kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Alice av Frankrike

Alice av Frankrike, grevinna av Vexin, även Alys eller Alix, född 1160, död 1220, var en fransk prinsessa.  

Hon var dotter till Ludvig VII av Frankrike och Constance av Kastilien. 

År 1169 trolovades hon med Englands tronföljare Rickard Lejonhjärta enligt en överenskommelse mellan deras fäder, och sändes till det engelska hovet för att växa upp med sin framtida familj. Hennes svärfar Henrik II av England verkställde dock aldrig giftermålet, och det gick ryktet om att han hade en sexuell relation till henne och hade fått barn med henne. 

Vid Henrik II:s död 1189 besteg hennes trolovade Rickard Lejonhjärta tronen. Han valde att inte fullfölja trolovningen och gifte sig istället 1191 med Berengaria av Navarra. Han erbjöd sin bror Johan av England att gifta sig med henne, men det förhindrades av brödernas mor Eleonora av Akvitanien. 

Alice gifte sig 1195 med Vilhelm IV av Ponthieu. De fick en dotter, den regerande grevinnan Marie I av Ponthieu.

Referenser

Personer i England under 1100-talet
Personer i England under 1200-talet
Födda 1160
Avlidna 1220
Kvinnor
Händelse (olika betydelser)

Händelse kan syfta på:

 Händelse – ett avgränsat skeende, möjligt att iaktta men i någon mening oplanerat
 Händelse (rumtid) – en punkt i den fyrdimensionella rumtiden inom relativitetsteorin (en teoretisk förklaring av ovanstående)
 Händelse (utfall) – en samling utfall inom sannolikhetsteori
 Händelse (programmering) – ett begrepp inom datorprogrammering
Conspiracy

Conspiracy kan syfta på:

 Conspiracy – en brittisk-amerikansk TV-film från 2001, se Konspirationen
Conspiracy (film) – en amerikansk film från 2008 i regi av Adam Marcus
Conspiracy (musikalbum av King Diamond) – ett studioalbum från 1989 av King Diamond
Conspiracy (musikalbum av Junior M.A.F.I.A.) – ett studioalbum från 1995 av hiphopkollektivet Junior M.A.F.I.A.

Se även 
 Conspiracy X – ett amerikanskt rollspel utgivet 2006 av Eden Studios, Inc.
 "The Conspiracy" –  en låt från 1999 av det svenska garagerockbandet The (International) Noise Conspiracy
Oleg Antonov

Oleg Antonov, född 28 juli 1988 i Moskva, är en italiensk volleybollspelare. Antonov blev olympisk silvermedaljör i volleyboll vid sommarspelen 2016 i Rio de Janeiro.

Källor 

Italienska landslagsspelare i volleyboll (herrar)
Italienska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 2016
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2016 från Italien
Tävlande i volleyboll vid olympiska sommarspelen 2016
Födda 1988
Levande personer
Män
Idrottare från Moskva
Italienska idrottare under 2000-talet
Volleybollspelare i Prisma Taranto Volley
Volleybollspelare i You Energy Volley
Volleybollspelare i Galatasaray SK
Volleybollspelare i Ural Ufa
Volleybollspelare i Ziraat Bankası SK
Volleybollspelare i Callipo Sport
Volleybollspelare i Trentino Volley
Volleybollspelare i Tours VB
Volleybollspelare i Piemonte Volley
Volleybollspelare i Volley Treviso
Volleybollspelare i Pallavolo Genova
Volleybollspelare i Gabbiano Top Team Volley Mantova
Emmerthal

är en kommun i Landkreis Hameln-Pyrmont i förbundslandet Niedersachsen i Tyskland.

Kommunen bildades 1 januari 1973 genom en sammanslagning av 17 tidigare kommuner.

Referenser 

Kommuner och städer i Landkreis Hameln-Pyrmont
UFC on ESPN: Munhoz vs. Edgar

UFC on ESPN: Munhoz vs. Edgar (även UFC on ESPN 15) var en MMA-gala anordnad av UFC som ägde rum 22 augusti 2020 i UFC APEX i Las Vegas, Nevada.

Bakgrund
Huvudmatchen var en bantamviktsmatch mellan Pedro Munhoz och före detta lättviktsmästaren Frankie Edgar.

Ändringar
Ursprungligen var en match i weltervikt mellan före detta welterviktsmästaren Tyron Woodley och Colby Covington tänkt att stå som huvudmatch, men Woodley lät meddela 16 juli 2020 att på grund av skador han ådragit sig i sin förra match skulle han inte hinna läka och samtidigt träna till fullo inför en match och vara redo i augusti.

mmafighting.com rapporterade 11 augusti att Dana White meddelat vid slutet av andra veckan av DWCS fjärde säsong att Impa Kasanganay skulle debutera i UFC bara elva dagar efter att han kontrakterats. Han skulle få möta Maki Pitolo som även han har en bakgrund i DWCS-programmet. Den 17 augusti meddelades det dock att matchen flyttats till nästa veckas kort, UFC Fight Night: Smith vs. Rakić, av ospecificerade anledningar.

Mark Striegl var tänkt att göra sin UFC-debut mot Timur Valiev, men ströks från kortet då han 20 augusti testade positivt för Covid-19. Han ersattes av en annan UFC-debutant, Guamamerikanen Trevin Jones som kommer möta Valiev i catchvikten 140 lb/63,5 kg.

Den delade huvudmatchen mellan Ovince Saint Preux och Alonzo Menifield ströks sent på matchdagen på grund av ett positivt Covid-19-test från Ovince Saint Preux.

Invägning
Vid invägningen strömmad via Youtube vägde utövarna följande:

Resultat

Bonusar
Följande MMA-utövare fick bonusar om 50 000 USD vardera:
Fight of the Night: Frankie Edgar vs. Pedro Munhoz
Performance of the Night: Shana Dobson och Trevin Jones

Se även
 Lista över UFC-evenemang

Referenser

Noter

Externa länkar
UFC on ESPN: Munhoz vs. Edgar – UFC.com
UFC on ESPN: Munhoz vs. Edgar – Sherdog.com

Ultimate Fighting Championship-evenemang
Uways al-Qarni

Uways al-Qarni (arabiska: أُوَيْسْ القَرْني), även känd som Abu Umar, levde under 600-talet och var en muslimsk mystiker, martyr, filosof och tabi'i från Jemen. Han konverterade till islam under den islamiske profeten Muhammeds livstid, men träffade aldrig profeten. Uways reste en gång från Jemen för att träffa profeten i Medina, men profeten var inte hemma då och Uways var sedan tvungen att återvända hem då han lovat sin mor att göra det om profeten inte var hemma. Han anses ha varit en lojal följeslagare till den fjärde kalifen och förste shiaimamen Ali ibn Abi Talib, som han försvarade tills han blev martyr i Slaget vid Siffin. 

Det finns en rapport gällande att Uways skulle ha krossat sina tänder av sorg då han hörde att profeten hade fått en tand skadad i Slaget vid Uhud. Men rapportens källa och innehåll anses inte vara tillförlitliga. 

Uways al-Qarnis minneshelgedom i ar-Raqqa i Syrien förstördes av ISIS år 2013.

Källor

Externa länkar 

Män
Personligheter inom islam
Ali
Muslimska martyrer
Den politiska sångrörelsen

Den politiska sångrörelsen var en politiskt radikal musikalisk strömning som uppstod i Finland under 1960-talet.

Efter framgången med Lappo-operan 1966 spreds nya musikaliska strömningar i Finland. Av särskild betydelse för den politiska sångrörelsen var de kommunistiska grupperna Agit-Prop och KOM-teatern. Eftersom den traditionella finländska skivbolagen inte var intresserade av denna musikform bildades skivbolaget Love Records, vilket kom att få en avgörande betydelse för sångrörelsen. Man ägnade stort intresse åt äldre arbetarsånger, men även politisk sång från övriga världen som Angola, Albanien, Kuba och Nordkorea. Med tiden utgavs en lång rad musikalbum av många olika politiska sånggrupper, men också soloskivor bland andra med Kristiina Halkola, Arja Saijonmaa och Annariitta Minkkinen. 

Organ för den politiska sångrörelsen var tidskriften Uusi laulu (1975–1981) dess uppföljare Aloha! (1982–1986).

Källor

Noter

Musik i Finland
Gusums manskör

Gusums manskör var en manskör i Gusum, Valdemarsvik som bildades senast 1943.

Referenser

Noter 

Svenska manskörer
Musik i Valdemarsvik
Ödeshögs missionsförsamlings sångkör

Ödeshögs missionsförsamlings sångkör var en blandad kör och kyrkokör i Ödeshögs missionsförsamling, Ödeshög som bildades 1919. Oscar Gustafsson var en av grundarna till kören och var ordförande i den.

Referenser

Noter 

Svenska blandade körer
Musik i Ödeshög
Missionskyrkans sångkör i Linköping

Missionskyrkans sångkör var en blandad kör och kyrkokör i Linköpings missionsförsamling, Linköping som bildades senast 1942.

Referenser

Noter 

Svenska blandade körer
Körer i Linköping
Immanuelskyrkans kör i Norrköping

Immanuelskyrkans kör var en blandad kör och kyrkokör i Immanuelskyrkans församling, Norrköping som bildades senast 1922.

Referenser

Noter 

Svenska blandade körer
Musik i Norrköping
Simone Giannelli

Simone Giannelli, född 9 augusti 1996 i Bolzano, är en italiensk volleybollspelare som spelar för Sir Safety Perugia.

Karriär

Klubblag
Giannelli började spela volleyboll i Südtirols ungdomslag i hemstaden Bolzano. 2010 flyttade han till Trentino och spelade för klubbens ungdomslag fram till 2014. Redan under säsongen 2012/2013 började Giannelli även spela för seniorlaget i Serie A1 och blev mästare under debutsäsongen. 

Inför säsongen 2014/2015 blev han på fulltid uppflyttad i seniorlaget. Även denna säsong var Giannelli med och blev italiensk mästare samt blev utsedd till seriens MVP. Han var under sina år i Trentino även med och vann klubblags-VM och CEV Cup.

Inför säsongen 2021/2022 flyttade Giannelli till Sir Safety Perugia.

Landslag
Giannelli spelade för Italiens U19-landslag vid ungdoms-EM 2013 och för U20-landslaget vid junior-EM 2014. Han debuterade för seniorlandslaget 2015 och var under året med och tog silver i World Cup och brons vid EM.

Giannelli blev olympisk silvermedaljör i volleyboll vid sommarspelen 2016 i Rio de Janeiro. Följande år tog han ytterligare ett silver i Grand Champions Cup. 2021 var Giannelli med och vann guld vid EM och blev utsedd till turneringens MVP.

Klubbar
Ungdomsklubbar
 Südtirol (2009–2010)
 Trentino (2010–2014)

Seniorklubbar
 Trentino (2012–2021)
 Sir Safety Perugia (2021–)

Meriter

Klubblag
Trentino
Serie A1: 2012/2013, 2014/2015
Klubblags-VM: 2018
CEV Cup: 2018/2019

Landslag
OS
 2016

EM
 2021
 2015

World Cup
 2015

Grand Champions Cup
 2017

Individuellt
 2015 – Serie A1: MVP
 2015 – Serie A1: Bästa U23-spelare
 2015 – EM: Bästa passare
 2016 – Champions League: Bästa passare
 2016 – Serie A1: Bästa U23-spelare
 2016 – World League: Bästa passare
 2016 – Klubblags-VM: Bästa passare
 2017 – Serie A1: Bästa U23-spelare
 2017 – Grand Champions Cup: Bästa passare
 2018 – Klubblags-VM: Bästa passare
 2021 – EM: MVP

Källor 

Italienska landslagsspelare i volleyboll (herrar)
Volleybollspelare i Südtirol Volley
Volleybollspelare i Trentino Volley
Volleybollspelare i Sir Safety Umbria Volley
Italienska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 2016
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2016 från Italien
Tävlande i volleyboll vid olympiska sommarspelen 2016
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2020 från Italien
Tävlande i volleyboll vid olympiska sommarspelen 2020
Födda 1996
Levande personer
Män
Personer från Bolzano
Italienska idrottare under 2000-talet
Vårdsbergs kyrkokör och hembygdskör

Vårdsbergs kyrkokör och hembygdskör var en blandad kör och kyrkokör i Vårdsbergs församling, Linköping som bildades på 1920-talet.

Historik
Vårdsbergs kyrkokör och hembygdskör bildades på 1920-talet då Vårdsbergs kyrkokör och Vårdsbergs hembygdskör slogs samman. Dirigent för den nybildade kören blev kantor Julius Fredriksson som tidigare hade varit dirigent för Vårdsbergs hembygdskör. 1944 anslöts kören till Sveriges Kyrkosångsförbund och Kontraktskören i Domprosteriet, Linköpings stift. Kören har även medverkat tillsammans Landeryds hembygdskör vid valborgsmässofirande.

Referenser

Noter 

Svenska blandade körer
Musik i Linköping
Yngve Svartengren

Yngve Adolf Svartengren, född 13 november 1859 i Blomskogs socken, Värmlands län, död 18 juli 1918 på Edeby vid Drottningholm, var en svensk tidningsman.

Svartengren blev student i Uppsala 1881 och redaktör för Karlstads-Tidningen 1886. Han grundade Upsala Nya Tidning 1890 och var redaktör och utgivare samt föreståndare för dess tryckeri till 1897. Han var medredaktör för Östergötlands Dagblad 1897–1901, politisk medarbetare i Malmö-Tidningen 1901–1902, var redaktör och utgivare för denna, liksom dess veckobilaga Solglimten 1902–1903. Han var därefter korrespondent för Föreningen för proportionella val till ett tiotal landsortstidningar till 1905 (som ivrig anhängare av proportionellt valsystem skilde han sig från sina liberala meningsfränders flertal). Han medarbetade därpå i Svenska Dagbladet 1905, i Stockholms Dagblad 1906–1909 och var redaktör för Östgöta Correspondenten 1909–1917.

Källor

Noter

Svenska redaktörer
Födda 1859
Avlidna 1918
Män
Personer från Blomskogs socken
Svenska journalister under 1800-talet
Svenska journalister under 1900-talet
Motala manskör

Motala manskör var en manskör i Motala som bildades 1934.

Historik
Motala manskör var en manskör som bildades 13 februari 1934 av några medlemmar i IOGTs godtemplarloge i Motala. Kören bestod från början av 10 medlemmar och dirigent var folkskolläraren O. Wahlstedt. Från början var det tänkt att medlemmarna i kören skulle vara med i logen, med det ändrades i augusti samma år. 1935 gick man med i Svenska Sångarförbundet och samma år hade man sitt första framträdande med en Bellmanafton. 1936 var 16 av körmedlemmar med på Sångarfesten i Göteborg. I april månad 1937 hade man en konsert i Motala Folkets hus. Manskörens 10-årsjubilem firades den 18 april 1943 i Motala kyrka. Hösten 1944 slutade Wahlstedt som dirigent och musikdirektör Gunnar Sjöstrand blev ny dirigent. I slutet av 1944 bestod kören av 34 sångare.

Referenser

Noter 

Svenska manskörer
Musik i Motala
Musikgrupper bildade 1934
Motala damterzett

Motala damterzett var en damkör i Motala som bildades 1943.

Historik
Motala damterzett var en damkör i Motala som bildades nyåret 1943. Körens första framträdande gjordes under musiken vecka 1943, tillsammans med Motala underhållningsorkester. Motala damterzett fick 1944 förstapris vid Folkparkernas riksamatörtävlan i Motala.

Referenser

Noter 

Svenska damkörer
Musik i Motala
Musikgrupper bildade 1943
Motala kvartettsångarförbund

Motala kvartettsångarförbund var en manskör i Motala som bildades 1911 av musikdirektör Gustaf Bengtsson.

Historik
Motala kvartettsångarförbund var en manskör i Motala som bildades 1911 av musikdirektör Gustaf Bengtsson. Han blev körens förste dirigent och var det fram till 1928, då han flytta från Motala. Efter honom blev musikdirektör Nils Kjellberg och senare postassisten Ivar Holmström. 1932 blev folkskollärare Helge Berlin dirigent. 1943 blev Ivar Wirsén dirigent för kören.

Referenser

Noter 

Svenska manskörer
Musik i Motala
Musikgrupper bildade 1911
John Hanzén

John Hanzén, född 25 september 1873 i Åmåls landsförsamling, Älvsborgs län, död 28 juli 1957 i Linköping, var en svensk tidningsman.

Hanzén, som var son till lantbrukare Hans Gustaf Johansson och Maria Johansson, var lärare vid Klara nya elementarskola i Stockholm 1895–1897, medarbetare i Helsingborgs Dagblad 1898–1899 och 1901, i Svenska Telegrambyråns Malmöfilial 1900, redaktionssekreterare i Malmö-Tidningen 1902–1903, dess redaktör och utgivare 1903–1906, föreståndare för Svenska Dagbladets Skåneredaktion 1906–1910, redaktör för och utgivare av Östgöten 1910–1931 samt från 1933 till 1935, då tidningen övergick i andra händer och till följd av detta övergav sin liberala inriktning och blev socialdemokratisk. 

Hanzén var ordförande i Östra Sveriges Pressförening och ledamot av Publicistklubbens styrelse 1921–1931. Han var styrelseledamot i Tidnings AB Östgöten, ledamot av drätselkammaren samt andra kommunala nämnder och styrelser i Linköpings stad. Han utgav Svensk folkpensionering enligt 1913 års lag (1913, fyra upplagor).

Källor

Noter

Svenska redaktörer
Födda 1873
Avlidna 1957
Män
Personer från Åmåls socken
Otto Svensson (redaktör)

Otto Svensson, född 24 maj 1879 i Växjö, död 21 juni 1963 i Vittaryds församling, Kronobergs län, var en svensk tidningsman.

Svensson, som var son till förre hemmansägaren, snickarmästare Karl Johan Svensson och Kajsa Svensson, avlade folkskollärarexamen i Växjö 1901. Han var bokhållare i Växjö 1894–1897, folkskollärare i Strängnäs, Uddevalla, Skövde och Karlskrona 1902–1905, redaktionssekreterare i Malmö-Tidningen 1905–1906, redaktör och utgivare av samma tidning 1906–1907, medarbetare i Svenska Telegrambyråns Malmöredaktion 1907 och del av 1909, medarbetare i Skånes Nyheter i Malmö en del av 1908, medarbetare i Smålandsposten 1908 och 1910–1916 samt chefredaktör och utgivare av Västgöta-Bladet 1917–1946. 

Svensson var ledamot av styrelsen för Tidaholms Tryckeri AB från 1924 och verkställande direktör från 1928, sekreterare i Tidaholms moderata valmansförening 1919–1920, vice ordförande 1926–1928, ordförande 1929–1930 och från 1935, föreningens ombud i centralstyrelsen 1926–1930 och från 1935. Han innehade ett flertal kommunala uppdrag i Tidaholms stad. Han utgav smärre skrifter, prologer och tillfällighetsdikter.

Källor

Noter

Svenska chefredaktörer
Svenska moderater
Födda 1879
Avlidna 1963
Män
Personer från Växjö
Svenska journalister under 1900-talet
Musiktidningen (1973–1978)

Det finns flera tidskrifter med namnet Musiktidningen för tidningen som utgavs 1899–1927 se Musiktidningen, för Musiktidningen, musiktidskrift se Musiktidningen 1991–1993 för Rockmusiktidningen som utgavs 1982–1984 se Musiktidningen 'n roll

Musiktidningen var en svensk musiktidskrift som utgavs 1973–1978.

Musiktidningen startades 1973 av Torgil Rosenberg. Till medarbetare i tidningen anlitade han Sigvard Hammar och Camilla Lundberg som skrev allmänna artiklar om musik och utförde djupare artiklar om olika musiker, dessutom medverkade Rosenberg med eget material och om aktuella musikhändelser. Som artikelförfattare om jazzrelaterade ämnen engagerades Erik Centervall medan Jan Norlander skrev om populärmusiken, som fotograf anlitades Edvin Adolphsons son Per Adolphson. Senare kom även journalisterna Ola Ringström och Lars Sjöberg samt pianisten Per Skans att bidraga med artiklar om jazz. Fotografen Gai Terrell anlitades för att skapa omslagsbilder. På grund av ekonomiska skäl tvingades han lägga ner tidningen 1978.

Källor
Trots och tack vare, 2005, sid 201-211,

Noter

Nedlagda svenska musiktidningar
Svenskspråkiga tidskrifter
Tidskrifter startade 1973
Tidskrifter nedlagda 1978
7529 Vagnozzi

7529 Vagnozzi eller 1994 BC är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 16 januari 1994 av Colleverde-observatoriet. Den är uppkallad efter den italienska astronomen Antonio Vagnozzi.

Asteroiden har en diameter på ungefär 5 kilometer.

Referenser 
 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av Colleverde-observatoriet
Astronomiska upptäckter 1994
Carin Franzén

Carin Franzén, född 28 november 1962 i Stockholm, är en svensk professor i litteraturvetenskap vid Linköpings universitet. Franzén är även översättare från franska och har återgivit verk av bland andra Jacques Lacan och Michel Foucault. År 2019 mottog Franzén Doblougska priset.

Bibliografi i urval 
 2010 – 
 2012 – 
 2018 –

Källor 

Svenska professorer i litteraturvetenskap
Personer verksamma vid Linköpings universitet
Svenska översättare under 2000-talet
Översättare från franska
Födda 1962
Levande personer
Kvinnor
Författare från Stockholm
Översättare från Stockholm
Älekärrs säteri

Älekärr är ett tidigare säteri, belägen i Frillesås socken, Kungsbacka kommun.

Jøsse Mathison är omnämnd på gården i ett medeltidsbrev daterat den 15 februari 1462. År 1597 står Jens Torkillsen som innehavare. Troligen beviljades godset sätesfrihet redan vid mitten av 1600-talet, men är först omnämnt som säteri 1718. Älekärr var största gård under lång tid tills början av 1900-talet då den delades två lika stora gårdar. Bygdens telefonstation placerades på fastigheten.

Inägorna var på 1700-talet, liksom idag, sammanhållna och öppna. Delar av skogsmarken är ett biotopskyddat område. Ett naturvårdsavtal finns på hagmarken, Gamle gård, där även gårdscentrat förr var placerat.

Direktören i Svenska Ostindiska Kompaniet Niclas Sahlgren förvärvade godset den 29 oktober 1763 av greve Carl Julius de la Gardie. Sedan 1992 är Bengt Andersson ägare av gården, men lantbruket är utarrenderat.

Referenser

Noter

Skriftliga källor 
 Stål, Harry. Ortnamnen i Hallands län, del 3. 1980
 Topographica i De la Gardieska arkivet, handlingar från 1520-tal till 1830-tal, spridda om Älekärr
 Miljöbeskrivningar och rekommendationer för Kulturmiljöprogram Kungsbacka kommun

Länkar 
 2 hektar Halland. Kungsbacka Älekärr 1:5.

Herrgårdar i Halland
Byggnader och anläggningar i Kungsbacka kommun
7530 Mizusawa

7530 Mizusawa eller 1994 GO1 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 15 april 1994 av de båda japanska astronomerna Kazuro Watanabe och Kin Endate vid Kitami-observatoriet. Den är uppkallad efter det japanska Mizusawa-observatoriet.

Asteroiden har en diameter på ungefär 8 kilometer.

Referenser 
 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter platser
Astronomiska upptäckter av K Watanabe
Astronomiska upptäckter av Kin Endate
Astronomiska upptäckter 1994
7531 Pecorelli

7531 Pecorelli eller 1994 SC är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 24 september 1994 av Santa Lucia Stroncone-observatoriet i Stroncone. Den är uppkallad efter Antonio Pecorelli .

Asteroiden har en diameter på ungefär 4 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av Santa Lucia Stroncone-observatoriet
Astronomiska upptäckter 1994
Det sista bröllopet

Det sista bröllopet (finska: Kivenpyörittäjän kylä) är en finsk dramakomedifilm från 1995 i regi av Markku Pölönen. Filmen är baserad på Heikki Turunens roman Kivenpyörittäjän kylä från 1976. I huvudrollerna ses Martti Suosalo, Henrika Andersson, Tanja Kortelainen och Pertti Koivula. Detta var den andra fullängds spelfilmen Pölönen regisserade.

Handling 
Det är 1970-tal och Pekka återvänder med sin familj till en avlägsen finsk by, för att där fira byns sista bröllop.

Rollista i urval 
Martti Suosalo – Pekka
Henrika Andersson – Meeri
Matti Varjo – Eljas
Tanja Kortelainen – Jaana
Jarmo Mäkinen – Tuomo
Rauha Valkonen – Linnea
Pertti Koivula – Urho Pölönen
Pekka Räty – Mujunen

Referenser

Externa länkar 
 

Filmer 1995
Finskspråkiga filmer
Finländska dramakomedifilmer
Finländska 1990-talsfilmer
1970-talet på film
Finland på film
Henric Fredric Gyllenram

Henric Fredric Gyllenram, född den 24 april 1842 på Sturefors, Vists socken, Östergötlands län, död den 6 juni 1918 i Malmö, var en svensk militär. Han var son till Henrik Gyllenram och far till René Gyllenram.

Gyllenram blev underlöjtnant vid Svea livgarde 1861 och löjtnant där 1863. Han var ordonnansofficer hos Karl XV 1864–1872, adjutant hos överståthållaren i Stockholm 1873–1892 och överbefälhavare över Stockholms frivilliga skarpskyttekår 1884–1889. Gyllenram blev kapten 1873, major i armén 1884 och vid Svea livgarde 1886 och överstelöjtnant i armén 1890. Han var överstelöjtnant och chef för Jämtlands fältjägarkår 1891–1894, överste och chef för Kalmar regemente 1894–1895 och för Södra skånska infanteriregementet 1895–1904. Gyllenram blev generalmajor i generalitetets reserv 1904. Han var inspektor för Malmö högre allmänna läroverk från 1902 och kontorschef vid Bankaktiebolaget Södra Sveriges kontor i Malmö från 1904. Gyllenram innehade Skånes skytteförbunds guldmedalj. Han blev riddare av Svärdsorden 1883, kommendör av andra klassen av samma orden 1897 och kommendör av första klassen 1901. Gyllenram vilar på Landeryds kyrkogård.

Källor 
 Riddare af Kongl. Svärds-Orden i Sveriges statskalender 1895
 Kommendörer af Kongl. Svärds-Orden, 2:a kl. i Sveriges statskalender 1899
 
 
 
 
 
 Gyllenram, Henric Fredric på SvenskaGravar.se

Generalmajorer i svenska armén
Svenska regementschefer
Personer inom svenskt bankväsen
Svensk obetitlad adel
Kommendörer av första klass av Svärdsorden
Svenska militärer under 1800-talet
Personer från Vists socken, Östergötland
Henric Fredric
Födda 1842
Avlidna 1918
Män