kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Crodowaldo Pavan

Crodowaldo Pavan, född den 1 december 1919 i Campinas, São Paulo, död den 3 april 2009 i São Paulo, var en brasiliansk genetiker.

Biografi 
1941 tog han kandidatexamen vid Universitetet i São Paulo. Under åren 1943 till 1947 arbetade han vid Faculdade de Filosofia, Ciências e Letras (FFCL) och blev klar med sin Ph.D. 1944 med André Dreyfus som handledare. 1943 påbörjade Pavan ett samarbete med genetikern Theodosius Dobzhansky, tillsammans publicerade de flera vetenskapliga artiklar om tvåvingesläktet Drosophila och beskrev flera nya arter från Brasilien. 1951 hittade Pavan arten Rhynchosciara angelae i delstaten São Paulos kustområde och använde den för cytogenetiska studier på grund av dess ovanligt stora polytena kromosomer. Mellan åren 1964 och 1965 arbetade Pavan som forskare vid Oak Ridge National Laboratory i USA där han studerade effekterna av strålning och smittämnen på kromosomerna och på genuttryck. Mellan åren 1968 och 1975 undervisade han vid University of Texas. 1977 flyttade han tillbaka till Brasilien och arbetade vid Universitetet i São Paulo till 1978 och sedan vid State University of Campinas.

Totalt har Pavan varit författare till över 100 olika vetenskapliga artiklar.

Källor 

Födda 1919
Avlidna 2009
Män
Brasilianska genetiker
Personer från Campinas
Brasilianska forskare under 1900-talet
Sajid Javid

Sajid Javid, född 5 december 1969 i Rochdale i Greater Manchester, är en brittisk politiker inom Konservativa partiet. Javid var finansminister från 2019 till 2020. Han är ledamot av det brittiska underhuset sedan parlamentsvalet 2010, och representerar valkretsen Bromsgrove i Worcestershire, West Midlands, England. 

Javid studerade ekonomi och politik vid University of Exeter. Under studierna gick han med i Konservativa partiet. Han började därefter jobba inom bankvärlden där han tidigt fick ett chefsjobb inom Deutsche Bank. Han valdes till parlamentsledamot för Bromsgrove i valet 2010. Under regeringen Cameron I fick han 2012 en juniorministerpost (Economic Secretary to the Treasury) inom Storbritanniens finansministerium och 2013 befordrades han till en annan juniorministerpost (Financial Secretary to the Treasury) inom samma ministerium.

2014 utsågs han till kultur- och sportminister (Secretary of State for Culture, Media and Sport), vilket innebar att han blev medlem av kabinettet inom Storbritanniens regering. Under några månader 2014 var han tillika jämställdhetsminister. I 2015-2016 var han näringsminister (Secretary of State for Business, Innovation and Skills) och ordförande för handelsstyrelsen (President of the Board of Trade), i regeringen Cameron II. Från 2016 till 2018 var han samhälls- och kommunminister (Secretary of State for Communities and Local Government) i Theresa Mays regering; från 2018 bytte ministerposten namn till bostads- och kommunminister (Secretary of State for Housing, Communities and Local Government). I april 2018 blev Javid inrikesminister i regeringen May II.

Efter att Theresa May i slutet av maj 2019 tillkännagav sin avgång som premiärminister och partiledare, ställde Javid upp som kandidat. Vid den första valomgången 13 juni var han en av tio kandidater som ställde upp, och en av sju som gick vidare. Han slogs ut i den fjärde omgången 20 juni, då fyra kandidater återstod.

Källor

Noter 

Storbritanniens finansministrar
Storbritanniens inrikesministrar
Brittiska underhusledamöter
Brittiska bankirer
Personer från Bristol
Födda 1969
Levande personer
Män
FK Volyn Lutsk

Futbolnij klub Volyn är en fotbollsklubb i Lutsk i Ukraina som grundades 1960 (FK Avanhard).

Placering tidigare säsonger

Källor

Externa länkar
 Officiell webbplats
 Premjer-liha officiell webbplats
 FK Volyn på Soccerway
 FK Volyn på Transfermarkt

Fotbollsklubbar i Ukraina
Sportklubbar bildade 1960
SK Dnipro-1

Dnipro-1 är en fotbollsklubb i Dnipro i Ukraina som grundades 2017. Klubben spelar i Premjer-liha – den ukrainska ligans högstadivision.

Placering tidigare säsonger

Källor

Externa länkar
 Officiell webbplats
 Premjer-liha officiell webbplats

Fotbollsklubbar i Ukraina
Sportklubbar bildade 2017
Rieskaronmäki

Rieskaronmäki är en moränås i Nakkila i landskapet Satakunta.

Vid utgrävningar i Rieskaronmäki 1960–1961 och 1963–1964 frilades en husgrund, en hyddbotten och 11–12 välbevarade ståtliga gravrösen från bronsåldern. Bronsåldershuset som är tämligen unikt i Finland, hade jordgolv och mätte 12 gånger 5,5 meter, väggarna har delvis varit byggda av torv, delvis av risflätning, som sedan rappats med lera. I huset hittades bland annat ben av nötkreatur, får eller get, hund, bäver och hare. Även den lilla hyddan har haft lerslammade väggar. Samtliga rösen är undersökta och väldokumenterade. Flera rösen innehöll bronsföremål, vilket är tämligen sällsynt; i grav 86 låg en armring och ett stycke flinta, i grav 87 fanns en vriden halsring och en knapp, i röset 89, som innehöll ett flertal begravningar, två pincetter, en rakkniv (?) och en kam.

Källor

Nakkila
Förhistoriska boplatser i Finland
Gravfält i Finland
Finlands förhistoria
Käldamäki

Käldamäki är en arkeologisk fyndplats i Mäkipää i Vörå.

I Käldamäki fann man i slutet av 1930-talet på ett källrikt åkerskifte lämningar av sju människoindivider, som blivit nedsänkta i grunt vatten. Skelettdelarna har tillhört kortvuxna och finlemmade personer. Fyndet är ett offerfynd och har på geologisk väg daterats till 600-talet.

Källor

Se även
Levänluhta

Vörå
Finlands förhistoria
Ymnighetsgudinnan

Ymnighetsgudinnan är en staty av bemålat gjutjärn som sedan 1899 står på Packhusplan i Visby.Den så kallade "Vattenkonsten" spelade första gången i fullständigt skick på Packhusplan den 23 juli 1899. Upphovsmän var ingenjör Börring och artisten Karl Romin. Skulpturen är en beställning av den franske konstnären Pierre Loisons verk "Ung kvinna med trumpetsnäcka", även kallad vattenkonst nr 12 i broschyren. Statyn är gjuten av Bolinders mekaniska verkstad i Stockholm och är det äldsta verket i Region Gotlands konstsamling.

Länge trodde man att statyn var skapad av den gotländske konstnären Karl Romin, men i samband med en restaurering 2019 fann man att statyn var köpt på postorder för en tusenlapp. Liknande skulpturer står också på flera andra torg.

Bildgalleri

Referenser

Externa länkar

 Ymnighetsgudinnan – förundersökning inför konservering

Skulpturer på Gotland
Kultur i Visby
Skulpturer 1899
Skulpturer av franska skulptörer
Jettböle

Jettböle är en boplats från stenåldern i Jomala på Åland. 

Jettböle är en av Finlands mest betydelsefulla fyndplatser för skandinavisk gropkeramisk kultur. Den undersöktes av Björn Cederhvarf 1905–1906, 1908 och 1911 och var föremål för utgrävningar även under 1990-talet. Platsen ligger på sandmark och i skydd av Jomala Kasberg. 

Det utomordentligt rika fyndmaterialet omfattar främst stora mängder kam- och gropornerade skärvor från små lerkärl med profilerad vägg samt avslag av kvartskeratofyr, en stenart som finns på Åland och i sydvästra Finland. Bäst kända är de talrika fragmenten av leridoler, små människoliknande figurer med rik ornering, som i många fall kan tänkas avbilda tidens dräktmode. Idolerna, som torde ansluta sig till för oss obekanta rituella handlingar, har goda motsvarigheter på andra samtidiga åländska stenåldersboplatser, men saknas i Skandinavien. Tack vare jordens höga kalkhalt är benmaterialet bevarat, vilket har möjliggjort en analys av restfaunan. Förutom talrika ben av säl, främst grönlandssäl, och fiskar har man även identifierat nötkreatur. I boplatsens kulturskikt har man också påträffat en grav; människoben förekommer även annorstädes och vissa fynd tyder på att man kanske rent av praktiserat kannibalism.

Jettböle är en typisk fångstboplats med inslag av boskapsskötsel. Fynd av malstenar visar att man använt säd, men några tecken på att man själv har odlat spannmål finns inte. På det finländska fastlandet har man undersökt endast en gropkeramisk boplats, Rävåsen i Kristinestad.

Källor

Jomala
Förhistoriska boplatser i Finland
Finlands förhistoria
Rävåsen

Rävåsen kan avse:

 Rävåsen, Karlskoga
 Rävåsen, Kristinestad
 Rävåsens IK
 Rävåsen (naturreservat, Torsby kommun)
 Rävåsen (naturreservat, Karlskoga kommun)
Rävåsen, Kristinestad

Rävåsen är en sand- och moränås i Dagsmark, omkring 18 kilometer öster om Kristinestad. 

Vid Rävåsen genomfördes 1994–2001 arkeologiska utgrävningar på en vidsträckt boplats från stenåldern. På platsen, som under stenåldern legat vid kusten, finns ett större antal hyddbottnar. Vid grävningarna har man också funnit en rödockragrav i vilken den döde fått med sig två bärnstensknappar. Fyndmaterialet domineras av sen kamkeramik, i huvudsak av så kallad Uskela- och Pyheensiltakeramik. Bland keramiken finns även skärvor av ett lerkärl som representerar den svenska gropkeramiken. Detta kan ses som ett uttryck för intima kulturförbindelser över Bottenhavet under den yngre stenåldern. Den befolkning som bodde på Rävåsen livnärde sig på jakt och fiske.

Källor

Kristinestad
Förhistoriska boplatser i Finland
Finlands förhistoria
Antra lyga

Antra lyga (žemaitiska 2. līga) är namnet på tre olika serier inom litauisk herrfotboll.

Format 
Säsongen 2021 deltar 20 lag i ligan. Tredje högsta serie den var uppdelad i södra och västra zonen (till 2021).

Säsongen 2022 deltar 18 lag i ligan.

Klubbar

Licens 2022 
Lista över Antra lyga licenstagare:

Antra lyga 2021 
 Antra lyga 2021 (20 lag).

Antra lyga 2019 
Antra lyga 2019

Södra zonen

Västra zonen

Se även 
 A lyga
 Pirma lyga
 A lyga (damer)
 Litauiska Cupen i fotboll

Källor

Externa länkar 
 lietuvosfutbolas.lt Officiell webbplats
 Officiell webbplats Södra zonen 
 Officiell webbplats Västra zonen

Fotbollstävlingar i Litauen
Madeneva

Madeneva är en boplats från stenåldern i Pihtipudas i landskapet Mellersta Finland 

Boplatsen har gett namn åt hyddbottnar av så kallad Madenevatyp från den äldre typiska kamkeramikens tid. Hyddorna har varit nedgrävda i sandmark, de avtecknar sig numera som runda grunda fördjupningar med en diameter av 4–6 meter och ett djup av 0,2–0,7 meter. De kan vara omgivna av en låg vall och ligger ofta i långa rader som kan bestå av tiotals, ställvis hundratals, fördjupningar. Nya undersökningar har visat, att det vid sidan av stångtält eller kåtor också förekommit fyrsidiga hyddor, vars väggar kunnat stöttas av liggande stockar. Hyddorna i själva Madeneva är bristfälligt dokumenterade, men termen förekommer allmänt i den arkeologiska litteraturen.

Källor

Noter

Pihtipudas
Förhistoriska boplatser i Finland
Finlands förhistoria
Smikärr

Smikärr är en boplats från stenåldern i Geta på Åland. 

Då Smikärr 1955 undersöktes av Carl Fredrik Meinander påträffades två rektangulära ramformade eldstäder av en för Åland karakteristisk form med motsvarigheter vid Östersjöns södra kust. Fyndmaterialet domineras av drygt 9 000 lerkärlsbitar och mer än 19 000 slagskärvor av östersjöporfyr samt trindyxor. Unika är två tångepilspetsar av flinta av en i Skandinavien förekommande form. Fyndmaterialet representerar den gropkeramiska kulturen som är företrädd även på övriga åländska stenåldersboplatser.

Källor

Geta
Förhistoriska boplatser i Finland
Finlands förhistoria
FK Šilutė

FK Šilutė är en fotbollsklubb i Šilutė i Litauen.

Historia
FK Šilutė grundades 1991 under namnet Drobė.

Historiska namn 
1991 – Drobė Šilutė
1992 – Laisvė Šilutė
2003 – FK Šilutė

Placering tidigare säsonger

Källor

Externa länkar
 Officiell webbplats

Šilutė
Amber Rudd

Amber Augusta Rudd, född 1 augusti 1963 i Marylebone i London, är en brittisk politiker inom Konservativa partiet. Rudd är arbetsmarknads- och pensionsminister sedan 2018 efter att tidigare ha varit inrikesminister 2016-2018. Hon är ledamot av det brittiska underhuset sedan parlamentsvalet 2010, och representerar valkretsen Hastings and Rye i East Sussex, England. Hon betecknar sig själv som anhängare av strömningen One Nation Conservatism.

Rudd föddes i Marylebone och studerade historia vid Edinburghs universitet. Efter examen började tog hon anställning hos investmentbanken J.P. Morgan & Co. och arbetade för dem i London och New York. 1988 blev Rudd direktör i investmentbolaget Lawnstone Limited.

Efter att ha valts in i underhuset i maj 2010 blev Rudd parlamentssekreterare till finansminister George Osborne i september 2012. I oktober 2013 blev hon biträdande whip. Från 2014 till 2015 hade Rudd en post (Parliamentary Under-Secretary of State) inom energi- och miljödepartementet under ministern Ed Davey. Rudd utsågs 2015 till energi- och klimatminister (Secretary of State for Energy and Climate Change) i regeringen Cameron II och blev då medlem av kabinettet inom Storbritanniens regering.

När Theresa May blev premiärminister i juli 2016 utsågs Rudd till inrikesminister, och efterträdde därmed May på posten. I januari 2018 blev hon tillika kvinno- och jämställdhetsminister. I april 2018 lämnade Rudd regeringen och sin ministerpost till följd av Windrushskandalen, där ett antal personer (företrädesvis invandrare från Karibien som anlänt före 1973) felaktigt deporterats eller anklagats för att vara olagliga invandrare av inrikesministeriet. Deporteringarna hade skett både under Theresa Mays och Amber Rudds tid på ministerposten.

I november 2018 återkom Rudd till regeringen May som arbetsmarknads- och pensionsminister. Den 7 september 2019
meddelade Rudd att hon lämnar regeringen och det Konservativa partiet.

Källor

Noter 

Tidigare brittiska underhusledamöter
Storbritanniens inrikesministrar
Storbritanniens energiministrar
Alumner från Edinburghs universitet
Födda 1963
Levande personer
Kvinnor
Torsnäs

Torsnäs kan avse:
 Torsnäs, Björneborg – en stadsdel i Björneborg, Finland.
 Torsnäs, Karlskrona kommun – en småort i Karlskrona kommun, Blekinge.
 Torsnäs, Kyrkslätt – en halvö i Nyland, Finland.
 Torsnes, Vestland - en ort i Ullensvangs kommun i Norge.
 Torsnes kommun – en tidigare kommun i Østfold fylke i Norge.
 Þórsnes, en halvö i Västlandet på Island.
Torsnäs, Björneborg

Torsnäs (finska: Tuorsniemi) är en stadsdel i Björneborg.

I Torsnäs påträffades 1950 drygt 40 barkflöten inbäddade i sandig lera. Smärre arkeologiska grävningar har utförts 1950 och 1967 och de tillvaratagna flötenas antal överstiger 800. Undersökningarna antyder dock att antalet kan vara avsevärt större, eftersom flötena uppenbarligen är utspridda över ett tämligen vidsträckt område. Flötena är omsorgsfullt täljda av tallbark och i medeltal 15–30 centimeter långa, några av dem är korsformade och påminner om "barkdockor" använda som flöten upp i modern tid. Vid undersökningarna hittade man också rester av själva näten, som var tillverkade av lindbast. Bland fynden ingår även ett sälben och en fiskkota. Man har uppskattat att flötena kommer från ett tiotal nät; några sänkstenar påträffades inte. Pollenanalytiska undersökningar och radiokoldateringar av ett antal flöten visar, att fyndet är från stenålderns slutskede. Näten har troligtvis varit avsedda för sälfångst.

Källor

Stadsdelar i Björneborg
Finlands förhistoria
Vanhalinna

Vanhalinna är en egendom och fornborg i Lundo invid den senmedeltida så kallade Oxvägen från Åbo till Tavastland. 

Vanhalinna var under medeltiden biskopsgård, indrogs vid reformationen till kronan och var 1569–1639 förlänad släkterna Stålarm och Bagge; ombildades till rusthåll, som innehades bland annat av släkterna Shele, Hjelt och Vanhalinna (1873–1956). En huvudbyggnad i nyklassisk stil uppfördes 1927 av byggmästaren Onni Touru. Gården testamenterades 1956 till Åbo universitet med den uttryckliga förhoppningen, att en del av avkastningen skulle användas för arkeologiska undersökningar av den fornborg som ligger på en svårtillgänglig klippa bakom gården. 

Fornborgen på Vanhalinna har undersökts i flera omgångar sedan 1886; de mest omfattande utgrävningarna utfördes 1957–1975. Fynden omfattar i huvudsak keramik, vapen, husgeråd och medeltida mynt. En intilliggande boplats och ett gravfält har undersökts på 1990-talet. Den äldsta bosättningen på fornborgen tillhör bronsåldern (1500–500 f.Kr.), men platsen övergavs för att på nytt tas i bruk under järnåldern, på 500-talet e. Kr. Detta skede av bosättningen fortgick till ungefär 800, varefter borgen var obebodd fram till omkring år 1000. Under medeltiden användes borgen åter fram till början av 1300-talet. Klippans branta sidor underlättar anläggandet av befästningar. Bergets platå har jämnats ut och rester av byggnader visar, att man också bott uppe på borgklippan. Borgen låg väl till för försvaret av Aura ådal.

Källor

Externa länkar 
 
Vanhalinna borgberg, herrgård, museum

Lundo
Fornborgar i Finland
Herrgårdar i Finland
Finlands förhistoria
Ausländer

Ausländer är en singel av Rammstein från deras sjunde studioalbum Rammstein. Singeln lanserades först digitalt den 28 maj 2019 för att tre dagar senare lanseras i fysiskt format.

Musikvideon, som regisserades av Jörn Heitmann, hade premiär den 28 maj 2019.

Låtlista

Referenser

Noter 

Låtar av Rammstein
Tyska musiksinglar
Musiksinglar 2019
Ristola

Ristola är en boplats från stenåldern i stadsdelen Renkomäki i Lahtis söder om Salpausselkäåsen intill Borgå ås källflöden. 

Platsen har varit föremål för omfattande arkeologiska undersökningar, och den utgrävda arealen uppgår till 2 177 m². Fyndmaterialet tillhör dels den mesolitiska stenåldern, dels båtyxekulturens tid. De förkeramiska fynden omfattar kvarts- och flintföremål, bland flintorna finns ett flertal skrapor och pilspetsar tillverkade med spånteknik. Flintan är av hög kvalitet och bör vara importerad från västra och södra Baltikum, där man använt ett liknande råmaterial som bearbetats med en likartad teknik. Boplatsens höjd över havet uppgår till 70–73 meter, och den förkeramiska bosättningen kan på geologisk väg dateras till omkring 8 000 f.Kr. 

Ristola kan anses vara Finlands äldsta postglaciala stenåldersboplats som bebotts av en söderifrån inkommen population som livnärde sig på jakt, fiske och insamling. Motsvarigheter finns framförallt i den estniska Kundakulturen, men även i övriga grupper i västra Ryssland ända fram till övre Volga.

Externa länkar

Referenser

Noter

Lahtis
Förhistoriska boplatser i Finland
Finlands förhistoria
Casanova (opera)

Casanova är en komisk opera i tre akter med musik och libretto av Albert Lortzing. Den litterära förlagan var den franska Vaudevillen "Casanova au Fort St.André" av Charles Voirin, Étienne Arago och Armand Chapeau med musik av Alexandre Pierre Joseph Doche.

Premiären 
Operan hade premiär den 31 december 1841 på Stadttheater i Leipzig. Trots att operan togs emot väl av publiken; vilken gladdes åt satiren över adeln, polisen och dent rika borgerskapet; var detta också anledningen till att vidare föreställningar av operan stoppades. Även Lortzing föll stundom i onåd. Då endast ett fåtal teatrar satte upp operan på sin repertoar trots det goda premiärmottagandet föll operan mer och mer i glömska. Idag spelas operan mestadels vid olika Lortzing-jubileer. År 2010 sattes operan upp på Stadttheater Klagenfurt liksom i Neuzelle, Beeskow och Frankfurt an der Oder.

Personer
 Johann Jacob Casanova de Seingalt, Officer (Tenor)
 Busoni, Kommendant på Forts St. André (Bass)
 Rosaura, hans brorsdotter  (Sopran)
 Gambetto, en rik man från Venedig (Bas) 
 Rocco, fångvaktare på fortet (Bas)
 Bettina, hans dotter  (Sopran)
 Peppo, fångvaktare, Bettinas brudgum (Tenor)
 Fabio, en krögare (Talroll)

Handling
Officeren Johann Jacob Casanova de Seingalt skapar förvirring bland befolkningen på ön Murano då han ställer upp på en duell. Uppträdandet hos denne attraktive man och hjärtekrossare skapar oro bland den kvinnliga befolkningen, särskilt hos fångvaktare Roccos vackra dotter Bettina. I fortsättningen uppstår diverse förvecklingar, missförstånd och arresteringar. Casanova intresserar sig även för en maskerad dam, som visar sig vara kommendantens brorsdotter Rosaura. Då hon ämnar gifta sig med den rike Gambetto överväger Casanova att fly för att vara henne nära.

Weblänkar 
 Partitur, Mskr.
 Klavierauszug
 Libretto der Oper, Breitkopf und Härtel. 1842
 Libretto der Oper, o.V.u.J.
 Libretto der Oper, o.V.u.J
 Abb. des Theaterzettels der Uraufführung

Referenser

Källor
 Casanova. I: Georg Richard Kruse: Albert Lortzing (= Berühmte Musiker. Lebens- und Charakterbilder nebst Einführung in die Werke der Meister. Band VII). Harmonie, Berlin 1899 (online im Internet Archive).

Operor av Albert Lortzing
Tyskspråkiga operor
Perkiö

Perkiö är en boplats från stenåldern i byn Eteläinen i Hauho, Egentliga Tavastland. 

Boplatsen, som ursprungligen legat vid en sjö, upptäcktes 1965 och undersöktes delvis åren 1966–1969. Perkiö är en av Europas rikaste keramikförande boplatser från båtyxekulturens tid, omkring 3200–2300 f.Kr. Fyndmaterialet består nästan enbart av krukskärvor, drygt 30 000, som enligt en försiktig beräkning representerar minst 120 lerkärl. Fynd av stenföremål och spår av deras bearbetning har inte hittats, vilket kan bero på att de ligger i en annan, ännu oundersökt del av boplatsen.

Källor

Noter

Egentliga Tavastland
Förhistoriska boplatser i Finland
Finlands förhistoria
Rapola

Rapola är en fornborg på Rapolaåsen i Sääksmäki i Valkeakoski. 

Finlands fornborgar är belägna uppe på branta otillgängliga berg, och Rapola är inget undantag: borgen, som är landets största fornborg, ligger på den högsta punkten av en två kilometer lång grusås, varifrån man har en vid utsikt över sjöarna Rautunselkä och Vanajavesi. Uppe på åsens krön finns en platå som mäter 400 gånger 200 meter. Denna har omgivits av en timrad palissad, av vilken endast grundstenarna återstår. Innanför vallen finns två djupa kitteldalar. Borgen har haft två ingångar.

Fornborgen har undersökts 1886 och i olika repriser under 1900-talet, senast 1988–1989. Sammanlagt gäller detta dock endast 1% av arealen, och borgens exakta ålder är okänd. Det är högst sannolikt att den har anlagts och använts under yngre järnåldern och tidigaste medeltiden. Rapola har snarast karaktären av en tillflyktsborg som hade ett vaktmanskap, men som var bebodd endast sporadiskt då fara hotade bygden. På åsens sydvästra sluttning ligger Hirvikallio och Matomäki rösgravfält från 400–500-talen samt offerstenar med skålgropar och något mot sydöst Rupakallio brandgravfält. I närheten av Matomäki har man undersökt en fornåker med plöjspår, som innehöll vetekorn, vilka kan dateras till 900–1100-talen. Alla rösen innehåller inte begravningar, utan bland dem finns även rester av hus samt odlingsrösen. 

Invid fornborgen ligger Voipaala och Rapola gårdar, av vilka den senare är känd som president Pehr Evind Svinhufvuds födelsehem. I Åbo domkyrkas svartbok ingår en avskrift av ett brev utfärdat av påven Benedictus XII i Avignon den 16 juni 1340, som bland andra inbyggare i Sääksmäki nämner personen Cuningas de Rapalum. Detta har allmänt tolkats så, att borgen varit ett maktcentrum och att det i dess hägn kan ha bott en för trakten betydelsefull person med "konungslik status". Fornborgen och Rapola gård ägs numera av finska staten och förvaltas av Museiverket.

Källor

Fornborgar i Finland
Valkeakoski
Finlands förhistoria
Värikallio

Värikallio är en tvärbrant klippa i östra ändan av sjön Somer i Suomussalmi nära gränsen till Kuusamo i Kajanaland. 

På bergsväggen upptäcktes 1977 en grupp hällmålningar på ett 10 meter långt område. Målningarna ligger på 0,2–2,5 meter höjd över sjöns yta och omfattar drygt 60 figurer målade med röd färg. Bergets yta är skadad och antalet målningar har ursprungligen varit större. Vanliga motiv är älgar och människor, av vilka de förra är spensligt avbildade, medan de senare har triangulärt huvud med markerade ögon och näsa. Figurerna uppvisar drag som är typiska för hällristningarna i Östkarelen och det stora ristningsområdet vid Nämforsen i Sverige; de skiljer sig därmed från landets övriga hällmålningar. I Värikallio möts sålunda den västliga och den östliga bergkonsten. Målningarna kan dateras till stenålderns slutskede 2 500–1 500 f.Kr. Värikallio ligger inom Hossa friluftsreservat och är ett omtyckt utflyktsmål.

Källor

Suomussalmi
Finlands förhistoria
Hällmålningar i Finland