kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Split horizon route advertisement

Split horizon route advertisement (vägannonsering genom uppdelad horisont) är i datornätverk ett sätt att förhindra loopproblem vid routing med distansvektorbaserade routingprotokoll. Metoden innebär att en router aldrig annonserar ut en väg tillbaka via gränssnittet från vilket den fick veta vägen.

Konceptet föreslogs 1974 av Torsten Cegrell, och implementerades ursprungligen i det Arpanet-inspirerade svenska nätverket TIDAS.

Metoden används av de flesta distansvektorbaserade protokoll, exempelvis RIP, IGRP och EIGRP.

Exempel
Betrakta fallet i figuren där nätverksnod A routar datapaket via nod B för att de ska nå destinationen C. Noderna är förbundna med punkt-till-punkt-förbindelser.

Routingalgoritmen i nod B har annonserat ut till A att den känner till en väg till C inom avståndet 1 hopp. Enligt split-horizon-principen annonserar nod A dock inte ut vägen A→B→C tillbaka till B. Vid en första anblick kan detta tyckas vara utan betydelse eftersom B inte skulle välja vägen via nod A eftersom avståndet B→A→B→C är längre och vägen kostar mer än vägen direkt B→C. Om länken mellan B och C går ner och B hade fått veta en väg till C via A, skulle emellertid B försöka vidarebefordra paketen via A. A skulle genast returnera paketen till B, och B och A skulle återupprepa proceduren många gånger tills länken åter fungerar. Med split-horizon-regeln på plats kan detta specifika loop-scenario inte inträffa. Ett nät med felande länkar får högre genomströmning med denna regel än utan. Regeln förbättrar dessutom routingalgoritmens konvergenstid i komplexa topologier med många redundanta förbindelser. Namnet åsyftar att en nätverksnod har olika horisont (ser olika vägar) beroende på till vem den utannonserar vägarna.

Källor

Nätverksprotokoll
Kandhkot

Kandhkot är huvudort för distriktet Kashmore i den pakistanska provinsen Sindh. Folkmängden uppgick till cirka 100 000 invånare vid folkräkningen 2017.

Källor

Orter i Pakistan
Khairpur

Khairpur är huvudort för ett distrikt med samma namn i den pakistanska provinsen Sindh. Folkmängden uppgick till cirka 180 000 invånare vid folkräkningen 2017.

Källor

Orter i Pakistan
Eeva Tikka

Eeva Kaarina Tikka, född 31 juli 1939 i Kristina, är en finländsk författare.

Tikka blev filosofie magister 1968. Hon verkade 1968–1981 som lärare i biologi och geografi vid olika skolor. Hon debuterade 1973 med romanen Kuin vaahteran lehtiä iholla och har sedan dess publicerat en rad romaner med mytiska drag, Tunturisusi (1975), Punainen härkä (1977), Hiljainen kesä (1979) och Jyrkänparras (1981). 1984 utkom novellsamlingen Alumiinikihlat, där Tikka skildrar människor som står inför olika livsavgörande steg, och Satuja, berättelser för barn. Bland hennes senare arbeten märks romanerna Aurinkoratsastus (1986) och Pojan paluu (1993), som skildrar svåra familjesituationer. I raden av diktsamlingar kan nämnas Kalliomaalaus (1987), Enkeli astuu virtaan (1991) och Odotus ja ilo (2003).

Källor

Födda 1939
Personer från Kristina
Levande personer
Finländska författare
Finskspråkiga författare
Kvinnor
Västergötlands runinskrifter 7

Grims runsten, Vg 7 är en vikingatida runsten i Sörgården, Vallby, Götlunda socken och Skövde kommun. 
Runsten är av gnejs, 1,8 m hög, 0,6 m bred i S-N riktning, och 0,5 m tjock. Runhöjd är 10 cm. Ristningen vetter mot N. Stenen står på ursprunglig plats.

Inskriften 

Ordet frände är detsamma som släkting. Det gällde även ingifta släktingarna. Namnet Halvdan betyder "halvdansk", det vill säga till hälften härstammande från Skandinavien.

Länkar 
Informationsskylt vid stenen

Litteratur
K.E. Sahlström Fasta fornlämningar i Götlunda socken №8, 1921.
Petrus Tegnæus Beskrivning öfver Flistad församling, år 1784.
Johan Peringskiöld Monumenta Sveo-Gothorum, vol. 10.
 G. Brusewitz Westergötland, sid. 87, 1861.
 P.A. Säve, Berättelse för 1862, sid. 134, 1869.

Källor 

 
Västergötlands runinskrifter
Runinskrifter i Skövde kommun
Jaakko Paatela

Jaakko Sakari Paatela, född 3 oktober 1922 i Helsingfors, död 1 mars 1989 i Esbo, var en finländsk arkitekt. Han var son till tillika arkitekten Jussi Paatela.

Paatela utexaminerades 1947 och tjänstgjorde 1948–1949 som Otto-Iivari Meurmans assistent i stadsplanslära. År 1952 övertog han tillsammans med brodern Veli faderns arkitektbyrå; tillsammans ritade de ett flertal framträdande sjukhusanläggningar i Helsingfors, bland annat Helsingfors universitetscentralsjukhus (HUCS) administrationsbyggnader (1962, 1967), tillbyggnader samt reparationer av Kirurgiska sjukhuset (1986), Kvinnokliniken (1986) och Tölö sjukhus (1960, 1967) samt Kotka centralsjukhus (1967), och ett flertal sjukhusreparationer och tillbyggnader även i Åbo.

Han innehade från 1952 en gemensam byrå också med hustrun Eva Paatela. Till hans främsta egna verk räknas Kuopio centralsjukhus, Hyvinge och Lahtis kretssjukhus, tillbyggnaden av Stengårds sjukhus i Helsingfors, Torneå, Hyvinge och Lahtis hälsocentraler samt Statens seruminstitut, Tilkka (1958). Tillsammans med hustrun planerade han även Penningautomatföreningens hus i Alberga (1978).

Källor

Födda 1922
Finländska arkitekter under 1900-talet
Arkitekter från Helsingfors
Avlidna 1989
Män
Earth First!

Earth First! är ett löst sammansatt nätverk som bedriver miljökamp med stort fokus på aktivism och direkt aktion. Earth First! grundades i USA den 4 april 1980 av Dave Foreman, Mike Roselle, Howie Wolke, Bart Koehler och Ron Kezar.

Earth First! har varit involverade i flera uppmärksammade aktioner för att hindra avverkning av skog och stoppa dammbyggen som hotar känsliga ekosystem.

Idag finns det Earth First!-grupper i USA, Storbritannien, Kanada, Australien, Nederländerna, Belgien, Filippinerna, Tjeckien, Indien, Mexiko, Frankrike, Tyskland, Nya Zeeland, Polen, Nigeria, Slovakien, Irland, Italien och Spanien.

Externa länkar 
 Earth First! Worldwide
 Earth First! Journal
 Earth First! Newswire
 UK Earth First!

Källor 

Miljöorganisationer
Miljöaktivism
Organisationer bildade 1980
Mai Raud-Pähn

Mai Hinge Raud-Pähn, född 2 november 1920 i Pärnu i Estland, är en estnisk konsthistoriker, journalist och lärare. Hon flydde till Sverige genom Tyskland under andra världskriget.

Biografi 
Född i Pärnu började hon skolan 1928 i Viljandi Estniska Lärdomssällskapets Flickgymnasiums Grundskola.1934–1937 studerade hon i Pärnu Flickgymnasium och fick studenten. Därefter studerade Raud-Pähn vidare vid Tallinn Lärarseminarium och blev lärare.  Under andra världskriget flydde hon till Tyskland, sedan via Danmark till Sverige.

1957–1964 studerade hon hos professor Sten Karling vid Stockholms Universitet konsthistoria. 1972 tog Mai Raud-Pähn licensiatexamen, hennes avhandling var om silversmed i Tallinn 1474–1659. Hon har publicerat artiklar i ämnet i Estniska Lärdomssällskapets Årsbok Annales Societatis Litterarum Estonicae in Svecia och haft föreläsningar.  

1987–2014 var hon den sverigeestniska tidskriften Rahvuslik Kontakts huvudredaktör. 

Hon är Sverigeesternas Riksförbunds ledamot. Estniska Nationalmuseums Vänföreningens hedersledamot (invald 23 april 2005). Estniska Lärdomssällskapet i Sverige medlem och tidigare sekreterare.

Hon fick 2001 motta White Star Medal Decoration från Estlands president och 2006 Sverigeesternas Riksförbundets kulturpris.

Källor 

Kvinnor
Födda 1920
Levande personer
Estländska journalister
Hundraåringar
Estniska konsthistoriker
Svenska konsthistoriker
Kosovo i olympiska vinterspelen 2018

Kosovo deltog i de olympiska vinterspelen 2018 i Pyeongchang, Sydkorea, med en trupp på en atlet (en man) fördelat på en sport.

Vid invigningsceremonin bars Kosovos flagga av alpina skidåkaren Alib Tahiri.

Referenser

Nationer i olympiska vinterspelen 2018
Kosovo i olympiska vinterspelen
2018 i Kosovo
EastSiders

EastSiders är en amerikansk TV-serie skapad av Kit Williamson.

Amerikanska dramaserier
Trigger (gitarr)

Trigger är smeknamnet på Willie Nelsons akustiska nylonsträngade gitarr, en Martin N-20. Nelson testade ett flertal gitarrer från olika tillverkare i början på sin karriär. Efter att en av hans gitarrer blivit förstörd 1969, så köpte han en Martin N-20.

Nelsons tanke var att efterlikna Django Reinhardts spelstil och gitarrljud. Han förstärkte sedan sin akustiska gitarr, vilket resulterade i hans säregna gitarrljud.

Bakgrund
När Nelson hade kontrakt med RCA Records brukade gitarrtillverkare låna ut, eller ge gitarrer till honom för att testa dem. Tidigt i sin karriär spelade Nelson på instrument från Fender, bland modellerna Telecaster, Jaguar och Jazzmaster. Nelson spelade sedan på gitarrer från Gibson. Före en konsert 1969 gav Baldwin Piano Company honom sin nya gitarr, en elförstärkt nylonsträngad gitarr av modellen 800C, med en Prismatone stereopickup, samt en förstärkare att testa denna med.

Martin N-20

Under en konsert på Floore's Country Store i Helotes, Texas, trampade en berusad man på Nelsons Baldwingitarr. David Zettner och Jimmy Day, som spelade i Nelsons kompband "Family", tog med gitarren till instrumentmakaren Shot Jackson, i Nashville, Tennessee. Jackson, som ansåg att skadan var för stor för att reparera, erbjöd Nelson en Martin N-20 nylonsträngad klassisk gitarr tillverkad av brasilianskt rosenträ. Nelson instruerade honom över ett telefonsamtal att flytta pickupen från Baldwingitarren till den nya Martingitarren. Instrumentet tillät honom att förstärka hans akustiska ljud vid konserter i större lokaler. Nelson köpte gitarren utan att ha sett den för 750 dollar, och döpte den efter Roy Rogers häst "Trigger".

Referenser

Noter

Enskilda gitarrer
1969 GB

1969 GB eller (30720) 1969 GB är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 9 april 1969 av den argentinska astronomn Carlos U. Cesco vid Leoncito Astronomical Complex.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Ej namngivna småplaneter
Astronomiska upptäckter av CU Cesco
Astronomiska upptäckter 1969
Elizabeth Roemer

Elizabeth Roemer född 1929, död 8 april 2016, var en amerikansk astronom.

Hon var professor vid University of Arizona.

1975 gjorde hon tillsammans med astronomen Charles T. Kowal de första observationerna av Jupiters måne Themisto.
 
Minor Planet Center listar henne som E. Roemer och som upptäckare av 2 asteroider.

Asteroiden 1657 Roemera är uppkallad efter henne.

Asteroider upptäckta av Roemer

Se även 
 :Kategori:Astronomiska upptäckter av E Roemer

Referenser 

Amerikanska astronomer under 1900-talet
Födda 1929
Avlidna 2016
Kvinnor
Mirjam Vainio

Saara Mirjam Vainio, född 18 juli 1915 i Helsingfors, död i juli 1977 i Hägersten, var en finländsk-svensk målare.

Hon var dotter till byggmästaren Adolf Vainio och Hilda Ketola. Vainio studerade vid Ateneum i Helsingfors 1942–1945 och för Sven Erixson vid Kungliga konsthögskolan med några studieavbrott 1945–1952. Studierna för Erixon ledde till ett mångårigt samarbete. Som assistent till Lennart Segerstråle arbetade hon med dekorationsmålningarna i Burträsks kyrka 1949. Separat ställde hon bland annat ut på Färg och Form och Lilla Paviljongen i Stockholm samt i Båstad och Sollefteå. Tillsammans med Sven Erixson ställde hon ut i Burträsk och tillsammans med Åke Lagerborg i Vännäsby. Hon medverkade i Sveriges allmänna konstförenings utställning Svart och vitt som visades på Konstakademien 1955 och Riksförbundet för bildande konsts vandringsutställningar. Som illustratör illustrerade hon bland annat John Nilssons Några historier om barn och sådant. Bland hennes offentliga arbeten märks väggdekorationer i al fresco för Burträsks kommunhus och Skellefteå kommunhus. Hennes stafflikonst består av varierade motiv och änglar.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 554, Allhems Förlag, Malmö. 

Svenska målare under 1900-talet
Finländska konstnärer
Födda 1915
Avlidna 1977
Kvinnor
Konstnärer från Helsingfors
Sigrid Wahlström

Sigrid Wahlström-de Rougemont, född 15 juli 1888 i Kårböle i Färila socken i Gävleborgs län, död 28 september 1984 i Stockholm, var en svensk målare.

Hon var dotter till köpmannen P.E. Wahlström och hans hustru född Larsson och från 1917 gift med Philippe de Rougemont samt blev mor till Béatrice Glase. Wahlström studerade först konst i Schwerin innan hon fortsatte sina studier för Oscar Björck och Emerik Stenberg vid Konstakademien i Stockholm 1907–1909, därefter reste hon till Paris där hon först studerade för Fernand Léger och senare för Maurice Denis vid Académie Ranson. Separat ställde hon bland annat ut på Gummesons konsthall 1916, Louis Hahnes konstsalong 1946 och i Gävle, Malmö, Linköping, Hudiksvall samt Galerie Bernheim June-Dauberville i Paris. Tillsammans med Sigrid Fridman ställde hon ut i Köpenhamn 1919 och tillsammans med sin man ställde hon ut i Eskilstuna 1939 samt med Stig Jonzon i Kalmar 1951. Hennes konst består av stilleben, porträtt, figurer, barnskildringar och landskap utförda i olja. Wahlström är representerad vid Nationalmuseum. Hon är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Källor 
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 553, Allhems Förlag, Malmö. 
 De Rougemont, Sigrid på SvenskaGravar.se

Noter

Svenska målare under 1900-talet
Representerade vid Nationalmuseum
Personer från Färila socken
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1888
Avlidna 1984
Kvinnor
Marit Wahlström Schönbäck

Marit Wahlström Schönbäck, född 23 juli 1921 i Jönköping, död 22 mars 2010 i Uppsala, var en svensk målare.

Hon var dotter till stationsmästaren Erik Gustaf Wahlström och Fanny Lindell och gift 1947–1958 med antikvarien Bengt A. Schönbäck. Hon hade redan i ungdomsåren teckning och målning som hobby och efter realexamen 1938 studerade hon vid Tekniska skolan i Stockholm 1938–1939 och deltog i ett flertal kurser med konstnärlig anknytning 1940–1957. Hon fortsatte sina studier vid Bror Hjorths målarskola i Uppsala 1957 och vid Jöran Salmsons målarskola i Spanien 1958–1959. Hon genomförde ett stort antal studieresor till länderna runt Medelhavet och dessa återspeglad i hennes figur och landskapsmålningar. Separat ställde hon ut på bland annat Galleri S i Stockholm och ett flertal gånger i Uppsala. Hon medverkade i Liljevalchs Stockholmssalonger och samlingsutställningar i Uppsala. Hennes konst består av figurer, stadsbilder och landskap. Wahlström Schönbäck är representerad vid Uppsala skolförvaltning med ett flertal verk.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 553, Allhems Förlag, Malmö. 

Svenska målare under 1900-talet
Födda 1921
Avlidna 2010
Kvinnor
Konstnärer från Jönköping
Kerstin Lindman-Strafford

Kerstin Margareta Lindman–Strafford, född 30 maj 1939 i Åbo, är en finländsk journalist och författare. Hon är dotter till Sven Lindman. 

Lindman som avlade humanistisk kandidatexamen 1961, har i huvudsak varit bosatt i världsstäder, New York, Paris, Bryssel och London. Hon har från dessa städer rapporterat om deras kulturella och politiska liv för bland annat Hufvudstadsbladet och Sveriges Radio. Hennes essäistiska författarskap behandlar främst upp anglosaxisk litteratur, men hon har analyserat könsrollsfrågor ur ett feministiskt perspektiv.

Bibliografi 
 Sandhögen och andra essäer. Ekenäs tryckeri, Ekenäs 1974
 Tancred Borenius - europé och viborgare. Ekenäs tryckeri, Ekenäs 1976
 Landet med många ansikten: essäer om segrare och förlorare i dagens Amerika. Ekenäs tryckeri, Ekenäs 1979
 Three lectures on literature in English, Kerstin Lindman-Strafford, Roger D. Sell och Ralf Norrman; redaktör Roger D. Sell. Meddelanden från Stiftelsens för Åbo akademi forskningsinstitut nr. 90. Åbo Akademi, Åbo 1983
 Fäder och döttrar. Schildt, Helsingfors 1986
 Mödrar och söner. Sahlgren, Otalampi 1990
 Förändringen: om en yngling som drabbades av schizofreni. Sahlgren, Otalampi 1994, suomeksi nimellä Paraneeko poikani skitsofreniasta?. Sahlgren, Otalampi 1996
 En fin romans: ett angloamerikanskt halvsekel. Sahlgren, Otalampi 1999
 Otto i Rhodesia: ett finlandssvenskt emigrantöde. Sahlgren, Otalampi 2002
 Bloody foreigner: bilder från mitt engelska liv. Kerstin Lindman-Strafford, Vasa 2010

Källor

Finlandssvenska författare
Finländska journalister
Finländska feminister
Födda 1939
Kvinnor
Levande personer
Personer från Åbo
Ferdinand Canu

Ferdinand Philippe Canu, född  den 8 december 1863 i Paris, död den 12 februari 1932 i Versailles, var en fransk paleontolog som speciellt arbetade med mossdjur. Han samarbetade under 1905 till 1931 med den amerikanske paleontologen Ray Smith Bassler, framförallt med mossdjur längs Amerikas kuster. Han tilldelades Daniel Giraud Elliot-medaljen för sitt arbete North American Later Tertiary and Quaternary Bryozoa 1923. Canu utsågs till riddare av Hederslegionen 1931.

Flera mossdjursarter har uppkallats efter Canu som, exempelvis, Hornera canui, Turbicellepora canui, Callopora canui och Ellisina canui.

Verk
Tillsammans med Ray S. Bassler:
1917 — A synopsis of American Early Tertiary Cheilostome Bryozoa 
1918 — Bryozoa of the Canal Zone and Related Areas
1919 — Fossil Bryozoa from the West Indies
1920 — North American Early Tertiary Bryozoa
1923 — North American Later Tertiary and Quaternary Bryozoa
1929 — Bryozoa of the Philippine Region
1931 — Bryozoaires oligocènes de la Belgique conservés au Musée royal d'histoire naturelle de Belgique
1933 — The Bryozoan Fauna of the Vincentown Limesand

Referenser

Franska paleontologer
Riddare av Hederslegionen
Födda 1863
Avlidna 1932
Män
Sholicola

Sholicola är ett släkte i familjen flugsnappare inom ordningen tättingar. Släktet omfattar två starkt hotade arter som endast förekommer i södra Indien:
 Rostsidig flugsnappare (S. major)
 Keralaflugsnappare (S. albiventris)

Tidigare placerades de bland kortvingarna i Brachypteryx eller näktergalarna i Myiomela. DNA-studier visar dock att de endast är avlägset släkt med dessa och står närmare flugsnapparna i Cyornis och Niltava, och har därför lyfts ut till ett nybildat släkte, Sholicola.

Referenser

Externa länkar

Flugsnappare
Fågelsläkten
Aino Malmberg

Aino Emma Wilhelmiina Malmberg, född Perenius 24 februari 1865 i Hollola, död 3 februari 1933, var en finländsk författare och socialist. Hon var mor till Lauri Malmberg.

Malmberg avlade studentexamen 1886 och gifte sig året därpå med läraren Emil Malmberg, men skilde sig 1910. Hon var under åren 1898–1909 verksam som lärare i engelska vid bland annat finska reallyceet i Helsingfors. I början av 1900-talet tillhörde hon den så kallade Kvinnokagalen och upprätthöll kontakt med brittiska vänsterkretsar och ryska socialrevolutionärer. Hon ansåg att kvinnorna borde frigöra sig från sina nedärvda roller, men trodde starkt på att kvinnofrigörelsen var förknippad med socialismen.

På grund av sin kamp mot det ryska styret tvingades Malmberg 1909 att fly till London, där hon tog kontakter med framstående politiker, främst inom vänstern, och under åren före första världskriget även arbetade energiskt för Finlands sak. Hon skrev en rad böcker och noveller, de flesta av dem med delvis självbiografiskt innehåll, av vilka kan nämnas Tien ohella tempomia (1901) och Maailmaa kierrellessä (1920).

Källor

Finländska författare
Finskspråkiga författare
Finländska socialister
Alumner från Helsingfors universitet
Födda 1865
Avlidna 1933
Kvinnor
Personer från Hollola
Metal Gear Survive

Metal Gear Survive är ett actionäventyrsspel som har utvecklats och distribuerats av Konami. Detta är det första spelet i spelserien som upphovsmannen Hideo Kojima inte har medverkat i sedan hans avgång i slutet på 2015.

Spelet utspelar sig mellan Metal Gear Solid V: Ground Zeroes och Metal Gear Solid V: The Phantom Pain samt släpptes till Windows, Playstation 4 och Xbox One världen över februari 2018.

Externa länkar
Officiell webbplats

Datorspel 2018
Windows-spel
Playstation 4-spel
Xbox One-spel
Actionäventyrsspel
Longyearbyens skola

Longyearbyens skola är en grund- och yrkesskola i Longyearbyen på Spetsbergen i Svalbard med 270 elever.

Historik

Skolundervisning i Longyearbyen startade 1920 genom ett samarbete mellan Store Norske Spitsbergen Kulkompani A/S och Norges kyrka. Lärare var församlingens kyrkoherde och undervisningen, till en början med åtta elever, skedde i en liten, 4 x 3 meter stor barack vid kyrkan. När den första Svalbards kyrka stod färdig 1921, uppläts kyrkans läsesal på 20 kvadratmeter som undervisningslokal. 

År 1926 undervisades 16 elever. År 1937 lagfästes bruksskolan i Longyearbyen, och en egen skolbyggnad stod klar 1938. Den förstördes dock i september 1943, när tyskarna brände ned staden i Operation Zitronella. Under evakueringen av Spetsbergen 1942–45 bedrevs utbildning av barn från Spetsbergen i ett slott i Storbritannien.

Undervisningen återupptogs 1946 efter andra världskriget, och då i tillfälliga lokaler i ett litet hus med två rum i Haugen. Den inrymdes från 1951 i två rum i andra våningen i det då färdigställda gemenskapshuset Huset vid Nybyen.

Skolan omorganiserades 1954 till två klasser. Yrkeslärare anställda av Store Norske Spitsbergen Kulkompani tog över undervisningen från kyrkoherden. Bolaget fick finansiellt stöd av staten. Från 1957 fanns en rektor och undervisningen bedrevs i tre klasser. År 1971 stod en ny skola färdig i Haugen, och samtidigt infördes en nioårig skolgång. I den nya skolan fanns också en gymnastiksal och en 12,5 meters simbassäng. 

Skolan övertogs och finansierades från 1976 av norska staten genom Kunnskapsdepartementet. År 2007 tog i sin tur Longyearbyens lokalstyre över huvudmannaskapet.

Källor

Noter

Externa länkar
 Longyearbyens skolas webbplats

Skolor i Norge
Longyearbyen
Byggnader och anläggningar i Svalbard
Albaneser

Albaneser var omkring 700-talet efter Kristus en skara folk av manikeisk tro bosatta i dagens Albanien. Det är litet känt om folket förutom att de var en av flera sekter ur manikeismen som fortsatte att frodas.

Källor
Catholic Encyclopedia (1913)/Albanenses – Wikisource

Albaniens samhälle
Äldre folkgrupper i Europa
Rune Wahlström

Johan Rune Wahlström, född 21 september 1916 i Åkerby socken i Uppsala län, död 22 januari 1968 i Eskilstuna, var en svensk målare.

Han var son till köpmannen Johan Luther Wahlström och Vendela Charlotta Bohlin och från 1941 gift med Dagmar Ingegärd Maria Carlsson. Wahlström studerade vid Tekniska skolan i Uppsala och en kortare period för Börje Hedlund vid Grünewalds målarskola i Stockholm 1946 samt genom självstudier under resor till Nederländerna och Frankrike. Separat ställde han bland annat ut i Arboga, Eskilstuna, Kvicksund, Borlänge och på Holmquists konstsalong i Stockholm. Han medverkade i ett flertal samlingsutställningar arrangerade av olika konstföreningar och utställningar med provinsiell konst. Hans konst består av stilleben, landskap och djurstudier utförda i olja.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 552, Allhems Förlag, Malmö. 

Svenska målare under 1900-talet
Födda 1916
Avlidna 1968
Män
Personer från Åkerby socken
Thure Wahlström

Thure Sigurd Wahlström, född 7 augusti 1908 i Karlshamn, död där 25 september 1998, var en svensk målare.

Han var son till snickaren Per Svensson och Tekla Wahlström och från 1953 gift med Gunborg Hultenberg. Efter avslutade studier vid en teknisk yrkesskola för målare 1931 började han ägna sig åt stafflimåleri. För att fördjupa sina kunskaper inom konsten studerade han vid sidan av sitt arbete för Wilhelm Smith i Blekinge 1944–1947 och vid Otte Skölds målarskola 1945 samt Grünewalds målarskola 1946 därefter följde ett stort antal studieresor i Europa 1948–1960. Som flitig resenär kom detta att avspeglas i hans konst med skildringar från ett flertal platser i Sydeuropa men han hämtade även motiv från Blekinge. Separat ställde han ut i bland annat på SDS-hallen i Malmö, Rådhuset i Malmö, Modern konst i hemmiljö, Krognoshuset i Lund och i Växjö, Tranås och Svängsta. Tillsammans med Thure Dahlbeck och Oskar Wickström ställde han ut i Karlshamn och tillsammans med Astrid Rietz på Hälsinglands museum i Hudiksvall samt med Hjalmar Ekberg i Sölvesborg. Han medverkade ett flertal gånger i Sveriges allmänna konstförenings utställningar i Stockholm och flera utställningar med lokal konst i Karlshamn, Karlskrona Sölvesborg och Ronneby. Hans konst består av landskap och några enstaka porträtt. Wahlström är representerad vid Hälsinglands museum i Hudiksvall.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 552, Allhems Förlag, Malmö. 

Svenska målare under 1900-talet
Födda 1908
Avlidna 1998
Män
Personer från Karlshamn