kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Elias Gustafson

Elias Gustafson, född 27 september 1997 i Stensjöns församling i Mölndal, är en svensk fotbollsspelare. Hans bröder, Simon och Samuel Gustafson är också professionella fotbollsspelare som har spelat i Holland respektive Italien. Hans far, Patrik Gustafson, har också spelat för Örgryte IS.

Karriär
Gustafson började spela fotboll i Fässbergs IF. Han spelade 13 matcher i Division 2 säsongen 2013. Säsongen 2014 spelade Gustafson 19 matcher och gjorde ett mål i Division 3. 

I början av 2015 gick Gustafson till BK Häckens ungdomslag. I februari 2017 gick han till Lindome GIF. Den 9 augusti 2019 värvades Gustafson av Jönköpings Södra, där han skrev på ett 2,5-årskontrakt. Gustafson debuterade i Superettan den 12 augusti 2019 i en 3–1-vinst över Syrianska FC.

Den 1 juli 2021 värvades Gustafson av Örgryte IS, där han skrev på ett 2,5-årskontrakt.

Den 12 januari 2023 valde Örgryte IS och Gustafson att gå skilda vägar efter att klubben och spelaren kommit överens om att bryta kontraktet, detta grundade sig i att Gustafson setts iförd en BK Häcken tröja i samband med deras match mot IFK Göteborg. Han dök även upp på bilder från den efterföljande festen som BK Häcken höll för att fira SM-guldet.

Källor

Noter

Svenska fotbollsspelare
Spelare i Fässbergs IF
Spelare i BK Häcken
Spelare i Lindome GIF
Fotbollsspelare i Jönköpings Södra IF
Spelare i Örgryte IS Fotboll
Spelare i Superettan
Spelare i Division 1 i fotboll för herrar
Svenska idrottare under 2000-talet
Personer från Mölndal
Födda 1997
Levande personer
Män
The Weather Underground (film)

The Weather Underground är en amerikansk dokumentärfilm från 2002, regisserad av Sam Green och Bill Siegel. Dokumentärfilmen handlar om starten och slutet på den militanta och revolutionära vänstergruppen The Weather Underground (eller The Weathermen, som de hette från början), vilken var aktiv mellan 1969 och 1977. I The Weather Underground förekommer många arkivbilder från gruppens aktiva tid samt intervjuer med medlemmarna från efter gruppens aktiva tid. Dokumentärfilmen vann en Audience Choice Award på Chicago Underground Film Festival och nominerades till en Oscar för bästa dokumentär från år 2003, men förlorade till The Fog of War.

The Weather Underground hade premiär på San Francisco Film Arts Festival den 17 november 2002.

Se även
Kathy Boudin
Bill Ayers

Externa länkar 

The Weather Underground, Imdb.com
The Weather Underground, Mubi.com
The Weather Underground, Boxofficemojo.com

Filmer 2002
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska dokumentärfilmer
Lauri Siivonen

Lauri Kalervo Siivonen, född 27 augusti 1912 i Elimä, död 17 november 1998 i Helsingfors, var en finländsk zoolog.

Siivonen, som var son till prosten Juho Artturi Siivonen och Hilda Maria Hänninen, blev student 1931, filosofie kandidat 1937, filosofie licentiat 1940 och filosofie doktor 1941. Han var e.o. assistent vid Lantbruksförsöksanstaltens skadedjursavdelning 1939, amanuens vid Helsingfors universitets zoologiska museum 1940–1947, docent 1940–1960, tillförordnad professor 1954–1955, verkställande direktör vid Finlands Jaktvårdsstiftelse 1943–1960, tillförordnad professor vid Uleåborgs universitet 1959–1960 och professor där 1960–1975. 

Siivonen författade Zur Ökologie und Verbreitung der Singdrossel (Turdus Ericetorum Philomelos Brehm) (1939), Über die Kausalzusammenhänge der Wanderungen beim Seidenschwanz (1941), Suuri nisäkäskirja (Mammalia fennica) (1956) och andra publikationer behandlande djurekologi, förändringar i djurstammarnas talrikhet, däggdjurssystematik, snötäcket som övervintringsfaktor och villebrådsbiologi. Han blev arbetande ledamot av Geografiska sällskapet i Finland 1940, adjungerad ledamot av Finska Vetenskapsakademien 1945 och egentlig ledamot där 1962.

Källor

Finländska professorer i zoologi
Personer verksamma vid Helsingfors universitet
Personer verksamma vid Uleåborgs universitet
Ledamöter av Finska Vetenskapsakademien
Födda 1912
Avlidna 1998
Män
Personer från Elimä
Żubroń

Żubroń är en husdjursart som avlades fram i Polen genom korsning av visent med tama nötkreatur.

Den första belagda aveln gjordes 1847–1859 av den polske greven Leopold Walicki på dennes gods nära Grodno. Efter andra världskriget såg många vetenskapsmän i Polen żubroń som en möjlig förbättring av tamboskap. Żubroń framstod som mycket motståndskraftig och till och med immun mot ett antal sjukdomar. År 1953 återupptogs försök i zoo i Płock. Från 1958 skedde avelsarbetet under Polens vetenskapsakademis ledning i flera avelsprojekt, till exempel i Białowieża och Młodzikowo. Under de första 16 försöksåren föddes 71 ungdjur. Ett var Filon i augusti 1960, som var den första żubroń, som hade fötts av en żubrońko. 

Åren 1958–1976 gjordes försök på Polens Vetenskapsakademis däggdjursförsöksstation i Białowieża. Alla djuren där är avkommor av visenttjuren M 1077 Pokorny. Försök fortsatte på polska statsjordbruk fram till 1984. De båda mest kända var Łękno (med 391 djur) och Popielno (med 121 djur). Begränsade försök gjordes också 1905–1928 i naturreservatet Askanija-Nova i nuvarande Ukraina.

Fruktsamhet och ekonomi ställde till problem, och försöken avbröts. Idag finns några enstaka hjordar med ett fåtal djur kvar i Białowieża nationalpark.

Żubrońs är stora och tunga djur. Tjurarna blir upp till 1.200 kilogram och korna upp till 810 kilogram.

Källor
Denna artikel är delvis baserad på artikeln Żubroń på polska Wikipedia.
Żubroń är en hybrid av olika raser av europeisk bison och husdjur på www.zubry.com (på polska)

Visenter
Djurskötsel
Automationspyramiden

Automationspyramiden beskriver en övergripande styrarkitekturen inom industriell produktion beskriven i en hierarki i olika nivåer från produktionsordrar till de elektriska signalerna som styr maskinerna.

Historia 
Begreppet "automationspyramid" är sprunget ur Computer-integrated manufacturing – en modell för datorstödd tillverkning som togs fram vid Purdue University under 70- och 80-talet.

Automationspyramidens nivåer 

Varje nivå har en separat uppgift i produktionen – nämligen att omsätta produktionsordrar (nivå 4) i färdiga produkter (nivå 0). Beroende på implementation/leverantör är gränserna mellan nivåerna flytande, där framförallt uppdelningen mellan nivå 2 och 3 orsakat viss kontrovers.

Att använda just en pyramid understryker såväl hierarki som magnitud i de olika nivåerna.

Den ökande volymen från topp till botten skall utläsas som att ett ERP-system kontrollerar fler än ett styrsystem, som kontrollerar ytterligare fler styrenheter (PLC), som i sin tur kontrollerar ytterligare fler in- och utsignaler. 

I litteraturen finns fler än 25 olika varianter av automationspyramiden, där såväl antalet nivåer som benämningar skiljer sig åt.

Allmänt kan nivå 3 och 4 slås samman till en "managementnivå", och individiella nivåer bär ofta branschspecifika namn, t.ex. "processlager", "applikationsskikt" eller "styr- och reglernivå".

På samma sätt kallas ofta maskinstyrningsnivån även "automatiseringsnivån" eller "processnivån".

Standarder 

 IEC 62264 introducerar beteckningarna nivå 0 till 4 och behandlar integrationsnivåerna 2,3 och 4. 
 ISA-88.01 och ISA-95 definierar en fysisk modell .

Referenser 

Tillverkningsteknik
Ledningssystem
Ghostbusters: Afterlife

Ghostbusters: Afterlife (även kallad Ghostbusters III eller Ghostbusters: Legacy i vissa länder i Europa) är en amerikansk fantasy komedi-film regisserad av Jason Reitman, som även skrivit manus tillsammans med Gil Kenan. Huvudrollerna spelas av Mckenna Grace, Finn Wolfhard, Carrie Coon och Paul Rudd, tillsammans med Sigourney Weaver, Dan Aykroyd, Ernie Hudson och Annie Potts som spelar sina roller från de två första filmerna. Det är en uppföljare till Ghostbusters – Spökligan (1984) och Ghostbusters II (1989), och är den fjärde filmen i Ghostbusters-serien. I filmen får man följa en familj som flyttar hem till en liten stad, där de börjar lära sig mer om vem de är och stadens hemligheter. Filmen har ingen anknytning till Ghostbusters (2016). 

Ghostbusters: Afterlife började sin produktion den 12 juli 2019 och planerade att släppa filmen i USA 10 juli 2020 av Sony Pictures Releasing. 31 mars 2020 meddelade Sony att filmen flyttade premiären till 5 mars 2021 på grund av Coronaviruspandemin 2019–2021. Premiären flyttades ytterligare till 11 juni 2021. Ghostbusters: Afterlife blev åter framflyttad till 11 november 2021 och flyttades senare en vecka till 19 november. Filmen visas i Real D Cinema, IMAX och Dolby Cinema.

Handling
Efter ha blivit vräkta från sina hem flyttar två barn med sin ensamstående mamma till en gård i Summerville, Oklahoma, som de ärvt av sin avlidne morfar. När staden drabbas av en serie jordbävningar upptäcker barnen sin familjs länk till de ursprungliga Ghostbusters, som blev en myt som har glömts bort efter händelserna i "Manhattan Crossrip of 1984" och deras arv från deras morfar som lämnades efter sig.

Rollista (i urval)

 Finn Wolfhard – Trevor
 Carrie Coon – Callie
 Mckenna Grace – Phoebe
 Paul Rudd – Mr. Grooberson
 Sigourney Weaver – Dana Barrett
 Dan Aykroyd – Dr. Raymond Stantz
 Annie Potts – Janine Melnitz
 Ernie Hudson – Dr. Winston Zeddmore

 Bill Murray – Dr. Peter Venkman
 Bokeem Woodbine – Sheriff Domingo
 Oliver Cooper
 Geleste O'Connor
 Marlon Kazadi – Thickneck
 Sydney Mae Diaz – Swayne
 Logan Kim

Referenser

Externa länkar 
 

Amerikanska filmer 2021
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska fantasyfilmer
Amerikanska komedifilmer
Ghostbusters
Oklahoma på film
Filmer i regi av Jason Reitman
Lista över vinnare av förarmästerskapet i Formel 1

Denna artikel är lista över vinnare av förarmästerskapet i Formel 1-VM.

Förarmästerskapet () är en utmärkelse utfärdat av Fédération Internationale de l'Automobile (FIA) till den föraren med flest ackumulerade poäng under en säsong. Förarmästerskapet utgår från ett poängsystem som har varierat ett antal gånger sedan 1950 till nutid.

Den förste vinnaren av utmärkelsen var italienaren Giuseppe Farina  (för Alfa Romeo). Den förste föraren som vann multipla mästerskap var Alberto Ascari (för Ferrari) åren  och , vilket blev hans enda titlar i Formel 1. Hittills har 34 olika förare vunnit titeln. Michael Schumacher och Lewis Hamilton delar rekordet för flest antal vunna titlar med 7 stycken var.

Lista över mästare

Statistik

Segrare efter nationalitet

Fotnoter

Anmärkningar

Källor

Formel 1
Per Bystedt (ingenjör)

Per Erik Bystedt, född den 17 april 1946 i Stockholm, död den 8 februari 2019 i Tyresö, var en svensk ingenjör som blev internationellt uppmärksammad för insatser inom området kärnkraftsäkerhet.

Biografi
Bystedt utbildade sig till civilingenjör i reaktorteknik på KTH och kom till dåvarande kärnkraftmyndigheten SKI i mitten av 1970-talet. Han hade en ledande roll i SKI:s tillståndsprövning vid drifttagningen av reaktorerna Forsmark 3 och Oskarshamn 3, som startade 1985, samt vid tillståndsprövning av de haverifilter som installerades på samtliga svenska reaktorer under 1980-talet.

Reaktorsäkerhet i östblocket
I och med Tjernobylolyckan 1986 och Sovjetunionens sammanbrott några år senare uppdagades stora brister inom reaktorsäkerhet i forna östblocket. Bystedt deltog från början av 1990-talet i olika insatser för att förbättra säkerheten i dessa länder, framförallt vid kärnkraftverket Ignalina i Litauen (som är av typen RBMK, samma som i Tjernobyl). Insatserna gjordes framförallt genom SIP - Swedish International Project Nuclear Safety, en självständig enhet inom Statens kärnkraftinspektion skapad på 1990-talet för att kanalisera internationellt stöd inom kärnkraftsäkerhetsområdet i Sveriges närområde. Bystedt och fem andra svenskar tilldelades 2006 utmärkelsen "The Cross of Knight of the Order for Merits to Lithuania" för deras insatser i Litauen.

Elstörningar i kärnkraftverk
Vid den så kallade "Forsmarkshändelsen" den 25 juli 2006 i reaktorn Forsmark 1 kom en elstörning i ett ställverk utanför kraftverket att fortplanta sig in i anläggningen och påverka elektriska skyddskretsar på ett oförutsett och okontrollerat sätt. Bystedt kom att ha en betydande roll i det internationella projektet DIDELSYS (Defence in Depth of Electrical Systems and Grid Interaction Project) anordnat av OECD/NEA för att öka förståelsen för elstörningar och hur de kan bemötas.

Utmärkelser
 2006 - Ordensutmärkelsen "The Cross of Knight of the Order for Merits to Lithuania" av Litauens president Valdas Adamkus - tilldelad Bystedt tillsammans med fem andra svenska medarbetare i SIP på Litauens självständighetsdag den 16 februari 2006 för det mångåriga stödet till Litauisk kärnkraftsäkerhet.

Bibliografi

Referenser 

Svenska ingenjörer under 1900-talet
Födda 1946
Avlidna 2019
Män
Benny Windelskär

Carl Rune Benny Windelskär, ursprungligen Johansson, född 8 maj 1947 i Oskar Fredriks församling i Göteborg, är en tidigare svensk landslagsspelare i handboll. Han spelade back, dvs niometersspelare.

Klubbkarriär 
Benny Windelskär föddes i Göteborg och spelade sin elitkarriär för Västra Frölunda IF. Med klubben vann han Division 2 Västra 1968, men föll i kvalet, 1969 hände samma sak. 1970 vann Västra Frölunda serien utan att förlora en enda match och nu lyckades man gå upp i allsvenskan. Handbollboken skriver om Benny: "23 år, gymnastikdirektör, har bara missat en av 116 A-lagsmatcher sedan debuten - när han gifte sig. 21 matcher ifjol - 475 mål i klubben". 1971 spelade Windelskär alla 18 seriematcherna i Allsvenskan och lade 79 mål för Västra Frölunda. Frölunda kom trea i serien och spelade SM-final mot Hellas. Året efter gick Windelskär på GIH i Stockholm och spelade för SoIK Hellas. Då blev han SM-vinnare och blev med 69 mål Hellas näst bäste målgörare. Han återvände till Västra Frölunda 1973, men hade en skadedrabbad säsong och tappade sin landslagsplats. Han spelade sedan till 1976 i Västra Frölunda men det blev hans sista säsong i eliten.

Landslagskarriär 
Benny Windelskär spelade 1967-1972 30 landskamper för svenska landslaget. Windelskärs debut i landslaget var mot Island i Reykjavik den 9 april 1967. Han gjorde ett mål i debuten. Dagen efter spelade han sin andra landskamp också mot Island. 1968 hade han spelat 6 landskamper men säsongen 1969-1970 spelade han 11 landskamper så det var hans genombrottssäsong i landslaget. Han fick dock inte spela VM 1970.  Främsta meriten är deltagande i OS i München 1972. "Nu tycker jag att Dan Eriksson, Benny Johansson och Jan "Lill-Blöta" Jonsson var våra starkaste och jämnaste spelare" skriver Arne Hegerfors i handbollboken. Landskampen mot Ungern i OS blev trots detta hans sista i landslaget. Han är Stor Grabb.

Klubbar 
  Västra Frölunda IF (1965?–1972)
  SoIK Hellas (1972–1973)
  Västra Frölunda IF (1973–1976)

Meriter 
 SM-guld utomhus med Västra Frölunda 1970, SM-silver utomhus 1971.
 SM-guld inomhus och utomhus med Soik Hellas 1972.
 SM-silver inomhus 1971 med Västra Frölunda efter förlust i finalen mot Hellas.

Referenser

Externa länkar 
 

Män
Födda 1947
Levande personer
Svenska handbollsspelare
Svenska mästare i handboll
Mottagare av Stora grabbars och tjejers märke
Tävlande i handboll vid olympiska sommarspelen 1972
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1972 från Sverige
Handbollsspelare i Västra Frölunda IF
Liban Abdulahi

Liban Abdiaziz Abdulahi, född 2 november 1995, är en nederländsk-somalisk fotbollsspelare som spelar för isländska Þór Akureyri. Han har bland annat spelat för Jönköpings Södra.

Karriär
Abdulahi debuterade för Telstar i Eerste Divisie den 10 augusti 2015 i en 1–1-match mot RKC Waalwijk.

I augusti 2019 värvades Abdulahi av Jönköpings Södra, där han skrev på ett halvårskontrakt. Abdulahi debuterade i Superettan den 14 september 2019 i en 2–0-vinst över Östers IF. Efter säsongen 2019 lämnade han klubben.

I september 2020 värvades Abdulahi av Koninklijke HFC. I mars 2021 gick han till isländska Þór Akureyri.

Källor

Noter

Nederländska fotbollsspelare
Somaliska fotbollsspelare
Spelare i Telstar
Spelare i De Graafschap
Fotbollsspelare i Jönköpings Södra IF
Spelare i Þór Akureyri
Spelare i Eerste Divisie
Spelare i Superettan
Födda 1995
Levande personer
Män
Adama Fofana

Adama Fofana, född 11 oktober 1999, är en burkinsk-ivoriansk fotbollsspelare som spelar för Dijon.

Karriär
Fofana spelade som junior för Right to Dream Academy. I mars 2018 värvades han av Varbergs BoIS. Fofana gjorde sin Superettan-debut den 16 april 2018 i en 2–1-vinst över Jönköpings Södra, där han blev inbytt i den 64:e minuten mot Perparim Beqaj. I december 2019 förlängde Fofana sitt kontrakt med två år.

Den 31 augusti 2021 värvades Fofana av Ligue 2-klubben Dijon, där han skrev på ett treårskontrakt.

Källor

Adama Fofana på fotbolltransfers.com

Noter

Burkinska landslagsspelare i fotboll
Ivorianska fotbollsspelare
Spelare i Varbergs BoIS
Spelare i Dijon FCO
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Spelare i Superettan
Spelare i Ligue 2
Födda 1999
Levande personer
Män
Vuk Lugonjic

Vuk Lugonjic, född 5 oktober 1996, är en svensk fotbollsspelare som spelar för IS Halmia.

Karriär
Lugonjic moderklubb är IF Leikin. Han spelade som junior även för Halmstads BK och IS Halmia. Mellan 2016 och 2018 gjorde Lugonjic 39 mål på 69 matcher för Halmia i division 2.

I januari 2019 värvades Lugonjic av Varbergs BoIS. Lugonjic gjorde sin Superettan-debut den 15 juni 2019 i en 3–2-vinst över Norrby IF, där han blev inbytt på övertid mot Astrit Seljmani. I april 2020 återvände Lugonjic till IS Halmia. I mars 2021 blev han klar för spel i division 2-klubben Höganäs BK.

I juli 2022 återvände Lugonjic till IS Halmia för en tredje sejour i klubben.

Källor

Vuk Lugonjic på fotbolltransfers.com

Noter

Svenska fotbollsspelare
Fotbollsspelare i Halmstads BK
Fotbollsspelare i IS Halmia
Spelare i Varbergs BoIS
Spelare i Höganäs BK
Spelare i Superettan
Födda 1996
Levande personer
Män
Karen Moe

Karen Patricia Moe, född 22 januari 1953 i Del Monte i Filippinerna, är en amerikansk före detta simmare.

Hon blev olympisk guldmedaljör på 200 meter fjärilsim vid sommarspelen 1972 i München.

Källor 

Amerikanska simmare
Amerikanska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1972
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 1972
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1972 från USA
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 1976
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1976 från USA
Födda 1953
Levande personer
Kvinnor
Alumner från University of California, Los Angeles
Fir Tree

Fir Tree är en by i County Durham distrikt i Durham grevskap i England. Byn är belägen 2 km från Crook. Orten har  invånare (2001).

Referenser

Externa länkar

Orter i Durham
County Durham (distrikt)
Ellie Daniel

Eleanor Suzanne "Ellie" Daniel, född 11 juni 1950 i Philadelphia i Pennsylvania, är en amerikansk före detta simmare.

Daniel blev olympisk guldmedaljör på 4 x 100 meter medley vid sommarspelen 1968 i Mexico City.

Källor 

Amerikanska simmare
Amerikanska olympiska guldmedaljörer
Amerikanska olympiska silvermedaljörer
Amerikanska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1968
Olympiska silvermedaljörer 1968
Olympiska bronsmedaljörer 1968
Olympiska bronsmedaljörer 1972
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 1972
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1972 från USA
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 1968
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1968 från USA
Födda 1950
Levande personer
Kvinnor
Idrottare från Philadelphia
Fjärilssimmare
Amerikanska idrottare under 1900-talet
Samuel Ersson

Samuel Ersson, född 20 oktober 1999, är en svensk ishockeymålvakt som spelar för Philadelphia flyers i NHL. Han draftades av Philadelphia Flyers i den femte rundan av NHL Entry Draft 2018.

Ersson vann Guldgallret 2019, ett pris som tilldelas Hockeyallsvenskans främsta junior, för sina insatser i Västerås Hockey under säsongen 2018/2019. Inför säsongen 2019/2020 skrev Brynäs på ett kontrakt med Ersson.

Referenser

Externa länkar

Svenska ishockeymålvakter
Ishockeymålvakter i Brynäs IF
Ishockeymålvakter i Västerås IK
Födda 1999
Levande personer
Män
Spelare valda i NHL Entry Draft 2018
Spelare valda av Philadelphia Flyers i NHL Entry Draft
Lynn Vidali

Eleanor Suzanne "Ellie" Daniel, född 26 maj 1952 i San Francisco, är en amerikansk före detta simmare.

Vidali blev olympisk silvermedaljör på 400 meter medley vid sommarspelen 1968 i Mexico City.

Källor 

Amerikanska simmare
Amerikanska olympiska silvermedaljörer
Amerikanska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1968
Olympiska bronsmedaljörer 1972
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 1972
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1972 från USA
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 1968
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1968 från USA
Födda 1952
Levande personer
Kvinnor
Pam Kruse

Pamela Jean "Pam" Kruse, född 3 juni 1950 i Miami, är en amerikansk före detta simmare.

Kruse blev olympisk silvermedaljör på 800 meter frisim vid sommarspelen 1968 i Mexico City.

Källor 

Amerikanska simmare
Amerikanska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1968
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 1968
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1968 från USA
Födda 1950
Levande personer
Kvinnor
Frisimmare
Walter Hackman

Walter Leopold Victor Hackman, född 7 oktober 1916 i Helsingfors, död där 8 mars 2001, var en finländsk zoolog. 

Hackman, som var son till professor Victor Hackman och Tyra Holm, blev student 1934, filosofie kandidat 1940, filosofie licentiat 1948 och filosofie doktor 1949. Han innehade e.o. befattning vid Helsingfors universitets zoologiska museum 1945–1954, blev docent i zoologi 1950, var tillförordnad intendent vid museets entomologiska avdelning 1954–1955 och kustos för nämnda avdelning från 1957. Han var även timlärare i Svenska flickskolan 1946–1955. 

Hackman var huvudredaktör vid tidskriften Notulae Entomologicae 1948–1961 och sekreterare i Entomologiska föreningen 1955. Han författade talrika vetenskapliga arbeten behandlande insekter och spindlar. Han var ledamot av Executive Council i The Lepidopterists' Society i USA 1953–1954, invaldes som ledamot av Finska Vetenskaps-Societeten 1955 och tilldelades professors titel 1976.

Källor

Finländska entomologer
Personer verksamma vid Helsingfors universitet
Ledamöter av Finska Vetenskaps-Societeten
Födda 1916
Avlidna 2001
Män
Personer från Helsingfors
Finländsk adel
Promenade-Quadrille

Promenade-Quadrille, op. 98, är en kadrilj av Johann Strauss den yngre. Den spelades första gången den 23 maj 1851 i Wien.

Historia
Ägaren till Volksgarten-kaféet, Johann Baptist Corti, hade förberett den första vårfestivalen i sin anläggning till början av maj 1851; för att fira "naturens uppvaknande". Men det året försenades vårens ankomst som så många gånger förut. Den 23 maj ville Corti inte vänta längre: även om temperaturen inte alls var vårliknande, spelade Strauss kapell de senaste kompositionerna för publiken, klädda i päls och rockar.

"Den första maj-manifestet av Herr Corti var lindad i vinterkläder," sade reportern från "Theaterzeitung" sarkastiskt. För Johann Strauss fann han dock bara beröm och erkännande:

"För den här kvällen hade Herr Strauss komponerat och framfört en ny Quadrille 'Promenade-Quadrille', som måste spelas da capo på grund av originalitet, melodiska och effektiva figurer på begäran."

Som ett resultat av de ansträngande kraven som ställs på honom i Wien-Karnevalen 1851, drabbades den 24-årige Johann Strauss av ett nervöst sammanbrott. Så allvarlig var denna fysiska och mentala kollaps att vissa tidningar hade rapporterat om hans död. Strauss var tvungen att ta en vila, och till och med det ständiga flödet av nya kompositioner torrlades. Strauss använde detta avbrott till god sak, och efter detaljerade förhandlingar med sin faders musikförlag, Carl Haslinger, nåddes en överenskommelse där Haslinger-företaget tog över ansvaret för publiceringen av alla Strauss kompositioner (med början med valsen Idyllen op. 95). När Strauss i maj 1851 tog upp sin penna för att komponera, gjorde han det försiktigt, och Promenade-Quadrille förblev hans enda nya arbete under våren.

Om kadriljen
Speltiden är ca 4 minuter och 45 sekunder plus minus några sekunder beroende på dirigentens musikaliska tolkning.

Weblänkar 
 Dynastin Strauss 1851 med kommentarer om Promenade-Quadrille.
 Promenade-Quadrille i Naxos-utgåvan.

Referenser

Kadriljer av Johann Strauss den yngre