kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Gemensamma EES-kommittén

Gemensamma EES-kommittén är en gemensam kommitté som inrättats genom EES-avtalet och som spelar en central roll för genomförandet av avtalet. Den har huvudsakligen två uppgifter; dels att underlätta löpande samråd mellan EES-länderna, dels att uppdatera EES-avtalet när ny unionsrätt som är av betydelse för avtalet behöver införlivas – på så sätt blir ny lagstiftning kring till exempel den inre marknaden även rättsligt bindande för EES-länderna Island, Liechtenstein och Norge. Kommittén består av en företrädare för Europeiska utrikestjänsten, som representerar Europeiska unionen, samt en företrädare för vart och ett av EES-länderna Island, Liechtenstein och Norge. Även en företrädare för Eftas övervakningsmyndighet samt diverse tjänstemän deltar normalt vid sammanträdena.

Gemensamma EES-kommittén meddelas varje gång nya rättsakter som är av betydelse för EES-avtalet antas inom Europeiska unionen. Kommittén har då till uppgift att snarast anta de ändringar i EES-avtalet som är nödvändiga för att införliva motsvarande bestämmelser i avtalet, så att de även blir rättsligt bindande för Island, Liechtenstein och Norge. Detta sker vanligtvis genom att bilagorna till EES-avtalet uppdateras. Bestämmelserna träder i kraft det datum som kommittén fastställer i sitt beslut, förutsatt att eventuella nödvändiga konstitutionella ändringar på nationell nivå redan har antagits av de avtalsslutande parterna och anmälts till kommittén. Annars träder bestämmelserna i kraft den första dagen i den andra månaden efter att den sista sådan anmälan har gjorts till kommittén.

Ordförandeskapet i gemensamma EES-kommittén roterar på halvårsbasis mellan å ena sidan utrikestjänstens företrädare och å andra sidan en av företrädarna för Island, Liechtenstein och Norge. Kommittén sammanträder normalt sex till åtta gånger per år. Den fattar beslut genom samförstånd. Kommittén biträds av fem ständiga underkommittéer, som var och en också består av företrädare för EES-länderna.

Se även 
 EES-rådet
 Efta-domstolen
 Eftas övervakningsmyndighet

Referenser 

Europeiska ekonomiska samarbetsområdet
Gunnar Nordin (konstnär)

Carl Gunnar Valentin Nordin, född 8 juli 1897 i Eljaröd i Kristianstads län, död 30 november 1978 i Malmö S:t Petri församling, var en svensk bankkamrer och skulptör.

Han var son till skräddaren Ola Nordin och Emma Lagerstedt samt från 1929 gift med Eva Bröchner-Ohlsson. Nordin bedrev först konststudier i London 1929 och efter en viss frånvaro från konsten återupptog han sina studier för Anders Olson i Malmö 1941–1943 och Harald Isenstein 1943–1945 därefter följde studieresor till de flesta av Europas länder. Han medverkade från 1945 i ett flertal samlingsutställningar arrangerade av Skånes konstförening och senare även med Trelleborgs konstförening och Kulla konst i Höganäs. För Ystads krematorium utförde han en jordfästningsskål i ek och brons samt ett krucifix i brons för Sankt Olofs kyrka i Kristianstads län. Han specialiserade sig på porträtt och avbildade ett drygt 70-tal personer bland annat av Bernhard Sönnerstedt och Nils Ludvig Olsson. Förutom porträtt består hans konst av djur och figurer utförda i brons, trä eller huggen sten. Nordin är gravsatt i minneslunden på Limhamns kyrkogård.

Källor 
Svenskt konstnärslexikon del IV, sid 240, Allhems Förlag, Malmö. 
 Nordin, Gunnar Carl Valentin på SvenskaGravar.se

Svenska skulptörer under 1900-talet
Personer från Eljaröds socken
Gravsatta på Limhamns kyrkogård
Födda 1897
Avlidna 1978
Män
Maskineriet

Maskineriet är en svensk actionthrillerserie från 2020. Serien är regisserad av Richard Holm. Manus har skrivits av Peter Arrhenius, Niclas Ekström och  Kjersti Ugelstad. 

Seriens första säsong består av åtta avsnitt. Serien hade premiär i Sverige 24 maj 2020 på Viaplay.

Handling 
Serien handlar om familjefadern Olle som vaknar upp på en färja mellan Sverige och Norge. Han har ingen aning om hur han hamnat på färjan. Har heller inget minne av hur det kommer sig att det ligger ett vapen, en rånarluva och en väska full av pengar intill honom.

Rollista (i urval) 

 Kristoffer Joner - Olle Hultén
 Jakob Eklund - Henrik Hultén
 Anderz Eide - Tom 
 Bjørn Sundquist - Einar Edvardsen
 Julia Schacht - Nina
 Emilia Roosmann - Monica Hansen
 Hanna Alström - Josefin Hultén
 Anastasios Soulis - Paul Hultén
 Emil Almén - Jack
 Rune Temte - Magnus

Referenser

Externa länkar 

Svenska TV-serier från 2020-talet
TV-seriestarter 2020
Svenskspråkiga TV-serier
Norskspråkiga TV-serier
Gun Nordberg

Gunvor (Gun) Nordberg, född 18 januari 1903 i Sundsvall, död 2 november 1997 i Gammelstad i Nederluleå församling, var en svensk målare, tecknare och ämneslärare.

Hon var dotter till Johan Konstantin Tjernberg och Regina Margareta Bergman samt från 1945 gift med adjunkten Arne V. Norberg. Vid sidan av sin tjänst som lärare vid Luleå högre allmänna läroverk var hon verksam som konstnär. Hon studerade konst för Kristian Lundstedt i Göteborg 1933 och som extraelev vid Kungliga konsthögskolan i Stockholm 1938–1939 dessutom studerade hon keramisk konst vid Istituto Marangoni i Italien 1956. Hon medverkade i några av Sundsvalls konstförenings samlingsutställningar på 1930-talet innan hon bosatte sig i Luleå och har därefter ställt ut med Luleå konstförening. Till hennes offentliga arbeten hör väggmålningarna Fabler, Verkligheten och Sagan på Hälsinge barnhem. Som illustratör illustrerade hon bland annat Det Luleå som går> med teckningar utförda i svartkrita dessutom utgav hon boken  Ossian Elgström och hans lappländska konst . Tillsammans med sin man översatte hon Reginaud Outhiers Journal från en resa i Norden år 1736–1737. Hennes konst består av figurer, barn, porträtt, blomsterstilleben och landskap huvudsakligen utförda i akvarell.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del IV, sid 223, Allhems Förlag, Malmö.

Noter

Svenska tecknare under 1900-talet
Svenska målare under 1900-talet
Svenska lärare under 1900-talet
Personer från Sundsvall
Födda 1903
Avlidna 1997
Kvinnor
Paul Westermeier

Paul Westermeier, född 9 juli 1892 i Berlin, Kejsardömet Tyskland, död 17 oktober 1972 i Berlin, var en tysk skådespelare. Han medverkade i långt över 200 filmer och tilldelades hederspriset Filmband in Gold 1967.

Filmografi, urval

Källor 
filmportal.de

Externa länkar 

Tyska skådespelare under 1900-talet
Födda 1892
Avlidna 1972
Män
Skådespelare från Berlin
Kvinnan bakom allt (film, 1931)

Kvinnan bakom allt är en tysk komedifilm från 1931 i regi av Kurt Gerron.

Handling 
Peter Bergmann är anställd vid en bank. Hans fru Jutta är inte nöjd med hans lön och bestämmer sig för att göra något åt saken. Hon tar initiativ till flera lukrativa affärer genom att påstå att hennes man i själva verket är bankdirektör.

Rollista 
Heinz Rühmann - Peter Bergmann
Käthe von Nagy - Jutta Bergmann
Fritz Grünbaum - Silbermann
Hermann Vallentin - Marty
Alfred Abel - Mr. Knast
Maly Delschaft - Ileana
Theo Lingen - manager
Hans Wassmann - Dr. Sommer
Fritz Alberti - direktör, Landeskreditbank

Källor 
Meine Frau, die Hochstaplerin på filmportal.de

Filmer 1931
Tyska komedifilmer
Svartvita filmer
6472 Rosema

6472 Rosema eller 1985 TL är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 15 oktober 1985 av den amerikanske astronomen Edward L.G. Bowell vid Anderson Mesa Station. Den är uppkallad efter Keith D. Rosema.

Asteroiden har en diameter på ungefär 12 kilometer.

Referenser 
 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av E Bowell
Astronomiska upptäckter 1985
Bättre dag för dag

Bättre dag för dag är en tysk komedifilm från 1932 i regi av Kurt Gerron. Heinz Rühmann gör filmens manliga huvudroll som en arbetslös ingenjör med chans att få arbete vid en bilfabrik, men som får juridiska problem. Dolly Haas gör den kvinnliga huvudrollen som vild dotter till bilfabrikens chef.

Rollista 
Dolly Haas - Edith
Heinz Rühmann - Fred Holmer
Paul Otto - Ringler
Fritz Grünbaum - Feldacker
Oskar Sima - Dr. Hartmann
Ernö Verebes - Willi Bertram
Jessie Vihrog - Johanna Bertram
Gerhard Bienert
Paul Westermeier
Hugo Flink
Paul Henckels
Fritz Odemar
Gustav Püttjer
Hans Wassmann

Källor 
Es wird schon wieder besser på filmportal.de

Filmer 1932
Tyska komedifilmer
Svartvita filmer
6473 Winkler

6473 Winkler eller 1986 GM är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 9 april 1986 av den amerikanske astronomen Edward L.G. Bowell vid Anderson Mesa Station. Den är uppkallad efter amerikanen Ron Winkler.

Asteroiden har en diameter på ungefär 11 kilometer.

Referenser 
 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av E Bowell
Astronomiska upptäckter 1986
Remdesivir

Remdesivir (utvecklingskod GS-5734 ) är ett antiviralt läkemedel som studeras under 2020 som en möjlig behandling för en COVID-19-infektion. Remdesivir är en nukleotidanalog, specifikt en adenosinanalog, som angriper virala RNA-kedjor, vilket gör att viruset får svårt att reproducera sig. 

Remdesivir utvecklades av det amerikanska läkemedelsföretaget Gilead Sciences under ledning av Tomáš Cihlář inom Gileads forskningsprogram för behandling av Ebolafeber och Marburgvirusinfektioner. Det upptäcktes senare att remdesivir var verksamt mot multipla filovirus, pneumovirus, paramyxovirus och möjligen coronavirus.

Forskning 
Remdesivir utvecklades av Gilead Sciences som en behandling mot ebolavirussjukdom och Marburg-virusinfektioner.  Det finns indikationer om att det kan verka mot andra enkelsträngade RNA-virus.

Behandling för Covid-19
Läkemedlet studeras som en eventuell behandling för COVID-19. 

Vissa tidiga studier på Remdesevir under 2020 har varit positiva, medan kontrollstudier avbrutits bland annat på grund av negativa sidoeffekter. Remdesivir kvarstår dock per månadskiftet april/maj 2020 som ett av fyra hittills (maj 2020) av WHO identifierade möjliga verksamma läkemedel för behandling av Covid-19, Från oktober 2020 var dock WHO:s officiella hållning att Remdesivir varken förbättrar patientens överlevnadschans, chansen att slippa respiratorvård eller förkortar vårdtiden.

Källor

Noter

Externa länkar 

Virushämmande läkemedel
Covid-19-pandemin
6474 Choate

6474 Choate eller 1987 SG1 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 21 september 1987 av den amerikanske astronomen Edward L.G. Bowell vid Anderson Mesa Station. Den är uppkallad efter Dennis Choate.

Asteroiden har en diameter på ungefär 8 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Mitidika.

Referenser 
 

Huvudbältesasteroider
Mitidika-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av E Bowell
Astronomiska upptäckter 1987
200 meter ryggsim för herrar i simning vid olympiska sommarspelen 2016

Herrarnas 200 meter ryggsim vid olympiska sommarspelen 2016 avgjordes 10–11 augusti 2016 i Estádio Aquático Olímpico.

Resultat

Försöksheat

Semifinaler

Semifinal 1

Semifinal 2

Final

Referenser

Simning vid olympiska sommarspelen 2016
Olympiska sommarspelen
Opencorona

OPENCORONA är ett forskningskonsortium bestående av Karolinska Institutet, Folkhälsomyndigheten, Region Stockholm, Justus-Liebig-Universität Gießen, IGEA SPA, NorthX Biologics och ADLEGO BIOMEDICAL AB som med EU-finansiering arbetar för att utveckla ett vaccin mot Covid-19.  Projektkoordinator är professor Matti Sällberg.

Karolinska institutet utvecklar själva vaccinet och de övriga parterna i projektet ska bidra med kunskap inom sina expertområden. KI nämner att det för närvarande ser mest lovande ut med någon typ av DNA-vaccin. EU finansierar projektet med 3 miljoner Euro. En fas-1 studie ska pågå i 24 månader med början i april 2020.

Källor 

Forskning i Sverige
Daniel Källenfors

Roland Adam Daniel Källenfors, född 12 maj 1972 i Hammarby församling i Stockholms län, är en svensk moderat politiker och kommunalråd som sedan augusti 2018 är kommunstyrelsens ordförande i Lidingö kommun. Källenfors inledde sin karriär i Moderaterna som medlem i Moderata ungdomsförbundet på tidigt 90-tal och satt bland annat som ordförande för Moderat skolungdom i Stockholms län när Fredrik Reinfeldt var distriktsordförande för Moderata ungdomsförbundet i Stockholm.

Åren 1992–1996 utbildade sig Daniel Källenfors till civilekonom vid Stockholms universitet och började sedan arbeta på Skanska. Under de nästkommande 22 åren arbetade han i flera olika roller globalt inom bank- och finanssektorn.

Daniel Källenfors efterträdde Anna Rheyneuclaudes Kihlman som kommunstyrelsens ordförande i Lidingö kommun. Källenfors är en aktiv debattör och en förespråkare för ökad kommunal effektivitet, vilket han upprepade gånger gett uttryck för i media.

Referenser 

Kommunalpolitiker på Lidingö
Kommunalråd i Lidingö kommun
Svenska moderater
Svenska politiker under 2000-talet
Personer från Upplands Väsby kommun
Födda 1972
Levande personer
Män
1987 VT

1987 VT är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 15 november 1987 av den tjeckiske astronomen Zdeňka Vávrová vid Kleť-observatoriet.

Asteroiden har en diameter på ungefär 14 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Watsonia.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Watsonia-asteroider
Ej namngivna småplaneter
Astronomiska upptäckter av Zdeňka Vávrová
Astronomiska upptäckter 1987
1988 AE5

1988 AE5 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 14 januari 1988 av den belgiske astronomen Henri Debehogne vid La Silla-observatoriet.

Den har den diameter på ungefär 11 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Eos.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Eos-asteroider
Ej namngivna småplaneter
Astronomiska upptäckter av H Debehogne
Astronomiska upptäckter 1988
Lasioglossum oceanicum

Lasioglossum oceanicum är en biart som först beskrevs av Theodore Dru Alison Cockerell 1916. Den ingår i släktet smalbin, och familjen vägbin. Arten förekommer i östra Nordamerika.

Beskrivning 
Huvudet och mellankroppen är blågrön. Clypeus är svartbrun på den övre delen. Käkarna är delvis gulorange hos hanen. Antennerna är mörkbruna, benen är bruna och vingarna är halvgenomskinliga med gula ribbor och mörkt rödbruna vingfästen. Bakkroppen är brun med viss blåaktig metallglans, särskilt hos honan. Bakkanterna på tergiterna och sterniterna är halvgenomskinligt brungula. Behåringen är vitaktig och förhållandevis gles; nedre delen av hanens ansikte har dock tätare behåring. Honan har en kroppslängd på 6 till 7,5 mm, hanen på 5,7 till 6,8 mm.

Utbredning 
Arten är vanligt förekommande från sydöstra Kanada (södra Ontario, södra Quebec och New Brunswick) samt i östra USA från gränsen till Kanada i norr, Minnesota, Iowa och Missouri i väster till Atlantkusten i öster, och söderut till Georgia och South Carolina.

Ekologi 
Lasioglossum oceanicum är polylektisk, den flyger till blommor från åtminstone 35 olika familjer, som exempelvis korgblommiga växter, korsblommiga växter, kransblommiga växter, ärtväxter, rosväxter och slideväxter.
Arten är ettårigt eusocial, den är samhällsbildande med arbetare som hjälper den samhällsgrundade honan/drottningen att ta hand om avkomman. Boet är underjordiskt.

Namnkonflikt 
Artens namn har växlat under början av 2000-talet. Fram till 2010 kallades arten Lasioglossum nymphaearum. Den kanadensiske entomologen Jason Gibbs föreslog det nya namnet för arten på grund av att han ansåg att en av de många lektotyper arten Lasioglossum nymphaearum var baserade på egentligen var en egen art. Redan nästa år drog han tillbaka förslaget, men hans ursprungliga benämning har sedermera blivit accepterad. Emellertid har namnosäkerheten orsakat en viss förvirring: Dels används Lasioglossum nymphaearum fortfarande för den "gamla" L. nymphaearum parallellt med Lasioglossum oceanicum för den av Gibbs föreslagna arten, dels används givetvis L. nymphaearum i alla vetenskapliga verk skrivna före 2010 (med en viss eftersläpning). Osäkerhet om rätt auktor för L. nymphaearum bidrar till förvirringen.

Kommentarer

Källor

Externa länkar 

Insekter i nearktiska regionen
Smalbin
oceanicum
Catherine Douglas

Catherine Douglas, hertiginna av Queensberry, född Hyde 1701, död 1777, var en engelsk hertiginna som var en välkänd gestalt under sin samtid och omtalad för sin excentricitet.  Hon blev efter sitt giftermål en ledande gestalt i det brittiska societets- och hovlivet och omtalas som sådan ofta i samtida memoarer, dagböcker och brev.

Biografi
Hon var dotter till Henry Hyde, 4th Earl of Clarendon, och Jane Leveson-Gower och gifte sig 1720 med Charles Douglas, 3:e hertig av Queensberry.  

Hon var länge känd för sin skönhet och ansågs som en förebild inom mode och stil.  Under senare år kom hon dock att istället betraktas som omodern, då hon fortsatte klä sig som hon gjort i sin ungdom; hon vägrade till exempel att bära både den allmänt använda säckklänningen och att sätta upp sitt hår i en pouf-frisyr samt fortsatte att bära förkläden, något som på 1720-talet hade burits av adliga kvinnor men som vid seklets mitt alltmer associerades enbart med tjänare. 

Redan tidigt blev hon välkänd som en excentriker. Hon serverade till exempel inte kött vid sina middagar och bad vid ett tillfälle hälften av sina middagsgäster att gå för att hon ogillade deras sällskap. Hon hade ett brett kontaktnät även utanför aristokratin. Hon umgicks med bland andra John Gay, William Congreve, James Thompson, Alexander Pope, Matthew Prior och William Whitehead, och flera litterära verk tillägnades henne. Hon blev 1728 förvisad från hovet för oförskämdhet sedan hon bett George II om nåd för poeten John Gray. Hon stod även nära premiärminister William Pitt den äldre och ska haft ett visst inflytande över honom. 

Omtalat var hennes förhållande med Julius Soubise, en slav hon fått i gåva år 1764 men frigett och gjort till sin lärare i fäktning.

Referenser

Personer i England under 1700-talet
Födda 1701
Avlidna 1777
Kvinnor
Allan do Carmo

Allan Lopes Mamédio do Carmo, född 3 augusti 1989, är en brasiliansk simmare.

do Carmo för Brasilien vid olympiska sommarspelen 2008 i Peking, där han slutade på 14:e plats på 10 km öppet vatten. Vid olympiska sommarspelen 2016 i Rio de Janeiro slutade do Carmo på 18:e plats på 10 km öppet vatten.

Källor

Noter

Brasilianska simmare
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Brasilien
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 2008
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2016 från Brasilien
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 2016
Födda 1989
Levande personer
Män
Brasilianska idrottare under 2000-talet
Personer från Salvador
Ítalo Duarte

Ítalo Manzine Amaral Duarte Garófalo, född 13 mars 1992, är en brasiliansk simmare.

Duarte tävlade för Brasilien vid olympiska sommarspelen 2016 i Rio de Janeiro, där han tog sig till semifinal på 50 meter frisim.

Källor

Noter

Brasilianska simmare
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2016 från Brasilien
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 2016
Födda 1992
Levande personer
Män
Brasilianska idrottare under 2000-talet
Personer från Belo Horizonte
Wichita Thunder

Wichita Thunder är ett amerikanskt professionellt ishockeylag som spelar i den nordamerikanska ishockeyligan ECHL sedan 2014. De grundades dock redan 1992 för spel i Central Hockey League (CHL). Laget spelar sina hemmamatcher i inomhusarenan Intrust Bank Arena, som har en publikkapacitet på 13 450 åskådare vid ishockeyarrangemang, i Wichita i Kansas. Laget är samarbetspartner med Edmonton Oilers i National Hockey League (NHL) och Bakersfield Condors i American Hockey League (AHL). De har ännu inte vunnit någon Kelly Cup, som är trofén till det lag som vinner ECHL:s slutspel, men de vann dock två William "Bill" Levins Memorial Cup, som var trofén till det lag som vann CHL:s slutspel mellan 1992 och 2000, när de spelade i den ligan.

Spelare som har spelat för dem är bland andra Tyler Bunz, Scott Darling, Chris Driedger, George Halkidis, Pierre-Cédric Labrie, John McFarland, Matt O'Connor, Dylan Olsen, Theo Peckham, Jack Rodewald och Dana Tyrell.

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats
Kansas Coliseum

Kansas Coliseum är ett byggnadskomplex i den amerikanska staden Valley Center i delstaten Kansas. Den hade en inomhusarena med namnet Britt Brown Arena, fyra paviljonger och en husbilscamping. Komplexet hade en publikkapacitet på fler än 12 000 åskådare. Coliseum invigdes 1977. Inomhusarenan användes som hemmaarena för sportlagen Wichita Wind (1980–1983), Wichita Thunder (1992–2010) och Wichita State Shockers (2002–2003).

I januari 2010 stängdes byggnadskomplexet av den dåvarande ägaren Sedgwick County och två år senare såldes den till universitetet Wichita State University i syfte att inkvartera Aircraft Structural Testing and Evaluation Center, en avdelning inom deras National Institute for Aviation Research, som forskar inom luftfart.

Referenser

Noter

Byggnader invigda under 1900-talet
Sportanläggningar invigda 1977
Sportanläggningar i Kansas
Wichita, Kansas
Wichita Thunder
Byggnader och anläggningar i Kansas
Intrust Bank Arena

Intrust Bank Arena är en inomhusarena i den amerikanska staden Wichita i delstaten Kansas. Den har en publikkapacitet på upp till 15 750 åskådare beroende på arrangemang. Arenan började byggas i september 2007 och invigdes i januari 2010. Den används som hemmaarena för ishockeylaget Wichita Thunder  och som alternativ hemmaarena för idrottsföreningen Wichita State Shockers basketlag.

Referenser

Noter

Externa länkar
Officiell webbplats

Sportanläggningar invigda 2010
Sportanläggningar i Kansas
Wichita, Kansas
Wichita Thunder
Mary Coke

Lady Mary Coke, född 1727, död 1811, var en engelsk författare. Hon är känd för sina efterlämnade brev och sin dagbok, som publicerades 1889 och som ger en bild av det samtida livet vid det brittiska hovet och överklassen under tidsperioden 1766-1774, och är särskilt uppmärksammad för sina personteckningar.

Biografi
Mary Coke var dotter till John Campbell, 2:e hertig av Argyll och Jane Warburton och gifte sig 1747 med Edward Coke, Viscount Coke (1719-1753). Äktenskapet var olyckligt, då maken höll henne fången på sin herrgård och hon som svar vägrade ha samlag med honom. Paret separerade 1750 och hon flyttade hem till sin mor. Efter sin makes död 1753, då hon blivit myndig och dessutom ärvt en förmögenhet efter sin far, levde hon ett oberoende liv och gifte aldrig om sig. 

Hon umgicks vid hovet och societetslivet, och hennes efterlämnade skrifter beskriver flera scener därifrån och samtida personteckningar. Hon gjorde också resor till Österrike och Frankrike. Hon var intresserad av politik och närvarade ofta vid åhörarplats i det brittiska parlamentet, under vilket hon bevittnade flera historiska scener. Mary Coke beskrivs som passionerad, stolt, allvarlig och varmhjärtad, men ska också ha saknat humor och varit en snobb, och hennes starka rojalism och förföljelsemani gjorde att hon ibland beskrevs mindre smickrande. 

Hennes brev från tiden 1766-1774 är främst ställda till hennes systrar. Hennes dagbok började 1766 och fortsatte fram till 1791, varefter det bara finns enstaka inlägg. 

Verk
 Lady Mary Coke, The letters and journals of Lady Mary Coke, Volume 1, London, Kingsmead Bookshops, 1889

Referenser

Brittiska författare under 1700-talet
Dagboksskrivare under 1700-talet
Brevskrivare under 1700-talet
Födda 1727
Avlidna 1811
Kvinnor
Dagboksskrivare under 1800-talet