Division I i ishockey 1989/1990

Division I i ishockey 1989/1990 var säsongens näst högsta svenska division i ishockey. Den spelades i fyra grundserier från vilka de bästa lagen gick vidare till Allsvenskan där de mötte de två sämsta lagen från höstens Elitserie. Övriga lag i grundserierna gick vidare till fortsättningsserierna. De två bästa lagen i Allsvenskan spelade final och vinnaren fick en plats i Elitserien nästa säsong. Lag 3–8 från Allsvenskan samt de två bästa lagen från respektive fortsättningsserie gick vidare till Playoff. De tre vinnande lagen från Playoff samt förloraren av den allsvenska finalen spelade kvalserie om en plats i Elitserien. Det sista laget i varje fortsättningsserie flyttades ner till Division II till nästa säsong. Det näst sista laget fick spela kvalserie med de bästa lagen från Division II för att kvalificera sig för nästa års Division I-säsong.

Deltagande lag
Till säsongen hade fyra lag flyttats upp från Division II: Arvika, Danderyd, Team Boro och Östersund. Östersund hade spelat sig upp till Division I i den norra kvalserien, men placerades att spela i den östra. S/G Hockey från Gävle flyttades denna säsong från den östra serien till den västra och Mariestad från västra till södra serien. Från Elitserien hade Björklöven flyttats ner.

Grundserier

Division I Norra
Favorittippade Umeålaget Björklöven höll för pressen och vann serien före säsongens överraskning Boden som tog den andra platsen till Allsvenskan istället för någon av de förväntade favoriterna Sundsvall och Timrå. Sundsvall föll mot både Björklöven och Timrå i de inledande omgångarna och kunde aldrig riktigt komma igen efter det. Timrå var med längre i striden om de allsvenska platserna, men Boden och Björklöven drog ifrån mitt under säsongen och Timrå kunde hämtade inte in försprånget. Timrås Roland Westin vann poängligan med 29 poäng (20+9) på 18 matcher. Störst publik lockade Björklöven med i snitt  åskådare per match. Även Boden och Sundsvall lockade mer än  personer per match. Den norra serien som helhet hade 758 besökare per match.

Division I Västra
Norrköpingslaget Vita Hästen var seriens storfavoriter och favoritskapet höll. De gick upp i serieledning i sjunde omgången och drog sedan ifrån tills det slutligen skiljde det sex poäng till Leif Boorks Mora på andraplatsen. På tredjeplatsen kom Örebro, ett lag som kvalat till Elitserien tre år i rad men som nu missade möjligheten att gå vidare till Allsvenskan. Örebros Anders Wikberg vann poängligan med 35 poäng (22+13) på 18 matcher. Största publiken lockade Vita Hästen med i snitt  besökare per match. Övriga lag med högt publiksnitt var: Linköping (), Örebro () och Arvika (). Västra serien totalt hade i snitt  åskådare per match.

Division I Östra
I öster föll favoriterna Hammarby (från Stockholm) och Väsby (från Upplands Väsby). Överraskande vinnare blev istället Huddinge. Den andra platsen till Allsvenskan gick ännu mer överraskande till IK Tälje, farmarklubb till Södertälje SK. Hammarby började annars med sju raka segrar, men radade sedan upp tunga förluster som inte gick att hämta in. Trots att man utklassade Tälje med 11–1 när bara två omgångar återstod av serien så gick den allsvenska platsen förlorad till just Tälje. Väsbys Peter Schank vann poängligan med 37 poäng (19+18) på 18 matcher. Mest publik kom till Hammarbys matcher, i genomsnitt  per match. Väsby nådde ett snitt på  per match. För seriens alla matcher låg snittet på 580 åskådare.

Division I Södra
Skånelagen dominerade helt spelet denna säsong. Malmö stod som tydlig segrare med en enda förlust under säsongen (mot Rögle borta i sudden death). Den andra allsvenska platsen togs av Ängelholmslaget Rögle i kamp med trean Tyringe från nordskåne. Poängligan vanns av Malmös Patrik Gustavsson med 39 poäng på 17 matcher. Högsta publiksnittet hade Malmö med  personer på läktaren i genomsnitt medan Rögle nådde . Även Tyringe, Troja, Boro och Nybro nådde över  personer per match. Södra serien hade det högsta snittet av de fyra grundserierna med  åskådare per match.

Allsvenskan

Allsvenskan spelades med de två bästa lagen från varje grundserie samt de två sämsta lagen från Elitserien. De två lagen som spelade bäst gick vidare till Allsvenska finalen där vinnaren fick en plats i Elitserien till nästa säsong och förloraren gick vidare till kvalserien. Lag tre och fyra gick vidare till Playoff 3 och lag 5–8 gick vidare till Playoff 2.

Fortsättningsserier

Division I Norra forts
Sundsvall återhämtade sig efter jul och vann sina möten med lokalkonkurrenten Timrå, passerade dem i tabellen och tog segern i fortsättningsserien och den ena platsen i Playoff. Den andra playoffplatsen tog Timrå hand om. I botten blev Skellefteålaget Clemensnäs avhängt och ganska snart stod det klart att de skulle flyttas ner en division till nästa säsong. Mer spänning blev det mellan Sollefteå och Piteå som kämpade om att undvika platsen i kvalserien. Kampen avgjordes inte förrän i sista omgången till vilken Piteå kom med ett poäng mer. De lyckades hålla undan för Sollefteå genom att vinna mot Husum med 5–1. Därmed blev det Sollefteå som tvingades spela kvalserie om en plats i Division I nästa säsong.

Division I Västra forts
Trots konkurshot var Örebro klart bäst efter jul och segrade med nio poäng före S/G Hockey från Gävle. Därmed var de klara för playoff. I botten blev Bofors avhängt då de bara lyckades vinna två matcher under fortsättningsserien. Det innebar direkt nerflyttning till Division II följande säsong. Grums bytte tränare under säsongen och lämnade sistaplatsen och tog upp striden med Avesta om att slippa kvalserien. En strid de vann med sex måls marginal.

Division I Östra forts
Efter jul kom favoriterna tillbaka och tog platserna till playoff. Hammarby som segrare och Väsby som tvåa. I botten lyckades Danderyd undvika nedflyttningsplatsen med endast tre måls marginal. Istället för nerflyttning fick man nu en andra chans i kvalserien. Sämre gick det för Vallentuna som flyttades till i Division II nästkommande säsongen.

Division I Södra forts
Efter juluppehållet var det nordskånska Tyringe som spelade bäst och som fick den första platsen till playoff. Den andra playoffplatsen gick till hårdsatsande Vetlandalaget Boro som var nykomlingar i serien. Sist kom Nybro som flyttades ner till tredjeserien för första gången sedan 60-talet.

Playoff
Från Playoff gick tre vinnare vidare till Kvalserien till Elitserien dit Modo redan tagit sig som förlorare av den Allsvenska finalen. I första omgången deltog de två främsta lagen från varje fortsättningsserie, totalt åtta lag. Vinnarna gick vidare till Playoff 2 där de mötte lag 5–8 från Allsvenskan. I sista omgången mötte vinnarna från andra omgången lag 3–4 från Allsvenskan.

Björklöven, Rögle och Vita Hästen vidare till Kvalserien.

Kvalserien till Elitserien i ishockey

Kval till Division I

Norra
Sollefteå försvarade ganska väntat sin plats i Division I. På andraplatsen kom Heffners/Ortviken som därmed fick en plats i Division I till nästa säsong. Senare skulle det dock visa sig att de tackade nej till platsen.

Västra
Den västra kvalserien vanns av Västerås IK:s farmarlag IK Westmannia från Köping som därmed gick upp en division. På andraplatsen försvarade Avesta sin plats till nästa säsong.

Östra
Rosersberg/Arlanda gick segrande ur den östra kvalserien och fick en plats i Division I nästföljande säsong. Andraplatsen togs av Danderyd som därmed försvarade sin plats i Divisionen. Trean Tumba  kom senare att erbjudas en plats i Division I när Heffners/Ortvikens tackade nej till sin plats.

Södra
Av den södra regionens två Division II-serier brukade den sydligaste ses som den starkare. Detta bekräftades denna säsong då Hanhals och Karlskrona gjorde processen kort med motståndarna. Hanhals uppflyttning var klar redan efter fyra omgångar och inför den sista omgången var det klart att Karlskrona flyttas upp medan Mariestad flyttas ner till Division II.

Referenser
Noter

Tryckta källor
 Årets ishockey 1990 – Janne Stark red., Strömbergs/Brunnhages förlag 

Webbreferenser
 Championnat de Suède 1989/90

1989/1990
Ishockeysäsongen 1989/1990
Sport i Sverige 1989
Sport i Sverige 1990