kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Knut Lindström

Knut Wilhelm Lindström, född 6 april 1916 i Göteborg, död 29 augusti 1990 i Västra Frölunda, var en svensk målare. 

Lindström var son till kommunalarbetaren Olof Edvard Lindström och Ida Kristiansson och från 1949 gift med Dagmar Nilsson (1918–2005). Han studerade konst för Nils Nilsson vid Valands målarskola i Göteborg 1941–1944. Separat ställde han ut 1946 på Olsens konstsalong i Göteborg och 1949 på konstsalongen Modern konst i hemmiljö i Stockholm. Tillsammans med Lennart Wilkmar ställde han ut på Galleri Aveny i Göteborg 1950 och tillsammans med Helge Lindahl, Olof Leyman och Bengt Blomqvist i Göteborg 1953. Han medverkade även i samlingsutställningar med Göteborgs konstförening på Göteborgs konsthall. Hans konst består av stilleben, landskap, skogsinteriörer och porträtt i stark kolorit, påverkad av den västsvenska kolorittraditionen från Ivan Ivarson och Inge Schiöler. Lindström är representerad vid Länsmuseet Gävleborg och Borås konstmuseum. Makarna Lindström är begravda på Hönö kyrkogård.

Källor 
Svenskt konstnärslexikon del III sid 564, Allhems förlag, Malmö. 
Svenska konstnärer, Biografisk handbok, Väbo förlag, 1987, sid 319, 
 Lindström, Knut på SvenskaGravar.se

Svenska målare under 1900-talet
Konstnärer från Göteborg
Födda 1916
Avlidna 1990
Män
Västtjärnslindan

Västtjärnslindan i Dalarnas län finns beskriven som fäbod sedan 1663. Fäbodbruket med djur återupptogs i slutet av 1990-talet efter att den tidigare djurdriften avslutats 1968.

Film

Referenser 

Byggnader och anläggningar i Gagnefs kommun
Fäbodar i Dalarna
Güler Sabancı

Güler Sabancı, född 1955 i Adana, Turkiet är en turkisk företagsekonom.

Sabancı är för närvarande (2015) ordförande i styrelsen för det familjekontrollerade Sabancı Holding, det näst största industriella och finansiella konglomeratet i Turkiet.

Biografi
Sabancı är dotter till Ihsan Sabancı och hans hustru Yüksel. Efter gymnasiet på TED Ankara College i Ankara, utbildade hon sig i företagsekonomi vid Bogazici University i Istanbul med examen 1978. Hon har också genomgått utbildning i avancerad företagsledning vid Harvard University. 

Sabanci började sin yrkeskarriär på Las SA, ett familjeägt bolag i Kocaeliprovinsen för produktion av bildäck. Hon utsågs därefter till VD för Kord SA, en position hon höll i 14 år. Därefter blev hon medlem av styrelsen för Sabancı Holding med ansvar för däcks- och armeringsmaterialgruppen, samt personalansvarig.

Sabancı är grundare och ordförande för Sabancıuniversitet och ordförande i styrelsen för Sabancı Foundation, en ledande privat stiftelse i Turkiet.

Uppmärksamhet
Hon är den första och enda kvinnliga medlemmen i European Round Table of Industrialists (ERT). I oktober 2013 höll hon andraplatsen på tidskriften Fortunes lista över de 50 mäktigaste kvinnor i näringslivet (utanför USA). För 2014 var hon placerad som den 60:e mäktigaste kvinnan i världen av tidskriften Forbes.

År 2012 utsågs Sabancı till ledamot i styrelsen för FN:s Global Compact, FN:s högsta rådgivande organ för nya företag, civilsamhället samt fack- och arbetsgivarorganisationer.

Sabanci har fått flera utmärkelser för filantropi och ledarskap såsom David Rockefeller Bridging Leadership Award, Clinton Global Citizen Award, Raymond Georis Innovative filantrop Award och European School of Management Responsible Leadership Award.

Utmärkelser och priser
2007 -   Belgien: Order of Leopold II
2009 -   Spanien: Order of Civil Merit
2010 -   Österrike: Silbernes Ehrenkreuz der Republik Österreich
2010 -   Frankrike: National Order of the Legion av Honour

Priser
 2006 -   USA: hedersdoktor vid Drexel University
 2007 -   USA: Corporate Partner Award av American – Turkish society
 2009 -   EU: Raymond Georis Prize for Innovative Philanthropy av Europeiska unionens råd
 2011 -   Tyskland: Schumpeter Preiz till minne av den berömde österrikiska ekonomen Joseph A. Schumpeter
 2011 -   Tyskland: ESMT Responsible Leadership Award av European School of Management and Technology
 2011 -   USA: Clinton Global Citizen Award av Clinton Foundation

Källor

Externa länkar
http://fortune.com/guler-sabanci-turkey/
http://edition.cnn.com/2013/01/25/business/guler-sabanci-turkey-business/

Födda 1955
Levande personer
Kvinnor
Turkiska ekonomer
Personer från Adana
Walter Emanuel Jones

Walter Emanuel Jones, född 30 november 1970 i Detroit, Michigan, är en amerikansk skådespelare, kampsportare och dansare, känd för rollen som Zack Taylor, den svarta rangern, i TV-serien Power Rangers.

Filmografi 

 1992 – White Men Can't Jump
 1992 – Malcolm X 
 1993-1994 – Mighty Morphin Power Rangers
 1995 – Lugn i stormen
 1995 – Räkna med bråk
 1997 – Sabrina tonårshäxan
 1999 – Buffy och vampyrerna
 2000 – På spaning i New York
 2001 – Moesha
 2001 – CSI: Crime Scene Investigation
 2003 – The Shield
 2005 – Skeleton Key (röst)
 2006 – The Fast and the Furious: Tokyo Drift
 2007 – Fantastic Four: Rise of the Silver Surfer (röst)
 2007 – Primeval (röst)
 2008 – Boog & Elliot 2 - Vilda vänner mot husdjuren (röst)
 2011 – Warrior 2012 – Chronicle (röst)
 2012 – Par i kungar 2013 – Det regnar köttbullar 2 (röst)
 2013 – Supersjukhuset''

Externa länkar 
 Walter Emanuel Jones på IMDb
 Walter Emanuel Jones på Myspace

Födda 1970
Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Amerikanska skådespelare under 2000-talet
Amerikanska dansare
Amerikanska kampsportare
Skådespelare från Detroit
Män
Levande personer
Järla läderfabrik

Järla läderfabrik var ett garveri i Nacka vars huvudprodukter var sulläder och drivremmar till industrin. Ett garveri hade startat i Järla omkring 1870. Företaget Joh. Wideqvist Läder och Remfabrikaktiebolag bildades 1888 och byggde en fabrik i Järla. Fabriken byggdes ut kring sekelskiftet 1900. Företaget sammanslogs 1905 med A. W. Lundins Läderfabrik och all verksamhet flyttades till Järla under namnet Stockholms Förenade Läder- och Remfabriker. Verksamheten verkade ha upphört 1914, men 1918 fanns ett nytt bolag AB Järla Läderfabrik som övertog fastigheterna i Järla. Verksamheten upphörde senast 1925 då Winborgs ättiksfabrik tog över lokalerna. En mindre del av byggnadskomplexet finns kvar, kraftigt ombyggd och påbyggd med en våning på 1950-talet. Den kvarvarande byggnaden har på 2010-talet byggts om till bostäder varvid ytterligare en våning tillkom.

Referenser

Externa länkar
Anläggningen på foto från 1896: 
https://web.archive.org/web/20161220071313/http://www.issjo.se/hagen/hagen/historia/travtavling.php?wid=compwid
Industriföretag i Stockholm
Ej längre existerande svenska företag
Nacka kommun
Bertil Lindblom

Bertil Sivert Valdemar Lindblom, född 10 mars 1924 i Stockholm, död där 11 mars 1980, var en svensk målare.

Han var son till tryckaren Thure Jacob Lindblom och Hilma Matilda Nyström. Lindblom studerade vid Signe Barths målarskola i Stockholm 1948 och vid Konsthögskolan 1948–1953 samt under studieresor till Frankrike. Tillsammans med Holger Janson ställde han ut på Galerie Æsthetica 1955 och han medverkade i Nationalmuseums utställning Unga tecknare och på Liljevalchs vårsalonger. Han har målat figurstudier, kubistiska skärgårdslandskap och abstrakta kompositioner, samt varit verksam som illustratör. Lindblom är representerad vid Nationalmuseum i Stockholm.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del III sid 536, Allhems Förlag, Malmö. LIBRIS-ID:8390296
Svenska konstnärer, Biografisk handbok, Väbo förlag, 1987, sid 310, 

Svenska målare under 1900-talet
Män
Födda 1924
Avlidna 1980
Bertil Linné

Erik Johan Bertil Linné, född 15 augusti 1913 i Överluleå församling, Boden, Norrbottens län, död där 31 oktober 2000
, var en svensk målare.

Linné studerade vid Tekniska skolan och Högre konstindustriella skolan i Stockholm 1932-1936, Han var anställd som medhjälpare till Einar Forseth 1936-1939 och därefter fortsatte han sina studier för Edvin Ollers och Otte Sköld i Stockholm. Han besökte upprepade gånger Nordnorge och Lofoten vilket återspeglades i hans konst. Separat ställde han ut i ett flertal svenska Norrlandsstäder och han medverkade i samlingsutställningar med olika grupper. Bland hans offentliga arbeten märks utsmyckning i ett flertal kyrkor och bibliotek, en väggrelief för fredsförbandet K4 i Arvidsjaur och väggmålningen Fyra årstiderna i Bodensskolan, en plafondmålning i al secco för Sättna kyrka i Västernorrland, en altartavla för Mariakyrkan i Sävast församling samt målningen av en predikstol i Tranemo kyrka. Han tilldelades Norrbottens läns landstings stipendium, Svensk-Finska kulturstipendiet och Olov Högberg plaketten. Hans konst består av stilleben, figurer, porträtt och landskap med motiv från den Norrbottniska skärgården, svenska fjällvärlden Torne träsk och Lofoten i olika tekniker. Han var medlem i konstnärsgruppen Bodenskolan. Linné är representerad vid ett flertal landsting och Norrbottens museum. Han medverkade i en mindre roll i Jan Troells film Här har du ditt liv från 1966.

Referenser

Tryckta källor 
Svenskt konstnärslexikon del III sid 569, Allhems förlag, Malmö. LIBRIS-ID:8390296
Svenska konstnärer, Biografisk handbok, Väbo förlag, 1987, sid 320,

Noter 

Svenska målare under 1900-talet
Män
Födda 1913
Avlidna 2000
666 Desdemona

666 Desdemona eller 1908 DM är en asteroid i huvudbältet, som upptäcktes 23 juli 1908 av den tyska astronomen August Kopff i Heidelberg. Den är uppkallad efter Desdemona i William Shakespeares tragedi Othello.

Asteroiden har en diameter på ungefär 32 kilometer.

Referenser 
 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter fiktiva figurer
Astronomiska upptäckter av A Kopff
Astronomiska upptäckter 1908
667 Denise

667 Denise eller 1908 DN är en asteroid i huvudbältet, som upptäcktes 23 juli 1908 av den tyska astronomen August Kopff i Heidelberg. Ursprunget till namnet är okänt.

Asteroiden har en diameter på ungefär 82 kilometer.

Referenser 
 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter med namn av okänt ursprung
Astronomiska upptäckter av A Kopff
Astronomiska upptäckter 1908
Hugo Linér

Frans Hugo Linér, född 26 februari 1900 i Sireköpinge församling, Malmöhus län, död 6 oktober 1981 i Härslövs församling, Landskrona, var en svensk målare.

Han var son till Peter Linér och Elise Nilsson och från 1933 gift Gertrud de Val-Linér. Han studerade vid Althins målarskola 1923 och vid Konsthögskolan i Stockholm 1925-1931 samt under studieresor till bland annat Danmark, Nederländerna, Frankrike och Tyskland. Tillsammans med Sven Sahlberg, Hugo Simonson och Sture Svensson ställde han ut på Lilla Galleriet i Stockholm 1954 och han medverkade i samlingsutställningen Exponenterna på Liljevalchs konsthall samt i utställningar arrangerade av Sveriges allmänna konstförening och Svenska konstnärernas förening. Separat ställde han ut första gången 1955 på Lilla Galleriet i Stockholm. Hans konst består av fruktstilleben, figurkompositioner, naket och landskap ofta med motiv från Ålabodarna och Bornholm. Linér är representerad vid Moderna museet i Stockholm.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del III sid 568, Allhems Förlag, Malmö. LIBRIS-ID:8390296
Svenska konstnärer, Biografisk handbok, Väbo förlag, 1987, sid 320,

Noter

Svenska målare under 1900-talet
Män
Födda 1900
Avlidna 1981
668 Dora

668 Dora eller 1908 DO är en asteroid i huvudbältet, som upptäcktes 27 juli 1908 av den tyska astronomen August Kopff i Heidelberg. Den är uppkallad efter en vän till upptäckarens fru.

Asteroiden har en diameter på ungefär 23 kilometer. Den har givit namn åt tillhör asteroidgruppen Dora.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Dora-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av A Kopff
Astronomiska upptäckter 1908
Etëhem Bey Mollaj

Etëhem Bey Mollaj, född 1783, död 1846, även känd som Haxhi bey Tirana Etëhem, var en albansk poet av bejtexhinjeran.

Etëhem Bey var son till Molla Bey av Petrela och kom från en av de mest framstående familjerna i Tiranaområdet, som då var en del av Osmanska Albanien. Han var ättling till Sulejman Pasha Bargjini, som gjorde en betydande insats för Tiranas utveckling som ett kommersiellt och religiöst centrum.

Etëhem Bey fullbordade 1819, eller möjligen 1821, Et'hem Bey-moskén i huvudtorget i Tirana, som bär hans namn. Moskébygget inleddes av hans far Molla Bey mellan åren 1791-1794. Han är begravd bredvid sin fru Balkis i Et'hem Bey-moskén.

Etëhem Bey var även en divanpoet. He skrev både på turkiska och albanska. Hans verk på turkiska består av fyra divaner. På albanska skrev han en mystisk bektashidikt och en divan men ingendera finns bevarad i dag.

Se även
Albansk litteratur

Källor

Noter 

Albanska poeter
Turkiska poeter
Personer från Tirana
Personer i Albanien under 1700-talet
Personer i Albanien under 1800-talet
Födda 1783
Avlidna 1846
Män
Nisse Lindwall

Nils (Nisse) Erik Lindwall, född 28 september 1909 i Stockholm, död 1986, var en svensk målare och tecknare.

Han var son till skräddaren Erik Lindwall och Maria Pettersson. Lindwall studerade vid Maj Brings målarskola i Stockholm under fem år samt för Isaac Grünewald och Eduard Mc Avoy i Paris samt under studieresor till Lettland och Italien. Separat ställde han ut med en serie dansteckningar i Stockholm 1943 och tillsammans med Bonny Milhous ställde han ut i Helsingfors 1943 samt med Gustav Adolf Olsson och Curt Fahlstedt i Norrtälje 1947. Separat ställde han ut på Galleri S:t Nikolaus i Stockholm 1954 och han medverkade i samlingsutställningar med Sveriges allmänna konstförening. Han var verksam som teaterdekoratör vid flera privata teatrar i Stockholm samt Försvarsstabens förströelsedetalj 1938-1950. Hans konst består av stilleben, porträtt, landskap, figurer, akrobater, motiv från dansbanor och folkparker samt illustrationer för Kooperationens tidskrift Vår tidning.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del III sid 568, Allhems Förlag, Malmö. LIBRIS-ID:8390296
Svenska konstnärer, Biografisk handbok, Väbo förlag, 1987, sid 320, 

Svenska målare under 1900-talet
Män
Födda 1909
Avlidna 1986
Svenska tecknare under 1900-talet
669 Kypria

669 Kypria eller 1908 DQ är en asteroid i huvudbältet, som upptäcktes 20 augusti 1908 av den tyska astronomen August Kopff i Heidelberg. Den är uppkallad efter det grekiska eposet Cypria.

Asteroiden har en diameter på ungefär 29 kilometer och tillhör asteroidgruppen Eos.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Eos-asteroider
Astronomiska upptäckter av A Kopff
Astronomiska upptäckter 1908
Gunnar Lindvall

Erik Vilhelm Gunnar Lindvall, född 15 september 1896 i Stockholm, död 1960 i Stockholm, var en svensk tecknare och illustratör.

Han var son till läroverksadjunkten Wilhelm Lindvall och Stina Andersson och från 1924 gift med gymnastikdirektören Doris Forsgren. Efter studentexamen 1914 bedrev Lindvall självstudier inom konsten och 1917 studerade han vid Althins målarskola för att lära sig lite mer om det tekniska arbetet. Därefter arbetade han som journalist vid Svenska Dagbladet men övergick snart till att arbeta med tidningens illustrationer. Han blev anställd som ordinarie tecknare 1924. Vid sidan av sitt arbete som tidningstecknare illustrerade han ett flertal böcker där hans första större arbete var illustreringen av Fredrik Bööks Resa i Sverige. Från Smygehuk till Pajala 1924 som även trycktes som en följetong i Svenska Dagbladet. Hans konst består av porträtt och landskap samt ett stort antal illustrationer och reklamteckningar.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del III sid 567-568, Allhems Förlag, Malmö. LIBRIS-ID:8390296
Svenska konstnärer, Biografisk handbok, Väbo förlag, 1987, sid 320, 

Svenska tecknare under 1900-talet
Män
Födda 1896
Avlidna 1960
Svenska illustratörer
670 Ottegebe

670 Ottegebe eller 1908 DR är en asteroid i huvudbältet, som upptäcktes 20 augusti 1908 av den tyska astronomen August Kopff i Heidelberg. Den är uppkallad efter Ottegebe, en karaktär i Der arme Heinrich av Gerhart Hauptmann.

Asteroiden har en diameter på ungefär 35 kilometer.

Referenser 
 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter fiktiva figurer
Astronomiska upptäckter av A Kopff
Astronomiska upptäckter 1908
A.K. Fernströms Granitindustrier

AB A.K. Fernströms Granitindustrier var ett svenskt stenindustriföretag i Karlshamn.

Företaget grundades 1885 av Alfred Kofoed Fernström (1859-1912) och bröt först kantsten i ett stenbrott på Sternö för export till Bornholm. Det fick ett genombrott med ett stort kontrakt för stora partier sten till det danska Middelgrundsfortet. Företaget expanderade med arrenderade stenbrott i Blekinge och södra Sverige i övrigt. Vid slutet av 1890-talet flyttade företaget till Karlshamn, där ett ståtligt huvudkontor byggdes 1894 vid Hamngatan.  

Fernströms bröt diabas i Hägghult från 1899 och också i Stora Björkeröd öster om Glimåkra. En industrijärnväg, lokalt kallad Grisabanan, anlades 1905 från Stora Björkeröd via Hägghult till Lönsboda. År 1904 kontrakterade han brytningsrättigheter på Blå Jungfrun och startade brytning av öns jungfrugranit framför allt till Tyskland. Detta ledde till motreaktioner från naturvänner, och 1925 friköpte Torsten Kreuger ön bland annat genom att kompensera Fernströms för dess lönsamma produktion där. Ön skänktes till staten, som inrättade Blå Jungfruns nationalpark 1926.
 
Tidigt i företagets historia  byggdes också upp en rederiverksamhet, med början med fartyg som transporterar sten. Vid Alfred Kofoed Fernströms död 1912 hade företaget 2.400 anställda. Ledningen övertogs av ingenjör Carl Fieber (1877-1933), som varit chef för lokalkontoret i Berlin och 1921 blev Tyska Rikets vicekonsul i Karlshamn. Änkefru Emma Fernström, f. Hammar (1871-1961) övertog ledningen efter Fieber. Sönerna Eric och Holger Fernström tog senare över, med Eric K. Fernström (1901-1985) som chef. Till slutet av 1920-talet hade företaget expanderat kraftigt. År 1929 hade det 489 stenbrott och knappt 16.000 anställda.

Fernströms köpte 1946 Förenade granitindustrier. År 1968 såldes A.K. Fernströms Granitindustrier till Investmentbolaget Skansen Lejonet i Göteborg. Eric K. Fernström kvarstod i bolagets ledning någon tid. Fernströms hade i en andra omgång efter andra världskriget byggt upp en rederirörelse med tank- och OBO-fartyg. Under oljekrisen på 1970-talet fram till 1977 såldes fartygen ut. Skansen Lejonet gick i konkurs som en följd av sjöfartskrisen för tankfartyg, varvid företaget 1978 köptes av Ingemar Petersson.

A.K. Fernströms Granitindustrier har levererat diabas från Hägghult för bland annat sockeln till krigsmonumentet US Marine Corps War Memorial i Arlington County utanför Washington D.C.. Fundamentet slipades och graverades på sliperiet på Sternö.

Se även
Fernströmska monumentet
Björkeröds stenbrott

Källor
Fernström ristade sitt namn i Sternö-sten i Sydöstran den 4 augusti 2007
Om Skansen Lejonet och A.K. Fernströms på www.gamlagoteborg.se

Noter

Företag bildade 1885
Ej längre existerande svenska företag
Företag i Karlshamns kommun
Diabas
Adolf Lindqvist

Adolf Lindqvist, född 1920 i Norsjö, Västerbottens län, död 2001, var en svensk skulptör. 

Han var son till Mauritz Lindqvist och Eva Lovisa Salomonsson samt bror till Rudolf Lindqvist. Han studerade vid Konstfackskolan i Stockholm och utbildade sig därefter i konstsvetsning och i konstutsmyckning för offentliga miljöer. Han var som sin bror verksam som konstnär i sin hembygd i hela sitt liv och utförde en del offentliga utsmyckningar i Norsjö. Han ställde ut sina alster i de flesta norrländska städerna samt i Stockholm och Eslöv. Bland hans offentliga arbeten märks utsmyckningarna för Lycksele vårdcentral, Lycksele kommunhus, Vattenfall i Norsjö och Norsjö kommun. Hans konst består av skulpturer utförda i keramiklera, gips, konststen, betong och brons. Lindqvist är representerad vid Norsjö Bildmuseum, Umeå kommun, Skellefteå kommun, Statens konstråd och Västerbottens läns landsting.

Källor  
Norsjö Bildmuseum och artikel om broder och far i Svenskt konstnärslexikon del III, Allhems Förlag, Malmö. LIBRIS-ID:8390296

Noter 

Svenska skulptörer under 1900-talet
Män
Födda 1920
Avlidna 2001
Personer från Norsjö socken
David Yost

David Yost, född 7 januari 1969 i Council Bluffs, Iowa, är en amerikansk skådespelare och producent. Han är känd för att ha spelat Billy Cranston i Mighty Morphin Power Rangers, Mighty Morphin Power Rangers: Filmen och Power Rangers Zeo.

Filmografi 
 1993-1995 – Mighty Morphin Power Rangers (medverkande)
 (medverkande)
 (producent)
 (producent)
 (producent)

Referenser

Externa länkar 
 David Yost på IMDb

Födda 1969
Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Amerikanska skådespelare under 2000-talet
Amerikanska gymnaster
Amerikanska HBTQ-aktivister
Män
Levande personer
Damned in Black

Damned in Black är det sjätte studioalbumet av det norska black metal-bandet Immortal. Albumet utgavs 2000 av skivbolaget Osmose Productions.

Låtlista
"Triumph" – 5:41
"Wrath from Above" – 5:46
"Against the Tide (In the Arctic World)" – 6:03
"My Dimension" – 4:32
"The Darkness That Embrace Me" – 4:38
"In Our Mystic Visions Blest" – 3:11
"Damned in Black" – 6:52

Text: Demonaz Doom Occulta 
Musik: Abbath Doom Occulta / Horgh

Medverkande
Musiker (Immortal-medlemmar)
Abbath Doom Occulta (Olve Eikemo) – sång, gitarr
Demonaz Doom Occulta (Harald Nævdal) – sångtexter
Horgh (Reidar Horghagen) – trummor
Iscariah (Stian Smørholm) – basgitarr

Produktion
Peter Tägtgren – producent, ljudtekniker, ljudmix
Abbath – producent
Horgh – producent
Jean-Pascal Fournier – omslagskonst

Referenser

Externa länkar
Metal-archives: Damned in Black

Musikalbum 2000
Arne Lygre

Arne Ingolv Sunde Lygre, född 6 februari 1968 i Bergen, är en norsk dramatiker och romanförfattare.

Biografi
Arne Lygre debuterade 1998 med pjäsen Mamma og meg og menn som uppfördes av Rogaland Teater i Stavanger. Som prosaförfattare debuterade han 2004 med novellsamlingen Tid inne som vann Brageprisen samma år. Första romanen var Et siste ansikt 2006. Hans dramatik är översatt till tolv språk och har spelats i bland annat Danmark, Tyskland, Frankrike, Italien, Portugal, Schweiz och Brasilien. Det internationella genombrottet kom 2007 då Claude Régy regisserade Homme sans but (Mann uten hensikt) på Théâtre de l'Odéon i Paris och fick fina recensioner. 2011 hade Je disparais (Jeg forsvinner) urpremiär på Théâtre national de la Colline i Paris i regi av stjärnregissören Stéphane Braunschweig, följt av norsk premiär på Nationaltheatret i Oslo året därpå i regi av Eirik Stubø. 2014 regisserade Stéphane Braunschweig även Rien de moi (Ingenting av meg) på Colline-teatern. 2013 mottog Arne Lygre Ibsenprisen och 2013 inlemmades han i Norsk Dramakanon med pjäsen Jeg forsvinner.

Uppsättningar i Sverige
 2013 Jag försvinner, Dramaten, översättning Marie Lundquist, regi Karl Dunér, med bl.a. Elin Klinga & Marie Richardson
 2014 Ingenting av mig, Stockholms stadsteater, översättning Marie Lundquist, regi Eirik Stubø, med bl.a. Sofia Helin & Björn Bengtsson

Referenser

Källor
 Arne Lygre, Store norske leksikon (läst 3 december 2016)
 Arne Lygre, theatre-contemporain.net (läst 29 juli 2017)
 Arne Lygre, Manusbanken, Norske Dramatikeres Forbund (läst 3 december 2016)
 Arne Lygre, Aschehoug (läst 3 december 2016)
 Fabienne Darge: "Je disparais", pièce vertigineuse d'Arne Lygre, Le Monde 26/11 2011
 Fabienne Darge: Arne Lygre et l’illusion de la page blanche, Le Monde 10/10 2014
 Scendatabasen, Teaterunionen (läst 3 december 2016)
 Jeg forsvinner, Nationaltheatrets arkiv (läst 3 december 2016)
 Homme sans but, Théâtre de l'Odéon (läst 3 december 2016)

Noter

Externa länkar
 Arne Lygre i Libris
 Arne Lygres officiella hemsida

Norska dramatiker
Norskspråkiga dramatiker
Norska romanförfattare
Norskspråkiga romanförfattare
Norska författare under 1900-talet
Norska författare under 2000-talet
Dramatiker under 1900-talet
Dramatiker under 2000-talet
Författare från Bergen
Födda 1968
Levande personer
Män