kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Bengt Winberg

Karl Bengt Ingemar Winberg, född 8 oktober 1932 i Skara, död där 3 april 1994, var en svensk målare, tecknare och grafiker.

Han var son till målarmästaren Åke Winberg och Inga Löfgren och gift 1955–1987 med Edna Cers-Winberg. Han studerade vid Anders Beckmans reklamskola i Stockholm 1949–1951 och för Endre Nemes vid Valands målarskola i Göteborg 1951–1955. Han var under tre års tid periodvis bosatt i Spanien och genomförde på 1950-talet studieresor till bland annat Frankrike, Nederländerna, Främre Orienten, USA, Mexiko och Kanada. Separat ställde han ut i Skara, Örebro, Växjö, Falköping och på Galleri Latina i Stockholm och Galleri 54 i Göteborg. han genomförde dessutom ett stort antal utställningar på olika platser i landet med sin fru och tillsammans med Kulo Green och Ralf Wiberg ställde han ut i Skara. Han var representerad i utställningen 20 Westschwedische Maler som visades i Lübeck 1955 och i en utställning på Stedelijk museum i Amsterdam 1956 samt utställningen Nya Valand som visades i Växjö 1959. Han medverkade i flera av Skaraborgssalongerna som visades på olika platser i länet och som medlem i Grupp 54 deltog han i gruppens utställningar. Hans konst består av ett i det närmaste nonfigurativt bildspråk. Winberg är representerad vid bland annat Moderna museet, Göteborgs museum och Borås konstmuseum.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 698, Allhems Förlag, Malmö.

Noter

Svenska målare under 1900-talet
Födda 1932
Avlidna 1994
Män
Personer från Skara
Svenska tecknare under 1900-talet
Svenska grafiker under 1900-talet
Vaxholms rådhus

Vaxholms rådhus är en tidigare rådhusbyggnad vid Torget i Vaxholm. Det fick sitt nuvarande utseende i en ombyggnad på 1920-talet. Idag fungerar byggnaden som kommunhus och turistbyrå.

Historik
Vaxholm erhöll stadsrättigheter 1647. Stadens första rådhusbyggnad låg i det kvarter som idag benämns Rådhuset. De äldsta delarna dateras till 1600-talet, men i huvudsak uppfördes byggnaden under 1700-talet. Då ett nytt rådhus skulle anläggas i slutet av 1800-talet vid den södra sidan av torget fick arkitektbröderna Axel och Hjalmar Kumlien uppdraget att upprätta ritningarna. Mittpartiet försågs med en portik med fyra kolonner som bar upp en glasveranda. Det kröntes av en fronton med urverk. Fasaderna var klädda med liggande panel. Rådssalen placerades i bottenvåningen, tillsammans med polisstation häkte. På den andra våningen återfanns borgmästarens bostad.

På 1920-talet blev lokalbristen påtaglig, och staden fick hyra in sig i andra lokaler. 1924 fattades därför beslut om en tillbyggnad. Cyrillus Johansson, som redan ritat Vattentornet i Vaxholm, fick i uppdrag att utforma ritningarna. Mittaxeln bevarades men huset förlängdes vid gavlarna och höjdes en våning. Trästommen försågs med puts och fönstren placerades i liv med fasaden, och på det hela fick byggnaden en stramare karaktär. Invändigt flyttades rådssalen till andra våningen och fick dubbel takhöjd. De försågs med målningar av Filip Månsson. 

Rådhuset har genomgått flera ombyggnader sedan 1925, men rådssalen är i stort intakt. Byggnaden fungerar idag som kommunhus och turistbyrå.

Se även
Vaxholms stad

Källor

Externa länkar

Byggnader och anläggningar i Vaxholms kommun
Vaxholm
Rådhus i Sverige
Cyrillus Johansson
Kent Wisti

Kent Magnus Wisti (folkbokförd Visti), ursprungligen Olausson, född 8 november 1971 i Älmhults församling i Kronobergs län, är en svensk präst, målare, tecknare, grafiker, författare och satirtecknare verksam i Lund.

Biografi
Kent Wisti är son till konstnären Leif Olausson och Gunvor, ogift Wisti.

Han växte upp i en icke-kyrklig familj i Älmhult, men blev tidigt intresserad av trosfrågor. I gymnasiet utbildade han sig till barnskötare och arbetade några år i det yrket innan han utbildade sig till konstnär, åren 1992–1993 på KV konstskola i Göteborg och därefter ett år vid grafikskolan Forums kvällskola i Malmö. I mitten på 1990-talet började han läsa teologi och prästvigdes 2003 i Lund. Sedan dess har han arbetat som universitetspräst, sjukhuspräst och församlingspräst. Wisti arbetar sedan 2017 som stiftsadjunkt för mission i Lunds stift. Sedan prästvigningen har han kombinerat yrket som präst med konstnärens. Mest känd är han för sina satirteckningar – ofta i form av en stiliserad människofigur mot blekgul bakgrund tillsammans med en kort text.

År 2017 utsågs Kent Wisti av Svenska kyrkan till ”Årets förnyare”. 2020 tilldelades Wist IM-priset, ett pris som årligen delas ut till någon som "gjort viktiga medmänskliga insatser och/eller har väckt opinion mot våld, förtryck, rasism eller orättvisor". Samma år tilldelades Wisti TCO:s kulturpris.

Familj 
Kent Wisti är (2022) förlovad med Susanne Dahl.

Utställningar i urval

Separatutställningar 
 Södra Ölands konstförening, Vickleby 1996
 Älmhults konstförening, Älmhult 1999
 Galleri Bäckalyckan, Jönköping 2004
 Galleri Estetica, Malmö 2010
 Vi måste våga tala om Wisti, Arbetets museum i Norrköping 2017

Samlingsutställningar 
Liljevalchs vårsalong, Stockholm 1997
 Ungkonst98, Malmö 1998
 Miejska Galeria Sztuki – Male Formy Grafik, Lodz-Polen 1999, 2002
Grafiska sällskapet, Stockholm 1998, 2001
 Grafiktriennalen, Stockholm 2003
 Bohusläns museum, KYSS 2017

Bibliografi (urval)

Referenser

Externa länkar 
https://www.svenskakonstnarer.se/start/plus_artist.php?chr=23&aid=3326

Födda 1971
Män
Levande personer
Personer från Älmhult
Svenska målare under 2000-talet
Svenska präster under 2000-talet
Sommarvärdar 2018
Svenska tecknare under 2000-talet
Svenska grafiker under 2000-talet
Sommarpratare 2022
Theta Serpentis

Theta Serpentis (θ Serpentis, förkortat Theta Ser, θ Ser) som är stjärnans Bayerbeteckning, är en trippelstjärna belägen i den nordöstra delen av stjärnbilden Ormen, som representerar ”ormens svans”. Trippelstjärnan består av en dubbelstjärna betecknad Theta Serpentis AB och vars två komponenter är betecknade Theta1 Serpentis eller Theta Serpentis A (och även benämnd Alya) och Theta2 Serpentis eller Theta Serpentis B samt en tredje visuell följeslagare Theta Serpentis C. Den har en kombinerad skenbar magnitud på 4,03 och är synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 19,3 - 21,1 mas för Theta Serpentis AB, beräknas dessa befinna sig på ett avstånd på ca 150 - 170 ljusår (ca 47 - 52 parsek), samt Theta Serpentis C 86 ljusår, från solen.

Nomenklatur
Beteckningarna för de två beståndsdelarna Theta Serpentis AB och C och de av AB:s komponenter - Theta Serpentis A och B - härleder från konventionen som används av Washington Multiplicity Catalog (WMC) för multippelstjärnsystem och antagits av Internationella Astronomiska Unionen (IAU). 
Systemet har det traditionella namnet Alya, från arabiska الية 'alyah ' "feta svans" (av ett får)". År 2016 organiserade Internationella astronomiska unionen en arbetsgrupp för stjärnnamn (WGSN) med uppgift att katalogisera och standardisera riktiga namn för stjärnor. WGSN fastställde namnet Alya för komponenten Theta1 Serpentis den 21 augusti 2016 och det ingår nu i IAU:s Catalog of Star Names. 

I stjärnkatalogen i Al Achsasi al Mouakket-kalendern var denna stjärna betecknad Dzaneb al Haiyet, som översattes till latin som Cauda Serpentis, vilket betyder "ormens svans".

Egenskaper 
Både Theta Serpentis A och Theta Serpentis B är stjärnor i huvudserien av spektralklass A5 V respektive A5Vn. Den har båda en massa som är ungefär dubbelt så stor som solens massa, en radie som är ca 2,7 gånger större än solens och utsänder från dess fotosfär ca 18 respektive 13 gånger mera energi än solen vid en effektiv temperatur på ca 8 000 K.

Dubbelparets två stjärnor är separerade med 22 bågsekunder motsvarande åtminstone 900 AE och med en omloppsperiod på minst 14 000 år. Theta Serpentis C är en gul stjärna av spektraltyp G med en skenbar magnitud på +6,71 och separerad med 7 bågminuter från Theta Serpentis B.

Källor

Referenser

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/alya
 http://stars.astro.illinois.edu/sow/alya.html

	
Stjärnbilden Ormen
Bayerobjekt
Huvudseriestjärnor klass A
Dubbelstjärnor
Huvudseriestjärnor klass G
Flamsteedobjekt
Aldo Aureggi

Aldo Aureggi, född 6 oktober 1931 i Rom, död 21 augusti 2020, var en italiensk fäktare.
Aureggi blev olympisk silvermedaljör i florett vid sommarspelen 1960 i Rom.

Källor 

Italienska fäktare
Italienska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1960
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1960 från Italien
Tävlande i fäktning vid olympiska sommarspelen 1960
Födda 1931
Avlidna 2020 
Män
Idrottare från Rom
Italienska idrottare under 1900-talet
Nubarasjen

Nubarasjen (: Nubarasjen vartjakan sjrdzjan) är ett av de tolv distrikten i Armeniens huvudstad Jerevan. Nubarasjen ligger i den sydöstra delen av Jerevan. Det gränsar till distriktet Sjengavit och Erebuni i norr samt till provinsen Ararat i öster, söder och väster. Det hade 2016 en befolkning på omkring 9.800.

År 1926 tog de amerikanska avdelningarna av Armeniens allmänna välfärdsorganisation ett beslut att grunda ett nytt bosättningsområde i den Armeniska socialistiska sovjetrepuliken med syfte att repatriera överlevare från det Armeniska folkmordet som spridits till olika länder. Det kom att lokaliseras till den sydöstra utkanten av Jerevan, söder om bostadsområdet Noragavit.

Bosättningen började anläggas 1932 efter en stadsplan av Aleksandr Tamanjan från 1926  under namnet Nubarasjen, som betyder Nubers stad. Den har sitt namn efter den armeniske osmanska ämbetsmannen och nationalisten Poghos Nubar Pasja, eller Boghos Nubar Pascha (1851–1930). Bebyggarna kom först från Grekland och därefter från Bulgarien, Frankrike, Libanon och Syrien. Sommaren 1937 hade omkring ett tusen armeniska flyktingar slagit sig ned i Nubarasjen (Nubars stad).

År 1938 omdöptes bosättningen till Sovetasjen ('den sovjetiska staden''), och 1989 fick den tillbaka sitt ursprungliga namn.

Bildgalleri

Källor
Denna artikel är baserad på artikeln Nubarashen District på engelskspråkiga Wikipedia.

Noter

Jerevans distrikt
Mário de Noronha

Mário de Noronha, född 15 januari 1885 i Lapa, död 9 juli 1973 i São Sebastião da Pedreira, var en portugisisk fäktare.
Noronha blev olympisk bronsmedaljör i värja vid sommarspelen 1928 i Amsterdam.

Källor 

 

Portugisiska fäktare
Portugisiska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 1928
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1924 från Portugal
Tävlande i fäktning vid olympiska sommarspelen 1924
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1928 från Portugal
Tävlande i fäktning vid olympiska sommarspelen 1928
Födda 1885
Avlidna 1973
Män
Baad

Baad är ett samhälle i Mittelberg i delstaten Vorarlberg i västra Österrike nära gränsen till Tyskland. 156 invånare (1991).

Galleri

Externa länkar 

 http://www.kleinwalsertal.de/

Orter i Vorarlberg
Lexington, Texas

Lexington är en ort i Lee County i Texas. Vid 2010 års folkräkning hade Lexington 1 177 invånare.

Källor 

Orter i Texas
Lee County, Texas
Deolinda Rodrigues

Deolinda Rodrigues, född 2 mars 1939 i Icolo e Bengo, Angola, död 1968 i Kinkuzu, Kongo-Kinshasa var en angolansk författare som gick med i MPLA deltog i Angolanska självständighetskriget och känd som revolutionens moder. Hon tillfångatogs, torterades och mördades i FNLAs koncentrationsläger i Kong-Kinshasa.

Biografi
Deolindas föräldrar var lärare och fadern var också pastor i Förenade Metodistkyrkan i Vila Salazar och Catete i Icolo e Bengo. Deolinda hade fyra bröder och växte upp i dessa orter. Barnen gick i missionsskolor och 1954 flyttade Deolinda och en bror till Luanda. De bodde hos sin moster Maria da Silva, mor till Agostinho Neto. Deolinda började skriva lyrik och romaner om Angola och alla orättvisor mot folket och hon fick dem publicerade i Metodistbulletinen. Hon deltog i den fest som anordnades när MPLA bildades 1956.

Självständighetskriget
Självständighetskriget började i januari 1961. MPLA:s ledning fick en fristad i Leopoldville i Kongo-Kinshasa och 1962 flyttade Rodrigues dit och blev ansvarig för flyktinghjälp till angolaner som flytt från kriget. Vid MPLA:s första nationella kongress i slutet på året valdes hon som ledamot i styrelsen med ansvar för sociala frågor. 1963 utvisades MPLA till Folkrepubliken Kongo på andra sidan Kongofloden. I oktober 1966 blev hon antagen till militärutbildning. Från 12 januari till 17 februari 1967 tillhörde hon Camy-skvadronen. som gjorde räder in i Angola från Brazzaville. Skvadronen förråddes av den konkurrerande befrielserörelsen FNLA och fem kvinnliga soldater fördes till ett koncentrationsläger i Kongo-Kinshasa. Deolinda Rodrigues torterades och mördades okänt datum 1968.

Kommentarer

Referenser

Noter

 

 
Angolanska författare
Portugisiskspråkiga författare
Födda 1939
Avlidna 1968
Kvinnor
Olli Alho

Olli Matti Kalervo Alho, född 25 februari 1953 i Sääksmäki, är en finländsk kulturantropolog och radioman. 

Alho var engagerad vid Jyväskylä kulturdagar 1967–1969 och överassistent i kulturantropologi vid Jyväskylä universitet 1974–1979. Han blev filosofie doktor 1976, docent i kulturantropologi vid Åbo universitet 1977 och har innehaft en rad förtroendeuppdrag inom den akademiska världen. Han var direktör för Finlands filmarkiv 1979–1989, anställdes vid Finlands Rundradio 1990 och blev programdirektör 1994. Han tilldelades professors titel 2004. 

Alho har bland annat skrivit doktorsavhandlingen Religion of the Slaves (1976), som behandlar de amerikanska slavarnas religion under åren 1830–1865, Orjat ja isännät, en studie om ingermanländska livegnas diktning (1979), Hulluuden puolustus (1988), om humorns och skrattets historia och 101 sikaria (2001, tillsammans med Jari Ehrnrooth), en bok om cigarrer.

Utmärkelser

Referenser

Noter

Källor 

Finländska antropologer
Personer verksamma vid Jyväskylä universitet
Personer verksamma vid Åbo universitet
Finländska radiopersonligheter
Födda 1953
Levande personer
Män
Riddersholms naturreservat

Riddersholms naturreservat är ett naturreservat i Norrtälje kommun i Stockholms län.

Området är naturskyddat sedan 1998 och är 640 hektar stort. Reservatet ligger söder om herrgården Riddersholm och väster om Kapellskär vid kusten. Reservatet består av ängar, ädellövskog och barrskog.

Källor 
Länsstyrelsen Stockholm: Riddersholms naturreservat.

Externa länkar
Skärgårdsstiftelsen: Riddersholm.

Naturreservat i Norrtälje kommun
Naturskyddsområden bildade 1998
Natura 2000-områden i Stockholms län
M3/E12 (ånglok)

Littera E12 var fem stycken ånglok inom Statens Järnvägar (SJ) som var av typen tenderlok. De levererades ursprungligen till Oxelösund–Flen–Västmanlands Järnväg (OFWJ) under perioden 1913-1926 som littera M3 med individnummer 46-50. Hos SJ hade loken individnummer 1932-1936.  Tillverkare var Nydqvist och Holm AB (NOHAB). M3-loken var Sveriges första trecylindriga ånglok, så kallad trilling.   De användes för att dra malmtåg. OFWJ blev år 1931 en del av Trafikaktiebolaget Grängesberg–Oxelösunds Järnvägar (TGOJ). Där behöll M3-loken både littera och individummer. I samband med att TGOJ elektrifierades under 1950-talet ville man skrota M3-loken, men 1957 övertogs loken av SJ. SJ använde loken som beredskapslok i norra Sverige och fick då SJ littera E12. Ett M3 lok (individnummer 49) finns bevarat i driftsdugligt skick hos Grängesbergsbanornas Järnvägsmuseum (GBBJ) med TGOJ:s färgsättning.

Tabell för huvuddata 
Värdena i tabellen, utom den indikerade effekten, är hämtade från Normalspåriga ånglok vid Statens Järnvägar och TGOJ-Ånglok. Den indikerade effekten (1033 ihk) är i tabellen avrundad till tre siffrors noggrannhet och är beräknad enligt Lokomotivlära. Värdet gäller vid den gynnsammaste hastigheten (54,6 km/h), och vid en normal rostansträngning. Beräkningen antar att M3-loket saknade matarvattenförvärmare.

(a) Värdet är troligtvis beräknat enligt Lokomotivlära med en förenklad formel som speglar lokets dragkraft vid låga hastigheter.
(b) TGOJ-Ånglok anger 16672 mm. Skillnaden är dock försumbar.

M3-lokets teoretiska prestanda vid olika hastigheter 
Värdena i tabellen är beräknade enligt Lokomotivlära och gäller vid en normal rostansträngning och utan förvärmning av matarvattnet. Med normal rostansträngning menas en påeldning av 500 kg stenkol per kvadratmeter rostyta och timme, där stenkolets värmevärde är 7000 kcal/kg. Vid låga hastigheter begränsas dragkraftsutvecklingen av maskinkraften vid 75% cylinderfyllning. Vid högre hastigheter begränsas dragkraftsutvecklingen av pannans ångbildningsförmåga. Dragkrafterna gäller vid lokets drivhjulsperiferi.

Referenser

Externa länkar 
 Digitalt Museum — Lämpligt sökkriterium: TGOJ M3

Svenska ånglok
Li Tang

Li Tang (), född ca 1050, död 1130, var en kinesisk konstnär inom tuschmåleri under Songdynastin (960–1279), framför allt känd för sina landskapsmålningar. Hans stil räknas till den så kallade norra skolan, bland annat kännetecknad av dekorativ detaljrikedom och tillägg av färg.

Lis stil beskrivs gärna som en länk mellan landskapsmålare som Guo Xi under Norra Songdynastin (960–1127) och senare konstnärer som Liu Songnian, Ma Yuan och Xia Gui under Södra Songdynastin (1127–1279). Tillsammans med dessa tre senare konstnärer, räknas Li som en av Södra Songdynastins fyra mästare.

Li Tang förfinade och etablerade tekniken fupi cun (斧劈皴), en typ av penseldrag som liknas vid yxhugg (engelska: axe-cut stroke). Han använde den framför allt för att ge struktur åt klippor och berg. Ett bra exempel på detta är hans målning Vind i tallar bland en myriad av dalar från 1124 (se bild här intill).

Li blev den ledande konstnären vid Norra Songs kejserliga målarakademi, och efter Norra Songs fall begav han sig söderut och började verka vid hovet under Södra Song.

Se även 
 Tuschmåleri

Referenser

Externa länkar 

Kinesiska målare under 1000-talet
Kinesiska målare under 1100-talet
Födda 1050
Avlidna 1130
Män
WP:Projekt Kina
Ma Yuan

Ma Yuan (), född på 1160-talet, död 1225, var en kinesisk konstnär inom tuschmåleri under Södra Songdynastin (1127–1279). Ma blev den ledande konstnären vid Södra Songs kejserliga målarakademi och räknas till Södra Songdynastins fyra mästare, tillsammans med Li Tang, Liu Songnian, och Xia Gui.

Ma var en typisk representant för norra skolan och influerades mycket av föregångaren Li Tang. Han är framför allt känd för sina lyriska och romantiska landskapsmålningar, vars kompositioner efter hand gärna fick en tyndpunkt i ena hörnet.

Stilen hos Ma Yuan och Xia Gui, tillsammans kallad Ma-Xia-skolan, blev en stark förebild inte minst för Zhe-skolan under Mingdynastin (1368–1644). De påverkade även japanska tuschmålare som Shūbun, Sesshū och de tidigare generationerna i Kanōskolan.

Se även 
 Tuschmåleri

Referenser

Externa länkar 

Kinesiska målare under 1100-talet
Kinesiska målare under 1200-talet
Födda 1160-talet
Avlidna 1225
Män
WP:Projekt Kina
Oxelösund–Flen–Västmanlands Järnväg

Oxelösund–Flen–Västmanlands Järnväg (OFWJ) bildades 1873, och sträckan Oxelösund till Eskilstuna invigdes 1875 och hela sträckan mellan Kolbäck och Oxelösund stod klar 1877 samtidigt som sträckan från Valskog till Rekarne. Bolaget uppgick 1897 i Trafik AB Grängesberg–Oxelösund som 1931 namnändrades till  Trafikaktiebolaget Grängesberg–Oxelösunds Järnvägar.

Järnvägslinjen ingår numera i järnvägslinjen Sala–Oxelösund.

Se även
Rederi AB Skogstorp

Källor
om bolaget

Ej längre existerande svenska järnvägsbolag
Järnvägsbolag bildade 1873
Hugo Ayala

Hugo Ayala Castro, född 31 mars 1987 i Zacapú, är en mexikansk fotbollsspelare som spelar för Tigres UANL. Han representerar även Mexikos fotbollslandslag.

Externa länkar 
 

Mexikanska fotbollsspelare
Mexikanska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Club Atlas
Spelare i UANL Tigres
Spelare i VM i fotboll 2018
Födda 1987
Levande personer
Män
Hani (namn)

Hani är ett arabiskt manligt namn som på arabiska betyder det "lycklig". Den feminina formen av namnet är Haniyya. På arabiska uttalas det Häni.

Personer med namnet
 Hani Hanjour (1972–2001), en av kaparna och pilot på planet som flög in i Pentagon 2001

Förnamn
Arabiska förnamn
Österbottniska fornforskningssällskapet

Österbottniska fornforskningssällskapet grundades i Malax år 1984. Dess uppgift är att främja den arkeologiska forskningen i Svenska Österbotten. De viktigaste målsättningarna är att upprätta ett arkeologiskt forskningsbibliotek, utge arkeologisk litteratur, verka för att samlingar av fornföremål upprättas och vårdas samt att grunda en arkeologisk forskningsinstitution inom landskapet.

Sällskapet utger två skriftserier, Studia Archaeologica Ostrobothniensia (sedan 1985) och Acta Antiqua Ostrobotniensia (sedan 1988). I sistnämnda serie utkom 2005 (del VI) verket Fornminnen i Österbotten.

Källor

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Finländska vetenskapsorganisationer
Organisationer bildade 1984
Arkeologi
Österbotten
Primera Divisió 2017/2018

Primera Divisió 2017/2018 var den 23:e säsongen av högstaligan i fotboll i Andorra. Ligan startade den 17 september 2017 och avslutades den 20 maj 2018. Titelförsvarande FC Santa Coloma tog sin femte raka mästartitel.

Tabeller

Grundserien

Poängtabell

Resultattabeller

Omgång 1–14

Omgång 15–21

Mästerskapsserien

Nedflyttningsserien

Källor
 Officiell hemsida (katalanska)
 Soccerway.com (engelska)

2017 i Andorra
2018 i Andorra
2017/2018
Fotbollssäsongen 2017/2018
Sir John in Love

Sir John in Love är en engelsk opera i fyra akter med musik och text av Ralph Vaughan Williams. Librettot bygger på William Shakespeares pjäs Muntra fruarna i Windsor (1602).

Historia
Ända sedan sin tid som musikdirektör i Shakespeares födelsestad Stratford-upon-Avon 1913 hade Vaughan Williams velat komponera en opera på någon av författarens pjäser. Vid samma tid arrangerade han folkvisan Greensleeves för pjäserna Muntra fruarna i Windsor och Richard II. Användandet av visan i Sir John in Love gjorde att Vaughan Williams senare utgav den separat som Fantasia on Greensleeves. I librettot använde Vaughan Williams verser från andra Shakespearetexter samt från Philip Sidney, Thomas Middleton, Ben Johnson och Christopher Marlowe. Dessutom infogade han nio folksånger, förutom Greensleeves. Vaughan Williams arbetade på operan åren 1924-1928 och den hade premiär den 21 mars 1929 på Royal College of Music i London med Malcolm Sargent som dirigent. 1933 reviderade Vaughan Williams operan och lade till Prologue, Episode och Interlude (Prologue togs senare bort).

Personer
Sir John Falstaff (baryton)
Anne Page (sopran)
Fru Page (sopran)
Fru Ford (sopran)
Fru Quickly (kontraalt)
Fenton (tenor)
Doktor Caius (tenor)
Frank Ford (bas)
Robert Shallow (tenor eller baryton)
Sir Hugh Evans (baryton)
Master Slender (tenor)
Simple (tenor eller baryton)
Master George Page (baryton)
Bardolph (tenor)
Korporal Nym (baryton)
Gamle Pistol (bas)
Rugby (bas)
Värdshusvärden på "Garter Inn" (baryton)
Robin (talroll)
John (baryton)
Robert (baryton)

Handling
Akt I

Fru Page vill att dottern Anne ska gifta sig med doktor Caius. Medan hon älskar Fenton vill domaren Shallow och Sir Hugh Evans att hon ska gifta sig med Shallows kusin Slender. Falstaff avslöjar för sina kumpaner att han har skrivit identiska kärleksbrev till fru Ford och fru Page. Pistol och Nym vägrar överlämna breven och berättar allt för Ford, vars svartsjukearia avslutar akten.

Akt II

Fru Ford och fru Page läser breven för varandra och ruvar på hämnd. Fru Quickly sänder ett svar till Falstaff från fru Ford att hälsa på henne samma morgon. Ford (utklädd till "Brook") erbjuder Falstaff pengar för att förföra fru Ford för att bevisa huruvida ryktet om hennes ärbarhet är sant eller falskt.

Akt III

Anne Page förklarar för värdshusvärden hur hon planerar att lura sina föräldrar och gifta sig med Fenton. Värden lovar att finna en präst som kan viga dem nästa dag. Falstaff besöker fru Ford (sjungandes "Greensleeves" när han anländer). Han uppvaktar henne då fru Quickly avbryter för att meddela att fru Page är i antågande. Falstaff gömmer sig i tvättkorgen, vilken töms i floden Themsen.

Akt IV

Ford ber om sin hustrus förlåtelse och de planerar för Falstaffs förödmjukelse vid Hunter's Oak i Windsorskogen. Falstaff plågas av bybarnen utklädda till älvor. Annes föräldrar tror att dottern Anne har gift sig med Slender men hon har lurat dem. Anne och Fenton rider in nygifta och allt slutar lyckligt.

Källor

Engelskspråkiga operor
Musikåret 1929
Brittiska operor