kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Adalbert von und zu Mansbach

Carl Adalbert von und zu Mansbach, född den 21 augusti 1820 i Kristiania, död den 4 januari 1890 på godset Mansbach, Hessen-Nassau, var en svensk-norsk diplomat. Han var son till Carl von und zu Mansbach. 

von und zu Mansbach blev officer 1841 och ordonnansofficer hos Karl Johan,avlade senare kameralexamen i Uppsala och övergick till den diplomatiska banan. Han var 1859–1868 ministerresident i Bryssel, men tog vid faderns död avsked för att övertaga familjegodsen.

Källor 

 

 

Sveriges ambassadörer i Belgien
Svenska diplomater under 1800-talet
Personer från Oslo
Födda 1820
Avlidna 1890
Män
Ugglan
In The Zone (feat. Em)

In The Zone är en sång skriven av Christian Oscarsson och Linda Sonnvik framförd av svenska dansduon Soundstreamers (som utgörs av Oscarsson och Sonnvik) med gästartisten Em Appelgren.

Singeln släpptes den 27 november 2015. Låten klättrade upp på plats 33 på Spotify’s viral lista i Tyskland. Låten spred sig snabbt runt om i Europa och har idag över 250.000 streams på musikstreaming-tjänsten Spotify.

Musikbloggs-jättar som PopMusik och Scandipop skrev även om låten.

Listplaceringar

Internationella listor

Referenser

Sånger 2015
Anders Klintevall

Karl Anders Mikael Klintevall, född 11 oktober 1951, är en musikproducent, programmakare, journalist  och satirförfattare som varit anställd vid Sveriges Radio sedan 1973. Han har varit programledare  för till exempel Tonkraft, Rockgift, Delta, Laserlådan, Morgonklassiskt, medverkat i satirgruppen På Håret, samt varit domare i programmet Badrumssångarna. Anders Klintevall producerade även TV-programmet AB Svensk Rock som sändes 1980–1981.

Referenser 
 SR pressmeddelande: Ny samlad musikredaktion tar form.
 Svensk Mediedatabas
 Anders Klintevall, programledare SR

Svenska musikproducenter
Män
Födda 1951
Levande personer
Widar Henriksson

Conny Widar Henriksson, född 6 juni 1943 i Fjällsjö, Ångermanland, är en svensk professor emeritus i pedagogik. 

Henriksson började i mitten av 1960-talet studera vid Umeå universitet där han 1968 avlade filosofie kandidatexamen i pedagogik, vilket 1975 följdes av en psykologexamen innan han 1981 lade fram sin doktorsavhandling i pedagogik. År 1994 antogs han som docent, och våren 2001 utsågs han till professor.

Från 1968 var han anställd vid pedagogiska institutionen som amanuens och assistent, därefter som forskarassistent och senare som universitetslektor. Åren 1981–1985 var han projektledare för högskoleprovet. 

1992 övergick han till den nybildade Institutionen för pedagogiska mätningar där han från 1995 var föreståndare och tillförordnad professor.

Forskning 
Widar Henriksson disputerade 1981 med avhandlingen Effekter av övning och instruktion på testprestation: några empiriska studier och analyser avseende övningens och instruktionens betydelse för testprestationen.

Henrikssons forskning har varit inriktad mot pedagogiska mätningar och kretsat kring konstruktion, utformning, användande och konsekvenser av prov eller bedömningar av individers kunskaper och färdigheter. Inom provområdet har hans forskning i huvudsak avsett metodiska och testteoretiska frågor, med tonvikt på betydelsen av teoretiska modeller och utformning av betingelser i anslutning till standardiserade prov och andra typer av mätinstrument. En del av Henrikssons forskningsverksamhet har inriktats på att studera effekter av upprepat provtagande för högskoleprovets del. Ett speciellt intresse har varit forskningsmetodik och statistik, vilket bland annat resulterat i läroböcker inom det beteendevetenskapliga området. 

Henrikssons senare forskning har gällt körkortsprov, där han framför allt bidragit till utformningen av teoriprovet för behörighet B.

Publikationer i urval

Referenser

Noter

Externa länkar 
 Institutionen för tillämpad utbildningsvetenskap – Högskoleprovet

Födda 1943
Män
Levande personer
Personer från Fjällsjö socken
Svenska forskare under 1900-talet
Svenska professorer i pedagogik
Alumner från Umeå universitet
Personer verksamma vid Umeå universitet
Högskoleprovet
AB Svensk Rock

AB Svensk Rock var ett musikprogram från Sveriges Television som innehöll konsertframträdanden och intervjuer med ett antal svenska rockgrupper. Programmet hade premiär i SVT1 den 12 september 1980 med Dag Vag och Raketerna som spelade på Bal Palais, vid tidpunkten kallad Rock Palais. Producent var Anders Klintevall, intervjuare Thore Soneson. AB Svensk Rock producerades i nio avsnitt från hösten 1980 till våren 1981.

Förutom ovan nämnda band medverkade även Kai Martin & Stick!, Cosmic Overdose, Problem, TT Reuter, Eldkvarn, Svartvitt, Alien Beat, Lolita Pop och Tom Trick.

Referenser 
 Svensk Mediedatabas
 AB Svensk Rock @ IMDb

Musikprogram på TV
TV-program i SVT
Guilhermina Suggia

Guilhermina Suggia, född 27 juni 1888 i Oporto, Portugal, död 31 juli 1950 i Oporto, var en portugisisk cellist. 

Tolv år gammal blev hon förste cellist i stadens orkester, Orpheon Portuense. Sexton år gammal började hon studera cello för Julius Klengel på Musikkonservatoriet i Leipzig, och 1905 debuterade hon som solist för Gewandhausorkestern Leipzig. Mellan 1906 och 1912 turnerade hon tillsammans med sin sambo, cellisten Pablo Casals. Därefter var hon verksam i London innan hon på äldre dar återvände till hemstaden.

Källor

Noter 

Portugisiska cellister
Klassiska cellister
Portugisiska musiker under 1900-talet
Födda 1888
Avlidna 1950
Kvinnor
Lugau, Tyskland

är en stad  i Landkreis Erzgebirgskreis i förbundslandet Sachsen i Tyskland. Staden har cirka  invånare.

Staden ingår i förvaltningsområdet Lugau tillsammans med kommunen Niederwürschnitz.

Källor

Kommuner och städer i Erzgebirgskreis
Khodaafarins bro

Khodaafarins bro återfinns i orten Khodaafarin och består av två broar över floden Aras. En av broarna är 160 meter lång och dess ålder sträcker sig till seldjukernas tid. Den andra bron är 120 meter lång och hör till safavidernas tid. Denna bro ligger i provinsen Östra Azerbajdzjan i Iran.

Källor 

Broar i Iran
Kordashts badhus

Kordashts badhus (persiska: حمام کردشت) ligger i närheten av Kordashts by. Det mer än 200 år gamla badhusets dekorationer och väggmålningar är intressanta och anmärkningsvärda. Detta badhus ligger under jord och anses vara ett av de viktigaste byggnadsverken längs floden Aras i provinsen Östazarbaijan, Iran.

Källor 

Badhus
Byggnader och anläggningar i Östazarbaijan
Lichtenstein, Sachsen

Lichtenstein är en stad i Landkreis Zwickau i förbundslandet Sachsen i Tyskland. Staden har cirka  invånare.

Kommunen ingår i förvaltningsområdet Rund um den Auersberg tillsammans med kommunerna Bernsdorf och St. Egidien.

Källor

Kommuner och städer i Landkreis Zwickau
Trdat III

Kung Trdat III (Armeniska: Տրդատ Գ) också känd som Trdat den store, född 250, död 330 e.Kr, var kung över Armeniska riket från 287 till sin död. Kung Trdat är mest känd för att han konverterade från den iranska zoroastrismen till kristendomen redan på 290-talet och gjorde kristendom till Armeniens statsreligion år 301 Armenien blev då det första kristna riket. Han befriade samtidigt sankt Gregorius Upplysaren (vilken förföljts på grund av sin tro av tidigare kungar) från fängelse och lät honom bli Armeniens förste Katholikos (en titel som vissa överhuvuden för en autokefal orientalisk-ortodox kyrka bär). Kung Trdat vördas som helgon av Armeniska kyrkan och i förlängning även av orientalisk-ortodoxa och östortodoxa kyrkor samt romersk-katolska kyrkan.

Referenser
Ken Perry, The Blackwell companion to Eastern Christianity 2010, chapter 2 Armenian Christianity

Män
Avlidna 330
Armeniska helgon
Födda 250
Armeniens kungar
3766 Junepatterson

3766 Junepatterson eller 1983 BF är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 16 januari 1983 av den amerikanske astronomen Edward L.G. Bowell vid Anderson Mesa Station. Den är uppkallad efter amatörastronomen 

Asteroiden har en diameter på ungefär 24 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Themis.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Themis-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av E Bowell
Astronomiska upptäckter 1983
Funga

Funga, (av latin fungus, "svamp"), är en beteckning för ett områdes svampbestånd i analogi med orden fauna och flora. Ordet motsvarar den tidigare beteckningen "svampflora" och på samma sätt som "svampflora" kan "funga" även användas för att  beteckna en bok om svampar. På många andra språk talar man i stället om mykobiota (exempelvis engelska mycobiota) eller mykota (engelska mycota, vilket dock kan förväxlas med ett fylum), vilka, liksom "mykologi", bygger på det grekiska μύκητας (myketas, "svamp"). Ordet "funga" är en nykonstruktion som föreslogs av Suzanne Gravesen år 2000 och som genom utgivningen av Funga Nordica ("Nordens funga" - två volymer, av Henning Knudsen och Jan Vesterholt) 2008 fått visst fäste, särskilt då så klart i Norden. Det är en del av en "frigörelse" från botaniken, vilken mykologin sorterat under all den tid svamparna betraktades som växter. 

Ett annat uttryck som börjat användas är "fungarium" som ersättning för "herbarium" då det gäller svampar.

Referenser
 David Hawksworth, 2010, Funga and Fungarium, IMA Fungus 1:1, sid. 9.

Mykologi
Lengenfeld, Tyskland

Lengenfeld är en stad i Vogtlandkreis i förbundslandet Sachsen i Tyskland. Staden har cirka  invånare.

Källor

Kommuner och städer i Vogtlandkreis
Wiking

Wiking har flera betydelser

Blohm & Voss BV 222 Wiking
Wiking Modellbau
3763 Qianxuesen

3763 Qianxuesen eller 1980 TA6 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 14 oktober 1980 av Purple Mountain-observatoriet i Nanjing, Kina. Den är uppkallad efter den kinesiske vetenskapsmannen Qian Xuesen.

Asteroiden har en diameter på ungefär 6 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Flora.

Referenser 
 

Huvudbältesasteroider
Flora-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av Purple Mountain-observatoriet
Astronomiska upptäckter 1980
Barbro Beer

Barbro Ann-Marie Beer, född Selldén 17 juni 1923 i Göteborg, död 4 augusti 2021 i Stockholm, var en svensk diplomat.

Beer växte upp i Örebro och studerade vid Stockholms högskola, där hon avlade kandidatexamen som jurist 1947. Hon påbörjade sin färd mot diplomatyrket under sitt arbete vid svenska legationen och konsulatet i Bryssel. 1948 blev Barbro antagen som Sveriges första kvinnliga attaché hos Utrikesdepartementet. Barbro blev högt övervakad sin första tid på UD av media, specifikt hennes klädsel och utseende granskades. “Ung, charmfull och diskret elegant - så ser hon ut vår första kvinnliga diplomat, som i går gjorde sin entré i UD. Nyutnämnda attachén Barbro Selldén tillbragte sin första dag som första kvinnan i UD med att gå presentationsrond runt alla UD:s lokaler i stan och hälsa på allt diplomatfolket. För en diplomatkvinnas klädproblem hade hon inga bekymmer: man kommer ganska långt med en svart dräkt!" Tidigare hade dåvarande fröken Selldén arbetat på delvis Exportbolaget hemma i Sverige, där hon mötte motstånd som kvinna i arbetslivet av män som inte övertygades av att hon gav dem all information de bad om och blev ofta ombedd att hämta en man de kunde rådfråga istället. År efter antagningen som attaché beskrev hon hur det var svårare som kvinna att bli respekterad i yrket och att det speciellt var vanligare att stöta på problem i katolska länder.

Under sent 1950-tal och tidigt 1960-tal medverkade fru Beer i ett flertal svenska damtidningar i reportage om hennes klädval och garderob. Bonniers månadstidning "Eva" skrev i oktober 1957 en artikel om henne vid namn "Klädd för sitt yrke" och tre år senare publicerades ett uppslag om karriärskvinnor och deras kläder med namnet "i garderoben" där Barbro var en av profilerna.

Fröken Selldén blev Fru Beer när hon gifte sig med Henrik Beer, generalsekreterare för Internationella Rödakors- och rödahalvmånefederationen, IFRC. 1960 blev hon stationerad i Genève, Schweiz där hon bodde ihop med sin make. 1952 blev hon mor till Magnus Beer, fem år därefter tillkom Johan Beer och slutligen Gustaf Beer 1959. 

Barbro Beer arbetade från 1960 som byråchef på Europeiska frihandelssammanslutningen, EFTA. 1968 slutade hon sin anställning på UD och arbetade sedan på GATT med internationella handelsavtal. Hon övergick sedan till FN-organet Economic and Social Council for Europe, ECOSOC där hon arbetade med standardiseringsfrågor inom den europeiska industrin. Efter pensioneringen 1983 arbetade hon som redaktör för diverse ECOSOC-publikationer indom standardiseringsområdet fram till 1985.

Referenser 

Svenska diplomater under 1900-talet
Diplomater från Göteborg
Födda 1923
Avlidna 2021
Kvinnor
Stora moskén i Tabriz

Stora moskén i Tabriz (persiska: مسجد جامع تبریز) byggdes någon gång under de första århundradena efter islams ankomst och har nämnts i boken "Marzban Nameh", som säger att den blomstrade år 1211-1225 e.Kr., under Atabeg Uzbak ibn Muhammad ibn Eldiguz tid.

Källor 

Moskéer i Östazarbaijan
3764 Holmesacourt

3764 Holmesacourt eller 1980 TL15 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 10 oktober 1980 av Perth-observatoriet. Den är uppkallad efter australiensaren Robert Holmes a Court.

Asteroiden har en diameter på ungefär 5 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Flora.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Flora-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av Perth-observatoriet
Astronomiska upptäckter 1980
3767 DiMaggio

3767 DiMaggio eller 1986 LC är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes 3 juni 1986 av den amerikanske astronomen Eleanor F. Helin vid Palomar-observatoriet. Den är uppkallad efter den italiensk-amerikanske basebollspelaren Joe DiMaggio.

Asteroiden har en diameter på ungefär 13 kilometer.

Referenser 
 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av EF Helin
Astronomiska upptäckter 1986
Königstein, Sachsen

Königstein (Sächsische Schweiz) är en stad i Landkreis Sächsische Schweiz-Osterzgebirge i förbundslandet Sachsen i Tyskland. Staden har cirka  invånare.

Staden ingår i förvaltningsområdet Königstein/Sächs. Schw. tillsammans med kommunerna Gohrisch, Rathen, Rosenthal-Bielatal och Struppen.

Se även
 Königstein (fästning)
 Sächsische Schweiz

Källor

Städer i Sachsen
Kommuner och städer i Landkreis Sächsische Schweiz-Osterzgebirge
Gamma2 Normae

Gamma2 Normae (γ2 Normae, förkortat Gamma2 Nor, γ2 Nor)  är en ensam stjärna belägen i den mellersta delen av stjärnbilden Vinkelhaken. Den har en skenbar magnitud på 4,02, är den ljustaste stjärnan i stjärnbilden och är synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 25,3 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 129 ljusår (ca 40 parsek) från solen. Den rör sig närmare solen med en radiell hastighet på ca -29 km/s.

Egenskaper
Gamma2 Normae är en orange till röd jättestjärna av spektralklass K0 III som genererar energi genom fusion av helium i sin kärna. Den har en beräknad massa som är ca 2,2 gånger större än solens massa, en radie som är ca 8,8 gånger större än solens och utsänder från dess fotosfär ca 51 gånger mera energi än solen vid en effektiv temperatur av ca 4 700 K.

Gamma2 Normae ligger nära en följeslagare av magnitud 10. Paret har tidigare identifierats som en dubbelstjärna, men den andra frisättningen av data från Gaiaprojektet visade att följeslagaren är mycket mer avlägsen. En annan närliggande stjärna av magnitud 16, med en temperatur på 5 972 K och separerad med 20 bågsekunder finns med nästan samma parallax och egenrörelse som Gamma2 Normae.

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/gamma2normae
 http://stars.astro.illinois.edu/sow/gamma2nor.html

		
Stjärnbilden Vinkelhaken
Bayerobjekt	
Orangea jättar
HD-objekt
3770 Nizami

3770 Nizami eller 1974 QT1 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 24 augusti 1974 av den ryska astronomen Ljudmila Tjernych vid Krims astrofysiska observatorium på Krim. Den är uppkallad efter den persiske poeten Nezami.

Asteroiden har en diameter på ungefär 3 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av LI Tjernych
Astronomiska upptäckter 1974
Mlle Marthe

Mlle (Mademoiselle) Marthe var en fransk skådespelare och teaterdirektör, verksam på Saint-Domingue (Haiti). 

Mlle Marthe tillhörde de aktörer som engagerades vid kolonins första offentliga teater, Comédie du Cap i Cap-Francais, efter dess invigning 1764. Hon agerade både som sångerska och talaktör och medverkade även vid konserter. Teater var under denna tid det kanske mest populära offentliga nöjet i kolonin, och teatrar kom att bildas i de flesta städer. När kolonins då nästa största stad, Saint-Marc fick sin första teater, Comédie de Saint-Marc, blev hon år 1769 dess första direktör. Hon bildade då kompanjonskap med sin kvinnliga kollega Mlle Franceville, ett då unikt arrangemang i Karibien: Saint Domingues teaterliv kom dock att bli känt för att ha många inflytelserika kvinnliga profiler, så som Madame Acquaire i Petit-Gouave och Port-au-Prince, och Madame Case i Les Cayes. När teatern förstördes under jordbävningen 1770 arrangerade hon skådespel i en tillfällig byggnad tills en ny teater med 500 sittplatser kunde arrangeras med hjälp av hennes finansiärer och invigas 1773. Hon var senare även aktiv på Comédie de Port-au-Prince.

Källor 
 

Kvinnor
Födda 1700-talet
Avlidna okänt år
Personer i Saint-Domingue
Franska skådespelare under 1700-talet
Personer inom Frankrikes näringsliv under 1700-talet
Franska teaterchefer
Teaterchefer under 1700-talet
Neobacteria

Neobacteria är en överklass av arkéer som ingår i fylumet Euryarchaeota.

Referenser 

Arkéer
Tofta skans

Tofta skans eller Skansen är en lämning efter en skans i Dörarps socken i Ljungby kommun i Småland. Skansen uppfördes i juni 1657 av Per Brahe den yngre i samband med Karl X Gustavs första danska krig. Den förstärktes 1658, men efter krigets slut fick skansen förfalla. Tofta skans är belägen på det smalaste stället mellan sjöarna Vidöstern och Flåren, där den gamla riksettan passerar Toftaån. Läget vid Lagastigen gjorde den strategiskt viktig och redan på 1470-talet hade en föregångare, Toftaholm, anlagts på Stenhusholmen i Vidöstern, en kilometer sydväst om Tofta skans.

Skansen är belägen på en grusåskulle med kallmurad front mot söder och väster. Den är 113 meter lång, 3 meter bred och upp till 1,3 meter hög. Den bildar en halvstjärnformig figur med två utåtriktade spetsar.

Källor 
, Riksantikvarieämbetet

Befästningar i Sverige
Skansar i Sverige
Fornminnen i Småland
Westerholm

Westerholm, även skrivet Vesterholm, är ett svenskt efternamn, som är vanligare i Finland än i Sverige. Offentlig statistik tillgänglig i november 2018 uppger följande antal personer var bosatta i de bägge länderna med stavningsvarianterna:
 Westerholm: Sverige 616, Finland 1078
 Vesterholm: Sverige 277, Finland 99
Totalt blir detta 893 personer bosatta i Sverige och 1177 personeer bosatta i Finland.

Personer med efternamnet Westerholm eller Vesterholm
 Barbro Westerholm (1933–2023), svensk läkare, ämbetsman och politiker, liberal
 Brita Westerholm, född Lovén (1912–1981), svensk friidrottare
 Johan Westerholm (född 1962), svensk bloggare och samhällsdebattör
 John Westerholm (född 1950), finländsk geograf
 Nicklas Westerholm (född 1991), svensk travkusk och travtränare
 Nils Westerholm (1912–1991), finländsk läkare och tandläkare med professors namn
 Pathrik Vesterholm (född 1992), svensk ishockeyspelare
 Peter Westerholm (född 1935), svensk läkare, professor i arbets- och miljömedicin
 Ponthus Vesterholm (född 1992), svensk ishockeyspelare
 Raino Westerholm (1919–2017), finländsk politiker, Finalnds kristliga parti
 Sam Westerholm (född 1947), Sverigefinländsk skulptör, tecknare och målare
 Victor Westerholm (1860–1919), finländsk målare, professor
 Wolter Westerholm (1908–2009), finländsk industriman

Se även
 Albert Westerholms tricotfabrik, tidigare industri, Norrköping
 Westerholmska huset, Höganäs
 Westerholmstigen, Erholm, Pargas stad, Finland

Källor

Svenska efternamn
Efternamn i Finland
Kirchberg, Sachsen

Kirchberg är en stad i Landkreis Zwickau i förbundslandet Sachsen i Tyskland. Staden har cirka  invånare.

Staden ingår i förvaltningsområdet Kirchberg tillsammans med kommunerna Crinitzberg, Hartmannsdorf bei Kirchberg och Hirschfeld.

Källor

Kommuner och städer i Landkreis Zwickau
Nora Nilsson

Nora Maria Nilsson, född 1 juli 1980 i Katarina församling i Stockholm, är en svensk regissör.

Biografi 
Regissören Nora Nilsson är dotter till scenografen Sören Brunes och skådespelaren Lise-Lotte Nilsson. Hennes äldre syster Zofi Nilsson är scenograf och hennes mostrar skådespelarna Cecilia Nilsson och Ann Sofi Nilsson.

Teater 
Nora Nilsson har regisserat flera uppmärksammade föreställningar. På Göteborgs Stadsteater har hon satt upp Andrew Sheridans Vintertid (2011), Tony Kushners Det intelligenta homots guide till kapitalism och socialism med en nyckel till skriften (2013) och Sofia Fredéns Afterwork (2014).

Nora Nilsson har dramatiserat och gjort teater av Maria Svelands roman Bitterfittan på Smålands Musik och Teater (2012), regisserat Christian Lollickes Det normala livet  på Borås Stadsteater (2013) och Anders Duus Ingen fattar utom vi  för Riksteatern (2014).

På Profilteatern regisserade Nora Nilsson 2014 Ursäkta, skulle ni kunna svälta lite tystare, vi försöker faktiskt skapa lite ekonomisk tillväxt här borta!, byggd på texter av Liv Strömquist och Sara Granér. Föreställningen gästspelade på Stockholms Stadsteater. På Stockholms Stadsteater satte Nilsson även upp Edward Albees Lolita (2014) och en egen dramatisering av Ebba Witt-Brattströms roman Århundradets kärlekskrig (2017).

Ingen fattar utom vi visades på Scenkonstbiennalen 2015 och Ursäkta skulle ni kunna svälta lite tystare... blev utvald till BIBU, scenkonstfestival för barn och unga, 2016.

Nora Nilsson regisserade Marius von Mayerburgs Den fule på Folkteatern 2017, och Biet i Huvet  av dramatikern Roland Schimmelpfennig på  Riksteatern 2018.

Regi (ej komplett)

Källor

Externa länkar 
 Nora Nilsson på Folkteatern
 

Födda 1980
Svenska teaterregissörer
Kvinnor
Levande personer
Projekt Kvinnliga huvudpersoner
Svenska dramatiker
Personer från Stockholm
Delta Normae

Delta Normae (δ Normae, förkortat Delta Nor, δ Nor)  är en stjärna belägen i den norra delen av stjärnbilden Vinkelhaken. Den har en skenbar magnitud på 4,74 och är synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 26,7 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 122 ljusår (ca 38 parsek) från solen.

Egenskaper
Delta Normae är en blå till vit jättestjärna av spektralklass kA3hA7mF0 III:, som anger att den är en utvecklad jättestjärna med spektrets kalcium K-linjer som hos en stjärna av spektralklass A3, vätelinjer som hos en stjärna av klass A7 och F0-klassens metallinjer. Den har en beräknad massa som är omkring 75 procent större än solens massa, en radie som är omkring dubbelt så stor som solens och utsänder från dess fotosfär ca 13 gånger mera energi än solen vid en effektiv temperatur av ca 7 700 K.

Eftersom stjärnans egenrörelse har visat sig förändras över tiden är den troligtvis en astrometrisk dubbelstjärna. Primärstjärnan är en Am-stjärna, vilket betyder att den visar spektrumet för en metallbelagd stjärna av spektraltyp A, en kemiskt ovanlig stjärna. Den har ett magnetfält med en effektiv styrka på (169,73 ± 151,7) × 10-4 T.

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/deltanormae

		
Stjärnbilden Vinkelhaken
Bayerobjekt	
Vita jättar
Am-stjärnor
HD-objekt
3771 Alexejtolstoj

3771 Alexejtolstoj eller 1974 SB3 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 20 september 1974 av den sovjetisk-ryska astronomen Ljudmila Zjuravljova vid Krims astrofysiska observatorium på Krim. Den är uppkallad efter den ryske författaren Aleksej Tolstoj.

Den tillhör asteroidgruppen Matterania.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Matterania-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av L Zjuravljova
Astronomiska upptäckter 1974