kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Nathanael Freding

Justus Nathanael Freding, född den 10 maj 1830 i Svenljunga socken, Älvsborgs län, död den 20 maj 1908 i Stockholm, var en svensk jurist. 

Freding blev student vid Lunds universitet 1851 och avlade examen till rättegångsverken 1854. Han blev vice häradshövding 1857 och länsnotarie i Älvsborgs län 1859. Freding var häradshövding i Mellersta Roslags domsaga 1874–1903.

Källor 

 
 

Svenska häradshövdingar
Svenska jurister under 1800-talet
Svenska ämbetsmän under 1800-talet
Personer från Svenljunga socken
Födda 1830
Avlidna 1908
Män
Boeing 747SP

Boeing 747SP (från engelskans Special Performance) är en förkortad version av Boeing 747 utvecklad för längre räckvidd. Planet utvecklades för att konkurrera med de mindre långdistansflygplanen McDonnell Douglas DC-10 och Lockheed L-1011. Flygbolaget Pan Am önskade sig en variant av 747-100 som kunde flyga direkt mellan New York och Mellanöstern, vilket även Iran Air gjorde och den första ordern placerades av Pan Am år 1973.

SP varianten av 747:an är 56.31 meter lång (184 fot och 9 tum) och 14 meter (47 fot) kortare än originalversionen av flygplanet. Boeing 747SP flög för första gången den 4 juli 1975 och godkändes av amerikanska Federal Aviation Administration 4 februari 1976 och levererades till Pan Am samma år. Flygplanet kan ackommodera 230 passagerare i en tre-klass konfiguration eller 331 i två-klass konfiguration (303 ekonomi, 28 business) och ett maximum om 400 passagerare i en enkel-klass konfiguration.

Utformning 

Utöver att flygplanet är kortare och har färre kabindörrar så har 747SP förenklade vingklaffar och högre vertikal fena för att kompensera för den kortare flygplanskroppen. Den använder även använder klaffar i ett stycke på de bakre kanterna, snarare än de mindre trippelslitsade klaffarna på standardvarianten.

Se även 
Boeing 747
Iran Air
Pan Am

Referenser

Externa länkar

Flygplan tillverkade av Boeing
Passagerarflygplan
Nabba

Nabba är en by i Femsjö socken, Hylte kommun.

Nabba är beläget öster om sjön Stora Frillen, det äldre odlingslandskapet utnyttjas idag främst för naturbete. Terrängen är lätt kuperad med en mängd odlingsrösen och välbevarade stengärdesgårdar. Byns tre gårdar ligger nära vägen som passerar genom byn. Mangårdsbyggnaderna är från 1800-talet och huvuddelen av ekonomibyggnaderna härrör även de från 1800-talet. Gården längst i väster är uppförd laga skifte, medan de böda andra uppfördes efter skiftet. Öster om byn finns ett äldre sågverk, nu nedlagt men med byggnaderna bevarade. Byn har av Länsstyrelsen i Hallands län har klassat byn som ett riksintresse för kulturmiljövården.

Källor 
 Kulturmiljöprogram för Hylte kommun s. 169. 

Orter i Hylte kommun
Knalleberg

Knalleberg är en by i Femsjö socken, Hylte kommun.

Byn ligger nära sockengränsen mot Kronobergs län. Byn bestod vid laga skifte 1831–1832 av fyra gårdar. Av dessa flyttades två ut från bytomten medan två blev kvar på bytomten. De båda gårdarna på bytomten har huvudbyggnader som utgörs av smålandsstugor från början av 1800-talet. Den ena skall till och med ha delar bevarade ända sedan 1600-talet. Ekonomibyggnaderna vid gårdarna är huvudsakligen uppförda 1890–1930. Längre söderut ligger en av de utflyttade gårdarna med ett bostadshus uppfört 1870. Byn har av Länsstyrelsen i Hallands län har klassat byn som ett riksintresse för kulturmiljövården.

Källor 
 Kulturmiljöprogram för Hylte kommun s. 173. 

Orter i Hylte kommun
Damernas big air i freestyle vid olympiska vinterspelen 2022

Damernas big air i freestyle vid olympiska vinterspelen 2022 hölls i Big Air Shougang i Peking den 7 februari (kval) och 8 februari 2022 (final). Det var första gången det hölls en tävling i big air vid OS.

Eileen Gu från Kina vann guldet. Tess Ledeux från Frankrike blev silvermedaljör och Mathilde Gremaud från Schweiz tog bronset. Det var Gus och Ledeux första olympiska medaljer.

Resultat

Kval
De 12 högst placerade kvalificerade sig för finalen.

Final

Referenser 

Freestyle vid olympiska vinterspelen 2022
1999 TJ6

1999 TJ6 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 2 oktober 1999 av de båda kroatiska astronomerna Korado Korlević och Mario Jurić vid Višnjan-observatoriet.

Den tillhör asteroidgruppen Themis.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Themis-asteroider
Ej namngivna småplaneter
Astronomiska upptäckter av Korado Korlević
Astronomiska upptäckter av Mario Jurić
Astronomiska upptäckter 1999
Stefano Sposetti

Stefano Sposetti är en schweizisk amatörastronom.

Minor Planet Center listar honom som S. Sposetti och som upptäckare av 167 asteroider.

Asteroiden 22354 Sposetti är uppkallad efter honom.

Asteroider upptäckta av Stefano Sposetti

Se även 
Astronomiska upptäckter av Stefano Sposetti

Referenser 

Schweiziska astronomer
Män
Astronomer under 1900-talet
Ampia Mede SM

Ampia Mede SM, född 17 juni 2016, är en italiensk varmblodig travhäst. Hon tränas av Fabrice Souloy och körs av Franck Nivard.

Ampia Mede SM började tävla 2019 och tog sin första seger i andra starten. Hon har till juni 2022 sprungit in 1,3 miljoner euro på 30 starter varav 17 segrar, 4 andraplatser och 2 tredjeplatser. Hon har tagit karriärens hittills största segrar i Prix de France (2023) och Prix de Paris (2023). 

Hon har även segrat i Prix Marcel Laurent (2021), Prix Doynel de Saint-Quentin (2021), Prix de Münich (2022), Prix du Bois de Vincennes (2022) och Prix Chambon P (2023) samt kommit på andraplats i Prix des Cévennes (2022), Prix d'Amérique (2023) och kommit på tredjeplats i Prix de Bretagne (2022) och Prix de Bourgogne (2023).

Statistik

Större segrar

Referenser

Noter 

Hästar födda 2016
Italienska travhästar
Björn Marcus

Björn Marcus, född den 7 januari 1907 i Stockholm, död den 2 december 1988 i Norrtälje, var en svensk jurist.  Han var son till Max Marcus.

Marcus avlade studentexamen 1926 och juris kandidatexamen vid Stockholms högskola 1933. Han genomförde tingstjänstgöring i Sollentuna och Färentuna domsaga 1933–1935 och i Gotlands norra domsaga 1936. Marcus blev fiskal i Svea hovrätt 1936, sekreterare i Uppsala läns norra domsaga 1939–1942, assessor i Svea hovrätt 1950 (extra ordinarie 1944) och revisionssekreterare 1952 (tillförordnad 1949). Han var häradshövding i Mellersta Roslags domsaga 1958–1970. Marcus blev riddare av Nordstjärneorden 1954.

Källor 

 
 
 
 Sveriges dödbok 1830–2020

Svenska häradshövdingar
Riddare av Nordstjärneorden
Svenska jurister under 1900-talet
Svenska ämbetsmän under 1900-talet
Jurister från Stockholm
Ämbetsmän från Stockholm
Födda 1907
Avlidna 1988
Män
Phillips Payson O'Brien

Phillips Payson O'Brien, född 1963 i Boston, Massachusetts, är en amerikansk historiker, professor i strategi vid Saint Andrews-universitetet i Skottland.

För en bredare allmänhet är han känd som författare till böcker som How the War Was Won: Air-Sea Power and Allied Victory in World War II (2015) och The Second Most Powerful Man in the World: The Life of Admiral William D. Leahy, Roosevelt's Chief of Staff (2019). Båda handlar om andra världskriget och tar med ekonomiska faktorer i omvärderingen av vad som var väsentligt för krigets utgång.

O'Brien studerade vid Trinity College, Connecticut, doktorerade 1998 vid University of Cambridge och föreläste vid University of Glasgow innan han 2016 blev professor vid Saint Andrews.

Amerikanska historiker
Personer verksamma vid universitetet i Saint Andrews
Personer verksamma vid Glasgows universitet
Alumner från Universitetet i Cambridge
Födda 1963
Levande personer
Män
Stig Marcus

Stig Marcus, född den 22 juli 1920 i Stockholm, död där den 1 oktober 1988, var en svensk jurist.

Marcus avlade studentexamen 1938, juris kandidatexamen vid Stockholms högskola 1944 och filosofie kandidatexamen 1972. Han genomförde tingstjänstgöring 1944–1947. Marcus blev fiskal i Hovrätten för Övre Norrland 1948, assessor där 1954, hovrättsråd 1958, lagbyråchef i försvarsdepartementet 1960 (tillförordnad 1957), rättsavdelningschef där 1962, rättschef 1965 och lagman i Svea hovrätt 1970. Han invaldes som ledamot av Krigsvetenskapsakademien 1970. Marcus blev riddare av Nordstjärneorden 1961, kommendör av samma orden 1966 och kommendör av första klassen 1974. Han vilar på Galärvarvskyrkogården.

Källor 

 Svenska Dagbladet den 24 november 1961, sidan 19
 
 Svenska Dagbladet den 13 november 1966, sidan 10
 Svenska Dagbladet den 7 juni 1974, sidan 22
 
 
 Marcus, Stig på SvenskaGravar.se

Svenska hovrättslagmän
Svenska byråchefer
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Kommendörer av första klassen av Nordstjärneorden
Svenska jurister under 1900-talet
Svenska ämbetsmän under 1900-talet
Jurister från Stockholm
Ämbetsmän från Stockholm
Gravsatta på Galärvarvskyrkogården
Födda 1920
Avlidna 1988
Män
King City, Oregon

King City är en stad i Washington County i Oregon. Vid 2010 års folkräkning hade King City 3 111 invånare.

Källor 

Orter i Oregon
Washington County, Oregon
King City

King City kan syfta på:

 King City, Kalifornien
 King City, Missouri
 King City, Oregon
Bliaut

Bliaut var ett klädesplagg i Europa under medeltiden. Det var en tunika buren av både män och kvinnor under 1000- och 1200-talen. 

Under denna tid bars två tunikor över en linnesärk, och bliauten utgjorde den övre tunikan. Den var tätsittande på överkroppen, och vidgades sedan från höfterna med hjälp av kilar. Typisk var de långa ärmarna, som var smala ned till armbågen och sedan vidgade sig och blev mycket långa och kunde räcka ända ned till fötterna. 
Både män och kvinnor bar fotsid bliaut med bälte om höften. I Frankrike fanns dock en version av bliaut kallad bliaut girone som bars enbart av kvinnor, och där livet var urringat och tycks vara skuret separat från den vida kjolen och ibland buret till en gördel. Mäns bliaut kunde också bäras med slits i sidan. 

Principen med två tunikor över en särk bars i hela det kristna Europa under denna tid, men bliaut-tunikan med dess specifika skärning är bara bekräftad till Frankrike och England - Frankrikes och Englands drottning Eleonora av Akvitanien och hennes hovdamer bar den - den finns dock avbildad i skulpturkonsten i både Tyskland och Italien. 

Under 1200-talet fasades bliauten gradvis ut till förmån för surkoten, som helt ersatte den på 1300-talet.

Referenser

 Boucher, François. 20,000 Years of Fashion: The History of Costume and Personal Adornment

Klädedräkt under medeltiden
Surkot

Surkot (franska: surcote, medeltidslatin: surcocium ) var ett klädesplagg i Europa under medeltiden. Det var ett vanligen ärmlöst tunikaplagg som bars utanpå kjortelen av både män och kvinnor under 1200- och 1300-talet. 

Surkoten uppstod under 1100-talet som en del av stridsklädseln. Det var då en fotsid, ärmlös tunika, som bars ovanpå rustningen för att visa riddarens eller soldatens emblem och identifiera den sida soldaten stred för. Den hjälpte också till att hålla solens hetta, regn, smuts och gyttja borta från rustningens metall. Den var fotsid och vanligen utan ärmar, även om surkoter med ärmar inte är okända. 
Surkoten var ursprungligen enbart en del av krigsklädseln, men ersatte under 1200-talet bliauten som vardagsplagg; den började också att bäras av kvinnor. Både kvinnor och män bar surkoten över en inre tunika, kallad kjortel (på franska la cotte), och en linnesärk. Under 1200-talet föreskrev modet att surkoten skulle vara ärmlös, vid, veckad och fotsid för både män och kvinnor, även om korta surkoter ibland förekom för män. 

Under 1300-talet hade surkoten blivit ett standardplagg i egenskap av den övre av två tunikor. Efter 1330 blev den figurnära, och började se olika ut för män och kvinnor. Mäns surkoter blev korta, medan kvinnors fortsatte vara långa. Kvinnors surkoter hade vid mitten av 1300-talet så vida ärmhål att figuren syntes i den snäva undertunikan. 

Surkoten blev omodern omkring sekelskiftet 1400, när 1300-talets snäva mode avlöstes av 1400-talets vida och veckrika mode i form av den populära houppelande.

Bilder

Referenser

 Boucher, François. 20,000 Years of Fashion: The History of Costume and Personal Adornment

Klädedräkt under medeltiden
Perro de Guerra Jr.

Omar Tacomol Ricardo, mer känd under sitt artistnamn Perro de Guerra Jr., född 27 november 1990 i San Francisco Coacalco i delstaten Mexiko, död 8 april 2023, var en mexikansk fribrottare. 

Ricardo var ett av de största namnen på Mexico Citys oberoende fribrottningsscen på det sena 2010-talet och tidiga 2020-talet. Främst är han berömd för en internationellt kritikerrosad match mot Black Terry i Arena Coliseo Coacalco den 22 augusti 2021.

I februari 2023 meddelade Ricardo att han avsåg att ta en längre paus från fribrottningen på grund av försämrad fysisk hälsa.

Referenser 

Mexikanska fribrottare
Män
Födda 1990
Avlidna 2023
Skat Jörgenfelt

Skat Harry Jörgen William Jörgenfelt, tidigare William-Jörgensen, född 14 juli 1891 i Köpenhamn i Danmark, död 14 november 1974 i Engelbrekts församling i Stockholm, var en dansk-svensk ingenjör och företagsledare.

Skat Jörgenfelt var son till advokaten William Jørgensen och Marie Nissen. Efter studentexamen i Köpenhamn 1909 gick han på Danmarks Tekniske Høiskole där han avlade civilingenjörsexamen 1917. Han kom därefter till Sverige och blev svensk medborgare 1921. 

Han var assistent vid Hellefors Bruks AB 1917–1919 och chef för de elektriska anläggningarna där 1919–1930. Han var disponent för Forsse Bruk samt konsult för Graningeverkens AB:s koncern 1930–1934 och blev verkställande direktör för AB Harald Ahxner i Stockholm 1934. Vidare var han verkställande direktör för Rörlednings AB Terma i Stockholm och konsultativ ingenjör inom elektrotekniska branschen från 1944. Han var författare till bland annat Forsse kraftverk (Svenska Vattenkraftföreningens publikation 1934). Han var riddare av Vasaorden (RVO).

Jörgenfelt gifte sig 1918 med Lola Lundström (1893–1978), dotter till Nils Emil Lundström och omgift med konstnären Eric Gerell. Tillsammans med Lola Lundström fick han sönerna Jörgen, Ulf och Stig. I slutet av 1940-talet antogs namnet Jörgenfelt. Efter skilsmässa gifte han om sig 1958 med Isabella Gyllenswärd (1921–2016), dotter till Ragnar Gyllenswärd och grevinnan Anna Posse född i grevliga ätten Posse. Han är begravd på Bergunda kyrkogård utanför Växjö.

Källor

Svenska ingenjörer
Danska ingenjörer
Svenska företagsledare
Personer från Köpenhamn
Födda 1891
Avlidna 1974
Män
Doublet

Doublet var ett klädesplagg modernt i Europa under 1500- och 1600-talet. Doubleten var en vadderad men tätsittande tröja, räckte till midjan och var formad som ett V. Dess ärmar var löstagbara och knöts fast vid axlarna. 

Doublet-tröjan utvecklades ur de fignurnära vadderade plagg som bars under rustningen av riddare under 1100-talet för att skydda kroppen mot rustningens metall. Under rustningen bars tättsittande hosor på benen, och på överkroppen ett vadderat livplagg kallat gambeson, pourpoint, jaqueta, jubón eller doublet. Under 1100- och 1200-talet visades dessa plagg aldrig öppet utan betraktades som underkläder. Över rustningen bars en surkot. 

Under 1300-talet började män bära dessa plagg till vardags utan en rustning, med endast en knäkort surkot ovanpå. Doublet-tröjan bars under 1300-talet som vardagsplagg över skjortan (som betraktades som underkläder). En fullt påklädd man bar en surkot över sin doublet och hosor. Under 1400-talet bars en houppelande över doublet och hosor. 

Under andra hälften av 1500-talet övergick doubleten till att bli ett plagg som en man kunde bära utan något överplagg och ändå ses som fullt påklädd. Doubleten blev under denna tid stelt vadderad i en spets ned mot skrevet och styvnad kring midjan med snörlivseffekt. 
Över doubleten kunde bäras en väst, kallad jerkin, och en slängkappa. Även jerkin-västen hade löstagbara ärmar: dessa kunde öppna sig över doubletens ärmar, men det var också vanligt att bära jerkin utan ärmar. 
Under andra hälften av 1500-talet började även kvinnor bära doublet. Överdelen av mäns och kvinnors klädedräkt såg likadan ut, och klänningen delades i ett separat liv och kjol. 

Efter 1625 försvann stoppningen och styvnaden från doublet-tröjan, och den bars istället mjuk och mer löst sittande över den mjuka klädedräkt som då blev modern. Doubleten krympte under 1600-talet gradvis i längd och visade alltmer av skjortan under, tills den på 1660-talet knappt täckte revbenen. Den ersattes i slutet av 1600-talet med en väst och en rock (Justaucorps).

Referenser

 Boucher, François. 20,000 Years of Fashion: The History of Costume and Personal Adornment

Klädedräkt under medeltiden
Klädedräkt under renässansen
Jerkin

Jerkin var ett klädesplagg modernt i Europa under 1500- och 1600-talen. Det bestod av en figurnära väst gjord för att bäras över en doublet. Jerkin hade löstagbara ärmar, som kunde bäras slitsade över doubletens ärmar, men bars ofta utan ärmar, för att visa doubletens ärmar i kontrasterande färg. Den kunde också ha skört. 

Det var till en början ett mansplagg, men under andra hälften av 1500-talet, när överdelen av klädedräkten såg likadan ut för båda könen och kvinnor också bar doublet, kunde följaktligen även kvinnor bära den jerkin som bars till doublet.

Referenser

 Boucher, François. 20,000 Years of Fashion: The History of Costume and Personal Adornment

Klädedräkt under renässansen
Peplos (klädesplagg)

Peplos var ett klädesplagg buret i det antika Grekland. Det var det äldsta kända klädesplagget för kvinnor. Det bars under en himation, det könsneutrala överplagg som även bars av män. 

En peplos var en fotsid klädnad bestående av ett rektangulärt tygstycke, som var öppen, hopfäst eller hopsydd på sidan. Detta viktes sedan ned på ovansidan så den övre delen av rektangeln föll ned över övre delen av kroppen, medan botten av rektangeln nådde fötterna. Plagget fästes i midjan med bälte och över axlarna med spännen: beroende på hur tyget arrangerades, kunde peplosen bäras kortärmad, eller med tyg ned till armbågen. Peplosen var ofta i tjockare och färgat tyg.

Peplosen var det vanliga plagget för kvinnor i antikens Grekland från arkaisk tid till hellenistisk tid. Kvinnor i Sparta bar peplosen knäkort och öppen i sidan, men det var unikt för Sparta; kvinnorna i Sparta fortsatte också att bära plagget långt sedan det föll ur bruk i resten av Grekland.   

I Aten började kvinnor omkring 500 f.Kr. att istället bära kiton.

Referenser

 Boucher, François. 20,000 Years of Fashion: The History of Costume and Personal Adornment

Klädedräkt under antiken
Chiton (klädesplagg)

Kiton var ett klädesplagg buret i det Antikens Grekland. Plagget bars av både män och kvinnor under en himation. Kitoner förekom i flera olika modeller, som dorisk kiton och jonisk kiton. 

En dorisk kiton var ett rektangulärt tygstycke hopsytt till en tub och sydd eller hopfäst över axlarna, utan ärmar. Den var fäst med ett bälte om midjan. 

En jonisk kiton syddes med betydligt mer och tunnare tyg. Den syddes eller fästes med nålar eller knappar längs sidorna och med band lagda om livet och midjan kallade zoster. Den bildade långa ärmar. Från cirka 500 f.Kr. blev jonisk kiton den vanligaste kvinnodräkten i Aten, och ersatte därmed peplosen. 

En kiton som bars utan tillbehör, som himation, kallades monochiton. En fotsid kiton kallades chiton poderes, och en kiton med släp kallades chiton syrtos eller helkekhitōn (ἑλκεχίτων). 

Kitonen kunde bäras både kort och lång av män. Ursprungligen bars den alltid lång, men från klassisk tid bar män den knäkort utom vid speciella tillfällen, så som för präster och vid religiösa tillfällen, samt för gamla män. Guden Dionysos avbildades dock ofta i lång kiton. Kvinnor bar den däremot alltid lång: gudinnan Artemis och amasonerna avbildades dock i kort kiton. Gudinnan Afrodite avbildades oftast i lång jonisk kiton. 

Kitonen bars av romarna från 200 f.Kr, men de kallade den för tunika.

Referenser

 Boucher, François. 20,000 Years of Fashion: The History of Costume and Personal Adornment

Klädedräkt under antiken
Understödsvagn

Understödsvagn (, kort FSCV) eller stridsvagnsunderstödsfordon (, förkortat БМПТ, BMPT) är en typ av stridsfordon avsedd för strid i samband med pansartrupper, vars huvuduppgift är att understödja stridsvagnar i första hand vid strid i bebyggelse eller annan urban miljö. De är utformade för att bekämpa diverse typer av stridsvagnshot på slagfältet, såsom traditionellt pansarvärn, infanteri med närpansarvapen, prickskyttar, attack- eller pansarvärnshelikoptrar och andra pansarfordon, främst lättpansrade, etc.

Vissa fordon är beväpnade med automatkanoner och robotsystem, medan andra är beväpnade med granatkastare som har förmåga till direkt eld, försedda med diverse ammunitionstyper, såsom slutfasstyrd ammunition.

Konceptet har huvudsakligen utvecklats av Ryssland sedan 1980-talet och är till stor del ett oprövat koncept. Den ryska understödsvagnen BMPT Terminator stridsdebuterade först 18 maj 2022, när den sattes in i Ukrainakriget på den ryska sidan.

Typexempel 
Notera att fordonstypen är relativt ny och oprövad, varav nedan fordon inte nödvändigtvis tillfaller klassen.
  
  
  
  
 / SSG120 (AMOS)
  QN-506

Referenser

Noter 

Pansarfordon
Stridsfordon
Natasha Rose Mills

Natasha Rose Mills, född 25 oktober 2000 i Oxford i Storbritannien, är en brittisk skådespelare.

Hon har medverkat i en biroll i Winnie the Pooh: Blood and Honey, i No Filter samt i filmen Return of Krampus från 2022.

Filmografi (i urval) 

 2021: No Filter
 2022: Return of Krampus
 2023: Winnie the Pooh: Blood and Honey

Referenser

Externa länkar 

Brittiska skådespelare under 2000-talet
Födda 2000
Kvinnor
Levande personer
Harding (månkrater)

Harding är en nedslagskrater på månen. Harding har fått sitt namn efter den tyske astronomen Karl Ludwig Harding.

Satellitkratrar

Se även 
 Lista över månens kratrar
 2003 Harding

Källor 
 

Kratrar på månen
King City, Missouri

King City är en ort i Gentry County i Missouri. Vid 2010 års folkräkning hade King City 1 013 invånare.

Källor 

Orter i Missouri
Gentry County
Callie Haverda

Callie Haverda, född den 21 februari 2007, är en amerikansk skådespelare.

Haverda har bland annat spelat en av huvudrollerna i TV-serien That '90s Show från 2023. Hon har även medverkat i Shut Eye från 2017 samt i filmen The Lost Husband från 2020.

Filmografi (i urval) 

 2017: Shut Eye
 2020: The Lost Husband
 2023: That '90s Show

Referenser

Externa länkar 

Brittiska skådespelare under 2000-talet
Födda 2007
Kvinnor
Levande personer
Julia Butters

Julia Butters, född den 15 april 2009 är en amerikansk barnskådespelare.

Butters har bland annat medverkat i filmen Once Upon a Time in Hollywood från 2019. Hon har även medverkat i American Housewife mellan 2016 och 2020 samt i filmerna The Gray Man och The Fabelmans från 2022.

Filmografi (i urval) 

 2019: Once Upon a Time in Hollywood
 2020: American Housewife
 2022: The Fabelmans
 2022: The Gray Man

Referenser

Externa länkar 

Amerikanska skådespelare under 2000-talet
Födda 2009
Kvinnor
Levande personer
Graham, Missouri

Graham är en ort i Nodaway County i Missouri. Vid 2010 års folkräkning hade Graham 171 invånare.

Källor 

Orter i Missouri
Nodaway County
RK Koper

Rokometni klub Koper (RK Koper), även känd som Cimos Koper på grund av ett sponsoravtal, var en slovensk handbollsklubb från Koper, bildad 1950 och upplöst 2013. Klubben blev slovenska mästare 2011. Efter att klubben upplöstes av ekonomiska skäl bildades den nya klubben RD Koper 2013.

Spelare i urval 
  Dean Bombač (2007–2013)
  Gorazd Škof (2011–2013)
  Darko Stanić (2008–2011)

Externa länkar 
 

Handbollsklubbar i Slovenien
Sportklubbar bildade 1950
Sportklubbar upplösta 2013
Sport i Koper
Graham, Georgia

Graham är en ort i Appling County i Georgia. Vid 2010 års folkräkning hade Graham 291 invånare.

Källor 

Orter i Georgia
Appling County