kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Johan Leander

Johan Leo Leander, född den 13 april 1959 i Hässelby församling i Stockholm, död den 25 augusti 2009 i Sankt Matteus församling i Stockholm, var en svensk civilingenjör.

Biografi
Leander tog civilingenjörsexamen vid Kungliga Tekniska Högskolan (KTH) i Stockholm 1984. Han var därefter verksam vid KTH som forskningsingenjör  och doktorand inom området teknisk akustik, särskilt hydroakustik. Han tog teknologie licentiat-examen 1988 och teknologie doktor-examen 1993. Åren 1984–1995 tjänstgjorde han på halvtid vid Försvarets forskningsanstalt. Han var 1995–1996 avdelningsdirektör vid Militärhögskolan. Åren 1997–2003 var han vetenskaplig chef för Militärtekniska institutionen vid Försvarshögskolan, 1998–1999 tillförordnad professor och 1999–2003 ordinarie professor vid institutionen, dock tjänstledig 2001–2003. Åren 2001–2003 var han Senior System Specialist vid Marindivisionen på SAAB Tech AB och tjänstgjorde från 2004 till sin död med Business and Technology Development på Saab Systems.

Johan Leander invaldes 2001 som ledamot av Kungliga Örlogsmannasällskapet och 2005 som ledamot av Kungliga Krigsvetenskapsakademien. Han var även ledamot av flera internationella sällskap, bland annat Acoustical Society of America.

I en nekrolog berättas om honom: ”Johan Leander var en erkänd auktoritet inom akustik och särskilt undervattensakustik. Han var bland annat genom FOI starkt engagerad i marinens utveckling inom sonarområdet.”

Referenser

Källor
Larsby, Sölve: ”Johan Leander”, Tidskrift i sjöväsendet, 2009, s. 337–338, PDF.
Rossander, Erik: ”Minnesord över bortgångna ledamöter”, Kungl. Krigsvetenskapsakademiens handlingar och tidskrift, nr 6/2009, s. 11–12, PDF.

Externa länkar
 .

Födda 1959
Avlidna 2009
Män
Ingenjörer från Stockholm
Svenska ingenjörer under 1900-talet
Personer med anknytning till Saab
Personer verksamma vid Kungliga Tekniska högskolan
Personer verksamma vid Försvarets forskningsanstalt
Personer verksamma vid Försvarshögskolan
Ledamöter av Kungliga Örlogsmannasällskapet
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Lennart Pålsson

Lennart Pålsson kan syfta på:

 Lennart Pålsson (1920–2009), civilingenjör.
 Lennart Pålsson (1933–2010), jurist.
Brudgåva

En brudgåva är en särskild gåva som överlämnas under bröllopet.

Se även 
 Mahr (islamisk brudpenning), ett slags brudgåva som mannen lovar kvinnan när de gifter sig. När kvinnan saknade egen inkomst fungerade brudgåvan som en viktig ekonomisk trygghet vid en skilsmässa.
 Morgongåva

Referenser 

Bröllop
Lennart Pålsson (civilingenjör)

Lennart Paul Pålsson, född 3 september 1920 i Fors församling i Eskilstuna i Södermanlands län, död 24 juli 2009 i Oscars församling i Stockholm, var en svensk civilingenjör och under många år verksam vid Bofors.

Biografi
Pålsson tog studentexamen i Eskilstuna 1937 och civilingenjörsexamen vid Kungliga Tekniska Högskolan i Stockholm 1943. Han var 1943–1945 anställd vid Bolinder-Munktell och tjänstgjorde 1945–1960 vid Försvarsmaterielsektorns utvecklingsavdelning på Bofors, där han snart erhöll en chefsbefattning. Åren 1960–1964 var han fabrikschef vid Svenska Ackumulator AB Jungner i Oskarshamn. Han tjänstgjorde 1964–1982 åter vid Bofors, från 1968 som artilleridirektör (vilket innebar chefskap över Bofors Försvarsmateriel). Vid den här tiden rådde en långsiktig och väl fungerande materielplanering inom Försvarsmakten och Bofors kunde under Lennart Pålssons ledning utveckla, tillverka och marknadsföra högkvalitativ försvarsmateriel. Detta skedde i ökande utsträckning genom samarbete med andra företag i Sverige och utomlands. Härmed tillfördes det svenska försvaret vapensystem av världsklass och det medförde också stora exportframgångar för Bofors.

Lennart Pålsson invaldes 1974 som ledamot av Kungliga Krigsvetenskapsakademien.

Boforsaffären 
I sin roll som chef vid Bofors figurerade Pålsson i Boforsaffären. Den 22 december 1989 fälldes Pålsson, tillsammans med direktörskollegorna vid Bofors Martin Ardbo och Hans Ekblom, för varusmuggling och dömdes till villkorlig dom av Stockholms tingsrätt. Åtalet gällde smuggling av Robot 70 till Dubai och Bahrain via Singapore, som till skillnad mot gulfstaterna var ett godkänt mottagarland för svenska vapen. De tre direktörerna fick betala kostnaderna för sina försvarsadvokater.

Referenser

Källor
Kjellander, Rune: Kungl Krigsvetenskapsakademien. Svenska Krigsmanna Sällskapet (till 1805), Kungl Krigsvetenskapsakademien. Biografisk matrikel med porträttgalleri 1796–1995 (Kungl. Krigsvetenskapsakademien, Stockholm 1996), s. 180.
Rossander, Erik: ”Minnesord över bortgångna ledamöter”, Kungl. Krigsvetenskapsakademiens handlingar och tidskrift, nr 6/2009, s. 13–14, PDF.

Födda 1920
Avlidna 2009
Män
Svenska ingenjörer under 1900-talet
Personer med anknytning till Bofors
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Ingenjörer från Eskilstuna
Mats Ohlin

Mats Elis Ohlin, född 30 juni 1943 i Helsingborgs Maria församling i Malmöhus län, död 28 augusti 2009 i Hägerstens församling i Stockholms län, var en svensk civilingenjör och expert på IT-säkerhet.

Biografi
Ohlin avlade studentexamen i Stockholm 1962 och civilingenjörsexamen vid Kungliga Tekniska Högskolan i Stockholm 1984. Han var därefter 1984–1989 operationsanalytiker vid Försvarets forskningsanstalt och tjänstgjorde även vid Försvarsstaben. Från 1989 till sin död var han verksam vid Försvarets materielverk (FMV), där han från 1995 var strategisk specialist för IT-säkerhet och han kom att bli överingenjör där. År 2008 utnämndes han till adjungerad professor vid Tekniska Högskolans och Stockholms universitets Datavetenskapliga institution i Kista.

Ohlins specialitet var datasäkerhet och han hade flera internationella förtroendeuppdrag inom området. Han var en ledande kraft inom Internationella standardiseringsorganisationen och var 1999–2009 ordförande i den grupp som utvecklar kriterier för utvärdering av IT-säkerhet. Han gav värdefulla bidrag vid ingåendet av Common Criteria-överenskommelsen, som innebär att deltagande länder ömsesidigt sätter tilltro till resultatet av varandras IT-säkerhetsgranskningar. Sedan 2007 var han ordförande i denna grupp. Hans uppmärksammade insatser och stora kontaktnät innebar att FMV vid flera tillfällen genom honom förfogade över spetskompetens inom området. I flera statliga utredningar om IT-säkerhet deltog han som expert och sakkunnig, varvid han bidrog till att Sveriges certifieringsorgan för IT-säkerhet placerades vid FMV. Han påpekade ofta att riskerna för missbruk av de nya informationsteknologierna inte togs på allvar och strävade i alla sina uppdrag efter att skapa en bättre förståelse för balansen mellan kollektiv säkerhet och personlig integritet.

Mats Ohlin invaldes 2001 som ledamot av Kungliga Krigsvetenskapsakademien.

Referenser

Vidare läsning

Födda 1943
Avlidna 2009
Män
Ingenjörer från Helsingborg
Alumner från Kungliga Tekniska högskolan
Svenska ingenjörer under 1900-talet
Svenska ingenjörer under 2000-talet
Personer verksamma vid Försvarets forskningsanstalt
Personer verksamma vid Kungliga Tekniska högskolan
Personer verksamma vid Stockholms universitet
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Arne Rolff

Arne Rolff, född 9 augusti 1925 i Karlstads församling i Värmlands län, död 30 juni 2008 i Uddevalla församling i Västra Götalands län, var en svensk militär.

Biografi
Rolff avlade officersexamen vid Krigsskolan 1949 och utnämndes samma år till fänrik i armén, varefter han befordrades till löjtnant vid Värmlands regemente 1951 och till kapten vid Värmlands regemente 1961. Han var sektionschef vid staben i II. militärområdet 1962–1966 och tjänstgjorde 1966–1968 vid Jämtlands fältjägarregemente, befordrad till major 1967. Åren 1968–1973 var han sektionschef vid staben i Nedre Norrlands militärområde och befordrades till överstelöjtnant 1969. Han tjänstgjorde 1967 i Förenta Nationernas fredsbevarande styrkor på Cypern och var 1975–1976 och 1978–1979 chef för den svenska bataljonen. Från 1973 hörde han till Bohusläns regemente, där han 1982 befordrades till överste och 1982–1983 var tillförordnad regementschef samt 1983–1985 ordinarie regementschef.

Referenser

Födda 1925
Avlidna 2008
Män
Militärer från Karlstad
Svenska militärer under 1900-talet
Överstar i svenska armén
Svenska regementschefer
Lennart Bredberg

Ernst Lennart Bredberg, född den 18 maj 1919 i Oscars församling i Stockholm, död den 10 februari 2009 i Enköpings församling i Uppsala län, var en svensk militär.

Bredberg avlade studentexamen i Stockholm 1937, blev officer vid Wendes artilleriregemente 1940 och befordrades till löjtnant 1942. Han tjänstgjorde 1946–1947 vid staben i Södra militärområdet och studerade 1947–1949 vid Krigshögskolan, befordrad till kapten 1948. Därefter tjänstgjorde han 1949–1950 vid Svea artilleriregemente, 1950–1956 vid Arméstaben och 1956–1957 vid Svea ingenjörkår. Åren 1957–1959 tjänstgjorde han åter vid Svea artilleriregemente och befordrades till major 1958. Åren 1959–1964 var han åter verksam vid Arméstaben (med uppehåll för studier vid Försvarshögskolan 1961) och under denna tid ansvarade han för tidskrifterna Arménytt och Vår armé. Åren 1964–1967 tjänstgjorde han återigen vid Svea artilleriregemente varpå han 1967 befordrades han till överste och 1967–1975 var befälhavare för Linköpings försvarsområde. Han befordrades 1975 till överste av första graden och var 1975–1979 chef för Livgrenadjärregementet, tillika befälhavare för Östergötlands försvarsområde.

Efter sin pensionering 1979 arbetade han 1980–1981 med att utreda frågan om förutsättningarna för sammanslagningar eller nedläggning av arméns fredsförband. Han deltog också flitigt i försvarsdebatten, bland annat i Norrköpings Tidningar.

Bredberg invaldes 1968 som ledamot av Kungliga Krigsvetenskapsakademien.

I en nekrolog berättas om honom: ”Lennart Bredberg var mån om att soldaterna skulle hålla sig i god fysisk form och själv föregick han med gott exempel; vid sin pensionering demonstrerade han det genom att gå på händerna inför den närvarande östgötapressen.”

Utmärkelser 
  Kommendör av första klass av Svärdsorden, 3 december 1974.

Källor
Kjellander, Rune: Kungl Krigsvetenskapsakademien. Svenska Krigsmanna Sällskapet (till 1805), Kungl Krigsvetenskapsakademien. Biografisk matrikel med porträttgalleri 1796–1995 (Kungl. Krigsvetenskapsakademien, Stockholm 1996), s. 173.
Kjellander, Rune: Sveriges regementschefer 1700–2000. Chefsbiografier och förbandsöversikter (Probus, Stockholm 2003), s. 43.
Moen, Ann (red.): Vem är det 2007. Svensk biografisk handbok (Nationalencyklopedin, Malmö 2006), s. 90.
Rossander, Erik: ”Minnesord över bortgångna ledamöter”, Kungl. Krigsvetenskapsakademiens handlingar och tidskrift, nr 6/2009, s. 5–6, PDF.

Noter

Födda 1919
Avlidna 2009
Män
Militärer från Stockholm
Svenska militärer under 1900-talet
Överstar i svenska armén
Svenska regementschefer
Försvarsområdesbefälhavare
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Kommendörer av första klass av Svärdsorden
Bertil Kamph

Bertil Karl Johan Kamph, född 18 november 1916 i Kristianstads församling i Kristianstads län, död 26 september 2009 i Skövde församling i Västra Götalands län, var en svensk militär.

Biografi
Kamph avlade studentexamen i Kristianstad 1936, varefter han påbörjade studier i juridik vid Lunds universitet. Efter värnpliktstjänstgöringen blev han fänrik i reserven vid Norra skånska infanteriregementet 1939. När Nazityskland invaderade Danmark den 9 april 1940 befann han sig i Köpenhamn och det kom att förändra hans yrkesbana. Han inkallades snart till beredskapstjänst och övergick därmed i aktiv tjänst. Han befordrades till löjtnant vid Norra skånska infanteriregementet 1941, studerade vid Krigshögskolan 1946–1948, befordrades till kapten 1947, var lärare vid Infanteriets kadettskola i Karlberg från 1948, var generalstabsaspirant 1949–1951 och inträdde i Generalstabskåren 1951. Han befordrades till major 1958, varefter han var lärare i lantkrigskonst vid Sjökrigshögskolan 1958–1960. År 1962 befordrades han till överstelöjtnant, varpå han var utbildningschef vid Norra Smålands regemente 1962–1966, med uppehåll för tjänstgöring som ställföreträdande chef för Neutrala nationernas övervakningskommission i Korea 1965–1966. Han befordrades 1966 till överste, varpå han var chef för Bohusläns regemente 1966–1971. År 1971 befordrades Kamph till överste av första graden, varefter han var arméinspektör vid staben i Västra militärområdet 1971–1977.

Bertil Kamph invaldes 1975 som ledamot av Kungliga Krigsvetenskapsakademien.

Bertil Kamph var son till rådmannen Nils Kamph och Ingeborg Lundberg, gifte sig 1945 med Inga Lüning (1916–1998), dotter till försäkringsinspektör Gunnar Lüning och Gerda Pettersson, och är begraven på Sankta Elins kyrkogård i Skövde.

Utmärkelser
  Riddare av första klassen av Svärdsorden, 1958.
  Kommendör av Svärdsorden, 6 juni 1970.
  Kommendör av första klass av Svärdsorden, 6 juni 1973.

Referenser

Vidare läsning

Män
Födda 1916
Avlidna 2009
Militärer från Kristianstad
Svenska militärer under 1900-talet
Överstar i svenska armén
Svenska regementschefer
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Riddare av Svärdsorden
Kommendörer av Svärdsorden
Kommendörer av första klass av Svärdsorden
Gravsatta på Sankta Elins kyrkogård, Skövde
Franck Nivard

Franck Nivard, född 26 juli 1979 i Avranches i Frankrike, är en fransk travtränare, travkusk och montéryttare. Han är kusken bakom bland andra Ready Cash och Bold Eagle.

Han går under smeknamnet "Francky the Cold Hand" för sitt lugn och sina taktiska upplägg av loppen.

Karriär

Nivard har deltagit som kusk i totalt 12 raka upplagor av Prix d'Amérique. Han körde sin första upplaga 2007 med Kool du Caux och slutade på andraplats. Han har därefter vunnit loppet fem gånger med tre olika hästar: Meaulnes du Corta (2009), Ready Cash (2011, 2012) och Bold Eagle (2016, 2017). Med fem segrar är han även den kusk som vunnit loppet tredje flest gånger genom tiderna, efter Jean-René Gougeon (åtta segrar) och Alexandre Finn (sex segrar).

Han har som kusk även vunnit Prix de France fem gånger (2007, 2011, 2013, 2016, 2017) och Prix de Paris två gånger (2013, 2017). Han har även vunnit bland annat finalen av UET Trotting Masters 2013 med Ready Cash och Prix de Sélection 2015, Critérium Continental 2015, Grand Prix l'UET 2015 och Europeiskt femåringschampionat 2016 med Bold Eagle.

Nivard har vann utmärkelsen Étrier d'or tillsammans med Éric Raffin 2011, då de vunnit flest montélopp under ett år.

Sverige 
Nivard har upprepade gånger sagt att han inte kommer att köra i Sverige något mer, efter att han bland annat fått dryga böter och blivit diskvalificerad i lopp. I juni 2018 segrade han i Europeiskt mästerskap för kuskar som kördes på Bjerke Travbane och Åbytravet.

Resultat i Prix d'Amérique

Referenser

Noter

Externa länkar	

Franska travtränare
Franska travkuskar
Franska montéryttare
Personer från Manche
Födda 1979
Män
Levande personer
Ali Payami

Ali Payami, född 30 augusti 1983, är en svensk musikproducent, låtskrivare och sångare. Payami har samarbetat med många framgångsrika artister, bland annat Adam Lambert, Ariana Grande, Ellie Goulding, Katy Perry, Taylor Swift, The Weeknd och Tove Lo. Payamis första etta på Billboard Hot 100 var låten Can't Feel My Face med The Weeknd.

Referenser 

Payami
Payami
Män
Födda 1983
Levande personer
Kärmsjöbäckens naturreservat

Kärmsjöbäckens naturreservat är ett naturreservat ungefär 2 mil norr om Junsele, i Sollefteå kommun. Reservatet inrättades 2014 och omfattar 286 hektar med ett av länets mest skyddsvärda förekomster av flodpärlmussla. Reservatet sträcker sig längs Kärmsjöbäcken, från Stor-Kärmsjön, via Lill-Kärmsjön, ner till Ruskån, dvs. ungefär 10 kilometer. I reservatet ingår ett historiskt sameviste.

Fauna 
Fiskfaunan i Kärmsjöbäcken består av öring, lake, gädda och nejonöga. I de omgivande sjöarna finns dessutom abborre, mört och gärs.

Bäcken har ett flodpärlmusslebestånd med god föryngring och utter förekommer regelbundet i området.

Referenser 

Naturreservat i Sollefteå kommun
Naturskyddsområden bildade 2014
Jari Lindgren

Jari Lindgren, född 6 januari 1959 i Tammerfors, är en finländsk före detta professionell ishockeyspelare.

Referenser 

Män
Födda 1959
Levande personer
Finländska ishockeyspelare
Idrottare från Tammerfors
Spelare i Tappara
Spelare i KalPa
Ishockeyspelare i Luleå HF
Spelare i Jokerit
Spelare i Ilves
Spelare i New Westminster Bruins
Poulet

Poulet är ett franskt efternamn, som betyder kyckling. Det har burits av bland andra:

 Anne Poulet (född 1942), amerikansk konsthistoriker
 Fred Poulet (född 1961), fransk musikproducent och regissör
 Gaston Poulet (1892–1974), fransk violinist och dirigent
 Georges Poulet (1902–1991), belgisk litteraturkritiker
 Gérard Poulet (född 1938), fransk violonist
 James Poulet (född 1975), brittisk neurobiolog
 Olivia Poulet (född 1978), engelsk skådespelerska
 Paul Poulet (1887–1946), belgisk matematiker
 Robert Poulet (1893–1989), belgisk litteraturkritiker
 Auguste Poulet-Malassis (1825–1878), fransk bokförläggare och bibliograf

Se även 
 Poulett
 Paulet

Franska efternamn
José de Mascarenhas da Silva e Lencastre, hertig av Aveiro

Don José de Mascarenhas da Silva e Lencastre, hertig av Aveiro, född den 2 oktober 1708 i Lissabon, död den 13 januari 1759 i Santa Maria de Belém, var en portugisisk konspiratör. 

Av Pombal undanträngd från den inflytelserika ställning, som han ägde vid hovet, trädde han i spetsen för de missnöjda, till vilka även jesuiterna slöt sig, anstiftade en sammansvärjning och angrep natten mellan 3 och 4 september 1758 kungen, som i vagn återvände från sin älskarinna. Kungen undkom med livet, men sårades. Upphovsmännen till detta attentat, de flesta tillhörande familjen Tavora, blev upptäckta och dömda till döden; somliga blev halshuggna, andra strypta, rådbråkade eller brända levande. Aveiro själv blev långsamt pinad till döds. En av denna sammansvärjnings följder var jesuiternas utdrivande ur Portugal.

Källor 

  

Konspiratörer
Hertigar
Portugisisk adel
Portugisiska politiker under 1700-talet
Födda 1708
Avlidna 1759
Män
Ugglan
Personer från Lissabon
Svenska Sankt Mikaels församling

Svenska Sankt Mikaels församling i Tallinn () är en icke-territoriell församling som tillhör Tallinns kontrakt inom den Estniska evangelisk-lutherska kyrkan. Församlingen har omkring 300 medlemmar, varav de flesta är estlandssvenskar och deras ättlingar. Församlingens arbetsspråk är svenska.

Församlingskyrka är Svenska Sankt Mikaelskyrkan i Tallinn.

Källor 

Församlingar i Tallinns kontrakt
Killingkullen

Killingkullen är ett naturreservat ungefär 35 kilometer nordväst om Björna, i Örnsköldsviks kommun. Reservatet inrättades 2016 och omfattar 31 hektar av brandpräglad tallskog. 

Skogen har en tydlig brandprägel med gamla tallar och spår av brand. Det finns därför planer på att naturvårdsbränna i reservatet för att bibehålla områdets karaktär.

Beskrivning 
Reservatet är ett berg med högsta höjden 290 meter över havet, på den norra sidan av Långtjärnen. I den gamla tallskogen finns den sällsynta reliktbocken, Nothorhina muricata. Arten är knuten till gamla levande och solexponerade tallar, något som är karaktäristiskt för brandpräglade tallskogar. Brandprägeln är stark och det förekommer brandskadade tallar även i de fuktigare delarna av reservatet. Död ved finns i hela reservatet i form av lågor och torrakor.
Där tallskogen är något glesare, förekommer även mycket björk.

Referenser

Bildgalleri 

Naturreservat i Örnsköldsviks kommun
Naturskyddsområden bildade 2016
Gammelskogar
Võru kontrakt

Võru kontrakt () är ett kontrakt inom den Estniska evangelisk-lutherska kyrkan.

Församlingar 
Kanepi församling
Mehikoorma församling
Petseri församling
Pindi församling
Põlva församling
Roosa församling
Rõuge församling
Räpina församling
Urvaste församling
Vastseliina församling
Võru församling

Källor 

Võru kontrakt
Korrika

Korrika (baskiska för springa) är ett uppvisningslopp som hålls vartannat år i Baskien för att uppmuntra, stödja och sprida det baskiska språket och samla in pengar till organisationen Alfabetatze Euskalduntze Koordinakundea (AEK), som bedriver språkundervisning och verkar för baskiskans fortlevnad, tillika initiativtagare till detta lopp. Det är en av de största demonstrationerna i världen för ett språk, med ett långt lopp som pågår dag och natt utan avbrott i 11 dagar.

Våren 2017 hölls loppets tjugonde upplaga, över en distans på 2 557 kilometer.

Referenser

Återkommande evenemang med premiär 1980
Baskien
Baskiska
Enemies of Reality

Enemies of Reality är det femte studioalbumet av det amerikanska progressiv metal-bandet Nevermore, utgivet 28 juli 2003 av skivbolaget Century Media Records, producerat av Kelly Gray. Albumet återutgavs 2005, remixat och remastrat av Andy Sneap, med bonusspår.

Anledningen till remixningen 2005 av Enemies of Reality var att utgåvan från 2003, producerad av före detta Queensrÿche-gitarristen Kelly Gray, blev kritiserad för grumligt och undermåligt ljud jämfört med den föregående skivan Dead Heart in a Dead World (2000) som producerades av Andy Sneap.

Nevermore blev inte alls nöjda med inspelningen och produktionen 2003, och tyckte att skivan definitivt inte lät som en Nevermore-platta. Kritiken från Nevermore och andra ledde till återutgivningen 2005 där albumet remixats och remastrats av Andy Sneap.

Låtlista
	"Enemies of Reality" – 5:11
 "Ambivalent" – 4:12
 "Never Purify" – 4:04
 "Tomorrow Turned into Yesterday" – 4:35
 "I, Voyager" – 5:49
 "Create the Infinite" – 3:39
 "Who Decides" – 4:15
 "Noumenon" – 4:37
 "Seed Awakening" – 4:31

Bonusspår på 2005-utgåvan
 "I, Voyager" (video) – 4:42
 "Enemies of Reality" (video) – 3:58
 "Enemies of Reality" (live vid Wacken 2004) – 4:50

Text & musik: Warrel Dane / Jeff Loomis

Medverkande 
Nevermore
Warrel Dane – sång
Jeff Loomis – gitarr
Jim Sheppard – basgitarr
Van Williams – trummor

Produktion
Kelly Gray – producent, ljudtekniker, ljudmix
Eddie Schreyer – mastering
Carl Peterson – assisterande ljudtekniker
Travis Smith – omslagsdesign, omslagskonst
Karen Mason-Blair – foto

2005-utgåvan
Andy Sneap – remix, remastering
Zach Merck – producent av videon "Enemies of Reality"
Christian Jungebluth – mix och mastering av videon "Enemies of Reality"
Kevin Leonard – producent av videon "I, Voyager" 
Lars Ratz – producent av "Enemies of Reality" (live, Wacken 2004)

Referenser

Externa länkar 
Låttexter på DarkLyrics

Musikalbum 2003
Album av Nevermore
Album utgivna på Century Media Records
Kaiu

Kaiu () är en småköping () i Rapla kommun i landskapet Raplamaa i norra Estland. Orten ligger söder om Riksväg14, nära vattendraget Keila jõgi.

I kyrkligt hänseende hör orten till Juuru församling inom den Estniska evangelisk-lutherska kyrkan.

Orten var innan kommunreformen 2017 centralort i den tidigare kommunen Kaiu.

Källor 

Orter i Raplamaa
Småköpingar i Estland
Gammyrbrännan

Gammyrbrännan är ett naturreservat ungefär 1,5 kilometer nordost om Remmarn, i Örnsköldsviks kommun. Reservatet inrättades 2016 och omfattar 64 hektar av urskogsartad tallskog.

Beskrivning 
Naturreservatet ligger huvudsakligen i en brant ostsluttning på den östra sidan av Remmarberget. Terrängen är brant och blockig vilket förmodligen är förklaringen till att skogen har undgått industriellt skogsbruk. Reservatet är brandpräglat och bär spår av flera bränder. Som brandpräglad naturskog intar området något av en särställning i länet, med sin stor förekomst av död ved och därtill hörande arter.

Många typiska svamp- och lavarter för naturskogar finns i området: På tall dvärgbägarlav, fläckporing, lateritticka och tallticka, på gran blackticka, gränsticka, lappticka,  rosenticka, rynkskinn, ullticka och urskogsporing och på lövträd lunglav, koralltaggsvamp och skrovellav.

Referenser 

Naturreservat i Örnsköldsviks kommun
Naturskyddsområden bildade 2016
Gammelskogar