kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Klostebol

Klostebol  (INN) (varumärkesnamn Steranabol, Test-Anabol), också känd som 4-klorotestosteron eftersom det är ett 4-kloro-derivat av det naturliga manliga könshormonet testosteron, är en syntetisk anabol steroid som använts som prestationshöjande medel av flera idrottare genom åren. Det var utbrett i Östtyskland under 1970- och 1980-talet. Klostebol står med på Wadas lista över förbjudna preparat sedan mitten av 1990-talet.

I USA är klostebol förbjudet, och det är även förbjudet för medicinsk användning i stora delar av världen. I Brasilien finns det tillgängligt och används mot hudsjukdomar, liggsår och brännskador samt mot torra slemhinnor i slidan.

Hudsalvan Trofodermin
Hudsalvor med clostebol är ovanligt i Europa. Trofodermin, som innehåller klostebol, finns dock att köpa receptfritt på apotek i till exempel Italien. Salvan är fettlöslig och tas därför upp genom huden och ut i blodet. Trofodermin, som tillverkas av läkemedelsföretaget Pfizer, försäljs aven som sprej. Italiensk lag påbjuder, sedan 2003, att alla mediciner som innehåller något dopningspreparat måste vara märkta med en varningsskylt på förpackningen, således även Trofodermin. En stor röd varningsring med texten ”DOPING” finns på förpackningen till Trofodermin men inte på själva tuben.

Dopningsfall med klostebol
 Brasilianskan Maurren Higa Maggi avslöjades med klostebol i kroppen 2003 och blev avstängd två år. Maggis förklaring var att hon fått i sig medlet via kräm som hennes läkare behandlat henne med.

 Basebollspelaren i Philadelphia Phillies, Freddy Galves, lämnade 2012 ett positivt dopingprov som visade spår av klostebol.

 Flera italienska cyklister, exempelvis Stefano Agostini som skyllde på en hudkräm. Han stängdes av i 15 månader 2013.

 2016 stängdes basebollspelaren Dee Gordon av i 80 matcher och Melvin Novoa av i 56 matcher.

 Inför OS i Rio 2016 blev den italienska volleybollspelaren Viktoria Orsi Toth avstängd.

 Italienske ishockeyspelaren Igor Stella har lämnat positivt dopingprov som visat spår av klostebol.

 Norska skidåkaren Therese Johaug lämnade 2016 ett positivt dopingprov som visade spår av klostebol. Johaugs förklaring var att hon fått i sig medlet via krämen Trofodermin som hennes läkare Fredrik S. Bendiksen rekommenderat till henne. Besked om straff efter dopningsanklagelserna kom den 10 februari 2017. Domsutvalget i Norge stänger av Therese Johaug i 13 månader (vilket sedan överklagades av CAS och ändrades till 18 månader) för doping. Tiden räknas från den dag som hon först blev avstängd, det vill säga den 18 oktober 2016. Det betyder att avstängningen tar slut den 18 april 2018 vilket alltså med påslaget på fem månader efter CAS överklagan ledde till att hon ändå missade OS i Sydkorea.

Referenser 

Anabola steroider
Erövraren (roman)

Erövraren (originalets titel: Erobreren) är en roman av Jan Kjærstad som utkom 1996 på förlaget Aschehoug. Den utkom på svenska 1998 i översättning av Inge Knutsson på bokförlaget Atlantis. Romanen är den andra boken i trilogin om TV-profilen Jonas Wergeland och efterföljs av Upptäckaren. År 2012 filmatiserades trilogin under namnet Erövraren.

Skönlitteratur 1993
Skönlitteratur 1996
Skönlitteratur 1999
Norskspråkig skönlitteratur
Oslo i skönlitteratur
Romaner av Jan Kjærstad
Romaner som blivit film
Förföraren

Förföraren (originalets titel: Forføreren) är en roman av Jan Kjærstad som utkom 1993 på förlaget Aschehoug. Den utkom på svenska 1997 i översättning av Oscar Hemer på bokförlaget Atlantis. Romanen är den första boken i trilogin om TV-profilen Jonas Wergeland och efterföljs av Erövraren. År 2012 filmatiserades trilogin under namnet Erövraren.

Skönlitteratur 1993
Skönlitteratur 1996
Skönlitteratur 1999
Norskspråkig skönlitteratur
Oslo i skönlitteratur
Romaner av Jan Kjærstad
Romaner som blivit film
Upptäckaren

Upptäckaren (originalets titel: Oppdageren) är en roman av Jan Kjærstad som utkom 1999 på förlaget Aschehoug. Den utkom på svenska 2001 i översättning av Inge Knutsson på bokförlaget Atlantis. Romanen belönades med Nordiska rådets litteraturpris 2001 och är den tredje och avslutande boken i trilogin om TV-profilen Jonas Wergeland. År 2012 filmatiserades trilogin under namnet Erövraren.

Källor 

Skönlitteratur 1993
Skönlitteratur 1996
Skönlitteratur 1999
Norskspråkig skönlitteratur
Oslo i skönlitteratur
Romaner av Jan Kjærstad
Romaner som blivit film
Harry Siljander

Harry Valfrid Siljander, född 10 december 1922 i Helsingfors, död 5 maj 2010 i Esbo, var en finländsk boxare.

Siljander blev olympisk bronsmedaljör i lätt tungvikt i boxning vid sommarspelen 1952 i Helsingfors.

Källor 

Finländska boxare
Finländska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 1952
Tävlande i boxning vid olympiska sommarspelen 1948
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1948 från Finland
Tävlande i boxning vid olympiska sommarspelen 1952
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1952 från Finland
Idrottare från Helsingfors
Födda 1922
Avlidna 2010
Män
Lu Wei

Lu Wei, född 1960 i Chaohu, är en kinesisk politiker.

Biografi
Lu född i Chaohu, Anhui i januari 1960, började han arbeta 1991 vid Xinhua nyhetsbyrå i Guangxi-provinsen som biträdande direktör och befordrades till direktör 1997. Från 2001 till 2004 steg han i graderna och blev biträdande chef för nyhetsbyrån Xinhua.

I mars 2011, utsågs Lu till vice borgmästare i Peking, minister i Pekings propagandaministerium och ständig medlem i Pekings kommunala partikommitté. Han behöll dessa positioner till april 2013, då han utsågs till ordförande i statliga informationbyrån för Internet och vice ordförande i statliga rådets informationskontor.

I augusti 2013 sammankallade Lu ett möte för att offentliggöra Den kinesiska drömmen, sådan den beskrivits av kinesiska kommunistpartiets generalsekreterare Xi Jinping.

Lu besökte USA i december 2014 där han i Washington, DC mötte höga förvaltningstjänstemän i bland annat nationella säkerhetsrådet om frågor som påstådda kinesiska dataintrång och censur. I Silicon Valley hälsades han varmt välkommen av högsta ledningen för stora företag som Apple, Facebook, och eBay. 

Lu avgick av okänd anledning från sin post inom administrationen för cyberrymden i Kina i juni 2016. Hans avgång var något öveerraskande sedan att han hade blivit en mycket synlig medlem av Xi Jinpings inre krets. Medan Lu förblev biträdande chef för propagandaavdelningen, avstod han alla andra titlar av betydelse. Spekulationer i utländska medier om att detta kan signalera en förändring i kinesisk internetpolitik har förekommit.

Källor

Födda 1960
Levande personer
Män
Kinesiska politiker under 2000-talet
Personer från Chaohu
Ilkka Koski

Ilkka Rikhard Koski, född 10 juni 1928 i Jyväskylä, död 28 februari 1993 i Helsingfors, var en finländsk boxare.

Koski blev olympisk bronsmedaljör i tungvikt i boxning vid sommarspelen 1952 i Helsingfors.

Källor 

Finländska boxare
Finländska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 1952
Tävlande i boxning vid olympiska sommarspelen 1956
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1956 från Finland
Tävlande i boxning vid olympiska sommarspelen 1952
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1952 från Finland
Födda 1928
Avlidna 1993
Män
Elsbeth Funch

Elsbeth Funch (Henrika Elisabet Vilhelmina Funck), född 30 mars 1873 i Falun, död 12 september 1943 på Ökna säteri i Bogsta socken, var en svensk godsägare och författare av reseskildringar.

Elsbeth Funch var äldsta dotter till Martin Nisser och Betty Wettergren (1846–1921). Hon växte från elva års ålder upp på Stjärnsunds herrgård och senare i Stockholm. Hon lärde sig utländska språk i flickpension i Lausanne i Schweiz.

Hon debuterade som författare 1909 med Korta bref från en lång resa.

Hon och mannen Harald Funch köpte 1907 Ökna säteri i Södermanland, som de drev som ett mönsterjordbruk. Efter mannens död 1932, fortsatte Elsbeth Funch driften. Hon donerade gården strax före sin död 1943 till Södermanlands läns landsting för att användas som konvalescenthem och som lantmannaskola, numera naturbruksgymnasiet Öknaskolan, Sörmlands Naturbruk.

Elsbeth Funch gifte sig 1895 med Harald Funch (1869-1932). Paret hade inga barn. Gunilla Wettergren-Skawonius (1909–92) är syskonbarn till henne och Margareta Nisser Dalman syskonbarnbarn.

Bibliografi i urval
 Korta bref från en lång resa, Wahlström & Widstrand, Stockholm 1909
På kryss i Medelhafvet, Norstedts reseskildringar, Stockholm 1911
I tempel och Théhus, Wahlström & Widstrand, Stockholm 1921
Jag vet ett land, Wahlström & Widstrand, Stockholm 1924
Reskamrater, Wahlström & Widstrand, Stockholm 1928
Och så for vi till Hawaii,  Wahlström & Widstrand, Stockholm 1934 (tillsammans med Gunilla Wettergren-Skawonius)

Källor 
Elsbeth Funch 1873–1943 på Stiftelsen Elsbeth Funchs släktfonds webbplats
Sveriges dödbok 1901–2013

Svenska författare
Födda 1873
Avlidna 1943
Kvinnor
Personer från Bogsta socken
Saraavesi

Saraavesi är en sjö i Finland. Den ligger i kommunen Laukas i landskapet Mellersta Finland, i den centrala delen av landet,  km norr om huvudstaden Helsingfors. Saraavesi ligger  meter över havet. Den är  meter djup. Arean är  kvadratkilometer och strandlinjen är  kilometer lång. Sjön   I omgivningarna runt Saraavesi växer i huvudsak blandskog.

Källor

Externa länkar

Insjöar i Mellersta Finland
Insjöar i Finland större än 10 kvadratkilometer
Laukas natur
S Draconis

S Draconis är en stjärna i stjärnbilden  Draken. Den varierar i magnitud 10,5-11,5 och klassificeras som en variabel stjärna av halvregelbunden typ. Ljusstyrkan varierar med en period av ungefär 136 dygn.

Referenser

Noter 

Röda jättar
Halvregelbundna variabler
Stjärnbilden Draken
HD-objekt
Pete Rouse

Peter Mikami ”Pete” Rouse, född 15 april 1946, är en amerikansk politisk konsult.

Biografi
Rouse föddes som son till Irving Rouse, som var av engelsk och tjeckisk härkomst, och Uta (född Mikami) med japanska anor. Han tog en BA-examen vid Colby College 1968, en MA-examen vid London School of Economics 1970 och en MPA-examen vid John F. Kennedy School of Government vid Harvard University 1977.

Totalt arbetade Rouse på Capitol Hill från 1971 i mer än 40 år. Enligt Amy Sullivan i Washington Monthly kom han att kallas "den 101:senatorn" på grund av sina kunskaper och färdigheter.

Rouse arbetade från 1985 för senator Tom Daschle, som han träffade som en kollega som juridisk assistent till senator James Abourezk. Han hade varit stabschef till Tom Daschle, tidigare majoritetsledare, och planerar att gå i pension efter att Daschle lämnade sitt uppdrag 2004. Han blev emellertid då kontaktad av dåvarande Illinoissenatorn Barack Obama och valde att arbeta för honom som hans stabschef. Rouse följde sedan Obama till Vita huset som senior rådgivare 2008 och blev interimsstabschef där efter Rahm Emanuels avgång i oktober 2010 fram till utnämningen av William M. Daley följande januari. Han var sedan kvar i Vita huset till slutet av 2013 som rådgivare till presidenten.
 
Efter att ha lämnat Vita huset började Rouse att arbeta för advokatbyrån Perkins Coie, där han ger kunder råd om hur man navigerar i den federala regeringen.

Källor

Externa länkar
 http://www.csmonitor.com/USA/Politics/2010/1001/Who-is-Pete-Rouse-He-s-not-Rahm-Emanuel

Födda 1946
Levande personer
Män
Amerikanska politiker
Personer från New Haven
Alumner från London School of Economics
Alumner från Harvard Kennedy School
Gunilla Wettergren-Skawonius

Ingeborg Maria Gunilla Wettergren-Skawonius, född Wettergren 23 mars 1909 i Stockholm, död där 13 mars 1992, var en svensk journalist och författare.

Gunilla Wettergren-Skawonius var medarbetare i Göteborgs Handels- och Sjöfartstidning och Morgontidningen, Göteborg 1928–1935 och i Idun 1935–1947. Hon var filmkrönikör på Radiotjänst mellan 1938 och 1944. Hon arbetade vid Nationalmuseums bildarkiv 1966–1974 och skrev 1979–1986 i Sköna Hem. 

Gunilla Wettergren-Skawonius var dotter till museimannen och teaterchefen Erik Wettergren och Ellen Nisser (1885–1959), samt dotterdotter till bruksägaren Martin Nisser. Hon  gifte sig 1941 med formgivaren och scenografen Sven Erik Skawonius, med vilken hon 1943 fick två barn,  kulturjournalisten Betty Skawonius (född 1943) och Charlotte Skawonius, filosofie doktor (född 1947).

Bibliografi i urval
Och så for vi till Hawaii,  Wahlström & Widstrand, Stockholm 1934 (tillsammans med Elsbeth Funch)
Livet brusar, Hökerberg, Stockholm 1937
Säg ja åt livet, Hökerberg, Stockholm 1940
Skick och bruk i vardagsliv och sällskapsliv (redaktörer: Anna Lisa Berkling och Gunilla Skawonius), Svensk litteratur, Stockholm 1964

Källor 
Hennes journalistik är kulturhistoria i Dagens Nyheter 22 mars 1992

Svenska författare under 1900-talet
Svenska journalister under 1900-talet
Journalister från Stockholm
Författare från Stockholm
Födda 1909
Avlidna 1992
Kvinnor
Theresia Hvorslev

Theresia Hvorslev, född Ericsson 11 oktober 1935, är en svensk silversmed och formgivare.

Hvorslev studerade för Karl Dittert vid Staatlichen Höheren Fachschule für das Edelmetallgewerbe i Schwäbisch Gmünd 1956–1958 och i Danmark samt därefter vid Konstfackskolan och Högre konstindustriella skolan i Stockholm där hon utexaminerades 1960. Hon etablerade en egen silverateljé 1964 och har vid sidan av sin egen verksamhet varit knuten till  korpustillverkaren MEMA som formgivare. Hon har medverkat i flera internationella konsthantverksutställningar. Bland hennes offentliga arbeten märks rondellutsmyckningen Måsflykt i Lidköping, och en brudkrona till Storsäterns fjällkapell i Idre, altarkalk och särkalkar för Solhaga ålderdomshem i Lidköping, nattvardsservis och altarkors till S:ta Maria kyrka i Lidköping och en brudkrona till S:ta Maria kyrka i Lidköping. Hon är mor till silversmeden Tabita Hvorslev. Hvorslev är representerad vid Nationalmuseum, Röhsska konstslöjdmuseet, Malmö museum, Norrköpings konstmuseum och Vestlandske Kunstindustrimuseum i Bergen.

Tryckta källor
Svenska konstnärer, Biografisk handbok, Väbo förlag, 1987, sid 226, 
Svenskt silver inför åttiotalet, Fören. för nutida svenskt silver, 1979 sid  22,

Fotnoter

 
Svenska silversmeder
Födda 1935
Levande personer
Kvinnor
Representerade vid Nationalmuseum
Representerade vid Röhsska museet
Svenska formgivare
Svenska konsthantverkare under 1900-talet
Ewa Hybbinette

Ewa Emilia Josefina Hybbinette, född den 7 juni 1914 i Stockholm, död den 2 november 2004 i Kalmar var en svensk målare, tecknare och teaterdekoratör.

Hon var dotter till ingenjören F.I. Hybbinette och Anna Ekman. Hybbinette studerade vid Tekniska skolan i Stockholm 1931-1933 och bedrev studier vid Isaac Grünewalds målarskola 1943-1944. Separat ställde hon bland annat ut på Rålambshofs konstsalong i Stockholm, Södertälje konsthall, Falu konsthall, Kalmar museum och Länsmuseet i Luleå. Hon medverkade i Nationalmuseums utställning Unga tecknare och i  utställningen Söder i konsten på Stockholms stadsmuseum. Som teaterdekoratör utförde hon dekorer till Uppsala stadsteater och dräktskisser till Dramatiska teatern i Stockholm. Hennes konst består av stilleben, folkliv och landskapsmotiv från Öland och Lofoten. Hybbinette är representerad vid Ateneum i Helsingfors, Norrbottens museum och i Drottning Louises samling.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del III sid 205, Allhems Förlag, Malmö.
Svenska konstnärer, Biografisk handbok, Väbo förlag, 1987, sid 226, 

 
Svenska målare under 1900-talet
Födda 1914
Avlidna 2004
Kvinnor
Konstnärer från Stockholm
Svenska tecknare under 1900-talet
Svenska scenografer
Birgit Hygrell

Birgit Elisabet Hygrell, född 7 maj 1903 i Västerås, död där 5 mars 1972, var en svensk målare.

Hon var dotter till järnhandlaren John Hygrell och Anna Hahr Hygrell. Hon studerade vid Valands målarskola i Göteborg 1922 och på Konsthögskolan i Stockholm 1922-1925 samt under studieresor till bland annat Frankrike, Italien och Schweiz. Hon genomförde ett stort antal separatutställningar och medverkade regelbundet i Västeråskonstnärernas utställningar. Bland hennes offentliga arbeten märks en väggmålning på Jakobsbergsskolan i Västerås. Hennes konst består av stilleben, figurer, porträtt, båtar, arkitektur och landskapsmotiv från Stockholm och St. Tropez. Hygrell är representerad vid Västerås konstmuseum.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del III sid 205, Allhems Förlag, Malmö.
Svenska konstnärer, Biografisk handbok, Väbo förlag, 1987, sid 226,

Noter 

 
Svenska målare under 1900-talet
Födda 1903
Avlidna 1972
Kvinnor
Konstnärer från Västerås
Elsebrit Håkansson

Elsa Brita "Elsebrit" Håkansson, född 4 april 1908 i Stora Herrestad i Skåne, död 28 januari 2000 i Lund, var en svensk målare och tecknare. 

Håkansson studerade vid Skånska målarskolan i Malmö samt under vistelser i Frankrike och Spanien. Hennes konst består av porträtt, figurmotiv och spanska landskap, ofta med stiliserade exteriörer. Håkansson är gravsatt i minneslunden på Norra kyrkogården i Lund.

Källor 
Svenska konstnärer, Biografisk handbok, Väbo förlag, 1987, sid 226, 
 Håkansson, Elsa Brita på SvenskaGravar.se

 
Svenska målare under 1900-talet
Svenska tecknare under 1900-talet
Personer från Stora Herrestads socken
Gravsatta på Norra kyrkogården i Lund
Födda 1908
Avlidna 2000
Kvinnor
Gertrud Håkansson

Gertrud Ingeborg Håkansson, född 3 november 1918 i Karlshamn, död 2007, var en svensk målare, skulptör och konsthantverkare.

Hon var dotter till inköpschefen Ernst Håkansson och Alma Jonson. Håkansson studerade vid Skånska målarskolan i Malmö 1938 och vid Zadigs skulpturskola 1939 samt för konstnären Anders Olson. Hon debuterade i en utställning med Skånes konstförening 1940 och har därefter medverkat i ett stort antal utställningar bland annat i Tolv skånska konstnärinnor i Trelleborg 1950. Hon tilldelades Malmö stads kulturstipendium 1977. Hennes konst består av målade porträtt, figurer, stilleben och landskap samt modellerade porträttskulpturer och mindre figurgrupper samt arbeten i keramik.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del III sid 208, Allhems Förlag, Malmö.
Svenska konstnärer, Biografisk handbok, Väbo förlag, 1987, sid 226, 

 
Svenska målare under 1900-talet
Födda 1918
Avlidna 2007
Kvinnor
Personer från Karlshamn
Svenska konsthantverkare under 1900-talet
Svenska keramiker
Svenska skulptörer under 1900-talet
Marguerite Husberg

Britt Marguerite Husberg, född 28 mars 1925 i Paris, död  2 februari 2016 i Stockholm, var en svensk tecknare, målare och barnboksförfattare.

Hon var dotter till direktören Knut Husberg och Violet Molitor och från 1954 gift med arkitekten Leif Olsson samt halvsyster till konstnären Lars-Erik Husberg. Hon studerade vid Otte Skölds målarskola i Stockholm samt för Fritiof Schüldt och Ragnar Sandberg vid Konsthögskolan 1945-1952. Hon studerade dessutom vid École des Beaux-Arts i Paris 1947 och 1948. Hon medverkade i Nationalmuseums utställning Unga tecknare och i utställningar med Gotlands konstförening. Separat ställde hon ut med teckningar på Lilla Galleriet i Stockholm 1954 samma år tilldelades hon Maria Leadner Engströms stipendium. Hennes konst består av motiv från tunnelbanebygget i Stockholm, interiörer från kyrktorn på Gotland, och bilder med en arkitektonisk uppbyggnad huvudsakligen utförda som akvareller eller teckningar och med några få undantag i olja. Som illustratör har hon illustrerat några barnböcker. Husberg är representerad vid Gustav VI Adolfs samling. Hon är begravd på Skogskyrkogården i Stockholm.

Referenser

Noter

Tryckta källor 
Svenskt konstnärslexikon del III sid 202, Allhems Förlag, Malmö.
Svenska konstnärer, Biografisk handbok, Väbo förlag, 1987, sid 225, 

 
Svenska tecknare under 1900-talet
Födda 1925
Avlidna 2016
Kvinnor
Konstnärer från Paris
Författare från Paris
Svenska målare under 1900-talet
Svenska författare under 1900-talet
Gravsatta på Skogskyrkogården i Stockholm
Nisser (släkt)

För den norska sjön Nisser, se Nisser (sjö)
Nisser är en svensk släkt, som härstammar från skomakaren Hans Niclas Nisser, som levde på 1600-talet i Riga i dåvarande Svenska Livland.

Personer med namnet

 Albert Nisser
 Ernst Nisser
 Martin Nisser
 Per Olof Nisser
 Per-Erik Nisser
 Per-Samuel Nisser
 Peter Nisser
 Petrus Nisser
 Samuel Nisser
 Samy Nisser
 Wilhelm Nisser
 William Nisser  – flera personer
 William Nisser (1801–1893)
 William Nisser (1882–1960)

Personer i släkten i urval
Hans Niclas Nisser (död tidigast 1695) i Riga, skomakare
Selling Daniel Nisser (1690–1761), regementsfältskär vid Närkes och Värmlands regemente från 1718
Daniel Nisser (1720–1771), regementsfältskär
Jacob Fredrik Nisser (1753–1808), apotekare i Marstrand 1778–94 och i Uddevalla 1796–1802
 Reinhold Fredrik Nisser (1788–1845), bagareålderman i Stockholm
 Christoffer Nisser (1791–1847), kofferdikapten
 Gustaf Wilhelm Nisser (1826–1883), sjökapten
 Albert Georg Nisser (1875–1954), landssekreterare
Conrad Nisser (1721–1777), grosshandlare i Stockholm 1750, innehavare av Diö bruk 1750–63 och därefter överinspektör för brännvinsbränningen i Halland
Samuel Nisser (1760–1814), kyrkoherde i Västra Vingåker
Petrus Nisser (1799–1878), bokhållare vid Samuel Owens Kungsholmens mekaniska verkstad i Stockholm och vid Finspångs bruk 
William Nisser (1801–93), överstelöjtnant, disponent, riksdagsman
Ernst Nisser (1837–1898), gruvingenjör, disponent, riksdagsman
William Nisser (1882–1960), disponent för Grycksbo pappersbruk, riksdagsman
Fredrik William Samuel Nisser (1919–1978), civilekonom, disponent för Grycksbo pappersbruk
Bengt Georg Wilhelm Nisser (1927–1986), ingenjör
Margareta Nisser Dalman (född 1957), konsthistoriker
Ernst Konrad Nisser (1880-1974), Alstrums herrgård, Alsters socken
Peter Nisser (1919–1999), författare
Per-Erik Nisser (1923–2007), lantmästare, riksdagsledamot
Per-Samuel Nisser (född 1958), politiker 
 Samy Nisser (1839–1890), major, disponent, riksdagsman
Samuel Conrad Nisser (1803–1883), krigsråd 
Martin Nisser (1840–1913), disponent och riksdagsman
 Martin Nisser (1872–1930), disponent för Klosters AB 1905–08, gift till 2009 med Elisabet Wettergren (1872–1961)
 Wilhelm Nisser (1897–1961), konsthistoriker
 Carl Nisser (1908–1990), fil.lic., godsägare
 Per Olof Nisser (född 1931), domprost i Linköping 
 Carl Wilhelm Nisser (född 1937), avdelningschef i Lantbruksstyrelsen 
 Elsbeth Funch (1873–1943), författare
Carl William Nisser (1879–1957), bruksägare
Carl Gösta Nisser (1905–1977), advokat
Marie Nisser (1937–2011), Industriminnesforskare
Ellen Nisser (1885–1959), gift med Erik Wettergren i första giftet 1908–1924, med Hakon Ahlberg i andra giftet
 Gunilla Wettergren-Skawonius (1909–1992), journalist, gift med Sven Erik Skawonius 
 Samuel Nisser (1724–tidigast 1791), hovjuvelerare 
Johan Fredric Nisser (1728–tidigast 1776), handlande i Cartagena i Spanien 
Conrad Wilhelm Nisser (1773–1800), skeppskapten i Ostindiska kompaniet

Källor
Nisser (släkt) i Svenskt Biografiskt Lexikon''
Släkttavla

Svenska släkter
Caje Huss

Carin (Caje) Anita Margaretha Huss, född 15 april 1921 i Helsingfors, död 1 mars 2007 i Uddevalla församling, Västra Götalands län, var en svensk målare, tecknare och skulptör.

Hon var dotter till arkitekten Gunnar Wahlroos och Vera von Hertzen och gift med civilingenjören Gillis Gunnar Huss. Hon studerade konst vid Ateneum i Helsingfors och vid Otte Skölds målarskola i Stockholm 1949–1951 samt vid Konsthögskolan 1951–1952 och under studieresor till Frankrike 1950 och 1954. Hon medverkade i Nationalmuseums utställning Unga tecknare 1950–1953 och i utställningen Svart på vitt vid Konstakademien 1955. Separat ställde hon ut på bland annat Galleri Brinken i Stockholm och tillsammans med Siri Derkert, Brita Hörlin, Karin Parrow och Lars Stenstad ställde hon åter ut på Galleri Brinken 1955. Bland hennes offentliga arbeten märks porträttreliefen i brons över professor Henrik Edenholm vid Kungliga tekniska högskolan. Tillsammans med Sebastian Lybeck skrev hon barnboken Bokstavskatten 1969. Caje Huss var mor till konstnären Mona Huss Walin. 

Huss är representerad vid Nationalmuseum i Stockholm och Bohusläns museum.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del III sid 202, Allhems Förlag, Malmö. 
Svenska konstnärer, Biografisk handbok, Väbo förlag, 1987, sid 225,

Noter

 
Svenska målare under 1900-talet
Födda 1921
Avlidna 2007
Kvinnor
Konstnärer från Helsingfors
Representerade vid Nationalmuseum
Svenska tecknare under 1900-talet
Svenska skulptörer under 1900-talet