kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Einar Troili

Einar Uno P:son Troili, född 1 maj 1880 i Västervik, död 7 oktober 1969 i Stockholm, var en svensk företagare.

Einar Troili var son till majoren och bruksdisponenten Peter Petersson och Sofia Margareta Troili. Han kom att växa upp vid Surahammars bruk, där fadern hade sin verksamhet. Efter mogenhetsexamen i Stockholm 1898 genomgick han 1899–1903 Tekniska högskolan, där han 1902 utexaminerades från avdelningen för maskinteknik som civilingenjör och 1903 från Bergshögskolan som bergsingenjör. Han var sedan biträdande ingenjör vid Surahammars bruk 1904–1905, vistades därpå några år i Tyskland och USA. Efter hemkomsten var han ingenjör vid Surahammar 1907–1911 men överflyttades sedan till Björneborgs Jernverks AB, där han 1911–1914 var överingenjör och VD. Under åren 1914–1922 var han disponent och VD vid Kohlswa Jernverks AB, men övergick sedan till Uddeholmsbolaget, där han var vice VD 1922–1928 samt disponent och VD 1928–1942. Under Einar Troilis ledning undergick företaget en betydande utveckling i såväl tekniskt som organisatoriskt och finansiellt avseende. Stora kraftverksbyggen genomfördes, det högmoderna pappersbruket vid Skoghall startades 1930 och Degerfors järnverk förvärvades 1939. Troili var VD för Nordmarks-Klarälvens järnvägsaktiebolag från 1928 och innehade samma befattning i Blombacka AB, dessutom ordförande i styrelsen för Tuolluvaara Gruv AB, Persbergs gruve-ab, Gruveaktiebolaget Långban och Klarälvens flottningsförening, styrelsemedlem i Degerfors järnverksaktiebolag, ordförande i Värmländska Bergsmannaföreningen och styrelseledamot i Svenska brukssocieteten, Värmländska ingenjörsföreningen och Handelskammaren i Karlstad. Troili var fullmäktig i Jernkontoret 1928–1948 och medlem av dess tekniska råd. 1943 erhöll han Jernkontorets stora medalj i guld. Från 1940 var han vice ordförande i Pappersmasseförbundet och Järnbruksförbundet, medlem av styrelsen för Sågverksförbundet, Svenska cellulosaföreningen och AB Järnbruksförnödenheter. Han var dessutom 1938–1946 ordförande i styrelsen och inspektor för Bergsskolan i Filipstad. Troili är begravd på Norra Råda kyrkogård.

Källor 
 
 Einar Uno Peterson Troili på Gravar.se

Noter 

Svenska direktörer
Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Svenska ingenjörer under 1900-talet
Personer från Västervik
Födda 1880
Avlidna 1969
Män
Snöfrid (dikt)

"Snöfrid" är en dikt (i ballad-liknande form) av Viktor Rydberg som trycktes första gången i hans första samling Dikter 1882. Dikten är en patriotisk dikt som skildrar hur huldran Snöfrid förmår gossen Gunnar att uträtta hjältedåd. Dikten populariserade Gunnar som dopnamn. Den har tonsatts av Jean Sibelius, Wilhelm Stenhammar och Elfrida Andrée.

Tillkomst 
Mycket tyder på att dikten var en av de första originalpoem Rydberg skrev för diktsamlingen, förmodligen under andra halvan av 1870-talet. Den trycktes första gången i hans första samling Dikter 1882.

Handling 
Dikten handlar om den lille gossen Gunnar, diktens hjälte, som lockas till uträtta hjältedåd och välja kampen och faran av huldran Snöfrid. Mytisk inspiration till dikten har Rydberg hämtat i Poetiska Eddan (och Rydberg låter huldran beteckna både fylgjan och skogsrået). Dikten är ett av flera exempel där Rydberg låter kvinnan förkroppsliga naturen som förför mannen eller pojken. Andra exempel är romanen Singoalla och dikten "Skogsrået".

Rydberg använder också dikten för att formulera politiska ståndpunkter, framförallt patriotism. Diktens politiska idéer har jämförts med "Athenarnes sång" ur dikten "Dexippos (dikt)", som liksom "Snöfrid" har tonsatts av Jean Sibelius, men bland annat Sibelius-kännaren Andrew Barnett menar att medan de nationalistiska inslagen är uppenbara i en dikt som "Dexippos" utgör de i "Snöfrid" bara ett av många olika element i en fantasifull komposition.

Mottagande och adaptioner 
När Viktor Rydbergs arbetsrum efter hans bortgång ställdes ut på Nordiska museet pryddes väggfältet mittemot ingångsdörren med ett utdrag ur dikten. Dikten har bland annat tonsatts av Wilhelm Stenhammar, Jean Sibelius och Elfrida Andrée. Den ska också ha lett till att Gunnars popularitet växte som dopnamn, vilket förstärktes efter att namnet återanvändes i romanen Vapensmeden (1891).

Dikten var en central programdikt för den nordiska nyväckelsen under förra sekelskiftet.

Referenser 

Dikter 1882
Dikter av Viktor Rydberg
Svenska dikter
Derek Cornelius

Derek Austin Cornelius (född 25 november 1997) är en kanadensisk professionell fotbollsspelare som spelar som mittback för den allsvenska klubben Malmö FF och det kanadensiska landslaget.

Tidigt liv 
Cornelius föddes i Ajax, Ontario. Cornelius spelade för Ajax Thunders U8-lag när han var sex år. Säsongen efter utsågs han till mest värdefulla spelaren i Unionville Milliken Challenge Cup. På U11-nivå vann han COVI-mästerskapet och utropades till den mest värdefulla spelaren.

2013 valdes han ut till det kanadensiska U17-landslaget för läger i Florida och Costa Rica och valdes senare till CONCACAF World Cup U17-kvalförlägret i Florida. Han valdes också ut till det kanadensiska under-16-landslaget för Torneo delle Nazioni-turneringen i Italien.

I januari 2014 flyttade Derek Cornelius till Tyskland. Han började träna med VfB Lübeck U19-lag. Han tillbringade två säsonger med huvudlaget, men kunde inte spela på grund av Fifas regler för minderåriga spelare. Han blev kvalificerad att spela från och med den 1 januari 2016.  Med VfB Lübeck vann han Schleswig-Holstein Cup två år i rad och gjorde ett framträdande i Regionalliga Nord 2015–16.

Sommaren 2016 flyttade han till VfR Neumünster och spelade med dem första halvan av säsongen.

Under vinteruppehållet säsongen 2016–17 signerades Cornelius av den serbiska Superliga-lshry FK Javor Ivanjica efter framgångsrika försök. Han gjorde sin ligadebut den 29 april 2017, i en bortamatch mot FK Radnički Niš. Javors huvudtränare Srđan Vasiljević omvandlade Cornelius från forward till mittback.

Den 18 januari 2019 återvände Cornelius till sitt hemland Kanada och skrev på med MLS-klubben sidan Vancouver Whitecaps. Han gjorde sin debut för Whitecaps den 2 mars i MLS-säsongsöppningen 2019 mot Minnesota United. Cornelius gjorde sitt första mål för klubben den 18 maj mot Sporting Kansas City.

I juli 2021 meddelade Whitecaps att Cornelius hade lånats ut till Panetolikos i Grekiska superligan fram till december 2022.

Malmö FF 
I december 2022 meddelade Vancouver att Cornelius hade flyttats till allsvenska Malmö FF. Han skrev på ett kontrakt till 2026 med den skandinaviska klubben. Cornelius blev även stor matchhjälte för Malmö FF när han i 89:e spelminuten gjorde 2-1 mot Degerfors i den avgörande matchen i gruppspelet i Svenska cupen.

Referenser

Kanadensiska fotbollsspelare
Kanadensiska landslagsspelare i fotboll
Fotbollsspelare i VfB Lübeck
Spelare i Vancouver Whitecaps FC
Spelare i Panetolikos
Fotbollsspelare i Malmö FF
Spelare i Serbiska superligan
Spelare i Major League Soccer
Spelare i Grekiska superligan
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Spelare i Concacaf Gold Cup 2019
Spelare i VM i fotboll 2022
Personer från Ajax, Ontario
Levande personer
Födda 1997
Kanadensiska idrottare under 2000-talet
Idrottare från Ontario
Jag Stryck

Jag Stryck, född 23 september 2019, är en fransk varmblodig travhäst. Han tränas av Cyrille Buhigne och körs av François Lagadeuc.

Jag Stryck började tävla i augusti 2021 och inledde med en andraplats och tog därefter sin första vinst i sextonde start. Han har till mars 2023 sprungit in 263 430 euro på 27 starter, varav 3 segrar, 3 andraplats och 6 tredjeplats. Han har tagit karriärens hittills största seger i Letrot Open des Regions - 3 ans (2022). Han har även kommit på andraplats i Prix Maurice de Gheest (2022) och på tredjeplats i Prix Emmanuel Margouty (2021), Prix Paul-Viel (2022), Prix Ourasi (2023) och Prix Éphrem Houel (2023).

Statistik

Referenser 

Hästar födda 2019
Franska travhästar
Mannerheimplatsen

Mannerheimplatsen (finska: Mannerheimaukio) är ett litet torg vid Mannerheimvägen i Helsingfors, mitt emot Paasikiviplatsen. Vid Mannerheimplatsen ligger Kiasma och Posthuset. Den tidigare norra delen av torget, mellan Kiasma och Sanomahuset, döptes 2014 om till Tekla Hultins plats efter historikern och politikern Tekla Hultin.

På 1870-talet låg nuvarande Mannerheimplatsen helt i utkanten av staden Helsingfors, omedelbart innanför Esbo tull vid slutet av dåvarande Henriksgatan. På södra delen av nuvarande Mannerheimplatsen mot Henriksgatan låg då det privatägda gasverk som Gaslysnings ab uppfört 1861. Detta inköptes av Helsingfors stad 1900, varefter ett nytt gasverk byggdes 1909–1910 i Södervik i Sörnäs.

År 1960 restes på platsen Marskalk Mannerheims ryttarstaty av Aimo Tukiainen över Gustaf Mannerheim.

Bildgalleri

Källor

Mannerheimvägen
Torg i Helsingfors
Gloet
Bryan Helmer

Bryan Berry Helmer, född 15 juli 1972, är en kanadensisk före detta professionell ishockeyback som tillbringade sju säsonger i den nordamerikanska ishockeyligan National Hockey League (NHL), där han spelade för Phoenix Coyotes, St. Louis Blues, Vancouver Canucks och Washington Capitals. Han producerade 26 poäng (åtta mål och 18 assists) samt drog på sig 135 utvisningsminuter på 146 grundspelsmatcher.

Han spelade också för Albany River Rats, Worcester Icecats, Manitoba Moose, Springfield Falcons, Grand Rapids Griffins, San Antonio Rampage, Hershey Bears och Oklahoma City Barons i American Hockey League (AHL); Las Vegas Thunder och Kansas City Blades i International Hockey League (IHL) samt Belleville Bulls i Ontario Hockey League (OHL).

Helmer blev aldrig NHL-draftad.

Direkt efter spelarkarriären blev han först assisterande tränare för Peterborough Petes (OHL) och fick säsongen efter liknande roll hos sitt gamla lag Hershey Bears. År 2016 blev Helmer befordrad till att arbeta som vice chef för Bears ishockeyverksamhet, en position han fortfarande innehar.

Helmer är svåger till Matt Carkner, som själv är kusin till Terry Carkner.

Statistik

Referenser

Externa länkar
Bryan Helmer NHL Statistics – Hockey-Reference.com
Bryan Helmer hockey statistics and profile at hockeydb.com

Män
Födda 1972
Levande personer
Idrottare från Sault Ste. Marie, Ontario
Kanadensiska ishockeyspelare
Kanadensiska idrottare under 1900-talet
Spelare i Belleville Bulls
Spelare i Albany River Rats
Spelare i Phoenix Coyotes
NHL-spelare som inte blivit valda i NHL Entry Draft
Spelare i Las Vegas Thunder
Spelare i St. Louis Blues
Spelare i Worcester Icecats
Kanadensiska idrottare under 2000-talet
Spelare i Vancouver Canucks
Spelare i Kansas City Blades
Spelare i Manitoba Moose
Spelare i Springfield Falcons
Spelare i Grand Rapids Griffins (2001–)
Spelare i San Antonio Rampage
Spelare i Washington Capitals
Spelare i Hershey Bears
Spelare i Oklahoma City Barons
Kanadensiska idrottsledare
Terry Carkner

Terry Kenneth Carkner, född 7 mars 1966, är en kanadensisk före detta professionell ishockeyback som tillbringade 13 säsonger i den nordamerikanska ishockeyligan National Hockey League (NHL), där han spelade för New York Rangers, Quebec Nordiques, Philadelphia Flyers, Detroit Red Wings och Florida Panthers. Han producerade 230 poäng (42 mål och 188 assists) samt drog på sig 1 588 utvisningsminuter på 858 grundspelsmatcher.

Han spelade också för New Haven Nighthawks i American Hockey League (AHL) och Peterborough Petes i Ontario Hockey League (OHL).

Carkner draftades av New York Rangers i första rundan i 1984 års draft som 14:e spelare totalt.

Han var tränare för Villanova Wildcats ishockeylag för säsongen 2004–2005.

Carkner  är kusin till Matt Carkner, som själv är svåger till Bryan Helmer.

Statistik

Internationellt

Referenser

Externa länkar
Terry Carkner NHL Statistics – Hockey-Reference.com
Terry Carkner hockey statistics and profile at hockeydb.com

Män
Födda 1966
Levande personer
Idrottare från Ontario
Kanadensiska ishockeyspelare
Kanadensiska idrottare under 1900-talet
Spelare i Brockville Braves
Spelare i Peterborough Petes
Spelare valda i NHL Entry Draft 1984
Spelare valda av New York Rangers i NHL Entry Draft
Spelare i New York Rangers
Spelare i New Haven Nighthawks
Spelare i Quebec Nordiques (1979–1995)
Spelare i Philadelphia Flyers
Spelare i Detroit Red Wings
Spelare i Florida Panthers
Kanadensiska ishockeytränare
Villanova Wildcats
Filmåret 2024

Filmåret 2024 är en översikt över händelser, inklusive prisutdelningar, festivaler, en lista över släppta filmer och anmärkningsvärda dödsfall.

Årets filmer 

A
 Alien: Romulus
 Argylle
B
 Bad Boys 4
 Ballerina
 The Beekeeper
 Beetlejuice 2
 Bob Marley: One Love
 Borderlands
C
 Captain America: Brave New World
 Challengers The Crow D Deadpool 3
 Drive-Away Dolls
 Dumma mej 4
 Dune: Part Two
 Düsseldorf, SkåneE The Electric State
 En del av digF The Fall Guy
 FuriosaG Garfield
 Ghostbusters: Frozen Empire (alternativ titel)
 Gladiator 2
 Godzilla x Kong: The New EmpireH Harold and the Purple Crayon
 Horrorscope
 Håkan Bråkan 2I Imaginary Friends
 Insidan ut 2J Joker: Folie à Deux
 JönssonliganK Kingdom of the Planet of the Apes
 Kraven the Hunter
 Kung Fu Panda 4L Lift
 Lilo & Stitch
 The Lord of the Rings: The War of the RohirrimM Madame Web
 May December
 Mean Girls
 Mickey 17
 The Ministry of Ungentlemanly Warfare
 Mufasa: Lejonkungen
 Möte i RomN Night SwimQ A Quiet Place: Day OneS Shayda
 Smile 2
 Sonic the Hedgehog 3
 Speak No Evil
 Spellbound
 Stockholms blodbad
 Stöld
 Super-CharlieT Thunderbolts
 Tigerns lärling
 Transformers One
 TwistersV Venom 3W'''
 The Watchers Wicked: Part One''

Svenska biopremiärer 
Filmer som kommer att ha premiär i Sverige under 2024.

Referenser

Fotnoter

Webbkällor 
 Svensk Filmdatabas – Filmer med premiär 2024
 MovieZine – Kalender med premiärdatum
 IMDb - Filmer med premiär 2024

Externa länkar
Urdsgjallar

Urdsgjallar är Teknologföreningens nationshus, vilket ligger på Aalto-universitetet campusområdet i Otnäs i Esbo i Finland. Byggnaden stod färdig 1966, och
den ritades av Kurt Moberg utifrån det vinnande förslaget "Bacci Tempus". 

Namnet kommer från nordisk mytologi. Där dricker Valhalls einhärjar öl ur dryckeshornet Urdsgjallar, som det är valkyrian Sköguls uppgift att hålla fyllt. Formen på huset påminner om ett dryckeshorn.

Urdsgjallar togs i bruk samtidigt som sin granne Dipoli, Tekniska högskolans studentkårs byggnad, ritad av Reima Pietilä. Båda byggnaderna representerar 1960-talets fria formarkitektur i brutalism. Förutom den skulpturala formen är det mest igenkännande inslaget användningen av platsgjuten betong i fasader och interiörer. Urdsgjallar är känd för att ha konstruerats utan några räta vinklar.

Sedan färdigställandet har byggnaden använts av Teknologföreningen. I byggnaden finns också en studentrestaurang och med invigning 1991 har gjorts en större utbyggnad med en köksflygel. 

Från andra hälften av 2010-talet har ägaren Teknologföreningen diskuterat att riva byggnaden och i stället uppföra studentbostäder på tomten, bland annat mot bakgrund av att byggnaden är i behov av en grundlig och dyrbar renovering. Föreningen har också diskuterat att medverka i byggandet av nya föreningslokaler som en del av ett nytt studentkårhus, "Träffpunkt Aalto" nära Aalto-universitetets metrostation.

Källor
Urdsgjallar – teknologföreningenin osakuntatalo rakennushistoriaselvitys, 2016

Noter

Externa länkar
Urdsgjallars webbplats

Byggnader och anläggningar i Esbo
Kårhus i Finland
Otnäs
Aalto-universitetet
Arkitekturåret 1966
1966 i Finland
Knuth

Knuth är ett danskt och tyskt efternamn, som burits av bland andra:

 Adam Levin Knuth (1648–1699), tyskfödd dansk ämbetsman
 Donald Knuth (född 1938), amerikansk matematiker och utvecklare av programmeringsspråk
 Frederik Marcus Knuth (1813–1856), dansk historiker
 Gustav Knuth (1901–1987), tysk skådespelare
 Paul Knuth (1854–1899), tysk botanist
 Reinhard Gustav Paul Knuth (1874–1957), tysk botanist

Tyska efternamn
Danska efternamn
Europeiska inomhusmästerskapen i friidrott 2023 – Damernas 1 500 meter

Damernas 1 500 meter vid europeiska inomhusmästerskapen i friidrott 2023 avgjordes mellan den 3 och 4 mars 2023 på Ataköy Athletics Arena i Istanbul i Turkiet.

Medaljörer

Rekord

Program
Alla tider är lokal tid (UTC+03:00).

Resultat

Försöksheat
De tre första i varje heat  samt de tre snabbaste tiderna  kvalificerade sig för finalen.

Final
Finalen startade klockan 20:00.

Referenser

Europeiska inomhusmästerskapen i friidrott 2023
Mario Perniola

Mario Perniola, född 20 maj 1941 i Asti i Piemonte, död 9 januari 2018 i Rom, var en italiensk filosof, författare och professor i estetik. Tillsammans med Anna Camaiti Hostert grundade han år 1999 tidskriften Agalma: Rivista di Studi Culturali e di Estetica.

Biografi
Mario Perniola föddes i Asti år 1941. I sin doktorsavhandling Il metaromanzo från 1966 driver han tesen att moderna romaner, bland annat av Henry James och Samuel Beckett, refererar till sig själva. År 1976 blev Perniola professor vid Salernos universitet och senare vid Università degli studi di Roma Tor Vergata.

Bibliografi (urval)
 1966 – Il metaromanzo
 1968 – Tiresia
 1971 – L'alienazione artistica
 1977 – Bataille e il negativo
 1980 – La società dei simulacri...
 1982 – Dopo Heidegger. Filosofia e organizzazione della cultura
 1985 – Transiti. Come si va dallo stesso allo stesso
 1986 – Presa diretta. Estetica e politica
 1990 – Enigmi. Il momento egizio nella società e nell'arte
 2002 – Del sentire, Torino
 1992 – Più che sacro, più che profano
 1994 – Il sex appeal dell'inorganico
 1997 – L'estetica del Novecento
 1999 – Disgusti. Nuove tendenze estetiche
 1998 – I situazionisti
 2000 – L'arte e la sua ombra
 2001 – Del sentire cattolico. La forma culturale di una religione universale
 2004 – Contro la comunicazione
 2009 – Miracoli e traumi della comunicazione
 2011 – Estetica contemporanea. Una visione globale
 2011 – Berlusconi o il '68 realizzato
 2012 – Presa diretta. Estetica e politica. Nuova edizione
 2013 – Da Berlusconi a Monti. Disaccordi imperfetti
 2013 – L'avventura situazionista. Storia critica dell'ultima avanguardia del XX secolo
 2015 – L'arte espansa
 2016 – Del terrorismo come una delle belle arti
 2017 – Estetica italiana contemporanea
 2021 – Tiresia contro Edipo. Vite di un intellettuale disorganico

Källor

Noter

 

Födda 1941
Avlidna 2018
Män
Personer från Asti
Postmodernister
Italienska konstkritiker
Personer i Italien under 1900-talet
Personer i Italien under 2000-talet
Italienska filosofer under 1900-talet
Italienska filosofer under 2000-talet
Italienska författare under 1900-talet
Italienska författare under 2000-talet
Italienska professorer
Alumner från universitetet i Turin
Europeiska inomhusmästerskapen i friidrott 2023 – Damernas tresteg

Damernas tresteg vid europeiska inomhusmästerskapen i friidrott 2023 avgjordes mellan den 3 och 4 mars 2023 på Ataköy Athletics Arena i Istanbul i Turkiet.

Medaljörer

Rekord

Program
Alla tider är lokal tid (UTC+03:00).

Resultat

Kval
Kvalregler: Hopp på minst 14,10 meter  eller de 8 friidrottare med längst hopp  gick vidare till finalen.

Final
Finalen startade klockan 19:50.

Referenser

Europeiska inomhusmästerskapen i friidrott 2023
Funktionella neurologiska symptom

Funktionell neurologisk symtomstörning eller funktionella neurologiska symtom (FNS) är ett tillstånd där patienter upplever neurologiska symtom som svaghet, rörelsestörningar, sensoriska symtom etc. Symtom på funktionella neurologiska symptom är kliniskt igenkännbara, men kan inte förklaras av en påvisbar organisk skada eller sjukdom. 

Funktionella neurologiska symtom kallas även konversionsyndrom och har undergrupper så som funktionell svaghet och funktionella dissociativa anfall/icke-epileptiska anfall. Diagnosen ställs utifrån positiva fynd i samband med neurologisk undersökning, exempelvis Hoovers test, och symtom i anamnesen. Fysioterapi är särskilt användbart för patienter med motoriska symtom (muskelsvaghet, gång- eller rörelserubbningar) och individuellt anpassad kognitiv beteendeterapi har god evidensen för patienter med dissociativa (icke-epileptiska) anfall.

Referenser

Nervsjukdomar
Marsoroligheterna i Berlin 1919

Marsoroligheterna i Berlin 1919, tyska: Die Berliner Märzkämpfe von 1919, utgjorde den slutliga fasen av tyska novemberrevolutionen 1918. Oroligheterna bestod dels av en generalstrejk utlyst av Berlins arbetarrörelse, för att genomdriva den sedan revolutionens början av socialisterna utbredda förväntningen på att nyckelindustrier skulle förstatligas, och för att arbetar- och soldatrådens ställning och därmed militärens demokratisering skulle stadfästas i lag. Dels utgjordes de av gatu- och husstrider med frikårer i kvarteren kring Scheunenviertel och Alexanderplatz och framförallt i förstaden Lichtenberg. 

Upprinnelsen till marsoroligheterna var ett beslut om generalstrejk den 3 mars för att genomdriva arbetarrörelsens krav, som omedelbart besvarades av regeringen och den militäre överbefälhavaren, försvarsminister Gustav Noske, med utlysning av belägringstillstånd i Berlin och Spandau. Generalstrejken avslutades den 8 mars av arbetarrörelsen. Vissa eftergifter gjordes från Weimarregeringen gentemot den delegation av socialdemokratiska arbetarråd som företrädde arbetarrörelsen i förhandlingarna, bland annat kring arbetarråd, arbetsrätt, förstatligande och militär jurisdiktion. Först efter att Noske upphävt auktoriseringen av militärt våld den 16 mars kunde stridigheterna på gatan helt avslutas.

De blodiga striderna avslutades efter Noskes beslut om eldupphör med över 1 200 döda, varav 75 på regeringssidan; andra uppskattningar talar om uppåt 2 000 döda. Några officiella dödssiffror från myndighetshåll publicerades inte. Marsoroligheterna är därmed bland de blodigaste händelserna under novemberrevolutionen efter första världskriget.

Se även 
 Tyska novemberrevolutionen
 Spartakistupproret

Referenser 

Politik i Weimarrepubliken
Berlin under 1900-talet
Politikåret 1919
1919 i Tyskland
Arvid Trolle (1503–1549)

Arvid Joachimsson Trolle, född 5 april 1503, död 4 december 1549 (eller möjligen senare) var en svensk militär och godsägare.

Arvid Trolle var son till den danske riddaren Joachim Trolle och Kristin Herlufsdotter. Han deltog i Gustav Vasas befrielsekrig och blev snart en av dennes mest anlitade och betrodda medhjälpare. Under grevefejden, då han för en kortare tid råkade i fångenskap, var han först amiral och befälhavare för den svenska flottan, sedan hövitsman vid krigsfolket i Skåne. 1537 erhöll han i uppdrag att bege sig till Finland för att i anledning av vissa oroande underrättelser från Ryssland hålla vapensyn där med frälset och iståndsätta fästningarna, och under dackefejden kommenderade han en del av de kungliga trupperna. Bland de nådebevis han blev föremål för, märks att han förlänades inkomsten från Vadstena kloster, 1541 erhöll rätt att uppbära sakören med mera av klostrets landbönder samt före 1545 var förlänad två rättardömen och dess egendomar i Västergötland. Hans egna godsbesittningar som bland annat omfattade Ängsö slott, var även omfattande.

Källor 
 

Svenska amiraler
Svenska militärer under 1500-talet
Födda 1503
Avlidna 1549
Män
Tuğba Danışmaz

Tuğba Danışmaz, född 1 september 1999, är en turkisk friidrottare som tävlar i längdhopp och tresteg. 

Hon har blivit turkisk mästare utomhus sex gånger (längdhopp 2021 och 2022 samt tresteg 2019, 2020, 2021 och 2022) samt turkisk mästare inomhus två gånger (längdhopp 2020 och tresteg 2022).

Karriär
I juli 2019 tog Danışmaz silver i tresteg vid U23-EM i Gävle och noterade ett nytt personbästa på 13,85 meter. I juli 2021 tog hon guld vid U23-EM i Tallinn och noterade ett nytt nationsrekord på 14,09 meter.

I mars 2023 tog Danışmaz guld i trestegstävlingen vid inomhus-EM i Istanbul och noterade ett nytt nationsrekord på 14,31 meter.

Personliga rekord

Utomhus
 Längdhopp – 6,51 (Bursa, 26 augusti 2022)
 Tresteg – 14,09 (Tallinn, 9 juli 2021) 

Inomhus
 Längdhopp – 6,32 (Istanbul, 16 januari 2022)
 Tresteg – 14,31 (Istanbul, 4 mars 2023)

Källor

Noter

Turkiska längdhoppare
Turkiska trestegshoppare
Europamästare i trestegshoppning
Turkiska mästare i friidrott
Födda 1999
Levande personer
Kvinnor
Turkiska idrottare under 2000-talet