kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Dudley (efternamn)

Dudley är ett engelskt efternamn från Dudley.

Personer med efternamnet Dudley 
 Ambrose Dudley, 3:e earl av Warwick
 Anne Dudley
 Bob Dudley
 Charles E. Dudley
 
 
 David Dudley Field I
 Edward Bishop Dudley
 Edmund Dudley
 John Dudley, 1:e hertig av Northumberland
 Lord Guildford Dudley
 Mary Dudley
 Olivia Taylor Dudley
 
 William C. Dudley

Referenser 

Engelska efternamn
Folkets hus, Göteborg

Folkets hus i Göteborg är ett folkets hus beläget vid Järntorget i Göteborg, som uppfördes i två etapper från 1947 till 1955, efter ritningar av Nils Einar Eriksson. Byggnaderna är uppförda i gult tegel och i höghusets trapphall finns en väggmålning av konstnären Nils Wedel. Huvudentrén ändrades år 1985.

Historia 
Järntorget har sedan början av 1900-talet varit arbetarrörelsens centrum i Göteborg. Arbetareföreningens hus, som låg vid torgets östra sida, var Folkets hus föregångare.

Vid årsskiftet 1948–1949 stod Fackföreningshuset (den nio våningar höga byggnaden) klart. Vintern 1951 stod Möteshuset (den låga delen) klart, med bland annat teaterscen där Folkteatern huserar än idag.

Den 8 februari 1952 invigdes huset av dåvarande statsministern Tage Erlander.

1956 kompletterades huset med en del i öster, som hyser biografen Draken och dansrestaurangen Vågen. Då blev Folkets Hus komplett och rymde kontor, möteslokaler, restaurang, teater och biograf.

Galleri

Referenser

Vidare läsning

Externa länkar 

 

Byggnader och anläggningar i Göteborg
Göteborg
Masthugget
Den gula tapeten

Den gula tapeten är en novell på 6 000 ord som är skriven av den amerikanska författaren Charlotte Perkins Gilman. Den publicerades för första gången år 1892 i New England Magazine. Novellen anses vara ett viktigt tidigt verk inom amerikansk feministisk litteratur då den beskriver attityder under 1800-talet om kvinnors fysiska och mentala hälsa.

Novellen är delvis självbiografisk och handlar om en författares psykiska sammanbrott.

Referenser

Noter 

amerikanska noveller
Skönlitteratur 1892
Feministisk litteratur
Nicolas Roze

Nicolas Roze, känd som Abbé Roze, född den 17 januari 1745 i Bourgneuf-Val-d'Or, död den 30 september 1819 i Saint-Mandé, var en fransk musikpedagog och komponist.

Roze erhöll från sitt sjunde levnadsår sin utbildning som korgosse vid kollegiatstiftskyrkan Notre-Dame de Beaune. Kompositionsundervisning mottog han av en viss Jean-Marie Rousseau i Dijon. Åren 1767–1769 var han kapellmästare vid Notre-Dame de Beaune. År 1769 begav han sig till Paris. Vid denna tid erhöll han från Antoine Dauvergne, ledaren av Parisoperan, i uppdrag att komponera en motett för concert spirituel. Åren 1770–1775 var Roze kapellmästare vid katedralen i Angers och återvände därefter till Paris, där han blev kapellmästare vid Les Saints-Innocents. Där var hans lärjunge Jean-François Lesueur sous-maître de musique. Då en anställning vid kungliga kapellet förvägrades honom, var han 1779 verksam som privat generalbas- och harmonilärare. Vid denna tid offentliggjorde han ett verk om harmoniläran, som utgavs av Jean-Benjamin de La Borde. År 1807 blev han bibliotekarie vid Pariskonservatoriet. År 1814 var Roze tillsammans med François-Joseph Gossec och Étienne Ozi författare till Méthode de serpent pour le service du culte et le service militaire. Roze komponerade kyrkomusikaliska verk och författade musikvetenskapligs skrifter, bland annat om gregorianik.

Källor

Externa länkar 

 

Franska klassiska kompositörer
Kyrkomusikkompositörer
Franska musikpedagoger
Franska musikologer
Franska bibliotekarier
Franska musiker under 1700-talet
Födda 1745
Avlidna 1819
Män
Ruth Negga

Ruth Negga, född 7 januari 1982 i Addis Abeba, Etiopien, är en etiopisk-irländsk skådespelare.

Negga har medverkat i filmer som World War Z (2013) och Loving (2016) samt i TV-serier som Misfits (2010) och Agents of S.H.I.E.L.D. (2013–2015). Inför Golden Globe-galan 2017 nominerades hon i kategorin Bästa kvinnliga huvudroll – drama för sin insats i Loving.

Hennes mor är irländsk och hennes far etiopisk och hon bodde i Etiopien till fyra års ålder då familjen flyttade till Limerick och senare London. Fadern dog i en bilolycka när Ruth Negga var sju år gammal. Hon hade under flera år ett förhållande med skådespelaren Dominic Cooper.

Filmografi i urval

Källor

Externa länkar 

Levande personer
Kvinnor
Födda 1982
Irländska skådespelare under 2000-talet
Personer från Addis Abeba
Alumner från Trinity College, Dublin
Iiris Viljanen

Iiris Ida Isabella Viljanen, född 17 januari 1988 i Korsholm, är en finlandssvensk sångerska, pianist och låtskrivare. Hon är sedan 2006 bosatt i Sverige.

2016 solodebuterade hon med det instrumentala albumet Kiss me, stupid & 7 more solo piano pieces och samma år släpptes även det mer popinfluerade albumet Mercedes. Viljanen sjunger och rappar på österbottnisk dialekt samt på finska.

Diskografi

Soloalbum
2016 – Kiss me, stupid & 7 more solo piano pieces
2016 – Mercedes
2020 – Den lilla havsfrun
2020 – En finsk jul

Solosinglar
2015 – Vihreä aalto – Iiris Viljanen & Månskensorkestern
2015 – Årstavikens strand
2016 – Ska vi fira
2017 – Oot itse valo – The Small Crowd Remix
2018 – Emigrantvisa

Album med Vasas flora och fauna
2015 – Släkt med Lotta Svärd

Album med Fylgia Calling
2015 – A Letter of Referral

Medverkan på låtar
2016 – Kolla på film med Emil Jensen
2016 – Millans sång med Jonas Svennem 
2017 – Fassoulo med Lamine Cissokho
2018 – Stormin med Månskensbonden

Priser och nomineringar 
2017 – SKAP:s Textpris
2017 – Nominerad till Musikförläggarnas pris i kategorin "Årets textförfattare"
2017 – Nominerad till "Årets Österbottning"
2017 – Nominerad för pris i kategorin "Årets live" och "Visa" på Manifestgalan
2017 – Nominerad till Dagens Nyheters Kulturpris
2020 – Nominerad till Musikförläggarnas pris i kategorin "Årets textförfattare"
2021 – Manifestpriset i kategorin "Årets visa" för Den lilla havsfrun
2021 – Grammis i kategorin "Årets visa/singer-songwriter" för Den lilla havsfrun

Källor

Finlandssvenska musiker
Personer från Korsholm
Födda 1988
Kvinnor
Levande personer
Unlimited (musikalbum)

Unlimited är det andra fullängdsalbumet av det norska black metal-bandet Susperia. Albumet utgavs 2004 av skivbolaget Tabu Recordings.

Låtförteckning
"Chemistry" – 4:34
"The Coming Past" – 3:42
"Situational Awareness" – 4:41
"Devil May Care" – 5:50
"Off the Grid" – 4:24
"Years of Infinity" – 4:46
"Home Sweet Hell" – 4:44
"Mind Apart" – 4:17
"Beast by Design" – 4:03
"Untouched" – 4:34

Text: Athera (spår 1–3, 5–10), Athera/Memnock (spår 4)
Musik: Cyrus/Tjodalv/Memnock (spår 1), Cyrus (spår 2, 3, 8–10), Elvorn/Cyrus (spår 4), Cyrus/Tjodalv (spår 5), Cyrus/Memnock (spår 6), Athera/Cyrus/Tjodalv (spår 7)

Medverkande
Musiker (Skitliv-medlemmar)
 Athera (Pål Mathiesen) – sång
 Cyrus (Terje Andersen) – sologitarr, rytmgitarr
 Elvorn (Christian Hagen) – rytmgitarr
 Memnock (Håkon Didriksen) – basgitarr 
 Tjodalv (Ian Kenneth Åkesson) – trummor 

Bidragande musiker
Anja Valstad Magnussen, Emilie Skolmen Kaafjeld, Johanna Brym Ryg, Rebekka Handeland Arnesen – kör (spår 4)

Produktion
Susperia – producent
Fredrik Nordström – ljudtekniker, ljudmix
Patrik J. Sten – ljudtekniker, ljudmix
Lars Klokkerhaug – ljudtekniker
Peter In de Betou – mastering

Referenser

Externa länkar
 Unlimited på Encyclopaedia Metallum

Musikalbum 2004
Olof Hård af Segerstad

Olof (Larsson) Hård (af Segerstad), född 13 maj 1555 i Reftele församling, död 31 oktober 1630, var en svensk officer och ämbetsman. Han var far till Carl Olofsson Hård af Segerstad.

Biografi
Olof Hård föddes 1555 på Segerstad i Reftele församling. Han var son till amiralen och översten Lars (Lasse) Pedersson Hård och Brita Ribbing. Hård deltog 1577 i Carls resa till Pfalz. År 1587 var Hård hertig Karls kammarjunkare och 13 september blev han hövidsman för en fänika knektar. Hård blev 28 oktober 1596 mönsterherre i Stockholm och 18 juni 1597 blev han översteamiral över sjögående flottan. Han blev 1600 ståthållare över Jönköpings slott, stad och län. Hade från 17 april 1600 till 1618 i förläning Reftele socken och Anderstorps socken. Hård blev 19 juli 1605 befallningshavande över krigsfolket i Småland och 4 april 1609 överste för krigsfolket. Från 4 januari 1612 till 30 maj 1612 var han åter ståthållare på Jönsköpings slott. Hård avled 1630 och begravdes på Reftele kyrkogård.

Samma år blev Hård utsedd till en av fyra ståthållare i Kalmar när hertigen intagit slottet. Följande år tvingades man återlämna Kalmar till Sigismund och Hård hamnade i polsk fångenskap, ur vilken han dock blev utväxlad 1599.

Familj
Hård gifte sig 13 mars 1586 på Örebro slott med Catharina Vogtin von Fronhausen (1553–1640). Hon var dotter till Johan Vogt von Fronhausen och Anna Catharina Rau von Holzhausen. De fick tillsammans barnen Johan Hård af Segerstad (död 1645), Brita Hård af Segerstad som var gift med översten Zackarias Pauli, riksjägmästaren Carl Hård af Segerstad, Maria Hård af Segerstad som var gift med Hierta, Carl Claesson Hård af Torestorp och Anders Blome, Erik Hård af Segerstad, Elisabet Hård af Segerstad (död 1622) som var gift med borgmästaren Nils Månsson i Norrköping, Catharina Hård af Segerstad som var gift med Per Kijl och översten Adolf Gustaf Hård af Segerstad.

Källor

Skeppshövidsmän vid örlogsflottan under 1500-talet

Noter

Födda 1555
Avlidna 1630
Jönköping
Svenska ståthållare
Män
Olof
Ståthållare i Kalmar
Ernst Lundström

Ernst Andreas Johannes Lundström, född 14 september 1853 i Stockholm, död 17 januari 1931 i Stockholm, var en svensk konstnär och konsthantverkare. 

Han var son till expeditionssekreteraren Johan August Lundström och Charlotte Hamrén och från 1880 gift med Matilda Christina Rudenschöld. Han var far till generalmajor Åge Lundström och farfar till porträttmålaren Signe von der Esch. Han studerade vid Konstakademien i Stockholm 1877-1879 och vid Edvard Perséus fria målarskola i Stockholm. Han vistades därefter i Tyskland, Belgien, Frankrike och Italien för konststudier. Han tillhörde 1885 de så kallade opponenterna och var under några år även styrelseledamot i Konstnärsförbundet. Vid konstschismen 1890 anslöt han sig till Svenska konstnärernas förening. Hans konst består av landskap med motiv från Frankrike, Italien och Västmanland i Sverige ofta med aftonstämning eller med månsken samt skärgårdsmotiv. Han medverkade i den nordiska konstutställningen i Köpenhamn 1883 och i världsutställningen i Chicago 1893. Runt sekelskiftet 1900 var han huvudsakligen verksam som konsthantverkare och utförde tillsammans med Nils Kreuger ett skåp som ställdes ut i Stockholm 1897. Tillsammans med Olof Arborelius, Mauritz Lindström och Axel Fahlcrantz ingick han i gruppen Engelsbergsmålarna. Lundström är representerad vid Nationalmuseum, Stockholm.

Referenser

Tryckta källor 
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 34, Allhems Förlag, Malmö. LIBRIS-ID:8390296

Noter 

Svenska målare under 1900-talet
Svenska målare under 1800-talet
Konstnärer från Stockholm
Män
Födda 1853
Avlidna 1931
Representerade vid Nationalmuseum
Svenska konsthantverkare under 1900-talet
Devil May Care

Devil May Care är en EP av det norska black metal-bandet Susperia. EP:n utgavs 2005 av skivbolaget Tabu Recordings.

Låtförteckning
"Venting the Anger" – 3:56
"Wild Child" (W.A.S.P.-cover) – 5:09
"Devil May Care" – 5:51
"Lack of Comprehension" (Death-cover) – 3:34
"The Sun Always Shines on T.V." (A-ha-cover) – 5:19

Medverkande
Musiker (Skitliv-medlemmar)
 Athera (Pål Mathiesen) – sång
 Cyrus (Terje Andersen) – sologitarr, rytmgitarr
 Elvorn (Christian Hagen) – rytmgitarr
 Memnock (Håkon Didriksen) – basgitarr 
 Tjodalv (Ian Kenneth Åkesson) – trummor 

Bidragande musiker
Marius Strand – sång (spår 1)

Produktion
Susperia – producent
Marius Strand – ljudtekniker
Peter In de Betou – mastering

Referenser

Externa länkar
 Devil May Care på Encyclopaedia Metallum

Musikalbum 2005
Sofiane Boufal

Sofiane Boufal (arabiska: سفيان بوفال), född 17 september 1993 i Paris, är en franskfödd marockansk fotbollsspelare som spelar för Angers och Marockos landslag. Han har tidigare spelat för Lille och Southampton.

Karriär
Den 29 augusti 2016 värvades Boufal av Southampton, där han skrev på ett femårskontrakt. Den 20 juli 2018 lånades Boufal ut till spanska Celta Vigo på ett låneavtal över säsongen 2018/2019.

Den 5 oktober 2020 blev det klart att Boufal återvände till Angers.

Referenser

Noter

Marockanska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Angers SCO
Spelare i Lille OSC
Spelare i Southampton FC
Spelare i RC Celta de Vigo
Spelare i Ligue 2
Spelare i Ligue 1
Spelare i Championnat National 3
Spelare i Premier League
Spelare i La Liga
Spelare i afrikanska mästerskapet i fotboll 2019
Spelare i afrikanska mästerskapet i fotboll 2021
Spelare i VM i fotboll 2022
Födda 1993
Levande personer
Män
Idrottare från Paris
Giulio Agricola

Giulio Agricola är en station på Roms tunnelbanas Linea A. Stationen är belägen vid Via Tuscolana i området Don Bosco i sydöstra Rom och togs i bruk 1980. Stationen är uppkallad efter gatan Via Giulio Agricola, vilken har fått sitt namn efter den romerske statsmannen och militären Gnaeus Julius Agricola (40–93).

Stationen Giulio Agricola har:
  Biljettautomater

Kollektivtrafik
  Busshållplats för ATAC

Omgivningar
 Via Tuscolana
 Acquedotto Claudio
 Acquedotto Felice

Kyrkobyggnader
 San Giovanni Bosco
 San Policarpo

Referenser

Externa länkar

Roms tunnelbanestationer
Roma Q. XXIV Don Bosco
Roma Q. XXV Appio Claudio
Järnvägsstationer invigda 1980
1980 i Italien
Ängsbacka

Ängsbacka är en kursgård och en festivalscen vid Molkom, Karlstads kommun. Verksamheten är inriktad mot personlig utveckling och självförverkligande, enligt en riktning som kan betecknas som New Age. Kursgården startade sin verksamhet 1996 och är inrymd i lokaler som tidigare varit ålderdomshem.

Kursgården arrangerar ungefär sju festivaler varje år, de flesta under sommaren. Den största festivalen heter No Mind och lockar runt 1000 personer.

Ängsbacka är en icke vinstdrivande organisation som ägs av sina medlemmar, och till stor del drivs av volontärer. Många av volontärerna, anhängare och medlemmar bor och arbetar i den närliggande trakten och i den närmaste byn, Molkom. 

Ängsbacka räknas som en ekoby och är medlem av the Global Ecovillage Network.

Kurscentret och dess No Mind-festival var fokuset för dokumentären Three miles north of Molkom (2008).

Utbrott av coronavirus 2021
En tantrafestival i slutet av juli 2021 ledde till ett massivt utbrott av coronavirus där över 100 smittades bland de cirka 500 deltagarna . Utbrottet ledde till norska restriktioner för gränspassering från Värmland och till hård politisk kritik mot kursgårdens ledning. 

Utbrottets storlek kopplades till att festivaldeltagarna i stort sett var ovaccinerade. Kursgårdens ledning ville inte uttala sig om sin inställning till coronavaccinering, men stängde ner verksamheten i drygt två månader.

Referenser

Noter

Externa länkar
 Ängsbacka, hemsida.

Karlstads kommun
Kursgårdar
New Age
Ekobyar i Sverige
Subaugusta

Subaugusta är en station på Roms tunnelbanas Linea A. Stationen är belägen vid Via Tuscolana på gränsen mellan områdena Don Bosco och Appio Claudio i sydöstra Rom och togs i bruk 1980. Stationen är uppkallad efter den tidigare leden Circonvallazione Subaugusta, vilken har fått sitt namn efter det tidigare stiftet Subaugusta, numera titulärstift.

Stationen Subaugusta har:
  Biljettautomater

Kollektivtrafik
  Busshållplatser för ATAC och COTRAL

Omgivningar
 Municipio Roma VII
 Via Tuscolana
 Istituto Luce
 Giardino Alberto Cianca

Kyrkobyggnader
 San Giovanni Bosco

Referenser

Externa länkar

Roms tunnelbanestationer
Roma Q. XXIV Don Bosco
Roma Q. XXV Appio Claudio
Järnvägsstationer invigda 1980
1980 i Italien
Aiguille des Arias

Aiguille des Arias är ett berg i Franska Alperna och är beläget i bergslandskapet Massif des Écrins. Berget Aiguille des Arias är 3 403 meter högt.

Källor
 The Alpine Journal, Volym 1 (utgiven 1863–1864 i London)

Berg i Alperna
Berg i Frankrike
Cinecittà (Roms tunnelbana)

Cinecittà är en station på Roms tunnelbanas Linea A. Stationen är belägen vid Via Tuscolana i korsningen mellan Via di Torre Spaccata och Via delle Capannelle i sydöstra Rom och togs i bruk 1980. Stationen är uppkallad efter den italienska filmindustrins centrum Cinecittà.

Stationen Cinecittà har:
  Biljettautomater

Kollektivtrafik
  Busshållplats för ATAC

Omgivningar
 Via Tuscolana
 Largo dei Caduti di El Alamein

Kyrkobyggnader
 San Giovanni Bosco

Referenser

Externa länkar

Roms tunnelbanestationer
Roma Q. XXIV Don Bosco
Roma Q. XXV Appio Claudio
Järnvägsstationer invigda 1980
1980 i Italien
Gotthard Gustafsson

Karl Gotthard Gustafsson, född 17 juni 1902 i Lund, död 16 september 1950 på Lidingö, var en svensk etnolog, museiman, författare, målare och tecknare.

Gotthard Gustafsson var son till hantverksläraren Karl Emil Gustafsson och Johanna Maria Persson samt från 1930 gift med Greta Zandra Nilsson. Efter studentexamen vid Katedralskolan i Lund 1921 var han 1921–1922 student vid Tekniska skolan där. Från 1922 studerade han vid Lunds universitet och avlade en filosofie kandidatexamen 1925. Under sina studieår deltog han bland annat i uppmätningar av skånska bondgårdar för Folkminnesarkivet i Lund och deltog i de medeltidsarkeologiska undersökningarna i Åhus. 1925 blev Gustafsson amanuens vid historiska museet i Lund och tjänstgjorde från 1928 vid Nordiska museet där han 1929 blev amanuens. Vid Nordiska museet blev han 1932 förste amanuens, 1937 2:e intendent och 1945 intendent och föreståndare för Skansens allmogeavdelning. Här ledde han bland annat uppförandet av fäboden från Älvdalen 1938 och Delsbogården 1940. Hans omfattande vetenskapliga författarskap är huvudsakligen inriktat på byggnadsskickets historia. Gustafsson var mycket konstnärligt begåvad och utförde vinjetter, bokillustrationer, affischer och konstruktionsritningar. Som konstnär målade han tavlor och utförde scendekorationer. Förutom artiklar utförde han under flera år färgomslagen till Fataburen. Gustafsson är representerad vid Riksantikvarieämbetet med en akvarell av
Löddeköpinge kyrka samt med konstruktionsritningar vid Nordiska museet

Källor 

Svenskt konstnärslexikon del II, sid 335, Allhems Förlag, Malmö.

Noter

Svenska författare under 1900-talet
Svenska målare under 1900-talet
Svenska tecknare under 1900-talet
Svenska etnologer
Födda 1902
Avlidna 1950
Män
Personer från Lund
Cut from Stone

Cut from Stone är det fjärde fullängds studioalbumet av det norska black metal-bandet Susperia. Albumet utgavs 2007 av skivbolaget Tabu Recordings.

Låtförteckning
 "More" – 3:33
 "Lackluster Day" – 3:22
 "The Clone" – 4:14
 "Distant Memory" – 6:55
 "Release" – 4:44
 "Life Deprived" – 4:23
 "Between the Lines" – 3:35
 "Bound to Come" – 3:45
 "Under" – 4:09
 "Brother" – 3:16
 "Cut From Stone" – 5:11

Medverkande
Musiker (Skitliv-medlemmar)
 Athera (Pål Mathiesen) – sång
 Cyrus (Terje Andersen) – sologitarr, rytmgitarr
 Elvorn (Christian Hagen) – rytmgitarr
 Memnock (Håkon Didriksen) – basgitarr 
 Tjodalv (Ian Kenneth Åkesson) – trummor 

Produktion
Susperia – producent
Marius Strand – ljudtekniker
Daniel Bergstrand – ljudmix
Peter In de Betou – mastering

Referenser

Externa länkar
 Cut from Stone på Encyclopaedia Metallum

Musikalbum 2007
Arvid Löfgren

Arvid Christopher Löfgren, född 3 mars 1880 i Norrköping, död 29 augusti 1932 i Altoona, Pennsylvania, USA, var en svensk-amerikansk målare och dekorationsmålare. 

Han var son till lokomotivföraren Anders Christian Löfgren och Carolina Svensson och från 1905 gift med Ada Irene Johansen. Löfgren utbildade sig till dekorationsmålare i unga år bland annat i Stockholm för olika mästare. Han reste till Amerika 1901 och stannade en tid i New York innan han 1902 fortsatte till Altoona där han anställdes som dekorationsmålare vid Pennsylvania Rail Road Company. Efter att under något år arbetat som glasetsare och  dekorationsmålare utnämndes han till chefsdekoratör. Vid sidan av sitt arbete utförde han dekorationsmålningar i kyrkor och skolbyggnader. Som stafflikonstnär målade han som regel blomsterstilleben.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 47, Allhems Förlag, Malmö. LIBRIS-ID:8390296

Svenska målare under 1900-talet
Män
Födda 1880
Avlidna 1932
Amerikanska målare under 1900-talet
Svenskamerikaner
Svenska dekorationsmålare
Konstnärer från Norrköping
Amerikanska dekorationsmålare
Forever (TV-serie)

Forever är en amerikansk TV-serie som sändes 2014-2015 på ABC. Serien handlar om Dr. Henry Morgan, en odödlig rättsläkare i New York.

Handling
Henry Morgan dog första gången för tvåhundra år sedan, då han försökte rädda livet på en slav ombord på ett slavfartyg. Han återvände till livet kort efteråt, och sedan dess åldras han inte och återuppstår alltid om han blir dödad. Genom sitt långa liv har han samlat på sig stor kunskap inom olika områden vilket, tillsammans med hans goda iakttagelseförmåga, gör honom ovärderlig som medhjälpare åt kriminalinspektör Jo Martinez på New Yorkpolisen (NYPD).

Källor

Amerikanska TV-serier från 2010-talet
TV-seriestarter 2014
Engelskspråkiga TV-serier
Amerikanska kriminalserier
Fantasy-TV-serier
Börje Löfman

Börje Löfman var en svensk träskulptör verksam under 1700-talet.

Löfman var omkring 1700 verksam i Mariestad och man vet att han snidade en altartavla för Rudskoga kyrka i Värmland 1707 och man antar att han utfört den skulpterade ramen till Johan Aureller d.y:s epitafiemålningar i Medelplana kyrka i Västergötland 1732

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 49, Allhems Förlag, Malmö. LIBRIS-ID:8390296

Svenska skulptörer under 1700-talet
Män
Karl Niemann

Karl Rudolf Eduard Niemann, född 18 december 1908 i Kiel, död 1982 på Madeira, var en tysk-dansk konstnär och tecknare.

Han var son till trafikinspektorn Albert Niemann och hans hustru, född Carmoisin, och från 1931 gift med Vilhelmine Thording. Niemann var under en period bosatt och verksam i Norrland men flyttade senare till Danmark där han blev dansk medborgare 1947.

Förutom i Danmark ställde han ut separat på Galleri God konst i Göteborg och på några orter i norra Sverige. Tillsammans med Helge Holmlund ställde han ut i Kiruna 1958. Hans konst består av stadsbilder och landskap från Danmark samt från resor i Europa och Mindre Asien. Niemann är representerad i Strömsunds folkskola, Kiruna kommun och han var representerad med två målningar på passagerarfartyget Kronprinsessan Margareta.

Källor
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 189, Allhems Förlag, Malmö. LIBRIS-ID:8390296

Noter

Danska konstnärer under 1900-talet
Tyska konstnärer under 1900-talet
Personer från Kiel
Män
Födda 1908
Avlidna 1982
Martin Lundgren

Martin Lundgren, född 21 juni 1871 i Hörups församling, Kristianstads län, död 1968, var en svensk målare.

Han var son till snickaren Jöns Lundgren och Karna Svensdotter och från 1900 gift med Ida Lundgren. Han reste till Amerika 1893 och var där först verksam som dekorationsmålare. Han studerade konst vid Art Institute of Chicago 1904-1908. Han medverkade i ett flertal amerikanska samlingsutställningar och var representerad vid den svensk-amerikanska vandringsutställningen i Sverige 1920 samt i den svensk-amerikanska konstutställningen i Göteborg 1923. Bland hans offentliga arbeten märks en fresk i Columbus stadskapitol. Lundgren är förutom museum i USA representerad vid Smålands museum i Växjö.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 23, Allhems Förlag, Malmö. LIBRIS-ID:8390296

Svenska målare under 1900-talet
Amerikanska konstnärer
Män
Födda 1871
Avlidna 1968
Svenskamerikaner
Personer från Hörups socken
Ebba Blomstedt

Ebba Josefina Wilhelmina Blomstedt, född 21 augusti 1860 i Stockholm, död 9 april 1953 i Paris, var en svensk-norsk miniatyrmålare.

Hon var dotter till kammarherren Johan Otto Blomstedt och grevinnan Wilhelmina Lovisa Johanna von Schwerin och från 1890 gift med läkaren Kristian Fayer Andvord och mor till Rolf Andvord. Blomstedt studerade måleri för Elise Bergman i Stockholm. Efter studierna flyttade hon till Oslo och var där verksam som miniatyrmålare.

Källor
Svenskt konstnärslexikon del II, Allhems Förlag, Malmö. LIBRIS-ID:8390296
 Dödsannons i Svenska Dagbladet, 13 april 1953, sid. 2

Miniatyrmålare
Svenska målare under 1900-talet
Norska målare under 1900-talet
Konstnärer från Stockholm
Svenskar i Norge
Födda 1860
Avlidna 1953
Kvinnor