kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Katharina Behrend

Katharina Eleonore Behrend, född 22 juli 1888 i Leipzig, död 15 november 1973 i Haag, var en tysk-nederländsk fotograf, känd för bilder från ett stort antal skilda genrer.

Biografi 
Hon föddes i Leipzig som dotter till kemiprofessorn Robert Behrend, men familjen flyttade senare till Hannover. 

Hon förde noggranna anteckningar kring de fotografier hon tog från år 1904 med sin fars 9 x 12 cm kamera, med uppgifter om exponeringstid, bländare, plats och namnen på de personer som finns på bilden.

Katharina Behrends verk finns numera arkiverat på Nederlands Fotomuseum i Rotterdam. Bilderna från 1904 till 1913 täcker den tid då familjen bodde i Hannover medan de från 1913 till 1929 skildrar hennes liv i Nederländerna, sedan hon 1913 hade gift sig med Arie Haentjens, direktör för ett företag som tillverkade ångmaskiner i Leiden. Åren 1916 och 1921 föddes deras två döttrar.

År 1930, då hon började använda en Zeiss Ikon Ikonta, upphörde hon att föra detaljerade anteckningar om varje bild.

Omkring 900 negativ av hennes fotografier finns på museet. Vid sidan av fotografier av hennes familj och vänner, finns bilder från Algeriet (1905–1906), bland annat från tempelruinerna vid Timgad, och från hennes mans fabrik (1913–1915). Hon var en engagerad förespråkare för den tyska rörelsen för freikörperkultur och det finns flera fotografier av henne själv och hennes vänner nakna (1910–1911), vilket då var ovanligt..

Referenser

Litteratur
Carla van der Stap: Katharina Eleonore Behrend. I: Geschiedenis van de Nederlandse Fotografie in monografieen en thema-artikelen. Amsterdam 1991.
Val Willimas: Woman Photographers. The Other Observers, 1900 to the Present. Virago Press, London 1986.

Externa länkar
Examples of Katharina Behrend's work from the Nederlands Fotomuseum
Fotolexicon, Katharina Behrend, 1991
Nederlands Fotomuseum

Nederländska fotografer
Tyska fotografer under 1900-talet
Födda 1888
Avlidna 1973
Kvinnor
Aktivister för naturism
Personer från Leipzig
Lillkyro kyrka

Lillkyro kyrka ligger i Lillkyro i Vasa stad, Österbotten. Kyrkan stod färdig 1803, har en byggnadsyta på ca 1000 kvadratmeter och cirka 900 sittplatser. Den används av Vasa svenska församling och Lillkyro församling.

Klockstapeln 

Klockstapeln byggdes 1767, medan den gamla kyrkan fortfarande stod kvar. Klockstapeln stod förr på den plats där hjältegravarna finns idag, men därifrån flyttades den till sin nuvarande plats 1804, efter att den nya kyrkan byggts. Det är inte känt vem som ritade eller byggde den.

Att den nya kyrkan inte förseddes med något torn berodde inte enbart på att det blev billigare så utan även på att klockstapeln var i gott skick. Klockstapeln är 18 meter hög. Klockorna som förstördes under stora ofreden ersattes med nya år 1724 (340 kg) och år 1731 (510 kg).

Uukonki (utgången) 
Vid kyrkan finns också en sällsynt portbyggnad, uukanki el. uukonki (utgång). Man vet inte när denna byggnad uppfördes, men brädfodringen på innerväggarna visar att brädorna har tagits från den gamla kyrkan. På brädorna syns ännu spår av gamla väggmålningar som sannolikt målats på 1600-talet av kyrkomålaren Antti Yrjönpoika från Laihela. Som historisk byggnad hörande till kyrkogården är uukanki värdefull, fastän den numera inte har någon praktisk betydelse.

Gamla begravningskapellet 
Mittemot kyrkans huvudentré finns det gamla begravningskapellet, i vars källare man förvarade dem som dog på vintern innan en gemensam begravning av dem ordnades på våren då tjälen gått ur jorden. Det gamla kapellet byggdes 1835.

Efter att det nya kapellet och vintergraven tagits i bruk började den gamla ”trägravbyggnaden” användas som lager för ved o.dyl. Det reparerades grundligt 1976, men man behöll dess exteriör. Inomhus byggdes ett utrymme försett med kylanläggning för förvaring av avlidna.

Hjältestatyn 

Hjältestatyn har skapats av konstnär Ilmari Wirkkala och tillverkats av Oy Kranit i Helsingfors. Statyn är gjord av rödaktig granit från Hangö och föreställer en knäböjd frihetsvakt med svärd och med Finlands vapensköld vid sin sida. Statyn avtäcktes 1922.

Referenser

Noter

Källor 
 Lillkyro kyrka på Vasa svenska församlings hemsida. Läst 4 oktober 2018.

Kyrkobyggnader invigda 1803
Kyrkobyggnader i Borgå stift
Kyrkobyggnader i Lappo stift
Kyrkobyggnader i Vasa
1803 i Finland
Stefan Linderoth

Karl Thomas Stefan Linderoth, född 6 februari 1955, död 17 februari 2002 i Haga församling i Göteborg, var en svensk konstnär, gallerist och tidskriftsmakare verksam främst i Göteborg.

Biografi 
Linderoth växte upp i Kristinehamn som mellanbror i en brödraskara på tre. Båda hans föräldrar var journalister. I mitten av 1970-talet åkte han till Paris där han tog lektioner på konstskolan Beaux Arts. Efter en period i Sverige gav han sig ut på en resa runt i Sydamerika i slutet av 1970-talet. I början av 1980-talet var han redaktör för kulturtidskriften Kannibal.

Linderoth studerade även sociologi vid Göteborgs universitet och i sin konst arbetade han ständigt med olika sociala projekt och dialog. Han öppnade sitt hem i projektet Hemma hos vilket var ett konstgalleri i familjens lägenhet i Göteborg där han bjöd in en mängd konstnärer att ställa ut.

Projekt Hemma hos, ibland även kallat Hemma Hos Linderoth/Fornander, var en del av en utställningstrilogi som bestod av Redan gjort (1993–1994), Hemma hos (1994–1995) och Borta bra (1995). I den senare delen flyttade Linderoth in på Galleri för aktuell konst i Göteborg och levde där 24 timmar om dygnet. År 1995 gjorde han utställningen Knytkalas på Amerikahuset i Göteborg, där publiken fick medverka genom att knyta fast en personlig tillhörighet på tvättlinor i lokalen, som ett foto, en text, ett föremål och liknande.

I mitten av 1990-talet fick Linderoth besked att han hade cancer vilket också kom att märkas i hans konst. På en utställning på Göteborgs konstmuseum 1997 presenterade han 300 sparade matinköpslistor tillsammans med sina egna sjukdomsjournaler. 

Stefan Linderoth dog i cancer år 2002, 47 år gammal. Han är begravd på Västra kyrkogården i Göteborg.

Källor 
 Ernst Billgren (2002-04-18) Dödsruna: Konsten som dialog, läst 2018-10-04 
 Linderoth, Karl Thomas Stefan på SvenskaGravar.se

Svenska gallerister
Svenska konstnärer under 1900-talet
Svenska redaktörer
Gravsatta på Västra kyrkogården i Göteborg
Födda 1955
Avlidna 2002
Män
Rågsveds naturreservat

Rågsveds naturreservat ligger i stadsdelen Rågsved i Stockholms kommun. Naturreservatet invigdes i september 2018.

Beskrivning
I maj 2018 fattade Stockholms kommunfullmäktige beslut om att inrätta ett nytt naturreservat i stadsdelen Rågsved, på gränsen till Huddinge kommun. Naturreservatet är 94 hektar stort varav 13 hektar är vatten. Innan reservatet bildades kallades området för Rågsveds friområde. Anledningen till att man beslutade att bilda naturreservatet var att ge friområdet ett starkare skydd. Området omfattar bland annat Kräppladikets och Magelungsdikets dalgångar samt en liten del av nordvästra sjön Magelungen. Kostnaden för att inrätta det nya naturreservatet beräknas till 54,9 miljoner kronor. Det finns planer på att i en framtid utvidga Rågsveds naturreservat söderut att omfatta även skogs- och bergsområdet Kynäsberget som ligger i Huddinge kommun.

Bilder

Referenser

Noter

Externa länkar 

 Reservatsskylt för Rågsveds naturreservat
 Rågsveds naturreservat - Stockholms stads officiella webbplats

Rågsved
Naturreservat i Stockholms kommun
Naturskyddsområden bildade 2018
Azure

Azure kan syfta på:

 Azure (tidskrift) – en kanadensisk arkitekturtidskrift
 Azure (musikgrupp) – en svensk musikgrupp
 Azure River – en flod i Kanada
 Microsoft Azure – en molnplattform från Microsoft

Se även
 Azure Lake – flera sjöar
 Azure Mountain  – flera berg
Sundom kyrka

Sundom kyrka ligger i Sundom, som sedan 1972 hör till Vasa stad i Österbotten. Kyrkan är ritad av Oskar Berg och uppförd i trä 1929. Kyrkan restaurerades invändigt 2004 och fasaderna 2011. Kyrksalen har 240 sittplatser. 

Kyrkan används av Sundom kapellförsamling inom Vasa svenska församling och av Vasa finska församling.

Inventarier 
Kyrkan har en Allen Chancel CF-4 digitalorgel och piano samt ljudåtergivningssystem med mixer och induktionsslinga. Längst bak i kyrkan finns en plats för barn med mjuka mattor, sittdynor och möbler i barnstorlek såsom stolar, bord och ett skåp som fungerar som altare. Där finns leksaker, böcker och målartillbehör.

I Sundom kyrka finns ett dopträd, i vilket hängs ett löv för varje barn som döps i Sundom kapellförsamling.

Källor 
 Sundom kyrka på Vasa svenska församlings hemsida. Läst den 4 oktober 2018.

Kyrkobyggnader invigda 1929
Kyrkobyggnader i Borgå stift
Kyrkobyggnader i Vasa
Sundom, Finland
1929 i Finland
Träkyrkobyggnader i Finland
Craig, Alaska

Craig (tlingit: Sháan Séet) är en ort (city) i Prince of Wales-Hyder Census Area i delstaten Alaska i USA. Orten hade 1 201 invånare, på en yta av 24,67 km² (2010).

Referenser

Externa länkar 

 Officiell webbplats

Orter i Alaska
Orter grundade 1907
Hooper Bay

Hooper Bay är en ort (city) i Kusilvak Census Area i delstaten Alaska i USA. Orten hade 1 093 invånare, på en yta av 22,13 km² (2010).

Referenser

Externa länkar 

Orter i Alaska
Akutan

Akutan (aleutiska: Achan-ingiiga) är en ort (city) i Aleutians East Borough i delstaten Alaska i USA. Orten hade 1 589 invånare, på en yta av 383,07 km² (2020).

Referenser

Externa länkar 

Orter i Alaska
Orter grundade 1878
Gerlegården

Gerlegården, uppförd 1783, är den äldsta bevarade byggnaden i Kungshamn. Av de över 500 trankokerier som fanns i Bohuslän runt sekelskiftet 1800 är Gerlegården ett av få kvarvarande. Här fanns också sillsalteri och tunnbinderi samt hamn med egna fartyg för export av produktionen till olika hamnar runt om i Europa. Till fiskarnas och trankokarnas fromma startades senare också ett brännvinsbränneri med tillhörande krog. 

Johan Hans Mikael Gerle (1709–1781) kom från Tyskland och slog sig ner i Visby, där han verkade som sadelmakare. Hans söner Hindrik Georg Gerle (född 1747) och Michael Peter Gerle (född 1751) kom till Bohuslän och etablerade sig i Uddevalla och Gravarne, varigenom Gerlegården byggdes. Gerlegården förblev i släktens ägo till 1890 då Alma Gerle och hennes make Tancred Lundin sålde den till Per Larsson. Denne fortsatte sillsalteriverksamheten fram till 1896 då Gerlegården övertogs av Kungshamns församling. Östra magasinet användes som garage för församlingens likvagn. Mangårdsbyggnaden disponerades av Skandinaviska Granit som även hade mellanlagring och utlastning av gatsten i anslutning till Gerlegården. 1949 till 2008 ägdes Gerlegården av  respektive Gravarne municipalsamhälle, Södra Sotenäs kommun och Sotenäs kommun. 2008 sålde Sotenäs kommun Gerlegården till Kungshamns hembygdsförening. Byggnaderna hade under åren farit mycket illa på grund av bristande underhåll. Hembygdsföreningen har lagt ner stora ekonomiska och ideella resurser, med stora donationer från institutioner och privatpersoner, för att återskapa den ursprungliga karaktären. Byggnaderna är i dag i mycket gott skick och används för uthyrning och föreningens egen verksamhet.

Referenser

Externa länkar 
 Kungshamns hembygdsförening

Kungshamn
Byggnader och anläggningar i Sotenäs kommun
Hästupproret

Hästupproret är benämning på oroligheter som  ägde rum i Nivala i norra Österbotten sommaren 1932. 

Bönderna i norra Österbotten hade blivit uppbragta över tätt återkommande exekutiva auktioner, vilka berodde på skuldsättning som uppkommit under de goda tiderna på 1920-talet, och över åtgärder som de uppfattade som godtycke bland tjänstemännen, särskilt bland dem som förrättade bland annat utmätningar. De anslöt sig mangrant till den så kallade kristidsrörelsen i början av 1931. 

Sommaren 1932 ledde en separat räcka händelser i Nivala till en svår konflikt mellan de lokala myndigheterna och befolkningen. En äldre man, Sigfrid Ruuttunen, hade av veterinären uppmanats att avliva ett sto som på grund av de ogynnsamma väderleksförhållandena hade lidit brist på foder och föreföll kraftlöst. Beslutet om avlivning var uppenbarligen fattat på alltför lösa grunder. Sedan Ruuttunen vägrat, dömdes han på tinget i Haapajärvi till 40 dagsböter, som han beslöt att sitta av i länsfängelset i Uleåborg. 

Då Ruuttunen den 11 juni 1932 med poliseskort skulle bege sig till Uleåborg bortrövades han på Nivala station av en folkhop på omkring 300 personer, varefter den impopuläre länsmannen inkallade förstärkningar, först ett poliskommando på 50 man, sedan ett kompani militär under befäl av den hårdföre Nikke Pärmi. Dessa styrkor arresterade den 14 juni 234 personer, som utsattes för en tämligen brutal behandling. Tjugosju "upprorsledare" blev, sedan målet genomgått alla instanser, dömda till frihetsstraff varierande från två års tukthus till 20 dagars fängelse. Sjutton av domarna var villkorliga. Republikens president Pehr Evind Svinhufvud utfärdade den 22 december 1933 amnesti för de dömda.

Källor

Finland under 1900-talet
Nivala
Lista över matchresultat i Elitserien i ishockey 2009/2010


Lista över matchresultat i grundserien av Elitserien i ishockey 2009/2010. Ligan inleddes den 24 september 2009 och avslutades 13 mars 2010.

Matcher

Referenser

Sport i Sverige 2009
Sport i Sverige 2010
Ishockeysäsongen 2009/2010
2009/2010
Magnus Westerlund

Carl Magnus Westerlund, född 29 november 1960 i Landskrona församling i Malmöhus län, är en svensk militär.

Biografi
Westerlund växte upp i Falun och genomförde sin grundutbildning vid Kustjägarna 1979–1980. Han tjänstgjorde i svenska Cypernbataljonerna 1981–1982 och gick Marinens officershögskola 1983–1985, där han avlade marinofficersexamen 1985. Han var instruktör i Kustjägarskolan vid Vaxholms kustartilleriregemente 1983–1986 och utnämndes till fänrik där 1985. År 1987 gick han flygförarutbildning för helikopter, varefter han tjänstgjorde som flygförare, kompanichef och i divisionsstabstjänst vid 11. helikopterdivisionen 1987–1997. Han gick Allmänna kursen vid Marinens krigshögskola 1988–1989, varpå han befordrades till löjtnant 1989. Han gick Högre kursen vid Marinens krigshögskola 1992, befordrades till kapten 1992, gick Taktiska kursen vid Militärhögskolan 1994–1995 och befordrades till major 1995. Han tillhörde 1997–1999 Svea helikopterbataljon, gick Chefskursen vid Försvarshögskolan 1997–1999 och studerade vid Collège interarmées de defense i Paris 1998–1999. Han var chef för Marinens taktiska program vid Militärhögskolan Karlberg 1999–2000, adjutant åt försvarsministern 2000–2003 och som överstelöjtnant biträdande försvarsattaché vid ambassaden i Paris 2003–2004. Han tjänstgjorde vid Högkvarteret som samordningsansvarig gentemot Regeringskansliet 2004–2007.

Åren 2007–2014 tjänstgjorde Westerlund vid Försvarsmaktens helikopterflottilj: som stabschef 2007–2008, varefter han befordrades till överste 2008 och var ställföreträdande flottiljchef 2008–2009 och flottiljchef 2009–2014. Westerlund var försvarsattaché vid ambassaden i Paris 2014–2017, varpå han 2017 inträdde i reserven.

Magnus Westerlund invaldes 2010 som ledamot av Kungliga Örlogsmannasällskapet. Han höll sitt inträdesanförande den 23 mars 2011 under rubriken ”Återuppbyggnaden av operativ helikopterförmåga”.

Utmärkelser

Medaljer
   För nit och redlighet i rikets tjänst
   Försvarsmaktens värnpliktsmedalj
   Helikopterflottiljens (Hkpflj) förtjänstmedalj (HkpfljGM/SM)
   Flygvapenfrivilligas förtjänsttecken (FVRFGFt)
   Hemvärnets Petrimedalj (HvPetriSM/BM)
   FN-medaljen (UNFICYP)
  Helikopterflottiljens (2.hpkskv) minnesmedalj i silver (2HkpbatMSM)
   Nobelpriset till FN:s fredsbevarande styrkors minnesmedalj (NobelFNSMM)

Övrigt
  Utbildningstecken för kustjägare m/60
 Helikopterförarmärke m/60 (för f d marinens helikopterförare)

Referenser

Vidare läsning

Födda 1960
Levande personer
Män
Militärer från Landskrona
Svenska militärer under 1900-talet
Svenska militärer under 2000-talet
Överstar i svenska flygvapnet
Svenska attachéer
Svenska flygflottiljchefer
Ledamöter av Kungliga Örlogsmannasällskapet
Eta Gruis

Eta Gruis (η Gruis, förkortat Eta Gru, η Gru) som är stjärnans Bayerbeteckning, är en ensam stjärna belägen i den södra delen av stjärnbilden Tranan. Den har en skenbar magnitud på 4,85 och är synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 7,9 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 410 ljusår (ca 127 parsek) från solen.

Egenskaper
Eta Gruis är en orange till röd jättestjärna av spektralklass K2 III CNIV, vilket anger att den utgör ett mellanstadium av en CN-stjärna. Den har en radie som är ca 21 gånger större än solens och utsänder från dess fotosfär ca 275 gånger mera energi än solen vid en effektiv temperatur av ca 4 500 K.

Eta Gruis är en periodisk mikrovariabel med en amplitud på 0,0055 enheter hos dess skenbara magnitud med en frekvens av 0,36118 cykler per dygn.

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/etagruis

		
Stjärnbilden Tranan
Bayerobjekt	
Orangea jättar
Variabla stjärnor
HD-objekt
Chevak

Chevak är en ort (city) i Kusilvak Census Area i delstaten Alaska i USA. Orten hade 951 invånare, på en yta av 2,96 km² (2020).

Referenser

Externa länkar 

Orter i Alaska
King Cove

King Cove (aleutiska: Agdaaĝux̂) är en ort (city) i Aleutians East Borough i delstaten Alaska i USA. Orten hade 938 invånare, på en yta av 77,48 km² (2010).

Referenser

Externa länkar 

 Officiell webbplats

Orter i Alaska
Åbyån

Åbyån kan syfta på följande vattendrag:

 Åbyån, namnet på Läckebyån från Läckeby i Småland och fram till utflödet i Östersjön
 Åbyån, Blekinge, ett vattendrag som mynnar i Östersjön vid byn Åby, strax söder om Jämjö
 Åbyån, Haninge, en å som rinner genom Gullringskärrets naturreservat i Haninge kommun.
 Åbyån, Småland, en å som rinner mellan Helgasjön och Tolgasjön eller Skavenäsasjön.
 Åbyån, Södermanland, ett vattendrag i Hölö socken, Södertälje kommun
 Åbyån, Uppland, en å som rinner från sjön Toften till Tämnaren.
Brachyorrhos

Brachyorrhos är ett släkte ormar i familjen Homalopsidae med fyra arter. De förekommer på indonesiska öar.

Arter enligt The Reptile Database:
 Brachyorrhos albus
 Brachyorrhos gastrotaenius
 Brachyorrhos raffrayi
 Brachyorrhos wallacei

I magsäcken av Brachyorrhos albus hittades rester av daggmaskar. Ormen har antagligen inga vattenlevande djur som byten. Annars är inget känt om levnadssättet.

Referenser 

Ormar
Brachyorrhos
Kay Cannon

Kay Cannon, född 21 augusti 1974, är en amerikansk manusförfattare, producent, regissör och skådespelerska. Hon är bland annat känd för att ha skrivit Pitch Perfect-filmerna. Hon är även känd för sitt arbete som författare och producent för NBC-serien 30 Rock (2007–2012). Hon var också medverkande producent och författare för Situationskomedi-serien New Girl (2012–2014) samt skapade serien Girlboss (2017) som visades på Netflix. Cannon regidebuterade med komedifilmen Blockers (2018).

Bakgrund 
Kay Cannon föddes den 21 augusti 1974. Hon växte upp i Custer Park, Illinois, och är det femte av sju syskon. Hon tog studenten på Reed-Custer High School i Braidwood, Illinois, och fick sin BA i teater och MA i pedagogik vid Lewis University i Romeoville.

Karriär

Skådespeleri 
Cannon tränade på The Second City, ImprovOlympic, och ComedySportz. Ett av hennes första jobb var på ComedySportz.

Familj 
År 2004 gifte sig Cannon och Jason Sudeikis efter fem år tillsammans. De separerade år 2008 och skildes 2010.

Cannon och hennes andra make, komediförfattaren Eben Russell, fick en dotter, Evelyn Rose "Leni" Russell i oktober 2013.

Filmografi

Filmer

Television

Referenser 

Kvinnor
Födda 1974
Amerikanska filmproducenter
Amerikanska TV-producenter
Levande personer
Personer från Will County
Amerikanska filmregissörer
Calamophis

Calamophis är ett släkte ormar i familjen Homalopsidae med fyra arter. De förekommer i den indonesiska delen av Nya Guinea.

Arter enligt The Reptile Database:
 Calamophis jobiensis
 Calamophis katesandersae
 Calamophis ruuddelangi
 Calamophis sharonbrooksae

Arterna är med en längd av 22 till 75 cm små ormar. Tre arter lever delvis i vattnet och jagar fiskar samt grodor och grodyngel. Calamophis jobiensis hittades däremot ingrävd i det översta jordlagret och födan består antagligen av daggmaskar.

Referenser 

Ormar
Homalopsidae
Bjurvalla

Bjurvalla är en by i Östervåla socken i Heby kommun.

Förleden i bynamnet är de flesta forskare överens om att det syftar på ett äldre namn för bäver. Efterleden är dock osäker, möjligen kommer det från ett -vala och syftar som socken namnet på "våle" (vindfälle, rishög). Manne Eriksson tänkte sig med denna tolkning att det kunde syfta på bäverhyddor i Bjurvallabäcken. Jöran Sahlgren trodde i stället att namnet ursprungligen lytt "bjurhale" eller bäversvans. Flera av de äldsta beläggen saknar v:et.  

Byn har troligen fått bofast befolkning på 1300-talet, den saknas markgäldsförteckningen 1312 men 1348 tilldöms en Per i Bjurvalla full andel i sina nyodlingar i proportion till sin andel i byn Bjruvalla ("Byrallom"). Under 1500-talet bestod byn av fem mantal skatte och ett mantal tillhörigt Sko kloster. Skoklosterhemmanet hade donerats till klostret 1448. Mantalslängden 1691 upptar femton bondehushåll i Bjurvalla. Dessutom låg kaptensbostället för Salbergs kompani av Västmanlands regemente och soldattorpet för soldaten Bjur här. Byn hade tidigare en skvaltkvarn i Bjurvallabäcken.

Bland torp på byns ägor märks Bjurskog, Grattbacken, Kuggebo, Kullen och Österskog.

Källor 
Ortsnamnen i Våla härad, Mats Wahlberg
Det medeltida Sverige, Tiundaland 1:4, Rune Jansson, Sigurd Rahmqvist, Lars-Olof Skoglund, Stockholm 1974

Orter i Heby kommun
Claes Isoz

Nils Per Claes Håkan Isoz, född 11 september 1969 i Bromma församling i Stockholms län, är en svensk militär.

Biografi
Efter militär grundutbildning till fallskärmsjägare avlade Isoz officersexamen vid Krigsskolan 1991 och utnämndes samma år till fänrik. Claes har under en längre tid ansökt om att få den åtråvärda utbildningen på Kaarles skola utan att någonsin blivit antagen. Han befordrades 1995 till löjtnant vid Livregementets husarer. År 1996 avlade han civilingenjörsexamen vid Kungliga Tekniska högskolan i Stockholm och befordrades samma år till kapten, varpå han från 1996 tjänstgjorde som flygsystemingenjör vid Jämtlands flygflottilj. Efter befordran till major 2002 tjänstgjorde han vid Krigsförbandsledningen i Högkvarteret och 2003 blev han teknisk chef tillika chef för Flygunderhållsenheten vid Upplands flygflottilj. Efter genomgånget chefsprogram vid Försvarshögskolan 2007 blev han chef för Tekniksektionen i Logistikavdelningen i Produktionsledningen vid Högkvarteret och befordrades 2009 till överstelöjtnant. Han deltog i operation Atalanta som avdelningschef för CJ 1/4 (personal- och logistikfrågor) vid det operativa högkvarteret.

År 2015 befordrades han till överste, varefter han 2015–2017 var chef för Sektionen för uppföljning och analys i Planerings- och ekonomiavdelningen i Ledningsstaben vid Högkvarteret. Under 2017 tjänstgjorde han vid NATO Train, Advice, Assist Command Air i Kabul som rådgivare åt afghanska flygvapnet, varefter han 2017–2018 stod till förfogande i Flygavdelningen i Produktionsledningen vid Högkvarteret. Sedan den 1 februari 2018 är Isoz chef för Norrbottens flygflottilj och Luleå garnison.

År 2022 blev Isoz chef för försvarslogistiken och befordrades till brigadgeneral.

Claes Isoz invaldes 2009 som ledamot av Kungliga Krigsvetenskapsakademien.

Referenser

Födda 1969
Levande personer
Män
Militärer från Stockholm
Svenska militärer under 1900-talet
Svenska militärer under 2000-talet
Alumner från Kungliga Tekniska högskolan
Brigadgeneraler i svenska flygvapnet
Svenska flygflottiljchefer
Personer verksamma vid Jämtlands flygflottilj
Personer verksamma vid Upplands flygflottilj
Personer verksamma vid Norrbottens flygflottilj
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien