kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Arne Sandberg

Arne Mauritz Sandberg, född 21 oktober 1917 i Risinge, död 12 juni 1974 i Skövde, var en svensk ingenjör och entreprenör.

Arne Sandberg växte upp i Finspång. Han arbetade på Saab och grundade så småningom textilfirman Stålnylon, som sålde strumpor och overaller.

Arne Sandberg grundade 1959 bensinstationskedjan Uno-X, som från början var ett varumärke för bensinförsäljning i Norge. Han började importera överskottsbensin och blev en "bensinpirat" genom att sälja lågprisbensin i en kartelldominerad oljebransch. De första två mackarna låg i Grebbestad och Trollhättan. Så småningom blev de 300.

Han var initiativtagare till hotell- och konferensanläggningen Billingehus på Billingen i Skövde. Han skissade konceptet, delvis som ett idrotts- och rekreationscentrum, tillsammans med sin hustru och den lokala arkitekten Hans-Erland Heineman. Han donerade tio miljoner kronor till Arne och Maja Sandbergs stiftelse för projektet vid sin 50-årsdag 1967, samma år som hade sålt Uno-X till Burmah Castrol Oil. Anläggningen började byggas 1968 och invigdes 1970.

Han gifte sig 1962 med fotografen Maria (Maja) Sandberg (född 1930) och hade tre barn.

Källor
Bensinkungens höjdarhus på www.riksettan.se den 11 februari 2010

Noter

Vidare läsning
 Gustaf Olivecrona: De nya miljonärerna

Svenska entreprenörer
Födda 1917
Avlidna 1974
Män
Skövde
Personer från Risinge socken
Personer med anknytning till Saab
Solarsiedlung am Schlierberg

Solarsiedlung am Schlierberg är ett bostadsområde i Freiburg im Breisgau i delstaten Baden-Württemberg i Tyskland, där alla hus inte bara är självförsörjande på elektricitet och värme utan även, genom solpanelerna, också tillför elektricitet till det allmänna nätet. "Plusenergisystemet", ett system tillför mer energi än det tar i anspråk, bygger på solarkitekten Rolf Disch PlusEnergy-teori, ursprungligen utvecklat genom "heliotrop"-byggnadskonceptet.

Utmärkelser 
 2008 German Sustainability Award
 2007-08 Japanese PEN-Magazine Creativity Award
 2006 Germany's most beautiful housing Community
 2005 Wuppertal Energy and Environment Prize
 2003 Global Energy Award
 2002 European Solar Prize
 2001 Photovoltaic Architecture Prize Baden-Württemberg

Denna artikel är helt eller delvis baserad på engelska wikipedia.

Noter

Externa länkar

  Solar Settlement and Sun Ship Video
 Officiell hemsida för Heliotrop 
 Freshome.com: Översiktlig hemsida med bilder

Solenergi
Freiburg im Breisgau
Brottscentralen

Brottscentralen är ett svenskt direktsänt-kriminalprogram där man tar upp aktuella brott med Lennart Ekdal, Lisah Silfwer och Thabo Motsieloa. Programmet hade premiär på Aftonbladet TV i september 2013. Mellan hösten 2015 och 2016 sänds programmet också på Investigation Discovery. 2017 flyttade programmet från Aftonbladet till Expressen TV.

Källor

Svenska TV-program
Lars Kullenbo

Lars Bertil Ingemar Kullenbo, tidigare Carlsson, född 2 maj 1942 i Åseda, Kronobergs län, är en svensk operasångare (baryton och tenor).

Kullenbo studerade sång först hos A-C Edholmer i Växjö, därefter vid Hochschule für Darstellende Kunst i Wien 1958–1960 och vid Kungliga Musikhögskolan i Stockholms operaklass 1961–1962.

Han var anställd vid Kungliga Teatern 1963–1997. Han gestaltade många stora och mindre roller, medverkat i över 2000 föreställningar på Kungliga Operan.

Han har gästspelat i Norge, Finland, Ryssland, Göteborg och Drottningholm, och medverkat i tv-inspelningarna Nattflyg av Dallapiccola och Pelle Svanslös.

Han har fått stipendier från Kronobergs läns landsting kulturstipendium, Kristina Nilsson-stipendiat, Sandrew-stipendiat, Tore Wretmans fond och Jussi Björlings stipendiat

Roller i urval

Som baryton 
Han debuterade som Silvio i Pajazzo av Leoncavalli 1964.

Därefter följde roller som Informator Karlander i urpremiären av Herr von Hanken av Karl-Birger Blomdahl, Ruggiero i Alcina, Guglielmo i Così fan tutte, Figaro i Figaros bröllop, Figaro i Barberaren i Sevilla. 

Titelrollen i Rigoletto och titelrollen i Frankenstein av Gruber.

Som tenor 
Han övergick 1976 till tenor och debuterade som hertigen i Rigoletto. Han har även gjort Alfred i La Traviata.

Referenser

Noter

Källor 
Lars Kullenbo, Operasolisterna, hämtad 21 mars 2017.
Sørensen, Inger, Operalexikonet, sidan 297, Forum, 1993, .

Män
Födda 1942
Levande personer
Svenska operasångare under 1900-talet
Svenska tenorer
Svenska barytonsångare
Personer från Åseda
Smolenskaja (Arbatsko–Pokrovskajalinjen)

Smolenskaja (ryska: Смоленская) är en tunnelbanestation på Arbatsko–Pokrovskaja-linjen i Moskvas tunnelbana. Den byggdes 1953 för att ersätta en tidigare station med samma namn. Den tidigare stationen togs dock i bruk igen som en del av Filjovskajalinjen, de båda stationerna är inte förbundna med varandra.

Smolenskaja har fyrkantiga, vita marmorpyloner med räfflade hörn, dekorativa kornischer, och ventilationsgaller gömda bakom vackra lampetter. Vid stationens slut finns en basrelief av G.I. Motovilov vid namn "Rysslands försvarare" som skildrar röda armésoldater i strid.

Stationen ligger 50 meter under jord och var den djupaste stationen i systemet tills Park Pobedy (84 m) öppnade år 2003.

Galleri

Se även 
Moskvas tunnelbana
Lista över Moskvas tunnelbanestationer

Moskvas tunnelbanestationer
Järnvägsstationer invigda 1953
1953 i Sovjetunionen
Wasat

Wasat, även Delta Geminorum (förkortat Delta Gem och δ Gem ), är ett trippelstjärnsystem i stjärnbilden Tvillingarna.

Nomenklatur
δ Geminorum (latiniseras till Delta Geminorum) är stjärnans Bayer-beteckning.

Den har det traditionella namnet Wasat, som härstammar från det arabiska ordet för "mitten". År 2016 organiserade internationella astronomiska unionen en arbetsgrupp för stjärnnamn (WGSN)  för att katalogisera och standardisera egennamn för stjärnor. WGSN godkände namnet Wasat för denna stjärna den 21 augusti 2016 och kallas nu så i IAU-katalogen.

Egenskaper
Wasat är en subgiantstjärna av spektraltyp F0 IV. Dess avstånd från solen är ungefär 60,5 ljusår (18,5 parsecs). Stjärnans massa är 1,57 gånger solens  och roterar snabbt med en projicerad rotationshastighet av 129,7 km/s. Dess beräknade ålder är 1,6 miljarder år.

Wasat har en skenbar visuell magnitud av 3,53 och kan ses med blotta ögat. Den befinner sig två tiondels grad söder om ekliptikan, och avskärmas därför ibland  av månen och mer sällan, av en planet. Den senaste ockultationen med en planet var Saturnus den 30 juni 1857 och nästa kommer att vara med Venus den 12 augusti, 2420. År 1930 upptäcktes dvärgplaneten Pluto cirka 0,5° öster om denna stjärna av den amerikanske astronomen Clyde Tombaugh. 

Wasat är ett trippelstjärnsystem. De inre komponenterna bildar ett spektroskopiskt binärt system med en period på 6,1 år (2 238,7 dagar) och en orbital excentricitet på 0,3530. En kallare följeslagare av klass K är inte synlig för blotta ögat, men klart synlig i ett litet teleskop. Den kretsar kring det inre paret med en period av 1 200 år och en excentricitet på 0,11. Trots att dess radiella hastighet är bort från solen, närmar den sig faktiskt solsystemet. Om cirka 1,1 miljoner år, kommer den att vara som närmast solen med ett avstånd på ca 6,7 ljusår (2,1 pc).

Källor

Referenser

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/wasat
 https://astrobob.areavoices.com/2013/12/12/to-delta-geminorum-by-way-of-jupiter-and-pluto/

Stjärnbilden Tvillingarna
Bayerobjekt
Dubbelstjärnor
Flamsteedobjekt
HD-objekt
HR-objekt
Baumanskaja

Baumanskaja (ryska: Бауманская) är en tunnelbanestation på Arbatsko–Pokrovskaja-linjen i Moskvas tunnelbana. 

Stationen är uppkallad efter revolutionären Nikolai Bauman. Designen är i Art déco-stil med vita marmorpyloner med rundade hörn och utskjutande, räfflade pelare klädda med röda keramiska plattor och dekorativa ventilationsgaller. I utrymmet mellan varje uppsättning pelare finns bronsskulpturer av V.A. Andrejev som föreställer ryska soldater och arbetare på hemmafronten under andra världskriget. Vid slutet av plattformen finns ett mosaikporträtt av Vladimir Lenin. 

Baumanskaja har ett stort antal resenärer, mycket på grund av att Moskvas statliga tekniska universitet, ett av de största Moskvainstituten, ligger i närheten.

Se även 
Moskvas tunnelbana
Lista över Moskvas tunnelbanestationer

Externa länkar 

Moskvas tunnelbanestationer
Järnvägsstationer invigda 1944
1944 i Sovjetunionen
Claude Netter

Claude Netter, född 23 oktober 1924 i Paris, död 13 juni 2007 i Neuilly-sur-Seine, var en fransk fäktare.
Netter blev olympisk guldmedaljör i florett vid sommarspelen 1952 i Helsingfors.

Källor 

Franska fäktare
Världsmästare i fäktning
Franska olympiska guldmedaljörer
Franska olympiska silvermedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1952
Olympiska silvermedaljörer 1956
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1952 från Frankrike
Tävlande i fäktning vid olympiska sommarspelen 1952
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1956 från Frankrike
Tävlande i fäktning vid olympiska sommarspelen 1956
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1960 från Frankrike
Tävlande i fäktning vid olympiska sommarspelen 1960
Födda 1924
Avlidna 2007
Män
Idrottare från Paris
Föreningen Samhällsvetarna Uppsala

Föreningen Samhällsvetarna Uppsala är en förening för studenter som läser Samhällsvetarprogrammet, Samhällsplanerarprogrammet, masterprogram eller kurser vid Kulturgeografiska Institutionen vid Uppsala Universitet. Föreningen bildades 2007 och har enligt föreningen själv 911 medlemmar (2023).

Referenser 

Studentföreningar i Uppsala
Moda Domani Institute

Moda Domani Institute var en europeisk handelshögskola som verkar i Paris. Skolan grundades år 2014 och var då IONIS Education groups tjugonde skola.

Det är en av de få handelshögskolor i Frankrike specialiserade på lyx, mode och design. Högskolan har ett samarbete med Liverpool John Moores University i Storbritannien.

Skolan stänger i september 2020, ersatt av ISG Luxury Management.

Referenser

Externa länkar 
Officiella hemsidan

Handelshögskolor
Universitet och högskolor i Frankrike
Utbildning i Paris
Utbildningsinstitutioner bildade 2014
Paulo Branco

Paulo Branco, född 3 juni 1950 i Lissabon, är en portugisisk filmproducent. Han är bland annat känd för sina samarbeten med regissörerna Raúl Ruiz och Manoel de Oliveira.

Filmer i urval
 Der Stand der Dinge (1982)
 I den vita staden (1983)
 Les trois couronnes du matelot (1983)
 La ville des pirates (1983)
 En eld i mitt hjärta (1987)
 Kannibalerna (1988)
 Triss i hjärter (1988)
 Kvinnan från Rose Hill (1989)
 Mannen som förlorade sin skugga (1991)
 Abrahams dal (1993)
 Lisbon story (1995)
 Jag är Dina (2002)
 Det är lättare för en kamel... (2003)
 Tiderna förändras (2004)
 A Few Days in September (2006)
 La vie privée (2006)
 Cztery noce z Anną (2008)
 Mistérios de Lisboa (2010)
 Cosmopolis (2012)
 De vackra dagarna i Aranjuez (2016)

Källor

Externa länkar

 

Portugisiska filmproducenter
Födda 1950
Levande personer
Personer från Lissabon
Män
Paul Robinson (fotbollsspelare född 1982)

Paul Robinson, född 7 januari 1982. Är en engelsk före detta professionell fotbollsspelare. Han har tillbringat större delen av sin karriär i Millwall och har gjort över 300 matcher för klubben. Mellan 2015 och 2018 spelade han för AFC Wimbledon.

Referenser 

Födda 1982
Engelska fotbollsspelare
Spelare i Millwall FC
Spelare i Fisher Athletic FC
Spelare i Torquay United FC
Spelare i Portsmouth FC
Spelare i AFC Wimbledon
Spelare i Havant & Waterlooville FC
Män
Levande personer
Alexandersarkofagen

Alexandersarkofagen är ett grekiskt-attiskt arbete av pentelisk marmor i två block, utfört av en konstnär ur Lysippos krets omkring år 320 f.Kr. för någon furste eller krigare i Alexander den stores omgivning. Den upptäcktes tillsammans med flera andra sarkofager år 1887 i en klippgrav i Sidon och förvaras nu i arkeologiska museet i Istanbul.

Sarkofagens basparti har en jonisk profilering, medan locket har formen av ett tempeltak med reliefer på gavelpartierna. Sarkofagens stora framställningar visas i högrelief, som ännu har kvar mycket av den ursprungliga bemålningen i enkaustik. Det är strids- och jaktscener och särskilt märklig är den mäktiga kompositionen med Alexander den store i drabbningen vid Issos, som företer likhet med Alexanderslaget.

Bilder

Källor 
 Svensk Uppslagsbok, band 1, 1947–1955. (spalt 542)

Externa länkar 

 Alexandersarkofagen

Arkeologi
Antika grekiska skulpturer
Kulturella återgivningar av Alexander den store
Gravmonument
Skulpturer från 300-talet f.Kr.
Fornfynd i Turkiet
Iberáfrötangara

Iberáfrötangara (Sporophila iberaensis) är en nyligen beskriven fågelart i familjen tangaror inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer endast i våtmarkerna i Iberá i nordöstra Argentina. Den beskrevs som ny fågelart för vetenskapen så sent som 2016.

Status 
Fågeln kategoriseras av IUCN som starkt hotad.

Noter

Externa länkar 

Tangaror
Sporophila
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter i Argentina
Jean-Claude Brialy

Jean-Claude Brialy, född 30 mars 1933 i Aumale (nuvarande Sour el Ghozlane), Franska Algeriet, död 30 maj 2007 i Monthyon, Seine-et-Marne, var en fransk skådespelare. Han tilldelades Césarpriset för bästa biroll 1988 för Les Innocents. Han hade nominerats i samma kategori 1977 för Le Juge et l'Assassin.

Filmer i urval

Källor

Externa länkar

Avlidna 2007
Franska skådespelare under 1900-talet
Födda 1933
Män
Andersson, Pettersson och Lundström (pjäs)

Andersson, Pettersson och Lundström är ett folklustspel i tre akter och sju tablåer av Frans Hodell, ursprungligen baserad på komedin Der böse Geist Lumpacivagabundus av Johann Nestroy.

Pjäsen fick sin urpremiär på Södra Teatern den 14 november 1865. Huvudrollerna spelades av Frans Hodell, August Warberg, och Gustaf Bergström. Pjäsen blev en stor succé och spelades hundratals gånger på Södra Teatern. Flera andra teatrar satte också upp pjäsen med stor framgång. 

1923 filmatiserades den med Tor Weijden, Thor Modéen och Axel Ringvall i huvudrollerna.

Handling
Pjäsen inleds i trollens rike, där trollen slår vad om människorna klarar av att bära lyckan och framgången. Tre gesäller väljs ut, den melankoliske Andersson, den fåfänge Pettersson och den festglade Lundström. De tre gesällerna träffas vid ett vägskäl, där Fortuna visar sig för dem i drömmen och avslöjar vinstnumret i Hamburgerlotteriet. Vännerna vinner högsta vinsten och börjar leva ett liv i sus och dus. Andersson räddas av kärleken och hamnar hos sin kära Fiken. De bägge andra förlorar allt de har fått.
Folklustspel
Verk 1865
Svenska teaterpjäser
Dr. Jäkel och Mr. Hyde

Dr. Jäkel och Mr. Hyde (eng: The Nutty Professor) är en amerikansk komedifilm från 1963 i regi av Jerry Lewis. Filmen är en parodi på Robert Louis Stevensons kortroman Dr. Jekyll och Mr. Hyde från 1886. År 1996 gjordes en nyinspelning av filmen, med Eddie Murphy och Jada Pinkett Smith, i regi av Tom Shadyac.

Rollista i urval 
 Jerry Lewis - Professor Julius F. Kelp/Buddy Love/Baby Kelp
 Stella Stevens - Ms. Stella Purdy
 Del Moore - Dr. Mortimer S. Warfield
 Kathleen Freeman - Ms. Millie Lemmon
 Howard Morris - Mr. Elmer Kelp
 Elvia Allman - Mrs. Edwina Kelp
 Julie Parrish - Collegestudent
 Milton Frome - Dr. M. Sheppard Leevee
 Buddy Lester - Bartender
 Med Flory - Warzewski, fotbollsspelaren

Externa länkar 

 
 

Filmer 1963
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska komedifilmer
Filmer bevarade i National Film Registry
Dr. Jekyll och Mr. Hyde-filmatiseringar
Dagensbok.com

Dagensbok.com är en svensk webbplats som publicerar bokrecensioner. Affärsidén är att publicera minst en bokrecension om dagen. Det förekommer även litteratur- och kulturrelaterade krönikor. Webbplatsen finansieras med annonsintäkter och har sedan starten år 2000 involverat ett hundratal skribenter.

Referenser

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Svenska webbplatser
Webbplatser med litteraturanknytning
Bildanden 2000
Michel Bouquet

Michel Bouquet, född 6 november 1925 i Paris, död 13 april 2022 i Paris, var en fransk skådespelare. Han tilldelades Césarpriset för bästa huvudroll 2002 för Comment j'ai tué mon père och 2006 för Le promeneur du champ de Mars. Han nominerades för bästa biroll 2014 för Renoir.

Filmer i urval
 Inferno (1947)
 Natt och dimma (1956)
 Tigern hemlig agent slår till (1965)
 Synderskan (1967)
 Bruden bar svart (1968)
 Mannen - hustrun - älskaren (1969)
 Sirenen från Mississippi (1969)
 Snuten (1969)
 Borsalino (1970)
 Brytningen (1970)
 Strax innan mörkret (1970)
 Attentat! (1972)
 Paulina 1880 (1972)
 Reptilen (1972)
 Hämnden och rättvisan (1973)
 Den avhuggna handen (1974)
 Le Jouet (1976)
 Les Misérables (1982)
 Ett lik för mycket (1985)
 Totos bedrifter (1991)
 Elisa (1995)
 Comment j'ai tué mon père (2001)
 Le promeneur du champ de Mars (2004)
 Renoir (2013)

Källor

Externa länkar

Franska skådespelare under 1900-talet
Franska skådespelare under 2000-talet
Födda 1925
Avlidna 2022
Skådespelare från Paris
Män
Bernie Wrightson

Bernard Albert "Bernie" Wrightson (ibland stavat Berni Wrightson), född 27 oktober 1948 i Baltimore, Maryland, död 18 mars 2017 i Austin, Texas, var en amerikansk illustratör och serietecknare.

Referenser

Amerikanska serieskapare
Födda 1948
Avlidna 2017
Män
Romeo och Julia (film, 1936)

Romeo och Julia (engelska: Romeo and Juliet) är en amerikansk dramafilm från 1936 i regi av George Cukor. Filmen är baserad på William Shakespeares pjäs Romeo och Julia från 1597. I titelrollerna ses Leslie Howard som Romeo och Norma Shearer som Julia och bland birollsinnehavarna John Barrymore, Basil Rathbone och Andy Devine. Filmen fick Sverigepremiär den 26 december 1936.

Rollista i urval 
Norma Shearer - Julia
Leslie Howard - Romeo
John Barrymore - Mercutio
Edna May Oliver - amman
Basil Rathbone - Tybalt
C. Aubrey Smith - Lord Capulet
Andy Devine - Peter, Julias ammas betjänt
Conway Tearle - Escalus, prins av Verona
Ralph Forbes - Paris, ung adelsman, vän med prinsen
Henry Kolker - Munken Laurence
Robert Warwick - Lord Montague
Virginia Hammond - Lady Montague
Reginald Denny - Benvolio, brorson till Montague och vän till Romeo
Violet Kemble-Cooper - Lady Capulet

Externa länkar 
 
 
 

Filmer 1936
Engelskspråkiga filmer
Filmatiseringar av Romeo och Julia
Italien på film
Filmer i regi av George Cukor
Filmer från Metro-Goldwyn-Mayer
Amerikanska romantiska dramafilmer
Erik Gustaf Qvarnström

Erik Gustaf Qvarnström, född 1779, död 13 november 1823 i Stockholm, var en svensk kammartjänare och tecknare.

Qvarnström var gift med Margareta Christina Eklund och far till Carl Gustaf Qvarnström. Han arbetade som kammartjänare hos prinsessan Sofia Albertina. Vid sidan av sitt arbete var han verksam som konstnär och deltog i bland annat Konstakademiens utställning 1806. Han var i högsta grad förstående och uppoffrande för sin sons möjlighet att utbilda sig till konstnär och förmedlade i sonens ungdomsår sina kunskaper i teckning men på grund av att hustrun dog två år efter sonens födelse kom hemmet i fattigdom.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 448, Allhems Förlag, Malmö.

Svenska tecknare under 1700-talet
Män
Födda 1779
Avlidna 1823
Svenska tecknare under 1800-talet
Rasbokilmästaren

Rasbokilmästaren är ett anonymnamn på en kyrkomålare verksam under 1500-talets första del. 

Rasbokilmästaren har fått sitt namn efter sitt största arbete som han utförde i Rasbokils kyrka omkring 1520. Han tillhör tillsammans med Anders Martinsson och Tortunamästaren en av de få svenska monumentalmålarna under 1500-talets första hälft. I Rasbokils kyrka har han målat samtliga travéer och väggarna  med scener från bibeln och till skillnad mot andra målare har han sprängt in mindre vanliga scener som ynglingarna i den brinnande ugnen, Marias död och begravning, Gud vilar efter djurens skapande och Marias stamträd. En jättelik Kristoffersgestalt går från golv till valv i kyrkans sydvästra hörn och valvanfangen har han målat burleska figurer. Man antar att Rasbokilmästaren har ett utländskt påbrå och att han har haft kontinentala kontakter och att han har påverkats av tysk träsnittskonst. Kristoffersgestalten har vissa likheter med Albrecht Dürers ofta kopierade framställning och vissa kompositioner påminner om bilder från Speculum Pissionis som trycktes i Nürnberg 1507. Målningarna har varit överkalkade men togs fram i början av 1900-talet.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 456, Allhems Förlag, Malmö. 

Svenska kyrkomålare
Män
Födda okänt år
Avlidna okänt år
Svenska målare under 1500-talet
Anonymnamn
Rasbomästaren

Rasbomästaren är ett anonymnamn för en skulptör, verksam i Uppsala under 1300-talets första hälft.

Man antar att Rasbomästaren ledde arbetet vid Uppsala domkyrkas byggnadshytta i början av 1300-talet. Han har fått sitt namn efter det skickligt skulpterade triumfkrucifixet som finns i Rasbo kyrka. Korset uppvisar likheter med fransk höggotisk skulpturkonst av den art som förekom vid domkyrkobygget i Uppsala. Förutom triumfkrucifixet tillskriver man honom även reliefen i täljsten som tidigare var placerad vid domkyrkans sydportal. Reliefen föreställer scener från skapelsen av jordens grönska och finns numera bevarad i Statens historiska museums samling. Dessutom antar man att han 1331 utförde två valvbrickor i ek med Kristus- och Mariahuvuden för Västeråkers kyrka. Med lite större tveksamhet tillskriver man honom en torso av S:t Erik i Tegelsmora kyrka och en madonnabild från Uppsala-Näs kyrka som numera ingår i Statens historiska museums samling. Rasbomästarens härkomst är oklar men man antar att han tillbringat några studieår i Frankrike och att han är en tysk gesäll som fick sin grundläggande utbildning vid någon av byggnadshyttorna i den franska provinsen.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 456-457, Allhems Förlag, Malmö. 

Svenska skulptörer
Män
Födda okänt år
Avlidna okänt år
Skulptörer under 1300-talet
Svenska konstnärer under 1300-talet
Anonymnamn
Hans Regner (konstnär)

Hans Regner (Regnar, Regener) var en nederländsk målare, verksam i Lübeck i mitten av 1500-talet.

Man vet genom bevarade handlingar att Regner mellan 1535 och 1757 två gånger begärde hjälp från Lübecks stadsråd mot Lübecks målarämbete som besvärade sig över hans verksamhet i staden. För att lösa tvisten fick han från 1757 arbeta som frimästare. Gustav Vasa betalade honom 1556 för att han skulle måla porträtten av prinsessorna Anna, Sofia och Elisabet samt kungaparet Christian III och Dorothea. Det anses troligt att han vistades i Sverige och Danmark vid porträttens tillkomst.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 460, Allhems Förlag, Malmö.

Nederländska konstnärer under 1500-talet
Män
Födda okänt år
Avlidna okänt år
Gasljus

Gasljus kan syfta på:

 Gaslight (TV-serie) - Svensk TV-serie från 2023 med bland annat Julia Heveus

 Gasljus (pjäs) – en pjäs av Patrick Hamilton, originaltitel Gas Light
 Gasljus (film, 1940) – en brittisk film med Anton Walbrook och Diana Wynyard, baserad på pjäsen, originaltitel Gaslight
 Gasljus (film, 1944) – en amerikansk film med Charles Boyer och Ingrid Bergman, baserad på pjäsen, originaltitel Gaslight
 Gasljus – belysning med stadsgas, se Gasbelysning
Hans Rausch

Hans Georg (Jurgen) Rausch var en tysk bildhuggare, verksam i Sverige under 1660-talet.

Rausch var bosatt i Danzig och kallades in i Magnus Gabriel De la Gardies tjänst 1662 för att utföra arbeten på Jakobsdals slott där han tillverkade ett par kyrkdörrar och ett altare. Under 1665 får han uppdraget att tillverka en altartavla för Läckö slottskyrka som är klar för leverans 1666 därefter tillverkade han även en predikstol slottskyrkan. Rausch arbetade endast med bildhuggeriarbeten och hans arbeten har troligen målats av Nicolas Valleri.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 458, Allhems Förlag, Malmö.

Tyska bildhuggare
Män
Födda okänt år
Avlidna okänt år