HMS Kenya (14)

HMS Kenya var en lätt kryssare av Fiji-klass i Royal Navy. Fartyget fick sitt namn efter Kenya, en brittisk besittning vid tiden för fartygets konstruktion.

Beskrivning 
Kenya hade ett deplacement på 8 670 ton vid standardlast och 10 896 t vid fullast. De hade en total längd på 169,3 meter, en bredd på 18,9 meter och ett djupgående på 6 meter. Fartygen drevs av fyra växlade Parsons-ångturbiner, som var och en drev en axel, med hjälp av ånga från fyra Admiralitets 3-trumspannor. Turbinerna utvecklade totalt 80 000 axelhästkrafter (60 000 kW) och gav en maxhastighet på 32,25 knop (59,73 km/h). Kenya hade en metacentrisk höjd på 1,0 m vid fullast. Fiji-klassen hade tillräckligt med bränsle för att ge dem en räckvidd på 6 520 nautiska mil (12 080 km) vid 13 knop (24 km/tim). Fartygens besättning var 733 officerare och sjömän i fredstid och 900 under krig.

Fiji-klassens huvudartilleri bestod av ett dussin BL 6-tums (15,2 cm) Mk XXIII-kanoner i fyra torn med tre kanoner vardera, varav ett par i överfyrningsposition för och akter om överbyggnaden. Deras sekundära beväpning bestod av åtta 4-tums (10,2 cm) Mk XVI allmålskanoner i fyra tvillingtorn. Luftvärnet för kryssarna tillhandahölls av två fyrdubbla 2-pundiga (4,0 cm)("pom-poms") luftvärnskanoner och två fyrdubbla fästen för Vickers 0,5 tum (12,7 mm) kulsprutor. Kryssarna hade också två trippel monterade 53,3 cm torpedtuber, med en montering på vardera bredsida.

Fiji-klassen saknade ett fullständigt pansarbälte i vattenlinjen. Sidorna i deras pann- och maskinrum och magasin skyddades av ett pansar på 83-89 mm. Däcket över magasinen och vissa av maskinrummen var förstärkt med en tjocklek på 51-89 mm och huvudkanontornen hade endast splitterskydd med en tjocklek på 25-51 mm. De bar en flygplanskatapult och två Supermarine Sea Otter eller Walrus sjöflygplan.

Tjänstgöring

Konvojeskort 
Kenya sjösattes den 18 augusti 1939 av Alexander Stephen and Sons, Glasgow, Skottland och efter att ha blivit utrustats togs det i bruk den 27 september 1940. Hon deltog i jakten på det tyska slagskeppet Bismarck i maj 1941 medan hon ingick i andra kryssareskadern i hemmaflottan, baserad vid Scapa Flow. Den 3 juni överraskade Kenya och kryssaren Aurora och sänkte det tyska tankfartyget Belchen som försåg den tyska ubåten U-93 i Davis sund.

Operation Stonewall 
Under september och oktober 1941 utformade Royal Navy Operation Stonewall för att stoppa ubåtar som eskorterade blockadlöpare genom Biscayabukten ut i Atlanten. Efter att ha eskorterat Maltakonvojen Halberd den 24 september försökte Kenya och kryssaren Sheffield den 1 oktober skära av blockadlöparen Rio Grande, som var på väg till Japan och eskorterades av U-204. Rio Grande lyckades undkomma men en annan blockadlöpare, Kota Pinang, sänktes den 3 oktober väster om Kap Finisterre.

Operationer i Arktis 
Ny forskning i publicerade dokument från utrikesdepartementet om Sovjetunionen har avslöjat att Kenya den 19 mars 1942 transporterade 10 ton guld från Sovjetunionen till USA som betalning för lån och krigsmaterial.

Kenya undvek också att skadas av tyska flygattacker den 27-28 mars. Hon hade vid det här laget fått smeknamnet "The Pink Lady", på grund av sin Mountbatten-rosa kamouflagefärg, under räderna mot anläggningarna på ön Vågsøy utanför den norska kusten. Detta berodde på att hennes Mountbatten Pink-kamouflage smälte samman med den rosa markeringsfärg som tyskarna använde i sina granater, vilket hindrade tyska spanare från att skilja mellan granatstänk och fartyget. Styrkan återvände till Scapa Flow i början av januari 1942. Kenya återgick till att eskortera arktiska konvojer mellan mars och maj 1942. Den 22 mars efter att ha eskorterat PQ12 till Murmansk lastades Kenya med 10 ton ryska guldtackor och tog dem tillbaka till Storbritannien för säker förvaring.

Operation Pedestal 
Kenya spelade en framträdande roll i Operation Pedestal i augusti 1942.  Pedestal var en operation som Royal Navy genomförde för att eskortera en konvoj med 14 handelsfartyg genom västra Medelhavet för att förse den belägrade ön Malta med nya förnödenheter.  Konvojens eskort var den största som någonsin samlats under andra världskriget och bestod av 2 slagskepp, 4 hangarfartyg, 7 lätta kryssare (inklusive Kenya) och 26 jagare.  Den 11 och 12 augusti lyckades konvojen framgångsrikt avvärja massiva luftangrepp från tyska Luftwaffe och italienska Regia Aeronautica, med förlust av endast ett handelsfartyg och en jagare.  Även hangarfartyget HMS Eagle förlorades genom en ubåtsattack den 11 augusti.

De tungt minerade vattnen mellan Sicilien och Tunisien gjorde det för farligt för slagskeppen och de överlevande hangarfartygen att eskortera konvojen hela vägen till Malta, och under de sista 300 kilometerna bestod eskorten av en mindre styrka (Styrka X) av kryssare och jagare, inklusive Kenya.  Under natten till den 12 augusti och under följande dag attackerades konvojen hårt av axelmakternas flygstyrkor, ubåtar och motortorpedbåtar. Under dessa attacker sprängdes Kenyas bog av en torped som avfyrades av den italienska ubåten Alagi.  Detta gjorde det nödvändigt att nödstöta det främre skottet och sänka hastigheten till 25 knop (46 km/h).

Totalt förlorades ytterligare två kryssare och åtta handelsfartyg under natten mellan den 12 och 13 augusti; endast Rochester Castle, Port Chalmers, Melbourne Star, Brisbane Star och oljetankern Ohio klarade sig till Valletta, och Kenya lämnades kvar som det mest kraftfulla överlevande fartyget i Styrka X. Efter att ha lett de överlevande fartygen i konvojen till säkerheten i Maltas jaktflygplanskärm. Kenya ledde sedan Styrka X säkert tillbaka till Gibraltar, trots ytterligare flygattacker.

Slutet av 
Kenya placerades i Amerika och Västindien tillsammans med åttonde kryssareskadern i oktober 1946, men i december året därpå återvände hon till Storbritannien och placerades i reserven. Kryssaren genomgick en omfattande modernisering 1945-1946 med nya standardiserade, dubbla 40 mm lätta luftvärnskanoner och uppdaterad yt- och långdistansradar och eldledningssystem för luftvärnet. Hon återaktiverades för att ersätta kryssaren London i Fjärran Östern, 1949 efter ytterligare en omfattande ombyggnad.

Koreakriget 
Kenya deltog i sjöoperationer i Koreakriget. I mars besköt hon ön Chodan som en förberedelse för landstigning av 200 sydkoreanska trupper där. Tyvärr dök trupperna aldrig upp.

Efter ytterligare patruller utanför Inchon kom hennes nästa insats den 11 april då hon fick order att lämna Sasebo för att söka efter ett kommunistflygplan som hade skjutits ned. Hon togs ur operationen tidigt och seglade till Kure i Japan där kapten Podger tog över befälet över fartyget den 22 april. I maj positionerade hon utanför Inchon och tillbringade cirka 10 dagar där och besköt landområdet vid flera tillfällen. Patrulleringarna och beskjutningen fortsatte under hela sommaren - med en resa till Hongkong som bröt monotonin - fram till den 25 augusti då hon lämnade Sasebo, via Hongkong, för en ombyggnad i Singapore. Renoveringen var färdig den 12 november och hon lämnade Fjärran Östern den 17 november. Kenya lade till i Malta den 10 december och i Gibraltar tre dagar senare innan hon gick in i Engelska kanalen den 16 december.

Mellan 1953-1955 byggdes fartyget om och tillbringade en lång period i reserv fram till augusti 1955 då det återinträdde i tjänst som ersättare för kryssaren Superb i Västindien. Fartyget beslutades att säljas i februari 1959 och skrotades till slut 1962.

Referenser

Noter

Källförteckning 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 Smith, Peter C (1970).  Pedestal:  The convoy that saved Malta   William Kimber, London, ISBN 0-947554-77-7

Externa länkar 

 WWII cruisers
 HMS Kenya på Uboat.net
 Bilder på Fiji-klass kryssare

Brittiska kryssare under Koreakriget
Brittiska kryssare under kalla kriget
Brittiska kryssare under andra världskriget
Fartyg sjösatta 1939