kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Joe Morrell

Joseff John Morrell, född 3 januari 1997, är en walesisk fotbollsspelare som spelar för Luton Town.

Klubbkarriär
Den 15 oktober 2020 värvades Morrell av Championship-klubben Luton Town.

Landslagskarriär
Morrell debuterade för Wales landslag den 9 september 2019 i en 1–0-vinst över Belarus.

Källor

Noter

Walesiska fotbollsspelare
Walesiska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Bristol City FC
Spelare i Sutton United FC
Spelare i Margate FC
Spelare i Cheltenham Town FC
Spelare i Lincoln City FC
Spelare i Luton Town FC
Spelare i English Football League
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2020
Spelare i VM i fotboll 2022
Födda 1997
Levande personer
Män
Brittiska idrottare under 2000-talet
Personer från Ipswich
Davis-Monthan Air Force Base

Davis-Monthan Air Force Base är en militär flygplats  tillhörande USA:s flygvapen som är belägen i Pima County utanför staden Tucson i delstaten Arizona. Militärflyg har funnits på platsen sedan 1925, men då under namnet Davis-Monthan Landing Field.

Davis-Montan Air Force Base är mest känt för att den är platsen som inhyser förbandet 309th Aerospace Maintenance and Regeneration Group (309 AMARG), en del av Air Force Materiel Command, som har till uppgift att hantera övertaliga flygplan från USA:s försvarsdepartement, kustbevakningen, NASA, NOAA och andra federala myndigheter för att där förvaras för att antingen tillhandahålla reservdelar, användas som måltavla, långtidsförvaring i öknen eller för att på sikt skrotas. Drygt 3 100 flygplan förvaras här.

På Davis-Monthan finns även 355th Wing (355 WG) som är basen värdförband, en del av 12th Air Force (som i sin tur är en del av Air Combat Command) och som flyger med attackflygplanet A-10 Thunderbolt II. 355 WG är den enda utbildningsenheten för just den flygplanstypen.

Se även
 Luke Air Force Base
 Marine Corps Air Station Yuma

Referenser

Externa länkar
 www.dm.af.mil
 

Militära anläggningar i Arizona
Pima County
Flygplatser i Arizona
Militära flygplatser i USA
Otto Löwenborg

Otto Löwenborg kan syfta på:

* Otto Löwenborg (1839–1904), svensk militär
 Otto Löwenborg (1888–1969), svensk tullman och schackspelare
Thorvald Gjerdrum

Thorvald Gjerdrum, född 23 maj 1921, död 12 november 2017 i Uddevalla, var en norsk fartygskonstruktör och civilingenjör.

Thorvald Gjerdrum utbildade sig till skeppsbyggare på Norges tekniske høgskole i Trondheim med examen omkring 1944. Han konstruerade samma år entypsbåten Andunge för dåvarande Blakstad Seilforening på Børsholmen i Asker i Norge. Den första segelbåten byggdes på Børsholmen 1945 och den blev en populär ungdomsbåt i Norge och på Västkusten i Sverige.

Mellan 1960 och 1970 var Thorvald Gjerdrum chef för konstruktionsavdelningen på Uddevallavarvet i Uddevalla.

Thorvald Gjerdrum bodde i senare delen av sitt liv i Kärr på Bokenäset.

Källor

Noter

Externa länkar 
Bild av Thorvald Gjerdrum 1970

Norska båtkonstruktörer
Personer inom Norges näringsliv under 1900-talet
Födda 1921
Avlidna 2017
Män
Otto Löwenborg (militär)

Otto Wilhelm Löwenborg, född den 10 augusti 1839 i Karlskrona, död den 12 juni 1904 i Varberg, var en svensk militär. 

Löwenborg blev kadett vid Karlberg 1854 och utexaminerades därifrån 1858. Han blev underlöjtnant vid Livregementets grenadjärkår 1858, löjtnant där 1863, kapten där 1879 och major där 1885. Löwenborg befordrades till överstelöjtnant och förste major vid Västgötadals regemente 1890. Han var överste och chef vid Västgötadals regemente 1894–1902. Löwenborg blev riddare av Svärdsorden 1881, kommendör av andra klassen av samma orden 1897 och kommendör av första klassen 1901.

Han tillhörde ätten Löwenborg och var gift med Agda Maria Jägerskiöld. Makarna var föräldrar till Fredrik Löwenborg och svärföräldrar till Erik Petersson.

Källor 
 

Överstar i svenska armén
Svenska regementschefer
Svensk obetitlad adel
Kommendörer av första klass av Svärdsorden
Svenska militärer under 1800-talet
Militärer från Karlskrona
Otto
Födda 1839
Avlidna 1904
Män
9488 Huia

9488 Huia eller 9523 P-L är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 24 september 1960 av den nederländsk-amerikanske astronomen Tom Gehrels och det nederländska astronomparet  och  vid Palomarobservatoriet. Den är uppkallad efter fågeln Huia.

Asteroiden har en diameter på ungefär 4 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter djur
Astronomiska upptäckter av Palomar–Leiden survey
Astronomiska upptäckter av T Gehrels
Astronomiska upptäckter av I van Houten-Groeneveld
Astronomiska upptäckter av CJ van Houten
Astronomiska upptäckter 1960
9487 Kupe

9487 Kupe eller 7633 P-L är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 17 oktober 1960 av den nederländsk-amerikanske astronomen Tom Gehrels och det nederländska astronomparet  och  vid Palomarobservatoriet. Den är uppkallad efter Maorier mytologins Kupe.

Asteroiden har en diameter på ungefär 5 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Koronis.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Koronis-asteroider
Småplaneter namngivna efter mytologiska figurer
Astronomiska upptäckter av Palomar–Leiden survey
Astronomiska upptäckter av T Gehrels
Astronomiska upptäckter av I van Houten-Groeneveld
Astronomiska upptäckter av CJ van Houten
Astronomiska upptäckter 1960
Damm, Parchim

Damm är en ortsteil i kommunen Parchim i distriktet Ludwigslust-Parchim i förbundslandet Mecklenburg-Vorpommern i Tyskland.  var en kommun fram till 25 maj 2014 när den uppgick i Parchim. Kommunen Damm hade  invånare 2014.

Referenser 

Orter i Mecklenburg-Vorpommern
Mariendorfer Damm

Mariendorfer Damm, lokalt även förkortat Ma-Damm, är en 4,3 kilometer lång infartsgata i södra Berlin som leder genom stadsdelen Mariendorf i nord-sydlig riktning. Gatan utgör en del av Bundesstrasse 96 längs hela sin sträckning.

Sträckning 
Mariendorfer Damm börjar i norr vid Ullsteinhaus där Tempelhofer Damm övergår i Mariendorfer Damm efter att ha korsat Teltowkanalen. Den fortsätter rakt söderut genom Mariendorf till korsningen med Buckower Chaussee och Marienfelder Chaussee, där den övergår i Lichtenrader Damm. Med undantag för gatans norra ände vid husen 1-4, som ligger i stadsdelen Tempelhof, och husen 420-446 respektive 417- 447, som ligger i stadsdelarna Lichtenrade respektive Buckow, genomkorsar gatan stadsdelen Mariendorf från norr till söder. Tunnelbanelinjen U6 går från Tempelhofer Damm under gatans norra del fram till Alt-Mariendorf, där linjens ändstation ligger. Här finns även tunnelbanestationen Westphalweg.

Historia 
Gatan kallades från 1901 till 1949 Chausseestrasse, och delen söder om Alt-Mariendorf kallades mellan 1921 och 1949 Lichtenrader Chaussee. Sedan 1949 har gatan sitt nuvarande namn och sin nuvarande sträckning. Innan Tempelhofer Damm fick sin nuvarande beteckning kallades den Berliner Strasse, och räckte då ända till stadsdelsgränsen mellan Tempelhof och Mariendorf i höjd med Ullsteinhaus. I samband med att Tempelhofer Damm respektive Mariendorfer Damm etablerades som nya gatunamn på de gator som tidigare kallades Berliner Strasse respektive Chauseestrasse drogs gränsen mellan dem om ett kvarter norrut vid Stubenrauchbrücke, så att gatunumreringen för Mariendorfer Damm idag börjar vid kanalen.

Omkring 1930 beslutades att den del av Reichsstrasse 96 som gick genom Berlin skulle anslutas till den planerade motorvägsringleden omkring Berlin. Av denna anledning byggdes gatan ut till sexfilig trafikled söder om Alt-Mariendorf, med en mittremsa för spårvägen. Mittremsan slutar först vid Goethestrasse i Lichtenrade. Sedan spårvägen lades ner bedrivs kollektivtrafiken söder om tunnelbanans ändhållplats vid Alt-Mariendorf med bussar.

Kända byggnader och platser vid Mariendorfer Damm 
 Ullsteinhaus
 Relief av Johan II av Brandenburg på husfasad i korsningen med Markgrafenstrasse. Denna är en avbildning av statyn som tidigare stod i Siegesallee.
 Alt-Mariendorf, Mariendorfs historiska bygata med många kulturminnesskyddade 1800-talsbyggnader.
 Volkspark Mariendorf
 Mariendorfs bykyrka
 Christuskirchhof vid Mariendorfer Damm 225–227
 Trabrennbahn Mariendorf vid korsningen med Pilatusweg
 Den tidigare Freibergsches Restaurant vid Mariendorfer Damm 117–121

Referenser 

Mariendorf, Berlin
Tempelhof
Gator i Berlin
Rödögranit

Rödögranit är en granit av rapakivityp, som förekomner på Rödön i Klingerfjärden utanför Alnön i Sundsvalls kommun. Förekomsten är den västra utposten av Bottniska batoliten, som nästan helt och hållet ligger i Bottniska bassängen under havsytan i Bottenviken, mellan Ångermanland och Österbotten. Den är omkring 1.500 miljoner år gammal.

Rödögraniten består av en liten cirkulär, så kallad anorogen intrusion. med en yta på 20 km2. Merparten ligger under havsýtan, men den går i dagen på Rödön, där den upptar huvuddelen av öns yta. 

Rödöintrusionen är enligt finsk rapakiviterminologi en viborgit. Rödögraniten tillhör de så kallade anorogena intrusionerna. Rödöintrusionen framträder tydligt på den magnetiska anomalikartan (fig. 1) som en rund högmagnetisk anomali som är ca 7 km i diameter. Av anomalimönstret framgår att den består av flera intrusionsfaser. Större delen av intrusionen ligger under vatten men den går i dagen på Rödön och uppvisar där förhöjda kalium- och toriumhalter (fig. 2).

I Rödögraniten och dess omgivningar finns gångar finns av granitporfyr (sundsvallsporfyr, eller rödöporfyr). Gångarna är några meter breda och rödgrå til röda. till röda). De bildar i en del fall skivformade gångintrusioner, men kan vara oregelbundet formade.

Se även
Ragundagranit
Nordingrågranit

Källor
Ulf B. Andersson och Hams-Jürgen Förster: Magmatic evolution of the Rödö rapakivi complex (Sweden); the importance of REE-fluorocarbonates

Noter

Externa länkar
Bild av Rödörapakivigranit
Bild av Rödörapakivigranit
 Om Rödögranit på www.kristallin.de

Rapakivi
Bergarter med tillnamn
Sundsvalls kommun
The Sun Ain't Gonna Shine (Anymore)

The Sun Ain't Gonna Shine (Anymore) är en popballad, skriven av Bob Crewe och Bob Gaudio. Den gavs ut som solosingel av Frankie Valli från The Four Seasons 1965, men hans version blev ingen hit. Istället spelades låten in av The Walker Brothers 1966 med stor orkester under den marginellt ändrade titeln The Sun Ain't Gonna Shine Anymore. I deras version blev låten en stor hit med en förstaplacering på Englandslistan, och även hög placering på flera andra länders singellistor.

1996 återupptogs låten av Cher som fick en mindre hit med den.

Listplaceringar, The Walker Brothers

Referenser 

Musiksinglar 1966
Singelettor i Storbritannien
Hausen, Niederorschel

Hausen är en ortsteil i kommunen Niederorschel i Landkreis Eichsfeld i förbundslandet Thüringen i Tyskland. Hausen var en kommun fram till 1 januar 2019 när den uppgick i Niederorschel. Kommunen Hausen hade  invånare 2018.

Referenser 

Orter i Thüringen
9489 Tanemahuta

9489 Tanemahuta eller 1146 T-1 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 25 mars 1971 av den nederländsk-amerikanske astronomen Tom Gehrels och det nederländska astronomparet  och  vid Palomarobservatoriet. Den är uppkallad efter Maori mytologins Tane.

Asteroiden har en diameter på ungefär 3 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter mytologiska figurer
Astronomiska upptäckter av Palomar–Leiden survey
Astronomiska upptäckter av T Gehrels
Astronomiska upptäckter av I van Houten-Groeneveld
Astronomiska upptäckter av CJ van Houten
Astronomiska upptäckter 1971
9490 Gosemeijer

9490 Gosemeijer eller 1181 T-1 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 25 mars 1971 av den nederländsk-amerikanske astronomen Tom Gehrels och det nederländska astronomparet  och  vid Palomarobservatoriet. Den är uppkallad efter amatörastronomen Henny Gosemeijer.

Asteroiden har en diameter på ungefär 8 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av Palomar–Leiden survey
Astronomiska upptäckter av T Gehrels
Astronomiska upptäckter av I van Houten-Groeneveld
Astronomiska upptäckter av CJ van Houten
Astronomiska upptäckter 1971
9491 Thooft

9491 Thooft eller 1205 T-1 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 25 mars 1971 av den nederländsk-amerikanske astronomen Tom Gehrels och det nederländska astronomparet  och  vid Palomarobservatoriet. Den är uppkallad efter nobelpristagaren Gerard 't Hooft.

Asteroiden har en diameter på ungefär 2 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av Palomar–Leiden survey
Astronomiska upptäckter av T Gehrels
Astronomiska upptäckter av I van Houten-Groeneveld
Astronomiska upptäckter av CJ van Houten
Astronomiska upptäckter 1971
Dommel

Dommel är en mindre flod som rinner genom Belgien och Nederländerna, den är ett biflöde till Dieze. Floden är 120 km lång, varav 85 km rinner genom Nederländerna. Den rinner upp i nordöstra Belgien nära Peer och flyter in i södra delen av Nederländerna. Dommel tar vatten från biflödena Keersop, Tongelreep, Run, Gender samt Kleine Dommel och rinner samman med Aa i 's-Hertogenbosch för att bilda floden Dieze, som därefter rinner vidare mot Meuse. Städerna och tätorterna längs Dommel är Peer, Neerpelt, Valkenswaard, Dommelen, Eindhoven, Son en Breugel, Sint-Oedenrode, Boxtel, Sint-Michielsgestel och 's-Hertogenbosch.  Dommels mest orörda del finns mellan Eindhoven och Boxtel. Här har Dommel fortfarande sina ursprungliga vindlingar och meandrar och utgör ett kulturhistoriskt och värdefullt landskapsområde som heter Dommelbeemden.

Referenser 

's-Hertogenbosch
Eindhoven
Vattendrag i Nederländerna
Vattendrag i Belgien
Maas avrinningsområde
Sidor med ogranskade översättningar
9492 Veltman

9492 Veltman eller 2066 T-1 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 25 mars 1971 av den nederländsk-amerikanske astronomen Tom Gehrels och det nederländska astronomparet  och  vid Palomarobservatoriet. Den är uppkallad efter nobelpristagaren Martinus J.G. Veltman.

Asteroiden har en diameter på ungefär 3 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av Palomar–Leiden survey
Astronomiska upptäckter av T Gehrels
Astronomiska upptäckter av I van Houten-Groeneveld
Astronomiska upptäckter av CJ van Houten
Astronomiska upptäckter 1971
Wally Cox

Wallace Maynard "Wally" Cox, född 6 december 1924 i Detroit, Michigan, död 15 februari 1973 i Hollywood, Los Angeles, Kalifornien, var en amerikansk skådespelare och komiker. Cox är särskilt associerad med televisionens första år i USA. Han medverkade i den amerikanska TV-serien Mister Peepers från 1952 till 1955, samt i ett antal andra populära program och i över 20 filmer. Cox gjorde också rösten till den animerade hundsuperhjälten Underdog i TV-serien med samma namn. Wally Cox var gift tre gånger och fick två barn. Han var sedan barndomen nära vän med Marlon Brando, som uppmuntrade Cox att studera för Stella Adler. Cox skrev även böcker.

Filmografi i urval 

1952–1955 – Mister Peepers (TV-serie)
 
1956–1957 – The Steve Allen Show (TV-serie) 

 
 
 

1963–1965 – Burke's Law (TV-serie)  

1966 – The Dick Van Dyke Show (TV-serie) 
1966 – The Beverly Hillbillies (TV-serie) 
 
1964–1967 – Underdog (TV-serie) (röst)
 

 

 
1967–1971 – The Red Skelton Show (TV-serie) 
 
 
1970 – The Bill Cosby Show (TV-serie)

Källor

Externa länkar 
 

Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Amerikanska komiker
Födda 1924
Avlidna 1973
Män
Skådespelare från Detroit
Plötsligt i somras

Plötsligt i somras (engelska: Suddenly, Last Summer) är en brittisk-amerikansk mysteriefilm från 1959 i regi av Joseph L. Mankiewicz. Filmen är baserad på Tennessee Williams pjäs med samma namn från 1958. I huvudrollerna ses av Elizabeth Taylor, Katharine Hepburn och Montgomery Clift, i övriga roller märks Albert Dekker, Mercedes McCambridge och Gary Raymond.

Rollista i urval 
 Elizabeth Taylor – Catherine Holly 
 Katharine Hepburn – Violet Venable
 Montgomery Clift – Dr. John Cukrowicz
 Albert Dekker – Dr. Lawrence J. Hockstader
 Mercedes McCambridge – Mrs. Grace Holly
 Gary Raymond – George Holly
 Mavis Villiers – Miss Foxhill
 Patricia Marmont – sjuksyster Benson
 Joan Young – syster Felicity
 Maria Britneva – Lucy
 Sheila Robbins – Dr. Hockstaders sekreterare

Externa länkar 
 
 
 
 

Filmer 1959
Engelskspråkiga filmer
Brittiska mysteriefilmer
Amerikanska mysteriefilmer
Brittiska dramafilmer
Amerikanska dramafilmer
Brittiska filmer baserade på pjäser
Amerikanska filmer baserade på pjäser
Filmer i regi av Joseph L. Mankiewicz
Filmer från Columbia Pictures
1937 på film
Filmer om psykiatri
Filmer som utspelar sig i hus på landet
New Orleans på film
Spanien på film
Alpecin–Deceuninck

Alpecin–Deceuninck är ett UCI WorldTeam-lag som är baserat i Belgien och tävlar i cykelcross och landsvägscykel. Teamets ledare Niels Albert, Philipp Walsleben och Radomír Šimůnek, har tidigare samtliga varit världsmästare i cykelcross, därav att man satsat mycket på cykelcross genom åren.

Inför säsongen 2020 namnändrade man till Alpecin–Fenix med det tyska schampomärket Alpecin och det italienska inredningsföretaget Fenix som då blev huvudsponsorer för laget. Den 16 maj 2022 meddelade de att de från den 1 juli skulle byta namn igen till Alpecin–Deceuninck.

Laguppställning 2021 
Aktuell laguppställning

Nationsmästare
2015
 Holländsk cykelcross-mästare, Mathieu van der Poel
2016
 Holländsk cykelcross-mästare, Mathieu van der Poel
2017
 Holländsk cykelcross-mästare, Mathieu van der Poel
2018
 Holländsk cykelcross-mästare, Mathieu van der Poel
 Holländsk cykelcross-mästare, Mathieu van der Poel
2019
 Holländsk Cyclo-cross Championships, Mathieu van der Poel
 Belgisk landsvägsmästare, Tim Merlier
 Europeisk banmästare (Madison), Lasse Norman Hansen
2020
 Tysk landsvägsmästare, Marcel Meisen
 Holländsk landsvägsmästare, Mathieu van der Poel
 Belgisk landsvägsmästare, Dries De Bondt

Referenser

Externa länkar
Cycling Officiell webbplats

Cykellag
Finsk bosättning i Karlskogaområdet

Finsk bosättning i Karlskogaområdet utgör en historisk aspekt av Karlskogas historia. Den finländska närvaron har en flera hundra år lång historia i Karlskoga i östra Värmland. Området, som förr hette Möckelsbodar, befolkades ursprungligen av skogsfinnar från 1500-talet och framåt. Under mitten av 1900-talet sökte sig finländska arbetssökande till industrin i Karlskoga.

Historia

Skogsfinnar 
Den finska bosättningen i Karlskoga var, tillsammans med Tiveden och Ångermanland, några av de första områdena i Sverige som befolkades av skogsfinnar. När skogsfinnarna bosatte sig i Bergslagen, inklusive Karlskoga socken, skapades incitament att uppföra kyrkor eftersom befolkningen då ökade. Skogsfinsk nybyggnation kan spåras till 1580-talets början då stora arealer av Karlskogaområdet utgjordes av ödemarker. Enligt en forskningsrapport från Karlstads universitet finns indicier på att den till Karlskoga ditflyttade skogsfinska befolkningen var styrd av den så kallade överheten.

Namn 
Den finska bosättningen i Karlskoga skiljer sig från de övriga finnmarkerna när det kommer till att tidigare omfamna användandet av patronymikon. I Karlskoga fick inte de finska efternamnen något vidare fäste, utan lär ha fasats ut tidigt. Forskare känner endast till ett fåtal finska efternamn som bars av skogsfinnar i Karlskogaområdet. Bland dem märks namnen Tarvainen och Korpinen. Finnebäck, Finnängen och Paskemossen är platser som minner om de svedjefinnar som en gång i tiden bosatte sig i socknen.

Arbetskraftsinvandring 
Under 60-talet annonserade Bofors om arbetarbrist inom hela bolaget. Många finländare kom till Karlskoga och industrierna däromkring under 1960-talet. Det finns en finsk förening (finska: Karlskogan Suomi Seura) i stadsdelen Karlberg, bildad 1961, och Karlskoga kommun inkluderades i förvaltningsområdet för finska år 2012.

Befolkningsutveckling 
Före 1610 utgjordes cirka 14 % av nybyggarna av finska inflyttare till Karlskoga.

Åren 1579–1582 bosatte sig fem finnar i dåvarande Möckelsbodar, liksom ett flertal i periferin de följande åren.

Se även 

 Karlskoga församling

Referenser

Vidare läsning 

 
 

Finnskogar
Värmlands historia
Karlskogas historia
Sanny Hagelstam-Federley

Sanny Charlotta Hagelstam-Federley, född 23 maj 1869 i Helsinge kommun, död 27 november 1932, var en finlandssvensk målare och författare.

Hagelstam-Federleys föräldrar var gårdsägaren Jarl August Hagelstam och Emilia Karolina Söderhjelm. Hon var gift med konstnären Alex Federley.

Hagelstam-Federley gick i Finska konstföreningens ritskola 1885–1889. Hon deltog i utställningar ordnade av Konstnärsgillet i Finland åren 1898, 1900, 1901, 1906 och 1907.

Bibliografi 

 Sysselsättningar i hemmet (för barn): klipplöfsågnings-, handarbets- m.fl. mönster för gossar och flickor. Öflund & Petterson, Helsingfors, 1914
 Skogsfrun: berättelser, sagor och sagospel. Helsingfors, 1922

Referenser 
 S. Hagelstam-Federley i Finska litteratursällskapets matrikel
 Finska bildkonstnärers matrikel (archive.org)
 Visual Artist Matrix

Noter 

Kvinnor
Avlidna 1932
Födda 1869
Finlandssvenska författare
Finländska målare under 1900-talet
Finlandssvenska konstnärer
Finländska författare under 1900-talet
Personer från Vanda
Simo Olkkoinen

Simo Olkkoinen, troligen död 1661, var en finländsk klok gubbe som åtalades för häxeri. 

Han var en bonde som hade rykte om sig att utöva trolldom. Han anlitades av personer för att beskydda boskap mot rovdjur med hjälp av trolldom, och troddes därför också kunna göra motsatsen. Han fick demonstrera sin trolldom inför rätten, och dömdes till döden för trolldom. Häxprocessen mot honom är typisk för de finländska häxprocesserna, som i de flesta fall var en process mot en ensam naturläkare; de flesta blev dock inte dömda till döden, men han var vida omtalad för sin förmåga. Eftersom dokumentationen är försvunnen är det inte känt om domen fullföljdes, men det antas att den gjorde det.

Referenser

män
Födda 1599
Avlidna 1600-talet
Häxprocesser i Finland
Finländska botare
Personer i Finland under 1600-talet
Valpuri Kyni

Valpuri Kyni, död efter 1653, var en finländsk klok gumma som åtalades för häxeri.

Hon kom från en familj känd för att vara verksamma som naturläkare. Hon var bosatt i Tyrvis och verksam som klok gumma och sålde magiska konster, där hon bland annat beskyddade boskap från att angripas av rovdjur med hjälp av trollramsor. Hon blev 1635 den enda person i Finland att utsättas för vattenprovet, vilket skedde i Aura å i Åbo. Hon dömdes till att piskas och förvisas för trolldom. 1649 dömdes hon till döden för trolldom, men straffet omvandlades till att få öronen avskurna. Hon levde sedan 1649-1652 hos en annan naturläkare, Markku Kouvo, som blev hennes lärling. 1653 nämns att några personer hade gett Valpuri mat.

Hon ska enligt uppgift till slut ha bränts på bål i Tavastehus, men det är obekräftat om det stämmer och i så fall när det skedde.

Är 2009 blev hon föremål för en opera.

Referenser

 https://www15.uta.fi//yky/arkisto/historia/noitanetti/valpurikyni.html

Födda okänt år
Avlidna 1600-talet
Häxprocesser i Finland
Personer i Finland under 1600-talet
Finländska botare
Kvinnor