kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Marie Wennersten

Marie Wennersten, född 11 november 1968, är en svensk radioproducent, programmakare och radiodramaregissör.

Hon är sedan 2005 anställd på Sveriges Radio Drama, tidigare Radioteatern, där hon bland annat regisserat rockoperan Kult av Ola Salo,  Rödluvan och vargarna av Angela Carter, indiemusikalen Ett barn av Sofia Fredén och The Tiny, hörspelet Till Damaskus tillsammans med Marie Silkeberg,  Ghayath Almadhoun och Lena Samuelsson  , Möjliga samtal som vann Ikarospriset för bästa drama 2012, och radiomusikalen The Seduction of Ingmar Bergman av det amerikanska rockbandet Sparks. . 2017 regisserade hon tillsammans med Uje Brandelius radiodramat Spring, Uje, spring! som vann hederspriset i Audio Fiction vid Prix Europa 2018. 2017/18 var Wennersten under nio månader ansvarig för att utveckla P2 Dokumentärs programformat. 

2001 grundade Marie Wennersten den webbaserade kanalen SR c - Radio för konst och idéer, som hon var konstnärlig ledare för i många år. Kanalen fanns på Sveriges Radios hemsida, men har också sänt via DAB, på FM-nätet, uppfört verk på järnvägsstationer, torg, konsthallar och boklådor. Appen "Let them sing it for you" fick i mitten på 2000-talet 2,8 miljoner användare över hela världen. SR c fick ett hedersomnämnande vid Prix Italia 2002, samt Prix Europa 2004. För sitt arbete med SR c blev Marie Wennersten 2003 nominerad till Stora journalistpriset i kategorin Årets förnyare.. 2002 vann SR c Nöjesguidens pris för Bästa Radio/TV.

Marie Wennersten har producerat en lång rad dokumentärer och radioprogram om och med bland andra Meredith Monk, Moondog, Tomas Tranströmer, Willy Kyrklund och Siri Hustvedt. Hon har varit producent på program som Flipper i P3, Människor och tro, samt Filosofiska rummet i P1 samt Instrumentalisterna i P2.

2012 valdes Wennersten till ordförande i EBU Radio Drama Group, där hon initierade webbprojektet Europe 1914–1918 – Audio snapshots from a Continent at War.  Wennersten var även med och initierade firandet av Art's Birthday som ett samarbete mellan radiostationer över hela Europa med hjälp av EBU:s satelliter.

Efter studier på Kulturvetarlinjen med inriktning på litteratur- och filmvetenskap vid Stockholms universitet utbildade hon sig vid Dramatiska Institutets radioproducentutbildning. Hon har även gått en Masterutbildning i konst och digitala media vid Kungliga Konsthögskolan.

Publikationer och program i urval
"To See with Each Other’s Ears – Sr C and Ambiguous Radio." Artikel i antologin Radio Territories, red Brandon LaBelle och Erik Granly Jensen, *Errant Bodies Press 2007. 
"Moondog – mystiker med mörkerseende", P2/P1 Dokumentär, jan 2019 
"Hur låter gud?" P2 Dokumentär, nov 2020 
"Den sjungande revolutionen" P2 Dokumentär, okt 2018 
"Angela Carter – engelsk litteraturs översteprästinna", Obs Essä, okt 2018 
"Marja-Leena Sillanpää om hur det förflutna och de döda talar genom hennes konst", aug 2016 
"Den OerHÖRDA kören – KLF-legenden Bill Drummonds hemliga projekt The17", apr 2013

Referenser

Producenter vid Sveriges Radio
Svenska regissörer
Födda 1968
Levande personer
Kvinnor
Helsingfors kammarorkester

Helsingfors kammarorkester (finska: Helsingin kamariorkesteri) är en finländsk kammarorkester. 

Helsingfors kammarorkester är en av fackmusiker sammansatt orkester, som sedan 1953 med framgång konserterat i Helsingfors och på andra orter. Dirigenter har varit bland andra  Paavo Berglund, Okko Kamu, Jorma Panula och Leif Segerstam.

Källor

Finländska kammarorkestrar
Musikgrupper från Helsingfors
41 Capricorni

41 Capricorni, som är stjärnans Flamsteed-beteckning, är en dubbelstjärna, belägen i den södra delen av stjärnbilden Stenbocken och har även Bayer-beteckningen b Capricorni. Den har en kombinerad skenbar magnitud på 5,24 och är svagt synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 14,1 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 231 ljusår (ca 71 parsek) från solen. Den rör sig närmare solen med en heliocentrisk radialhastighet på ca -45 km/s.

Egenskaper
Primärstjärnan 41 Capricorni A är en gul till orange jättestjärna av spektralklass K0 III, som ingår in i röda klumpen, vilket betyder att den genererar energi genom termonukleär fusion av helium i dess kärna. Den har en massa som är ca 2,6 solmassor, en radie som är ca 8,3 solradier och utsänder från dess fotosfär ca 48 gånger mera energi än solen vid en effektiv temperatur av ca 4 900 K.

41 Capricorni A har en följeslagare av magnitud 11,5, som var separerad med 5,5 bågsekunder från primärstjärnan år 2008.

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/41capricorni

		
Stjärnbilden Stenbocken
Flamsteedobjekt
HR-objekt
HD-objekt
Bayerobjekt
Orangea jättar
Dubbelstjärnor
Mountfield HK

Mountfield Hokejový Klub är en tjeckisk ishockeyklubb från Hradec Králové som grundades 1925. Klubben spelar i tjeckiska extraligan och deras hemmaarena är Zimní stadion.

Mountfield har aldrig vunnit en titel och som bäst tagit sig till semifinal i tjeckiska slutspelet. Klubben tog sig till final i Champions Hockey League säsongen 2019/2020, men förlorade där mot Frölunda HC.

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Ishockeyklubbar i Tjeckien
Sportklubbar bildade 1925
Sport i Hradec Králové
Akademiska orkestern

Akademiska orkestern är en orkester som verkar bland Åbo Akademis studenter. 

Åren 1928–1937 var verksamheten sporadisk. Från 1937 hör orkestern till verksamhetsområdet för musikläraren, sedermera musiklektorn, vid akademin. Dirigenter har varit John Rosas (1937–1955), Gottfrid Gräsbeck (1955–1990) och Sauli Huhtala (från 1991).

Källor

 
Finländska orkestrar
Åbo Akademi
Musikgrupper från Åbo
Åbo stadsorkester

Åbo stadsorkester (Åbo filharmoniska orkester) är en finländsk symfoniorkester.

Åbo stadsorkester grundades 1927 för att fortsätta den orkesterverksamhet som med vissa avbrott bedrivits från 1790 av Musikaliska sällskapet i Åbo. Orkestern (från 1944 helt kommunal) övertog bland annat nämnda sällskaps nyare orkesterbibliotek och lösöre. Orkestern, som 1927 bestod av ett trettiotal musiker, räknar 2006 75 medlemmar, och uppträder i det 1952 uppförda Åbo konserthus. Orkestern samarbetar nära med den 1982 grundade konsertkören Chorus cathedralis aboensis. 

Bland Åbo stadsorkesters dirigenter märks Tauno Hannikainen, Toivo Haapanen, Ole Edgren, Jorma Panula, Paavo Rautio, Jaques Mercier, Igor Bezrodnyi och Hannu Lintu. Förste gästdirigent sedan 2000 är Juha Kangas och chefsdirigent sedan 2003 Tibor Bogányi, hedersdirigent är Paavo Berglund. 

Bland Åbo stadsorkesters skivinspelningar märks pianokonserterna av Selim Palmgren samt verk av orkesterns huskomponist Mikko Heiniö; en dvd-inspelning av Richard Wagners Den flygande holländaren tillkom 2005.

Källor

Finländska symfoniorkestrar
Musikgrupper från Åbo
Brunberg

Brunberg Oy är ett finländskt företag, som gör sötsaker. Fabriken grundades år 1871 i Borgå. Ungefär år 1930 inleddes chokladtillverkningen. Sötsaksfabriken ägs sedan år 1928 av familjen Brunberg.

Källor

Externa länkar 
 Brunberg

Finländska livsmedelsföretag
Företag bildade 1871
Molossus coibensis

Molossus coibensis är en art i familjen veckläppade fladdermöss som förekommer i Centralamerika och norra Sydamerika.

Med en kroppslängd (huvud och bål) av 5,2 till 6,4 cm, en svanslängd av 2,8 till 3,7 cm och en vikt av 10 till 16 g är arten minst i släktet Molossus. Den har 3,3 till 3,7 cm långa underarmar, 0,9 till 1,1 cm långa bakfötter och 1,3 till 1,5 cm stora öronen. Håren som bildar ovansidans päls är vita nära roten och sedan svartaktiga vad som ger ett svart till mörkbrunt utseende. Undersidans päls är allmänt ljusare brun. Hos Molossus coibensis är öronen, nosen och flygmembranen svarta.

Utbredningsområdet sträcker sig från delstaten Chiapas i södra Mexiko till centrala Peru och centrala Brasilien. Arten lever i låglandet och i bergstrakter upp till 1300 meter över havet. Habitatet varierar mellan torra och fuktiga lövfällande skogar samt regnskogar. Molossus coibensis vistas även nära människans samhällen.

Individerna jagar främst insekter.

För beståndet är inga hot kända och Molossus coibensis hittas i flera skyddszoner. IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Referenser 

Veckläppade fladdermöss
coibensis
Däggdjur i neotropiska regionen
Visuell poesi

Visuell poesi är en vidareutveckling av konkret poesi. Den visuella poesin kombinerar text med icke-språkliga och visuella element, medan den grafiska formen hos texten står för det visuella innehållet i den konkreta poesin. Visuell poesi står som motsats till ljudpoesi, den andra ytterligheten på det poesitekniska spektrumet.

Historik 
Exempel på visuella dikter (bilddikter) finns från tidigt 1900-tal. Som genre växte den dock fram under decennierna efter andra världskriget, och 1965 beskrevs dessa verk som en sorts konkret poesi och betitlad som 'intermedia'. Tre år senare omskrevs sådana dikter som en "ny visuell poesi" (engelska: New Visual Poetry).

Därefter undersöktes bakgrunden till denna nu definierade konstform. Man upptäckte bland annat Le Corps de ma brune (en dikt-målning av Joan Miró från 1925), Piet Mondrians och Michel Seuphors multimediala samarbete i 1928 års Textuel samt H.N. Werkmans typografiska experiment från samma tid. Werkmans bilddikter (med abstrakta mönster som han kallade tiksels) förebådade liknande mediekombinationer under 1960-talet av den konkreta poesins Dom Sylvester Houédard.

Gränsen för visuell poesi är inte helt klar. Akademikern Willard Bohn har kategoriserat en mängd olika text- och formexperiment ända sedan det sena 1800-talet under rubriken Visuell poesi, med definitionen "poesi som är tänkt att ses – poesi som förutsätter en tittare likväl som en läsare. Andra har menat att visuell poesi är en direkt fortsättning till den konkreta poesin.

Användning 
Bland poeter som arbetat med visuell poesi finns svensken Bengt Emil Johnson och tysken Klaus Peter Dencker. Även ungersk-svenska Emőke Andersson Lipcsey verkar inom genren. Visuell poesi och olika varianter av denna teknik lärs ibland ut på svensk grundskolenivå.

Referenser

Noter

Allmänna källor
Higgins, Dick:  "Synesthesia and Intersenses: Intermedia" 1965/1981. Also published as a chapter in his Horizons, the Poetics and Theory of the Intermedia (Southern Illinois University, 1984). 
Solt, Mary Ellen (1968): Concrete Poetry: A World View. 

Poesi
Projekt Kvinnliga huvudpersoner
6115 Martinduncan

6115 Martinduncan eller 1984 SR2 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 25 september 1984 av den amerikanske astronomen Brian A. Skiff vid Anderson Mesa Station. Den är uppkallad efter den kanadensiske astronomen Martin J. Duncan.

Asteroiden har en diameter på ungefär 5 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Flora.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Flora-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av BA Skiff
Astronomiska upptäckter 1984
Schnellpost-Polka

Schnellpost-Polka, op. 159, är en polka av Johann Strauss den yngre. Den framfördes första gången den 27 november 1854 i Schwenders Casino i Wien.

Historia 
1840 komponerade och publicerade Wiens två ledande musikdirektörer sina sista galopper: Johann Strauss den äldre med Gibelinnen-Galopp (op. 117) och Joseph Lanner med Nymphen-Galopp (op. 153). Den snabba och hektiska galoppen var mycket populär i Wiens många balsalar under det sena 1830-talet men den hade också en farlig inverkan på fysiken. Lungdysenterin härjade bland invånarna och gjorde dem försvagade till den grad att många kollapsade och dog när de utförde den ansträngande galoppdansen. Myndigheterna ansåg sig tvungna att förbjuda dansen, som ersattes av ny nymodiga polkan.

Med tiden utvecklades olika former av polkan och 1854 lanserade Johann Strauss den yngre sin första 'Schnell-Polka', även om den inte innehade den titeln. Schnell-Polka var inte lika frenetisk som galoppen och kunde därför passera censuren. Den 27 november 1854 framförde Strauss sin Schnellpost-Polka vid en Katharinabal i Wien. Bemötandet var tämligen svalt, säkerligen beroende på att en allvarlig koleraepidemi härjade i staden Wien.

Polkans titel anses komma från en av två skrifter i Wien: Moritz Saphirs "Schnellpost für Literatur, Theater und Geselligkeit" eller från tidningen "Wiener Schnellpost".

Om polkan
Speltiden är ca 2 minuter och 18 sekunder plus minus några sekunder beroende på dirigentens musikaliska tolkning.

Externa länkar 
 Schnellpost-Polka i Naxos-utgåvan

Referenser

Noter

Polkor av Johann Strauss den yngre
Kerri Pottharst

Kerri-Ann Pottharst, född 25 juni 1965 i Adelaide, är en australisk beachvolleybollspelare.
Pottharst blev olympisk guldmedaljör i beachvolleyboll vid sommarspelen 2000 i Sydney.

Källor 

Australiska beachvolleybollspelare
Australiska olympiska guldmedaljörer
Australiska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 2000
Olympiska bronsmedaljörer 1996
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1996 från Australien
Tävlande i beachvolleyboll vid olympiska sommarspelen 1996
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2000 från Australien
Tävlande i beachvolleyboll vid olympiska sommarspelen 2000
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från Australien
Tävlande i beachvolleyboll vid olympiska sommarspelen 2004
Födda 1965
Levande personer
Kvinnor
Sune Håkansson

Sune Håkansson kan syfta på:

Sune Håkansson (politiker), en svensk politiker grundare av, och partiledare för Ronnebypartiet.
Sune Håkansson (två nedvända sparrar) (1300-talet), en ståthållare på Viborgs fästning
Josephine Füri

Josephine Elsa Linnea Füri, född 7 februari 2003 i Borås, är svensk handbollsmålvakt.

Hennes moderklubb är Borås HK, där hon spelade fram till 2016. Därefter flyttade hon till Hyssna och spelade för Marks HK fram till 2018. Under tiden i Marks HK representerade Josephine Västergötland i Sverigecuppen och tog silver.

Sedan 2019 spelar hon för IK Sävehof.

Referenser

Kvinnor
Födda 2003
Levande personer
Svenska handbollsmålvakter
Idrottare från Borås
Bengt Sjösten

Bengt Hjalmar Sjösten, född 27 december 1925 i Göteborg, död 20 juni 2005 i Kullavik, var en svensk seglare. Han tävlade för Göteborgs KSS.

Sjösten tävlade för Sverige vid olympiska sommarspelen 1960 i Rom, där han slutade på femte plats i 5,5 metersklassen.

Källor

Noter

Svenska seglare
Tävlande i segling vid olympiska sommarspelen 1960
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1960 från Sverige
Födda 1925
Avlidna 2005
Män
Hamilton (TV-serie)

Hamilton är en svensk TV-thrillerserie som hade premiär på C More 1 januari 2020. Första säsongen består av nio delar. Serien baseras på Jan Guillous böcker om den hemliga agenten, Carl Hamilton. Petter S Rosenlund är en av de som skrivit manus, och serien har regisserats av bland andra Erik Leijonborg.

En andra säsong bestående av åtta avsnitt spelades in sommaren 2021. Den hade premiär den 18 april 2022 på C More och den 2 maj samma år på TV4.

Handling 
Stockholm skakas av flera bombningar och cyberattacker. Carl Hamilton som nyligen återvänt till Sverige efter en flerårig specialutbildning USA arbetar på den militära specialenheten OP5. Hamilton får i uppdrag att hjälpa den svenska underrättelsetjänsten i deras jakt på de skyldiga. Samtidigt är han dubbelagent åt CIA.

Rollista (i urval) 

 Jakob Oftebro – Carl Hamilton
 Nina Zanjani – Kristin Ek
 Krister Henriksson – DG
 Peter Andersson – Christer Näslund
 Rowena King – Farrin Haig
 Thomas Hanzon – Alfred Gripenberg
 Anna Sise – Sissela Lindgren
 Jörgen Thorsson – Birger Hagman
 Suzanne Reuter – Maria Hamilton
 Reimo Sagor – Mykhailo "Mike" Tyraschenko

 Annika Hallin – Astrid Bofors
 Katia Winter – Sonja Widén
 Danilo Bejarano – Rikard Ek
 Naby Dakhli – Nazzir Al-Hasani
 Boodi Kabbani – Abed Erakat
 Lolo Elwin – Eva Kratz
 Chris Austin – Sami al-Ahfiz
 Katharina Nesytowa – Elena Beljajeva
 Viktor Åkerblom – Arvid Norling

Referenser

Externa länkar 
Officiell hemsida, TV4 Play

Svenska TV-serier från 2020-talet
TV-seriestarter 2020
Svenska thriller-TV-serier
Svenskspråkiga TV-serier
6116 Still

6116 Still eller 1984 UB3 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 26 oktober 1984 av den amerikanske astronomen Edward L.G. Bowell vid Anderson Mesa Station. Den är uppkallad efter den amerikanske kompositören William Grant Still.

Asteroiden har en diameter på ungefär 9 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av E Bowell
Astronomiska upptäckter 1984
Lahtis stadsorkester

Sinfonia Lahti (eller Lahtis stadsorkester, finska: Lahden kaupunginorkesteri), är en finländsk symfoniorkester verksam i Lahtis.

Stadsorkestern, som sedan 1949 verkar på professionell bas, bestod 2005 av 67 musiker, uppträder i Sibeliushuset som har en konsertsal helt i trä, uppförd 2000. Osmo Vänskä var chefsdirigent för Sinfonia Lahti fram till 2008, och från nämna år hedersdirigent. Dalia Stasevska är chefdirigent sedan hösten 2021. Genom sin medverkan vid inspelningen av Jean Sibelius samlade verk har Sinfonia Lahti nått internationell berömmelse och har konserterat i Tyskland, Ryssland, Frankrike, Sverige, Spanien, Japan och USA.

Källor

Finländska symfoniorkestrar
Lahtis
Per Magnus Hebbe

Per Magnus Hebbe, född 19 november 1886 i Torshälla, död 21 juli 1942, var en svensk bibliotekarie.

Per Magnus Hebbe var son till godsägaren Christian Otto Wilhelm Hebbe och Maria Amalia Margareta Bergius. Efter studentexamen 1906 blev han officer vid positionsartilleriregementet 1908 och därefter affärsman i Ryssland och Manchuriet 1913–1917. Han studerade därefter vid Uppsala universitet med en fil. kand.-examen 1925. År 1927 blev han fil. lic. och amanuens på Uppsala universitetsbibliotek och 1932 disputerade han för filosofie doktorsgrad på en avhandling om svenskarna i Böhmen och Mähren. 

Han var bibliotekarie på Lantbrukshögskolan i Ultuna från 1932, senare överbibliotekarie.

Per Magnus Hebbe var gift med Brita Benedicks. Paret hade tre döttrar, bland dem fotografen Caroline Hebbe-Hammarskiöld (senare Palmstierna).

Bibliografi
Svenskarna i Böhmen och Mähren. Studier i tjeckisk folktradition och litteratur, avhandling, Almqvist & Wiksells boktryckeri, Uppsala 1932
 Anders Gabriel Duhres "Laboratorium mathematico-oeconomicum": ett bidrag till Ultunas äldre historia, Kungl. Lantbruksakademien, Uppsala 1933
 Den svenska lantbrukslitteraturen till och med 1850.En bibliografisk förteckning på uppdrag av Kungl. Lantbruksakademien uppgjord av P.M. Hebbe , 1939
 Den svenska lantbrukslitteraturen: bibliografisk förteckning. Från 1801 till 1850, Kungliga Lantbruksakademien/Almqvist & Wiksell, Uppsala 1945

Källor
Svenskt författarlexikon nr 2 1941–1950
 Hebbe, släkt i Svenskt Biografiskt Lexikon

Noter

Svenska bibliotekarier
Födda 1886
Avlidna 1942
Män
Ulf Gustafsson

Ulf Lindor Gustafsson, även skrivet Gustavsson, född 13 december 1937 i Skållerud, är en svensk roddare. Han tävlade för Uddevalla RK.

Vid Europamästerskapen i rodd 1959 i Mâcon tog Gustafsson brons i fyra med styrman (tillsammans med Kjell Hansson, Lennart Hansson, Lars-Eric Gustafsson och Bengt Gunnarsson).

Gustafsson tävlade i två grenar för Sverige vid olympiska sommarspelen 1960 i Rom. Han var en del av Sveriges lag som blev oplacerade på både fyra med styrman och åtta med styrman.

Källor

Noter

Svenska roddare
Tävlande i rodd vid olympiska sommarspelen 1960
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1960 från Sverige
Födda 1937
Levande personer
Män
Piazza della Repubblica

Piazza della Repubblica, tidigare Piazza dell'Esedra, är ett torg i Rione Castro Pretorio i Rom, uppkallat efter Repubblica Italiana, det vill säga den italienska republiken. Torget hette tidigare Piazza dell'Esedra, vilket åsyftar Diocletianus termers monumentala exedra.

Beskrivning
Piazza della Repubblica anlades i slutet av 1800-talet. De konkava palatsen ritades av arkitekten Gaetano Koch och uppfördes åren 1887–1898 i nyklassicistisk stil med barockinslag. I mitten av piazzan är Fontana delle Naiadi, Najadfontänen, belägen. Fontänen, som fullbordades år 1912, ritades av skulptören Mario Rutelli. Fontana delle Naiadi ersatte Acqua Pia, som hade beställts av påve Pius IX år 1870. I mitten ses havsguden Glaucos och runt denne på fontänens kanter återfinns fyra najader: sjöarnas nymf, flodernas nymf, de underjordiska vattnens nymf och oceanernas nymf.

Omgivningar
 Santa Maria degli Angeli
 Stazione Termini
 Museo delle Terme di Diocleziano
 Sant'Isidoro alle Terme
 San Bernardo alle Terme
 San Paolo entro le Mura

Kommunikationer
Tunnelbanestation
  Repubblica

Bilder

Referenser

Noter

Webbkällor

Tryckta källor

Externa länkar

Torg i Rom
Viminalen
Rione Castro Pretorio
Kurt Trampedach

Kurt Trampedach, född 13 maj 1943 i Hillerød, död 12 november 2013 i Sare i Nouvelle-Aquitaine, var en dansk konstnär. 

Trampedach utbildades sig vid Kunstakademiet i Köpenhamn 1964–1969. I Trampedachs tidiga måleri dominerar självporträtt och porträtt av hans fru samt figurmåleri som inspirerades av Rembrandt, men med ett eget uttryck som avspeglade konstnärens egen tid. Jämsides med måleriet, som i ett senare skede utvecklats mot en allt mer glödande kolorit, började Trampedach på 1970-talet även utföra skulpturer. Han var från 1978 bosatt i Iparralde, det vill säga den del av Baskien som är beläget i Frankrike.

Källor 
Nationalencyklopedin, Kurt Trampedach (hämtad 2020-02-04)

Noter 

Män
Födda 1943
Avlidna 2013
Danska målare under 1900-talet
Danska målare under 2000-talet
Danska skulptörer
Personer från Hillerød
Korsfararnas intåg i Konstantinopel

Korsfararnas intåg i Konstantinopel () är en oljemålning av den franske romantiske konstnären Eugène Delacroix. Den målades 1840 och ingår sedan 1885 i Louvrens samlingar i Paris. Delacroix målade samma år även en mindre (33 x 41 cm) skiss som idag är utställd på Musée Condé, beläget i slottet i Chantilly. 

Målningen beställdes 1838 av kung Ludvig Filip för att sättas upp i Versailles. Den monumentala målningen färdigställdes 1840 och ställdes året därpå ut på Parissalongen. Den föreställer en händelse den 12 april 1204 då korsriddarna med Balduin I i spetsen tågar in i det ortodoxt kristna Konstantinopel. Stadsborna faller på knä och ber om nåd. Egentligen var korsriddarna på väg till muslimska Egypten, men på grund av republiken Venedig ekonomiska intressen, anfölls det Bysantinska riket där det latinska kejsardömet sedermera inrättades under Balduin I.

Källor 
Louvrens webbplats (Atlas)
Joconde
Musée Condés webbplats

Målningar 1840
Målningar av Eugène Delacroix
Målningar på Louvren
Målningar på Musée Condé
Målningar med motiv från Bysantinska riket
Korståg
Mellersta Österbottens kammarorkester

Mellersta Österbottens kammarorkester är en finländsk kammarorkester.

Kammarorkestern grundades 1972 av Juha Kangas som en elevorkester vid Mellersta Österbottens musikinstitut i Karleby, men verkar självständigt sedan 1979. Orkestern har i hög grad bland annat genom uruppföranden främjat den samtida finländska tonkonsten, men dess repertoar omfattar även barock och klassicism. Den har framträtt tillsammans med åtskilliga internationellt meriterade solister. Orkestern tilldelades 1993 Nordiska rådets musikpris och 1995 ett pris av Teosto.

Källor

Finländska kammarorkestrar
Karleby
Tor Mikkel Wara

Tor Mikkel Wara, folkbokförd Vara, född 27 december 1964 i Karasjok i Finnmark fylke, är en norsk politiker för Fremskrittspartiet. Från 4 april 2018 till 29 mars 2019 var han justitieminister och immigrationsminister i Regeringen Solberg.

Wara var ledamot i Stortinget från Oslo från 1989 till 1993. Han tackade nej till en stortingsplats efter valet 1993 och lämnade då nationell politik. Han arbetade därefter som kommunikationskonsult inom PR-branschen.

Referenser

Externa länkar

Födda 1964
Män
Levande personer
Norska politiker under 2000-talet
Norska politiker under 1900-talet
Norges justitieministrar
Stortingsledamöter för Fremskrittspartiet
Personer från Karasjok kommun