kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Carl Gustaf Hallberg

Carl Gustaf Hallberg, född 5 juni 1824 i Stockholm, död där 12 april 1888, var en svensk guldsmed och juvelerare och grundare av Hallbergs Guldsmeds AB.

Biografi
Hallberg arbetade som gesäll hos juveleraren och konstsamlaren Christian Hammer. 1860 öppnade Hallberg en egen verkstad vid Fredsgatan 6 i Stockholm. Från och med 1864 stämplade han sina arbeten CGH. 

Hallberg avled i april 1888, men överlät redan 1879 rörelsen till sin butiksföreståndare Jean Jahnsson som drev firman vidare och utveckade den till att bli Sveriges största guldsmedsaffär. Firman ombildas 1896 till C.G. Hallbergs Guldsmedsaktiebolag och blev samma år kunglig hovleverantör. Hallbergs firma finns fortfarande i dag under namnet Hallbergs guld och hade vid början av 2017 ett 30-tal butiker över hela Sverige.

Referenser

Noter

Webbkällor
  Hallbergs guld: Vår historia.
 Näringslivets utveckling i Sverige under åren 1859-1929: C.G. Hallbergs Guldsmedsaktiebolag.

Svenska guldsmeder
Juvelerare
Födda 1824
Avlidna 1888
Män
Svenska konsthantverkare under 1800-talet
Barbro Andersson (konstnär)

Barbro Ingegerd Andersson, född 13 januari 1948 i Köping, är en svensk målare och grafiker.

Hon studerade på Konstfackskolan 1977 till 1979, senare vid Gerlesborgsskolan 1979 till 1980 och till slut vid Konsthögskolan 1980 till 1985. Hon har arbetat som kartritare mellan 1965 och 1976.

Hon gjorde sin debututställning i Stockholm år 1984 och sin första separatutställning 1988, också i Stockholm. Hon arbetar i oljepastell, linoleumtryck, litografi och måleri. Hon är representerad på Statens konstråd och på Södermanlands läns landsting.

Hon är dotter till sömmerskan Jenny Andersson.

Referenser

Noter

Källor 

Kvinnor
Svenska målare under 1900-talet
Födda 1948
Levande personer
Personer från Köping
Svenska grafiker under 1900-talet
Stefan Gustafsson (militär)

Stefan Ingemar Gustafsson, född 19 februari 1958 i Spånga församling i Stockholms stad, är en svensk militär och företagsledare.

Gustafsson tog gymnasieexamen vid Torsby skidgymnasium 1977 och sjöofficersexamen vid Sjökrigsskolan 1980, varpå han samma år utnämndes till fänrik vid Vaxholms kustartilleriregemente och 1983 befordrades till kapten. Åren 1980–1990 var han chef för ubåts-, skydds-, bevakningsbåts-, minutläggnings- och artilleriförband vid regementet. Han studerade vid Militärhögskolan 1986–1987 och 1990–1992. År 1988 befordrades han till major och var därefter chef för Kustartilleriets minskola 1988–1990. Han tjänstgjorde 1992–1994 vid Marinstaben och 1994–1997 vid Strategiavdelningen i Högkvarteret, befordrad till överstelöjtnant 1995. År 1997 utnämndes han till överstelöjtnant med särskild tjänsteställning och var chef för Amfibiebataljonen vid Vaxholms kustartilleriregemente 1997–1999, varpå han var ställföreträdande chef för Strategiavdelningen i Högkvarteret 1999–2000. Åren 2000–2001 studerade han vid US Naval Command College. Han befordrades 2002 till överste, var 2002–2003 chef för Operationssektionen i Marinens taktiska kommando i Högkvarteret och 2003 ställföreträdande chef för Marinens taktiska kommando. Åren 2003–2005 var han chef för Älvsborgs amfibieregemente och 2005–2008 chef för Strategisk analys vid Högkvarteret.

Gustafsson lämnade Försvarsmakten 2008 och har därefter tjänstgjort som chef för Incident and Crisis Management Team vid Vattenfall, som Managing Director vid LearningWell Stockholm AB till 2013, som Vice President of Strategic Security vid Swedish Space Corporation 2013–2015 och sedan 2015 som Vice President of Strategy & Sustainable Business vid Swedish Space Corporation. Sedan 2011 driver han också företaget Crises Control S AB, i vilket han är verkställande direktör och styrelseordförande.

Stefan Gustafsson invaldes 1997 som ledamot av Kungliga Örlogsmannasällskapet och 1999 som ledamot av Kungliga Krigsvetenskapsakademien.

Gustafsson har också varit verksam som kanotist med maraton som specialitet och vann silvermedaljer vid världsmästerskapen 1988, 1990 och 1992.

Referenser

Födda 1958
Levande personer
Män
Militärer från Stockholm
Svenska militärer under 1900-talet
Svenska militärer under 2000-talet
Överstar i svenska marinen
Svenska regementschefer
Svenska företagsledare
Svenska kanotister
Ledamöter av Kungliga Örlogsmannasällskapet
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Ditte Andersson

Ditte Katarina Andersson, född i Vaksala församling, Uppsala län, är en svensk musiker. Hon är riksspelman sedan 1980 då hon fick sitt Zornmärket i silver "för klangfullt nyckelharpospel av upplandslåtar".

Andersson blev filosofie kandidat 1976 och utexaminerades från Kungliga Musikhögskolan i Stockholm 1982. Från 1979 har hon varit frilansande folkmusiker, med fiol, nyckelharpa och sång. Hon har turnerat i Rikskonserters regi och deltagit i folkmusikfestivaler i bland annat Storbritannien. 

Hon är dotter till Lars Andersson och Lena, född Dahlström.

Diskografi 
1980 – Unga spelmän i Uppland (tillsammans med andra).

1986 – Upplandsgitarr (AMLP 715).

2002 – Ditte Andersson.

2009 – Återvunnet (AWCD63).

2015 – Långt om länge (CDCD-01).

Referenser

Noter

Källor 

Svenska fiolspelmän
Nyckelharpister
Riksspelmän
Musiker från Uppsala
Födda 1954
Levande personer
Kvinnor
Upplandsspelmän
La Salustia

La Salustia är en opera i tre akter med musik av Giovanni Battista Pergolesi och libretto möjligen av Sebastiano Morelli efter Apostolo Zenos libretto till Alessandro Severo (1716).

Historia
La Salustia var Pergolesis första opera seria och bygger på historien om den romerske kejsaren Alexander Severus och hans hustru Sallustia Orbiana. Rollen som Marziano var tänkt att sjungas av kastratsångaren Nicolo Grimaldi men då denne avled hastigt den 1 januari 1732 engagerades den blott 17-årige Gioacchino Conti (känd som "Giziello") att sjunga partiet. Men det ansågs inte passande att en så ung man axlade rollen som elak fader, så rollen som Marziano gick i stället till tenoren Francesco Tolve. Conti fick sjunga den mindre krävande rollen som Claudio. Pergolesi fick i all hast transponera ner alla Marzianos sångpartier för en tenor och transponera upp all Claudios partier. Operan hade premiär i slutet av januari 1732 på Teatro San Bartolomeo i Neapel.

Personer
Marziano, general i Alessandros armé (ursprungligen komponerad för kastratkontraalt; sjungen av tenor)
Salustia, hans dotter, Alessandros kejsarinna (sopran)
Giulia Mammea, moder till kejsaren (sopran)
Alessandro, hennes son tillika kejsare (kontraalt)
Albina, romarinna, utklädd till man och förälskad i Claudio (sopran)
Claudio, romersk riddare, Marzianos vän (ursprungligen komponerad för tenor; sjungen av soprankastrat

Handling
Alessandros moder Giulia baktalar svärdottern Salustia och Salustias fader vill hämnas.

Källor

Italienskspråkiga operor
Operor av Giovanni Battista Pergolesi
Uniform m/1810

Uniform m/1810 är ett uniformssystem som har använts inom den svenska krigsmakten. Uniformssystemet användes av hela det indelta infanteriet förutom grenadjärregementena. Den liknande i mycket den tidigare uniform m/1807, dock återgick man till blåfärgade jackor. M/1810 är att av de uniformssystem som brukar hänföras till samlingsbeteckningen modell äldre.

Utformning 
Uniform m/1810 bestod av en blå frack med dubbla knapprader, foder och uppveck på skörten. Även ärmuppslagen var gula och var försedda med en blå klaff med tre knappar. Vidare bestod uniformen av grå långbyxor samt ett skärp av gult och blått kläde som räckte två varv runt livet. På fötterna bars skor med snörning och damasker i svart halvkläde. Från början bestämdes det att kragen skulle vara i respektive regementsfärg. Detta ändrades snart så att de regementen som hittills haft vita, gula eller blå kragar fick behålla dessa eller ändra till röd färg på kragen.

M/1810 blev i stort lika i alla regementen. Uppvecken på skörten var genomgående gula och de flesta regementen använde röda kragar och klaffar på ärmuppslagen.

Förteckning över persedlar 1815 
 Frack m/1810
 Långbyxor m/1810
 Tschakå m/1815
 Skärp m/1810
 Kapott m/1807
 Damasker
 Skor

Bilder

Källor

Webbkällor 
http://www.hhogman.se/uniformer_armen_18_infanteriet1.htm
Modell äldre för Infanteriet
Carl Petter Wennström

Carl Petter Wennström, C.P. Wennström, född 21 februari 1819 i Söderhamn, död där 8 augusti 1907, var en svensk grosshandlare.

Wennström, som var son till färgaren Edmund Wennström, inköpte 1858 tillsammans med brodern Erik Adolf Wennström och rådmannen Lorentz Edling egendomen Tönshammar jämte underlydande hemman, järnmanufakturverk, spiksmedja, tegelbruk etc., men de tre delägarna sålde detta 1863. Han anlade 1869 Källskärs sågverk på Storkällskärs udde på södra sidan av Söderhamnsfjärden, vilket samma år såldes till Erik Adolf Wennström. Efter att sågverket under de första fem åren arrenderats av grosshandlare Edward Francke i Stockholm fungerade Carl Petter Wennström som förvaltare för Källskärs sågverks intressenter och det 1892 bildade Källskärs AB under åren 1874–1896, varvid han en tid även hade skeppningsarbetet på entreprenad. Han valdes till suppleant i styrelsen för Söderhamns Järnvägs AB vid dess bildande 1858.

Referenser

Svenska grosshandlare under 1800-talet
Personer i Söderhamns historia
Födda 1819
Avlidna 1907
Män
Personer från Söderhamn
Palle Thrane

Palle Skjold Thrane, född 19 december 1911 i Köpenhamn, dödsår saknas, var en dansk målare. 

Han var son till Knud Oluf Christian Thrane och Thora Axela Christensen och från 1949 gift med Alice Maria Larsson. Thrane studerade konst vid Köpenhamns Tekniske Skole 1927–1932, Kunsthåndværkerskolen 1934, École des Beaux-Arts i Paris 1936 samt för Marcel Gromaire vid Académie de la Grande Chaumière i Paris 1938 och under ett stort antal studieresor till Italien och Frankrike. I början av 1950-talet vistades han en längre period i Sverige och medverkade då i grupputställningar Killbergs konstsalong i Helsingborg 1951 och Helsingborgs konstförenings utställning på Vikingsberg konstmuseum 1954. Separat ställde han bland annat på Galleri Binger i Köpenhamn 1938, Galleri Marseille i Paris 1953, Bachs Kunsthandel i Köpenhamn 1953, Studio Schrader i Köpenhamn 1956, Athenæum i Köpenhamn 1964, Den Frie Udstilling i Köpenhamn 1969–1971 och Ystads konstmuseum 1970. Hans konst består av interiörer, stadsbilder landskapsskildringar förutom bildkonst arbetade han även med keramik. Thrane finns representerad vid bland annat Bornholms Kunstmuseum och Vejlemuseerne.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 439, Allhems Förlag, Malmö.

Noter

 

Danska konstnärer under 1900-talet
Konstnärer från Köpenhamn
Födda 1911
Dödsår saknas
Män
Caj-Åke Andersson

Caj-Åke Felix Andersson, född 20 augusti 1940 i Kirseberg i Malmö, är en svensk före detta handbollstränare och polis. Han har också varit folkpartistisk politiker samt idrottsledare.

Karriär 
Caj-Åke Andersson var aktiv som handbollsspelare (målvakt) i H43 Lund, fotbollsspelare i BK Flagg och friidrottare i Malmö AI (MAI) men inte någon framstående idrottare. Han valde därför tidigt att satsa på en tränarkarriär. Tränarkarriären började 1970 i Kävlinge HK. Störst framgångar hade han i slutet på 1970-talet och början av 1980-talet då han tränade Vikingarnas IF. Klubben tog SM-guld 1981 med Caj-Åke Andersson som tränare. Han tränade klubben till 1983 men då åkte man ur allsvenskan och Caj-Åke Andersson blev tränare i Malmö BI. Sen kom han till Ystads IF. Han var med om att värva Per Carlén till klubben och denne bidrog ju till Ystads guld 1992. Då var Kent-Harry Andersson tränare i Ystad IF. Dessförinnan hade han 1979 vunnit brons vid U21-VM som förbundskapten för Sveriges U21-landslag. 1980 utsågs han till förbundskapten för Sveriges A-landslag med Roger "Ragge" Carlsson som assisterande. Hans tid som förbundskapten varade bara i två år, för redan 1982 tog Ragge Carlsson över som förbundskapten. 1982 ledde han dock Sverige i ett VM-kval i Frankrike till VM samma år. Efter tränarkarriären 
Caj-Åke Andersson har hela livet arbetat som polis och slutade som kommissarie i Malmö. Åtminstone 1990-1991 var han ordförande i Ystad IF. Efter Ystad IF:s SM-guld 1992 blev det turbulent i klubben som saknade tränare. 1993 presenteras Caj-Åke Andersson som handbollsbas i Dagens Nyheter men det oklart hur länge han stannade i Ystad IF 

Han var sedan lokal- och regionalpolitiker för Folkpartiet och satt bland annat i region Skåne. Han var också ordförande för Folkpartiet i Skåne. Efter att han slutat med politiken 2006 återkom han till handbollen. Av tränaruppdrag blev det inte så mycket men istället blev han idrottsledare. 2010 utsågs han till "årets idrottsskåning" för sina insatser för att få arrangemanget handbolls-VM 2011 till Skåne. 2014 var han styrelseordförande i H43 när klubben gick i konkurs. Efter konkursen riktades skarp kritik mot H43:s styrelse. Han har varit styrelseledamot i Skånes idrottsförbund.

 Privatliv och memoarer 
Caj-Åke Andersson har på senare år börjat skriva sina memoarer. Han utkom 2021 med boken Skärvor från Backarna där han berättar om sin uppväxt på Kirseberg (Backarna). 2022 kom den andra boken I allmänhetens tjänst'' där han berättar om sina första tjugo år som polis.

Andersson är gift med före detta regionrådet i Region Skåne, Katarina Erlingson.

Referenser 

Män
Födda 1940
Levande personer
Svenska handbollstränare
Idrottare från Malmö
Politiker från Malmö
Johan Thorsøe

Johan Niels Martinus Thorsøe, född 29 oktober 1834 i Köpenhamn, död 5 augusti 1909 i Köpenhamn, var en dansk tecknare, litograf och fotograf.

Han var son till skomakarmästaren Johan Julius Thorsøe och Ludevine Frederikke Nielsen och gift första gången 1855 med Marie Elisabeth Bruhn och andra gången från 1870 med Johanne Charlotte Henriette Richter. Han utbildade sig till litograf för Emil Bærentzen och Christian Martin Tegner i Köpenhamn.  Därefter utbildade han sig till fotograf innan han flyttad till Sverige. Här arbetade han först som utövande konstnär och utförde ett stort antal porträtt och avbildningar av olika byggnader och kyrkor. För att få en djupare kunskap inom konsten studerade han vid  Kungliga Akademien för de fria konsterna 1857. Han flyttade därefter till Örebro där han drev en fotoateljé 1860–1861 innan han flyttade vidare till Borgå i Finland där han var verksam 1861–1862 innan han slutligen anställdes som fotograf vid Budtz Müllers fotoateljé i Köpenhamn.

Han utförde ett stort antal porträtt av medlemmar av det danska kungahuset, politiker, kulturpersoner och dåtidens kända personligheter. Som illustratör medverkade han med teckningar till l Danmarks industrielle Etablissementer som utgavs 1887–1889. Thorsøe är representerad vid bland annat Den Kongelige Kobberstiksamling och Örebro läns museum.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 438, Allhems Förlag, Malmö.

Externa länkar 

Danska konstnärer
Födda 1834
Avlidna 1909
Män
Personer från Köpenhamn
Rut Thunberg

Rut Hedvig Florence Thunberg, född 12 mars 1908 i Vitsands församling, Värmlands län, död 29 april 1982 i Engelbrekts församling, Stockholm, var en svensk skulptör, målare och textilkonstnär.

Hon var dotter till godsägaren Per Larsson och Alma Eleonora Magnusson och gift 1941–1945 med ingenjören Olof Leon Thunberg. Hon studerade konst under flera år för olika privatlärare. Separat ställde hon ut på Galleri Duvan i Stockholm 1965 och hon medverkade med skulpturer i Stockholmssalongerna på Liljevalchs konsthall. Hon arbetade skulpturalt med gips och trä samt målade bildkonst i pastell samt komponerade gobelänger. Rut Thunberg är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 443, Allhems Förlag, Malmö. 
 Thunberg, Rut Hedvig Florence på SvenskaGravar.se

Noter 

Svenska konsthantverkare under 1900-talet
Svenska skulptörer under 1900-talet
Svenska målare under 1900-talet
Svenska textilkonstnärer under 1900-talet
Personer från Vitsands socken
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1908
Avlidna 1982
Kvinnor
Ebba Thulin-Langaard

Ebba Helena Thulin-Langaard, född 19 maj 1911 i Sundsvall, död 11 februari 1988 i Bromma, var en svensk målare och tecknare.

Hon var dotter till hovrättsaktuarien John Daniel Thulin och översättaren Elsa Harriet Sachs och mellan 1948 och 1958 gift med museidirektören Johan Langaard. Hon studerade några år vid Otte Skölds målarskola i Stockholm innan hon reste till Paris för vidare studier för André Lhote 1930–1931 samt en kortare tid för Fernand Léger som följdes med studier vid Kungliga konsthögskolan i Stockholm 1934–1939. Separat debuterade hon med en utställning på Galerie S:t Lucas i Stockholm 1943 som senare följdes av en separatutställning på Lilla galleriet i Stockholm. Hon medverkade i varuhusets PUB:s konstutställning 1933, utställningen 5 målarinnor och en skulptris på Galerie S:t Lucas 1943 och Nationalmuseums Unga tecknare. Som tecknare utförde hon illustrationer till bland annat Selma Lagerlöfs Skriften på jordgolvet och Marcus Lauesens Glædens Dag og andre Noveller. Hennes konst består av människoskildringar och porträtt. Thulin-Langaard är representerad vid Institut Tessin i Paris och Nationalmuseum i Stockholm. Hon är gravsatt i minneslunden på Bromma kyrkogård.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 440, Allhems Förlag, Malmö.

Noter

Svenska målare under 1900-talet
Svenska tecknare under 1900-talet
Representerade vid Nationalmuseum
Konstnärer från Sundsvall
Gravsatta på Bromma kyrkogård 
Födda 1911
Avlidna 1988
Kvinnor
Anders Wilhelm Thun

Anders Wilhelm Thun, född 23 augusti 1800 i Fägre, Skaraborgs län, död 3 april 1829 på Karlberg, Stockholms län, var en svensk kapten, lantmätare, målare och tecknare.

Han var son till kommissionslantmätaren Anders Thun och Gustafva Catharina Örn. Thun blev fänrik vid Dalaregementet 1816, löjtnant, 1825 och slutligen kapten 1826. Han avlade lantmätarexamen 1816 och tjänstgjorde som storskifteslantmätare i Dalarna 1819–1823. Han studerade konst för Fredric Westin och spåddes en lovande karriär som konstnär men hans aktiva tid som konstnär blev kort. Han var representerad i Konstakademiens utställning 1822. Hans konst består av landskapsskildringar och stadsmotiv från Stockholm. Thun är representerad vid Nationalmuseum i Stockholm.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 442, Allhems Förlag, Malmö.

Noter

Svenska målare under 1800-talet
Svenska militärer under 1800-talet
Svenska lantmätare
Födda 1800
Avlidna 1829
Män
Personer från Fägre socken
Representerade vid Nationalmuseum
Svenska tecknare under 1800-talet
Christian Thum (konstnär)

Christian Thum, född 1658 i Stockholm, död 1718 i Stockholm var en svensk målare och konterfejare.

Han var son till Christian von Thum och Anna Catharina Keijse samt bror till Henrik Thum Han skrevs in som lärling hos sin far 1674 och blev gesäll redan 1676. Han var därefter verksam i Östersjöprovinserna och fick där uppdraget att utföra en altarmålning i Narva. Målarämbetet i Reval anklagade honom för bönhaseri och beslagtog alla hans målningar, penslar och färg. Han lämnade då provinsen och var verksam i Filipstad från 1690 innan han 1710 återvände till Stockholm. Han är troligen identisk med den Christian Tubn som 1701 utförde målningsarbeten på Åbo domkyrka.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 442, Allhems Förlag, Malmö. 

Svenska målare under 1700-talet
Födda 1658
Avlidna 1718
Män
Konstnärer från Stockholm
Arne Thryvelli

Arne Thryvelli, född 29 december 1903 i Lund, död 27 september 1976, var en svensk målarmästare och målare.

Han var son till köpmannen August Thryvelli och Anna Maria Brock och från 1929 gift med Ingeborg Nilsson. Thryvelli studerade för bland annat Rudolf Thornberg i Malmö 1929–1930 och för Johan Jens Neumann i Köpenhamn 1932–1934 samt genom självstudier under resor till Danmark, Belgien och Frankrike under 1930-talet. Vid sidan av sitt arbete som målarmästare utförde han flera dekorationsmålningar, bland annat en takmålning på Bellinga slott, målningar i vigselrummet på Malmö rådhus, Landstingssalen och Rönneholmsgården i Malmö. Som stafflikonstnär målade han huvudsakligen figurmotiv och porträtt.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon, del V, sid. 439, Allhems Förlag, Malmö. 

Svenska målare under 1900-talet
Födda 1903
Avlidna 1976
Män
Konstnärer från Lund
Carl Tulin

Carl (Charles) Tulin, född 1748 i Sverige, död 9 oktober 1808 i Tunis, var en svensk konsul och målare.

Tulin var bosatt i Tunis från 1778 och utnämndes till svensk konsul 1779. Eftersom han huvudsakligen var verksam i Tunis återfinns få av hans verk i Sverige. Vid ett besök i Stockholm 1786–1789 överlämnade han en gouache med motiv från Tunis till Gustav III som numera återfinns på Drottningholms slott. Två av hans landskapsmålningar graverades av Francis Jukes och Valentine Green som senare utgavs i kopparstick. Han är dessutom representerad med en gouache som återger Kartagos ruiner i en fransk privat samling.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 439, Allhems Förlag, Malmö. 

Svenska målare under 1700-talet
Födda 1748
Avlidna 1808
Män
Mats Thulin (konstnär)

Mats Ingemar Thulin, född 15 maj 1910 i Växjö stadsförsamling, Kronobergs län, död där 6 februari 1943, var en svensk målare och tecknare. 

Han var son till adjunkten Anders Johan Thulin och Inez Mathilda Ohrlander. Efter studentexamen 1929 studerade han vid Kungliga tekniska högskolan med avsikt att bli arkitekt men avbröt dessa för att studera konst. Han var elev vid Otte Skölds målarskola 1937 och bedrev därefter självstudier i Frankrike och Tyskland. Separat ställde han ut på Smålands museum i Växjö 1940 och han medverkade i flera samlingsutställningar. Hans konst består av landskapsskildringar från Stockholm,  Växjö och Gotland. Thulin är representerad vid Smålands museum i Växjö.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 440, Allhems Förlag, Malmö.

Noter 

Svenska tecknare under 1900-talet
Födda 1910
Avlidna 1943
Män
Konstnärer från Växjö
Svenska målare under 1900-talet
1619 Ueta

1619 Ueta eller 1953 TA är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 11 oktober 1953 av den japanske astronomen Tetsuyasu Mitani vid Kwasan observatoriet. Den har fått sitt namn efter Ueta, föreståndare för Kwasan observatoriet.

Asteroiden har en diameter på ungefär 8 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av T Mitani
Astronomiska upptäckter 1953
José Arnaiz

José Manuel Arnaiz Díaz, född 15 april 1995, är en spansk fotbollsspelare som spelar i Osasuna på lån från Leganés.

Klubbkarriär

Real Valladolid 
Arnaiz föddes i Talavera de la Reina i Toledo i Kastilien-La Mancha. Han gjorde sin seniordebut för UD Talavera år 2013 i Tercera División som 18-åring. Den 6 maj 2013 flyttade han till Real Valladolid.

Den 7 november 2015 gjorde Arnaiz sin debut för förstalaget i Real Valladolid efter ett byte med Pedro Tida i 1-1-matchen mot CD Leganés i Segunda División. Den 8 juni förlängde han kontraktet med Real Valladolid till 2019 och flyttades upp till A-laget på permanent basis.

Arnaiz gjorde sitt första A-lagsmål den 21 augusti 2016 när han avgjorde matchen mot Real Oviedo. Den 8 oktober blev han tvåmålsskytt i 2-0-vinsten hemma mot AD Alcorcón. Totalt gjorde Arnaiz 12 mål under säsongen och var en av nyckelspelarna, trots att klubben misslyckades att kvalificera sig för playoff.

FC Barcelona 
Den 25 augusti 2017 nådde FC Barcelona en överenskommelse med Real Valladolid angånde övergången för Arnaiz. Han signerade ett treårskontrakt med klubben tre dagar senare. Till en början tillhörde Arnaiz B-laget i Segunda División.

Arnaiz gjorde sin debut för FC Barcelonas A-lag den 24 oktober 2017 när han startade och gjorde mål i 3-0-vinsten på bortaplan mot Real Murcia i Copa del Rey. Den 3 januari 2018 blev han återigen målskytt i 1-1-matchen mot Celta de Vigo, även den matchen i Copa del Rey.

Arnaiz gjorde sin debut i La Liga den 7 januari 2018 då han ersatte Sergi Roberto i 3-0-vinsten mot Levante UD på hemmaarenan Camp Nou.

Källor 

Spanska fotbollsspelare
Spelare i Real Valladolid
Spelare i FC Barcelona B
Fotbollsspelare i FC Barcelona
Spelare i CD Leganés
Spelare i CA Osasuna
Spelare i La Liga
Spelare i Segunda División
Spelare i Segunda División B
Födda 1995
Levande personer
Män