kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Lista över albumettor på Gaon Chart 2011

Detta är en lista över albumettor på Gaon Chart under år 2011. Gaon Chart är sammanställningen av försäljningen av musik i Sydkorea och drivs av Korea Music Content Industry Association (KMCIA). Album Chart publiceras varje vecka och visar listan över de mest sålda albumen i landet genom fysisk försäljning. Album Chart, som inkluderar studioalbum, EP-skivor och singelalbum, är en sammanställning av data försedd av landets största musikförsäljare och distributörer.

Vecka

Månad

Se även 
Lista över singelettor på Gaon Chart 2011
2011 i sydkoreansk musik

Referenser

Externa länkar 
Gaon Charts officiella webbplats

2011 i Sydkorea
Musikåret 2011
Listor med anknytning till Sydkorea
Topplistor
Nikolaj Noskov

Nikolaj Ivanovitj Noskov (), född 12 januari 1956 i Gagarin,  är en sovjetisk och rysk sångare och före detta vokalist i hårdrockbandet Gorky Park (mellan 1987 och 1990). Han är femfaldig vinnare av Golden Grammofon, och han var också en medlem av Moskvaensemblen i början av 1980-talet och mycket senare under 1990-talet medlem i bandet Николай (Nikolai). Från och med 1998 hade Noskov en solokarriär, där han hann släppa sex album. 2015 han var jury i andra säsongen av reality-TV-serien Glavnaya Stsena.

Diskografi

I band och ensembler 
 Moskvas Ensemble
 НЛО (UFO, 1982)
 Bandet Grand Prix (Гран-при)
 К теологии (EP) (1988)
 Bandet Gorky Park 
 Gorky Park (1989)
 Bandet Nikolai (Николай) 
 Mother Russia (1994)

Soloalbum 
 Я тебя люблю (I Love You, 1998) (alternativ titel är Блажь, Whim)
 Стёкла и бетон (Glass and Concrete, 2000) (alternativ titel är Паранойя, Paranoia)
 Дышу тишиной (Breathing the Silence, 2000)
 По пояс в небе (Waist-deep in the Sky, 2006)
 Оно того стоит (It's worth it, 2011).
 Без названия (No Name, 2012) (alternativ titel är Мёд, Honey)

Sammanställningar 
 Лучшие песни в сопровождении симфонического оркестра (Best songs accompanied by a symphony orchestra, 2001) 
 Лучшие песни (The Best Songs, 2002)
 Океан любви (Ocean of Love, 2003)
 Лучшие песни (The Best Songs, 2008)
 Дышу тишиной (DVD, Breathing the Silence)
 The Best (2016)

Utmärkelser 
 1992 - Profi
 1996-2015 - Gyllene Grammofonen
 1996, "Я не модный"
 1998 "Я люблю тебя"
 1999 för "Паранойя" 
 2000 för "Это здорово"
 2015 för "Это здорово" och 20-årsjubileumspris 
 1998 - Ревнители русской словесности (Samhället i Pushkin)
 1999 - inrikesministeriet Medalj "För Tjänsten i Kaukasus"
 1999 - Medal of Ministry of Defense för stärkning av det militära samarbetet
 2000 - Ovation (årets solist)
 2004 — Medaljen "För Stöd till Ministeriet för Rysslands Kärna"
 2006 — Medaljen "För ädla gärningar för att ära fäderneslandet"
 2009 - FSB Awards i kategorin Music Art för sången Павшим друзьям. Sångaren arbetade med Ryska Symfoniorkestern.

Källor

Referenser

Externa länkar

Officiell webbplats

Födda 1956
Barytonsångare
Levande personer
New wave-musiker
Progressiva rockmusiker
R&B-sångare
Ryska sångare
Soulsångare
Synthpopmusiker
Män
Thomas Platter

Thomas Platter (den äldre), född 10 februari 1499 i Grächen i Valais, död 26 januari 1582 i Basel, Schweiz, var en schweizisk lärd och humanist samt författare. Han har blivit känd för sina memoarer från 1573, som handlar om hans liv och resa från analfabet och getaherde till professor och välkänd lärd. Memoarerna lästes av bland andra Goethe.

Platter behärskade ett stort antal språk, som latin, grekiska och hebreiska. Han umgicks i kretsar av människor som Ulrich Zwingli och Oswald Myconius, och förmedlade Zwinglis reformerta läror till katolska kantoner i Schweiz, med fara för sitt liv. Zwingli propagerade bland annat för manuellt arbete, och i den andan tog Platter upp yrket som repslagare. Som mångspråkig repslagare väckte han uppmärksamhet, och på Johannes Oporinus initiativ fick han i undervisa i hebreiska på Sankt Leonardsskolan, ofta i sina grova arbestkläder. Med Oporinus kom han senare att driva ett tryckeri, som dock lades ner efter att Hieronymus Froben drog in sina beställningar från tryckeriet.

På Erasmus av Rotterdams inrådan började han intressera sig för pedagogik, och blev folkskollärare i Valais. Hans söner Felix Platter och Thomas Platter den yngre studerade bägge medicin.

Referenser

Externa länkar 
Platters verk på Projekt Gutenberg

Män
Födda 1499
Avlidna 1582
Schweiziska författare under 1500-talet
Humanister
Schweiziska pedagoger
Schweiziska teologer
Boktryckare under 1500-talet
Lärare under 1500-talet
Sinterverk

Sinterverk  är en anläggning där sinter tillverkas av slig som kommer från anrikad järnmalm. Sintern används i masugnar för tillverkning av tackjärn. Sinterverk användes i masugnar i Sverige under 1900-talet. Svenska järnbruk har övergått till att använda järnmalmspellets tillverkade i pelletsverk i stället för sinter.

Järnmalm bryts i gruvor. Malmen krossas till mindre och mindre partiklar tills det kallas slig. Sligen anrikas med hjälp av magnetisk separation. Sligen är ett pulver som är alldeles för finkornigt för att kunna behandlas i masugnen – den måste först sintras, dvs. omvandlas till stycken.

Sligen kan tillsättas andra beståndsdelar, t.ex. kalksten, kolstybb, sot, dolomitkalksten m.m. I en stor, roterande trumma blandas ingredienserna under tillsats av vatten. Den fuktiga blandningen transporteras på band till en chargervagn, som på ett luckert sätt fyller blandningen i sintringspannorna. Botten på pannorna utgörs av ett galler. Blandningen antänds med hjälp av en tändapparat som eldas med masugnsgas (förbränningsgasen i masugnen). Samtidigt sugs luft underifrån genom blandningen och gallret. Det tar mellan 40 och 50 minuter för genombränning av hela blandningen. Principen är densamma som i en vanlig rökpipa.

När sintringen genomförts ligger i pannan en kaka, som töms i en kross och sönderdelas. Bitar som är mindre än 20 mm sorteras ut och går tillbaka till sintringspannorna. Resten förs upp till hyttkransen där det blir uppsättarens ansvar att mata in rätt mängd i masugnen.

Se även
 Anrikning
 Sintring
 Sovring
 Stenkross
 Hytta
 Masugn
 Lista över järnbruk i Sverige

Referenser

Källor 

 

Järnbruk
Bergsbruk
Anrikning
Bergen Neck

Bergen Neck, lokalt ibland även kallad Bayonne Peninsula, Hudson Peninsula eller South Hudson, är en halvö på USA:s östkust, belägen i Hudson County i delstaten New Jersey. Den omges av Newark Bay i väst, sundet Kill Van Kull och Staten Island i söder och New York Bay i öst. Halvön upptas helt av städerna Bayonne på halvöns södra udde vid Bergen Point och de södra delarna av staden Jersey City på halvöns norra del.

Källor 

Landformer i New Jersey
Halvöar i USA
Velua

Velua är det tredje studioalbumet med det nederländska folk metal/viking metal-bandet Heidevolk. Albumet släpptes i mars 2012 genom skivbolaget Napalm Records.  Albumet erbjuder en mörk, mytisk bild av Veluwe, en skogklädd region i den nederländska provinsen Gelderland.

Låtlista
 "Winter woede" – 4:15
 "Herboren in vlammen" – 4:45
 "Urth" – 4:44
 "De hallen van mijn vaderen" – 4:18
 "De vervloekte jacht" – 4:41
 "Het dwalende licht" – 4:55
 "Drankgelag" – 4:30
 "Velua" – 4:50
 "Een met de storm" – 4:15
 "Richting de Wievenbelter" – 4:45
 "In het diepst der nacht" – 4:35
 "Vinland" – 5:34

Bonusspår
"Immigrant Song" (Led Zeppelin-cover)" – 2:26
 "In the Dutch Mountains" (The Nits-cover) – 3:32
 "Rebel Yell" (Billy Idol-cover) – 4:58

Medverkande
Musiker (Heidevolk-medlemmar)
Joost Vellenknotscher (Joost Westdijk) – trummor
Reamon Bomenbreker (Reamon Bloem) – gitarr
Mark Splintervuyscht (Mark Bockting) – sång
Rowan Roodbaert (Rowan Middelwijk) – basgitarr
Kevin Olinga – gitarr
Lars Vogel – sång

Bidragande musiker
Irma Vos – violin, viola
Rowan Schuddeboom – violin
Klaartje Horbach-van Zwoll – viola
Sebastiaan Pongers – cello
Hanna van Gorcum – nyckelharpa, violin
Madicken de Vries – sång
Sneeuwvlokjes String Ensemble

Produktion
Heidevolk – producent, omslagsdesign, omslagskost
Bouke Visser – producent
Jochem Jacobs – producent, ljudtekniker, ljudmix, mastering
Awik Balaian – omslagsdesign, omslagskonst

Referenser

Externa länkar
Metal-archives: Velua

Musikalbum 2015
Pilgrimens julsång

Pilgrimens julsång är en dikt av den svenske författaren Verner von Heidenstam. Den ingår i romanen Hans Alienus från 1892. Dikten består av 13 stycken tioradiga strofer och handlar om en utlandssvensk som är på väg tillbaka till Sverige. Under en natt reflekterar han över den längtan efter antikens värld som fick honom att lämna landet, samt vad det är han återvänder till.

Enligt Heidenstam skrev han dikten i ett inspirerat rus. En första version trycktes 1891 i kalendern Svea, med den förklarande texten "ur Hans Alienus, ett ofullbordat arbete". Hans Alienus gavs ut 1892 och innehåller dikten i omarbetat skick. Den inleder romanens kapitel "Hemkomsten". Dikten ingår även i samlingen Dikter från 1895.

Enligt Kate Bang och Fredrik Böök fanns det i den första versionen ett uttryckligt avståndstagande från kristendomen, som diktjaget förknippar med ett asketiskt och oattraktivt sinnelag. Bang och Böök sammankopplar detta med den unge Heidenstam som identifierade sig i opposition till kristendomen och kallade sig "hundhedning" i brev till August Strindberg. I den slutgiltiga versionen av "Pilgrimens julsång" är udden istället riktad emot det praktiska samtidslivet, och diktjaget är mer av en undandragen grubblare. Enligt Bang och Böök markerar detta "en ny station" i Heidenstams rörelse mot den klassicism som han senare kom att anamma.

I Sven Stolpes bok om Heidenstam från 1980 beskrivs "Pilgrimens julsång" som "en av vår litteraturs mest grandiosa dikter" och "älskad av alla som över huvud läser svensk dikt".

Källor

Externa länkar
 Pilgrimens julsång hos Litteraturbanken
 Första versionen i Svea hos Projekt Runeberg

Dikter 1891
Dikter av Verner von Heidenstam
Svenska dikter
Svenskspråkig skönlitteratur
Montenegro i Eurovision Song Contest 2017

Montenegro deltog i Eurovision Song Contest 2017 i Kiev, Ukraina. Landet representerades av artisten Slavko Kalezić med låten "Space"

Artisten och låten meddelades den 29 december 2016 internt av Montenegrinska TV-bolaget RTCG. Låten publicerades för allmänheten den 10 mars 2017.

Under själva tävlingen missade Montenegro finalen.

Källor 

Länder i Eurovision Song Contest 2017
2017 i Montenegro
Montenegros bidrag i Eurovision Song Contest
Olle Rolén

Erik Olof Anders "Olle" Rolén, född 21 oktober 1944 i Duved, är en svensk alpin skidåkare som tävlade för Åre slalomklubb, vann sju stycken svenska mästerskap och deltog i tre olympiska spel, 1964, 1968 och 1972. Efter åren som aktiv skidåkare blev han tränare, bland annat för Ingemar Stenmark, och 1975 fick han TT:s idrottsledarpris. Han har sedan varit tävlingsarrangör och arrangerat flera världscupstävlingar i Åre. Han var engagerad i Åres ansökningar till OS och ledande när Åre fick Världsmästerskapen i alpin skidsport 2007.

Svenska mästerskap 
Olle Rolén vann sammanlagt sju stycken svenska mästerskap, han tävlade i alla de tre disciplinerna som kördes under hans aktiva tid och 1965 vann han guld i samtliga: slalom, storslalom och störtlopp.
 1962 - Storslalom
 1965 - Storslalom
 1965 - Slalom
 1965 - Störtlopp
 1967 - Störtlopp
 1970 - Slalom
 1971 - Storslalom

Källor 

Män
Födda 1944
Levande personer
Svenska alpina skidåkare
Svenska idrottare under 1900-talet
Tävlande i alpin skidåkning vid olympiska vinterspelen 1964
Tävlande i alpin skidåkning vid olympiska vinterspelen 1968
Tävlande i alpin skidåkning vid olympiska vinterspelen 1972
Personer från Åre socken
Carmen Pomiès

Carmen Pomiès, född 29 september 1900, död 29 september 1982, var en fransk friidrottare med hoppgrenar som huvudgren. Pomiès deltog i flera franska friidrottsmästerskap och blev bronsmedaljör vid de första Internationella damspelen i friidrott 1921 och var en pionjär inom damidrott.

Biografi
Carmen Pomiès föddes i mellersta Frankrike, i ungdomstiden var hon aktiv friidrottare och gick med i kvinnoidrottsföreningen "Fémina Sport" (grundad 1912) i Paris. Hon tävlade främst i kastgrenar men var även aktiv i löpgrenar. Hon var också aktiv som fotbollsspelare.

1920 deltog hon i sina första franska mästerskap (Championnats de France d'Athlétisme – CFA) då hon tog silvermedalj i spjutkastning vid tävlingar 11 juli 1920 på Elisabethstadion i Paris, under samma tävling slutade hon på en 4.e plats i kulstötning.

1920 ingick hon i det kombinationslag (med Jeanne Brulé, Thérèse Brulé, Chatelut, Defigier, Germaine Delapierre, Jeanne Janiaud, Louise Ourry, Rimbaux från "Fémina Sport", Lévêque från "Les Sportives de Paris" och Madeleine Bracquemond, Geneviève Laloz, Thérèse Laloz, Rigal, A. Trotmann, J. Trotmann, Viani från "En Avant Paris") som spelade den första internationella matchen i damfotboll 30 april mot engelska "Dick, Kerr's Ladies FC" i England.

1921 deltog hon vid Damolympiaden 1921 där hon tog bronsmedalj i spjutkastning. Vid franska mästerskapen 3 juli samma år på Pershingstadion i Paris vann hon bronsmedalj i spjutkastning och slutade på en 4.e plats i löpning 1000 meter. Senare samma år medföljde hon åter Frankrikes damlandslag i fotboll på turné i England. Där övertalades hon att stanna i landet och spela för "Dick, Kerr's Ladies", hon debuterade i laget 6 augusti 1921 i en match mot "Coventry Ladies".

1922 ingick hon i Dick, Kerr's Ladies när laget for på turné i Kanada och USA. Laget startade USA-turnén den 24 september på Olympic Park i Clifton, New Jersey med en match mot herrlaget "Paterson Silk Sox", matchen inför 5000 åskådare slutade med förlust 3-6. Den 8 oktober spelade laget en match i Washington, D.C. mot "Washington Soccer Club" (åter ett herrlag). Pomiès stod åter i mål och räddade 11 av 15 skott mot mål, matchen slutade 4-4.

Senare återvände Pomiès till Frankrike där hon fortsatte som fotbollsspelare. Under andra världskriget var hon aktiv i Franska motståndsrörelsen. Efter kriget återvände hon till England där hon bosatte sig i Preston med sin livskamrat Florrie Redford. Pomiès dog 1982.

Referenser

Externa länkar
 Bild Carmen Pomiès (Sportmemories)
 Bild fotbollsspelaren Carmen Pomiès 1925 (Getty Images)
 Bild Carmen Pomiès (University of Wolverhampton wlv.ac.uk)

Idrottare från Paris
Franska idrottare under 1900-talet
Franska spjutkastare
Franska medeldistanslöpare
Franska fotbollsspelare
Motståndsrörelsen i Frankrike under andra världskriget
Födda 1900
Avlidna 1982
Kvinnor
Saarijärvi (sjö i Juankoski, Norra Savolax)

Saarijärvi är en sjö i kommunen Juankoski i landskapet Norra Savolax i Finland. Sjön ligger  meter över havet. Den är  meter djup. Arean är  hektar och strandlinjen är  kilometer lång.  Den  Sjön ligger omkring 43 kilometer nordöst om Kuopio och omkring 370 kilometer nordöst om Helsingfors. 

I sjön finns ön Suosaari.

Källor 

Insjöar i Norra Savolax
Juankoskis natur
Saari-Palonen

Saari-Palonen är en sjö i kommunen Juankoski i landskapet Norra Savolax i Finland. Sjön ligger  meter över havet. Den är  meter djup. Arean är  hektar och strandlinjen är  kilometer lång.  Den  Sjön ligger omkring 32 kilometer nordöst om Kuopio och omkring 370 kilometer nordöst om Helsingfors. 

I sjön finns ön Palosensaari.

Källor 

Insjöar i Norra Savolax
Juankoskis natur
Mauro Caviezel

Mauro Caviezel, född 18 augusti 1988, är en schweizisk alpin skidåkare som vann bronsmedalj i alpin kombination vid världsmästerskapen i alpin skidsport 2017.

Caviezel deltog vid olympiska vinterspelen 2014 där hans bästa placering blev en 28:e plats i storslalom.

Referenser 

Schweiziska alpina skidåkare
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2014 från Schweiz
Tävlande i alpin skidåkning vid olympiska vinterspelen 2014
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2018 från Schweiz
Tävlande i alpin skidåkning vid olympiska vinterspelen 2018
Födda 1988
Levande personer
Män
Juurikkajärvi (sjö i Tuusniemi, Norra Savolax)

Juurikkajärvi är en sjö i kommunen Tuusniemi i landskapet Norra Savolax i Finland. Arean är  hektar och strandlinjen är  kilometer lång.  Den  Sjön ligger omkring 40 kilometer öster om Kuopio och omkring 340 kilometer nordöst om Helsingfors. 

I sjön finns ön Kissasaari.

Källor 

Insjöar i Norra Savolax
Tuusniemis natur
Iso-Kankainen (sjö i Tuusniemi, Norra Savolax)

Iso-Kankainen är en sjö i kommunen Tuusniemi i landskapet Norra Savolax i Finland. Den är  meter djup. Arean är  hektar och strandlinjen är  kilometer lång.  Den  Sjön ligger omkring 37 kilometer öster om Kuopio och omkring 350 kilometer nordöst om Helsingfors. 

I sjön finns ön Kankaisensaari (halvö).

Källor 

Insjöar i Norra Savolax
Tuusniemis natur
Pieni-Kortteinen

Pieni-Kortteinen är en sjö i kommunen Kaavi i landskapet Norra Savolax i Finland. Den är  meter djup. Arean är  hektar och strandlinjen är  kilometer lång.  Den  Sjön ligger omkring 53 kilometer öster om Kuopio och omkring 370 kilometer nordöst om Helsingfors. 

I sjön finns ön Ukonsaari. 

Pieni-Kortteinen är vid älven Vaikkojoki.

Källor 

Insjöar i Norra Savolax
Kaavis natur
Palomäen Valkeinen

Palomäen Valkeinen är en sjö i kommunen Kaavi i landskapet Norra Savolax i Finland. Den är  meter djup. Arean är  hektar och strandlinjen är  kilometer lång.  Den  Sjön ligger omkring 55 kilometer öster om Kuopio och omkring 370 kilometer nordöst om Helsingfors. 

I sjön finns ön Lammassaari.

Källor 

Insjöar i Norra Savolax
Kaavis natur
Jarle Osnes

Jarle Osnes, född 27 oktober 1922, död 4 april 2021, var en norsk-svensk arkitekt.

Osnes, var son till köpman Bjarte Osnes och Nancy Hatløy, avlade studentexamen i Volda 1946, utexaminerades från Chalmers tekniska högskola 1954 och innehade eget arkitektkontor i Göteborg från 1957. Han har ritat bland annat Zackrissons möbelhus i Mölndal, radhusområde i Högsbohöjd i Göteborg samt högstadieskolor i Tidaholm, Töreboda, Götene och Skara. Han har erhållit pris och inköp i ett flertal arkitekttävlingar, bland annat 1:a pris för högstadieskolor i Sysslebäck och Nossebro samt mellanstadieskola i Särö.

Källor

Noter 

Norska arkitekter under 1900-talet
Svenska arkitekter under 1900-talet
Män
Födda 1922
Avlidna 2021
Bogdan Kourinnoi

Bogdan Kourinnoi, född 15 december 1993, är en brottare från Sverige. Han är med i det svenska landslaget och är både svensk och nordisk mästare.

År 2015 var Kourinnoi med som utmanare i TV4:s produktion Gladiatorerna där han segrade i finalen mot utmanaren Malte Lideri.

Vid Svenska mästerskapet har Kourinnoi tagit två guld (2019, 2020) och ett brons (2014). Han har även tagit ett guld vid ungdoms-SM 2010 samt ett guld (2013) och ett brons (2011) vid junior-SM.

Karriär
Kourinnoi började brottas 1998 och har tävlat internationellt sedan 2010. 2019 deltog han för första gången i VM och slutade på 22:a plats i 82 kg-klassen. Under året tog Kourinnoi även guld i 82 kg-klassen vid Nordiska mästerskapet i Kristiansund.

I februari 2020 vid EM i Rom tog Kourinnoi brons i 82 kg-klassen efter att han besegrat italienska Ciro Russo i bronsmatchen. I april 2021 fick Kourinnoi motta Ivars Guldsko, ett pris som årligen delas ut av Svenska Brottningsförbundet till den brottare som stått för den främsta prestationen under föregående år. Vid Nordiska mästerskapet 2021 i Herning tog Kourinnoi guld i 82 kg-klassen.

Tävlingar

Referenser 
Bogdan Kourinnoi på Internationella brottningsförbundets webbplats

Noter

Svenska brottare
Nordiska mästare i brottning
Svenska mästare i brottning
Födda 1993
Levande personer
Män
Idrottare från Uppsala
Gösta Celander

Gösta Celander, född 4 februari 1923 i Göteborg, död där 13 mars 1996, var en svensk arkitekt. Han var tvillingbror till läkaren Olov Celander.

Celander, som var son till professor Hilding Celander och Vera Hoffman, avlade studentexamen 1943 och utexaminerades från Chalmers tekniska högskola 1953. Han anställdes hos arkitekterna Sven Brolid och Jan Wallinder i Göteborg 1948, av Göteborgs stad 1954, blev stadsarkitekt i Partille landskommun 1962 och bedrev egen arkitektverksamhet från 1964. Han var ledamot av Svenska Arkitekters Riksförbunds styrelse och nämnder från 1956. Han utförde bland annat stadsplaner för bostadsområden i Göteborg och Partille, medverkade vid upprättandet av Göteborgs generalplan och skrev artiklar i fack- och dagspress. 1963 anslöt han sig till Bengt Forser och Stig Lindgren i ett gemensamt företag som sedermera kom att kallas Arkitektgruppen CFL. kontoret deltog framgångsrikt i arkitekttävlingar och de genomförda uppdragen omfattar förvaltningsbyggnader, skolor och daghem. Kontoret kom vidare att ha en framträdande roll i skapandet av sjuttiotalets småhusområden.

Källor

SvD:Minnesruna (1996-03-31)

Noter

Svenska arkitekter under 1900-talet
Svenska stadsarkitekter
Födda 1923
Avlidna 1996
Män
Arkitekter från Göteborg
U21-Europamästerskapet i fotboll 2017

U21-Europamästerskapet i fotboll 2017 var det 21:a U21-EM i fotboll, arrangerat av Uefa, och spelades i Polen mellan den 16 och 30 juni 2017. Som arrangörsland var Polen direktkvalificerade och 52 andra länder spelade ett kvalspel om de resterande 11 platserna. Inför detta mästerskap hade antalet deltagande nationer ökats från 8 till 12.

Tyskland vann mästerskapet efter finalvinst mot Spanien.

Spelplatser 
Turneringens matcher spelades på sex olika orter i Polen.

Gruppspel
De tre gruppsegrarna samt det bästa andraplacerade laget avancerade till semifinaler.

Grupp A

Grupp B

Grupp C

Rankning av grupptvåor

Slutspel

Slutspelsträd

Semifinaler

Final

Referenser 

Internationella fotbollstävlingar i Polen
Fotbollsåret 2017
2017 i Polen
Sport i Lublin
Sport i Gdynia
Sportevenemang i Kraków
Sport i Bydgoszcz
Kraków under 2000-talet
Irma Salo Jæger

Irma Salo Jæger, född 13 december 1928 i Soini i Finland, är en finländsk-norsk konstnär.

Irma Salo Jæger är dotter till Pekka Salo och Tyyne Lång. Hon utbildade sig i konsthistoria vid Helsingfors universitet, med magisterexamen 1953, universitetet och konstakademin i München 1953–1954, åren 1954–1957 vid Statens håndverks- og kunstindustriskole i Oslo och vid Statens kunstakademi i Oslo 1958–1961.

Hon började med målning och arbetade på 1950- och 1960-talen ofta med palettkniv. Under 1970- och 1980-talen gjorde hon ett antal offentliga konstverk på sjukhus, skolor och i förorter till Oslo i trä, sten och glas. Hon fick sitt genombrott som målare vid en utställning i Kunstnerenes Hus i Oslo 1968.

Irma Salo Jæger var professor i måleri vid Statens kunstakademi 1986–1992. 

År 2008 fick hon Finlands Lejons orden och 2010 St. Olavs Orden för sina insatser för norsk bildkonst.

Hon gifte sig 1954 med den norska forskaren i optronik Tycho Jæger och har varit bosatt i Norge sedan dess.

Offentliga verk i urval
 Den nemmelige skrift, aulan i Agder ingeniør- og distriktshøgskole i Grimstad
Nordlys – sommer, vinter, skiffer och smaltomosaik, badhuset i Honningsvåg 
Gjenspeiling, 1973, tunnelbanestationen i Bøler i Oslo (nedmonterad 1990)

Källor 
Irma Salo Jæger i Store Norske Leksikon

Noter

Externa länkar 
Målningar av Irma Salo Jæger på Sparebankstiftelsens webbplats

Finländska målare under 1900-talet
Norska målare under 1900-talet
Kvinnor
Födda 1928
Levande personer
Personer från Soini
Johan Raam

Johan Raam (Ram), död 1715, var en konterfejare.

Han var gift med Annicka Anumsdotter. Han var huvudsakligen verksam i Nyköpingstrakten där han bland annat målade ett grupporträtt av kyrkoherden Lucas Olai Gadd tillsammans med hustrun Elisabet Fogdonius den avlidna hustrun Sigrid Drosander samt deras tio barn. Målningen förvaras i Bälinge kyrka, Södermanland. 1686 besökte han Ludgo prästgård för att avporträttera hovpredikanten Petrus Gustavi Öjers och hans hustru.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 451, Allhems Förlag, Malmö. 

Svenska konstnärer under 1600-talet
Svenska målare under 1700-talet
Män
Födda okänt år
Avlidna 1715