kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Ernie Gardelin

Ernie Olof Stig Gardelin, född 3 juli 1917 i Visby, död där 18 juni 1990, var en svensk målare.

Gardelin bedrev från 1938 självstudier i målning som han kompletterade med studieresor till bland annat Danmark, Tyskland, Nederländerna, Belgien och Frankrike. Han medverkade sedan 1947 i Gotlands konstförenings sommarsalonger på Visby rådhus. Hans konst består av  landskap och stilleben i olja, pastell eller gouache. Han signerade ibland sina verk med Olof Erne.

Gardelin är begravd på Södra kyrkogården i Visby.

Källor 
Svenskt konstnärslexikon del II sid 265, Allhems Förlag, Malmö.

Noter 

 
Svenska målare under 1900-talet
Konstnärer från Visby
Gravsatta på Södra kyrkogården i Visby
Födda 1917
Avlidna 1990
Män
Mårten Garbring

Mårten Garbring, född 25 april 1918 i Kville i Bohuslän, död 5 oktober 2006 i Göteborg, var en svensk målare. 

Han var son till handlaren Anders Oscar Göransson och Gerda Maria Siberg och från 1947 gift med Märta Linnéa Andersson. Garbring studerade först konst under kvällskurser vid Slöjdföreningens skola i Göteborg och vid Valands målarskola 1943–1945 samt under studieresor till USA, England, Norge och Danmark. Hans konst består av naturalistiskt hållna landskap och stilleben i olja.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del II sid 265, Allhems Förlag, Malmö.

 
Svenska målare under 1900-talet
Födda 1918
Avlidna 2006
Män
Lars Larsson Gardell

Lars Larsson Gardell, född 25 december 1739 i Garda, Gotlands län, död 23 april 1800 i Burs, Gotlands län, var en svensk präst och tecknare.

Han var son till kyrkoherden Lars Barthold Gardell och Christina Assarsson och från 1785 gift med Catharina Elisabeth Laurin och far till Christina Cramér. Gardell blev konsistorienotarie i Visby 1785 och kyrkoherde i Burs 1793. Carl Gustav Gottfried Hilfeling beskrev honom i sin resejournal som en person som ägde mycken färdighet i ritning och målning. Hans konst består av landskaps- och blomstermålningar.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del II sid 265, Allhems Förlag, Malmö.

 
Svenska tecknare under 1700-talet
Svenska präster under 1700-talet
Födda 1739
Avlidna 1800
Män
Personer från Gotland
Alexander Geete

Alexander Geete, född 22 november 1736 i Börstils socken, Stockholms län, död 1 april 1772 i Stockholm, var en svensk tecknare.

Han var son till överstelöjtnanten Carl Gustaf Geete och friherrinnan Catharina Hermelin samt bror till Erik Adolf, Carl Johan och Samuel Vilhelm Geete. Alexander Geete föll i sin ungdom i en trappa som medförde att han blev ofärdig och inte kunde söka sig någon tjänst. Hans konst består av porträtt i olja samt teckningar. Han är representerad vid Nationalmuseum i Stockholm med ett par teckningar.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del II sid 270, Allhems Förlag, Malmö.

 
Svenska målare under 1700-talet
Födda 1736
Avlidna 1772
Män
Svenska tecknare under 1700-talet
Personer från Börstils socken
Alexander
Cecilia Andrén-Nyström

Cecilia Safaee (tidigare Andrén-Nyström), född 11 november 1991, är grundare och VD för organisationen Futebol dá Força (fotboll ger kraft), en organisation som verkar i Moçambique, Zambia, Finland och nu även i Sverige.

Hon vill med Futebol dá Força skapa ett tryggare samhälle för alla. Genom att organisera mötesplatser för tjejer att helt förutsättningslöst kunna träffas och ha roligt tillsammans stärks självkänslan och tjejerna får möjlighet att hitta sin egen väg i livet. Syftet är att skapa bättre möjligheter för unga kvinnor att leva ett självständigt, hälsosamt och säkert liv. Andrén-Nyström har gett tjejer möjligheten till ett bättre självförtroende och självkänsla såväl som utbildat dem i mänskliga rättigheter, med fokus på kvinnors rättigheter, familjeplanering, sexualitet och entreprenörskap. Tanken med det är att stärkta individer och även stärka samhällen.

Biografi 
Redan som sexåring började hon spela fotboll, men drömmen om en proffskarriär fick hon lägga på hyllan när hon skadade sig i tonåren. Fotbollen har trots det alltid varit en viktig del i hennes liv. Istället blev hon tränare åt två tjejlag.  

Hon är delvis uppvuxen i Zambia och Zimbabwe, där hennes föräldrar arbetade med bistånd. I september 2011, i samband med att hennes mamma skulle flytta till Moçambique, bestämde hon sig för att följa med och försöka förverkliga sin idé. Andrén-Nyström började sitt arbete med ett fotbollslag 2011, med sig själv som enda tränare. År 2013 fanns 6 000 spelare och 400 ideella ledare i sammanlagt fyra länder. Förutom i Moçambique har organisationen verksamhet i Finland, Sverige och Zambia.

Hon tilldelades Kompassrosen 2014 inom ideell sektor för att hon "med mod i beslut och långsiktigt ansvar för en hållbar verksamhet har förändrat världen för tusentals tjejer som fått kunskap, en tro på sig själva och goda värderingar med fotbollen som samlingsplats".

Priser och utmärkelser 
 Börjes Fredspris, Svenska Freds- och Skiljedomsföreningen, 2012 
 Ten Outstanding Young Persons of the World award (TOYP), 2012
 Fryshuset Rotary Award, 2013
 Kompassrosen, 2014
 Innovation in Action One Wish Award för exceptionella idéer och enastående insatser, 2015 
Women Shape the World Award, 2016
Women in Sport Prize, 2017

Referenser

Externa länkar 
 Futebol dá Força
 Andrén-Nyström på TEDx

kvinnor
Födda 1991
Levande personer
Cecilia von Gegerfelt

Cecilia von Gegerfelt, född 5 juni 1885 i Boulogne-sur-Seine i Frankrike, död 8 oktober 1971 i Stockholm, var en svensk konstnär (målare). Hon var dotter till Wilhelm von Gegerfelt och Gunhild Baalack, och mellan 1909 och 1942 gift med John Olander.

Gegerfelt studerade konst i Dresden 1901–1902 och vid danska konstakademien 1902–1906 samt för Carl Wilhelmson 1906–1908 och under studieresor till Italien. Hennes konst består av landskapsmotiv i olja eller akvarell. Hon målade en stor mängd gatumotiv från livliga gator i Paris, Rom och Venedig med flera städer. Bland de svenska motiven har hon främst avbildat olika miljöer från Hallands Väderö och Torekov. Gegerfelt är representerad vid bland annat Nationalmuseum.

Källor
Lexikonett Amanda: Agnes Cecilia Olander Gegerfelt
Svenskt konstnärslexikon del II sid 271, Allhems Förlag, Malmö.
Sveriges dödbok 1901–2013. (Olander, Agnes Cecilia).

Noter 

 
Svenska målare under 1900-talet
Födda 1885
Avlidna 1971
Kvinnor
Representerade vid Nationalmuseum
Personer från Boulogne-sur-Seine
Cecilia
Joachim Åkerman

Joachim Åkerman kan syfta på:
 
* Joachim Åkerman (1798–1876), svensk vetenskapsman och ämbetsman
 Joachim Åkerman (1868–1958), svensk officer och politiker
Richard Åkerman

Richard Åkerman kan syfta på:
 
* Richard Åkerman (1837–1922), svensk vetenskapsman, ämbetsman och politiker
 Richard Åkerman (1898–1981), svensk officer
Gruppspelet i Svenska cupen i fotboll 2013/2014

Gruppspelet i Svenska cupen i fotboll 2013/2014 spelades från den 1 mars till den 16 mars 2014. Totalt tävlade 32 lag i gruppspelet om åtta slutspelsplatser. Gruppspelet bestod av 32 lag som delas upp i åtta grupper med fyra lag i varje grupp. Alla lag i varje grupp spelar mot varandra en gång. Enbart gruppvinnarna gick vidare.

Grupper

Grupp 1

Grupp 2

Grupp 3

Grupp 4

Grupp 5

Grupp 6

Grupp 7

Grupp 8

Anmärkningslista

Källor

Referenser

Svenska cupen i fotboll 2013/2014
Mariposa, Peru

Mariposa är en stad i mellersta Peru i regionen Junín. Staden är huvudort i Pampa Hermosa-distriktet.

Referenser

Noter 

Orter i Peru
Gustav Gehlin

Gustav Andreas Gehlin, född 11 juli 1887 i Lekaryd, Kronobergs län, död 1970, var en svensk fotograf och målare.

Gehlin studerade för Carl Malmberg vid Västerås tekniska skola 1913-1916 och bedrev därefter självstudier under studieresor till Norge och Sydfrankrike. Han medverkade i Västeråskonstnärernas årliga samlingsutställningar 1926-1951 och på Liljevalchs konsthall i Stockholm. Hans konst består av dämpade stämningslandskap och stilleben i olja eller akvarell. Gehlin är representerad vid Västerås konstförenings galleri.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del II sid 273, Allhems Förlag, Malmö.

 
Svenska målare under 1900-talet
Födda 1887
Avlidna 1970
Män
Personer från Lekaryds socken
Svenska fotografer under 1900-talet
Svenska mästerskapen i landsvägscykling 2014

Svenska mästerskapen i landsvägscykling 2014 arrangerades i Götene/Kinnekulle.

Medaljörer

Damer

Herrar

Referenser

Webbkällor 
www.cku6.se/Cykel-SM2014/Resultat, Läst 6 juli 2016

2014
Sport i Sverige 2014
Gustaf Geijer

Gustaf Adolf Geijer, född 26 juli 1870 i Kristinehamn, död 14 maj 1957 i Stockholm, var en svensk militär och konstnär.

Han var son till häradshövdingen Adolf Geijer och Augusta Andersson och från 1901 gift med Charlotta Nordenfelt. Geijer slutade sin militära bana som överstelöjtnant vid Norrlands artilleriregemente. Som konstnär utförde han akvarellmålningar huvudsakligen med motiv från Jämtland. Flera av hans verk finns återgivna i ett flertal årgångar av Jämten.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del II sid 276, Allhems Förlag, Malmö.

 
Svenska militärer under 1800-talet
Svenska militärer under 1900-talet
Svenska målare under 1800-talet
Svenska målare under 1900-talet
Födda 1870
Avlidna 1957
Män
Överstelöjtnanter i svenska armén
Personer från Kristinehamn
Gustaf
Agneta af Geijerstam

Agneta af Geijerstam, född 15 juli 1842 på Kroppfjäll i Hova socken, Skaraborgs län, död 23 november 1933 i Lund, var en svensk lärarr och porslinsmålare.

Hon var dotter till löjtnanten Emanuel af Geijerstam av släkten af Geijerstam och Catharina Charlotta Carpelan. Geijerstam var först verksam som lärare på Åmåls elementarskola innan hon flyttade till Göteborg där hon arbetade som lärare i porslinsmålning. Hon verkade de sista åren i Lund. Hon var under en kortare tid hovdam hos hertiginnan Teresia av Dalarna. af Geijerstam är begravd på Hova kyrkogård.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del II sid 276, Allhems Förlag, Malmö.

 
Svenska konsthantverkare under 1800-talet
Svenska konsthantverkare under 1900-talet
Födda 1842
Avlidna 1933
Kvinnor
Gullspångs kommun
Svenska porslinsmålare
Agneta
Svenska hovdamer
Gösta af Geijerstam

Gustaf (Gösta) af Geijerstam, född 22 augusti 1888 i Stockholm, död 20 augusti 1954, var en svensk-norsk författare målare och illustratör.

Han var son till författaren Gustaf af Geijerstam av släkten af Geijerstam och Nennie Valenkamph och från 1915 gift med sångaren Astri Smith (1885-1972) som var dotter till utskiftningsassistenten Ernst Hadeler Smith (1847-1891).

Geijerstam studerade måleri för Carl Wilhelmson vid Valands målarskola i Göteborg och under studieresor till München, Paris och Berlin. Han var från 1905 bosatt i Norge och debuterade där som författare 1916. Som konstnär har han medverkat i ett flertal samlingsutställningar i olika norska städer. Bland hans offentliga arbeten märks utsmyckningen för de katolska kyrkorna i Haugesund, Tromsø och Sticklestad utanför Trondheim. Som illustratör illustrerade han sin egen bok Ormgutten, Roald og jeg 1922 och han illustrerade även böcker för Sigrid Undset och Mikkjel Fønhus. Hans konst består av figursaker och norska fjällandskap i olja eller akvarell.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del II sid 276, Allhems Förlag, Malmö.

Norska målare under 1900-talet
Norska författare under 1900-talet
Svenska författare under 1900-talet
Födda 1888
Avlidna 1954
Män
Författare från Stockholm
Konstnärer från Stockholm
Svenska målare under 1900-talet
Svenska illustratörer
Gösta
Louise af Geijerstam

Emelie Sophie Louise af Geijerstam, född 25 januari 1870 i Södertälje, Stockholms län, död 14 juni 1956 i Bo församling, Örebro län, var en svensk målare.

Hon var dotter till trafikchefen Carl Gustaf af Geijerstam av släkten af Geijerstam och Emelie Maria af Sandeberg. af Geijerstam studerade konst vid Frauenakademie i München samt i Italien. Separat ställde hon ut i Norrköping, Skövde, Borås och Stockholm. Hon medverkade i den Baltiska utställningen i Malmö 1914 och i utställningar med Föreningen Svenska Konstnärinnor. Bland af Geijerstams offentliga uppdrag märks altartavlan i Skärvs kyrka. Hennes konst består av porträtt, blomsterstilleben och stämningslandskap i olja. Vid sidan av sitt konstnärskap drev af Geijerstam en affärsrörelse i Norrköping och hade flera kommunala uppdrag. Hon var även socialt verksam inom Svenska Röda korset.

Källor
Svenskt konstnärslexikon del II sid 277, Allhems Förlag, Malmö.
Sveriges dödbok 1901–2013 (af Geijerstam, Emilia Sofia Lovisa).

Noter

 
Svenska målare under 1900-talet
Födda 1870
Avlidna 1956
Kvinnor
Konstnärer från Södertälje
Louise
Coua olivaceiceps

Coua olivaceiceps, "olivhättad koua" är en fågel i familjen gökar inom ordningen gökfåglar. Den betraktas oftast som underart till rödhättad koua (Coua ruficeps), men urskiljs sedan 2014 av IUCN och Birdlife International som egen art. Den kategoriseras av IUCN som livskraftig. Taxonet återfinns i låglänta områden på sydvästra Madagaskar.

Noter

Externa länkar 

Gökar
Fåglar i etiopiska regionen
Endemiska fågelarter på Madagaskar
Coua
Coua pyropyga

Coua pyropyga, "kastanjegumpad koua", är en fågel i familjen gökar inom ordningen gökfåglar. Den betraktas oftast som underart till tofskoua (Coua cristata), men urskiljs sedan 2014 av IUCN och Birdlife International som egen art. Den kategoriseras av IUCN som nära hotad. Taxonet återfinns på sydvästra Madagaskar (Morondava och Toliara till Amboasary).

Noter

Externa länkar 

Gökar
Fåglar i etiopiska regionen
Endemiska fågelarter på Madagaskar
Gevär m/1867

Gevär m/1867 är ett gevär med remington-mekanism i kaliber 12,17×44 mm antaget av svenska och norska krigsmakten år 1867.

Historik 
Gevär m/1867 var det första vapnet med ammunition med hylsa av metall och integrerad tändhatt i svenska och norska försvaret. Under tiden för det amerikanska inbördeskriget utvecklades bakladdade gevär med enhetspatroner. Detta var överlägset tidigare mynningsladdade gevär med papperspatroner och separat tändhatt. Gevär m/1867 använde sig av Remingtonmekanismen (även kallad "rullblockare") vilken ansågs vara enkel, stark och tillförlitlig. I denna mekanism låses slutstycket av en del på hanen strax innan avfyrning. Kalibern valdes till 12,17 mm så att äldre mynningsladdade gevär m/1860 och kammarladdade m/1864 kunde konverteras med den nya mekanismen. Hylsan var gjord av mässing och fylld med svartkrut. Bakre delen av hylsan hade en fläns längs kanten och den var fylld med ett slagkänsligt tändmedel. Vid avfyrning träffade hammaren ett slagstift som slog mot denna kant på hylsan, så kallad kantantändning.

De första 10 000 gevären tillverkades av Remington i USA och dessutom producerade de 20 000 mekanismer som sedan färdigställdes till kompletta gevär i Sverige och Norge. Sedan fortsatte tillverkningen av gevär och karbiner under licens av Carl Gustafs stads Gevärsfaktori och Husqvarna Vapenfabriks Aktiebolag i Sverige och Kongsberg Vaapenfabrik i Norge, där de svenska tillverkarna stod för ca 80% av vapnen. Vid Husqvarna Vapenfabriks Aktiebolag tillverkades förutom 100 000 gevär för armén även omkring 80 000 vapen för civilt bruk, geväret blev mycket uppskattat särskilt av älgjägare.

Med början cirka 1880 utvecklades röksvagt krut vilket gav högre tryck vid avfyrningen och därmed högre projektilhastighet, och en ny modell av vapnet med kaliber 8 mm. anpassat för röksvagt krut, gevär m/1889 togs fram i väntan på ett modernare vapen. Gevär m/1867 ersattes i Sverige  av repetergevär med cylindriskt slutstycke, karbin m/94 och gevär m/96 vilka var bättre anpassade till denna modernare typ av ammunition. Omkring 1900 var geväret ersatt som huvudbeväpning vid de flesta arméförband. I samband med första världskrigets mobilisering och bristen på vapen tvingades man dock då plocka fram gevär m/1867 ur förråden för att utrusta landstormens förband. I samband med bildandet av Hemvärnet 1940 fanns fortfarande stora mängder gevär kvar i mobiliseringsförråden och då brist på vapen uppstod fanns planer på att utrusta trupperna med dessa gevär. Då föll dock planerna på att det saknades ammunition. Många av gevären som såldes ut som överskottsmaterial kom att byggas om för att användas som jaktgevär långt in på 1900-talet.

Galleri

Referenser

Noter

Externa länkar 

Svenska vapen
Tidigare använd materiel i svenska försvaret
Afrikansk ullhalsstork

Afrikansk ullhalsstork (Ciconia microscelis) är en fågel i familjen storkar inom ordningen storkfåglar.

Utseende 
Afrikansk ullhalsstork är en stor fågel som i snitt mäter mellan 86 och 95 cm på höjden. Den är övervägande svart förutom den ulliga vita nacken och nedre delen av buken som även den är vit. Täckvingarna är glansigt mörkgröna, bröst och mage lätt lilatonade. Ungfåglar är blekare versioner av vuxna individer. Den är mycket lik asiatisk ullhalsstork och tidigare behandlades de som en och samma art. Denna har dock mestadels vitt huvud, med ett mörkare område runt ögonen, medan den afrikanska har helsvart huvud.

Läte 
Arten är mestadels tystlåten, förutom på häckplats. Där har den rapporterats avge skrovliga läten samt en tvåstavig vissling likt abdimstork. Under spelet klapprar den oregelbundet med näbben.

Utbredning och systematik 
Afrikansk ullhalsstork återfinns i tropiska Afrika. Den kategoriserades tidigare som underart till Ciconia episcopus men urskildes 2014 som egen art av BirdLife International, 2022 av tongivande eBird/Clements och 2023 av International Ornithological Congress. Svenska BirdLife Sverige behandlar dem dock fortfarande som en och samma art, ullhalsstork (C. episcopus).

Levnadssätt 
Afrikansk ullhalsstork hittas i eller kring våtmarker, som floder, sjöar, översvämmade betesmarker och vattenhål. I östra Afrika är den vanligast utmed kusten, där den kan ses födosöka på tidvattensslätter, i mangroveträsk och till och med på korallrev. Möjligen framför allt i södra Afrika påträffas den även i torrare marker som savann, gräsmarker och jordbruksbygd, där den ofta besöker gräsbränder på jakt efter byten. Vanligen undviker den skog, men kan uppträda i öppet skogslandskap och på hyggen, vanligen utmed rinnande vattendrag. I östra Afrika har den hittats upp till 3000 meters höjd.
Födan består av fisk, groddjur, ödlor och stora insekter och deras larver, men den tar även krabbor, mollusker och marina ryggradslösa djur. Den ses vanligen enstaka, långsamt promenerande, dock sällan vadande i vatten. I västra Afrika har den setts tillsammans i blandflockar med svart stork.

Häckning 
I större delen av Afrika häckar afrikansk ullhalsstork under torrperioden, i norra Sudan dock under regnperioden. Fågeln bygger ett stort bo av kvistar som placeras i ett träd. En studie i Sydafrika visar att storkar återvände till ett och samma bo tre år i rad. Däri lägger den två till fyra ägg som ruvas i 30–31 dagar. Båda föräldrar matar ungarna som blir flygga efter 55–65 dagar.

Status 
Afrikansk ullhalsstork kategoriseras av internationella naturvårdsunionen IUCN som livskraftig. Den är vida spridd men ovanlig i större delen av utbredningsområdet. Beståndet är troligen stabilt, möjligen i ökande i östra Afrika. Världspopulationen har uppskattats bestå av mellan 10 000 och 100 000 fåglar.

Noter

Externa länkar 

Storkar
Fåglar i etiopiska regionen
Accipiter sylvestris

Accipiter sylvestris är en fågel i familjen hökar inom ordningen hökfåglar. Den betraktas oftast som underart till proteushök (A. hiogaster), men urskiljs sedan 2014 av IUCN och Birdlife International som egen art. Den kategoriseras av IUCN som livskraftig. Taxonet återfinns i Små Sundaöarna.

Noter

Externa länkar 

Hökartade rovfåglar
Fåglar i australiska regionen
Britt-Marie Gauffin-Montgomery

Britt-Marie Elin Jenny Gauffin-Montgomery, född 3 augusti 1919 i Sorunda socken, död 20 mars 1999 i Skövde, var en svensk grafiker.

Hon var dotter till överintendenten Axel Gauffin och Britta Groth och från 1947 gift med löjtnanten Carl Hampus Montgomery (1918–2007) i adelsätten Montgomery. Hon studerade vid Edvin Ollers målarskola 1937, samt periodvis vid Otte Skölds målarskola 1938–1942 och Konstakademiens etsningsskola 1938–1945 samt vid Skolan för bok- och reklamkonst 1942–1944. Hon medverkade i ett stort antal samlingsutställningar i Stockholm och landsorten, separat ställde hon bland annat ut i SDS-hallen i Malmö och Killbergs konstsalong i Helsingborg. Hennes konst består företrädesvis av landskap och interiörer i torrnål, etsningar, akvatint, litografi och trägravyr. Som stafflimålare utförde hon landskapsmotiv i olja och som illustratör illustrerade hon bland annat Hjalmar Gullbergs 100 dikter med trägravyrer 1941. Hon tilldelades Skövde kommuns honorärstipendium 1992 för livslångt intresse, kärlek till främjande av svensk bildkonst. Gauffin-Montgomery är representerad vid prins Eugens Waldemarsudde och Jämtlands läns museum.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del II sid 269, Allhems Förlag, Malmö.
Sveriges dödbok 1901–2013.

 
Svenska grafiker under 1900-talet
Födda 1919
Avlidna 1999
Kvinnor
Personer från Sorunda socken
Sofia Eleonora Gahn-Hallgren

Sofia Eleonora Gahn-Hallgren, född 22 augusti 1751 i Voxna socken, död 18 december 1837 i Stockholm, var en svensk etsare.

Hon var dotter till brukspatronen på Voxna Hans Jacob Gahn och Anna Maria Schulz och gift med assessorn Claes Jacob Hallgren. Hon var syster till textilkonstnären Maria Gustava Gahn-Hofgaard. Bland hennes bevarade etsningar finns några med landskapsmotiv och ruinbebyggelse.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del II sid 264, Allhems Förlag, Malmö.

 
Svenska grafiker under 1700-talet
Svenska grafiker under 1800-talet
Födda 1751
Avlidna 1837
Kvinnor
Personer från Voxna socken
Andersonville, Chicago

Andersonville är en del av stadsdelen Edgwater i norra Chicago. Området är känt som ett centrum för den svenskättande befolkningen i Chicago och som ett tidigare centrum för invandrade Chicagosvenskar.

Andersonville  började bebyggas under mitten av 1800-talet. Andersonville fick sitt namn officiellt 1964 i samband med en ceremoni där borgmästaren Richard J. Daley deltog. En stor andel av befolkningen under 1800- och 1900-talet var invandrade svenskar som flyttade ut från Chicago när byggandet av trähus förbjöds efter Stora Chicagobranden 1871. Svenskarna var vana vid trähus och hade inte heller råd att bygga hus i sten inne i Chicago. Antalet svenskar i området växte och huvudgatan Clark Street hade i början av 1900-talet en rad svenska butiker och verksamheter. Bland annat en sybutik, järnhandel och en bank, Swedish American State Bank, etablerades. I Chicago fanns många svenska föreningar och kyrkoförsamlingar. 

Efter andra världskriget ändrades förutsättningarna med utflyttning till andra förorter och minskat engagemang i föreningslivet. Många butiker försvann i början av 1970-talet men det finns fortfarande verksamheter med svensk anknytning: Swedish Bakery, Simon's tavern, Erickson’s Delicatessen och Svea Restaurant. 1976 invigdes Swedish American Museum. Kung Carl XVI Gustaf har besökt Andersonville 1976 och 1988. I anslutning till Andersonville finns även Swedish Covenant Hospital.

Referenser

Chicago
La Velata

La Velata, även benämnd La Donna Velata (italienska ”Kvinnan med slöjan”), är en oljemålning utförd av den italienske målaren Rafael år 1516.

Beskrivning
Enligt traditionen är kvinnan i målningen identisk med kvinnan i målningen La Fornarina, Margherita Luti, som var Rafaels modell och älskarinna, men detta har ifrågasatts.

Kvinnan bär en sidenklänning som bärs upp av en kostbar korsett med guldbrodyr. På huvudet bär kvinnan en slöja, som var ett privilegium för gifta kvinnor med barn. Från ett diadem hänger ett smycke med en rubin och en pärla, något som vanligtvis gavs i trolovnings- eller bröllopsgåva. Ansiktet, med dess rena linjer, inramas av det mörka håret och slöjans skuggor. Kvinnan håller sin högra hand mot bröstet, vilket kan indikera en religiös hållning. En liknande gest återfinns i Sebastiano del Piombos målning Dorotea från 1512.

Bilder

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar

Målningar av Rafael
Renässansmålningar
Målningar i Palazzo Pitti
Målningar från 1500-talet
Porträttmålningar