kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Jupiter Feretrius tempel

Jupiter Feretrius tempel (latin: Aedes Iuppiter Feretrius) var ett tempel på Capitolium i Rom. Detta tempel var det första som uppfördes i Rom och byggdes av Romulus till Jupiters ära efter segern mot Acron och caeninerna år 752 f.Kr.

Ursprunget till Jupiters epitet ”Feretrius” är oklart, men det finns två teorier. Den ena menar att ordet kommer av latinets ferio, ”slå”, ”hugga”, ”döda”, vilket innebär att Jupiter som krigsgud är den som dödar. Den andra teorin går ut på att ”Feretrius” härleds från affero, ”bära fram”, ”föra till”, vilket syftar på att Jupiter är den gud, vilken spolia opima bärs fram till. Spolia opima åsyftar i sammanhanget de krigstroféer som den segrande härföraren erövrade från sina motståndare, det vill säga vapen, rustningar med mera.

Karta

Källor

Noter

Tryckta källor

Externa länkar

Romersk arkitektur i Rom
Rione Campitelli
Tempel på Capitolium
Romulus (Rom)
752 f.Kr.
Jupitertempel
69 Leonis

69 Leonis, eller p5 Leonis, är en vit stjärna i huvudserien i stjärnbilden Lejonet. 

69 Leonis har visuell magnitud +5,40 och är svagt synlig för blotta ögat vid normal seeing. Den befinner sig på ett avstånd av ungefär 530 ljusår.

Referenser 

Stjärnbilden Lejonet
Huvudseriestjärnor klass A
Bayerobjekt
Flamsteedobjekt
HD-objekt
HR-objekt
71 Leonis

71 Leonis är en orange jätte i stjärnbilden Lejonet. 

71 Leonis har visuell magnitud +7,01 och kräver fältkikare för att kunna observeras. Den befinner sig på ett avstånd av ungefär 530 ljusår. Den tillhör Zeta Herculis Moving Group, en grupp stjärnor som har en gemensam rörelse genom rymden.

Referenser 

Stjärnbilden Lejonet
Orangea jättar
Zeta Herculis Moving Group
Flamsteedobjekt
HD-objekt
Hak (släkt)

Hak var en dansk uradlig adelsätt från Skåne som utslocknade 1539. 

Vapen
 Blasonering: En fyrstyckad sköld, övre och nedre fält i svart, höger och vänster fält i silver.

Historia
Truid I. Hak är genom sina barn den först kända medlemmen i ätten. Från den skånska linjen, kan nämnas marsken Niels Hak (”Nicolaus Hak quondam marschalcus”), nämnd 1254 och 1282, och Thorsten Hak nämnd 1241, som var far till ärkebiskopen Trugot Torstensen i Lund, till Niels Thorstensen (nämnd 1284(?) och 1302) som möjligen var far til prosten i Lund, magister Truid Nielsen, vilken 1289 förde Hak-vapnet, och till drotsen David Thorstensen Hak (död 1302).

Den sistnämnda var möjligen farfar til riddarna Niels Andersen (död före 1362) till Højby och David Andersen (nämnd 1351 och 1366), som hade sönerna Niels Hak (nämnd 1377 (och 1399?)) och Anders Davidsen (nämnd 1377 och 1380). Av dessa var den sistnämnde far til Niels Hak (nämnd 1397 och 1407) till Assendrup och till riddaren och riksrådet Anders Hak (nämnd 1421 och 60) till Mogenstrup. Hans söner var riddaren, och riksrådet David Hak (död tidigast 1486) till Mogenstrup — far till Niels Hak (död 1524) till Mogenstrup — och rikrådet Mogens Hak (död senast 1486) till Hikkebjerg. Denne var far till riksrådet Niels Hak (död 1508) till Hikkebjerg och till Eiler Hak (1467-1501) till Egholm, med vars son Christopher Hak (1488-1539) till Egholm släkten utslocknade.

Själland
Från den skånska ätten utgrenades under 1300-talet en linje i Själland med riksrådet Anders Hak som stamfader.

Oklarheter
Det är oklart om ätten var ursprungligt dansk, eller om den härstammade från Sverige, där vapnet är känt från år 1315.

Referenser

Noter

Källor

 Albert Fabritius, "Hak", i: Povl Engelstoft & Svend Dahl, Dansk Biografisk Leksikon, Köbenhamn: J.H. Schultz Forlag 1932-44. Online
Sven Tito Achen, Heraldiska sällskapet
1000 Adelsvåben fra middelalderen

Danska adelsätter
Hieronymus Lindeberg

Hieronymus Lindeberg, död 1677, var en svensk kommendant.

Biografi
Lindeberg var son till kungliga kommissarien Mårten Lindeberg och Ingel Hieronymidotter. Lindeberg blev 19 november 1651 regementskvartermästare vid Älvsborgs regemente. Den 14 november 1659 blev han överstelöjtnant vid Västmanlands regemente. Lindeberg blev 8 mars 1667 kommendant i Helsingborg. Den 6 september 1667 fick han titeln som överste. Lindeberg bleve 28 februari 1670 kommendant i Landskrona. Den 18 juli 1671 blev han vice landshövding i Helsingborg, Landskrona och Malmöhus län. Han uppgav i oträngt mål 2 augusti 1676 i Landskrona åt danskarna, som hade belägrat slottet. Lindeberg dömdes 18 november 1677 till döden. 

Hans vapen sattes upp 1681 i Motala kyrka.

Lindeberg ägde gårdarna Lindenäs och Bergsätter i Motala socken.

Familj
Lindeberg var gift Ingrid Appelbom (död 1684). Hon var dotter av landshövdingen Anders Appelbom och Malin Andersdotter. De fick tillsammans barnen Engel Lindeberg (1664–1718) som var gift med assessorn Anders Schonberg i Svea hovrätt, Margareta Catharina Lindeberg som var gift med hovrättsnotarien Daniel Fernelius och häradshövdingen Lars Collin i Västergötland, löjtnanten Mårten Lindeberg (död 1693) vid fortifikationen, Märta Christina Lindeberg (död 1745) som var gift med häradshövdingen Carl von Rudbeck, Anders Lindeberg (1670–1672), kaptenen Carl Gustaf Lindeberg vid Kalmar regemente, majoren Johan Gabriel Lindeberg (1675–1720) vid Jönköpings regemente och Magdalena Christina Lindeberg.

Referenser

Noter 

Personer som blivit avrättade av Sverige under 1600-talet
Avlidna 1677
Män
Hieronymus
Svenska militärer under 1600-talet
28 Cancri

28 Cancri, som är stjärnans Flamsteed-beteckning, är en dubbelstjärna, belägen i den mellersta delen av stjärnbilden Kräftan och har även variabelbeteckningen CX Cancri. Den har en kombinerad genomsnittlig skenbar magnitud av ca 6,05 och är mycket svagt synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 7,3 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 450 ljusår (ca 140 parsek) från solen. Den rör sig bort från solen med en heliocentrisk radialhastighet på ca 9 km/s.

Egenskaper
Primärstjärnan 28 Cancri A är en gul till vit stjärna i huvudserien av spektralklass F0 Vn, där suffixnoten anger att den har diffusa linjer i dess spektrum orsakat av hög rotationshastighet. Den har en massa som är ca 2,4 solmassor, en radie som är ca 4,6 solradier och utsänder från dess fotosfär ca 65 gånger mera energi än solen vid en effektiv temperatur av ca 7 500 K.

Baserat på variation i egenrörelse är 28 Cancri klassificerad som astrometrisk dubbelstjärna med en sannolikhet av 99,8 procent. Den är en Delta Scuti-variabel (DSCTC) stjärna med en period av 0,0960 dygn och en amplitud på 0,020 i magnitud.

Se även
 Variabla stjärnor

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/28cancri

		
Stjärnbilden Kräftan
Flamsteedobjekt
HR-objekt
HD-objekt
Huvudseriestjärnor klass F
Dubbelstjärnor
Delta Scuti-variabler
Andrew Chesterman

Andrew Peter Clement Chesterman, född 1946, är en engelsk forskare baserad i Finland. Han är mest känd för sitt arbete inom översättningsstudier och var professor i flerspråkig kommunikation vid Helsingfors universitet från 2002 till 2010. Chesterman var CETRA-professor 1999 ( katolska universitetet i Leuven ), ledamot av styrelsen för European Society for Translation Studies (EST) från 1998 till 2004, och medlem av Scientific Advisory Board i Center of Translation Studies ( Wiens universitet ) från 2007 till 2010. Han blev invald i Finska Vetenskaps-Societeten år 2005 och förlänades riddartecknet av Finlands vita ros år 2008.

Chesterman studerade moderna språk vid Selwyn College, Cambridge. Därefter studerade han tillämpad lingvistik vid universitetet i Edinburgh och fick en magisterexamen 1973 samt doktorsexamen i lingvistik från University of Reading 1988. 1968 flyttade Chesterman till Finland och har varit bosatt där sedan dess. Han var huvudsakligen verksam vid Helsingfors universitet. 2010 gick han i pension från sin professorstjänst i flerspråkig kommunikation vid Helsingfors universitet men är fortfarande aktiv inom översättningsvetenskap.

Bibliografi 

 On Definiteness. A Study with Special Reference to English and Finnish, Cambridge: Cambridge University Press, 1991. 
 Memes of Translation. The spread of ideas in translation theory, Amsterdam and Philadelphia: John Benjamins, 1997.
 Contrastive Functional Analysis, Amsterdam and Philadelphia: John Benjamins, 1998.
 Can Theory Help Translators?: A Dialogue Between the Ivory Tower and the Wordface, with Emma Wagner. Manchester: St Jerome Publishing, 2002.
 The Map. A Beginners’ Guide to Doing Research in Translation Studies, with Emma Wagner. Manchester: St Jerome Publishing, 2002.

Referenser 

Personer verksamma vid Helsingfors universitet
Översättningsforskare
Författare från London
Födda 1946
Levande personer
Män
Toshiko Ishii

Toshiko Ishii, född 1944, är en japansk översättare av barnlitteratur. 

Ishii tog sin examen vid Doshisha universitet i Kyoto, Japan. Hon studerade svenska vid Lunds universitet i Sverige och har översatt ett stort antal nordiska barnböcker, inklusive verk av Elsa Beskow och Astrid Lindgren, till japanska.

Översättningar i urval 

Madiken to Risabetto (Titta Madicken, det snöar!), text Astrid Lindgren, bild Ilon Wikland, Shinozaki Shorin, januari 1986
Omoshirosō no kodomotachi (Madicken), Astrid Lindgren, Iwanami Shoten, november 1987
Kawa no hotori no omoshirosō (Madicken och Junibackens Pims), Astrid Lindgren, Iwanami Shoten, mars 1988
Boku wa jagaa da (Jaguaren), text Ulf Stark, bild Anna Höglund, Yugakusha, mars 1990
Ohisama no tamago (Sol-ägget), Elsa Beskow, Tokuma Shoten, mars 2001)
Konnichiwa, nagakutsushita no Pippi (Pippi Långstrump), text Astrid Lindgren, bild Ingrid Vang Nyman, Tokuma Shoten, februari 2004
Oneechan wa doko? (Var är min syster?), Sven Nordqvist, Iwanami Shoten, oktober 2009
Eemiru wa itazurakko (Emil i Lönneberga), Astrid Lindgren, Iwanami Shonen Bunko, 2012

Referenser 

Kvinnor
Levande personer
Födda 1944
Japanska översättare
European Association for Studies in Screen Translation

European Association for Studies in Screen Translation (ESIST) är en internationell sammanslutning inom området medieöversättning. Enligt ESIST, omfattar  medieöversättning alla former av språköverföring i media, inklusive textning, dubbning, voice-over, medietolkning, surtitling, textning för döva och hörselskadade och syntolkning för blinda och personer med synfel.

Historia 
ESIST grundades i mars 1995 i Cardiff av en grupp praktiker och akademiker från femton europeiska universitet för att etablera kommunikation med producenter, översättare, distributörer och forskare som arbetar inom europeisk massmediekommunikation och multimediaproduktion. 

ESIST arbetar för att främja europeiskt samarbete inom medieöversättningsträning och standardisering av undertextpraxis på europeisk nivå. År 2000 inleddes projektet Comparative Subtitling, den första jämförande analysen av undertextpraxis och riktlinjer i alla europeiska länder. 

1998 antog ESIST Code of Good Subtitling Practice. Koden är en uppsättning riktlinjer som utvecklats av Jan Ivarsson och Mary Carroll, som har blivit en erkänd standard inom professionen. 

2010 undertecknade ESIST ett samarbetsprotokoll med European Society for Translation Studies (EST) för att möjliggöra kunskapsutbyte inom området medieöversättning.

Jan Ivarsson-priset 
Sedan 2010 har ESIST delat ut Jan Ivarsson-priset för ovärderliga insatser för området medieöversättning. Priset delas ut vartannat år vid konferensen Languages and the Media i Berlin. 

 2010: Jan Ivarsson
 2012: Mary Carroll
 2014: Jorge Díaz Cintas (University College London)
 2016: Yves Gambier (Åbo universitet)
 2018: Aline Remael (University of Antwerp)

Se även
 Översättningsvetenskap 
 Medieöversättning 
 Textning

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats

Språkorganisationer
Organisationer bildade 1995
Organisationer i London
Alfred Öste

Alfred Fredrik Anton Öste, född 31 mars 1889 i Brunflo församling, Jämtlands län, död 8 maj 1977 i Stockholm, var en svensk journalist och författare. Han var far till Sven och Bengt Öste. 

Öste som avlade mogenhetsexamen 1907, var medarbetare i olika landsortstidningar, redaktionssekreterare i Göteborgs-Posten 1918–1923 och därefter anställd i Svenska Dagbladet såsom reporter, notischef, redaktionssekreterare och utrikesredaktör. 

Öste företog ett flertal utlandsresor i journalistiskt syfte, bland annat med stipendium av Svenska Journalistföreningens södra krets till Tyskland 1915, med statsstipendium till Storbritannien 1922, med Svenska Dagbladets stipendium till Amerika 1928 och med stipendium av Sverige-Amerika Stiftelsen till USA för studier av journalistuniversitet 1932. Han följde valkampanjen i USA 1936, var medlem av svenska journalistdelegationen till USA 1942 och var medlem av Amerikautredningen. Öste var från 1924 gift med Giggi Ahlström, dotter till Rudolf Ahlström och Nathalia Osberg. Makarna Öste är begravda på Sankt Pauli mellersta kyrkogård i Malmö.

Bibliografi
Förenta Staternas utrikespolitik (1941)
Franklin Roosevelt (1941)
Förenta staternas utrikespolitik efter kriget (1950)

Källor

 Öste, Alfred och Öste, Giggi Bernhardina på SvenskaGravar.se

Svenska journalister
Svenska fackboksförfattare
Svenskspråkiga fackboksförfattare
Personer från Brunflo socken
Gravsatta på Sankt Pauli mellersta kyrkogård
Födda 1889
Avlidna 1977
Män
Nyöversättning

En nyöversättning är en översättning av en gammal version av ett språk till en modern version av samma språk, till exempel yngre nysvenska till nusvenska.

Se även  
 Översättning

Referenser

Litteraturvetenskap
Jan Ivarsson

Jan Ivarsson, född 1931, är en svensk översättningsvetare, specialiserad på medieöversättning.

Biografi 
Ivarsson studerade matematik, fysik, litteratur, skandinaviska språk och engelska vid Uppsala universitet. Han var mycket engagerad i studentteatern och arbetade senare på den kommunala teatern. Från 1960 till 1963 undervisade han på Christian-Albrechts-Universität i Kiel och från 1963 till 1970 undervisade han i svenska språk och litteratur vid Sorbonne i Paris. Senare undervisade han från 1965 till 1970 på École Supérieure d'Interprètes et de Traducteurs i Paris och arbetade på ett antal teatrar i Paris. Från 1970 till 1978 var han generalsekreterare för det svenska kulturcentret i Paris.

Han återvände till Sverige 1978 och arbetade som undertextare i Stockholm inom film och tv, främst för Sveriges Television (SVT). Han blev programmeringschef och specialiserad inom drama. Han arbetade med ScanTitling/Cavena på ett nytt datoriserat tidskodat undertextsystem på SVT. Han gick i pension 1995 och flyttade till kuststaden Simrishamn i södra Sverige där han fortsatte att arbeta som frilansöversättare och undertextare.

Arbete 
Ivarsson har översatt sångtexter, drama, TV-program och böcker från franska, tyska och engelska till svenska. 1992 publicerade han Subtitling for the Media - A Handbook of a Art och 1998 publicerade han och Mary Carroll den inflytelserika läroboken Subtitling. Hans ”korta tekniska historia av undertexter i Europa” är fortfarande en av de få vetenskapliga källorna om undertextshistoria och har citerats i stor utsträckning.

Från 1992 till 1996 samarbetade han med arbetsgruppen Language Transfer of the European Transfer for Media och 1995 var han med och grundade European Association for Studies in Screen Translation (ESIST), där han under några år verkade som vice ordförande.

Utmärkelser 
Jan Ivarsson-priset delas ut av European Association for Studies in Screen Translation för ovärderliga insatser för medieöversättning. Den första utmärkelsen gavs Ivarsson själv i Berlin på 2010 års Språk- och Mediakonferens som hålls vartannat år, för hans banbrytande bidrag till undertextning. Bland senare vinnare av Jan Ivarsson-priset återfinns undertextaren Mary Carroll (2012) och medieöversättningsvetaren Jorge Díaz Cintas (2014).

Utvalda publikationer 

 Subtitling for the Media. A Handbook of an Art. Stockholm, Transedit, 1992
 Subtitling. Simrishamn, Transedit, 1998
 A short technical history of subtitles in Europe. Online på https://web.archive.org/web/20170329171252/http://www.transedit.se/history.htm

Referenser

Externa länkar
 Officiell webbplats (arkiverad)
 Jan Ivarsson Award på European Association for Studies in Screen Translation

Svenska översättare
Födda 1931
Levande personer
Män
Yvonne Lindqvist

Yvonne Lindqvist, född 1959, är en svensk översättningsforskare, professor i översättningsvetenskap vid Tolk- och översättarinstitutet, Institutionen för svenska och flerspråkighet, Stockholms universitet.

Lindqvist arbetar företrädesvis med översättningssociologi och är känd för sina studier av översättning som social praktik. I sin doktorsavhandling jämför hon två olika översättningspraktiker, översättning av nobelpristagaren Toni Morrison och översättning till svenska av Harlequin serien passion, av Lindqvist benämnda som högprestige- respektive lågprestigelitteratur.

1973 vann hon Vansbrosimningen.

Referenser 

Kvinnor
Födda 1959
Översättningsforskare
Levande personer
Personer verksamma vid Stockholms universitet
Yūzō Ōtsuka

Yūzō Ōtsuka, född 27 januari 1921, död 18 augusti 2018, var en japansk barnboksförfattare och översättare. 

Ōtsuka föddes i Andong (dagens Dandong) i dåvarande Manchuriet och tog examen från juridiska fakulteten vid  Tokyo Imperial University. Från 1957 till 1966 arbetade han på förlaget Heibonsha, där han blev engagerad i översättning av barnlitteratur från USA, Storbritannien, Tyskland och Norden. Han är framförallt känd för att ha översatt ett stort antal av Astrid Lindgrens verk till japanska.

Översättningar i urval 

Rindogureen sakuhinshū 1: Nagakutsushita no Pippi (Lindgrens samlade verk 1: Pippi Långstrump), Iwanami Shoten, 1964
Rindogureen sakuhinshū 2: Pippi fune ni noru (Lindgrens samlade verk 2: Pippi Långstrump går ombord), Iwanami Shoten, 1965
Rindogureen sakuhinshū 3: Pippi minami no shima e (Lindgrens samlade verk 3: Pippi Långstrump i Söderhavet), Iwanami Shoten, 1965
Rindogureen sakuhinshū 4: Yakamashimura no kodomotachi (Lindgrens samlade verk 4: Alla vi barn i Bullerbyn), Iwanami Shoten 1965
Rindogureen sakuhinshū 5: Yakamashimura no haru, natsu, aki, fuyu (Lindgrens samlade verk 5: Mera om oss barn i Bullerbyn), Iwanami Shoten, 1965
Rindogureen sakuhinshū 6: Yakamashimura wa itsumo nigiyaka (Lindgrens samlade verk 6: Bara roligt i Bullerbyn), Iwanami Shoten, 1965
Rindogureen sakuhinshū 7: Yane no ue no Kaaruson (Lindgrens samlade verk 7: Lillebror och Karlsson på taket), Iwanami Shoten, 1965
Rindogureen sakuhinshū bekkan: Mio yo, watashi no Mio (Lindgrens samlade verk, tilläggsvolym: Mio, min Mio), Iwanami Shoten, 1967
Rindogureen sakuhinshū bekkan 2: Chiisai kyoudai (Lindgrens samlade verk, tilläggsvolym 2: Sunnanäng), Iwanami Shoten, 1969
Rindogureen sakuhinshū bekkan 3: Watashitachi no shima de (Lindgrens samlade verk, tilläggsvolym 3: Vi på Saltkråkan), 1970
Rindogureen sakuhinshū bekkan 4: Oyayubikozō Nirusu Kaaruson (Lindgrens samlade verk, tilläggsvolym 4: Nils Karlsson Pyssling), Iwanami Shoten, 1974
Rindogureen sakuhinshū bekkan 5: Yane no ue no Kaaruson tobimawaru (Lindgrens samlade verk, tilläggsvolym 5: Karlsson på taket flyger igen), Iwanami Shoten, 1975
Rindogureen sakuhinshū bekkan 6: Haruka na kuni no kyōdai (Lindgrens samlade verk, tilläggsvolym 6: Bröderna Lejonhjärta), Iwanami Shoten, 1976
Rindogureen sakuhinshū bekkan 7: Sanzoku no musume Roonya (Lindgrens samlade verk, tilläggsvolym 7: Ronja Rövardotter), Iwanami Shoten, 1982

Referenser 

Japanska författare av barn- och ungdomslitteratur
Japanska översättare
Avlidna 2018
Födda 1921
Män
Alumner från Tokyos universitet
Cecilia Wadensjö

Cecilia Wadensjö, född 2 juli 1954 i Östersund, är en svensk professor i översättningsvetenskap, specialiserad på tolkning och anställd vid Stockholms universitet, Institutionen för svenska och flerspråkighet (Svefler), Tolk- och översättarinstitutet (TÖI).

Cecilia Wadensjö disputerade 1992 vid Linköpings universitet på avhandlingen Interpreting as Interaction – On dialogue interpreting in immigration hearings and medical encounters, en av de första studierna  i världen som studerar tolkning som interaktion. Den publicerades i radikal omarbetning 1998. År 1998 publicerades en populariserad version på svenska av avhandlingen med delvis nytt material under titeln Kontakt genom Tolk. Cecilia Wadensjö beskriver initierat vad som är karaktäristiskt för ett sådant samtal. Med hjälp av autentiska exempel från vården och polisen ger hon en nyanserad bild av hur detta kan gå till i praktiken och vilka problem som kan uppstå. Kontakt genom tolk visar på ett övertygande sätt att utbildade tolkar behövs för att garantera rättskipning, vård och social service på lika villkor för alla. Det behövs också kunskap om hur man samtalar via tolk för att garantera kvalitén på det arbete som utförs vid samhällets institutioner. Genom att reflektera kring denna speciella form av kommunikation kan man lära sig mycket om vad man tar för givet i vanliga samtal, och vad förändringar av det invanda kan betyda. Kontakt genom tolk kom i en ny reviderad upplaga 2018.

Bibliografi 
 Wadensjö, Cecilia (2018) Kontakt genom Tolk, 2:a reviderade upplagan. Stockholm: Dialogos.
 Wadensjö, Cecilia (1998) Interpreting as Interaction, London & New York: Longman.
 Wadensjö, Cecilia (1998) Kontakt genom Tolk. Stockholm: Dialogos.
  Wadensjö, Cecilia (1992) Interpreting as Interaction – On dialogue interpreting in immigration hearings and medical encounters.

Referenser 

Kvinnor
Födda 1954
Översättningsforskare
Svenska professorer
Levande personer
Personer verksamma vid Stockholms universitet
73 Leonis

73 Leonis, eller n Leonis, är en orange jätte i stjärnbilden Lejonet. 

73 Leonis har visuell magnitud +5,32 och är synlig för blotta ögat vid normal seeing. Den befinner sig på ett avstånd av ungefär 385 ljusår.

Referenser 

Stjärnbilden Lejonet
Orangea jättar
Bayerobjekt
Flamsteedobjekt
HD-objekt
HR-objekt
Målkultur

Målkultur menar inom översättningsvetenskapen den sociokulturella ram och kontext i vilken en översatt eller tolkad text är avsedd att spridas och fungera.
Översättande
Litteraturvetenskap
Cornale e Bastida

är en kommun i provinsen Pavia i regionen Lombardiet i Italien. Kommunen hade  invånare (2018).

Kommunen  bildades den 4 februari 2014 genom en sammanslagning av de tidigare kommunerna Bastida de' Dossi och Cornale.

Referenser 

Kommuner i provinsen Pavia
Bosnasco

är en ort och kommun i provinsen Pavia i regionen Lombardiet i Italien. Kommunen hade  invånare (2018).

Referenser 

Kommuner i provinsen Pavia
Brallo di Pregola

är en ort och kommun i provinsen Pavia i regionen Lombardiet i Italien. Kommunen hade  invånare (2018).

Referenser 

Kommuner i provinsen Pavia
Calvignano

är en ort och kommun i provinsen Pavia i regionen Lombardiet i Italien. Kommunen hade  invånare (2018).

Referenser 

Kommuner i provinsen Pavia
Mary Carroll

Mary Carroll, född 1950,  är en australiensisk översättningsvetare specialiserad inom medieöversättning. Hon arbetar även som konsult och lärare inom området för översättning och undertextning och har bidragit till översättningsvetenskapen genom publikationer som t.ex. Subtitling (Transedit, 1998), skriven tillsammans med Jan Ivarsson. 

Carroll är medlem i sammanslutningen European Association for Studies in Screen Translation (ESIST), German Federal Association of Interpreters and Translators (BDÜ), kommittén för den internationella konferensen Language and the Media, samt Transmedia Research Group. Hon har även en magisterexamen i medling och konflikthantering och mellan 2013 och 2017 arbetade hon som verkställande direktör på MiKK, en icke-statlig organisation specialiserad på medling i ärenden om internationella bortföranden och kvarhållanden av barn.  Idag forskar hon främst kring medieöversättning samt tvåspråkig medling och tolkning. År 2013 var hon med och lanserade den internationella konferensserien InDialog. Året innan fick hon Jan Ivarsson-priset för ovärderliga insatser för medieöversättning. Carroll drev under många år medieöversättningsföretaget TitelBild i Hamburg.

Referenser 

Kvinnor
Födda 1950
Levande personer
Australiska översättare