kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Günther & Bäck

Günther & Bäck Annonsbyrå, senare McCann-Erickson AB, var en svensk annonsbyrå.

Historik
Byrån grundades i december 1944 av direktör Ernst Günther och Gunnar Bäck. Den 1 februari 1945 erhöll man auktorisering från Svenska tidningsutgivareföreningen.

Bäck lämnade verksamheten 1952. Åke Evans tog över som byråns direktör. Företaget hade även ett kontor i Malmö, fram till 1955 under ledning av sedermera professor Olof Henell. Gunnar Joos efterträdde Henell som chef i Malmö. År 1962 blev Joos chef för hela företaget.

År 1960 etablerades ett dotterbolag i Madrid kallat GUBA Publicidad. Denna verksamhet fusionerades 1962 med ett antal andra företag för att bilda Publinsa.

I februari 1966 tilldelade Statens högertrafikkommission Günther & Bäck uppdraget att tillsammans med Ervaco sköta kampanjen inför högertrafikomläggningen. För 1966 fick byrån sitt enda guldägg, i kategorin affisch för kunden AB Walco.

År 1965 hade aktiemajoriteten övertagits av brittiska Pritchard Wood International. Därmed blev byrån en del av Interpublic som även ägde McCann-Erickson.

Under 1969 blev byrån en del av McCann-Ericksons byrånätverk. I januari 1970 ändrades byråns namn till McCann-Günther & Bäck. Detta år var reklambyrån Sveriges tionde största sett till omsättning med 120 anställda. År 1973 ändrades namnet åter till McCann-Erickson AB. I januari 1986 förvärvade McCann-Erickson företaget Werne & Co som också hade byråer i Stockholm och Malmö. Byråerna i Malmö integrerades som Werne/McCann medan Stockholmsbyråerna fortsatte fristående några år till, med Werne & Co:s grundare Hans Werne som vd för den nya koncernen.

År 1990 köpte McCann den dittills fristående byrån Rönnberg & Co. År 1994 uppgick McCann-Ericksons svenska verksamhet i Rönnberg & Co som bytte namn till Rönnberg McCann. Rönnberg avvecklades 2002 och uppgick i Storåkers McCann, som senare blev McCann Stockholm och år 2023 försattes i konkurs.

Källor

Ej längre existerande svenska reklambyråer
Adolf Ludvig de Maré

Adolf Ludvig de Maré, född 1796 i Adelövs socken, död 1877 i Stockholm, var en svensk militär.

Adolf Ludvig de Maré var son till Carl Ludvig de Maré och Ester Elisabeth Cederschiöld. Han blev officer 1814, kapten vid Skaraborgs regemente 1826, tjänstgjorde samma år vid Göta kanal och befordrades 1840 till major, 1845 till överstelöjtnant. de Maré tjänstgjorde 1848 på Fyn och 1850 vid Stockholms garnison. Han befordrades 1854 till överste och var 1854–1858 kommendant i Stockholms garnison. Åren 1855–1858 var de Maré ledamot av Krigshovrätten och 1858–1864 chef för Skaraborgs regemente.

Källor 
 Sveriges regementschefer 1700–2000, Rune Kjellander

Överstar i svenska armén
Svenska regementschefer
Svenska militärer under 1800-talet
Personer från Adelövs socken
Födda 1796
Avlidna 1877
Män
Marc Guiu

Marc Guiu Paz (född 4 januari 2006 i Granollers i Barcelona i Katalonien) är en spansk professionell fotbollsspelare som spelar som anfallare för Barcelona och Barcelona B.

Klubblagskarriär

Tidiga år 
Guiu började sin karriär med Penya Barcelonista Sant Celoni, en fanklubb till La Liga-laget Barcelona. Han gick vidare till Barcelona säsongen 2013–14 och tog sig genom La Masia och kallades upp till seniortruppen för första gången i juni 2023, inför försäsongsmatcherna mot Celta de Vigo och Vissel Kobe. Guiu gjorde sin inofficiella debut för Barcelona i den senare matchen efter att ha ersatt Robert Lewandowski i halvtid.

Den 11 oktober 2023 kallades han återigen upp till seniorlaget för en La Liga-match mot Granada, även om han i slutändan inte medverkade i matchen. Samma månad utsågs han av den engelska tidningen The Guardian till en av de bästa spelarna födda 2006 i världen.

A-lagsdebut 
Den 22 oktober 2023 gjorde Guiu mål i sin tävlingsdebut för Barcelonas seniorlag i en 1–0-seger över Athletic Bilbao. Spanjoren kom in som avbytare i den 79:e minuten och gjorde mål efter bara 23 sekunder på planen.

Internationell karriär 
Guiu har representerat Spanien på ungdomsnivå.

Spelstil 
Barcelonas ungdomstränare Iván Carrasco beskriver Guiu som en "klassisk nia" som besitter en imponerande fysik och är effektiv i straffområdet.

Referenser 

Spanska fotbollsspelare
Spelare i La Liga
Spelare i FC Barcelona B
Fotbollsspelare i FC Barcelona
Födda 2006
Levande personer
Män
Fredrik Otto de Witte

Fredrik Otto de Witte (von Witte), född 1657 i Lüneburg, död 1719, var en tysk-svensk militär.

Fredrik Otto de Witte blev officer 1676, blev kapten i münstersk tjänst 1678, tjänstgjorde vid Kunglig majestäts tyska livregemente till fot från 1680, befordrades till major 1700 och överstelöjtnant 1711. Han var 1712–1715 överste och chef för tyska livregementet till fot, blev fången vid Stralsunds kapitulation 1715, men återkom till Sverige i oktober 1717, och fortsatte därefter att tjänstgöra som regementets chef till sin död.

Källor 
 Sveriges regementschefer 1700–2000, Rune Kjellander

Överstar i svenska armén
Svenska regementschefer
Personer från Lüneburg
Födda 1657
Avlidna 1719
Män
Nahal Oz

Nahal Oz (, "Den starka strömmen") är en kibbutz i Negevöknen i södra Israel, en knapp kilometer från gränsen till Gaza. Den ligger också nära städerna Sderot och Netivot. Den hade en befolkning på 471 personer (2021).

Kibbutzen grundades 1951 som rörelsen Nahals första kibbutz. Den kallade först Nahlayim Mul Aza ("Nahalsoldaterna på andra sidan Gaza") och blev 1963 en civil kibbutz. Kibbutzen började privatiseras 1997.

På kibbutzen odlas morötter, bomull och vete och bedrivs boskapsskötsel me 600 kor och ett mejeri.

Mordet på Ro'i Rothberg och Moshe Dayans griftetal
I april 1956 dödades kibbutzens säkerhetsansvarige, Ro'i Rothberg, i ett bakhåll av infiltratörer från Gaza. Vid Rutenbergs begravning deltog dåvarande generalstabschefen Moshe Dayan, som läste upp ett beröm griftetal, vilken uppmanade Israel att se inåt och probe the national mindset:

Massakern 2023

Den 7 oktober 2023 trängde ungefär 20 Hamas-terrorister in i Nahal Oz under Hamas attack mot Israel i oktober 2023- De bröt sig in i husen och sköt invånarna. Kibbutzen hölls av Hamas under tolv timmar, innan den israeliska armén återtog kontrollen över kibbutzen, varvid ett antal terrorister dödades. Vid aktionen tog Hamas också gisslan och förde dem till Gaza. Två kvinnor ur gisslan med dubbla israeliska och amerikanska medborgarskap släpptes den 20 oktober under medverkan av medlare från Qatar.

Bildgalleri

Källor

Noter

Externa länkar
Nahal Oz Negev Information Centre

Israeliska bosättningar
Jelena Ćetković

Jelena Ćetković, född 21 augusti 1916 i Cetinje, död 14 maj 1943 i Jajinci, var en montenegrinsk-jugoslavisk politiker (kommunist). 

Hon var medlem i den kommunistiska motståndsrörelsen under andra världskriget. Hon tillfångatogs och sköts för sitt motståndsarbete. 

Hon mottog Nationalhjälteorden.

Referenser 

Kvinnor
Födda 1916
Avlidna 1943
Montenegrinska politiker
Personer i Montenegro under 1900-talet
Personer från Cetinje
Personer som blivit avrättade genom arkebusering
Andres Petrov

Andres Petrov, född 15 oktober 1996, är Estlands första professionella snookerspelare. Petrov blev proffs i början av säsongen 2022/23 efter att ha vunnit EBSA European Snooker Championship.

Bakgrund 
Andres Petrov föddes i Tallinn. Hans far, Boriss Petrov, är ishockeytränare för ungdomar. Petrov tog examen från Tallinn High School of Humanities 2015 och från Tallinn University, med en examen i ungdomsarbete 2018.

Karriär 
Petrov började spela snooker 2009. År 2017 nådde han finalen i EBSA European Snooker Championship för första gången, där han förlorade med 7-3 mot Chris Totten, och nådde särskilt de 64 sista av Riga Masters 2019 som amatör. Han blev proffs 2022 efter att ha vunnit EM i snooker med en 5-3-seger över Ben Mertens i finalen.

Titlar

Rankingtitlar

Övriga titlar 
 EBSA European Snooker Campionship – 2022

Referenser

Noter

Externa länkar 
 WST.tv – Andres Petrov
 CueTracker.net – Andres Petrov

Födda 1996
Män
Snookerspelare
Levande personer
Dobrila Ojdanić

Dobrila Ojdanić, född 1920, död 1995, var en montenegrinsk-jugoslavisk politiker (kommunist).

Biografi 
Hon var medlem i den kommunistiska motståndsrörelsen under andra världskriget.

Efter kriget hade hon många politiska funktioner. Hon var medlem av folkfrontens huvudstyrelse, AFŽs huvudstyrelse, huvudstyrelsen för Krigshjältarnas Union, och på grundkongressen för KPJ för Montenegro valdes hon in som medlem av centralkommittén för KP i Montenegro. Hon var en federal suppleant i en sammankomst. Sedan 1955 var medlem av centralstyrelsen för Krigshjältarnas Union i Jugoslavien, och från 1948 ledamot av AFŽ Jugoslaviens centralstyrelse. Hon förblev i dessa positioner 1955–1961. Hon var en av endast tre kvinnor som valdes in i parlamentet.

Som professionell politisk arbetare tjänstgjorde hon som sekreterare för huvudstyrelsen för AFŽ i Montenegro fram till 1948, då hon utsågs till assistent till ministern för hälso- och socialpolitik. Hon var ordförande för huvudstyrelsen för Montenegro kvinnoförening 1953–1961. I nästan två decennier var hon ordförande för kommissionen för vård av soldater och barn till stupade soldater i Soldatförbundets huvudstyrelse.

Hon mottog Nationalhjälteorden.

Referenser 

kvinnor
Födda 1920
Avlidna 1995
Jugoslaviska politiker
Personer i Montenegro under 1900-talet
Peter av Montenegro

Peter av Montenegro, född 1889, död 1932, var en montenegrinsk prins. 

Han tjänstgjorde som soldat under första världskriget. 

Han bosatte sig 1918 i Frankrike. Han gifte sig 1924 med Violette Brunet.

Referenser 

Män
Födda 1889
Avlidna 1932
Montenegrinska kungligheter
Personer från Cetinje
Alice and Sparkle

Alice and Sparkle är en barnbok från 2022 av Ammaar Reshi. Han skapade boken med hjälp av artificiell intelligens, vilket föranledde en debatt om tillkomstprocessen. Vissa menade att eftersom den AI-baserade bildgeneratorn Midjourney tränas på befintliga illustrationer, borde originalkonstnärerna kompenseras.

Referenser 

Engelskspråkig litteratur
Litteraturåret 2022
Kulturdebatter
Artificiell intelligens
Vjera av Montenegro

Vjera av Montenegro, född 1887, död 1927, var en montenegrinsk prinsessa. 

Hon gifte sig aldrig utan levde med sina föräldrar. 

Hon var känd för sitt humanitära arbete. Tillsammans med sin svägerska prinsessan Jutta ordnade hon hjälp för de skadade i explosionen i hamnen i Bar under första Balkankriget 1912-1913. 

Hon bosatte sig 1918 i Frankrike.

Referenser 

kvinnor
Födda 1887
Avlidna 1927
Montenegrinska kungligheter
Personer från Rijeka
Jutta av Mecklenburg-Strelitz

Jutta av Mecklenburg-Strelitz, född 1880, död 1946, var en montenegrinsk kronprinsessa, gift 1899 med Danilo av Montenegro. 

Hon var känd för sitt humanitära arbete. Tillsammans med sin svägerska prinsessan Vjera ordnade hon hjälp för de skadade i explosionen i hamnen i Bar under första Balkankriget 1912-1913. 

Hon bosatte sig 1918 i Frankrike.

Referenser 

kvinnor
Födda 1880
Avlidna 1946
Montenegrinska kungligheter
Personer från Neustrelitz
Uleåborgs prästgård

Uleåborgs prästgård (finska: Oulun pappila) är en historisk prästgård i Uleåborg i det finländska landskapet Norra Österbotten. Huvudbyggnaden, ritad av arkitekt Carl Ludvig Engel, färdigställdes år 1827. Numera används prästgården för kyrklig verksamhet och den ägs av Uleåborgs kyrkliga samfällighet.

Historia och arkitektur 
Uleåborgs stad brann år 1822, och då förstördes även Uleåborgs dåvarande prästgård som användes av kyrkoherde Henrik Wegelius. Ritningsutkast för den nya prästgården gjordes av byggmästaren Henrik Matlin, som bodde i Uleåborg. Från detta utkast skapade Carl Ludvig Engel de faktiska ritningarna för empirbyggnaden.

I december 1825 hölls en auktion för uppbyggandet av Uleåborgs prästgård. Auktionen vanns av Ivan Avramoff, en köpman från Fredrikshamn. Avramoff ansökte dock om konkurs mitt under byggarbetet, och därför var församlingen tvungen att själva slutföra resten av prästgården i snabb takt. Trots förseningen blev Uleåborgs prästgård färdig i oktober 1827.

Ursprungligen bestod prästgården av två bostadsbyggnader: en för stadsförsamlingen och en för lantbygdsförsamlingen. I huvudbyggnaden, som är belägen vid gatan Isokatu, finns en sal, fem kammare och en tambur. Dessutom finns en separat köksbyggnad som är ansluten till huvudbyggnaden. Stadsförsamlingen hade också ansvar för underhåll av bodar, ladugård, stall och latrin.

Den andra bostadsbyggnaden tillhörde lantbygdsförsamlingen och var belägen vid dagens gata Asemakatu. Utöver bostadsbyggnaden ingick en bakstuga, en lada, ett fårhus, en bastu och en lagerbyggnad i lantbygdsförsamlingens ansvar.

Uleåborgs prästgård renoverades under övergången mellan 1840- och 1850-talen. Ytterväggarna på bostadsbyggnaderna täcktes med brädor som målades med röd oljefärg. Dörr- och fönsterkarmarna målades gröna. Prästgården genomgick flera förändringar under 1800-talet. År 1886 tillkom en veranda på gårdsidan och en ny ingång från gatan Asemakatu. År 1898 utvidgades byggnaden och i den nya flygelns källare inrättades tvätt- och bakrum samt drängstugan. I prästgårdens stenfot byggdes även en källare och ett matskåp. Samtidigt kopplades de två bostadsbyggnaderna samman, och deras utseende harmoniserades. Trots dessa förändringar har prästgårdens ursprungliga arkitektoniska drag bevarats, inklusive kakelugnar och kassettak.

Den sista prästen som bodde i Uleåborgs prästgård var domprosten Jorma Sipilä fram till 1971.

Bilder

Källor 

Byggnader och anläggningar i Uleåborg
Byggnader ritade av Carl Ludvig Engel
Byggnader invigda under 1800-talet
Prästgårdar i Finland
1827 i Finland
Uleåborgs kyrkliga samfällighet

Uleåborgs kyrkliga samfällighet (finska: Oulun seurakuntayhtymä), som är belägen i Uleåborgs stad i det finländska landskapet Norra Österbotten, bildas av ortens evangelisk-lutherska församlingar. Samfälligheten tillhör Uleåborgs stift inom Evangelisk-lutherska kyrkan i Finland och ansvarar för gemensamma funktioner såsom pastorskansliet, ekonomikansliet, begravningsplatser och fastigheter. Samfälligheten är ett juridiskt organ.

Till Uleåborgs kyrkliga samfällighet hör Uleåborgs domkyrkoförsamling, Haukipudas församling, Karjasilta församling, Kiminge församling, Oulujoki församling, Oulunsalo församling och Tuira församling.

Det högsta beslutande organet i samfälligheten är den gemensamma kyrkofullmäktige som väljs genom val. Det gemensamma kyrkorådet förbereder alla ärenden som ska behandlas av den gemensamma kyrkofullmäktige och har även egen beslutanderätt i många av samfällighetens ärenden.

Källor 

Uleåborgs stift
Kyrkliga samfälligheter inom Evangelisk-lutherska kyrkan i Finland
María Echavarría

María Echavarría, född 7 juli 1960, är en colombiansk bågskytt. Hon deltog vid olympiska sommarspelen 1992.

Referenser 

Födda 1960
Levande personer
Kvinnor
Colombianska bågskyttar
Tävlande i bågskytte vid olympiska sommarspelen 1992
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1992 från Colombia
Valentina Acosta Giraldo

Valentina Acosta Giraldo, född 19 april 2000, är en colombiansk bågskytt. Hon deltog vid olympiska sommarspelen 2020.

Referenser 

Födda 2000
Levande personer
Kvinnor
Colombianska bågskyttar
Tävlande i bågskytte vid olympiska sommarspelen 2020
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2020 från Colombia
Andrés Pila

Andrés Pila, född 11 maj 1991, är en colombiansk bågskytt. Han deltog vid olympiska sommarspelen 2016.

Referenser 

Födda 1991
Levande personer
Män
Colombianska bågskyttar
Tävlande i bågskytte vid olympiska sommarspelen 2016
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2016 från Colombia
Mattias Pleijel

Mattias Pleijel, född 10 oktober 1974 i Malmö, är en svensk journalist. Han är främst verksam som producent och reporter på Sveriges Radio.

Mattias Pleijel har tidigare varit skribent för Helsingborgs Dagblad, Sydsvenska Dagbladet och Göteborgs-Posten.

Referenser 

Födda 1974
Levande personer
Män
Personer från Malmö
Svenska journalister under 1900-talet
Svenska journalister under 2000-talet
Petter Nejdel

Petter Nejdel, född 21 december 1794 i Flisby församling, Jönköpings län, död 12 oktober 1856, var en svensk präst.

Biografi 
Petter Nejdel föddes 1794 i Flisby församling. Han var son till rusthållaren Anders Pehrsson i Eksjö landsförsamling och Lena Jaensdotter. Nejdel blev höstterminen 1816 student vid Uppsala universitet och avlade 1823 filosofie kandidatexamen 12 juni 1824 magisterexamen och 1834 teologisk kandidatexamen. Han prästvigdes 3 mars 1822 och blev 22 april samma år komminister i Värmdö församling, tillträdde 1823. Nejdel avlade 19 december 1835 pastoralexamen och fick 11 september 1837 extra ansökningsrätt till regala pastorat. Han blev 22 maj 1839 kyrkoherde i S:t Laurentii församling, Söderköping (extra sökande), tillträde genast. Nejdel utnämndes 20 november 1841 till prost och blev 26 juni 1849 kontraktsprost i Hammarkinds kontrakt. Han var vikarierande preses vid prästmötet 1853 och utnämndes 1854 till LVO. Nejdel avled 1856 och begravdes på Skönberga kyrkogård.

Familj
Nejdel gifte sig 1829 med Edla Helena Tryggdahl (1801–1877), dotter till kronogoden Gabriel Tryggdahl i Värmdö tingslag och Catharina Magareta Forstedt. De fick tillsammans barnen Augusta Helena Charlotta Nejdel (född 1830) och Edla Maria Nejdel (1832–1912).

Bibliografi
1819 - Acta et Litterae ad historiam Svecanam. Fasc. XI, Uppsala.
1824 - Scholia selecta in Esai. I—XII. P-XVII, Uppsala. 
1835 - Dissertatio notionem regni Christi explicatura, Uppsala.
1853 - Dissertatio circa Articulos Fidei de Novissimis (i Prästmöteshandlingarna 1853).

Källor

Noter 

Präster i Svenska kyrkan
Svenska präster under 1800-talet
Svenska kontraktsprostar
Personer från Flisby socken
Födda 1794
Avlidna 1856
Män
Miguel Amaral

Miguel Maria de Sá Pais do Amaral, född den 31 juli 1954 i Lissabon, är en portugisiskisk affärsman och racerförare.

Källor
 Driver Database. 

Födda 1954
Män
Levande personer
Portugisisk adel
Portugisiska racerförare
Le Mans Series-förare
Personer från Lissabon
Portugisiska idrottare under 2000-talet
Joël Camathias

Joël Camathias, född den 9 februari 1981 i Lugano är en schweizisk racerförare.

Källor
 Driver Database.

Externa länkar
 Officiell webbplats 

Födda 1981
Män
Levande personer
Personer från Lugano
Schweiziska racerförare
Auto GP-förare
FIA WEC-förare
Le Mans Series-förare
Schweiziska idrottare under 2000-talet
Soheil Ayari

Soheil Ayari, född den 5 april 1970 i Aix-les-Bains är en fransk racerförare med iranska rötter.

Källor
 Driver Database. 

Födda 1970
Män
Levande personer
Personer från Aix-les-Bains
Franska racerförare
Auto GP-förare
FIA WEC-förare
Le Mans Series-förare
American Le Mans Series-förare
WTCC-förare
Franska idrottare under 2000-talet
Guillaume Moreau

Guillaume Moreau, född den 8 mars 1983 i Limoges är en fransk racerförare.

Källor
 Driver Database. 

Födda 1983
Män
Levande personer
Personer från Limoges
Franska racerförare
F3 Euroseries-förare
Formula Renault 3.5 Series-förare
FIA WEC-förare
Le Mans Series-förare
American Le Mans Series-förare
Franska idrottare under 2000-talet
Andrea Pizzitola

Andrea Pizzitola, född den 19 juni 1992 i Montpellier är en fransk racerförare.

Källor
 Driver Database. 

Födda 1992
Män
Levande personer
Personer från Montpellier
Franska racerförare
Le Mans Series-förare
Franska idrottare under 2000-talet
Dale, Fjalers kommun

Dale är en tätort i Fjalers kommun i Vestland fylke i västra Norge. Orten ligger vid fylkesväg 57, på södra sidan av Dalsfjorden. Den utgör kommunens centralort såväl som största tätort.

Referenser

Tätorter i Norge
Orter i Vestland fylke
Fjalers kommun
Flekke

Flekke är en tätort i Fjalers kommun i Vestland fylke i västra Norge. Orten ligger vid fylkesväg 57, vid södra spetsen av Flekkefjorden.

Referenser

Tätorter i Norge
Orter i Vestland fylke
Fjalers kommun
Veli-Matti Kärkkäinen

Veli-Matti Kärkkäinen, född 1958, är en finländsk teolog och professor i systematisk teologi vid Fuller Theological Seminary i Pasadena, Kalifornien. Han är docent i ekumeni vid Helsingfors universitet. Han har även undervisat i teologi i Thailand. Förutom böcker har han skrivit omkring 200 artiklar och essäer.

Källor 

Män
Födda 1958
Levande personer
Finländska teologer
Vigra kommun

Vigra kommun () var en kommun i Møre og Romsdal fylke i Norge. Kommunen omfattade den norra delen av nuvarande Giske kommun (området kring ön Vigra). Tätorten Roald utgjorde kommunens centralort.

Administrativ historik 
Roalds kommun upprättades den 1 januari 1890 genom utbrytning ur Harams kommun. Kommunen hade 794 invånare vid upprättandet.

1911 bytte kommunen namn från Roalds kommun till Vigra kommun.

Den 1 januari 1964 gick Vigra kommun upp i Giske kommun. Kommunens hade då 1 569 invånare.

Källor 

Tidigare kommuner i Møre og Romsdal fylke
Giske kommun
South Coast Recording Studio

South Coast Recording Studio (ibland kallad enbart South Coast Recording eller South Coast Studios) var en inspelningsstudio som låg i Santa Ana, Kalifornien i USA på 2901 W Macarthur Blvd. South Coast Recording Studio grundades i februari 1985 av Jim Dotson och han var ägare av studion till juni 1993.

Ett urval av album och singlar som spelats in i studion 
 The Offspring – "I'll Be Waiting/Blackball" (1986)
 The Offspring – The Offspring (1989)
 Voicebox – 	Silence Lies (1990)
 No Doubt – No Doubt (1991, demokassett)
 Fishwife – Snail Killer (1991)
 Process – Steel Jaws (1992)
 Das Klown – Rapid Fire  (1992)

Referenser 
South Coast Recording, Discogs.com
South Coast Studios, Discogs.com
Jim Dotson, Linkedin.com

Inspelningsstudior
Gaia BH1

Gaia BH1 är en dubbelstjärna bestående av en solliknande stjärna och ett sannolikt svart hål och belägen i den mellersta delen av stjärnbilden Ormbäraren. Den har en skenbar magnitud av ca 13,77 och kräver ett kraftfullt teleskop för att kunna observeras. Baserat på parallax enligt Gaia Data Release 3 på ca 2,09 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 1 560 ljusår (478 parsek) från solen. Den rör sig bort från solen med en heliocentrisk radialhastighet på ca 23 km/s. År 2022 var den det närmaste kända systemet som astronomer är rimligt säkra på att det innehåller ett svart hål, följt av Gaia BH2 och A0620-00.

Observation
Gaia BH1 upptäcktes 2022 genom astrometriska observationer med Gaia, och observerades även genom mätning av radiell hastighet. Upptäckarteamet hittade inget astrofysiskt scenario som kunde förklara den observerade rörelsen hos stjärnan av G-typ, annat än ett svart hål. Systemet skiljer sig från "black hole impostors" som LB-1 och HR 6819 genom att bevisen för ett svart hål inte beror på stjärnans massa eller lutningen av banan, och det finns inga bevis för massöverföring. Upptäckarteamet hittade också ett andra system som är en kandidat till att innehålla ett svart hål, vilket också rapporterades av ett annat team av astronomer,  och bekräftades 2023 som Gaia BH2.  

Det svarta hålet upptäcktes också oberoende av ett andra team, som hittade lite olika parametrar.

Egenskaper

Den solliknande stjärnan iGaia BH1 är en gul till vit stjärna i huvudserien av spektraltyp G. Den har en massa som är lika med ca 0,93 solmassor, en radie som är ca 0,99 solradier och utsänder energi från dess fotosfär motsvarande samma som solen vid en effektiv temperatur av ca 5 900 K.

Stjärnan och det svarta hålet kretsar kring varandra med en period av 185,59 dygn och en excentricitet på 0,45. Det svarta hålet har en massa på cirka 9,62 solmassor  och med tanke på denna massa bör dess Schwarzschildradie vara cirka 28 km.

Se även
 GRS 1915+105
 OGLE-2011-BLG-0462
 VFTS 243

Referenser

Noter

Stjärnbilden Ormbäraren
Huvudseriestjärnor klass G
Dubbelstjärnor
Svarta hål
Solliknande stjärnor
Astronomiska upptäckter 2012