kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Who built the moon?

Who built the moon? är en spekulativ bok av Christopher Knight och Alan Butler, först utgiven 2005. Boken handlar om månen, men det är ingen vanlig bok om månen, utan en bok som påstår saker utöver det vanliga om densamma. Bland annat hävdar författarna att det finns skäl att tro att månen inte har någon kärna. De ställer sig även  frågan, som också utgör bokens titel, "Vem byggde månen?"

Kritik och omnämnanden 
Paul Nettleton recenserade boken 2005 i The Guardian.. Året därefter intervjuades Christopher Knight om boken och dess teorier och spekulationer i den australiska tidskriften Newdawn Magazine. Den 14 juli 2016 då David Icke var gäst i det australiska morgon-TV-programmet Today nämnde han boken och förde sedan ett resonemang om den tillsammans med värden för TV-showen, Karl Stefanovic.

Referenser 

Litteratur 2005
Livia (olika betydelser)

Livia  kan syfta på:

 Livia (58 f.Kr.–29 e.Kr.), en romersk kejsarinna
 Livia (namn) – ett kvinnonamn
 Fëa Livia – en tidskrift som utkom med fyra nummer per år 1993 - 2006
 Livia (Hammenhög) – en roman av Waldemar Hammenhög
 Livias hus – en antik byggnad i Rom

Biologi 
 Livia (djur) – släkte av insekter i familjen rundbladloppor
 Livia (svamp) – släkte i ordningen disksvampar

Artnamn 
 Anomala livia, skalbagge
 Columba livia, klippduva
 Euproctis livia, fjäril
 Junonia livia, fjäril
 Menesia livia, skalbagge
 Ophiuche livia, fjäril
 Rhyacia livia, fjäril
 Villa livia, tvåvinge
 Virachola livia, fjäril

Se även 
 Livius – flera betydelser
 Llívia – stad i Spanien
Västtyskland i olympiska sommarspelen 1968

Västtyskland deltog med 275 deltagare vid de olympiska sommarspelen 1968 i Mexico City. Totalt vann de fem guldmedaljer, elva silvermedaljer och tio bronsmedaljer.

Medaljer

Guld
 Ingrid Becker - Friidrott, femkamp.
 Annemarie Zimmermann och Roswitha Esser - Kanotsport, K-2 500 meter.
 Josef Neckermann, Liselott Linsenhoff och Reiner Klimke - Ridsport, dressyr.
 Horst Meyer, Wolfgang Hottenrott, Dirk Schreyer, Egbert Hirschfelder, Rüdiger Henning, Jörg Siebert, Lutz Ulbricht, Nikolaus Ott och Günther Thiersch - Rodd, åtta med styrman.
 Bernd Klingner - Skytte, 50 meter gevär, tre positioner.

Silver
 Karl Link, Udo Hempel, Karlheinz Henrichs och Jürgen Kissner - Cykling, lagförföljelse.
 Gerhard Hennige - Friidrott, 400 meter häck.
 Claus Schiprowski - Friidrott, stavhopp.
 Hans-Joachim Walde - Friidrott, tiokamp.
 Liesel Westermann - Friidrott, diskuskastning. 
 Detlef Lewe - Kanotsport, C-1 1000 meter.
 Renate Breuer - Kanotsport, K-1 500 meter.
 Josef Neckermann - Ridsport, dressyr.
 Jochen Meißner - Rodd, singelsculler.
 Ulli Libor och Peter Naumann - Segling, flygande Holländare.
 Heinz Mertel - Skytte, fripistol.

Brons
 Günther Meier - Boxning, lätt mellanvikt.
 Wilfried Dietrich - Brottning, fristil, tungvikt.
 Bodo Tümmler - Friidrott, 1 500 meter.
 Helmar Müller, Manfred Kinder, Gerhard Hennige och Martin Jellinghaus - Friidrott, 4 x 400 meter stafett.
 Kurt Bendlin - Friidrott, tiokamp.
 Reiner Klimke - Ridsport, dressyr.
 Hermann Schridde, Alwin Schockemöhle och Hans Günter Winkler - Ridsport, hoppning.
 Michael Holthaus - Simning, 400 meter medley.
 Angelika Kraus, Uta Frommater, Heike Hustede och Heidemarie Reineck - Simning, 4 x 100 meter medley .
 Konrad Wirnhier - Skytte, skeet.

Källor 
 

1968 i Västtyskland
Nationer i olympiska sommarspelen 1968
1968
In seinem Garten liebt Don Perlimplin Belisa

In seinem Garten liebt Don Perlimplin Belisa är en tysk opera (4 Bilder eines erotischen Bilderbogens in der Art eines Kammerspiels) i två akter med musik av Wolfgang Fortner. Librettot skrevs av Fortner efter pjäsen Don Perlimplins kärleksmöte med Belisa i sin trädgård (spanska: Amor de Don Perlimplin con Belisa en su jardin) av Federico Garcia Lorca (1928) i tysk översättning av Enrique Beck.

Historia 
Liksom i sin tidigare opera, Bluthochzeit, alternerar Fortner mellan talad och sjungen dialog, samt inkorporerar spansk folkmusik i handlingen, dock utan att direkt citera originaltexten. Varje scen korrelerar strikt till en musikalisk form (scherzo, kanon, duett, serenad). Äldre kontrapunktisk teknik används för att teckna karaktärernas konturer. Den skira orkestreringen domineras av celesta, gitarr, vibrafon och cembalo. 

Fortner komponerade operan på uppdrag av radiokanalen Süddeutscher Rundfunk (SR) till invigningen av 1962 års Schwetzingen Festival. Festivalen hade som tradition att öppna med ett nytt verk, såsom Werner Egks Der Revisor 1957, Gerhard Wimbergers La Battaglia 1960 och Hans Werner Henzes Elegie für junge Liebende 1961. Fortner valde återigen en pjäs av Federico García Lorca, som han hade gjort med Bluthochzeit. Operans undertitel alluderar på pjäsens undertitel, "Aleluya erotica en un prologo y tres escenas" ("Ett erotiskt spetspapper i en prolog och tre scener"). På tyska "Vier Bilder eines erotischen Bilderbogens in der Art eines Kammerspiels von Federico García Lorca", karaktäriserad som en kammaropera.
Operan hade premiär den 10 maj 1962 på Schwetzingens slottsteater i en uppsättning från Kölns operahus, iscensatt av Oscar Fritz Schuh och med Wolfgang Sawallisch dirigerande kör och orkester.

Personer

Handling 
Den vackra Belisas moder övertalar den rike Don Perlimplin att gifta sig med hennes dotter. Efter bröllopsnatten upptäcks fem stegar stå lutade mot Belisas balkong och de fem dörrarna till hennes sovrum står vidöppna. Don Perlimplin framstår som en bedragen äkta man. En mystisk osynlig yngling förklarar sin kärlek till Belisa som accepterar uppvaktningen. Ett kärleksmöte bestäms i trädgården. Ynglingen dyker maskerad upp i röd kappa, dödligt sårad av den dolk som sticker ut från hans bröst. Han dör i Belisas armar. Hon tar bort masken: det är Don Perlimplin själv som begått självmord för att få dö älskad av Belisa.

Referenser

Källor

Tyskspråkiga operor
Operor av Wolfgang Fortner
Långasand och Ugglarp

Långasand och Ugglarp är en av SCB definierad och namnsatt tätort i Eftra distrikt (Eftra socken) i Falkenbergs kommun. Tätorten består av bebyggelse i orterna Långasand och Ugglarp.

Befolkningsutveckling

Noter 

Orter i Falkenbergs kommun
Tätorter i Sverige
Australien i olympiska sommarspelen 1948

Australien deltog med 75 deltagare vid de olympiska sommarspelen 1948 i London. Totalt vann de två guldmedaljer, sex silvermedaljer och fem bronsmedaljer.

Medaljer

Guld
 John Winter - Friidrott, höjdhopp.
 Mervyn Wood - Rodd, singelsculler.

Silver
 Dick Garrard - Brottning, fristil, weltervikt.
 Theo Bruce - Friidrott, längdhopp.
 George Avery - Friidrott, tresteg.
 Shirley Strickland, June Maston, Betty McKinnon och Joyce King - Friidrott, 4 x 100 meter stafett.
 John Marshall - Simning, 1500 meter frisim.
 Nancy Lyons - Simning, 200 meter bröstsim.

Brons
 Joseph Armstrong - Brottning, fristil, tungvikt.
 Shirley Strickland - Friidrott, 100 meter.
 Shirley Strickland - Friidrott, 80 meter häck.
 John Marshall - Simning, 400 meter frisim.
 Judy-Joy Davies - Simning, 100 meter ryggsim.

Källor 
 

1948 i Australien
Nationer i olympiska sommarspelen 1948
1948
Namaqua nationalpark

Namaqua nationalpark ligger i nordvästra Sydafrika.

Sydafrikas sektion av Världsnaturfonden (WWF) gav 1988 en del av ett större jordbruksområde skyddsstatus. Området blev 1999 nationalpark. Nationalparken är den del av Namaqualand, ett område som täcker 55,000 km2 inom vegetationsområdet Karoo.

Flora och fauna 
I västra delen av parken ligger låglandet kring Swartlintjies River och i östra delen förekommer upp till 948 meter höga bergstrakter. Hela området tillhör stäpplandskapet Karoo som domineras av suckulenter. Denna form av Karoo tillhör världens 34 platser med påfallande hög biologisk mångfald (Biodiversity hotspot). I nationalparken och i det anslutande Namaqualand registrerades cirka 3000 olika växtarter varav ungefär hälften är endemiska. Typiska arter tillhör familjerna isörtsväxter, irisväxter, hyacintväxter och fetbladsväxter.

Av ryggradslösa djur är bladhorningar, svävflugor, bin, getingar, arter av familjen Masaridae och skorpioner särskilt talrika. Fåglar och större däggdjur besöker området vanligen efter regnfall. Under historisk tid iakttogs savannelefant, spetsnoshörning, gepard, vanlig eland, en rödaktig underart av hartebeest, gemsbock, springbock och Hartmanns bergzebra (Equus zebra hartmannae) i Namaqualand men de blev mycket sällsynta eller är lokalt utdöda.

Fortfarande talrika grupper är medelstora hovdjur och rovdjur med leoparden som det största vanligast förekommande rovdjuret. Tre underjordiskt levande däggdjur hittas bara i denna form av Karoostäppen, guldmullvadarna Cryptochloris wintoni och Cryptochloris zyli samt strandgrävaren Bathyergus janetta.

Referenser

Externa länkar 

Nationalparker i Sydafrika
Naturskyddsområden bildade 1988
Mirzam

Mirzam, eller Beta Canis Majoris (β Canis Majoris, förkortat Beta CMa, β CMa), som är stjärnans Bayer-beteckning, är en ensam stjärna i den västra delen av stjärnbilden Stora hunden. Den har en genomsnittlig skenbar magnitud på +1,99 och är synlig för blotta ögat. Baserat på parallaxmätningar i Hipparcos-uppdraget på 6,6 mas beräknas den befinna sig på ca 490 ljusårs (151 parsek) avstånd från solen.

Nomenklatur
Beta Canis Majoris är också känd under de traditionella namnen Mirzam, Al-Murzim eller Murzim, som härstammar från det arabiska (مرزم) för "Heralden", och refererar förmodligen till dess position, heralding (dvs. uppstigande före) Sirius på natthimlen. År 2016 organiserade Internationella astronomiska unionen en arbetsgrupp för stjärnnamn (WGSN) med uppgift att katalogisera och standardisera riktiga namn för stjärnor. WGSN:s första bulletin av juli 2016 innehåller en tabell över de första två satserna av namn som fastställts av WGSN där också Mirzam ingår som namn för Beta Canis Majoris.

Egenskaper
Beta Canis Majoris är en blå till vit jättestjärna av spektralklass B1 II-III, som anger att stjärnan är på väg att övergå till en ljusstark jätte. Den har en massa som är ca 13 - 14 gånger solens massa, en radie som är ca 9,7 gånger större än solens och utsänder ca 25 600 gånger mera energi än solen från dess fotosfär vid en effektiv temperatur på ca 23 150 K.

Beta Canis Majoris är en pulserande variabel av Beta Cephei-typ. Den varierar mellan skenbar magnitud +1,97 och 2,00 med en period av 0,25130 dygn eller 6,031 timmar.

Beta Canis Majoris är belägen nära den bortre änden av den lokala bubblan, en kavitet i det lokala interstellära medium genom vilket solen rör sig.

Se även 
 Variabla stjärnor

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/mirzam
 http://stars.astro.illinois.edu/sow/mirzam.html

Stjärnbilden Stora hunden
Bayerobjekt
Flamsteedobjekt
HR-objekt
Beta Cepheivariabler
Blå-vita jättar
Blå-vita ljusstarka jättar
Lokala bubblan
HD-objekt
Bo Wedenmark

Bo Stellan Wedenmark, född 25 mars 1926 i Göteborg, död där 22 december 2004, var en svensk arkitekt.

Wedenmark, som var son till arkitekt Sven Wedenmark och Karin Mollberg, utexaminerades från högre tekniska läroverket i Göteborg 1947 och från Chalmers tekniska högskola 1953. Han anställdes på HSB:s arkitektkontor i Göteborg 1948 och på Boustedt & Heineman Arkitektkontor AB i Kungälv och Skövde 1952. Han startade eget arkitektkontor i Göteborg 1954, i Kungsbacka 1961 och var stadsarkitekt i bland annat Särö landskommun från 1961.

Källor

Wedenmark, Bo Stellan på svenskagravar.se

Svenska arkitekter under 1900-talet
Svenska stadsarkitekter
Födda 1926
Avlidna 2004
Män
Arkitekter från Göteborg
Ats Purje

Ats Purje, född 3 augusti 1985 i Tallinn, är en estländsk fotbollsspelare som spelar för Tallinna Kalev. Han har även spelat för Estlands landslag, där det blev 69 landskamper och 10 gjorda mål. Han har större delen av karriären spelat i Finland och hemlandet Estland där han har representerat klubbar som Levadia Tallinn, Inter Åbo och KuPS.

Meriter
Levadia Tallinn
Meistriliiga: 2004, 2006, 2007
Estländska cupen: 2004, 2005, 2007

Inter Åbo
Tipsligan: 2008
Finska Ligacupen: 2008
Finlands cup: 2009

Nõmme Kalju
Estländska cupen: 2015

Referenser

Ats Purje på transfermarkt.co.uk

Noter

Estländska landslagsspelare i fotboll
Spelare i FCI Levadia Tallinn
Spelare i FC Inter Åbo
Spelare i AEP Paphos FC
Spelare i Ethnikos Achna FC
Spelare i KuPS
Spelare i Nõmme Kalju FC
Spelare i Tipsligan
Spelare i Cyperns förstadivision i fotboll
Födda 1985
Levande personer
Män
Spelare i Meistriliiga
Spelare i JK Tallinna Kalev
Australien i olympiska sommarspelen 1932

Australien deltog med 13 deltagare vid de olympiska sommarspelen 1932 i Los Angeles. Totalt vann de tre guldmedaljer, en silvermedalj och en bronsmedalj.

Medaljer

Guld
 Dunc Gray - Cykling, tempolopp.
 Bobby Pearce - Rodd, singelsculler.
 Clare Dennis - Simning, 200 meter bröstsim.

Silver
 Bonnie Mealing - Simning, 100 meter ryggsim.

Brons
 Eddie Scarf - Brottning, fristil, lätt tungvikt.

Källor 
 

1932 i Australien
Nationer i olympiska sommarspelen 1932
1932
Attentatet i London 2017

Attentatet i London 2017 kan syfta på:

Attentatet i London i mars 2017
Attentatet i London i juni 2017
Gruppspelet i Uefa Champions League 2009/2010

Gruppspelet i Uefa Champions League 2009/2010 spelades från den 15 september till den 9 december 2009, totalt 32 lag tävlade i gruppspelet.

Grupper

Grupp A

Grupp B

Grupp C

Grupp D

Grupp E

Grupp F

Grupp G

Grupp H

Anmärkningslista

Referenser

Noter 

Uefa Champions League 2009/2010
Giacomo Caprotti

Gian Giacomo Caprotti da Oreno (född 1480, död 19 januari 1524), kallad il Salaìno (den lille djävulen) eller Andrea Salai, var en modell och konstnär från Florens. Han studerade under Leonardo da Vinci från tio års ålder, fick smeknamnet av honom åtminstone i 14-årsåldern och arbetade som hans modell och assistent.
Etter Leonardos död ärvde Caprotti hans vingård i Milanotrakten.

Verk 

Även om Caprotti alltid omtalades som Leonardos elev, sågs hans målningar alltid som underlägsna Leonardos andra elevers målningar. År 1515, ett decennium efter att Leonardo hade målat "Mona Lisa", målade Caprotti under namnet Andrea Salai "Mona Vanna", en nakenbild av Lisa del Giocondo. Efter Leonardos död var det Caprotti som ärvde "Mona Lisa".

Berömd uppfinning 
Det finns en skiss av en cykel som anses vara gjord av Caprotti. Det är i så fall den första idéskissen till en cykel. De flesta källorna är emellertid eniga om att teckningen är betydligt nyare (1960-talet), och att skissen alltså är en förfalskning.

Referenser 

Italienska målare under 1500-talet
Män
Födda 1480
Avlidna 1524
Konstnärer från Florens
Lennarth Zander

Lennarth Zander, född 28 juni 1931 i Karlskrona, död 14 oktober 2004 i Täby församling, Stockholms län, var en svensk arkitekt.

Zander, som var son till notarie Sam Zander och Ethel Olsson, avlade ingenjörsexamen vid högre tekniska läroverket i Stockholm 1955. Ham anställdes hos arkitekt Nils-Henrik Winblad 1955, vid AGL Arkitektkontor AB 1957, vid Hermann Imhäuser Arkitektkontor AB 1958 och vid Anders Tengboms Arkitektkontor AB från 1965. Han ritade bland annat Väsby-Hallen i Upplands Väsby.

Källor

Lennart Zander på finngraven.se

Noter 

Svenska arkitekter under 1900-talet
Födda 1931
Avlidna 2004
Män
Arkitekter från Karlskrona
Michael Brown

Michael Brown eller Mike Brown kan syfta på:

* Michael S. Brown (född 1941), amerikansk Nobelprisbelönad genetiker
 Michael E. Brown (född 1965), amerikansk astronom
 Mike Brown (baskettränare) (född 1970), amerikansk baskettränare
 Mike Brown (kampsportare) (född 1975), amerikansk MMA-utövare
 Michael Brown (fotbollsspelare) (född 1977), engelsk fotbollsspelare
 Mike Brown (ishockeyspelare) (född 1985), amerikansk ishockeyspelare
 Michael Brown (simmare) (född 1984), simmare från Kanada
Marché Provençal

Marché Provençal, provensalska marknaden, finns i de provensalska städerna i Frankrike. Exempelvis i Antibes, Sorgues och Bedion. Utbudet på marknaderna är brett och fullpackade av provensalska gourmet ingredienser. Det erbjuds bland annat grönsaker, frukt, fisk, glass, vin, kläder, keramik, aromatiska/provensalska kryddor och blommor. Det mesta är när- eller egenodlat och ekologiskt. Provensalerna lagar oftast enkla och lantliga maträtter, till exempel såsom grytan Daube, och är kunniga i hur råvaror används på bästa sätt.    

De provensalska kryddorna som säljs på Marché Provençal består av en obestämd blandning som ger en doft av södra Frankrike. Oftast ingår basilika, lagerblad, oregano, rosmarin, timjan och kyndel i blandningen, men vissa odlare och marknadshandlare tillsätter lavendel för att få en ”blommig” smak. Även kryddor som dragon, salvia och fänkål brukar användas i kryddblandningen. Helst ska kryddorna serveras färska, men smaken kvarstår även när kryddorna torkat.

Marché Provençal i Antibes 
Den största och mest omtalade provensalska marknaden ligger på torget Cours Masséna i den äldsta delen av staden Antibes i Frankrike. Marknaden grundades år 1481 och är en av de äldsta marknaderna i världen. Marché Provençal i Antibes ligger under tak och är en av stadens främsta sevärdheter. Lokalbefolkningen i Antibes handlar de flesta av sina råvaror på marknaden. 

Under eftermiddagarna brukar lokala hantverkare visa upp sina keramikverk, målningar och snickerier. I omgivningen finns det gott om restauranger, kaféer, bagerier och vinbarer tillgängliga för besökarna, till exempel Gelateria Del Porto där glass med äkta ingredienser säljs. Även den franska matlagningskonsten och lokalområdets delikatesser kan besökarna ta del av, såsom Foie gras och den provensalska specialiteten Socca som tillagas i lerugn på plats.

Öppettider 
Stånden på marknaden i Antibes har öppet mellan 06.00-13.00 i princip alla veckodagar. Måndagar från första september till 31 maj är det stängt. Varje fredag, lördag och söndag från klockan tre, med start från september till mitten av juni, är marknaden fylld av stallhållare och hantverkare som säljer diverse keramik, snickerier, målningar och skulpturer.

Utmärkelse 
År 2017 nominerades Marché Provençal i Antibes av det amerikanska medieföretaget CNN till den nionde mest besöksvärda marknadsplatsen i världen. Motiveringen knyter sig an till den livliga atmosfären, till stånden som är fullmatade med gourmet ingredienser och till den provensalska matupplevelsen som erbjuds direkt på plats.

Bildgalleri

Källor

Noter

Antibes
Marknadsplatser
Marknader
Saluhallar
Fidget spinner

En fidget spinner är en roteringsbar leksak. Den är utformad med ett kullager och (vanligen) tre små blad som får leksaken att snurra. Materialen varierar och de tillverkas av både plast och metaller som stål, titan, koppar och aluminium. Det finns också spinners som skrivs ut på 3D-skrivare.

Leksaken marknadsförs ofta för sina hälsofördelar, de sägs bland annat vara lugnande, stresslindrande och hjälpa människor med koncentrationssvårigheter eller som har problem med att fokusera eller är nervösa (såsom de diagnosticerade med ADHD, autism eller ångest). Leksaken började användas av elever i skolorna, vilket resulterat i att en del skolor förbjudit produkten med argumentet att leksaken blivit ett störande inslag i klassrummen. I andra skolor har leksaken använts i syfte att hjälpa elever att koncentrera sig bättre.

Se även 
 Stressboll

Referenser

Noter 

Leksaker
Rune Sagrén

Karl Rune Sagrén, född 25 oktober 1930 i Västerås, död 19 februari 1992, var en svensk arkitekt.

Sagrén avlade studentexamen i Motala 1949 och utexaminerades från Kungliga Tekniska högskolan 1955. Han anställdes på John och Lars Åkerlunds arkitektkontor i Stockholm 1855 och på Nils-Henrik Winblads arkitektkontor från 1956. Han var vice ordförande i Stockholms studentsångarförbunds styrelse 1957. År 1971 anställdes han av Norrtälje kommun och 1977 på Stockholms stadsbyggnadskontor. Där blev han 1988 biträdande stadsarkitekt vid stadsbyggnadsdistrikt Södra innerstaden (Södermalm, Kungsholmen, Gamla stan och Essingeöarna), med ansvar för alla bygglovsfrågor.

Sagrén var son till ingenjör Karl Sagrén och Annie Myhrman. Han var bror till generallöjtnant Åke Sagrén. Rune Sagrén är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Källor

Sagrén, Karl Rune på svenskagravar.se
Svenska Dagbladet: Minnesruna (1992-04-06)

Svenska arkitekter under 1900-talet
Arkitekter från Västerås
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1930
Avlidna 1992
Män
Kappa Andromedae

Kappa Andromedae (Kappa And, κ Andromedae, κ And), som är stjärnans Bayerbeteckning, är en ljus stjärna i den västra delen av stjärnbilden Andromeda. Den har en genomsnittlig skenbar magnitud på omkring +4,1 och är tillräckligt ljusstark för att vara synlig för blotta ögat på platser där ljusföroreningar inte förekommer. Baserat på parallaxmätningar befinner den sig på ett avstånd av ca 168 ljusår (52 parsek) från solen.

Egenskaper
Kappa Andromedae har spektralklass B9 IVn, vilket indikerar att den är en underjätte som utvecklats från huvudserien. Den har en radie som är 2,3 gånger solens radie och roterar snabbt, med en beräknad rotationshastighet på 176 km/s. Stjärnans yttre skikt utstrålar energi i rymden vid en effektiv temperatur på 11 361 K, vilket ger den en blåvit färg.

Stjärnsystem
I november 2012 observerades en ung, varm gasjätteplanet, cirka 13 gånger massan av och något större än Jupiter, i direkt omlopp runt Kappa Andromedae med en beräknad separation av 55 ± 2 AE. Observationer vid flera våglängder indikerar en temperatur på cirka 1 700 K och den uppskattade åldern är ca 30 miljoner år. 

I september 2013 reviderades följeslagarens massa till 50 ± 13 Jupiter-massor på grund av en mycket äldre beräknad ålder för huvudstjärnan, 220 ± 100 miljoner år, vilket gör den till en brun dvärg med spektraltyp L1.[5] Den lyser genom nedkylning av sin återstående värme när den åldras. Som ett resultat leder en högre systemålder till en större massa (och initial energiavgivning) för att nå samma ljusstyrka. Denna senare studie använde data från Project 1640 integral-field spectrograph för att anpassa en temperatur på ca 2 040 K.

En studie år 2016 beräknade åldern av Kappa Andromedae från dess rotationshastighet, ljusstyrka och ellipticitet och kom fram till en ålder på 47 +27/-40 miljoner år och en massa på 22 +8/-9 gånger Jupiters för följeslagaren.

Källor

Referenser

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/kappaandromedae
 http://www.sci-news.com/astronomy/article00732.html
https://arxiv.org/abs/1309.3372

Stjärnbilden Andromeda
Bayerobjekt
Blå-vita underjättar
Solsystem
Flamsteedobjekt
HD-objekt
Anders Hellström

Anders Hellström kan syfta på:

 Anders Hellström (1877–1940), industriman
 Anders Hellström (född 1962), dansare
Bulduk

Bulduk (kurdiska: Bulduq eller Gundê Bulduq) är en ort i distrikten Cihanbeyli i provinsen Konya, Turkiet. Befolkningen i orten består främst av kurder.

Bulduk har en av de äldsta bosättningarna i regionen. Det sägs att den befintliga herrgården i kommunen är ruiner från hettiterna. Tecken i de underjordiska grottorna, de historiska resterna och steninskriptioner visar att bysantinerna bodde där. Folket i dagsläget som är bosatta i Bulduk, bosatte sig i området så sent som 1800-talet.

Enligt den tyske geografen, Wolf-Dieter Hütteroth, grundades Bulduk mellan 1853 och 1855. Bulduk består av invånarna som tillhör klanen Sêfkan. Medlemmar i klanen Sêfkan som i sin tur ingår i den stora kurdiska stammen, Reşwan. Det är känt att Reşwan-stammen kom från Hısn-ı Mansur regionen (Adiyaman).

Invånarna i kommunen talar kurdiska (kurmancî). Dialekten som talas i orten är en västlig dialekt likt det som talas i Adıyaman, Kahramanmaraş och Malatya.

Bulduk ligger 142 km från Konya och 43 km från Cihanbeyli. Celep ligger i östra delen av kommunen, Kozanlı och Yeşilyurt ligger i norr, Çölyaylası och Küçükbeşkavak ligger i nordväst, Kütükuşağı i väst och Yeniceoba i söder.

Kommunala organisationen etablerades 1986 och är sedan 2012 administrativt en stadsdel till Cihanbeyli.

Källor

Kommuner i Turkiet
Livius

Livius kan syfta på:

 Livius (släkt) – en romersk släkt

Personer

Biologi
 Livius (djur) – ett släkte spindlar

Se även
 Livia (olika betydelser)