kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Kaptensgården i Grebbestad

Kaptensgården i Grebbestad är en kaptensgård vid Kaptensgatan 3 i Grebbestad, Tanums kommun. Byggnaden, som uppfördes under slutet av 1700-talet och byggdes ut omkring år 1856, är byggnadsminne sedan den 16 december 2008.

Historia 
Fram till mitten av 1700-talet var Grebbestad endast ett obetydligt fiskeläge med ett 10-tal hushåll. I samband med de stora sillfiskeperioderna från 1740-talet till början av 1800-talet genomgick Bohuskusten en mycket snabb expansion. De rika sillfångsterna skapade ett ökat välstånd som kom att avspeglas i bebyggelsen. Genom den utökade frihandel som kom under loppet av 1800-talet, uppkom en klass av välbärgade handlare och redare, vilka kunde visa sin samhällsställning genom att bygga ovanligt stora och påkostade bostäder i de snabbt växande kustsamhällena. Många av dessa hus har senare rivits eller förvanskats.

Kaptensgården är ett av dessa bevarade hus, beläget mellan Kaptensgatan och Nedre Långgatan. Namnet Kaptensgården härrör från Olaus Jonsson som var ägare vid mitten av 1800-talet och som var redare med egen frakt-slup. Frakterna bestod mestadels av fiskprodukter, granit, tegel, trä och spannmål.

Fastigheten ägs sedan 1974 av Tanums kommun då den donerades till kommunen av gårdens sista ägare Elsa Johansson. I donationsbrevet stipuleras att byggnaden skall användas som museum och att delar av möblemanget skall bevaras.

År 2004 bildades den ideella föreningen Kaptensgårdens vänner.

Beskrivning 
Den äldsta delen av huset byggdes troligen vid sillfiskeperiodens höjdpunkt i Tanum, cirka år 1780. Omkring 1856 byggdes huset på med en andra våning samt förlängdes och breddades. Byggnaden är uppförd i två våningar med suterrängkällare och har alltså en äldre stomme som senare har byggts till, vilket resulterat i en ovanlig planlösning. Denna har, i likhet med många andra ursprungligen mindre enkelstugor, kommit att influeras av såväl norska byggtraditioner, som det västsvenska dubbelhuset.

Vid norra gaveln finns en förvaringsbod som är sammanbyggd med angränsande fastighet.

Stommen är av knutat timmer medan tillbyggnaden från 1856 är i korsvirke. Tekniken och dess utbredning är ännu föga känd i Bohuslän. Byggnadens fasader är täckta av vitmålad locklistpanel. Fönstren är av två-luftstyp med spröjs och har varierande omfattningar. Taket är täckt med enkupigt tegel.

Gatan täcks av kullersten och gatsten. Mot väster, gränsande mot Nedre Långgatan, finns en mindre trädgård.

Kaptensgården är unik; inte bara genom att vara bevarad som den såg ut under senare delen av 1800-talet, utan även för att den har en ovanlig och spännande byggnadshistoria. Gårdens kulturhistoriska värde förhöjs genom sitt typiska läge i direkt anslutning till den kullerstensbelagda Kaptensgatan.

Referenser

Vidare läsning

Externa länkar  

 Kaptensgårdens vänner

Byggnader och anläggningar i Tanums kommun
Byggnadsminnen i Västra Götalands län
Byggnader invigda under 1700-talet
Folke Odenbring

Karl Artur Folke Odenbring, född 13 juli 1902 i Tveta socken, död 23 september, 1990 i Linköping, Linköpings kommun, var en svensk präst i Hovs församling och Väderstads församling och kontraktsprost i Göstrings och Lysings kontrakt.

Biografi 
Folke Odenbring föddes 13 juli 1902 i Tveta socken. Han var son till hemmansägaren Leonard Johansson och Hildegard Carlsson. Odenbring blev1927 student vid Uppsala universitet, Uppsala. Han tog 29 maj 1929 teologisk-filosofisk examen, 15 september 1932 teologisk kandidat och 14 december 1932 praktisk teologisk professor. Odenbring prästvigdes 18 december 1932 och blev 8 augusti 1934 komminister i Misterhults församling, tillträdde 1 juli 1935 och blev 21 mars 1942 kyrkoherde i Hovs församling, tillträdde direkt. Han blev 1962 kontraktsprost i Göstrings och Lysings kontrakt. Odenbring avled 23 september, 1990 i Linköping.

Odenbring blev 1960 ordförande i Mjölby-Skänningekretsen, SPF. Han blev samma år ledamot i utskottet i Linköping. Odenbring föreläste i kyrklig konst, konsthistoria och kulturhistoria. Hans fritidsintressen bestod av konsthistoria och botanik.

Familj
Odenbring gifte sig 23 juni 1935 med Inez Anna Maria Lennartson (född 1908). Hon var dotter till byggmästaren och kyrkvärden Johan Fredrik Lennart Johansson och Ida Maria Jonsson. De fick tillsammans fyra barn vara två tvillingar dog tidigt.

Bibliografi
Hovs kyrka. Några drag ur kyrkans historia (tredje upplagan 1959).
Artiklar i konsthistoria och kyliga kulturella frågor i tidningar och tidskrifter.

Källor

Noter 

Män
Födda 1902
Avlidna 1990
Svenska präster under 1900-talet
Personer från Tveta socken, Småland
Jane Wikström

Jane Inger Wikström Hansen, född 12 december 1942 i Stockholm, är en svensk designer.

Wikström, som är dotter till kemigraf Ernst Wikström och Anna Johansson, är självlärd. Hon var anställd på Nordiska Kompaniets textilkammare 1958–1961, varuhuset Printemps designbyrå i Paris 1962 och startade eget företag 1963. Hon tilldelades Svensk Forms utmärkelse för design-funktion-kvalité på mammakläder (1983 och 1986)

Referenser

Externa länkar
 Jane Wikström i Ystads Allehanda, läst 10 december 2022.

Svenska formgivare
Svenska modeskapare
Födda 1942
Kvinnor
Levande personer
Konstnärer från Stockholm
Svenska konstnärer under 1900-talet
Elin Holmberg

Elin Holmberg, född 1 september 1976 i Örnsköldsviks kommun i Ångermanland, är en svensk författare, skribent och före detta journalist.

Efter studier i språk på Umeå universitet och Mediepedagogik på Luleå Tekniska universitet och slutligen Presslinjen på Kalix folkhögskola började hon sin yrkesverksamma bana på Örnsköldsviks Allehanda. Sedan 2017 är hon verksam som frilansskribent. Debuterade som författare med barn- och ungdomsboken "Högst upp på listan" som kom ut på Idus Förlag i mars 2021. Gav ut sin första bok på Rabén&Sjögren 2023.

Holmberg ingår i redaktionen för destinationsmagasinet Magasin Höga Kusten och är verksamhetschef på museibyn Mannaminne i Nordingrå. Är dessutom styrelseledamot för branschnätverket High Coast Creative och styrelseledamot i BULT, Sveriges Författarförbunds barn-och-ungdomslitterära sektion.

Bibliografi 
2021 – Högst upp på listan
2022 – Halvtid på hemmaplan
2022 – Slutsignal
2023 – Barnhemmets hemlighet

Priser och utmärkelser 
2002 – Utsedd till en av de tio bästa i en novelltävling arrangerad av Sveriges Radio och Piratförlaget där Holmbergs novell valdes ut och publicerades i antologin "Döden på isen och andra berättelser"
2020 – Första pris i Tidningen Skrivas och Novellfests novelltävling på temat 20-tal
2020 – Bidrag från Kulturrådet med målet att "Alla ska kunna ta del av konst och kultur av hög kvalitet"
2021 – Nominerad till Barnens romanpris i Karlstad
2022 – Arbetsstipendium från Författarfonden
2022 – Region Västernorrlands kulturstipendium

Referenser

Externa länkar 
 

Svenskspråkiga författare av barn- och ungdomslitteratur
Svenska författare av barn- och ungdomslitteratur
Författare från Ångermanland
Svenska författare under 2000-talet
Personer från Örnsköldsviks kommun
Födda 1976
Levande personer
Kvinnor
Linnéa Braun

Linnéa Braun Hendén, född 7 februari 1955 i Stockholm, är en svensk designer.

Braun, som är dotter till konstnär Armand Rossander och Rose Bauer-Albrechtson, studerade vid Stockholms Tillskärarakademi. Hon var skapare av och delägare i klädmärket X-it 1979–1986, frilansdesigner för Gulins Modehus från 1986, ägare av klädmärket The Shirt Factory från 1987, frilansdesigner för sportmärket SOS från 1987. Hon tilldelades Damernas Världs Guldknappen 1985. Hon skapade flygbolaget Scanairs sommaruniform 1988.

Referenser

Svenska formgivare
Svenska modeskapare
Födda 1955
Kvinnor
Levande personer
Konstnärer från Stockholm
Svenska konstnärer under 1900-talet
1998 KQ47

1998 KQ47 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 22 maj 1998 av LINEAR i Socorro County, New Mexico.

Asteroiden har en diameter på ungefär 10 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Ej namngivna småplaneter
Astronomiska upptäckter av LINEAR
Astronomiska upptäckter 1998
1998 QC19

1998 QC19 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 17 augusti 1998 av LINEAR i Socorro County, New Mexico.

Asteroiden har en diameter på ungefär 9 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Ej namngivna småplaneter
Astronomiska upptäckter av LINEAR
Astronomiska upptäckter 1998
9476 Vincenthuang

9476 Vincenthuang eller 1998 QQ36 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 17 augusti 1998 av LINEAR i Socorro County, New Mexico. Den är uppkallad efter Vincent Huang.

Asteroiden har en diameter på ungefär 9 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Sulamitis.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Sulamitis-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av LINEAR
Astronomiska upptäckter 1998
MC-nytt

MC-nytt, även MC-nytt: Med skoter och moped var en svensk motorcykeltidning som gavs ut mellan 1959 och 2013.

Historik 
Tidningen grundades 1959 av Bengt Björklund (1930–2017) och var under 1960-talet Sveriges enda motorcykeltidning. Björklund var under många år både chefredaktör och ansvarig utgivare, och medverkade ofta under signaturen "Mark Lost". Björklund kom att ta initiativet till ytterligare tidningar som "Illustrerad Motorsport", "Start & Speed", "Sportscar" och "Rally & Bild", samt bildandet av SMC - Sveriges Motorcyklister.

Tidningen innehöll reportage och artiklar med anknytning till motorcykelvärlden, och hade bilagor och extranummer med varierande utseende och innehåll under hela utgivningstiden, till exempel VM-extra, Kåsa special, samlarbilder och MC-börsen med köp- och säljannonser. Tidningen medverkade även till utgivningen av ett antal böcker med anknytning till MC-världen.

Tidningen övertogs 2007 av OK-förlaget som dock lade ner tidningen 2013 på grund av sviktande ekonomi.

Bibliografi

Referenser

Externa länkar
Arkiv med årgång 1959–1967

Svenska motortidningar
Tidskrifter startade 1959
Tidskrifter nedlagda 2013
Nedlagda svenska tidskrifter
Sojuz MS-18

Sojuz MS-18 () är en flygning i det ryska rymdprogrammet, till Internationella rymdstationen (ISS). Farkosten sköts upp med en Sojuz-2.1a-raket, från Kosmodromen i Bajkonur, den 9 april 2020. Några timmar efter uppskjutningen dockade farkosten med rymdstationen.

Flygningen transporterade Oleg Novitskiy, Pyotr Dubrov och Mark T. Vande Hei till rymdstationen.

Den 28 september 2021 flyttades farkosten till en dockning port på Nauka modulen.

Den 17 oktober 2021 lämnade farkosten rymdstationen. Några timmar senare återinträdde den i jordens atmosfär och landade i Kazakstan.

För att säkerställa funktionaliteten på den amerikanska delen av rymdstationen, valde NASA att bytta en plats på en framtida amerikansk flygning till rymdstationen, mot en plats för en amerikansk astronaut på Sojuz MS-18.

Besättning

Reservbesättning

Källor

Noter 

Rymdfarkoster
Rysslands rymdprogram
Sojuzprogrammet
Internationella rymdstationen
2021 i Ryssland
2021 i Kazakstan
Rymdfartsåret 2021
Masahiro Tanaka

Masahiro Tanaka , född den 1 november 1988 i Itami, är en japansk professionell basebollspelare som spelar för Tohoku Rakuten Golden Eagles i Nippon Professional Baseball (NPB). Tanaka är högerhänt pitcher.

Tanaka har tidigare spelat för New York Yankees i Major League Baseball (MLB).

2014 köpte Yankees Tanakas rättigheter från Golden Eagles för 20 miljoner dollar och Tanaka skrev på ett kontrakt på sju år som var värt 155 miljoner dollar.

Tanaka har representerat Japan vid olympiska sommarspelen 2008 och 2020, där Japan vann guld vid det senare tillfället, samt vid World Baseball Classic 2009 och 2013, där Japan vann guld respektive brons.

Referenser

Noter

Webbkällor

Externa länkar 

Japanska basebollspelare
Personer från Itami
Japanska idrottare under 2000-talet
Spelare i Tohoku Rakuten Golden Eagles
Spelare i New York Yankees
Japanska olympiska guldmedaljörer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Japan
Tävlande i baseboll vid olympiska sommarspelen 2008
Spelare i World Baseball Classic 2009
Spelare i World Baseball Classic 2013
Olympiska guldmedaljörer 2020
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2020 från Japan
Tävlande i baseboll vid olympiska sommarspelen 2020
Födda 1988
Levande personer
Män
9460 McGlynn

9460 McGlynn eller 1998 HS30 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 29 april 1998 av NEAT vid Haleakalā-observatoriet. Den är uppkallad efter Thomas A. McGlynn.

Asteroiden har en diameter på ungefär 8 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Eunomia.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Eunomia-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av NEAT
Astronomiska upptäckter 1998
9463 Criscione

9463 Criscione eller 1998 HW38 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 20 april 1998 av LINEAR i Socorro County, New Mexico. Den är uppkallad efter Lisa Marie Criscione.

Asteroiden har en diameter på ungefär 5 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Koronis.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Koronis-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av LINEAR
Astronomiska upptäckter 1998
Marie-Armande de Rambures

Marie-Armande de Rambures, känd som Mademoiselle de Rambures född 1662, död 1689, var en fransk hovfunktionär. Hon var omtalad som mätress till den franska tronföljaren Ludvig av Frankrike. 

Hon var dotter till René, Marquis de Rambures (d. 1671) och Marie Bautru des Matras (d. 1683). 

Hon blev hovfröken hos Frankrikes kronprinsessa Maria Anna Victoria av Bayern 1679. Som sådan lydde hon under Marguerite de Montchevreuil. Hon beskrivs inte som vacker men som kvick och charmerande och attraktiv till sättet.

Elisabeth Charlotte av Pfalz anklagar i sina memoarer Marguerite de Montchevreuil för att arrangera för kronprinsen att vara otrogen med kronprinsessans hovfröknar Marie-Armande de Rambures och Louise-Victoire de La Force medan hans maka uppehölls av sina gunstling Barbara Bessola, på uppdrag av Madame de Maintenon.  Förhållandet väckte skandal. Hon var kronprinsens första mätress. 

Hon gifte sig 1686 med Scipio Sidoine Apollinaire Gaspard de Polignac (1660-1739). Äktenskapet hade arrangerats av kungen för att avlägsna henne från hovet. Hon fick inga barn.

Referenser 

 K. F. Oelke: Louis XIV and the Land of Love and Adventure: 1679 to 1699, 2019

Födda 1662
Kvinnor
Avlidna 1689
Franska hovdamer
Franska mätresser
Personer i Frankrike under 1600-talet
Ludvig XIV:s hov
Louise-Victoire de La Force

Louise-Victoire de La Force, född 1665, död 1722, var en fransk hovfunktionär. Hon var omtalad som mätress till den franska tronföljaren Ludvig av Frankrike (1661–1711). 

Hon var dotter till Jacques-Nompar de Caumont, hertig av La Force (1632-1699) och Marie de Saint-Simon-Courtomer (c. 1639-1670). 

Hon blev hovfröken hos Frankrikes kronprinsessa Maria Anna Victoria av Bayern 1686. Som sådan lydde hon under Marguerite de Montchevreuil. Hon hade utnämnts sedan hon konverterat till katolicismen från protestantismen. 

Elisabeth Charlotte av Pfalz anklagar i sina memoarer Marguerite de Montchevreuil för att arrangera för kronprinsen att vara otrogen med kronprinsessans hovfröknar Marie-Armande de Rambures och Louise-Victoire de La Force medan hans maka uppehölls av sina gunstling Barbara Bessola, på uppdrag av Madame de Maintenon.  Förhållandet väckte skandal. Hon beskrivs som vacker och omtalas i flera samtida memoarer. Kronprinsens hade samma enligt uppgift också ett kort förhållande med systrarna Marie Elisabeth de Gramont och Claude-Charlotte de Gramont. 

Hon gifte sig 1688 med Louis Scipion III de Grimoard de Beauvoir, Marquis du Roure och Marquis de Grisac (d. 1690). Äktenskapet hade arrangerats av kungen för att avlägsna henne från hovet. Vid samma tidpunkt beslutade kungen också att kronprinsessan inte längre skulle ha hovfröknar utan bara gifta hovdamer. Hon fick två barn, men inget med kronprinsen.

Referenser 

 K. F. Oelke: Louis XIV and the Land of Love and Adventure: 1679 to 1699, 2019

Födda 1665
Kvinnor
Avlidna 1722
Franska hovdamer
Franska mätresser
Personer i Frankrike under 1600-talet
Personer i Frankrike under 1700-talet
Ludvig XIV:s hov
Dave Fleischer

David Fleischer, född 14 juli 1894 i New York, död 25 juni 1979 i Hollywood, Los Angeles i Kalifornien, var en amerikansk filmregissör och producent som ägde och drev Fleischer Studios tillsammans med sin äldre bror Max Fleischer.

Filmografi i urval 

1918 – Out of the Inkwell (kortfilm) (regi)
1931 – Silly Scandals (kortfilm) (regi)
1931 – Jack and the Beanstalk (kortfilm) (regi)
1932 – Minnie the Moocher (kortfilm) (regi)
1932 – Boop-Oop-A-Doop (kortfilm) (regi)
1932 – Betty Boop's Ups and Downs (kortfilm) (regi)
1932 – Betty Boop for President (kortfilm) (regi)
1934 – Betty i drömmarnas land (kortfilm) (regi)
1937 – Popeye the Sailor Meets Ali Baba's Forty Thieves (kortfilm) (regi)
1939 – Aladdin and His Wonderful Lamp (kortfilm) (regi)
1939 – Spunky på bushumör (kortfilm) (regi)
 (regi)
1940 – Springtime in the Rock Age (kortfilm) (regi)
1940 – You Can't Shoe a Horse Fly (kortfilm) (regi)
1940 – Ants in the Plants (kortfilm) (regi)
1940 – Granite Hotel (kortfilm) (regi)
1940 – Spunky blir kidnappad (kortfilm) (regi)
1940 – Popeye Meets William Tell (kortfilm) (regi)
1941 – Popeye Meets Rip Van Winkle (kortfilm) (regi)
1941 – Olive's Boithday Presink (kortfilm) (regi)
1941 – Superman (kortfilm) (regi)
1941 – Raggedy Ann and Raggedy Andy (kortfilm) (regi)
 (regi)
 (specialeffekter)
 (specialeffekter)

Källor

Externa länkar 
 

Amerikanska filmregissörer
Amerikanska filmproducenter
Födda 1894
Avlidna 1979
Män
Amerikanska regissörer under 1900-talet
Personer från New York
Lenka Marušková

Lenka Marušková, född 2 februari 1985 i Plzeň, är en tjeckisk sportskytt.

Hon tävlade i olympiska spelen 2004, 2008 samt 2012 och blev olympisk silvermedaljör i pistol vid sommarspelen 2004 i Aten.

Källor 

Tjeckiska sportskyttar
Tjeckiska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 2004
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från Tjeckien
Tävlande i skytte vid olympiska sommarspelen 2004
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Tjeckien
Tävlande i skytte vid olympiska sommarspelen 2008
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2012 från Tjeckien
Tävlande i skytte vid olympiska sommarspelen 2012
Personer från Plzeň
Födda 1985
Levande personer
Kvinnor
Tjeckiska idrottare under 2000-talet
Daniel Leonard Kinmanson

Daniel Leonard Kinmanson, född 24 juli 1779 i Röks församling, Östergötlands län, död 16 januari 1853 i Stora Åby församling, Östergötlands län, var en svensk präst i Slaka församling och Stora Åby församling.

Biografi
Daniel Leonard Kinmanson föddes 24 juli 1779 i Röks församling. Han var son till kontraktsprosten Leonhard Kinman och Gertrud Helena Berzelius. Kinmanson blev 1797 student vid Uppsala universitet, Uppsala. Han blev 1804 filosofie kandidat och 1806filosofie magister. Kinmanson blev 23 april 1808 apologist i Linköping, 7 oktober 1812 kollega därstädes, 7 juli 1813 konrektor därstädes och 20 december 1815 rektor därstädes. Han prästvigdes 7 maj 1820 och blev 26 mars 1825 lektor. Kinmanson blev 1827 och 1833 gymnasierektor. Han blev 16 september 1835 kyrkoherde i Slaka församling och 25 november 1835 kyrkoherde i Stora Åby församling, tillträdde 1837. Den 14 juni 1837 blev han kontraktsprost i Lysings kontrakt och 1837 ledamot av Vasaorden. Kinmanson avled 16 januari 1853 i Stora Åby församling.

Familj
Kinmanson gifte sig 24 juli 1810 med Hedvig Catharina Jungqvist (1784–1853). Hon var dotter till fabrikören Karl Jungqvist och Hedvig Johanna Lavén. De fick tillsammans barnen Carl Leonard Kinmanson (1811–1871) och Daniel Jakob Natan (1817–1847).

Bibliografi
De constructione philosophica, Uppsala 1799.
De periodis formarum regiminis, Uppsala 1806.
Samtal i Physiken för ungdom, Stockholm 1807.
Läsning för landthushållare i Östergöthland, 1833–1836.

Referenser

Noter 

Svenska präster under 1800-talet
Födda 1779
Avlidna 1853
Män
Personer från Röks socken
Greta Wästberg

Greta Edeline Wästberg, född Hirsch 2 september 1912 i Hedvig Eleonora församling i Stockholm, död 4 oktober 2006 i Oscars församling i Stockholm, var en svensk företagsledare. 

Greta Wästberg var dotter till industriledaren Erik Hirsch och Lisa Sachs. Hon växte upp vid Stureplan i Stockholm samt var syster till Ernst Hirsch och Margot Höjering. Hon gifte sig 1932 med redaktör Erik Wästberg och blev mor till Per Wästberg, Lena Billing och Olle Wästberg.

När hennes make dog 1954 blev hon efter honom VD för mikrofilmföretaget Rekolid AB, som på uppdrag av mormonerna i USA mikrofilmade alla svenska och finska kyrkböcker. En kopia av filmerna skänktes till Kungliga biblioteket. Hon var också VD för dotterbolaget Centrala Filmarkivet, som mikrofilmade alla svenska tidningar åt Kungliga biblioteket.

1982 upphörde mikrofilmningen och Rekolid blev ett bokförlag med återutgivning av gamla böcker, främst stockholmiana. Hon drev företaget ända fram till sin död 2006. Hon var den första kvinnan i Stockholms Handelskammares verkställande utskott och deltog i delegationer till bland annat USA, Sydamerika, Japan och Kina, vilka skulle stärka handelsförbindelserna med Sverige. Hon var styrelseordförande i Östermalms Sjukvårdsförening och styrelsemedlem i Stiftelsen för gamla tjänarinnor, Stiftelsen Isaak Hirschs minne och Centrum för näringslivshistoria. Hon tilldelades Vasaorden 1963.

Källor
Riksarkivet korrespondens mellan Erik och Greta Wästberg
Tidningen Näringslivets historia
 Arkivmaterial från Greta Wästberg
Digitalt museum om Rekolid
Företagsminnen 2004;3 Samtal med Greta Wästberg
Dagens Nyheter 2002-09-01

Referenser

Kvinnor
Födda 1912
Avlidna 2006
Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Riddare av Vasaorden
Rekolid

Rekolid var ett företag som bildades 1947 av journalisten Erik Wästberg som ett företag för ljuskopiering. På en rundresa i USA 1948 sammanträdde Erik Wästberg med mormonkyrkan i Salt Lake City och kom överens med dem att mikrofilma alla svenska kyrkböcker. Mormonerna har en omfattande släktforskning eftersom de i efterhand döper släkt och då menar att de ses i samma himmelrike.

Rekolid blev då främst ett mikrofilmföretag. År 1949 bildade Rekolid ett dotterföretag i Finland, Rekolid OY (som 1955 övergick i finskt ägande) och mikrofilmade också de finska kyrkböckerna. Victor Hasselblad stödde filmningen.

Kopior av all mikrofilm av kyrkböcker gavs gratis till Riksarkivet och Kungliga biblioteket. År 1963 överlämnades de sista, när uppdraget från mormonerna avslutats, på en större ceremoni, ledd av Gustav VI Adolf, till Kungliga biblioteket. 

År 1951 köpte Rekolid Centrala filmarkivet AB, som blev ett dotterbolag och som mikrofilmade svenska tidningar åt enskilda tidningar och Kungliga biblioteket. 

När Erik Wästberg avlidit 1954 blev Greta Wästberg VD. År 1982 hade den svenska regeringen beslutat att förstatliga mikrofilmningen av tidningar till Kungliga biblioteket och lokala bibliotek och Rekolid fick avskeda sina anställda. Greta Wästberg gjorde då om företaget till ett bokförlag som gav ut nytryck av gamla böcker om Stockholm och om svensk design.

Ordföranden i AB Rekolid var Stig Janson, Wilhelm Odelberg, Olof Christner, Ernst Hirsch och mot slutet Olle Wästberg. Rekolid lades ner i samband med Greta Wästbergs död 2006.

Källor 
 Kultur nav
 Drömmar om det minsta : Mikrofilm, överflöd och brist, 1900–1970
 DigitaltMuseum

Företag bildade 1947
Ej längre existerande företag
Maija Grotell

Maija (Majlis) Grotell, född 19 augusti 1899 i Helsingfors, död 6 december 1973 i Pontiac, Michigan, var en finländsk-amerikansk keramiker.

Grotell bosatte sig 1929 i USA, där hon 1938 grundade den keramiska avdelningen vid Cranbrook Academy of Art. Hon är främst känd för att ha utvecklat olika glasyrer.

Referenser

Finländska keramiker
Amerikanska keramiker
Födda 1899
Avlidna 1973
Kvinnor
Finländska konstnärer under 1900-talet
Amerikanska konstnärer under 1900-talet
Konstnärer från Helsingfors