kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Telefonväkteri

Telefonväkteri är en programform eller programinslag i främst radio. Vid ett telefonväkteri svarar en eller flera personer på frågor från radiolyssnare som ringer in till programmet. De som svarar benämns telefonväktare, och om de är flera bildar de en panel.

Ordet har funnits i svensk skrift sedan 1968. Begreppet kan jämföras med svarspaneler som svarar på frågor från en närvarande publik; ett sådant exempel från den svenska TV-historien syntes i Fråga Lund. I radio förekommer även många andra former av program där inringare samtalar, kommenterar eller svarar på frågor. I svensk radio finns Ring så spelar vi (inringaren svarar på frågor och önskar låtar att spelas), Karlavagnen (samtalsprogram i olika ämnen) och Ring P1 (inringaren tycker till, motsvarande tidningars insändarspalter).

Programformen telefonväkteri är skapad för och främst anpassad till radio – i radio kan man varken se inringare eller svarspanel. Telefonväkterier förekommer dock från och till även i TV, bland annat i olika program relaterade till idrott, aktuella händelser, TV-utbudet och inför allmänna val. Rysslands statschef Vladimir Putin svarar sedan ett antal år tillbaka på frågor i ett årligt telefonväkteri i TV.

I den tidiga radiohistorien var det vanligare med program där man läste upp inskickade brev från lyssnarna. Ett sådant program var det svenska Barnens brevlåda.

Referenser 

Radio
TV-terminologi
Anders Lorichs

Anders Lorichs, född i Flensburg, död 1584 i Stockholm, var en tysk-svensk diplomat och hovjunkare.

Anders Lorichs var son till rådmannen i Flensburg Thomas Lorck. I ungdomen var han i kejsar Karl V:s tjänst men gick senare i fransk tjänst. Enligt obekräftade uppgifter skall han ha deltagit på fransk sida i fälttågen i Italien och Nederländerna 1555-1559. 1557 sändes han av Henrik II av Frankrike till Lübeck med uppgift att värva legoknektar, men arresterades året därpå. Senast 1562 trädde Anders Lorichs i dansk tjänst och användes i olika diplomatiska uppdrag, 1563 sändes han till Rostock, Dresden och Braunschweig och 1564 med brev till Filip II av Spanien och till Johan Fredrik av Pommern. Fredrik II av Danmark förlänade honom 1564 kanonikatgodsen under Roskilde domkyrka och 1565 fick han en kronogård vid Amagertorv i Köpenhamn. Anders Lorichs sändes i slutet av 1565 av Fredrik II till Frankrike för att värva trupper men lyckades inte utverka tillstånd för att verka där och föll i onåd hos den danske kungen, som tycks ha gett hans förläningar till en annan person. Åtminstone i oktober 1566 var han ännu trogen den danske kungen, men valde senare att följa ett kejserligt sändebud till Sverige. Han skall åtminstone en tid hållits fången av den misstänksamme Erik XIV men trädde efter tronskifte i tjänst 1568 som småsven och  från 1569 som hovjunkare hos Johan III. Våren 1571 sändes Anders Lorichs till Antwerpen för att hindra frigivandet av Enno Brandrøk, och sändes därefter till Polen, där han sedan med undantag för kortare avbrott kom att stanna som svenskt sändebud fram till början av 1580-talet. 

1581 kom Anders Lorichs att beskyllas för att ha inlett förrädiska förbindelser med Stefan Batory och haft för avsikt av med för svensk räkning värvade knektar erövra Narva åt Polen och hjälpa landet att ta över Reval. Pontus De la Gardie anlände till Estland för att ta kontroll över de knektar som Anders Lorichs då hade där förklarade han sig ha för avsikt att resa till Stockholm och försvara sig inför Johan III. Han valde i stället att fly till Danzig. Anders Lorichs kom även att anklagas för att ha underhandlat med den ryske tsaren om att göra Gustav Eriksson Vasa till svensk kung.

1583 besökte Lorichs flera av Europas främsta makthavare, Elisabet av England, Henrik III av Frankrike, Filip II av Spanien, påven Gregorius XIII och kejsar Rudolf. Johan III sände till England legater för att försöka på Lorichs utlämnad till Sverige, men hade då redan hunnit resa. 1584 lyckades sekreteraren Nils Rask som sänts ut av Johan III gripa Lorichs i en förstad till Danzig och föra honom till Sverige. Här dömdes han till döden, innan han lemmar krossats, tungan skurits ut och högra handen huggits av, innan han halshöggs. Anders Lorichs huvud fanns ännu 1605 kvar bland flera andra på en påle utanför Söderport.

Källor 

Personer som blivit avrättade av Sverige under 1500-talet
Franska diplomater
Svenska diplomater under 1500-talet
Födda okänt år
Avlidna 1584
Män
Personer från Flensburg
2217 Eltigen

2217 Eltigen eller 1971 SK2 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 26 september 1971 av den ryska astronomen Tamara Smirnova vid Krims astrofysiska observatorium på Krim. Den har fått sitt namn efter Eltigen. En av de platser Sovjetiska trupper kom iland på under invasionen av Krim halvön i november 1943.

Asteroiden har en diameter på ungefär 28 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Themis.

Referenser 
 

Huvudbältesasteroider
Themis-asteroider
Småplaneter namngivna efter platser
Astronomiska upptäckter av TM Smirnova
Astronomiska upptäckter 1971
Carl Fredrik Lorichs

Carl Fredrik Lorichs, född 4 februari 1780 i Stockholm, död där 6 oktober 1851, var en svensk militär.

Biografi
Carl Fredrik Lorichs var son till krigskommissarie och titulärlandshövdingen Nils Lorich. Han blev fem månader gammal kvartermästare utan lön vid Södra skånska kavalleriregementet, 1786 fänrik vid Tavastehus regemente, stabsfänrik vid Änkedrottningens livregemente1791 och sekundlöjtnant vid Livregementsbrigadens lätta infanteribataljon 1793. 1794 befordrades Lorichs till premiärlöjtnant där och blev 1800 stabskapten vid Livregementets värvade infanteribataljon. Lorichs blev 1801 kapten och regementskvartermästare vid Göta garde och kompanichef där 1802. Som löjtnant deltog han med dess fältbataljon i Pommerska kriget 1805 och deltog som chef för ett fältkompani i finska kriget 1808. Han deltog i landstigningsoperationerna i södra Finland och i slaget vid Viais 27 september 1808 då han sårades och tilldelades tapperhetsmedalj. Han deltog även i återmarschen över isen på Ålands hav.

Carl Fredrik Lorichs blev 1810 först tredje och senare andra major vid andra gardet. 1811 blev han befordrad till förste major och 1812 överstelöjtnant i armén. Lorichs ledde fältbataljonen av Göta garde till Tyskland under 1813 års fälttåg och var medlem av den krigsrätt som dömde Georg Carl von Döbeln till döden för orderbrott. Han deltog även i det norska fälttåget 1814 och befordrades samma år till överste. 

Carl Fredrik Lorichs blev 1817 överstelöjtnant och sekundchef för andra gardet, 1818 generaladjutant i armén och befordrades 1823 till generalmajor. Han förordnades 1820 att granska pommerska domändirektionens räkenskaper och förslaget till nytt infanterireglemente 1822. Lorichs var ledamot av kommittén angående ackorden vid de värvade regementena 1833, blev ständig ordförande över Allmänna garnisonssjukhuset 1833, förste adjutant hos Karl XIV Johan 1834 samt tillförordnad ordförande i Krigshovrätten 1837. Lorichs blev 1839 befordrad till generallöjtnant i armén. 1838 blev han överkommendant för Stockholms garnison och förde som sådan befäl över trupperna i samband med Crusenstolpska kravallerna 1838 och marsoroligheterna 1848. Lorichs var 1841 ledamot av kommittén angående livgardesregementenas avlöning.

Carl Fredrik Lorichs blev 1818 ledamot och 1828 hedersledamot av Kungliga Krigsvetenskapsakademien.

Källor

Noter

Födda 1780
Avlidna 1851
Män
Militärer från Stockholm
Svenska militärer under 1700-talet
Svenska militärer under 1800-talet
Svenska generaler
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
För tapperhet i fält (guldmedalj)
Kommendörer med stora korset av Svärdsorden
2280 Kunikov

2280 Kunikov eller 1971 SL2 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 26 september 1971 av den ryska astronomen Tamara Smirnova vid Krims astrofysiska observatorium på Krim. Den har fått sitt namn efter den sovjetiske krigshjälten Tzezar Kunikov (1909–1943).

Asteroiden har en diameter på ungefär sex kilometer.

Referenser 
 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av TM Smirnova
Astronomiska upptäckter 1971
6214 Mikhailgrinev

6214 Mikhailgrinev eller 1971 SN2 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 26 september 1971 av den ryska astronomen Tamara Smirnova vid Krims astrofysiska observatorium på Krim. Den har fått sitt namn efter Mikhail V. Grinev.

Asteroiden har en diameter på ungefär 6 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Themis.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Themis-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av TM Smirnova
Astronomiska upptäckter 1971
9262 Bordovitsyna

9262 Bordovitsyna eller 1973 RF är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 6 september 1973 av den ryska astronomen Tamara Smirnova vid Krims astrofysiska observatorium på Krim. Den har fått sitt namn efter den sovjetiska och ryska atronomen Tatjana Bordovitsyna.

Asteroiden har en diameter på ungefär åtta kilometer och tillhör asteroidgruppen Maria.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Maria-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av TM Smirnova
Astronomiska upptäckter 1973
24609 Evgenij

24609 Evgenij eller 1978 RA2 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 7 september 1978 av den ryska astronomen Tamara Smirnova vid Krims astrofysiska observatorium på Krim. Den har fått sitt namn efter den sovjetisk-ryske fysikern Jevgenij Borisovitj Aleksandrov.

Referenser 
 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av TM Smirnova
Astronomiska upptäckter 1978
22250 Konstfrolov

22250 Konstfrolov eller 1978 RD2 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 7 september 1978 av den ryska astronomen Tamara Smirnova vid Krims astrofysiska observatorium på Krim. Den har fått sitt namn efter den sovjetiske och ryske vetenskapsmannen Konstantin Frolov (1932–2007).

Asteroiden har en diameter på ungefär tre kilometer och den tillhör asteroidgruppen Astraea.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Astraea-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av TM Smirnova
Astronomiska upptäckter 1978
Mrima Hill mine

Mrima Hill mine är en stor niobgruva i södra Kenya, i närheten av Mombasa.

Referenser  

Gruvor i Kenya
Carl Wilhelm Hahn

Carl Wilhelm Hahn kan syfta på:

* Carl Wilhelm Hahn (1786–1835), tysk zoolog
 Carl Wilhelm Hahn (1829–1887), tysk konstnär
Yueyang (historisk stad)

Yueyang () eller Liyang () var en historisk huvudstad för den kinesiska feodalstaten Qin från ca 383 f.Kr till 350 f.Kr. under epoken De stridande staterna. Yueyang låg nordöstra delen av dagens Yanliangdistrikt av Xi'an i Shaanxi.

Historia 

År 383 f.Kr. flyttade riket Qin sin huvudstad från Yong till Yueyang. Yueyang agerade huvudstad fram till år 350 f.Kr. då hovet flyttade väster ut till Xianyang. Det var i Yueyang som statsmannen Shang Yang genomförde en rad reformer vilket var grunden till införandet av legalismen. Det var efter rekommendationer från Shang Yang som huvudstaden flyttades vidare till Xianyang, sannolikt för att inte huvudstaden skulle bli så utsatt för attacker från Qins östra fiender.

Yueyang var även huvudstad för riket Sai under ledning av generalen Sima Xin under perioden Arton Kungadömen efter Qindynastins fall 206 f.Kr. och en bit in i inledningen av Handynastin.

Upptäckt och utgrävningar
Yueyang upptäcktes vid kortare utgrävningar 1964. Kring den arkeologiska lokalen har sedan tre olika stadskärnor med individuella stadsmurar hittats. Den första större utgrävningarna gjordes 1980 till 1981 då delar av en stadsmur och rester av ett flertal byggnader och vägar hittades. 2013 återupptogs utgrävningarna och fynd från ytterligare två olika stadskärnor identifierades.

Dateringen av den äldsta stadskärnan sammanfaller med tiden för Hertig Xian (r. 384–362 f.Kr.) och Hertig Xiao (r. 361–338 f.Kr.) vilket identifierar staden som rikets Qins huvudstad Yueyang. Även keramik med texten Yueyang har hittats som stärker identifieringen.

Den andra staden är troligen från tiden för Qindynastin och början på Handynastin kring 200 f.Kr. Den yngsta staden härrör från tiden efter 118 f.Kr. och innan Wang Mangs interregnum (9–23).

Se även
 Kinas historiska huvudstäder
 Qin (stat)

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 
 

WP:Projekt Kina
Fornfynd i Kina
Historiska huvudstäder
Vällingby Allé

Vällingby Allé kallas ett kedjehusområde vid Strömsundsgatan i stadsdelen Vällingby i nordvästra Stockholm. Husen i kvarteret Faxen färdigställdes år 2017 och nominerades till arkitekturtävlingen Årets Stockholmsbyggnad 2018.

Beskrivning

Söder om cirkulationsplatsen mellan Vällingbyvägen och Råckstavägen fanns ett obebyggt trafikområde som genom en detaljplaneändring 2014 blev platsen för bostadsområdet ”Vällingby Allé”. Den nyanlagda Strömsundsgatan utgör lokalgata för 27 kedjehus som stod inflyttningsklara år 2017. Husen ligger tätt inpå Strömsundsgatan för att spara så stor del som möjligt av parkmarken innanför. Även befintliga alléträd integrerades i nybebyggelsen. I söder begränsas tomten av en parkväg.

Markanvisningen gick till entreprenören Åke Sundvall Byggnads som anlitade arkitektkontoret Joliark för utformningen. Husen är smala med rombliknande planform. Varje hus har två våningar och en bostadsyta på 128 m². Husen har pulpettak med plats för solceller. Mellan husen finns ett förråd som skapar utrymme för parkering (mot gatan) respektive uteplats (mot parken). Fasaderna består av stående träpanel. Husen avfärgades gruppvis i tre kulörer: längst i norr gult, i mitten varmgrått och i söder svart.

Vällingby Allé är ett av tio nya byggprojekt i Stockholms kommun som nominerades till Årets Stockholmsbyggnad 2018. Juryns kommentar:

Bilder

Källor
 Årets Stockholmsbyggnad 2018: Vällingby Allé.
 Planbeskrivning, detaljplan 2010-04206.

Externa länkar

Vällingby Allé
Byggnader och anläggningar i Västerort
Adelaide Kane

Adelaide Kane, född 9 augusti 1990 i Australien, är en australisk skådespelare. 

Hon är bland annat känd för sina roller som Lolly Allen i den australiska såpan Grannar, som Cora Hale i MTV-serien Teen Wolfs tredje säsong och som Mary Stuart av Skottland i The CWs dramaserie Reign. 
2017 medverkade hon i sista säsongen av ABCs serie Once Upon a Time som karaktären Drizella/Ivy.

Filmografi i urval

Källor

Externa länkar 

Levande personer
Födda 1990
Kvinnor
Australiska skådespelare under 2000-talet
2360 Volgo-Don

2360 Volgo-Don eller 1975 VD3 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 2 november 1975 av den ryska astronomen Tamara Smirnova vid Krims astrofysiska observatorium på Krim. Den har fått sitt namn efter Volga–Donkanalen i Ryssland.

Asteroiden har en diameter på ungefär 9 kilometer.

Referenser 
  

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter vattendrag
Astronomiska upptäckter av TM Smirnova
Astronomiska upptäckter 1975
2578 Saint-Exupéry

2578 Saint-Exupéry eller 1975 VW3 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 2 november 1975 av den ryska astronomen Tamara Smirnova vid Krims astrofysiska observatorium på Krim. Den har fått sitt namn efter författaren Antoine de Saint-Exupéry.

Asteroiden har en diameter på ungefär 17 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Eos.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Eos-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av TM Smirnova
Astronomiska upptäckter 1975
Lisa Ekedahl

Maria Elisabeth "Lisa" Ekedahl, född 16 juli 1895 i Växjö, död 18 januari 1980 i Danderyd, var en svensk jurist och rösträttskvinna. Hon var en av de första kvinnorna i Sverige som arbetade med juridik.

Biografi
Lisa Ekedahl tillhörde den generation av unga kvinnor som av familjeskäl inte fick ta någon studentexamen. Detta gjorde att hon inte heller kunde läsa juridik på universitetsnivå, något som hon egentligen hade önskat. Lisa Ekedahl började i stället som sekreterare på Eva Andéns advokatbyrå omkring 1920. Under tiden på advokatbyrån läste hon juridik på egen hand, och tenterade även de ämnen som då ingick i en juristexamen. Men på grund av att hon inte hade någon studentexamen och att det gick så lång tid mellan tentamenstillfällena att vissa betyg förföll, fick hon aldrig någon juristexamen erkänd. Av det skälet kunde hon inte kalla sig advokat, även om hon fram till sin pensionering arbetade med juridik. Lisa Ekedahl stannade kvar på Eva Andéns advokatbyrå under hela sitt yrkesverksamma liv. Lisa Ekedahl och Eva Andén var inte bara kollegor, de delade även hushåll från det tidiga 1920-talet och framåt. Båda förblev ogifta. År 1930 lät de bygga en villa i Danderyd där de bodde fram till sin död (1970 respektive 1980).

Lisa Ekedahl var kusin till och nära vän med Elin Wägner. Hon var även hennes juridiska rådgivare. De två kusinerna reste ofta tillsammans och Lisa Ekedahl vårdade Elin Wägner på hennes dödsbädd vintern 1948/1949. Tillsammans med Eva Andén var Lisa Ekedahl testamentsexekutor i Elin Wägners dödsbo och hon tog även hand om hennes omfattande litterära kvarlåtenskap. Materialet överlämnade Lisa Ekedahl senare till Barbro Alving. Genom Elin Wägner kom Lisa Ekedahl i kontakt med Fogelstadgruppen och dess nätverk, och arbetet med tidningen Tidevarvet. Eva Andéns medlemskap i Samfundet De Nio, i vilket hon valdes in som ledamot 1940, bidrog till att Lisa Ekedahl blev god vän med bland andra poeten Hjalmar Gullberg och tidningsmannen Ivar Harrie. Eva Andén och Lisa Ekedahl var även testamentsexekutorer åt Hjalmar Gullberg och Selma Lagerlöf.

Lisa Ekedahls morfar Johan Andersson hade varit biskop i Växjö, och hennes mor Siri var konstnär. Fadern Emil Ekedahl var utbildad jurist och hade studerat i både Uppsala och Lund. Han arbetade som kronofogde i Konga härad i Småland. Farfadern Jonas Ekedahl var kontraktsprost i Norrvidinge härad, liksom farbrodern Alfred Ekedahl efter honom. Farbrodern Esaias Ekedahl var domprost i Växjö och kontraktsprost i Kinnevalds härad. Han var gift med en moster till Lisa.

Källor
 Artikeln är till stora delar kopierad från Elsa Trolle Önnerfors text om Lisa Ekedahl ur Svenskt kvinnobiografiskt lexikon, (CC BY 4.0), läst 2018-05-06

Noter

Vidare läsning 
 

Kvinnor
Födda 1895
Avlidna 1980
Jurister från Växjö
Svenska rösträttskvinnor
Eva Krause

Eva Krause, född 19 mars 1970 i Düsseldorf (Tyskland), är en tysk-holländsk målare och grafiker.

Krause studerade grafisk design i Düsseldorf (Fachhochschule Düsseldorf) och målning vid Willem de Kooning Academie i Rotterdam.

Utvalda soloutställningar 
 Wildwechsel, Spaceburo, Antwerpen (2014)
 Little Enemy, Hudson Museum, Rotterdam (2013)

Utvalda grupputställningar
 Best of Portfoliodagen, Galerie Nasty Alice, Eindhoven (2018)
 Eva Krause, Arthur Stam, Antoinette van de Wal WTC Rotterdam Art Gallery (2017)
 Masters of Rotterdam, WTC Rotterdam Art Gallery (2017)
 DIE GROSSE Kunstausstellung NRW, Museum Kunstpalast, Düsseldorf (2016) 
 De Tuin van Heden, Kasteel van Bouchout, Plantentuin Meise, Meise (Belgien) (2016)
 DIE GROSSE Kunstausstellung NRW, Museum Kunstpalast, Düsseldorf (2015)

Källor

Nederlands Instituut voor Kunstgeschiedenis
Centrum Beeldende Kunst (CBK), Rotterdam: Eva Krause 
Masters of Rotterdam

Noter

Externa länkar 
Eva Krauses webbplats
Walter van Teeffelen: World Fine Art Professionals and their Key-Pieces - Eva Krause

Nederländska konstnärer under 2000-talet
Tyska konstnärer under 2000-talet
Födda 1970
Levande personer
Kvinnor
4139 Ulʹyanin

4139 Ulʹyanin eller 1975 VE2 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 2 november 1975 av den ryska astronomen Tamara Smirnova vid Krims astrofysiska observatorium på Krim. Den har fått sitt namn efter Sergej Alekseevich Ulʹyanin.

Asteroiden har en diameter på ungefär 12 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Themis.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Themis-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av TM Smirnova
Astronomiska upptäckter 1975
2371 Dimitrov

2371 Dimitrov eller 1975 VR3 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 2 november 1975 av den ryska astronomen Tamara Smirnova vid Krims astrofysiska observatorium på Krim. Den har fått sitt namn efter Georgi Dimitrov.

Asteroiden har en diameter på ungefär sju kilometer.

Referenser 
  

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av TM Smirnova
Astronomiska upptäckter 1975
Waggonfabrik Gebrüder Gastell

Waggonfabrik Gebrüder Gastell GmbH var en tysk tillverkare och järnvägs- och spårvägsfordon i Mainz. 

Waggonfabrik Gebrüder Gastell grundades 1820 på Ludwigstrasse i Mainz som en karosserifabrik av Josef Gastell, son till den från Bayern inflyttade sadelmästaren Anton Gastl. År 1842 övertog Albert och Otto Gastell ledningen för företaget, som började bygga järnvägsvagnar för bland annat Taunus-Eisenbahn, den 1839–1840 anlagda järnvägen mellan Frankfurt am Main och Wiesbaden. År 1845 köpte bolaget mark i Mainzförorten Mombach och byggde en ny fabrik där. 

Företagets idag byggnadsminnesförklarade byggnader i gult och rött tegel uppfördes 1896–1910 efter ritningar av Franz Philipp Gill.

Företaget fusionerades 1928 med bland andra Van der Zypen & Charlier och blev Westwaggon med säte i Köln.

Källor
Historie der Mainzer Waggonfabrik: Bevor die Familie Gastell 1845 in Mombach die Waggonfabrik errichtete, produzierte sie Luxus-Kutschen für den kontinentalen Adel i Allegeine Zeitung den 27 juli 2016
Waggonfabrik Gebrüder Gastell på Wirtschaftsgeschichte in Rheinland-Phalz webbplats

Mainz
Tyska spårvagnstillverkare
Företag bildade 1845
Petrom

Petrom (OMV Petrom) är ett oljebolag med säte i Rumänien som ingår i OMV. Det är Rumäniens största företag och den största olje- och gasproducenten i sydöstra Europa. Huvudkontoret är i PetromCity i norra Bukarest.

Petrom bildades i sin nuvarande form 1997. Petrom var ett statligt bolag fram till privatiseringen 2004 då det såldes till OMV. Bolaget har verksamheter förutom i Rumänien i Bulgarien, Serbien, Ungern, Moldavien, Kazakstan, Iran och Ryssland. OMV Petrom har knoppat av stora företagsdelar som OMV Petrom Marketing som säljer bränsle och gasverksamheten är i bolaget OMV Petrom Gas. Det andra stora oljebolaget är Rompetrol med Rompetrol Rafinare och Rompetrol Downstream.

Källor
 Engelskspråkiga Wikipedias artikel

Rumänska petroleumbolag
Företag bildade 1997
Freimut Börngen

Freimut Börngen, född 17 oktober 1930, död 19 juni 2021 var en tysk astronom.

Minor Planet Center listar honom som F. Borngen och som upptäckare av 538 asteroider mellan 1961 och 1995.

Många av asteroiderna upptäckte han tillsammans med L. D. Schmadel.

Asteroiden 3859 Börngen är uppkallad efter honom.

Lista över upptäckta mindre planeter och asteroider

Se även 
Astronomiska upptäckter av F Börngen

Referenser 

Tyska astronomer
Astronomer under 1900-talet
Födda 1930
Avlidna 2021
Män
Emyr Humphreys

Emyr Humphreys, född 15 april 1919 i Prestatyn i Denbighshire, död 30 september 2020 i Llanfairpwll, Anglesey, Gwynedd, var en brittisk (walesisk) romanförfattare, novellförfattare och poet. Han studerade historia vid University College Wales och har varit verksam som hjälparbetare i Mellanöstern, lärare, producent vid BBC drama och föreläsare i dramatik vid Bangor University. Sedan 1972 var han författare på heltid.

Han romandebuterade 1946 med Little Kingdom. För Hear and Forgive från 1952 tilldelades han Somerset Maugham-priset och för A Toy Epic från 1958 fick han Hawthornden Prize. I det kulturhistoriska verket The Taliesin Tradition, utgivet 1983, utforskar han förhållandet mellan walesisk litteratur och identitet med startpunkt hos 500-talspoeten Taliesin. Han har också skrivit och regisserat TV-filmer.

Utgivet på svenska
 En mans arvedel (A man's estate), Bonnier, 1957, översättning av Torsten Blomkvist

Källor

Externa länkar
 Personlig webbplats 

Brittiska novellförfattare
Brittiska romanförfattare
Engelskspråkiga novellförfattare
Engelskspråkiga poeter
Engelskspråkiga romanförfattare
Födda 1919
Kymriskspråkiga författare
Ledamöter av Royal Society of Literature
Avlidna 2020  
Walesiska poeter
Hundraåringar
Män
Brittiska författare under 1900-talet
Personer från Denbighshire