kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Ariel Tellsten

Ariel Tellsten, född 23 juni 1880 i Medåker, Västmanlands län, död 28 november 1963 i Mariefred, var en svensk gåramålare.

Han var son till en målarmästare och uppmuntrades av sin far att måla olika former av konstverk. Efter avslutad skolgång började han vandra landet runt och utförde målningar på beställning vid olika gårdar. Men han målade inte mer än han behövde för uppehället och blev med tiden ett riksbekant original. När han inte längre orkade vandra runt tog han anställning vid Svea livgarde och de sista 40 åren av sitt liv var han bosatt i Mariefred där han hittade sina motiv i staden.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 403, Allhems Förlag, Malmö.  

Gåramålare
Födda 1880
Avlidna 1963
Män
Personer från Medåkers socken
Svenska målare under 1900-talet
Ashton Villa

Ashton Villa är en historisk byggnad i staden Galveston i Texas vilken är listad som National Register of Historic Places och som ett historiskt landmärke i Texas.

Översten James Moreau Brown började bygga huset 7 januari 1859. Browns fru, Rebecca Ashton, döpte huset efter sin anfader löjtnant Isaac Ashton, som var en hjälte i det amerikanska frihetskriget.

Husets centrala läge gjorde att Sydstatsarmén använde huset som högkvarter och styrde stadens försvar därifrån under amerikanska inbördeskriget ända till staden intogs av USA (Nordstatsarmén) 19 juni 1865. Byggnaden är känd för Juneteenth (teleskopord för June nineteenth, 19 juni) för frigivandet av de sista slavarna i Texas.

Frigivandet av de sista slavarna i Texas skedde i Galveston. USA:s general Gordon Granger intog staden 19 juni 1865, ställde sig på husets balkong och gav order om att slavarna skulle släppas. 

“General Order No. 3”:Översättning: 

"Folket i Texas blir härmed informerade om att, i enlighet med en proklamation från Förenta staternas regering, alla slavar är fria. Detta innebär en absolut jämställdhet av personliga rättigheter och äganderätt mellan tidigare slavägare och slavar och den förbindelse som hittills funnits mellan dem blir nu mellan arbetsgivare och anställd arbetskraft. De befriade rekommenderas att i stillsamhet stanna kvar på sin nuvarande plats som anställda med lön. De informeras om att de inte får söka sig till militärtjänst och att dagdriveri inte kommer att stödjas, varken på plats eller annorstädes."

Källor

Externa länkar 

.

Byggnader och anläggningar i Texas
Herrgårdar i USA
National Register of Historic Places
Galveston
Laila Rihte

Laila Rihte, född Richter 21 april 1912 i Orimattila, död 4 maj 1985 i Helsingfors, var en finländsk skådespelerska. Mellan 1933 och 1976 medverkade Rihte i 86 filmer och två TV-serier.

Filmografi (urval)
 De 45000, 1933
 Österbottningar, 1936
 Under knutpiskan, 1939
 SF-paraati, 1940
 Niin se on, poijaat!, 1942
 Laivasto tulee (TV-serie), 1960
 Naapurilähiö (TV-serie), 1969–1976

Referenser

Kvinnor
Födda 1912
Avlidna 1985
Personer från Orimattila
Finländska skådespelare under 1900-talet
Claire Waldoff

Claire Waldoff, född Clara Wortmann, var en berömd tysk cabaretsångerska och underhållare i Berlin under 1910- och 1920-talen.

Waldoff var främst känd för sina ironiska sånger med berlinsk dialekt och lesbiska undertoner och teman. Hon var öppet lesbisk och bodde med sin flickvän Olga "Olly" von Roeder fram till sin död.

År 1907 började hon arbeta som cabaretsångerska i Berlin och fick sitt genombrott när Rudolf Nelson gav henne ett jobb på Roland von Berlin-teatern nära Potsdamer Platz. 

Waldoffs framgång nådde sin topp under Weimarrepubliken på 1920-talet. Hon var känd för att sjunga sånger med en särpräglad Berlinslang.  Claire var klädd i tröja med slips och med fashionabel kort pojkfrisyr, svärande och rökande cigaretter på scenen. 

Hon var en del av den omfattande queerscenen i Berlin under 1920-talet och umgicks med kändisar som Anita Berber på den lesbiska klubben Damenklub Pyramide nära Nollendorfplatz. Waldoff var också nära vän med Kurt Tucholsky och Heinrich Zille.

Från 1924 sjöng hon tillsammans med unga Marlene Dietrich på de två stora berlinteatrarna, Scala och Wintergarten och hennes låtar spelades på radion. Hon släppte flera skivor och hennes repertoar omfattade cirka 300 ursprungliga låtar.

</center>

Referenser

Vidare läsning 
 Helga Bemmann: Wer schmeißt denn da mit Lehm. Eine Claire-Waldoff-Biographie. VEB Lied der Zeit, Musikverlag, Berlin Ost [1982]; neu bearbeitete Ausgabe: Claire Waldoff. „Wer schmeißt denn da mit Lehm?“ Ullstein, Frankfurt/Berlin 1994, 
 Sylvia Roth: Claire Waldoff - Ein Kerl wie Samt und Seide. Herder, Freiburg 2016, 

Tyska HBTQ-aktivister
Födda 1884
Avlidna 1957
Kvinnor
Yrjö Tuominen

Emil Yrjö Tuominen, född 20 april 1892 i Vasa, död 13 oktober 1946 i Helsingfors, var en finländsk skådespelare. Tuominen belönades med Jussistatyetten för bästa manliga biroll i I gallrets skugga 1945.

Tuominen var son till Kustaa Tuominen och Emma Michelsson. Han arbetade under sju års tid som fordonskonstruktör i Tammerfors och tog anställning vid Tammerfors arbetarteater 1915, där han verkade som statist fram till 1916. Åren 1917–1923 verkade han vid Tammerfors teater, 1923–1926 vid Helsingfors folkteater och från och med år 1926 vid Finlands nationalteater. Han var gift med skådespelerskan Eine Laine åren 1923–1933. Tuominen medverkade i 57 filmer mellan åren 1927 och 1946.

Filmografi (urval)
 I Adams kläder och lite i Evas, 1931
 Timmerflottarens brud, 1931
 De 45000, 1933
 Österbottningar, 1936
 Din intill döden, 1941
 Anna Liisa, 1945
 Farligt lättsinne, 1946

Referenser

Män
Födda 1892
Avlidna 1946
Skådespelare från Vasa
Finländska skådespelare under 1900-talet
Khan Shatyr

Khan Shatyr ( ryska: bokstavligen "kungligt tält") är ett nöjescenter i form av ett jättelikt transparent tält i Kazakstans huvudstad Astana. Byggnaden öppnades den 6 juli 2010. Byggnaden rymmer 10000 personer och innehåller en tropisk strand och en nöjespark. Byggkostnaderna uppgick till cirka 260 miljoner dollar. Efter Palace of Peace and Reconciliation är detta är det andra projektet av den brittiske arkitekten Norman Foster (Foster and Partners) i Astana.

Historia
Den arkitektoniska projektet presenterades officiellt av Nursultan Nazarbajev, Kazakstans president, den 7 december 2006. I december 2008 slutfördes den svåraste byggfasen av tältet. Under loppet av två veckor restes det 150 meter höga trebenta stativet.

Öppningsceremonin ägde rum den 6 juli 2010, på den kazakstanska presidentens 70-årsdag. Vid ceremonin deltog många statsöverhuvud från de oberoende staternas samvälde. Den italienska tenoren Andrea Bocelli gav en konsert under firandet. Kostnaden för öppningsceremonin uppgick till mer än tio miljoner dollar.

Källor

Astana
Byggnader och anläggningar i Kazakstan
Hemmo Kallio

Herman "Hemmo" Kallio (Puttonen fram till 1906), född 19 april 1863 i Jyväskylä socken, död 8 augusti 1940 i Helsingfors, var en finländsk skådespelare och teaterchef.

Som ung arbetade Kallio bland annat som chef för ett boktryckeri. 1882 tog han anställning vid teatern Arkadia i Helsingfors och åtta år senare engagerades han vid Finlands nationalteater. 1906–1907 var Kallio chef för teatern i Tammerfors. Mellan 1920 och 1936 medverkade Kallio i nio filmer.

Filmografi
 Ollin oppivuodet, 1920
 Se parhaiten nauraa, joka viimeksi nauraa, 1921
 Anna-Lisa, 1922
 Noidan kirot, 1927
 Rovastin häämatkat, 1931
 Timmerflottarens brud, 1931
 Meidän poikamme ilmassa - me maassa, 1934
 Roinilan talossa, 1935
 Österbottningar, 1936

Referenser

Finländska skådespelare under 1800-talet
Finländska skådespelare under 1900-talet
Finländska teaterchefer
Personer från Jyväskylä
Födda 1863
Avlidna 1940
Män
FC Vilnius

FC Vilnius var en fotbollsklubb från den litauiska huvudstaden Vilnius. Klubben grundades 4 januari 2001 som FK Šviesa Vilnius innan den 2004 bytte namn till FC Vilnius. Efter att ha åkt ur den litauiska högstaligan A Lyga säsongen 2007 avslutade klubben sin professionella verksamhet säsongen därpå.

Placering tidigare säsonger 
 FK Šviesa (Futbolo klubas Šviesa)

 FC Vilnius (Futbolo klubas Vilnius)

Kända spelare 
  Paulinho

Referenser 

Vilnius
Vilnius
Vilnius
Vilnius
Greta Thiis

Greta Wilhelmina Thiis, född Swenborg 25 maj 1896 i Sollefteå, död 2 september 1982, var en svensk-norsk målare och översättare.

Hon var dotter till postmästaren Jöns Swenborg och Kerstin Wilhelmina Lundquist och från 1923 gift med den norska arkitekten Helge Thiis. Efter sitt giftermål vistades paret i Italien ett år innan de bosatte sig i Kristiania där hon blev norsk medborgare 1925, när hennes man fick arbeta med Nidarosdomen flyttade paret vidare till Trondheim 1930. Hon började måla efter självstudier 1934 och studerade en kortare tid vid Statens håndverks- og kunstindustriskole i Oslo 1938 samt bedrev självstudier under resor till Amsterdam, Italien, Frankrike, Spanien och Grekland. Eftersom hennes man var inblandad i motståndsrörelsen tvingades paret fly från Norge och de vistades delar av tiden för andra världskriget i Sverige. Hon medverkade då i utställningarna Konstnärer i landsflykt som visades i Stockholm 1944 och Norska konstnärer i Sverige som visades i Falun 1945. Vid krigsslutet återvände familjen förutom dottern Aina, som då studerade vid Konstfackskolan, till Norge. Separat ställde hon ut på Gummesons konsthall i Stockholm och ett flertal tillfällen i Trondheim, Oslo, Östersund, Bergen och på Oslos Kunstnerforbundet 1951. Bland hennes offentliga arbeten märks utsmyckningar till Dombås kyrka 1939 och Vadsø kyrka 1959 samt en väggdekoration för Ringvoll sanatorium. Hennes konst består av porträtt landskapsskildringar huvudsakligen utförda i olja eller akvarell. Vid sidan av sitt konstnärskap översatte hon norska författare till svenska och skrev krönikor i Aftenposten. Hon var ordförande i Trøndelag Bildende Kunstnere 1951-1967 och därefter hedersmedlem i föreningen. Hon var en av initiativtagarna till bildandet av Trondheim kunstskole 1949 som senare blev Kunstakademiet i Trondheim där hon under 25 års tid var verksam som lärare. Thiis är representerad vid Östersunds läns museum, Trondheims kunstforenings galleri.

Hon är mor till keramikern Aina Thiis Leirdal, skulptören Tone Thiis Schjetne och glaskonstnären Ragna Thiis.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 423, Allhems Förlag, Malmö. 
Illustrert norsk kunstnerleksikon, sid 257,

Noter

Svenska målare under 1900-talet
Norska konstnärer
Födda 1896
Avlidna 1982
Kvinnor
Personer från Sollefteå
Svenska översättare
Celia Villalobos

Celia Villalobos Talero (Arroyo de la Miel, Benalmadena, Malaga, 18 april 1949) är en spansk politiker, ledamot i deputeradekammaren som representant för Malaga sedan 1989, vice talman för Partido Popular och ordförande för Toledopaktskommissionen. Hon examinerades som statstjänsteman och arbetade inom Organización Sindical, mer känt som ”Sindicato Vertical”, Francoregimens fackförening, i Malaga. Hon är gift med Pedro Arriola, rådgivare till Partido Popular. Hon har varit hälsominister, vice talman för deputeradekammaren och borgmästare i Malaga.

År 1995 vann hon valet till borgmästare i Malaga med liten marginal men fick 1999 absolut majoritet. Den 27 april 2000 lämnade Villalobos posten till Francisco de la Torre för att bli hälsominister mellan den 27 april 2000 och den 10 juli 2002. Hennes roll i ministeriet blev dock något kontroversiell, men under dessa år decentraliserades hälsofrågorna till förmån för de autonoma regionerna som inte redan hade övertagit dem.

Hon upprätthöll posten som andresekreterare för deputeradekammaren under VIII:e legislaturen. Under IX:e legislaturen var hon fjärde sekreterare.

Hon bor i Madrid och är ledamot i deputeradekammaren och är en del av kammarens ledning.

Den 12 december 2011 utnämndes hon till vice talman för deputeradekammaren för X:e legislaturen.

Källor

Spanska politiker under 2000-talet
Henny Thomse

Henny Josefine Thomse (Thomasson), född Olsen 16 september 1906 i Tromsö, död 11 april 1968 i Sundsvall, var en norsk-svensk målare.

Hon var dotter till kajchefen Simon Celius Olsen och Marie Bertensen och från 1935 gift med Harry Thomse. Hon studerade målning för Per Krohg i Norge 1928 och akvarellmåleri i England 1930 och tillsammans med sin man genomförde hon studieresor till bland annat Italien, Frankrike och Island. Tillsammans med sin man ställde hon bland annat ut i Kiruna, Gällivare, Luleå, Boden och Härnösand samt med olika konstföreningar i Norge. Hennes konst består av porträtt, blomsterstilleben och figurstudier företrädesvis av samer utförda i olja eller akvarell.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 428, Allhems Förlag, Malmö. 

Svenska målare under 1900-talet
Norska konstnärer
Födda 1906
Avlidna 1968
Kvinnor
Personer från Tromsø
Thora Thersner

Thora Johanna Ulrika Thersner, född 24 september 1818, död 29 september 1867 i Stockholm, var en svensk grafiker och tecknare.

Thora Thersner var dotter till överstelöjtnanten och konstnären Ulrik Thersner och Anna Gustafva Wechman. Hon var vid sin fars död endast 10 år och visade redan då anlag för teckning och fick därför redan från unga år privatundervisning i teckning. Under överintendenten Michael Gustaf Anckarsvärds ledning fick hon sätta sig in i sin fars arbete Fordna och närvarande Sverige och från 1845 var hon ensam ansvarig för fullbordandet av verket; texten redigerades dock av kungliga bibliotekarien Adolf Ivar Arwidsson. Efter moderns död blev utgivandet av verket hennes enda försörjning. 

Hennes talang har kallats begränsad och hon blev aldrig annat än en duktig amatör. Trots det är nästan hälften av planscherna i det stora verket skapade av henne. Under faderns livstid utgavs delarna Skåne och Östergötland och delarna Upland och Södermanland var påbörjade och slutfördes med hjälp av WM Carpelan och M.G. Ancarswärd övriga nio landskapsdelar utfördes av henne. 

Hon reste ensam omkring i landet och tecknade av sina synintryck som senare återutgavs i böckerna. Hennes stora vilja att slutföra sin fars arbete ledde till en viss livlöshet och stelnat maner i teckningen och några teckningar är missvisande i både arkitektur och topografi. Hon utförde även några teckningar till bokverket Fordna och närvarande Sverige. 

Som tecknare medverkade hon i Konstakademiens utställning 1836 med ett antal teckningar där hon tecknat av äldre mästares verk. Thersner är representerad vid bland annat Värmlands museum och Moderna Museet.

Källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 421, Allhems Förlag, Malmö.

Noter

Vidare läsning 
 

Svenska tecknare under 1800-talet
Födda 1818
Avlidna 1867
Kvinnor
Svenska grafiker under 1800-talet
Representerade vid Nationalmuseum
Inga Theo-Lundberg

Inga Margareta Theo-Lundberg, född 25 april 1909 i Laholm, död 3 januari 1991 i Halmstad, var en svensk målare och tecknare.

Hon var dotter till redaktören Gustaf Theo Lundberg och Hilda Maria Kristina Johansson och gift 1939–1945 med kassören Iwan Ronius. Efter avslutade studier vid Helsingborgs handelsskola 1929 arbetade Theo-Lundberg under 1930-talet på ett bankkontor och en tidning i Laholm samtidigt som hon bedrev självstudier i teckning. Hon flyttade till Halmstad 1940 och blev där heltidsutövande konstnär 1944. Hon studerade målning vid Barts målarskola i Stockholm 1947 och vid Otte Skölds målarskola 1948 samt under studieresor till bland annat Ungern, Österrike och Frankrike. Hon medverkade i samlingsutställningar på Hallands museum i Halmstad. Hennes konst består av nakenkompositioner, porträttstudier, landskapsskildringar från det halländska kustlandskapet utförda i olja, tempera, gouache eller krita.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 421, Allhems Förlag, Malmö. 

Svenska målare under 1900-talet
Födda 1909
Avlidna 1991
Kvinnor
Personer från Laholm
Svenska tecknare under 1900-talet
Astrid Theselius

Astrid Karin Margareta Theselius, född 6 augusti 1927 i Engelbrekts församling i Stockholm, död 22 april 2019, var en svensk tecknare och målare,

Hon var dotter till tjänstemannen Johan Alvar Theselius och Hulda Hällöf och från 1954 gift med Pär Andersson och mor till Mats Theselius. Hon studerade vid fackavdelningen för dekorativ målning vid Konstfackskolans högre konstindustriella avdelning 1947–1949. Hon medverkade i Nationalmuseums utställning Unga tecknare på 1940-talet och i några samlingsutställningar. Theselius är representerad vid Nationalmuseum. Hon är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 422, Allhems förlag, Malmö.

Noter

Svenska målare under 1900-talet
Svenska tecknare under 1900-talet
Representerade vid Nationalmuseum
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1927
Avlidna 2019
Kvinnor
Toledopakten

Toledopakten () var en ambitiös reform av det spanska socialförsäkringssystemet som godkändes av det  spanska parlamentet den 6 april 1995 och syftade till att effektivisera och garantera den sociala tryggheten i Spanien. Bakgrunden till reformen var en rad rekommendationer från Världsbanken 1987 och Jacques Delors vitbok 1993.

Källor

Politik i Spanien
Ekonomisk politik
Spaniens samhälle
Johan Teng

Johan Teng född som Johannes Andersson den 28 augusti 1825 i Mellby socken, Västergötland, död 29 december 1910 i Lottehagen Magra skattegård, Magra församling, Älvsborgs län var en svensk kyrkomålare och träsnidare.

Som ung var Teng knekt, men fick avsked efter återupprepade varningar. Teng var 1862 bosatt i Långareds församling och från 1876 bosatt i Lottehagen, ett hus (förpantningslägenhet) under Magra socken Skattegården, och var verksam som dekorationsmålare och kyrkomålare i Västsverige under 1800-talet. Vid sidan av sitt måleri snidade Teng träfigurer som han sålde i gårdarna. 

Gift med Anna Britta Johansdotter fram till hennes död 22 november 1862, och sedan med pigan/änkan  Ingjerd Andersdotter. Han hade också en tredje hustru som hette Anna Sofia. Teng var far till August och Alfred med Anna Britta Johansdotter, samt Aron Tenggren (född 1863) med Ingjerd Andersdotter. Han var farfar till Gustaf Tenggren. 

De tre barnen lärs samtliga upp till dekorationsmålare av Johan. Och hans barnbarn Gustaf som vistades mycket i Lottehagen under sin uppväxt fick sina första inblickar av skapande konst via sin farfar.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 403, Allhems Förlag, Malmö. 
Gustav Tenggren - en biografi sid 9, Kartago förlag, Stockholm 2014

Noter 

Svenska kyrkomålare
Födda okänt år
Avlidna okänt år
Män
Svenska träsnidare
Svenska målare under 1800-talet
Svenska konsthantverkare under 1800-talet
Timmerflottarens brud

Timmerflottarens brud (finska: Tukkipojan morsian) är en finländsk dramafilm från 1931, regisserad av Erkki Karu.

Det är midsommaraftonskväll och den rike gårdsägaren Eetu Mikkola (Aku Käyhkö) försöker flörta med den vackra Leena Koski (Helena Koskinen), men hon är inte intresserad av honom och blir istället förälskad i timmerflottaren Erkki (Urho Somersalmi). Hennes pappa Kustaa (Hemmo Kallio) hade hellre sett sin dotter tillsammans med Eetu, som nu samlar byns män och går emot Erkki och timmerflottarna...

Skådespelare (urval)
 Urho Somersalmi
 Hemmo Kallio
 Uuno Montonen
 Helena Koskinen
 Hilja Jorma
 Gunnar Calenius
 Yrjö Tuominen
 Kyösti Käyhkö
 Aku Käyhkö
 Alfred Roini
 Jaakko Korhonen
 Reino Wolanen

Referenser

Filmer 1931
Finländska dramafilmer
Finskspråkiga filmer
Finländska 1930-talsfilmer
Eva Hedlund

Eva Margareta Hedlund, född grevinna Sparre af Söfdeborg 31 december 1930 i Stockholm, är en svensk socionom och legitimerad psykoterapeut. Eva Hedlund har varit verksam vid RFSU och Psykoterapiinstitutet i Stockholm som psykoterapeut med behandlingsarbete. Medförfattare till boken Våldtäktskliniken tillsammans med Birgitta Lundmark och Gunilla Lundmark. Boken, som ursprungligen var tänkt att bli en sammanställd rapport till Sexualbrottskommittén, möjliggjorde för RFSU att öppna en mottagning för kvinnor som utsatts för sexuella övergrepp. Eva Hedlund ingick i 1977 års sexualbrottskommitté som expert samt biträdde även som expert i Utredningen av förbud mot köp av sexuell tjänst. En utvärdering 1999-2008.

Hon blev hedersdoktor i socialt arbete vid Stockholms universitet 1994.

Eva Hedlund är dotter till majoren, greve Claes-Otto Sparre och Ulla född von Hedenberg. Hon har varit gift två gånger, varav den senare var med ingenjören Per Claes Michael Hedlund från 1969 till dennes död 2013.

Bibliografi 

 Våldtäktskliniken, Eva Hedlund, Birgitta Lundmark och Gunilla Lundmark 1979, Bokförlaget prisma, 
 Våldtäkt - vanmakt: 60män berättar, Eva Hedlund och Gunilla Lundmark 1983, dsf Deleagtionen för social forskning, 
 Med könet som vapen och värn, Eva Hedlund 1989, SESAM, 
 Gruppterapi med män som begått sexualbrott, Eva Hedlund 1990, SESAM, 
 Efter ett sexuellt övergrepp: En metod att möta kvinnorna, Eva Hedlund 1991, SESAM, 
 Fruktan för närhet: Om sexualfientligt beteende hos män, Eva Hedlund 1995, Carlssons Bokförlag, 
 Män med sexuell beroendeproblematik, Eva Hedlund 1999, Carlssons Bokförlag, 
 Våldtagen: En handbok i att möta utsatta kvinnor, Eva Hedlund och Marianne Göthberg 2002, RFSU, 
 Sexualitetens irrgångar, Eva Hedlund 2006, Carlssons Bokförlag, 
 Jag glömde tid och rum: Samtal om sexberoende, Eva Hedlund 2011, Carlssons Bokförlag,

Källor 

Forskare från Stockholm
Socionomer
Svenska psykoterapeuter
Hedersdoktorer vid Stockholms universitet
Kvinnor
Födda 1930
Levande personer
Svenska forskare under 1900-talet
Svenska grevinnor
Ätten Sparre
Per-Eric Haglund

Per Erik (Per-Eric) Gunnar Haglund, född 23 maj 1920 i Skara församling i Skaraborgs län, död 17 april 2009 i Enköpings församling i Uppsala län, var en svensk militär.

Biografi
Haglund avlade studentexamen 1940 och officersexamen vid Krigsskolan 1944, varpå han samma år utnämndes till fänrik i armén. Han avlade tygofficersexamen 1960 och var biträdande stabstygofficerare i Boden 1961–1967 och sektionschef i Arméförvaltningen 1967–1968. Han var tygofficer i Västra militärområdet 1968–1969 och i Östra militärområdet 1969–1971, varpå han var tygmästare i Östra militärområdet 1971–1975. Åren 1975–1980 var han chef för Försvarets intendentkår. Han pensionerades från Försvarsmakten 1980 med grad av överste av första graden.

Per-Eric Haglund var president i Kungshamns rotaryklubb 1985–1986 och nämndeman i Uddevalla tingsrätt 1986–1994.

Referenser

Födda 1920
Avlidna 2009
Män
Personer från Skara
Svenska militärer under 1900-talet
Överstar i svenska armén