kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Salicylism

Acetylsalicylsyre-förgiftning, även känt som salicylism, ASA-förgiftning eller ASA-intox är akut eller kronisk förgiftning med salicylat såsom acetylsalicylsyra. De klassiska symtomen är ringande i öronen, illamående, buksmärta, och snabb andningsfrekvens. Till en början kan dessa symptom vara subtila, medan högre doser även kan ge upphov till feber. Komplikationer kan vara potentiellt livsfarliga och innefattar svullnad av hjärnan eller lungorna, kramper, lågt blodsocker, eller hjärtstillestånd.

De flesta fall av salicylism orsakas av acetylsalicylsyra, men andra substanser som kan ge upphov till symptomen är vintergrönolja och vismutsubsalicylat. Även små mängder vintergrönolja kan vara giftiga. Överdosering kan ske både avsiktligt eller oavsiktligt. Diagnos ställs i allmänhet baserat på upprepade blodprover för att mäta nivåer av salicylsyra samt blodgaser. Ett typ av diagram som finns för att underlätta diagnosticering, men dess användning rekommenderas inte. Vid överdosering kan högsta nivån i blodet uppvisas så sent som efter 12 timmar.

Åtgärder för att förhindra förgiftning är användandet av barnsäkra förpackningar och att minska antal tabletter per burk eller karta. Behandling när förgiftning är ett faktum är med bl.a. aktivt kol, intravenöst natriumbikarbonat med dextros och kaliumklorid, och i vissa fall dialys. Att ge dextros kan vara av nytta även om blodsockret initialt är normalt. Dialys rekommenderas för patienter med njursvikt, sänkt medvetandenivå, ett plasma-pH under 7.2, eller höga blodsalicylat-nivåer. Om intubation krävs kan hög andningsfrekvens behövas.

De toxiska effekterna av salicylater är beskrivna sedan åtminstone 1877. År 2004 rapporterades i USA fler än 20 000 fall, varav 43 ledde till död. Cirka 1% av de med akut överdosering dör medan kronisk överdosering har sämre prognos. Äldre människor löper större risk för toxicitet, även vid lägre doser.

Källor

Externa länkar 
Giftinformationscentralen – Acetylsalicylsyra
Förgiftningar
Salicylsyror
Svanevatn

Svanevatn (ryska: Озеро Сальмиярви, Ozero Salmijarvi, skoltsamiska: Čoalme-jau're, finska: Salmijärvi) är en sjö i Pasvikdalen, genom vilken flyter Pasvikälven.

Svanevatn är en gränssjö mellan Norge och Ryssland. Den västra, norska sidan ligger i Sør-Varanger kommun i Finnmark fylke och den östra, ryska sidan ligger i Nikel i Petjenga distrikt i Murmansk oblast. Mellan 1921 och 1944 låg den östra delen av sjön i Petsamo i Finland. 

I öster är Svanevatn förbunden med sjön Kuotsjärvi med ett långt sund. Vid detta ligger byn Salmijarvi (finska: Salmijärvi), som i början av 1900-talet var den största fasta bosättningen i Petsamo. Ishavsvägen byggdes förbi Salmijärvi omkring 1930.  

På den norska sidan ligger byn Svanvik i Pasvikdalen.

Svanevatn ligger nedströms det norska Skogfoss kraftverk.

Källor
Denna artikel är baserad på artikeln Salmiyarvi (Ozero) i ryskspråkiga Wikipedia.

Insjöar i Finnmark fylke
Insjöar i Ryssland
Sør-Varangers kommun
Murmansk oblast
Brittiska imperiespelen 1938

Brittiska imperiespelen 1938 () var de tredje spelen i ordningen och gick av stapeln i Sydney mellan den 5 och 12 februari år 1938. Det var första gången som spelen anordnades på södra halvklotet, varför spelen hölls i februari istället för augusti som brukligt. Vid de två tidigare spelen hade England och Kanada dominerat på prispallarna men dominansen bröts nu med besked av hemmanationen Australien, delvis beroende på att färre engelsmän och kanadensare gjorde den mödosamma resan till andra sidan jorden. På grund av andra världskriget skulle det dröja tolv år till följande spel.

Deltagande länder

15 länder deltog vid spelen, jämfört med 17 fyra år tidigare. Ceylon och Fiji gjorde debut medan varken Hongkong, Jamaica, Newfoundland eller Irländska fristaten sände några idrottare. Hongkong och Jamaica återkom till spelen 1954, medan Newfoundland uppgick i Kanada 31 mars 1949 och Irländska fristaten ombildades till Republiken Irland som lämnade Brittiska samväldet 18 april 1949.

Medaljliga

Källor

Fotnoter

Externa länkar

1938 i Australien
1938
Sportevenemang i Sydney
Multisportevenemang 1938
Internationella sportevenemang i Australien
Sydney under 1900-talet
Multisportevenemang i Australien
Länsväg Z 514

Länsväg Z 514 är en övrig länsväg i Härjedalens kommun i Jämtlands län som går mellan Remmet (Riksväg 84) och tätorten Vemdalen, via Vemhån. Vägen är 43,6 kilometer lång och asfalterad. Väg Rv84 / Z 514 / 315 / 316 / E45 är ett något kortare (och snabbare) alternativ till E45 mellan Sveg och Östersund. Tung trafik väljer dock oftast E45 på grund av stora höjdskillnader längs 315 vid Klövsjö. Det finns vägvisning med 514, vilket är ovanligt för sekundära länsvägar.  

Vägen ansluter till:

 Riksväg 84 (vid Remmet)
 Länsväg Z 514.01 (vid Vemhån)
 Länsväg 315 (vid Vemdalen)

Referenser

Noter 

Länsvägar i Jämtlands län
La Liga 2017/2018

La Liga 2017/2018 var den 87:e säsongen av La Liga, Spaniens högsta division i fotboll för herrar. Säsongen inleddes den 18 augusti 2017 och pågick fram till 20 maj 2018.

Real Madrid är försvarande mästare medan Levante UD, Girona FC och Getafe CF flyttas upp från Segunda División 2016-17.

Lag 

20 lag deltar i ligan - de 17 bäst placerade lagen från den föregående säsongen samt tre lag uppflyttade från Segunda División.

Arenor
Atlético Madrid kommer iår att spela på sin nya arena, Wanda Metropolitano.

På grund av Girona spelar i La Liga för första gången kommer de att utöka sin arena Estadi Montilivi tillfälligt med kapacitet för 13 500 åskådare.

Klubbinformation

Tränarförändringar

Tabeller

Poängtabell

Resultattabell

Statistik

Skytteligan

Kommentarer

Referenser

2017 i Spanien
2018 i Spanien
2017/2018
Fotbollssäsongen 2017/2018
Den lilla enhörningen

Den Lilla Enhörningen (engelska: The Little Unicorn) är en sydafrikansk film från 2002 i regi av Paul Matthews.

Handling
Polly Regan och hennes morfar måste rädda en enhörning som blivit kidnappad av en ägare till en circus.

Rollista 
 Brittney Bomann – Polly Regan
 Byron Taylor – Toby Cooper
 Emma Samms – Lucy Regan
 David Warner – Ted Regan
 Mick Walter – circusägaren
 Joe Penny – dvärgen
 George Hamilton – den store Allonso

Referenser

Externa länkar 
 

Filmer 2002
Engelskspråkiga filmer
Sydafrikanska filmer
Pavel Sjeremet

Pavel Grigorjevitj Sjeremet (, : Pavel Ryhoravitj Sjaramet), född 28 november 1971 i Minsk, Vitryska SSR, Sovjetunionen (nu Belarus), mördad 20 juli 2016 i Kiev, Ukraina, var en flerfaldigt prisbelönad journalist, välkänd i både Belarus och i Ryssland samt i Ukraina där han levde de sista åren. Sjeremet var i sin rapportering starkt kritisk mot makthavarna, både politiker och näringslivstoppar.

Biografi 
Sjeremet arbetade med programmet Prospekt på en statlig TV-kanal i Belarus fram till 1995 då den stängdes av presidenten Aleksandr Lukasjenko. Sjeremet började därefter arbeta för den ryska TV-kanalen Pervyj Kanal. Han fängslades 1997 i Belarus efter ett TV-program där han avslöjade smuggelvägar mellan Litauen och Belarus. Han dömdes till två års villkorlig dom. Sjeremet fick flera journalistiska priser, bland annat för sitt arbete för yttrandefrihet och pressfrihet i Belarus från Committee to Protect Journalists och OSSE. Han flyttade till Moskva och senare till Ukraina där han arbetade för flera olika medier. Han fråntogs sitt belarusiska medborgarskap 2010. År 2012 började Sjeremet arbeta för den grävande internettidningen Ukrajinska Pravda och arbetade även för radiostationen Vesti. Pavel Shermet slutade år 2014 att arbeta för Pervyj Kanal, då han var kritisk mot Rysslands agerande på Krim och i östra Ukraina. 

Sheremet dödades av en bilbomb 2016. Organisationen Committee to Protect Journalists är i en rapport starkt kritisk till det sätt mordutredningen har skötts och anser att det mesta talar för att mordkomplotten har inhemska ukrainska rötter. År 2017 presenterades den internationella undersökande dokumentärfilmen Killing Pavel om mordet på Sjeremet, gjord av Organized Crime and Corruption Reporting Project. Filmen avslöjade att en tidigare agent i den ukrainska säkerhetstjänsten, Igor Ustimenko, fanns på plats när bomben placerades på bilen.

Se även 

 Dzmitri Zavadski

Referenser
Belarusian Partisan With Love: In Memory Of Pavel Sheremet
The Sheremet's Case på Ukrajinska Prawda

Noter

Externa länkar

Belarusiska journalister
Ryska journalister
Mördade journalister
Personer från Minsk
Män
Födda 1971
Avlidna 2016
Personer som blivit mördade i Ryssland
Claude Guillaumin

Claude Guillaumin kan syfta på:

* Claude Guillaumin (1842–1927), fransk karikatyrtecknare
 Claude Guillaumin (1929–2012), fransk journalist
Guillaumin

Guillaumin är ett franskt efternamn, som burits av bland andra:

 André Guillaumin (1885–1974), fransk botanist 
 Armand Guillaumin (1841–1927),  fransk konstnär
 
 Colette Guillaumin (1934–2017), fransk sociolog och feminist
Félix Wielemans

Maximilien Félix Eugène Wielemans, född den 10 januari 1863 i Gent, död den 5 januari 1917 i Houtem, var en belgisk militär.

Wielemans blev 1881 officer vid 2:a jägarregementet och 1894 kapten vid generalstaben, där han efter hand befordrades till överste (juni 1914). Vid första världskrigets utbrott var han chef för krigsministerns militärkabinett, men, sedan belgiska armén dragit sig tillbaka till Antwerpen, utnämndes han i september 1914 till souschef vid generalstaben. Som sådan blev han, då generalstabschefsbefattningen lämnades obesatt, under kung Albert den egentlige ledaren av operationerna, i vilken egenskap han ådagalade skicklighet och kraft, särskilt vid försvaret av Yserlinjen. Lika framstående var han som omorganisatör av armén efter det långvariga och förlustrika slaget vid Yser. I november 1914 befordrades Wielemans till generalmajor, i augusti 1915 blev han chef för arméns generalstab och i mars 1916 generallöjtnant.

Källor

Externa länkar
 Wielemans, på ars-moriendi.be 

Belgiska generaler
Personer i Belgien under första världskriget
Militärer under 1800-talet
Militärer under 1900-talet
Personer i Belgien under 1800-talet
Personer i Belgien under 1900-talet
Personer från Gent
Födda 1863
Avlidna 1917
Män
Ugglan
Kommendörer av Hederslegionen
Francis Vielé-Griffin

Francis Vielé-Griffin, född den 26 maj 1864 i Norfolk, Virginia, död den 11 december 1937 i Bergerac, Dordogne, var en fransk skald. Han var son till Egbert Ludovicus Viele.

Vielé-Griffins far var en amerikansk general av gammal hugenottfamilj. Sonen kom redan 1872 att tillsammans med sin mor överflytta till Frankrike, där han mest vistades i Paris och på sitt gods i Touraine. Han debuterade med diktsamlingen Cueille d'avril (1886), som följdes av Les cygnes (1886), dramat Ancaeus (1888), Joies (1889), Diptyque (1891), dramat Swanhilde (1893), La chevauchée d'Yeldis (samma år), Ilálvi (1894), La clarté de vie (1897), Pliocas le jardinier (1898), La partenza (1899), La légende ailée de Wieland le forgeron (1900), Plus loin (1906), Sapho (1911), La lumière de Grèce (1912), Voix d'Ionie (1914) med flera. Vielé-Griffin var en av den symbolistiska rörelsens ledare på 1880-talet och odlade, i likhet med flera av sina meningsfränder, den fria versen, vars kanske lyckligaste företrädare han var inom den samtida franska diktkonsten. En av hans viktigaste inspirationskällor var antikens Grekland, varifrån han hämtade motiven till en mycket stor del av sina dikter. Ruben Berg skriver i Nordisk familjebok: "Han skildrar lugnets och lefnadsglädjens idylliska värld, men äfven känslornas böljegång med kulturellt skolad, ofta melodiös och målande stil. Lefvande optimism behärskar oftast hans dikt." År 1937 tillhörde han grundarna av Académie Mallarmé.

Källor 

  

Franska poeter under 1800-talet
Franskspråkiga poeter
Franska författare under 1900-talet
Franska poeter under 1900-talet
Personer från Norfolk
Födda 1864
Avlidna 1937
Män
Ugglan
Wielemans

Wielemans är ett efternamn, som burits av bland andra:

* Alexander Wielemans (1843–1911), österrikisk arkitekt
 Félix Wielemans (1863–1917), belgisk general
Vicolo del Cedro

Vicolo del Cedro (”cedergränden”) är en gränd i Trastevere i Rom. Gränden löper från Vicolo della Frusta till Via della Scala. Enligt uppgift skall renässanskonstnären Rafaels älskarinna Margherita Luti (”La Fornarina”) ha bott vid denna gränd.

Referenser

Noter

Webbkällor

Tryckta källor
 

Gator och gränder i Trastevere
Rione Trastevere
Hesperonychus

Hesperonychus (som betyder "västra klo") var ett släkt av små, köttätande dromaeosaurider dinosaurier. Det finns en beskriven art, Hesperonychus elizabethae; Typtypen namngavs för att hedra den kvinna som samlade den 1982. Det är känt från fossiler som återhämtats från den nedre delen av Dinosaurparks bildande av Alberta, som dateras till slutet av Kritaperioden (Campanian-scenen) för 76,5 miljoner år sedan).

Dromaeosaurier
Henry Poulaille

Henri Poulaille, född den 5 december 1896 i Paris, död den 30 mars 1980 i Cachan, var en fransk författare. 

Poulaille stod de internationellt, kommunistiskt sinnade kretsarna kring Rolland och Barbusse nära. Med romanerna Ils étaient quatre (1925), Arnes neuves (1925) och L'Enfantement de la Paix (1926) intog han en ledande plats bland Frankrikes yngre skribenter. Med bländande stilistisk förmåga förenade han förmågan att aldrig som Barbusse  låta tendensen överglänsa den konstnärliga sannfärdigheten. Också en förträfflig essay om Charlie Chaplin bör nämnas.

Källor 
  

Franska romanförfattare
Franskspråkiga romanförfattare
Franska essäister
Franskspråkiga essäister
Franska författare under 1900-talet
Författare från Paris
Födda 1896
Avlidna 1980
Män
Salmonsens
Charles Vildrac

Charles Vildrac, ursprungligen Charles Messager, född den 22 november 1882 i Paris, död den 25 juni 1971 i Saint-Tropez, var en fransk dramatiker, poet och barnboksförfattare.

Vildracs första dikter skrev han som tonåringer under 1890-talet. År 1901 utgav han Le Verlibrisme, ett försvar för traditionell lyrik. Vildrac var som ung anhängare av unanimismen. Han tillhörde Abbaye de Créteil, som han grundade tillsammans med Georges Duhamel.  År 1937 tillhörde han grundarna av Académie Mallarmé. Vildrac var aktiv i den franska motståndsrörelsen under andra världskriget. Prix de poésie Charles Vildrac är uppkallat efter honom.

Bibliografi 
 Poèmes (1905)
 Images et mirages (1907)
 Livre d'amour (1910)
 Notes sur la technique poétique (1910), tillsammans med Georges Duhamel
 Découverte (1912)
 Le Paquebot Tenacity (1919, uppförd i Stockholm, svensk översättning "Ombord" 1927)
 Chants du désespéré (1920)
 L'Indigent (1920)
 Michel Auclair (1921)
 L'Île rose (1924)
 Poèmes de l'Abbaye (1925)
 Madame   Béliard (1925)
 Prolongement (1927)
 D'un voyage au Japon (1927)
 La Brouille (1930)
 La Colonie (1930)
 Les Lunettes du lion (1932)
 La famille Moineau (1932)
 Le Jardinier de Samos (1932)
 Milot (1933)
 Bridinette (1935)
 Poucette (1936)
 L'œuvre peinte d'Eugène Dabit (1937)
 Russie neuve (1938)
 L'Air du temps (1938)
 Trois mois de prison (1942)
 L'Honneur des poètes (1943]), under pseudonymen Robert Barade
 Lazare (1945), i Chroniques de Minuit
 Les Pères ennemis (1946)
 D'après l'écho (1949)
 Amadou le Bouquillon (1951)
 Les Jouets du Père Noël (1952)
 Pages de journal (1968)

Källor 
 
 Svensk uppslagsbok, 1947-1955 års upplaga, Malmö 1958.

Franska poeter under 1900-talet
Franskspråkiga poeter
Franska dramatiker under 1900-talet
Franskspråkiga dramatiker
Franska författare av barn- och ungdomslitteratur
Franskspråkiga författare av barn- och ungdomslitteratur
Franska reseskildrare
Franska författare under 1900-talet
Författare från Paris
Födda 1882
Avlidna 1971
Män
Svensk uppslagsbok
Amberstentrast

Amberstentrast (Monticola erythronotus) är en fågelart i familjen flugsnappare inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer enbart i bergsområdet Montagne d’Ambre (Mount Amber) på norra Madagaskar. Den kategoriserades tidigare som underart till skogsstentrast (Monticola sharpei) men urskildes 2016 som egen art av BirdLife International, 2022 av tongivande eBird/Clements och 2023 av International Ornithological Congress.

Status 
Den kategoriseras av IUCN som starkt hotad.

Noter

Externa länkar 

Flugsnappare
Fåglar i etiopiska regionen
Endemiska fågelarter på Madagaskar
Valdajhöjderna

Valdajhöjderna är ett sjörikt höglandsområde i västra Ryssland. Det ligger i gränsområdet för de tre avrinningsområdena för Östersjön, Kaspiska havet och Svarta havet. Floderna Daugava, Volga och Dnepr rinner upp i området. Högsta punkten är 347 meter över havet. Området är populärt för sina fiskevatten.

Källor 

Biosfärområden i Ryssland
Berg i Ryssland
Novgorod oblast
Tver oblast
Microspingus pectoralis

Microspingus pectoralis, är en fågelart i familjen tangaror inom ordningen tättingar. Den betraktas oftast som en underart av svartbröstad tangara (Microspingus torquatus), men urskiljs sedan 2016 som egen art av Birdlife International och IUCN.

Taxonet förekommer i låglänta områden från sydöstra Bolivia till västra Paraguay och centrala Argentina. Den kategoriseras av IUCN som livskraftig.

Noter

Kommentarer

Källor

Externa länkar 

Tangaror
Microspingus
Fåglar i neotropiska regionen
Eva Wigforss

Eva Wigforss, född 1 februari 1888 i Munka-Ljungby församling, död 16 juni 1981 i Förslövs församling, var en svensk lärarinna, socialdemokrat och samhällsdebattör.

Eva Wigforss arbetade ett par år som lärare i privatfamilj efter genomgången flickskola. Hon utexaminerades från högre lärarinneseminariet i Lund 1913 och antälldes därefter vid Tekla Åbergs skola i Malmö. År 1923 avlade hon examen vid Socialpolitiska institutet i Stockholm.

Eva Wigforss var aktiv i socialdemokraterna och var åren 1936–1944 styrelseledamot i det Socialdemokratiska kvinnoförbundet och 1948–1952 ordförande i kvinnoorganisationernas barnfilmskommitté. Under 1920-talet var hon medlem av Fredrika Bremerförbundets stockholmsstyrelse och senare tillhörde hon ledningen för Morgonbris.

Wigforss var starkt engagerad i kvinnoarbete och kvinnolöner, 1929 utgavs hennes Arbetsinkomst och familjeförsörjning. Hon blev ofta anlitad av Arbetarnas bildningsförbund för att hålla föredrag inom detta område.

Eva Wigforss var det femte av tretton barn till Sven Jönsson och Anna Christine Klinker. Hon var gift med Ernst Wigforss

Bibliografi

Referenser

Svenska Dagbladet 21 juni 1981

Födda 1888
Avlidna 1981
Kvinnor
Svenska socialdemokrater
Mäntyjärvi

Mäntyjärvi kan syfta på:

Finland
Mäntyjärvi (sjö i Mellersta Finland), sjö i Pihtipudas,  (21 ha)
Mäntyjärvi (sjö i Lappland, lat 66,70, long 25,15), sjö i Rovaniemi,  (95 ha)
Mäntyjärvi (sjö i Kajanaland, lat 64,02, long 30,22), sjö i Kuhmo,  (1,1 km²)
Mäntyjärvi (sjö i Kajanaland, lat 63,95, long 29,40), sjö i Kuhmo,  (65 ha)
Mäntyjärvi (sjö i Norra Karelen), sjö i Nurmes,  (1,1 km²)
Mäntyjärvi (sjö i Kymmenedalen), sjö i Fredrikshamn, Finland,  (29 ha)
Mäntyjärvi (sjö i Satakunta, Finland), sjö i Siikais,  (2 ha)
Mäntyjärvi och Salmijärvi, sjö i Posio,  (1,8 km²)

Sverige
Mäntyjärvi, Norrbotten,

Se även
Tallträsket
Tallsjön
Furusjön
Luc-Adolphe Tiao

Luc-Adolphe Tiao, född den 4 juni 1954 i Tenkodogo, Franska Övre Volta, numera Burkina Faso är en burkinsk journalist och politiker. Han var Burkina Fasos premiärminister mellan 2011 och 2014.

Referenser

Noter 

Burkina Fasos premiärministrar
Födda 1954
Män
Levande personer
Horace de Viel-Castel

Marc-Roch-Horace de Salviac de Viel-Castel, född den 16 augusti 1802 i Paris, död där den 1 oktober 1864, var en fransk greve och skriftställare. Han var bror till Louis de Viel-Castel.

Viel-Castel var konservator vid Louvremuseet 1853–1862. Bland hans skrifter märks Costumes, armes et meubles des français depuis les époques les plus reculées (3 band, 1828–1833), Marie-Antoinette et la revolution française (1859) och det mot Andra kejsardömet hätska, otillförlitliga memoarverket Mémoires sur le règne de Navoléon III 1851–1864 (6 band, 1883–1884).

Källor 

  

Franskt museifolk
Franska grevar
Franska memoarskrivare under 1800-talet
Franska författare under 1800-talet
Författare från Paris
Födda 1802
Avlidna 1864
Män
Ugglan
Louis de Viel-Castel

Charles Louis Gaspard Gabriel de Salviac de Viel-Castel, född den 14 oktober 1800 i Paris, död där den 6 oktober 1887, var en fransk baron, historieskrivare och diplomat. Han var bror till Horace de Viel-Castel.

Viel-Castel blev ambassadsekreterare i Madrid 1825 och i Wien 1828, 1829 underdirektör och 1849 direktör vid politiska avdelningen i utrikesdepartementet, men tog avsked efter statskuppen 1851. Han invaldes 1873 i Franska akademien. Viel-Castel författade Essai historique sur les deux Pitt (2 band, 1846), Histoire de la restauration (20 band, 1860–1878), vilket arbete belönades med Gobertska priset, samt en stor mängd artiklar i Revue des deux Mondes.

Källor

Noter

Franska diplomater
Franska historiker
Fransk adel
Ledamöter av Franska Akademien
Diplomater under 1800-talet
Historiker under 1800-talet
Franska ämbetsmän under 1800-talet
Forskare från Paris
Födda 1800
Avlidna 1887
Män
Ugglan
Viitasaari (olika betydelser)

Viitasaari kan syfta på:

Finland
Viitasaari, kommun i Mellersta Finland 
Viitasaari (ö i Birkaland, Nordvästra Birkaland, lat 61,97, long 23,22), ö i Parkano,  (2 ha)
Viitasaari (ö i Birkaland, Nordvästra Birkaland, lat 62,05, long 22,92), ö i Parkano,  (2 ha)
Viitasaari (ö i Birkaland, Södra Birkaland), ö i Valkeakoski,  (4 ha)
Viitasaari (ö i Birkaland, Tammerfors, lat 61,35, long 24,75), ö i Pälkäne,  (1 ha)
Viitasaari (ö i Birkaland, Tammerfors, lat 61,95, long 23,76), ö i Ylöjärvi,  (9 ha)
Viitasaari (ö i Birkaland, Övre Birkaland), ö i Virdois,  (4 ha)
Viitasaari (ö i Kajanaland), ö i Kuhmo,  (3 ha)
Viitasaari (ö i Kymmenedalen), ö i Kouvola,  (1 ha)
Viitasaari (ö i Lappland, Norra Lappland), ö i Enare,  (7 ha)
Viitasaari (ö i Lappland, Tornedalen), ö i Pello,  (21 ha)
Viitasaari (ö i Mellersta Finland, Joutsa), ö i Joutsa,  (7 ha)
Viitasaari (ö i Mellersta Finland, Äänekoski), ö i Konnevesi,  (3 ha)
Viitasaari (ö i Norra Karelen), ö i Polvijärvi, 
Viitasaari (ö i Norra Savolax, Inre Savolax, lat 63,02, long 26,94), ö i Tervo,  (67 ha)
Viitasaari (ö i Norra Savolax, Inre Savolax, lat 63,03, long 26,81), ö i Tervo,  (2 ha)
Viitasaari (ö i Norra Savolax, Kuopio, lat 62,87, long 27,08), ö i Kuopio,  (23 ha)
Viitasaari (ö i Norra Savolax, Kuopio, lat 62,90, long 27,49), ö i Kuopio,  (1 ha)
Viitasaari (ö i Norra Savolax, Kuopio, lat 63,26, long 27,28), ö i Kuopio,  (1,6 km²)
Viitasaari (ö i Norra Savolax, Nordöstra Savolax), ö i Kaavi,  (92 ha)
Viitasaari (ö i Norra Savolax, Norra Savolax), ö i Lapinlax,  (1,2 km²)
Viitasaari (ö i Norra Savolax, Varkaus), ö i Leppävirta,  (1,1 km²)
Viitasaari (ö i Norra Österbotten), ö i Kuusamo,  (33 ha)
Viitasaari (ö i Nyland), ö i Lojo,  (0 ha)
Viitasaari (ö i Södra Karelen, Imatra, lat 61,39, long 28,30), ö i Ruokolax,  (42 ha)
Viitasaari (ö i Södra Karelen, Imatra, lat 61,56, long 29,42), ö i Parikkala,  (63 ha)
Viitasaari (ö i Södra Savolax, Nyslott, lat 61,60, long 28,83), ö i Sulkava,  (0 ha)
Viitasaari (ö i Södra Savolax, Nyslott, lat 62,20, long 28,21), ö i Rantasalmi, 
Viitasaari (ö i Södra Savolax, Nyslott, lat 62,23, long 29,18), ö i Nyslott,  (1 ha)
Viitasaari (ö i Södra Savolax, Nyslott, lat 62,47, long 28,74), ö i Heinävesi,  (24 ha)
Viitasaari (ö i Södra Savolax, Nyslott, lat 62,49, long 28,56), ö i Heinävesi,  (1,7 km²)
Viitasaari (ö i Södra Savolax, S:t Michel, lat 61,53, long 28,45), ö i Puumala,  (2,2 km²)
Viitasaari (ö i Södra Savolax, S:t Michel, lat 61,78, long 27,47), ö i Sankt Michel,  (1 ha)
Viitasaari (ö i Södra Savolax, S:t Michel, lat 61,92, long 26,84), ö i Kangasniemi,  (3 ha)
Viitasaari (ö i Södra Österbotten), ö i Lappo,  (5 ha)
Shakshouka

Shakshouka (även shakshuka eller chakchouka) är en maträtt som är populär i Nordafrika och Mellanöstern. Den består av en kryddstark ragu av tomater, paprika och lök, i vilken ägg pocheras. Dess ursprung är omstritt, det hävdas att den härstammar från Maghreb, Osmanska riket eller Palestina.

Se även
 Huevos rancheros
 Tunisiska köket
 Algeriska köket
 Marockanska köket
 Israeliska köket

Referenser

Äggrätter
Mat och dryck i Tunisien
Mat och dryck i Algeriet
Mat och dryck i Marocko
Mat och dryck i Israel