kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Pontus Rödin

Pontus Rödin, född 16 augusti 2000, är en svensk fotbollsspelare som spelar för IK Brage.

Karriär
Rödin spelade som junior för BK Derby, MB United och AFK Linköping. Han debuterade för AFK Linköping i Division 3 2016. I december 2017 värvades Rödin av Linköping City.

I augusti 2019 värvades Rödin av AFC Eskilstuna, där han skrev på ett 3,5-årskontrakt. Rödin gjorde allsvensk debut den 19 augusti 2019 i en 3–0-förlust mot Djurgårdens IF, där han blev inbytt i den 45:e minuten mot Adi Nalic.

I februari 2022 värvades Rödin av IK Brage, där han skrev på ett treårskontrakt.

Källor

Noter

Svenska fotbollsspelare
Spelare i FC Linköping City
Spelare i AFC Eskilstuna
Fotbollsspelare i IK Brage
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Spelare i Superettan
Spelare i Division 1 i fotboll för herrar
Födda 2000
Levande personer
Män
Svenska idrottare under 2000-talet
Frans Bernhard Stenbäck

Frans Bernhard Stenbäck, född 25 juli 1858 i Trelleborg, död 1 oktober 1921, var en svensk keramiker.

Biografi 
FB Stenbäck föddes i Trelleborg som son till krukmakare Carl-August Stenbäck. Vid 26 års ålder började han arbeta som krukmakare i sin fars verkstad på Västergatan i Trelleborg, och 1888 valdes han in i Trelleborgs Hantverksförening. Han är känd för sin konstkeramik i karaktäristiskt koppargrön glasyr, inspirerad av Jugendstilens ideal, som han arbetade med fram till sin död 1921. Stenbäck är begravd på Västra kyrkogården i Trelleborg.

Utställningar 
FB Stenbäck deltog vid Allmänna konst- och industriutställningen 1897, Konstindustriutställningen 1909 och Baltiska utställningen 1914 med olika prydnadskärl.

Källor 

Män
Födda 1858
Avlidna 1921
Svenska keramiker
Sonja (film, 2018)

Sonja är en norsk-svensk biografisk dramafilm som hade svensk premiär 17 maj 2019. Filmen är regisserad av Anne Sewitsky. Manus har skrivits av Mette M. Bølstad och Andreas Markusson.

Handling 
Filmen handlar den norska konståkaren Sonja Henie. Efter stor idrottsliga framgångar på isen med bland annat tre OS-guld söker hon lyckan som skådespelare i Hollywood. Till en början gör hon succé även på vita duken, men i kölvattnet kommer bland annat alkohol in i bilden.

Rollista (i urval) 

 Ine Marie Wilmann – Sonja Heine
 Valene Kane – Connie
 Eldar Skar – Leif Heine
 Anders Mordal – Wilhelm Heine
 Anneke von der Lippe – Selma Heine

 Aidan McArdle – Darryl Zanuck
 Malcolm Adams – Arthur Wirtz
 Hugh O'Conor – Winnie
 Pål Sverre Hagen – Niels Onstad
 Norma Sheahan –

Referenser

Externa länkar 

Svenska filmer 2019
Svenska dramafilmer
Avprogrammering

Avprogrammering avser åtgärder för att hjälpa en person att överge en övertygelse eller trossystem. Dessutom ingår även att lämna den religiösa, politiska eller sociala gruppering som personen tillhör.

Se även
Hjärntvätt

Referenser 

Psykologi
Georg Friedrich Kaulfuss

Georg Friedrich Kaulfuss, född 8 april 1786, död 9 december 1830, var professor vid Halle. Han beskrev pteridofyterna  som samlades av Adalbert von Chamisso och uppkallade ormbunken Cibotium chamissoi efter honom. Släktet Kaulfussia namnges efter Kaulfuss.

Referenser 

Tyska botaniker under 1800-talet
Pteridologer
Personer verksamma vid universitetet i Halle
Personer från Leipzig
Män
Födda 1786
Avlidna 1830
Sidor med ogranskade översättningar
26 Ophiuchi

26 Ophiuchi är en gulvit stjärna i huvudserien i stjärnbilden Ormbäraren.

26 Ophiuchi har visuell magnitud +5,73 och är synlig för blotta ögat vid god seeing. Den befinner sig på ett avstånd av ungefär 110 ljusår.

Referenser 

Stjärnbilden Ormbäraren
Huvudseriestjärnor klass F
Flamsteedobjekt
HR-objekt
HD-objekt
Carl-Gustaf Herlitz

Carl-Gustaf Victor Herlitz, född 11 mars 1882 i Helsingfors, död där 4 juli 1961, var en finländsk industriman.  

Herlitz blev diplomingenjör 1906, anställdes samma år vid Arabia porslinsfabrik och var dess verkställande direktör 1916–1947. Under hans tid på denna post utvecklades företaget till Nordens och ett av Europas största i sin bransch. Han hade en patriarkalisk företagarattityd, tillhörde under andra världskriget Svenska folkpartiets tyskvänliga högerflygel och deltog i aktioner mot den så kallade fredsoppositionen samt var 1944 med om att finansiera den kortvariga högertidningen Aftonposten. 

Herlitz var även en flitig debattör och skriftställare bland annat om samhälleliga frågor. Bland hans skrifter märks Industrins samhällsuppgift (1945), en presentation av Henry Fords företagarfilosofi, och Något om tidens största fråga (1954), som framkallade en folkstorm eftersom den uppfattades som antisemitisk. Han tilldelades bergsråds titel 1932.

Källor

Noter

Finländska företagsledare
Finländska innehavare av bergsråds titel
Födda 1882
Avlidna 1961
Män
Personer från Helsingfors
Hjalmar Frederik Christian Kiaerskov

Hjalmar Frederik Christian Kiærskou, född 6 augusti 1835, död 18 mars 1900 (även känd som Hjalmar Kiaerskov), var en dansk botaniker. 

Denna botaniker betecknas med författarförkortningen Kiaersk som auktor.

Referenser 

Män
Avlidna 1900
Födda 1835
Personer från Köpenhamn
Danska botaniker
Botaniker med auktorsnamn
Cape Adams

Cape Adams kan avse:

 Cape Adams, Antarktis
 Cape Adams, Kanada
Martin Odin

Martin Odin, född 13 juni 1890 i Eslöv, Västra Sallerups socken, död 18 februari 1960 i Örgryte församling, var en svensk läkare.

Odin var son till handlaren Anders Nilsson. Efter mogenhetsexamen vid Katedralskolan i Lund 1908 blev han student vid Lunds universitet och medicine kandidat där 1912. Odin arbetade 1919–1920 som amanuens vid bland annat medicinska och pediatriska klinikerna i Lund och efter medicine licentiatexamen 1919 som underläkare vid medicinska kliniken i Lund 1921–1923. Han blev 1924 extra läkare och tillförordnad lasarettsläkare vid lasarettet i Umeå och var ordinarie lasarettsläkare vid medicinska avdelningen där 1925–1931. Odin var även ledare för Västerbottens läns dispensärer 1924-1926. Efter disputation och ha blivit medicine doktor i Lund 1927 arbetade han 1931–1936 som ordinarie lasarettsläkare vid medicinska avdelningen vid Borås lasarett. Odin blev 1932 ordförande i Svenska internförbundet, 1936 ledamot av näringsrådet och samma år överläkare vid medicinska kliniken II vid Sahlgrenska sjukhuset i Göteborg. 

Han arbetade 1946–1956 som överläkare vid medicinska kliniken I vid Sahlgrenska sjukhuset, och var 1944–1956 styresman för sjukhuset. Därtill var han ordförande i styrelsen för sjuksköterskeskolan vid Sahlgrenska från 1946, erhöll 1944 professors namn, var 1945–1948 ledamot av statens forskningsråd och 1946–1947 ledamot av kommittén angående inrättandet av en medicinsk högskola i Göteborg. Odin blev 1947 ledamot av organisationskommittén för Göteborgs medicinska högskola, var 1949–1953, ledamot av kommittén angående Karolinska sjukhusets fortsatta utbyggande 1949–1952 och 1952-1956 professor i medicin vid Göteborgs medicinska högskola. Från 1956 drev han privat läkarpraktik i Göteborg. Odin var även ledamot av statens förhandlingskommission i Göteborg 1955–1958, ledamot av 1955 års läkarutbildningsutredning 1955–1957, ledamot av beredningen angående inrättandet av en medicinsk läroanstalt i Norrland 1957 och ledamot av organisationskommittén för den medicinska högskolan i Umeå från 1957.

Som medicinare kom han främst att forska om diabetes, sambandet mellan kost hälsa samt förebyggande av blyförgiftning och virushepatit.

Odin blev 1940 ledamot av Kungliga Vetenskaps- och Vitterhets-Samhället i Göteborg, 1946 ledamot av Kungliga Vetenskaps-Societeten i Uppsala, 1950 filosofie hedersdoktor vid Göteborgs högskola och hedersdoktor vid Umeå universitet 1958.

Källor

Svenska innehavare av professors namn
Hedersdoktorer vid Göteborgs universitet
Hedersdoktorer vid Umeå universitet
Svenska professorer i medicin
Svenska läkare under 1900-talet
Personer från Eslöv
Födda 1890
Avlidna 1960
Män
Ledamöter av Kungliga Vetenskaps- och Vitterhetssamhället i Göteborg
Ledamöter av Kungliga Vetenskaps-Societeten i Uppsala
Jonas Engström

Jonas Engström, född 15 juli 1973, är en svensk körledare, pianist och låtskrivare.

Biografi 
Jonas Engström växte upp i Tåstarp utanför Ängelholm. Som 15-åring sjöng han gospel för första gången. När Glimåkra Folkhögskola 1994 startade Sveriges första gospellinje var Jonas Engström utbildningens första pianist. Från 1998 till 2008 var han projektledare och musikaliskt ansvarig för Stockholm Gospel Körfestival (nuvarande Svenska Gospelverkstaden) med festivaler, fortbildningsdagar och regelbundna studieresor för körledare till USA och engagemang i det första European Gospel Music Symposium i Krakow.  

Under dessa år var Engström även kapellmästare i Credokören och påbörjade arbetet som redaktör för Gospel Start Publishing med noter för barn-, ungdoms- och vuxen-kör med titlar som Sjung Gospel, Gospel för Unga, A Gospel Christmas och Gospel på Svenska.  Efter flytt hem till Skåne arrangerades 2016 den första Gospelfest på Malmö Live som årligen samlar över 1 000 sångare från södra Sverige. Han var även ledamot i Sveriges Körförbund 2012–2016.

Utmärkelser 

 2017 – Årets Hallå-inspiratör utsedd av Höganäs kommun och Företagarna.
 2019 – Utbultstipendiet för sitt arbete kring text och musik för kör och församling samt för sitt arbete med cd:n Små sånger om stora ord.
 2022 – Utmärkelsen Årets körledare från Föreningen Sveriges körledare och Rosenborg-Gehrmans Stiftelse. I motiveringen nämns bland annat: "Med sin stora kärlek till både musik och människor har Årets Körledare 2022 kommit långt med att förankra gospelmusiken i Sverige, och bidrar därigenom till en bredare föreställning om vad »det svenska körlivet« kan vara".

Diskografi 
 2001 – Alltid vid din sida - tio nyskrivna bröllopssånger 
 2019 – Små sånger om stora ord - Nya sånger för dig som jobbar med kör, solosång, temagudstjänster eller konfirmander.

Referenser

Externa länkar
Presentation på webbsida för Soulful Music

Födda 1973
Män
Svenska låtskrivare
Svenska kördirigenter
Levande personer
Mike Harmon

Michael "Mike" Joseph Harmon, född 24 januari 1958, är en amerikansk professionell stockcarförare. Han tävlar 2019 på deltid i Nascar Xfinity-serien och kör Chevrolet Camaro nummer 17 och 74 för Mike Harmon Racing (MHR) och deltid i NASCAR Gander Outdoors Truck Series och kör Silverado 74 för MHR. Tidigare körde han i NASCAR Slim Jim All Pro Series och slutade som åtta 1997.

Krasch i Bristol 
Harmon är känd för en incident på Bristol Motor Speedway i augusti 2002. Han tränade i sin bil nummer 44 när han kraschade in i porten till banan i kurva 2. Eftersom porten var felaktigt säkrad när Harmons bil kraschade, så öppnades den och bilen körde därefter in i en betongvägg. Kraschen var så våldsam att bilen delades i två delar. Resterna av fordonet blev sedan påkörda av Johnny Sauter, men lyckligtvis den halvan av bilen som Harmon inte satt i och han kunde gå därifrån oskadd.

Referenser 

Födda 1958
Män
Levande personer
amerikanska racerförare
Vapentidningen

Vapentidningen är ett svenskt vapenmagasin som har publicerats sedan 1994/1995  Tidningen publiceras för närvarande 9 gånger per år. Mellan 1994 och 2010 blev tidningen publicerad av Tidningen Jakt & vapen AB i Stockholm, och sedan 2010 har tidningen publicerats av Tidningen HiFi musik AB i Solna.

Se även 
 Villmarksliv, norsk jaktmagasin 
 Svensk Jakt, svensk jaktmagasin

Källor

Externa länkar 
 Officiell hemsida 

Svenska tidskrifter
Tidskrifter startade 1994
Bashkim (tidning)

Bashkim var en albanskspråkig politisk och samhällelig tidning mellan åren 1908 och 1910. Det förbereddes i Istanbul av en grupp albanska nationalister som ville stå emot den fortsatta delningen av Albanien och kämpade för albanernas rättigheter. Det första numret utkom den 8 november 1908, samma år med tre nummer på albanska samt 1910 med 10 nummer på både albanska och turkiska. Tidningen varade kort då den förbjöds två gånger av ungturkarna.

Källor

 

Albanska tidningar
Tidningar startade 1908
Tidningar nedlagda 1910
Eternals (film)

Eternals är en amerikansk superhjältefilm från 2021, baserad på Marvel Comics tidningsserie med samma namn. Filmen är producerad av Marvel Studios och distribuerad av Walt Disney Studios Motion Pictures och är den tjugofemte filmen i Marvel Cinematic Universe (MCU). Filmen är regisserad av Chloé Zhao och är skriven av Matthew och Ryan Firpo.

I april 2018 meddelade Kevin Feige att en film baserad på Eternals hade börjat utvecklas med Matthew och Ryan Firpo anställda för att skriva manuset för projektet i maj 2018. I slutet av september hade Marvel anställt Zhao för att regissera filmen. Huvudrollen tillkännagavs officiellt på San Diego Comic-Con International i juli 2019 och inspelningen började vid den tiden på Pinewood Studios i England.

Eternals hade premiär i Sverige den 3 november 2021, utgiven av Walt Disney Studios Motion Pictures.

Rollista 

 Gemma Chan – Sersi
 Richard Madden – Ikaris
 Angelina Jolie – Thena
 Salma Hayek – Ajak
 Kit Harington – Dane Whitman
 Kumail Nanjiani – Kingo
 Lia McHugh – Sprite
 Brian Tyree Henry – Phastos
 Lauren Ridloff – Makkari
 Barry Keoghan – Druig

 Don Lee – Gilgamesh
 Harish Patel – Karun Patel
 Bill Skarsgård – Kro
 Haaz Sleiman – Ben
 Esai Daniel Cross – Jack
 David Kaye – Arishem (röst)
 Patton Oswalt – Pip the Troll (cameo)
 Harry Styles – Eros (cameo)
 Mahershala Ali – Eric Brooks / Blade (röst) (cameo)

Referenser

Externa länkar 

Amerikanska filmer 2021
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska superhjälte-filmer
Amerikanska actionfilmer
Amerikanska äventyrsfilmer
Amerikanska fantasyfilmer
Amerikanska science fiction-filmer
Filmer om döva
Filmer i Marvel Cinematic Universe
Filmer baserade på Marvel comics
Filmer i regi av Chloé Zhao
Fröken Sverige 1993

Fröken Sverige 1992 var den 45:e upplagan av Fröken Sverige och hölls på Grand Hôtel i Stockholm den 1993. Tävlingen vanns av Johanna Lind från Östergötland.

Placeringar

Referenser 
"Fröken Linköping höll måttet". 15 mars 1993. Dagens Nyheter.
"Anna Ankas (skönhets)miss?". 29 september 2009. Veckorevyn.

 
1993 i Sverige
Santi Isidoro e Eurosia

Santi Isidoro e Eurosia, kallad La Chiesoletta (”den lilla kyrkan”), är en kyrkobyggnad i Rom, helgad åt den helige Isidor av Madrid (död 1130) och jungfrumartyren Eurosia av Jaca (död 870). Kyrkan är belägen vid Via delle Sette Chiese i Garbatella i quartiere Ostiense och tillhör församlingen San Filippo Neri in Eurosia.

Beskrivning
Vid den tid då denna kyrka uppfördes, år 1818, utgjordes området fortfarande av landsbygd. Kyrkan byggdes på uppdrag av markägaren och prästen Nicola Maria De Nicolai för dennes arbetare. År 1889 inköptes den något förfallna kyrkan av oratorianprästen Generoso Calenzio, som lät restaurera den. Med tiden ansågs kyrkan vara för liten och en ny kyrka, San Filippo Neri, uppfördes i dess närhet.

Kyrkans pronaos är attribuerad åt Giuseppe Valadier. Det triangulära pedimentets tympanon har dedikationsinskriptionen: DIVIS ISIDORO ET EUROSIÆ DICATUM RURALIS VICINÆ ET SANCTAS BASILICAS OBEUNTIUM COMMODITATI NICOLAUS MARIA DE NICOLAIS FECIT ANNO MDCCCXVIII. Inne i pronaos finns tre reliefer, attribuerade åt Antonio Canova: Jungfru Maria med Barnet och Johannes Döparen, Kristi dop och Jesus och barnen.

På murväggen mot Via delle Sette Chiese sitter två medaljonger i relief, föreställande de heliga Carlo Borromeo och Filippo Neri; enligt legenden skall de ha träffats på denna plats år 1575. Mellan medaljongerna sitter en sten med namnet VIA PARADISI, en tidigare benämning på Via delle Sette Chiese.

Interiören har ett polykromt altare. Altarmålningen Jungfru Maria med Barnet och keruber är ett verk av Vincenzo Camuccini. Golvbeläggningen består av plattor i skiffer och vit marmor.

Bilder

Referenser

Noter

Webbkällor

Tryckta källor

Externa länkar

Romersk-katolska kyrkobyggnader i Rom (quartiere Ostiense)
Romersk-katolska kyrkobyggnader helgade åt den helige Isidor av Madrid
Romersk-katolska kyrkobyggnader helgade åt den heliga Eurosia av Jaca
Roma Q. X Ostiense
Romersk-katolska kyrkobyggnader invigda 1818
Garbatella
1818 i Italien
Satyananda Saraswati

Satyananda Saraswati (Sanskrit: Satyānanda Sarasvatī), född 25 december 1923 i Almora, Uttarakhand, Indien, död 5 december 2009 Rikhia, Jharkhand, var en sannyasin, yogalärare, författare och guru i både Indien och Västerlandet. Han grundade 1964 Bihar School of Yoga.

Biografi
Satyananda Saraswati föddes i en släkt av jordbrukare, enligt uppgift Zamindaris, ett äldre feodalsystem. Som ung blev han klassiskt utbildad i sanskrit, veda och Upanishaderna. Han har berättat att han fick sina tidigaste andliga upplevelser vid sex års ålder, då hans medvetande spontant lämnade kroppen och han såg sig själv ligga still på golvet. 

Många sadhus, sadhvis och indiska andliga vägledare prisade honom och försäkrade hans föräldrar att detta var tecken på att han hade ett väl utvecklat medvetende. Sådana utanför kroppen-upplevelser fortsatte, vilket ledde till att han fick kontakt med många av dåtidens indiska andliga vägledare, exempelvis Anandamayi Ma. 

Vid 18 års ålder lämnade han sitt hem för att söka andlig ledning. När han var 19 år gammal mötte han Sukhman Giri, en yogini from Nepal, hos vilken han under 6 månader initierades i tantriska ritualer. År 1943 anslöt han sig till gurun Swami Sivananda Saraswati i Rishikesh, där har stannade under 12 år. År 1956 lämnade han Rishikesh för att resa runt i Indien som en vandrande asket. År 1962 grundade han International Yoga Fellowship Movement (IYFM), år 1963, Bihar School of Yoga (BSY), och år 1984 Sivananda Math – en välgörenhetsorganisation. Samma år grundades också Yoga Research Foundation, en organisation for för vetenskaplig forskning om yoga och meditation.

År 1988 drog han sig tillbaka från sitt arbete och levde  fram till sin död 2009 som en Paramahamsa Sannyasin i Rikhia nära Deoghar i Bihar. De sista åren ägnade han sig främst åt välgörenhet i sitt närområde.

Satyananda yoga är en välkänd yogaform som finns runt om i hela världen. Genom anmälningar om våldtäkter utförda av yogalärare på ett ashram i Australien omkring år 1990 uppkom negativ publicitet, och en av de utsatta, Shishy, säger sig ha berättat om våldtäkterna för Satyananda, som då svarat att det som ägde rum var till för ”andlig upplysning”.  

Satyananda Saraswati för författat mer än 80 böcker om yoga och andligt liv, och har många följare världen runt, bland annat Scandinavian Yoga and Meditation School.

Bibliografi (urval)

Referenser

Källor

Externa länkar
 Bihar School of Yoga
 Satyananda Yoga Sverige
 Swami Satyananda Saraswati
 [https://www.yoga.se/lasrummet/om-saraswati/ Om Saraswati

Födda 1923
Avlidna 2009
Yogi
Män
Bassilla

Bassilla, född okänt år, död cirka 220, var antik romersk skådespelerska, sångerska och dansös. 

En minnessten sattes upp till hennes ära av sin kollega, aktören och mimaren Heracleides vid teatern i Aquileia. 

Hon beskrivs som en scenartist vars berömmelse sträckte sig över många städer för hennes framträdande i både talpjäser, pantomimföreställningar, körsång och dans. Hon hade titeln archimima, vilket var vad en ledande skådespelerska kallades. Hon beskrivs som en "tionde musa" och ska ha uppmärksammats särskilt för en dödsscen. En roll hon förmodas ha spelat var den kända komiska rollen som den intrigerande hustrun Charition.  

Hennes minnessten har blivit föremål för forskning om kvinnliga scenartisters tillvaro i det antika Rom.

Källor 

 Jan Sewell, Clare Smout,  The Palgrave Handbook of the History of Women on Stage
 Women's Life in Greece and Rome: A Source Book in Translation
 Roman Theater and Society: E. Togo Salmon Papers I
 Lucia Prauscello, Zeitschrift für Papyrologie und Epigraphik, Bd. 147 (2004), pp. 56-58
 Greek and Roman Actors: Aspects of an Ancient Profession
 The Context of Ancient Drama

Kvinnor
Födda okänt år
Avlidna 200-talet
Kvinnor i antikens Rom
Personer i Romerska riket under 200-talet
Romerska skådespelare
Romerska dansare
San Filippo Neri in Eurosia (församling)

San Filippo Neri in Eurosia är en församling i Roms stift, belägen i Garbatella i quartiere Ostiense och helgad åt den helige Filippo Neri (1515–1595), präst och ordensgrundare. Församlingen upprättades den 20 december 1952 av kardinalvikarie Clemente Micara genom dekretet Mirabili sollicitudine.

Församlingen förestås av Oratorieorden.

Till församlingen San Filippo Neri in Eurosia hör följande kyrkobyggnader och kapell:

 San Filippo Neri in Eurosia, Via delle Sette Chiese 103
 Santi Isidoro ed Eurosia, Via delle Sette Chiese 101
 Santa Maria Assunta ai Palazzoni, Via Cristoforo Colombo 310

Bilder

Källor

Externa länkar
San Filippo Neri in Eurosia

Församlingar i Roms stift
Roma Q. X Ostiense
Garbatella
Bildanden 1952
Fabia Arete

Fabia Arete, var en skådespelare, sångerska och dansös i antikens Rom. 

Hon var en frigiven före detta slav, vilket var en vanlig bakgrund för en scenartist.  Hon beskrivs som archimima, dvs en första-skådespelerska och framstående scenartist i den romerska mim-teatern, och som en diurna, vilket innebar att hon hade en fast daglig lön och hade nog framgång för att vara verksam som gästartist på olika teatrar och sällskap.

Hon beskrivs som en framstående scenartist och tillhörde förmodligen den minoritet skådespelerskor som hade talroller under en tid när kvinnliga skådespelare vanligen bara tilläts dansa eller medverka i körsång. Detta avspeglas av hennes lön, då hon var uppenbart förmögen eftersom hon kunde bekosta ett praktfullt gravmonument för sig själv och sin frigivna make. En roll hon förmodas ha spelat var den kända komiska rollen som den intrigerande hustrun Charition.

Källor 

 E. Togo Salmon Conference, E. Togo Salmon Conference 1993 Mcmaster University: Roman Theater and Society: E. Togo Salmon Papers I
 Pat Easterling, Edith Hall: Greek and Roman Actors: Aspects of an Ancient Profession

Kvinnor
Födda okänt år
Avlidna okänt år
Kvinnor i antikens Rom
Romerska skådespelare
Romerska slavar
Romerska dansare
Dionysia (scenartist)

Dionysia, var under 000-talet f.Kr. en skådespelare, sångerska och dansös i antikens Rom. 

Hon benämns som en gesticularia och satatricula (dansös) och finns nämnd mellan 76 och 62 f.Kr.

Hon var en berömd scenartist som uppenbarligen var tillräckligt välkänd i Rom för att användas som exempel i den offentliga debatten. Det framgår också att hon tillhörde de högst betalda av de kvinnliga scenskådespelare man känner till från antiken, och även de få där man alls har information om specifika lönesummor. 
I sitt tal till förmån för aktören Quintus Roscius år 66 f.Kr. omtalar Cicero det uppenbarligen allmänna faktumet att den berömda dansösen Dionysia tjänade  200.000 sestertier under sina uppträdanden, och att Roscius därmed borde tjäna i varje fall 300.000. Under kritiken mot oratorn Hortensius 62 f.Kr. jämfördes han gestikulering med Dionysia.

Källor 

 E. Togo Salmon Conference, E. Togo Salmon Conference 1993 Mcmaster University, Roman Theater and Society: E. Togo Salmon Papers I
 Pat Easterling, Edith Hall: Greek and Roman Actors: Aspects of an Ancient Profession

Kvinnor
Födda okänt år
Avlidna okänt år
Kvinnor i antikens Rom
Romerska skådespelare
Romerska dansare
Antikens musiker
Personer i Romerska riket under 000-talet f.Kr.