sporveier)
 B1 185 (Bevarad som arbetsvagn 298 på Mannaminne i Nordingrå)
 B1 196 (Sporveismuseet)
 B1 198 (Bevarad av spårvägsbolaget i Kōchi i Japan - ombyggd till  mm spårvidd)
 B1 199 (Sporveismuseet)

Källor 
www.oslobilder.no

Noter

Externa länkar 
 

Oslospårvagnar
Spårvagnsmodeller
Carl Rudenschiöld (1795–1864)

Carl Rudenschiöld, född 3 april 1795 på Riseberga, död 2 april 1864 i Gudhems prästgård i Skaraborgs län, var en svensk greve, militär och godsägare.

Han var son till Thure Gabriel Rudenschöld och Christina Hedengren samt bror till Torsten Rudenschöld; från 1826 var han gift med Margareta Charlotta Christina Sofia Adlercreutz. Han blev fanjunkare vid Västgöta regemente 1814 och utnämndes där till fänrik 1815, han blev löjtnant i armén 1818. Han var kapten vid generalstaben 1825 för att 1828 återvända till Västgöta regemente där han fick avsked från sin krigstjänst 1830. Därutöver drev han under några år jordbruket på Gudhammar som han övertagit efter sin far. Samtidigt kom han från mitten av 1820-talet att arrendera Läckö kungsgård där familjen bodde och hans barn föddes.

Tryckta källor
Delvis från boken Hova-Älgarås Gränsbygd Norra Skaraborg, sidan 63–68, 1973, 
Skagern, Berättelser kring en sjö, Peter Eriksson, sidan 84–85, 

Svenska officerare
Svenska militärer under 1800-talet
Svenska godsägare under 1800-talet
Personer från Riseberga socken
Carl
Födda 1795
Avlidna 1864
Män
Thure Gabriel Rudenschöld den äldre

Thure Gabriel Rudenschöld, född 15 maj 1759 i Stockholm, död 20 april 1839 i Kristinehamn, var en svensk överstelöjtnant, godsägare och tecknare.

Han var son till Carl Rudén adlad Rudenschöld och Christina Sofia Bielke samt gift första gången från 1794 med Christina Hedengren och andra gången från 1810 med friherrinnan Charlotta Eleonora Fleetwood. Han var bror till Magdalena Charlotta Rudenschöld samt far till Carl, Thure och Torsten Rudenschöld. Han blev korpral vid Livregementet till häst 1767 och livdrabant 1774. Han utnämndes till fänrik vid Närkes och Värmlands regemente 1776 och förflyttades till Södermanlands regemente 1780 där han blev löjtnant 1781. Han återvände till Närkes och Värmlands regemente där han blev kapten 1784 och major 1791 samt överstelöjtnant 1796. Som soldat deltog han i det finska kriget 1788-1790. Han var från 1780 kammarherre hos prinsessan Sofia Albertina. Efter beviljat avsked från krigstjänsten 1805 övergick han till jordbruksnäringen och drev gårdarna Gudhammar och Kroppfjäll. Efter att Ture Gabriel blev änkling 1812 återkom Magdalena Rudenschöld till Sverige för att sköta sin brors hushåll och undervisa barnen på Kroppfjäll. Flera platser runt gården är fortfarande förknippade med henne. Bland annat Suckarnas allé, Tårarnas bäck och ett träd som naturen format till en lyra som hon lät stränga. På ett av fönstren på Kroppfjäll ristade hon 1823 med sin diamantring in texten O, den som låge under naturens vita bårtäcke. Vid sidan av sin militära tjänst var han verksam som tecknare och finns representerad vid bland annat Uppsala universitetsbibliotek.

Tryckta källor
Delvis från boken Hova-Älgarås Gränsbygd Norra Skaraborg, sid 63-68, 1973, 
Skagern, Berättelser kring en sjö, Peter Eriksson, sidan 84-85, 
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 551, Allhems Förlag, Malmö.

Noter

Svenska tecknare under 1800-talet
Män
Svenska militärer under 1700-talet
Födda 1759
Avlidna 1839
Konstnärer från Stockholm
Representerade vid Uppsala universitetsbibliotek
Militärer från Stockholm
Svenska godsägare under 1700-talet
Erik Holmberg (idrottsledare)

Erik Gustaf Holmberg, född 1 augusti 1892 i Näshulta socken, död 12 juni 1965 i Stockholm, var en svensk brandman och idrottsledare.

Erik Holmberg var son till trädgårdsmästaren Per Erik Holmberg. Han inträdde 1916 vid Stockholms stads brandkår, där han 1928–1944 var brandförman. Holmberg gjorde en omfattande insats som idrottsledare, särskilt inom brottningen, där han dessutom var en av Sveriges främsta mattdomare, samt i friidrott och orientering. 1924–1929 var han sekreterare och 1929–1934 vice ordförande i Svenska brottningsförbundet samt 1928–1933 ordförande i Stockholms brottningsdomarklubb. Han var 1918–1928 sekreterare, 1929–1930 ordförande och 1930–1938 vice ordförande i idrottssammanslutningen Stockholms yrkeskorporationer. 1943 invaldes Holmberg i Svenska gymnastik- och idrottsföreningarnas riksförbunds överstyrelse.

Källor

Noter 

Svenska idrottsledare under 1900-talet
Personer från Näshulta socken
Födda 1892
Avlidna 1965
Män
8116 Jeanperrin

8116 Jeanperrin eller 1996 HA15 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 17 april 1996 av den belgiske astronomen Eric W. Elst vid La Silla-observatoriet. Den är uppkallad efter den franske fysikern och nobelpristagaren, Jean Baptiste Perrin.

Asteroiden har en diameter på ungefär 5 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av EW Elst
Astronomiska upptäckter 1996
Kim Song-guk

Kim Song-guk, född 5 oktober 1985, är en nordkoreansk sportskytt.

Han blev olympisk bronsmedaljör i pistol vid sommarspelen 2016 i Rio de Janeiro.

Källor 

Nordkoreanska sportskyttar
Nordkoreanska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 2016
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2016 från Nordkorea
Tävlande i skytte vid olympiska sommarspelen 2016
Födda 1985
Levande personer
Män
Personer i Nordkorea under 2000-talet
Forst, Altenkirchen

Forst är en kommun och ort i Landkreis Altenkirchen i förbundslandet Rheinland-Pfalz i Tyskland.

Kommunen ingår i kommunalförbundet Verbandsgemeinde Hamm (Sieg) tillsammans med ytterligare 11 kommuner.

Referenser 

Kommuner och städer i Landkreis Altenkirchen
Strømmens Værksted

Strømmens Verksted var en norsk mekanisk verkstad och ett gjuteri.

Strømmens Verksted grundlades 1873 i Strømmen av ingenjören W. Ihlen och tillverkade i början järnvägsvagnar och lättare gjutgods, bland annat armatur. Företaget ägdes och styrdes länga ev familjen Ihlen. Mellan 1883 och 1908 styrdes företaget av den senare utrikesministern Nils Claus Ihlen. År 1922 övertog dennes söner Joakim och Alf Ihlen ledningen och företaget omorganiserades till ett aktiebolag. 

Under andra delen av 1920-talet började verkstaden bygga bussar. Den första var byggd i aluminium med självbärande kaross och var försedd med en Leyland-motor. Bussarna kallades "Strømmen-buss". Största kund var Oslo Sporveier. Dessa bussar byggde under andra världskriget om till trådbussar. 

Strømmen har tillverkat fleratlet av NSB:s järnvägsvagnar, tåg till NSB:s lokaltrafik samt de tidigare tunnelbanetågen till Oslo Sporveier.

År 1970 delades Strømmens Værksted i två självständiga företag: Strømmens Verksted A/S med vagnfabriken och Strømmen Stål A/S  med gjuteriet. Strømmen Stål lades ned på 1970-talet, varefter fastigheten köptes av Olav Thon och byggdes om till köpcentret Strømmen Storsenter.

1979 köptes Strømmens Verksted A/S  av Norsk Elektrisk & Brown Boveri (NEBB). Genom uppköp och sammanslagningar så tillhörde sedan Strømmens Verksted  1988–1995 Elektrisk Bureau-koncernen, sedermera ABB, 1996−2001 Adtranz och från 2001 Bombardier Transportation. 2011 upphörde driften vid Strømmens Verksted.

Källor 
 Om Strømmens Værksted på Norsk Teknisk Museums webbplats
 Om Strømmens Værksted på Sporveismuseets webbplats

Noter 

Norska fordonstillverkare
Lillestrøms kommun
Företag bildade 1873
Hamm (Sieg)

är en kommun och ort i Landkreis Altenkirchen i förbundslandet Rheinland-Pfalz i Tyskland.

Kommunen ingår i kommunalförbundet Verbandsgemeinde Hamm (Sieg) tillsammans med ytterligare 11 kommuner.

Referenser 

Kommuner och städer i Landkreis Altenkirchen
8117 Yuanlongping

8117 Yuanlongping eller 1996 SD1 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 18 september 1996 av Beijing Schmidt CCD Asteroid Program vid Xinglong-observatoriet. Den är uppkallad efter agronomen Yuan Longping.

Asteroiden har en diameter på ungefär 10 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Eos.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Eos-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av SCAP
Astronomiska upptäckter 1996
1996 WG3

1996 WG3 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 26 november 1996 av Beijing Schmidt CCD Asteroid Program vid Xinglong-observatoriet.

Asteroiden har en diameter på ungefär 7 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Eunomia.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Eunomia-asteroider
Ej namngivna småplaneter
Astronomiska upptäckter av SCAP
Astronomiska upptäckter 1996
Peder Hård (1588–1649)

Peder Hård, (Peder Hård af Segerstad), född 1588 på Hjällö, Hova socken, Skaraborgs län, död 2 juli 1649 på Munkeberg, Grevbäcks socken, Skaraborgs län, var en svensk militär, kammarherre och godsägare. Han gick under sin livstid under namnet Rika Tivedsgubben.

Han var son till Erik Hård och Elin Posse samt gift första gången 1616 med Christina Ulfsparre (dotter till riksrådet och ståthållaren Hans Eriksson Ulfsparre) och andra gången från 1619 med Christina Lillie af Aspenäs. Han var far till generallöjtnanten Johan Hård (1617-1691) och ryttmästaren Göran Hård (1621-1672). Han var från 1607 i tjänst hos hertig Johan och vistades 1610–1613 i Tyskland och Böhmen. Han blev hovjunkare 1613 och var från samma år fänrik under ryttmästaren Lars Tykesson. Från 1622 var han kammarherre hos konung Gustaf II Adolf. Som godsägare drev han gårdarna Hjällö, Hårdaholm samt Gudhammar och  Wahlaholm båda i Hova socken och Munkebergs säteri i Grevbäcks socken.

Tryckta källor
Delvis från boken Hova-Älgarås Gränsbygd Norra Skaraborg, sid 63-68, 1973, 

Svenska militärer under 1600-talet
Födda 1588
Avlidna 1649
Män
Svenska godsägare under 1600-talet
Göran Hård

Göran Hård (Göran Hård af Segerstad), född 31 januari 1621 på Gudhammar i Hova socken, död 9 juli 1672, var en svensk ryttmästarre och godsägare.

Han var son till Peder Hård och Christina Lillie af Aspenäs samt från 1650 gift med sin syssling Brita Maria Hård af Segerstad och far till generalmajoren Per Hård (1653-1729). Som godsägare drev han gårdarna Sännås i Villstads socken samt Gudhammar och Wahlaholm i Hova socken

Tryckta källor
Delvis från boken Hova-Älgarås Gränsbygd Norra Skaraborg, sid 63-68, 1973, 

Svenska militärer under 1600-talet
Födda 1621
Avlidna 1672
Män
Svenska godsägare under 1600-talet
Personer från Hova socken
Lina Arvidsson

Lina Arvidsson kan syfta på:
 Lina Arvidsson (författare född 1979)
 Lina Arvidsson (författare född 1981)
Fernanda Da Silva

Fernanda Caroline da Silva, född 2 november 1993 i Brasilien, är en brasiliansk fotbollsspelare. Hon har tidigare spelat för Assi IF, Piteå IF och Vittsjö GIK.

Karriär
Mellan 2009 och 2011 spelade da Silva för Saad, Palmeiras och Centro Olímpico i hemlandet Brasilien. Därefter spelade da Silva mellan 2012 och 2018 för Assi IF i Elitettan, där hon gjorde 103 mål på 161 matcher. 2018 blev hon ”Årets bästa mittfältare” i Elitettan, en utmärkelse som gjordes av Mittmedia.

I december 2018 värvades da Silva av Piteå IF. I januari 2021 värvades da Silva av Vittsjö GIK, där hon skrev på ett 1+1-årskontrakt. da Silva gjorde sju mål och fyra assist på 21 matcher i Damallsvenskan 2021. Efter säsongen 2021 lämnade hon klubben och återvände till Brasilien.

Referenser

Noter

Brasilianska fotbollsspelare
Fotbollsspelare i Piteå IF Dam
Fotbollsspelare i Vittsjö GIK
Spelare i Damallsvenskan
Födda 1993
Levande personer
Kvinnor
Spelare i Sociedade Esportiva Palmeiras
1997 TP25

1997 TP25 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 12 oktober 1997 av Beijing Schmidt CCD Asteroid Program vid Xinglong-observatoriet.

Asteroiden har en diameter på ungefär 5 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Ej namngivna småplaneter
Astronomiska upptäckter av SCAP
Astronomiska upptäckter 1997
8125 Tyndareus

8125 Tyndareus eller 5493 T-2 är en trojansk asteroid i Jupiters lagrangepunkt L4. Den upptäcktes 30 september 1973 av den nederländsk-amerikanske astronomen Tom Gehrels och det nederländska astronomparet  och  vid Palomar-observatoriet. Den är uppkallad efter Tyndareos i den grekiska mytologin.

Asteroiden har en diameter på ungefär 27 kilometer.

Referenser 

Jupiters trojaner, grekiska lägret
Småplaneter namngivna efter mytologiska figurer
Astronomiska upptäckter av Palomar–Leiden survey
Astronomiska upptäckter av T Gehrels
Astronomiska upptäckter av I van Houten-Groeneveld
Astronomiska upptäckter av CJ van Houten
Astronomiska upptäckter 1973
Otto Holmberg

Otto Holmberg, född 1 september 1876 i Brännkyrka församling, död 2 januari 1934 i Stockholm, var en svensk kemist.

Otto Holmberg var son till godsägaren Sven Gustaf Holmberg. Efter mogenhetsexamen i Stockholm 1895 studerade han vid Uppsala universitet där han blev filosofie kandidat 1898, filosofie licentiat 1904 och filosofie doktor 1906 samt var docent i kemi 1906–1917. Holmberg var amanuens vid institutionen för allmän och analytisk kemi 1904–1909, lärare i allmän kemi i medicinska fakulteten 1911–1915 och därutöver kontrollant vid denaturering av brännvin i Uppsala 1908–1915. 1915 tillträdde han som amanuens i tjänst hos Kontrollstyrelsen och befordrades där till extra laborator 1918 och till laborator 1921. Holmberg vetenskapliga forskning ägnades främst åt de sällsynta jordarternas kemi. I sina arbeten, som flera gånger belönades av Vetenskapsakademien, påvisade han bland annat nya metoder för separering av sällsynta jordarter. Bland hans arbeten märks Om framställning af ren neodymoxid (1906) och Bidrag till kännedomen om holmium (1911).

Källor 
 

Svenska kemister under 1900-talet
Personer från Brännkyrka socken
Födda 1876
Avlidna 1934
Män
Hans Segers

Johannes "Hans" Segers, född 30 oktober 1961 i Eindhoven, är en nederländsk före detta fotbollsspelare (målvakt) och numera målvaktstränare.

Han inledde sin karriär i PSV Eindhoven innan han värvades till engelska Nottingham Forest 1984 av Brian Clough. Han hade dock svårt att etablera sig som lagets förstemålvakt och 1988, efter att ha tillbringat flera säsonger som utlånad till andra klubbar, skrev han på för Wimbledon där han stannade fram till 1996 och spelade över 260 matcher för klubben. Efter att ha lämnat Wimbledon gick flytten vidare till Wolverhampton och Tottenham Hotspur där han dock enbart spelade enstaka matcher. Han avslutade karriären 2001.

Efter att ha avslutat spelarkarriären har han varit verksam som målvaktstränare för bland annat Tottenham Hotspur, Fulham och Australiens herrlandslag.

Referenser 

Män
Födda 1961
Levande personer
Nederländska fotbollsspelare
Nederländska fotbollsmålvakter
Nederländska idrottare under 1900-talet
Spelare i PSV Eindhoven
Spelare i Nottingham Forest FC
Spelare i Stoke City FC
Spelare i Sheffield United FC
Spelare i Dunfermline Athletic FC
Spelare i Wimbledon FC
Spelare i Wolverhampton Wanderers FC
Spelare i Woking FC
Spelare i Tottenham Hotspur FC
Spelare i English Football League
Spelare i Scottish Football League
Spelare i Premier League
Spelare i Eredivisie
Personer från Eindhoven
Magnus Gabriel Hård

Magnus Gabriel Hård (Magnus Gabriel Hård af Segerstad), född 1689, död 1744 på Gudhammar i Hova socken, var en svensk löjtnant och godsägare. 

Han var son till generalmajoren Per Hård och Birgitta Lilliehök. Magnus Gabriel förblev ogift. Han valde som sin far att försöka sig på en militär karriär och utsågs till fänrik vid livgardet 1709 och löjtnant 1710, efter viss vantrivsel valde han att begära avsked 1713 för att arbeta vid släktens gårdar. Från 1729 var han ägare till Gudhammar, Kroppfjäll och Wahlaholm och titulerades kapten av personalen vid egendomen.

Källor
Hova-Älgarås Gränsbygd Norra Skaraborg, sid 63, 1973, 

Svenska militärer under 1700-talet
Födda 1689
Avlidna 1744
Män
Svenska godsägare under 1700-talet
Olle Cervin

Olle Cervin, född 1943, är en svensk kyrkomusiker.

Cervin har varit verksam i Kumla församling, Höganäs församling och Malmö S:t Petri församling.

Psalmer
Som ett naket frö i handen, psalmen skrevs 1979 med text av Per Söderberg.

Källor

Noter 

Svenska kyrkomusiker
Svenska musiker under 1900-talet
Födda 1943
Levande personer
Män
Musiker från Kristianstad
8241 Agrius

8241 Agrius eller 1973 SE1 är en trojansk asteroid i Jupiters lagrangepunkt L4. Den upptäcktes 19 september 1973 av den nederländsk-amerikanske astronomen Tom Gehrels och det nederländska astronomparet  och  vid Palomar-observatoriet. Den är uppkallad efter Argius i den grekiska mytologin.

Asteroiden har en diameter på ungefär 27 kilometer.

Referenser 

Jupiters trojaner, grekiska lägret
Småplaneter namngivna efter mytologiska figurer
Astronomiska upptäckter av Palomar–Leiden survey
Astronomiska upptäckter av T Gehrels
Astronomiska upptäckter av I van Houten-Groeneveld
Astronomiska upptäckter av CJ van Houten
Astronomiska upptäckter 1973
8317 Eurysaces

8317 Eurysaces eller 4523 P-L är en trojansk asteroid i Jupiters lagrangepunkt L4. Den upptäcktes 24 september 1960 av den nederländsk-amerikanske astronomen Tom Gehrels och det nederländska astronomparet  och  vid Palomar-observatoriet. Den är uppkallad efter Eurysaces i den grekiska mytologin.

Asteroiden har en diameter på ungefär 26 kilometer.

Referenser 

Jupiters trojaner, grekiska lägret
Småplaneter namngivna efter mytologiska figurer
Astronomiska upptäckter av Palomar–Leiden survey
Astronomiska upptäckter av T Gehrels
Astronomiska upptäckter av I van Houten-Groeneveld
Astronomiska upptäckter av CJ van Houten
Astronomiska upptäckter 1960