kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Vladimir Kutjerov

Vladimir Georgijevitj Kutjerov (), född 20 augusti 1955 i Moskva, är en rysk forskare i petroleumteknik som även är verksam i Sverige.

Kutjerov studerade vid Gubkin-universitetet för olja och gas i Moskva, där han tog examen 1977 med en specialisering i maskinteknik. Åren 1977–1978 arbetade han som ingenjör vid gummiindustrins forskningsinstitut. Han var därefter verksam vid Gubkin-universitetet som ingenjör, forskningsassistent och doktorand. 1990 blev han doktorskandidat med en avhandling, publicerad 1987, med titeln Heat-Transfer Properties of Oil-Water Emulsions and Methods of Their Calculation for the Conditions of Oil Gathering and Treating. 2005 tog han en doktorsexamen vid Lomonosov-universitetet för finkemikalieteknik ("MITHT") i Moskva med avhandlingen Experimental Researches of Heat-Transfer Properties and Phase Behavior of Complex Hydrocarbon Systems at High Pressure. 2006 blev han professor i fysikalisk kemi vid MITHT. Från 2009 är han professor i fysik vid Gubkin-universitetet.

Kutjerov har varit gästforskare vid Umeå universitet och varit verksam från 2009 som associerad professor på deltid vid Kungliga Tekniska högskolan (KTH) i Stockholm.

Kutjerovs forskningsområden är experimentella studier av bildning av kolväten under förhållanden motsvarande jordens yttre mantel och studier av komplexa kolvätesystems fasbeteende och egenskaper under superhöga tillståndsstorheter. Hans forskning ligger därmed nära kemitekniken.

År 2009 uppmärksammades Kutjerov i svensk press för uppgifter om att kolväten bildas i jordens inre utan fossiler, ett forskningsrön som skulle öka chansen att hitta olja i Sverige. Hypotesen om abiotisk petroleum var dock inte ny, utan har en lång tradition i Ryssland, där den formulerades redan på sovjettiden, tidigare än Thomas Gold publicerade sina teorier. Kutjerov är också verksam som konsult åt det svenska företaget Igrene  som borrar efter naturgas i Siljansringen och är en efterföljare till Dala Djupgas.

Källor 

Ryska ingenjörer
Ryska fysiker
Personer verksamma vid Kungliga Tekniska högskolan
Ingenjörer under 2000-talet
Fysiker under 2000-talet
Personer i Ryssland under 2000-talet
Forskare från Moskva
Män
Födda 1955
Levande personer
Ragna Steinberg

Ragna Steinberg, född 16 november 1892 i Kristiania, död 5 oktober 1976 i Oslo, var en norsk målare och tecknare.

Hon studerade konst för Per Krohg, Torstein Torsteinson och Bjarne Engebret vid Statens håndverks- og kunstindustriskole i Oslo. Hon medverkade i Statens Kunstutstilling första gången 1931 och var representerad i Den Officielle Norske Kunstutstilling i Köpenhamn 1947 och i Nordiska Konstnärinnors utställning som visades på Liljevalchs konsthall i Stockholm 1948.

Källor
Illustrert Norsk Kunstnerleksikon, Oslo, 1956, sidan 231,  

Norska målare under 1900-talet
Konstnärer från Oslo
Födda 1892
Avlidna 1976
Kvinnor
Norska tecknare
Jens Bang

Jens Bang, född omkring 1575 i Horsens i Danmark, död i februari 1644 i Ålborg, var en dansk köpman.

Jens Bang var son till köpmannen Oluf Bang och Sidsel Jørgensdatter samt yngre halvbror till Jørgen Olufsen. Han kom som 22–årig till Aalborg, där han sannolikt  gick i handelslära hos sin halvbror. Han gifte sig 1605 i Ålborg med Maren Jørgensdatter (död 1639). 

Han togs upp som gillesbroder i Guds Legems Lav 1600. År 1605 fick han borgarskap och rätt att bedriva handel i Ålborg. Som borgare investerade han investerade han i ett fartyg, som skulle skeppa virke och spanskt salt till Danmark och hade framgång i sina affärer. År 1621 köpte han mark och lät 1623–1624 uppföra det stora Jens Bangs stenhus. 

År 1622 blev han involverad i kung Kristian IV:s projekt för saltkompanier. Syftet var att säkerställa Danmarks och Norges behov av salt och vin med import från Frankrike och Spanien, eftersom det rådde krig mellan Spanien och Nederländerna. "Det Aalborgensiske Saltkompagni" blev dock inte lyckosamt, utan två av tre av dess saltfartyg förliste.

Han och hustrun lät 1637 uppföra ett fattighus med 26 bäddar och en ansenlig trädgård. Jens Bangs affärer gick utför efter det att hans hustru avlidit 1639. Han låg då i strid med sina kreditorer. När han dog i februari 1644, var han sannolikt insolvent och köpmannagården var då pantsatt hos långivarna.

Referenser 
 Jens Bang i Dansk Biografisk Lexikon
Denna artikel är delvis baserad på artikeln Jens Bang på danskspråkiga Wikipedia.

Personer inom Danmarks näringsliv under 1600-talet
Födda 1575
Avlidna 1644
Män
Personer från Horsens
Wildau järnvägsstation

Wildau  järnvägsstation är en station för Berlins pendeltåg.  Linjen S46 trafikerar stationen i riktning mot Westend samt mot Königs Wusterhausen. Linjen S8 trafikerar stationen i riktning mot Birkenwerder.

Referenser 

Järnvägsstationer i Brandenburg
Järnvägsstationer invigda 1900
1900 i Tyskland
Giannina Milli

Giannina Milli, född den 24 maj 1825 i Teramo, död den 8 oktober 1888 i Florens, var en italiensk författare.

Giannina Milli väckte redan som liten flicka uppmärksamhet för en sällsynt begåvning att improvisera vers, och det var också som improvisatris hon sedermera vann sitt rykte. Med sina sånger, huvudsakligen behandlande de tryckta omständigheter, vari invånarna i de underkuvade italienska provinserna levde, firade hon verkliga triumfer, om hennes poesi också ofta saknade den mognade diktens fasta och koncisa form. Giannina Millis lyrik finns publicerad dels i två band Poesie (1862), dels i Ottave (1879). Hennes biografi författades av Giacinto Pannella (1881) och Giuseppe Rigutini (1889).

Källor 

  

Italienska poeter
Italienskspråkiga poeter
Poeter under 1800-talet
Italienska författare under 1800-talet
Personer från provinsen Teramo
Födda 1825
Avlidna 1888
Kvinnor
Ugglan
Zeuthens järnvägsstation

Zeuthens järnvägsstation är en station för Berlins pendeltåg linje S8 och S46 som trafikerar stationen i riktning mot Eichwalde samt mot Königs Wusterhausen.

Referenser 

Järnvägsstationer i Brandenburg
Järnvägsstationer invigda 1897
1897 i Tyskland
Awad Olwan

Awad Olwan, född 16 juli 1946, är en palestinsk-svensk imam.

Biografi
Olwan föddes i Brittiska Palestinamandatet men kom till Sverige i mitten på 1960-talet. Han arbetade som isoleringsmontör när Fisksätra byggdes på 1970-talet och har även haft egen taxifirma. Han flyttade till Fisksätra 1995 och blev omgående vald till imam i den lokala muslimska församlingen, och har blivit en central gestalt i orten.

Han menar att islam i grunden erbjuder många lösningar i en polariserad värld, men att hans religion återkommande har beslagtagits av destruktiva krafter. Han anser också att muslimer i Sverige blandar ihop tradition med religion, och han framhåller till exempel bruket att kvinnor ska bära niqab fanns före islam och saknar stöd i Koranen.

Olwan är en av initiativtagarna till Guds Hus i Fisksätra, där muslimer och kristna samarbetar och planerar att bygga ihop den befintliga kyrkan med en moské.
 
Olwan har medverkat i filmen Täcknamn Coq Rouge, i filmen Beck - Döden i Samarra samt tv-serien Kalifat. Den 14 augusti 2020 var han värd för Sommar i P1

Awad Olwan har tillsammans med bland annat Gudrun Schyman och K G Hammar engagerat sig i det nya politiska partiet Klimatalliansen samt i lokala partiet Nackalistan.

Bibliografi 
 2015 – 
 2017 –

Noter

Externa länkar 
 

Män
Födda 1946
Levande personer
Sommarvärdar 2020
Svenska imamer
Personer i Sverige under 2000-talet
Astrid Nøklebye Heiberg

Astrid Nøklebye Heiberg, född 14  april 1936 i Oslo, död 2 april 2020, var en norsk psykiater och politiker (Høyre).

Heiberg var professor i psykiatri, ordförande i  Høyrekvinners Landsforbund och stortingsrepresentant 1985–1989, konsumtions- och  administrationsminister år 1986 och partiets förste vice ordförande 1990–1991. 

Heiberg var chef för Norges Røde Kors 1993–1999. På 2010-talet återvände hon till politiken, och var statssekreterare i Helse- og omsorgsdepartementet 2013–2016. Från januari 2018 var hon ersättare för Nikolai Astrup i Stortinget som den äldsta representanten någonsin.

Biografi
Astrid Nøklebye Heiberg föddes i Oslo som dotter till tekniska direktören Andreas Nøklebye och Else Holt. Under andra världskriget, när hon var sex år gammal, tvingades familjen att fly till Sverige till fots.

Heiberg började skolan i Sverige och tog examen artium på latinlinjen på Oslo katedralskole år 1954. Hon tog medicinsk ämbetsexamen på Universitetet i Oslo år 1962 och året efter gifte hon sig med läkaren Arvid Heiberg. På 1960-talet tjänstgjorde hon vid sjukhuset i Halden och i Vågsøy läkardistrikt samt som assisterande läkare i Fredrikstad. 

Heiberg hade flera olika befattningar på Psykiatrisk institutt vid Oslo universitet  1969–1981 och disputerade, som Norges första kvinnliga psykiater, med avhandlingen Funksjonelle kjeveplager år 1981. Hon var professor ved universitetet 1985–2006.

Politiskt arbete
Heiberg blev tidigt  feminist och stödde professor Leo Eitinger i hans kamp för humanism och antirasism. Hon arbetade för att avskaffa homofili som diagnos, vilket skedde år 1978, och lämnade  norska statskyrkan i protest mot ledande representanters åsikter om  homofili.

Hon blev partimedlem i Høyre när hon ombads bli statssekreterare i  Kåre Willochs regering hösten 1981. Efter fyra år på posten valdes hon in i Stortinget och blev ordförande i Høyrekvinners Landsforbund tills hon år 1989 avböjde omval. Hon lämnade Stortinget men var första vice  ordförande i Høyre 1990–1991 och satt i Oslos kommunstyrelse 1992–1995.

Hon var ordförande i Norges Røde Kors åren 1993-1999, senare hedersordförande, och ordförande i Internationella rödakors- och rödahalvmånefederationen 1997–2001, i båda fallen som första kvinna. 

Hon hade flera olika styrelseuppdrag inom hälsovården och var ordförande för Norsk institutt for kulturminneforskning från år 2003 och ledde den norska kommissionen i Unesco från år 2004. 

Heiberg var ersättare i Stortinget i perioden 2013–2017 och statssekreterare för Bent Høie i Erna Solbergs regering från  16 oktober 2013 till 15 april 2016.

Källor

Norska politiker under 1900-talet
Avlidna 2020
Födda 1936
Kvinnor
Norska psykiatrer
Politiker från Høyre (Norge)
Politiker från Oslo
Betlehem Isaak

Betlehem Isaak, folkbokförd Bietelhem Dawit Isaak, född 30 december 1993 i Asmara i Eritrea, är en svensk-eritreansk skribent. Hon är dotter till Dawit Isaak och romandebuterade 2020 med den självbiografiska boken Mitt liv utan dig, vilken även är grunden till teaterpjäsen Jag är Betlehem Dawit Isaak, som uppförts på Angereds teater. Hon är även krönikör i GT.

Biografi 
Isaak är född och uppvuxen i Asmara i Eritrea. När hon var sju år såg hon en söndagsmorgon sin far Dawit Isaak föras bort för att därefter sättas i fängelse. Året därpå flydde hon tillsammans med sina syskon och sin mor till Sverige, där de bosatte sig i Göteborg. Sedan tolvårsåldern har hon gjort framträdanden i media där hon pratat om yttrandefrihet och Dawit Isaak. Hon har bland annat medverkat i Agenda, Gomorron Sverige och Utbildningsradion. På grund av sitt engagemang har hon blivit utsatt för hot.

Hon arbetade i många år med romanen Mitt liv utan dig innan den kom ut på  Brombergs bokförlag i mars 2020. Boken fick ett blandat mottagande: Kristina Lindquist skrev i Dagens Nyheter att romandebuten drivs av "en alldeles förkrossande uppriktighet" och Sara Abdollahi kallade den för "en lysande debutbok" i GP, medan Borås Tidnings Mikael R Karlsson ansåg att boken "saknar en djupare klangbotten".

Teaterföreställningen Jag är Betlehem Dawit Isaak, som hade urpremiär 6 mars 2020, handlar om Isaaks uppväxt från fyra års ålder tills hon är tjugo. Pjäsen är en dramatisering av Isaaks självbiografi och den bearbetades för scen av Ninna Tersman.

Isaak har studerat mänskliga rättigheter vid Göteborgs universitet och studerar numera (2020) statsvetenskap vid Lunds universitet. Den 6 juli 2020 var hon värd för Sommar i P1.

Referenser

Externa länkar 
 Betlehem Isaak på Facebook

Projekt Kvinnliga huvudpersoner
Levande personer
Kvinnor
Sommarvärdar 2020
Födda 1993
Personer från Asmara
Jørgen Olufsen

Jørgen Felthuus Olufsen, född 1565 i Horsens, död 1645, var en dansk köpman i Ålborg.

Jørgen Olufsen var barnbarn till borgmästaren i Horsens Jørgen Olufsen (1498–1581), son till köpmannen Hans Felthuus och Sidsel Jørgensdatter (senare Bang) och äldre halvbror till Jens Bang (1575–1644). Han flyttade till Ålborg och drev handel där.

Han lät 1616 uppföra Jørgen Olufsens köpmansgård i Ålborg vid floden Østerå, numera med adress Østerågade. Jørgen Olufsen var rådman 1598 och blev borgmästare i Ålborg 1618. Han fick som borgmästare 1624 möta ett bondeuppror som en följd av oår och risk för utbredd svält. I samband med att upprorsledaren flydde från sitt fängelse, avskedades Olufsen som borgmästare på befallning av kungen 1625. 

År 1627 ockuperade tyska trupper Ålborg under Trettioåriga kriget, vilket ledde till att Jørgen Olufsen flydde till Norge med sin familj för att återvända två år senare. 

Han var gift med borgmästardottern Maren Pops.

Se även 
Jens Bangs stenhus

Referenser 
 Jørgen Olufsen på www.myheritage.se
Denna artikel är delvis baserad på artikeln Jørgen Olufsen på engelskspråkiga Wikipedia.

Personer inom Danmarks näringsliv under 1600-talet
Födda 1565
Avlidna 1645
Män
Personer från Horsens
Rudolf Elander

Per Rudolf Gottfrid Elander, född 24 maj 1880 i Göteborg, död 2 december 1963 i Stockholm, var en svensk historiker.

Rudolf Elander var son till sjökaptenen Olof Anton Johansson och systerson till Karl Elander. Efter mogenhetsexamen i Vänersborg 1899 studerade han vid Göteborgs högskola och blev filosofie kandidat 1903, filosofie licentiat 1908 och filosofie doktor 1909. Elander blev 1912 adjunkt vid Nya elementarskolan i Stockholm och 1919 lektor i geografi och historia vid Högre realläroverket å Norrmalm. Hans huvudämne var från början etnografi och han disputerade med avhandlingen The Chief of the Indian Clan in North America, ett ämne han sedan anknöt till i några uppsatser. Hans senare produktion föll huvudsakligen inom historien och berörde främst Erik XIV:s regeringstid, bland andra Nils Sture och Västgötaräfsten (1924), Sturemordens gåta (1928), Herr Sten (1932) och Stämplingar mot Erik XIV (1–3, 1934–1937).

Källor

Noter 

Svenska historiker under 1900-talet
Forskare från Göteborg
Födda 1880
Avlidna 1963
Män
Rickard Schoultz

Rickard Schoultz, född 1967, är en svensk datorpionjär. Han skapade bland annat SUNET-katalogen.

Biografi
Schoultz började ägna sig åt programmering vid nio års ålder och byggde program genom ABC-klubben. Som medlem i Unga Forskares datorförening och fick tidigt möjlighet att använda KTH:s datorsalar och kom att bli säkerhetsutredare av deras betygssystem och senare systemadministratör på KTHNOC. Schoultz har kommenterat att han var alltid yngst i kretsen kring KTHNOC som utgjorde navet i Sveriges internet under slutet av 1980-talet och början av 1990-talet. Efter att ha sökt in till datalinjen på KTH ett par gånger kom han in 1993, och hade då redan varit systemadministratör på KTH under två år vilket ledde till att han fick föreläsa för tredjeårsstudenterna.

Samma år som Schoultz fick anställning vid KTH fick han hjälp av Tim Berners-Lee, skaparen av World Wide Web, att starta KTH:s webbsida kth.se. Schoultz var även den som hanterade sunet.se och la där in en förteckning över svenska webbsidor. Inledningsvis fanns det bara fem stycken länkar i SUNET-katalogen, men i takt med att katalogen växte så automatiserade Schoultz den. Vid denna tid, 1993, existerade det inga andra förteckningar över webbsidor och sidan användes av många internetanvändare som startsida. SUNET-katalogen kom att bli en form av sökmotor, den första svenska i sitt slag. Sidan var uppdelad i flera olika kategorier efter ämnesval, ett system som även den amerikanska sökmotorn Yahoo använde när den lanserades två år senare. När intresset för internet tog fart i mitten av 1990-talet var SUNET ett nav i den svenska delen av webben. Schoultz var fortsatt ansvarig för att katalogisera alla webbsidor.

När Schoultz lämnade SUNET startade han en av Sveriges första webbyråer, Bitwise, tillsammans med Matti Rendahl. De hjälpte bland annat Carl Bildt att maila med Bill Clinton, något som brukar betecknas som det första mail som skickats mellan två regeringschefer. De byggde även Rosenbads första hemsida, en sida som hamnade på en lista över de fulaste i världen. Detta grämde Schoultz så pass att han inte ville bygga en webbplats igen på flera år. Schoultz och Rendahl gjorde även en förstudie till Jan Stenbecks satsning på Everyday communications, som sålde internetabonnemang till privatpersoner.

Källor

Externa länkar
Videointervju med Rickard Schoultz med Internetmuseum

Levande personer
Män
Födda 1967
Svenska programmerare
Svenska IT-entreprenörer
Personer i Sverige under 2000-talet
Eveline Jacobson

Eveline Ida Brigitte Jacobson, född 22 maj 1983, är en svensk sjuksköterska. 9 juli 2020 var hon sommarvärd i P1, där hon pratade om upplevelserna om att arbeta på en intensivvårdsavdelning under Coronaviruspandemin 2019–2021.

Biografi 
Jacobson har arbetat som specialistsjuksköterska på Mälarsjukhusets intensivvårdsavdelning sedan 2008. Länge arbetade hon även parallellt på en barnintensivvårdsavdelning på Nya Karolinska Solna. Sedan januari 2020 är hon enbart på IVA på Mälarsjukhuset.

Sommarvärd 9 juli 2020 
Jacobson blev nominerad som sommarvärd av en neonatalläkare på Mälarsjukhuset. Han hade hört Sommar-redaktionens önskan om medverkan av en sjuksköterska med erfarenhet av att arbeta under coronavirusutbrottet 2020–2021 i Sverige, och hon blev sedan utvald av redaktionen.

Den 9 juli 2020 var Jacobson sommarvärd i P1 där hon gav en dramatisk bild av den ansträngda situationen på intensivvårdsavdelningen under Coronaviruspandemin. Den värld hon beskrev var för många helt okänd, och hennes starka bilder berörde. Hennes sommarprat beskrevs som ett viktigt tidsdokument och en del av berättelsen om en surrealistisk tid.

Hennes sommarprat hade i november 2020 haft drygt 1,5 miljoner lyssnare och var i slutet av juli 2020 på topp-fem-listan över de program som fick flest reaktioner i sociala medier.

Hon uttryckte i november 2020 stor frustration över den nya vågen av pandemin, och ilska över bristande följsamhet av rekommendationerna som kan bromsa smittspridningen.

Familj 
Jacobson är gift och har en son.

Referenser 

Födda 1983
Svenska sjuksköterskor
Kvinnor
Levande personer
Personer från Eskilstuna
Sommarvärdar 2020
Personer i Sverige under 2000-talet
Schwerin, Brandenburg

Schwerin är en kommun och ort i Landkreis Dahme-Spreewald i förbundslandet Brandenburg i Tyskland. Kommunen ingår i kommunförbundet Amt Schenkenländchen.

Referenser 

Kommuner och städer i Landkreis Dahme-Spreewald
Liktorerna hemför till Brutus hans söners lik

Liktorerna hemför till Brutus hans söners lik () är en oljemålning av den franske konstnären Jacques-Louis David. Den målades 1789 och ställdes samma år ut på Parissalongen. Målningen är i dag utställd på Louvren i Paris. En mindre skiss (27,5 x 35 cm), målad sannolikt samma år, ingår i Nationalmuseums samlingar i Stockholm sedan 1928.

Målningen föreställer Lucius Junius Brutus, en av den romerska republikens grundare, som dömde sina egna söner till döden för landsförräderi. Brutus hade själv stiftat lagen år 509 f.Kr. Sönerna hade konspirerat mot republiken och för kung Tarquinius Superbuss återinsättande. Målningen visar stunden när liktorerna har verkställt domen och stiger in genom porten med Titus Junius Brutus och Tiberius Junius Brutus lik. Ljuset faller över Brutus hustru Vitellia och hans döttrar, medan han själv sitter orörlig i skuggan till vänster. 

Under 1780-talet skapade David några av den nyklassicismens främsta konstverk. Typiska ämnen var svåra eller olösliga moraliska konflikter, som i detta fall mellan plikterna mot familj och fosterland. David var politiskt verksam som jakobin och stödde franska revolutionen som bröt ut samma år som målningen färdigställdes. En tydlig historisk parallell finns därigenom mellan den tid tavlan skildrar och den tid David själv levde i: monarkins avskaffande och införande av republik. Efter Maximilien de Robespierres avrättning och skräckväldets slut 1794 fängslades David. Napoleon benådade dock honom och han blev sedermera propaganda- och hovmålare hos denne.

Källor 
Louvren Atlas-databasen
Joconde
Nationalmuseums webbplats
Web Gallery of Art

Målningar från 1700-talet
Målningar av Jacques-Louis David
Målningar på Louvren
Målningar på Nationalmuseum
Målningar med motiv från Romerska riket
Schwerin (olika betydelser)

Schwerin kan syfta på:
 Schwerin – huvudstad i den tyska delstaten Mecklenburg-Vorpommern
 Schwerin, Brandenburg – en kommun i Brandenburg
 Schwerin – tyska namnet för en stad i Polen, se Skwierzyna
 von Schwerin – en uradliga ätt
Björn Natthiko Lindeblad

Björn Natthiko Lindeblad, folkbokförd Björn Knut Valdemar Lindeblad, född 16 augusti 1961 i Sankt Johannes församling i Malmö, död 17 januari 2022 i Ölmevalla distrikt i Kungsbacka kommun, Halland, var en svensk civilekonom, näringslivschef, föreläsare och under en tid buddhistmunk.

Biografi
Björn Lindeblad var son till företagsledaren Göran Lindeblad och Ingrid, ogift Fredrikson. Han tog en civilekonomexamen vid Handelshögskolan i Stockholm och började i mitten av 1980-talet arbeta som biträdande ekonomichef för Aga i Spanien. Han trivdes inte och prövade på att arbeta på förskola, läsa litteraturvetenskap, vara lärarvikarie, sitta i telefonjour för människor i kris och under ett år arbeta som ekonom för FN i Indien.

Både före och under året i Indien intresserade han sig för meditation och buddhism, och i januari 1992 sökte han sig till Wat Pah Nanachat, ett fattigt skogskloster i nordöstra Thailand, och blev munk med namnet Natthiko Bhikkhu. Klostret fungerade som ett andligt värdshus med många gäster från Thailand och utlandet, och Lindeblad uppskattade miljön och gemenskapen. I oktober 2008 hade dock ett beslut mognat fram att lämna klostret och återvända till Sverige för att bland annat leda retreater för meditation samt hålla föredrag.

Lindeblad blev 2012 vald till lyssnarnas sommarvärd Sommar i P1. Han blev sedan framgångsrik med att leda guidade meditationer, retreater samt ledarskapsprogram i näringslivet. I september 2018 fick Lindeblad diagnosen ALS, vilket på olika sätt påverkade och fördjupade hans fortsatta föreläsningsverksamhet.

Den 26 juni 2020 var Lindeblad värd i Sommar i P1 för andra gången. Den 3 oktober samma år samtalade han med Jenny Strömstedt i TV4 Nyhetsmorgon om sin nya bok Jag kan ha fel. Den 13 november 2020 var han gäst hos Skavlan i SVT1. Den 26 augusti 2021 var han huvudgästen i Anne Lundbergs SVT-program Anne möter Björn.

Lindeblad avled genom assisterat självmord den 17 januari 2022.

Bibliografi
 2020 – 
 2022 –

Priser och utmärkelser 

 Hillesgårdspriset för medmänsklighet, av Stiftelsen Hillesgårdspriset, 2019.
 Adlibrispriset 2020 för Jag kan ha fel och andra visdomar från mitt liv som buddhistmunk

Vidare läsning

Referenser

Externa länkar

Björn Lindeblad i Malou efter tio i november 2014
Sommarprogram 2020
Officiell webbplats

Män
Födda 1961
Avlidna 2022 
Sommarvärdar 2012
Sommarvärdar 2020
Svenska ekonomer
Personer som begått självmord
Alumner från Handelshögskolan i Stockholm
Personer som har avlidit med dödshjälp