kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Jan Wirgin

Jan Christer Wirgin, född den 15 juni 1932, död den 25 september 2020, var en svensk docent i östasiatisk konstvetenskap och tidigare chef för Östasiatiska museet i Stockholm.

Jan Wirgin var son till rådmannen Allan Wirgin (född 1901), och Margit (född Gyllenberg 1903). Han studerade på 1950-talet klassisk kinesisk konsthistoria vid Stockholms högskola och blev fil.lic där 1959. Han blev 1961 indendent på Östasiatiska museet under sinologen Bernhard Karlgren som efterträtt museets grundare Johan Gunnar Andersson. Åren 1966-1967 var Wirgin gästprofessor i kinesisk konsthistoria vid University of Hawaii i Honolulu i USA, och blev 1970 filosofie doktor vid Stockholms universitet med avhandlingen Sung Ceramic Designs. Han var chef för Östasiatiska museet mellan 1981 och 1998.

Wirgin gifte sig 1958 med Margareta Brunnberg, och paret fick en dotter och en son.

Bibliografi i urval
 Jade från Qing-dynastin (Stockholm 1993)
 Japanskt Imari-porslin (Stockholm 1991)
 Kinesiska mattor (Stockholm 1986)
 K'ang-hsi porcelain : [selected objects from swedish collections] (Stockholm 1974)
 Kinesisk konsthistoria (Stockholm 1972)
 Sung Ceramic Designs (diss. Stockholm 1970)

Källor

 

Svenska sinologer
Personer verksamma vid Stockholms universitet
Alumner från Stockholms universitet
Födda 1932
Avlidna 2020
Män
Svenska forskare under 1900-talet
Johannes Jungarå

Johannes Artur Jungarå, född 9 februari 1902 i Jeppo, död 16 januari 1995 i Nykarleby, var en finländsk lantbrukare och politiker.

Jungarå, som var son till lantbrukaren Gustaf Jungarå och Susanna Karolina Back, studerade vid folkhögskola och Korsholms lantmannaskola samt deltog i Hermodskurser. Han blev ordförande i Jeppo kommunalfullmäktige 1952, innehade flera kommunala förtroendeuppdrag, var medlem av statsskattenämnden i Oravais distrikt, i styrelsen för Österbottens svenska producentförbund och dess verkställande utskott. Han representerade Svenska folkpartiet i Finlands riksdag 1958–1966.

Referenser

Ledamöter av Finlands riksdag för Svenska folkpartiet
Födda 1902
Avlidna 1995
Män
Svenska politiker under 1900-talet
Personer från Nykarleby
Keye/Donna/Pearlstein

Keye/Donna/Pearlstein (K/D/P) var 1968–1991 en amerikansk reklambyrå med huvudkontor i Los Angeles.

KDP grundades 1968 av Paul Keye, Mario Donna och Leonard Pearlstein. De gjorde under den första tiden annonser för i Nixons framgångsrika presidentsvalskampanj. Året därpå, i december 1969, fick man Peace Corps reklamkonto och ersatte därmed Young & Rubicam.

KDP var inledningsvis främst en regional byrå för den amerikanska västkusten, men började under början av 1980-talet ta nationella kunder. År 1988 öppnade man ett kontor i New York.

1983–1987 var man byrå för Microsoft och var således den reklambyrå som fick introducera Microsoft Word och Microsoft Windows. Man skapade även antidrogfilmen This Is Your Brain on Drugs från 1987.

Från 1985 var man amerikansk byrå för japanska biltillverkaren Suzuki och deltog i lanseringen av deras bil Suzuki Samurai. Lanseringen var framgångsrik, men stötte på problem under 1988 när Consumer Reports krävde att bilen skulle återkallas. Försäljningen tog tvärt stopp vilken drabbade byrån hårt.

Efter en tids nedgång lämnade Donna byrån under 1990. I februari 1991 stängde byrån helt. En del köptes upp och slogs ihop med Seattle-baserade byrån Livingston & Co. Paul Keye fick en ledande position i den sammanslagna byrån som fick namnet Livingston & Keye.

Kunder 
<li>
Denna lista hämtas från Wikidata. Informationen kan ändras där.

Källor 

Amerikanska reklambyråer
Europaportalen

Europaportalen är en svensk nättidning med fokus på nyheter om svensk EU-politik, den Europeiska unionen och Europa.

Om Europaportalen 
Tidningen startade under 2000 av ett tiotal fackförbund och Svenskt Näringsliv. Europaportalen har redaktioner i Stockholm och Bryssel. Nättidningen beskrivit sig 2009 som allpartisk snarare än opartisk, med vilken man menar att man företräder åsikter över hela det politiska spektrumet. I februari 2022 beskriver tidningen sig dock som opartisk.

Europaportalen finansieras genom medlems- och annonsintäkter. Sedan 2020 mottar tidningen redaktionsstöd. Sedan oktober 2020 är nättidningen frivilligt ansluten till det medieetiska systemet.

Europaportalen har uppmärksammats för flera av sina avslöjanden. Däribland hur EU-parlamentariker ofta trycker fel vid omröstningar; kontakten mellan EU-parlamentariker och lobbyister; samt svenska EU-parlamentarikers ovilja att redovisa hur de använder sina anslagna medel.

Ägare 
Tidningen grundades av arbetarrörelsens i Sverige. Europaportalen drivs av den ideella föreningen Europaportalen.se. Medlemmar i den ideella föreningen var i februari 2022:

 Akademikerförbundet SSR
 Byggnadsarbetareförbundet
 DIK
 Elektrikerförbundet
 Fackförbundet ST
 Fackliga röster för Europa
 Fastighetsanställdas Förbund
 Finansförbundet
 GS Facket för skogs-, trä- och grafisk bransch
 Handelsanställdas förbund
 Hotell- och restaurangfacket
 IF Metall
 Kommunalarbetareförbundet
 Landsorganisationen (LO)
 Livsmedelsarbetareförbundet
 Pappersindustriarbetareförbundet
 SRAT
 Svenskt Näringsliv
 Sveriges akademikers centralorganisation (SACO)
 Sveriges Kommuner och Regioner (SKR)
 Tjänstemännens Centralorganisation (TCO)
 Transportarbetareförbundet
 Unionen
 Vision
 Vårdförbundet

Referenser

Externa länkar 

 Europaportalens hemsida.

Svenska webbtidningar
Tidningar startade 2000
Wynn Macau (företag)

Wynn Macau, Limited, kinesiska: 永利澳门有限公司, är ett kinesiskt företag inom gästgiveri och hasardspel. De har sina verksamheter i Macao.

Företaget är det dotterbolag till det amerikanska kasinoföretaget Wynn Resorts. Wynn Macau, Limited har sitt huvudkontor i kasinot Wynn Macau i Sé medan själva företaget är registrerad i George Town på Caymanöarna.

Historik
Företaget grundades den 6 september 2006 av kasinomagnaten Steve Wynn i syfte att äga och driva Wynn Resorts tillgångar i Macao.

Tillgångar
Källa:

Nuvarande

Framtida

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats

Företag bildade 2006
Wynn Macau (kasino)

Wynn Macau, kinesiska: 永利澳門, är både ett kasino och ett hotell som ligger i Sé i Macao i Kina. Den ägs och drivs av det kinesiska kasinoföretaget Wynn Macau, Limited, dotterbolag till det amerikanska Wynn Resorts. Hotellet har totalt 594 hotellrum medan kasinot har en spelyta på 23 412 kvadratmeter (m2).

Historik
Den 20 december 1999 överlämnade Portugal sin koloni Macao till Kina. 2002 upphörde det fyra decennier-långa monopol, som den lokala kasinomagnaten Stanley Ho hade på den lokala kasinomarknaden, när den macaoiska regeringen luckrade upp den och lät utländska kasinoföretag att få etablera sig. Wynn Resorts agerade snabbt om att lämna in ansökan om att få spellicens i Macao. De fick det och kasinot uppfördes mellan den 28 juni 2004 och den 6 september 2006 för en totalkostnad på 1,2 miljarder amerikanska dollar I november offentliggjorde Wynn att kasinokomplexet skulle genomgå en större expansion, där ett kombinerat livsstilshotell och kasino skulle byggas på tomten och skulle heta Wynn Diamond Suites. Den uppfördes mellan 2007 och den 21 april 2010 för 600 miljoner dollar. När den invigdes hette den Encore at Wynn Macau och inte Wynn Diamond Suites, oklart när namnbytet skedde.

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats

Wynn Macau (företag)
Byggnader invigda under 2000-talet
Kasinon i Macao
Hotell i Macao
Encore at Wynn Macau

Encore at Wynn Macau, kinesiska: 永利澳门的安可, tidigare Wynn Diamond Suites; kinesiska: 永利钻石套房, är ett livsstilshotell och kasino som ligger på tomten för kasinot Wynn Macau i Sé i Macao i Kina. Den ägs och drivs av det kinesiska kasinoföretaget Wynn Macau, Limited, dotterbolag till det amerikanska Wynn Resorts. Livsstilshotellet har totalt 410 hotellsviter medan storleken på kasinots spelyta är ej känt.

Historik
Systerkasinot Wynn Macau uppfördes mellan den 28 juni 2004 och den 6 september 2006 för en totalkostnad på 1,2 miljarder amerikanska dollar I november offentliggjorde Wynn att kasinokomplexet skulle genomgå en större expansion, där ett kombinerat livsstilshotell och kasino skulle byggas på tomten och skulle heta Wynn Diamond Suites. Den uppfördes mellan 2007 och den 21 april 2010 för 600 miljoner dollar. När livsstilshotellet invigdes hette den Encore at Wynn Macau och inte Wynn Diamond Suites, oklart när namnbytet skedde.

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats

Wynn Macau (företag)
Byggnader invigda under 2000-talet
Hotell i Macao
Kasinon i Macao
Wynn Palace

Wynn Palace, kinesiska: 永利皇宮, är både ett kasino och ett hotell som ligger i Cotai i Macao i Kina. Den ägs och drivs av det kinesiska kasinoföretaget Wynn Macau, Limited, dotterbolag till det amerikanska Wynn Resorts. Hotellet har totalt 1 706 hotellrum medan kasinot har en spelyta på 39 391 kvadratmeter (m2).

Historik
Efter att Wynn Macau, Limiteds första kasino Wynn Macau invigdes den 6 september 2006, började man rätt så omgående att söka lämplig mark på poldern Cotai i syfte att uppföra ett till kasino. I maj 2012 fick man tillåtelse av Macaos regering om att uppföra ett kasinokomplex på 21 hektar på poldern. Bygget av kasinot inleddes i februari 2013 och invigdes den 22 augusti 2016 till en totalkostnad på 4,2 miljarder amerikanska dollar. Den 10 juli 2019 meddelade Wynn Resorts att man skulle expandera kasinokomplexet med uppförandet av två höghus med omkring totalt 1 300 hotellrum och bland annat bygga teater, anlägga större trädgård samt en skulpturpark. Projektet går under arbetsnamnet Crystal Pavilion och planeras pågå mellan åren 2021 och 2024 samt att kosta omkring två miljarder dollar att slutföra.

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats

Wynn Macau (företag)
Byggnader invigda under 2000-talet
Kasinon i Macao
Hotell i Macao
HD 34445

HD 34445 är en ensam stjärna belägen i den mellersta delen av stjärnbilden Orion. Den har en  skenbar magnitud av ca 7,31 och kräver åtminstone en stark handkikare för att kunna observeras. Baserat på parallax enligt Gaia Data Release 2 på ca 21,7 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 150 ljusår (ca 46 parsek) från solen. Den rör sig närmare solen med en heliocentrisk radialhastighet på ca -79 km/s.

Egenskaper
HD 34445 är en gul till vit stjärna i huvudserien av spektralklass G0 V. Den har en massa som är ca 1,1 solmassor, en radie som är ca 1,4 solradier och har ca 2 gånger solens utstrålning av energi från dess fotosfär vid en effektiv temperatur av ca 5 800 K.

Planetsystem
År 2004 upptäcktes en gasjätteplanet i omloppsbana runt HD 34445, men det var först 2009 som exoplaneten bekräftades. År 2017 hittades ytterligare fem planeter. Alla har minimimassor som är betydligt större än jordens, mellan 16,8 och 200,0 jordmassor.

Se även
 Lista över exoplaneter

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/24681/hd34445.

		
Stjärnbilden Orion
HD-objekt
Huvudseriestjärnor klass G
Solsystem
Kräcklingemästaren

Kräcklingemästaren är ett anonymnamn på en medeltida träkonstnär.

Under 1400-talets första fjärdedel skulpterade han ett triumfkrucifix för Kräcklinge kyrka. Skulpturen är snidad i lövträ där den snidade kristusbilden är fäst på ett kors som är utformat som ett stiliserat träd med avhuggna grenar. I samband med en kyrkorenovering överfördes korset till Örebro läns museum. Förutom korset tillskrivs han även något altarskåp.

Källor 
 

 
Avlidna okänt år
Svenska konstnärer under 1400-talet
Svenska skulptörer
Män
Födda okänt år
Skulptörer under 1400-talet
Anonymnamn
Kurdistans demokratiska parti

Kurdistans demokratiska parti (, Partiya Demokrat a Kurdistanê), vanligen förkortat KDP eller ibland PDK, är ett politiskt parti i Irakiska Kurdistan. KDP har under 2000-talet varit det största partiet i Irakiska Kurdistan och ingått i Kurdistans regionala regering. Paritet förespråkar kurdisk nationalism, ekonomisk liberalism, ordoliberalism, nationalkonservatism, välfärdssamhälle och atlanticism. Presidenten har dragit kurderna närmare västvärlden, gulfstaterna och Israel men har även goda relationer med Ryssland och Kina.

KDP grundades 1946 i Bagdad, Irak av Mustafa Barzani och Fahad Ahmad Feyli med stöd från intellektuella kurder från irakiska och iranska Kurdistan. Det första KDP kongressen hölls i Bagdad; bestod mestadels av Feylikurdiska affärsmän och kurdiska krigstammar. Partiet brukar beskrivas som ett kurdisk-nationalistiskt parti. Dess ledning domineras av Barzanisläkten.

Historia 
KDP höll sin första kongress i Bagdad den 16 augusti 1946 finansierad och organiserad av feylierna i Bagdad. De 32 delegaterna valde en centralkommitté med Hamza Abdullah som generalsekreterare, Shaykh Latif och Kaka Ziad Agha som vicepresidenter och Barzani som president-i- exil. Partiet krävde autonomi för irakiska Kurdistan och påstod att den politiska och ekonomiska situationen för kurderna i Irak skilde sig från Irans. Partiprogrammet var inte specifikt om något socialt eller ekonomiskt innehåll av rädsla för att alienera de mycket konservativa prinsarna, schejkerna och  borgarna som hade gått med på att stödja det. KDP har traditionellt varit allierad med Kejsardömet Iran, Israel, Frankrike, USA och även Sovjetunionen. Länderna höll nära ekonomiska och militära samarbeten med kurderna då alla parterna hade gemensamma intressen. Mustafa Barzani var personligen nära vän med Irans kejsare, Frankrikes Georges Pompidou och Israels Moshe Dayan.

Partiledare 
 1946–1979: Mustafa Barzani
 1979–: Massoud Barzani (biträdande sedan 2010: Nechirvan Barzani)

Källor

Noter

Kurdiska politiska partier
Politiska partier i Irak
Politiska partier bildade 1946
Wynn Macau

Wynn Macau kan syfta på:
Wynn Macau (företag), ett kinesiskt kasinoföretag verksamma i Macao.
Wynn Macau (kasino), ett kasino i Macao.
Arne Arvidson

Per Arne Arvidson, född 6 januari 1953 på Lidingö, död 21 augusti 2020 i Stockholms Maria Magdalena distrikt, var en svensk gitarrbyggare, gitarrist och kompositör, som medverkade i John Holms band, Tom Trick, samt på ett stort antal musikalbum.

Biografi 
Arne Arvidson byggde sin första elgitarr i början av 70-talet, en röd solid body inspirerad av en Gibson Les Paul Junior. Som musiker kom genombrottet 1973 då han tillsammans med gitarristen Thommie Fransson träffade singer-songwritern John Holm och bildade det band som la grunden till skivan Lagt kort ligger.

LPn blev en framgång, låg på Kvällstoppen och John Holms band inledde sin första och enda konsertturné i december 1974. Den 21 mars 1975 fick man äran att vara förband till Deep Purple i Scandinavium, en konsert då bland andra Ritchie Blackmore fick nöjet att avnjuta Arne Arvidsons vackert kraftfulla spelstil.

Turnerandet följdes upp med den nyskapande Veckans affärer, John Holms tredje lp-skiva för Metronome.

1980, efter äventyret med John Holm, spelade Arne Arvidson med rockgruppen Tom Trick tills bandet upphörde våren 1983.

Parallellt med musicerandet skapades Arvidson Guitars där det byggdes och renoverades gitarrer och elbasar, samt erbjöds rådgivning och accessoarer.

Arne var gift med Iréne Arvidson de fick tre barn, Sofie, Per och Johan.

Arne Arvidson är begravd vid S:ta Maria Magdalena kyrkas askgravlund, ett stenkast från entrén till hans stamkrog Söders Hjärta.

Gitarrproduktion (urval) 
 AA Superstrat Fender 1979 - för Mats Ronander
 AA Telecaster Custom Schecter 1982 - för  Lasse Englund
 AA Stratocaster Custom 1988 - för John Norum
 AA Elbas Custom 2/4 1989 - för  Eva Dahlgren
 AA Arvidson Guitars Telecaster Custom 1991 - för Jonas Isacsson
 AA Arvidson Guitars Stratocaster Custom 1992 - för Yngwie Malmsteen

Diskografi (urval) 
 Lagt kort ligger John Holm (LP 1974 /CD 1990) Metronome MLP 15.546, 9031-70867-2.
 Veckans affärer John Holm  (LP  1976 / CD 1990) Metronome MLP 15.600, 9031-70868-2.
 Sju minuter kvar Christer Nahrendorf (7' 1978) Musiklaget MLS 4.
 An Apache Enigma Thommie Fransson (LP 1981) Mercury 6362 078.
 Tom Trick Tom Trick (MiniLP 1982)  WEA Metronome MILP 1.
 Verklighetens afton John Holm (LP/CD 1988) WEA 242 303-1.

Referenser 
 Arne Arvidson : Ratsit

Externa länkar 
 Arne Arvidson : Discogs
 Arne Arvidson : Popfakta
 Arne Arvidson : IMDB
 Skalpera gitarren - Arne Arvidson : Slitz

Män
Födda 1953
Svenska gitarrister
Avlidna 2020
Gitarrister under 1900-talet
Svenska musiker under 1900-talet
Personer från Lidingö
Gravsatta på Maria Magdalena kyrkogård
Francis Lederer

Francis Lederer, född František Lederer 6 november 1899 i Prag, Böhmen, Österrike-Ungern (nu i Tjeckien), död 25 maj 2000 i Palm Springs, Kalifornien, var en tjeckisk-amerikansk skådespelare. Under åren 1928-1931 medverkade han i tyska filmer under namnet Franz Lederer. Han reste sedan till USA och påbörjade en karriär på Broadway 1932, och i Hollywood 1934. I och med utvecklingen i Europa på 1930-talet kom han att stanna och verka i USA och blev amerikansk medborgare 1939. Han gjorde sin sista roll framför kameran 1971, men verkade betydligt längre inom teatern.

Han har tilldelats en stjärna för film på Hollywood Walk of Fame vid adressen 6902 Hollywood Blvd.

Filmografi, urval

Källor 
Franz Lederer på filmportal.de
Fotnoter:

Externa länkar 

Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Tjeckiska skådespelare
Födda 1899
Avlidna 2000
Män
Skådespelare från Prag
Roger Livesey

Roger Livesey, född 25 juni 1906 i Barry, Wales, död 4 februari 1976 i Watford, Hertfordshire, England, var en walesisk skådespelare. Livesey medverkade i såväl teaterpjäser som film från 1920-talets början fram till 1975. Han var gift med skådespelaren Ursula Jeans.

Filmografi, urval

Källor

Externa länkar 

Walesiska skådespelare
Brittiska skådespelare under 1900-talet
Födda 1906
Avlidna 1976
Män
Miles Malleson

Miles Malleson, född 25 maj 1888 i Croydon, Surrey, England, död 15 mars 1969 i Westminster, London, England, var en brittisk skådespelare, dramatiker och manusförfattare. Som skådespelare medverkade han främst i komiska biroller i fler än 100 brittiska filmer från 1930-talet till 1960-talet.

Filmografi, urval

Källor

Externa länkar 

Brittiska skådespelare under 1900-talet
Brittiska manusförfattare
Födda 1888
Avlidna 1969
Män
Personer från Surrey
Mauno Jussila

Mauno Nikolai Jussila, född 15 augusti 1908 i Vahto, död 3 november 1988 i Åbo, var en finländsk agrolog och politiker (Centerpartiet).

Jussila, som var son till jordbrukare Albert Nikolai Jussila och Lovisa Alexandra Koivisto, studerade vid lantbruksskola 1930 och vid småbrukarkonsulentskola 1932–1933. Han var konsulent vid Pienviljelijäin keskusliitto 1935–1950, verkställande direktör vid Oy Turunmaa 1950–1951 och jordbrukare i S:t Marie från 1951. Han var medlem av Finlands riksdag 1951–1970 och elektor vid presidentvalet i Finland 1950. Han var minister i finansministeriet 1956–1957, 1958–1959 och 1963, andre socialminister i Martti Miettunens regering 1961–1962 och lantbruksminister 1964–1966. 

Jussila var medlem av kommunalfullmäktige i S:t Marie från 1946, av styrelsen för jordbruksproducenternas distrikt i Egentliga Finland och Jordbruksproducenternas centralförbunds fullmäktige från 1947, ordförande i Egentliga Finlands småbrukares distriktsförbund från 1950, i Egentliga Finlands jordbruksrådgivningskommitté, medlem av ekonomiska rådet från 1958, av statens spannmålsförråd från 1958 och av statens vetenskapliga råd från 1964.

Referenser

Finlands jordbruksministrar
Ledamöter av Finlands riksdag för Centern
Födda 1908
Avlidna 1988
Män
Personer från Egentliga Finland
Finländska politiker under 1900-talet
Pauli Lehtosalo

Pauli Lehtosalo, född 18 december 1910 i Veckelax, död 12 mars 1989, var en finländsk jurist och politiker (Agrarförbundet). 

Lehtosalo, som var son till folkskollärare Jalmari Lehtosalo och Ida Anttila, blev student 1929, juris kandidat 1937, vicehäradshövding 1939 och juris licentiat 1949. Han var e.o. tjänsteman vid finansministeriet 1940–1941, Justitieombudsmannens sekreterare 1945–1951, yngre ledamot av lagberedningskommittén från 1951 samt regeringsråd och kanslichef vid lantbruksministeriet från 1953. 

Lehtosalo var lantbruksminister 1958, andre finansminister 1959–1961 och justitieminister 1961–1962. Han var lärare vid statsvetenskapliga fakulteten vid Helsingfors universitet 1948–1956. Han var ordförande i granskningskommittén för lagförslag rörande arrendejord 1952–1953, i samma lagstiftningskommitté från 1953, i kommittén för lantbrukets grundkredit 1954–1956, i rådgivande kommittén för tjänstemannaärenden 1956–1961 samt medlem av flera statliga kommittéer och enskilda företags förvaltningsråd.

Referenser

Finlands jordbruksministrar
Finlands justitieministrar
Finländska centerpartister
Födda 1910
Avlidna 1989
Män
Personer från Veckelax
Finländska politiker under 1900-talet
Euroskleros

Euroskleros är ett begrepp som myntades på 1970-talet av den tyske ekonomen Herbert Giersch för att beskriva den ekonomiska stagnation som då rådde i Europa på grund av överregleringar och en omfattande välfärdspolitik. Ordet kommer från den medicinska termen skleros.

Begreppet användes under 1970- och 1980-talet för att beskriva den höga arbetslösheten och det långsamma skapandet av nya jobb i Europa trots hög ekonomisk tillväxt, i motsats till USA där den höga tillväxten ledde till en hög tillväxt i antal jobb. Euroskleros användes även för att syfta på den stagnation som rådde i den europeiska integrationen inom Europeiska gemenskaperna. En långsam utvidgning, en utbredd uppfattning om demokratiska brister och ekonomiska problem ledde till en allmän negativ inställning till Europeiska ekonomiska gemenskapen.

Wilfried Martens, premiärminister i Belgien mellan 1981 och 1992, hävdade i sina memoarer 2008 att perioden med ”euroskleros” tog slut när europeiska enhetsakten togs fram 1986 och gav nya krafter åt ett fördjupat europeiskt samarbete med en fulländad inre marknad.

Se även 
 Ekonomisk tillväxt
 Europeisk integration
 Europeiska enhetsakten

Referenser

Noter 

Europeiska gemenskaperna under 1970-talet
Messinakonferensen

Messinakonferensen var en internationell konferens mellan företrädare för medlemsstaterna inom Europeiska kol- och stålgemenskapen som ägde rum den 1–3 juni 1955 i Messina, Italien. Utrikesministrarna från Belgien, Frankrike, Italien, Luxemburg, Nederländerna och Västtyskland deltog.

Vid konferensen diskuterades flera olika frågor. Dels utsågs en ny ordförande och vice ordförande för Höga myndigheten. Dels diskuterades hur den europeiska integrationen skulle kunna återupptas efter de misslyckade försöken med Europeiska försvarsgemenskapen och Europeiska politiska gemenskapen. Baserat på Benelux-promemorian tillsattes en kommitté under den belgiska utrikesministern Paul-Henri Spaaks ledarskap med uppdrag att ta fram ett förslag på hur ett samarbete med en gemensam marknad och kärnenergisamarbete skulle kunna se ut. Detta ledde i sin tur till Spaak-rapporten, som låg till grund för upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen och Europeiska atomenergigemenskapen den 1 januari 1958.

Se även 
 Regeringskonferensen om den gemensamma marknaden och Euratom
 Venedigkonferensen

Referenser

Noter 

Europeiska gemenskaperna under 1950-talet
Spaak-kommittén

Spaak-kommittén var en kommitté som tillsattes av Messinakonferensen med uppgift att utreda hur ett framtid samarbete kring en gemensam marknad och 
kärnenergi skulle kunna inrättas vid sidan av Europeiska kol- och stålgemenskapen. Kommittén leddes av Belgiens utrikesminister Paul-Henri Spaak och innefattade därutöver en ledamot från varje medlemsstat (Belgien, Frankrike, Italien, Luxemburg, Nederländerna och Västtyskland) samt en representant från Storbritannien.

Kommitténs arbete påbörjades den 9 juli 1955 och avslutades den 20 april 1956 när kommittén antog sin rapport, Spaak-rapporten. Denna låg till grund för Venedigkonferensens beslut att sammankalla en regeringskonferens om den gemensamma marknaden och Euratom.

Ett första utkast till Spaak-kommittén presenterades vid Noordwijk-konferensen den 6 september 1955. I oktober 1955 beslutade den brittiska regeringen att lämna Spaak-kommittén då man inte ville ingå i en tullunion och inte heller överlämna uppgifter om sin kärnkraft.

Se även 
 Europeiska unionens historia

Referenser

Noter 

Europeiska gemenskaperna under 1950-talet