kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Eastern Junior Hockey League

Eastern Junior Hockey League (EJHL) var en juniorishockeyliga som var baserat i nordöstra USA och var för manliga ishockeyspelare som var 20 år eller yngre. Ligan var sanktionerad av det nationella ishockeyförbundet USA Hockey. EJHL South och Empire Junior Hockey League (EMJHL) var utvecklingsligor till EJHL.

EJHL grundades 1993 av Dan Esdale. 2013 lades EJHL ned efter massflykt av medlemslag i syfte att starta nya juniorishockeyligor. Boston Jr. Bruins, Islanders Hockey Club, New Jersey Hitmen och South Shore Kings anslöt sig till United States Premier Hockey League (USPHL) medan Boston Bandits, Connecticut Oilers, New Hampshire Jr. Monarchs, New York Apple Core, Philadelphia Revolution och Valley Jr. Warriors blev medlemmar i Eastern Hockey League (EHL). Ligans utvecklingsligor EMJHL och EJHL South anslöts sig till USPHL senare under 2013 för att vara egna divisioner inom den nya ishockeyligan, Empire Division (EMJHL) och Elite Division (EJHL South).

Lagen
De lag som deltog under den sista säsongen av EJHL.

Mästare
Samtliga lag som vann EJHL:s slutspelspokal Gary Dineen Cup, namngiven efter den kanadensiska ishockeyspelaren Gary Dineen som betydde mycket för juniorishockeyn i nordöstra USA när han levde.

Spelare

Ett urval av ishockeyspelare som har spelat en del av sina ungdomsår i EJHL.

Referenser

Nedlagda sportevenemang
Upplösningar 2013
Middlesex County, Massachusetts
Ishockeyserier i USA
Sport i USA
Sportevenemang i USA
Återkommande sportevenemang med premiär 1993
Empire Junior Hockey League

Empire Junior Hockey League (EMJHL) var en juniorishockeyliga som var baserat i östra USA och var för manliga ishockeyspelare som var under 20 år. Ligan var sanktionerad av det nationella ishockeyförbundet USA Hockey. Den var en utvecklingsliga till Eastern Junior Hockey League (EJHL).

EMJHL grundades 1997 av EJHL för att vara en utvecklingsliga till sina medlemslag och låta de spelare som inte fick chansen i EJHL, få speltid och utveckla sig i EMJHL. 2010 bestämde man sig att införa restriktioner mot spelare som var 20 år och tillät att endast två 20-åringar fick spela per lag. Ett år senare skärpte man regeln och uteslöt alla spelare som var 20 år. 2013 lades EJHL ned efter massflykt av medlemslag i syfte att starta nya juniorishockeyligor. Några anslöt sig till United States Premier Hockey League (USPHL) medan andra blev medlemmar i Eastern Hockey League (EHL). I ett senare skede av 2013 blev även EMJHL och EJHL:s andra utvecklingsliga EJHL South del av USPHL när de sade ja till att vara egna divisioner inom den nya ishockeyligan, Empire Division (EMJHL) och Elite Division (EJHL South).

Lagen
De lag som deltog under den sista säsongen av EMJHL.

Mästare
De lag som vann EMJHL under ligans existens.

Spelare

Ett urval av ishockeyspelare som har spelat en del av sina ungdomsår i EMJHL.

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats (arkiverad)

Nedlagda sportevenemang
Upplösningar 2013
Ishockeyserier i USA
Sport i USA
Återkommande sportevenemang med premiär 1997
Sportevenemang i USA
EJHL South

EJHL South, tidigare Southeast Junior Hockey League och Southern Atlantic Hockey League, var en juniorishockeyliga som var baserat i södra USA och var för manliga ishockeyspelare som var 20 år eller yngre. Ligan var sanktionerad av det nationella ishockeyförbundet USA Hockey. EJHL South var utvecklingsliga till Eastern Junior Hockey League (EJHL) mellan 2011 och 2013.

Ligan grundades 2006 som Southeast Junior Hockey League. 2011 fick den ett nytt namn i Southern Atlantic Hockey League men bara några månader senare bytte man namn igen och den här gången till EJHL South. Detta berodde på att ligan slöt ett samarbetsavtal med EJHL om att vara en utvecklingsliga till dem. 2013 lades EJHL ned efter massflykt av medlemslag i syfte att starta nya juniorishockeyligor. Några anslöt sig till United States Premier Hockey League (USPHL) medan andra blev medlemmar i Eastern Hockey League (EHL). Ligan beslutade då att byta återigen namn och den här gången till Eastern Elite Hockey League. Det varade dock bara några månader innan det blev det officiellt att EJHL South och EJHL:s andra utvecklingsliga Empire Junior Hockey League (EmJHL) skulle ansluta sig till USPHL när de sade ja till att vara egna divisioner inom den nya ishockeyligan, Elite Division (EJHL South) och Empire Division (EmJHL).

Lagen
De lag som spelade den sista säsongen av EJHL South.

Mästare
De lag som vann EJHL South under ligans existens.

Referenser

Nedlagda sportevenemang
Upplösningar 2013
Ishockeyserier i USA
Sport i USA
Sportevenemang i USA
Återkommande sportevenemang med premiär 2006
Milichiinae

Milichiinae är en underfamilj i familjen Sprickflugor (Milichiidae). Milichiinae innehåller fem olika släkten. Arter inom Milichiinae har oftast ögon vars diameter är 1,5 gånger så stor på höjden som på bredden.

Släkten inom Milichiinae 
Enigmilichia
Eusiphona
Milichia
Milichiella
Pholeomyia

Källor

Externa länkar 

Sprickflugor
Milichiella pachycerei

Milichiella pachycerei är en tvåvingeart som beskrevs av Irina Brake, 2009. Milichiella pachycerei ingår i släktet Milichiella och familjen sprickflugor. Inom Milichiella tillhör arten gruppen Aethiops.

Utbredning 
Holotypen är från Mexiko.

Utseende 
Kroppslängd 2,3 mm, vinglängd 2 mm.

Levnadssätt 
Milichiella opuntiae har blivit uppfödd med kaktusen Pachycereus schottii.

Källor 

Sprickflugor
pachycerei
Milichiella peyotei

Milichiella peyotei är en tvåvingeart som beskrevs av Irina Brake, 2009. Milichiella peyotei ingår i släktet Milichiella och familjen sprickflugor. Inom Milichiella tillhör arten gruppen Aethiops.

Utbredning 
Holotypen är från Mexiko.

Utseende 
Milichiella peyotei har kroppslängden 2,9 mm och vinglängden 2,9 mm. Honans känselspröt är relativt stora och är klargula till färgen.

Levnadssätt 
Milichiella peyotei har blivit uppfödd på kaktusen peyote.

Källor 

Sprickflugor
peyotei
Insekter i nearktiska regionen
Auma-Weidatal

är en stad i Landkreis Greiz i förbundslandet Thüringen i Tyskland.

Kommunen bildades den 1 december 2011 genom en sammanslagning av de tidigare kommunerna Braunsdorf, Göhren-Döhlen, Staitz och Wiebelsdorf med staden Auma.

Källor

Kommuner och städer i Landkreis Greiz
Hedvig Lovisa Pasch

Hedvig Lovisa Pasch, född 1744 i Stockholm, död 20 augusti 1796 i Stockholm, var en svensk tecknare. Pasch var yngsta dotter till konstnären Lorens Pasch den äldre och Anna Helena Beckman, och syster till konstnärerna Lorens Pasch den yngre och Ulrika Pasch.

Biografi 

Hedvig Pasch bodde större delen av sitt liv tillsammans med sina syskon, som båda också var ogifta, och omtalas som "tecknarinna".

Syskonen undervisades i teckning och måleri av sin far. Av syskonen var det brodern och systern Ulrika som visade begåvning. I förbigående nämns dock att Hedvig Pasch lämnade efter sig teckningar som inte helt saknade talang.

Sedan hennes bror Lorens år 1752 påbörjat sina studier utomlands, och hennes fars karriär inte längre inbringade så mycket som förut på grund av att han inte höll sig stilmässigt uppdaterad, hade familjen ekonomiska problem. Familjen försörjdes snart av Hedvig syster Ulrika Pasch, som tack vare att hon kombinerade låga priser med skicklighet snabbt lyckades etablera sig som konstnär. 

Efter brodern Lorens Pasch den yngres återkomst till Stockholm 1766 bildade de tre syskonen ett eget hem på Svartmangatan i Gamla stan i Stockholm. När brodern blev direktör för Konstakademien 1793 flyttade familjen till tjänstebostad i Konstakademiens hus vid Röda bodarna på Norrmalm. 
Lorens och Ulrika Pasch försörjde tillsammans familjen som konstnärer, medan Hedvig Pasch skötte hushållet; hon var inte själv yrkesverksam konstnär. 

Hedvig Pasch beskrivs som djupt tillgiven sina syskon och det antyds att hennes död var ett självmord. Hon föll ut genom en vindsfönster och avled en kort tid efter systern Ulrica Paschs frånfälle.

Noter

Källa
 Svenskt Konstnärslexikon, Band 4, Allhems Förlag, Malmö 1967, sidorna 368 och 372.

Födda 1744
Avlidna 1796
Kvinnor
Konstnärer från Stockholm
Svenska tecknare under 1700-talet
An Yangfeng

An Yangfeng (), född 1 september 1963 är en kinesisk schackspelare och internationell mästare för damer (WIM).

Schackkarriär 
An Yangfeng var internationellt aktiv framför allt mellan 1980 och 1989, som medlem i det kinesiska damlaget i schack. Hon spelade för Kina i Schackolympiaden för damer fyra gånger, 1980, 1982, 1984 och 1986.

An Yangfeng spelade vid bord 3 vid alla fyra turneringarna. 1980 slutade Kina på en sjätteplats. Då nådde Yangfeng 57,1 vinstprocent efter 5 vinster, 6 remier och 3 förluster och slutade på en 14:e plats individuellt. 1982 slutade de kinesiska damerna på en femteplats. Yangfeng nådde 60,7 vinstprocent efter 7 vinster, 3 remier och 4 förluster och slutade på en 9:e plats individuellt. 1984 slutade Kina också på en femteplats. Då nådde Yangfeng sitt bästa resultat i schackolympiaderna med 72,7 vinstprocent efter 8 vinster, 0 remier och 3 förluster. Hon slutade på en 4:e plats individuellt. Slutligen 1986 blev Kinas placering en fjärdeplats. Yangfeng nådde 71,4 vinstprocent med 8 vinster, 4 remier och 2 förluster och slutade på en 5:e plats individuellt. Totalt nådde Yangfeng under sitt deltagande i 53 partier 65,1 vinstprocent, via 28 vinster, 13 remier och 12 förluster.

An Yangfeng hade sin högsta rating 1987 när hon nådde ELO 2280.  I juli 2018 innehade Yangfeng ELO 2259 och rankades fortfarande som 202:a i Kina och 22:a bland damerna, men hade varit inaktiv internationellt åtminstone sedan 2011. Hon har ingen rating i snabbschack eller blixtschack.

Efter sin internationella karriär har An Yangfeng fortsatt att spela på klubblagsnivå. Hon spelar för Guangdongs schackklubb i den kinesiska ligan (CCL).

Spelstil 
Som vit har An Yangfeng haft en varierad spelrepertoar med dambondeöppningar, gärna damindiskt försvar, kungsindiskt försvar, dambondespel eller damgambit. Som svart har hon valt nästan undantagslöst att spela modernt försvar mot kungsbondeöppningar, det vill säga 1. e4, g6. Mot 1.d4 och 1.c4 har hon valt 1.-, Sf6.

Referenser 

Kinesiska schackspelare
Födda 1963
Kvinnor
Levande personer
Roland Hjelte

Jan Roland Hjelte, född 8 april 1930 i Traryd, Kronobergs län, död 9 maj 2021 i Stockholm, var en svensk journalist och TV-producent.

Biografi
Roland Hjelte, som studerade vid Göteborgs högskola och Stockholms högskola 1950–1953, var amanuens vid Nordiska museet 1952–1958.

År 1958 anställdes han vid Sveriges Radios samhällsredaktion. Hösten 1968 utsågs han till chef för nya kanalen TV2:s faktaredaktion. Han lämnade chefsposten hösten 1973 men fortsatte som producent.

Hjelte producerade en lång rad samhällskritiska TV-program. Serien Dokument 65, som behandlade narkotikaproblematiken i Sverige, blev mycket uppmärksammad och initierade den första samhällsdebatten i ämnet. 1974 startade Hjelte, tillsammans med Annika Hagström och Lars Hjelm, programserien Rikets affärer.

Hösten 1981–våren 1983 var Hjelte chef för Dagens Eko, riksradions nyhetsredaktion. År 1984 återvände han till TV2 som chef för programsekretariatet. Han blev kvar där till år 1995.

I juli 1996 utsåg regeringen Hjelte till ledamot i rådet för mångfald inom massmedierna. Efter pensionen var han drivande i Stiftelsen Etermedierna i Sverige som gav ut böcker om TV- och radiohistoria.

Film/TV/reportage i urval 

• Hur blev jag till (1962 / 25 min) Om Elise Ottesen-Jensen, banbrytare inom sexualupplysningen i vårt land.
• Vagabond eller vanlig människa (1962 / 59 min) Om Romer i Stockholm.
• Främling i folkhem (1962 / 32 min) Bland tjugoen nationaliteter i Hallstahammar.
• Tro, tro (1963 / 57 min) Två religiösa sekter presenteras, Plymouthbröderna och Maranata.
• Dokument 65 (1965 / 129 min) Serie om narkotikamissbruk i Sverige.
• Svart vecka i Nimba (1966 / 62 min) Kring en svensk industri i ett u-land, Lamco i Liberia
• Jimmy (1971 / 62 min) Om invandrare och amerikanska desertörer i Sverige.
• No baas - Nej herre (1973 / 39 min) Om Rhodesias premiärminister Ian Smith.
• Rikets affärer (1974 / 35 min) Pang-pang, porr, reklam - eller vad?
• Ett förgiftat liv (1996 / 116 min) Uppföljning av Dokument 65.

Familj 
Roland Hjelte var gift med journalisten Gudrun Hjelte 1957–1973 och är adoptivfar till journalisten Tom Hjelte.

Referenser

Noter

Källor 
 Roland Hjelte i Projekt Runeberg
 Roland Hjelte på Imdb
 Roland Hjelte på Svensk Filmdatabas

Män
Födda 1930
Avlidna 2021
Svenska journalister under 1900-talet
Personer från Traryds socken
Svenska TV-producenter
Svenska TV-chefer
Personer inom Sveriges Television
Xi Hydrae

Xi Hydrae (ξ Hydrae, förkortat Xi Hya, ξ Hya) som är stjärnans Bayerbeteckning, är en ensam stjärna belägen i den södra delen av stjärnbilden Vattenormen och hade Flamsteedbeteckningen 19 Crateris innan den ingick i denna stjärnbild. Den har en skenbar magnitud på 3,54 och är synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 25,2 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 130 ljusår (ca 40 parsek) från solen.

Egenskaper
Xi Hydrae är en gul till orange jättestjärna av spektralklass G7 III och är en stjärna som har förbrukat förrådet av väte i dess kärna och närmar sig slutet av sin livslängd för att bli en röd jätte. Den har en massa som är ca 3 gånger större än solens massa, en radie som är ca 10 gånger större än solens och utsänder från dess fotosfär ca 58 gånger mera energi än solen vid en effektiv temperatur av ca 5 000 K.

Stjärnan Xi Hydrae blev särskilt intressant inom asteroseismologin när en internationell grupp av astronomer upptäckte att den uppför sig som ett jättelikt sub-ultrabasinstrument.

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/xihydrae
 ESO Article: The Ultrabass Sounds of the Giant Star Xi Hya.

		
Stjärnbilden Vattenormen
Bayerobjekt
Flamsteedobjekt	
Gula jättar
HD-objekt
HR-objekt
Kvarteret Tomten

Kvarteret Tomten är ett kvarter mellan Orvar Odds väg och Snoilskyvägen i Fredhäll på Kungsholmen i Stockholm. Kvarteret består av tre fastigheter Tomten 1, 2 och 3, varvid Tomten 1 ligger mittemellan 2 och 3. Bebyggelsen i kvarteret består av tre radhuslängor som uppfördes 1935 efter ritningar av arkitekt Herbert Kockum. Fastigheterna betraktas som Sveriges första terrasshus och är grönmärkt av Stadsmuseet i Stockholm vilket innebär ”särskilt värdefulla från historisk, kulturhistorisk, miljömässig eller konstnärlig synpunkt”.

Beskrivning

Längst i söder på Fredhäll, mellan Orvar Odds väg och Snoilskyvägen, ligger ett arkitektoniskt värdefullt radhusområde med vidsträckt utsikt över Mälaren. Byggherre och byggmästare var Byggnadsfirman Erik Dahl AB som innehades av Erik Dahl. Han var själv arkitekt men här anlitade han Herbert Kockum som ritade 21 radhuslägenheter i flera plan. Terrängen sluttar mot söder och de flesta lägenheter i huset fick en terrass, varför bebyggelsen gäller som Sveriges första terrasshus. 

Arkitekturen är stram funktionalistiskt med platta tak och hörnfönster. Fasaderna är släta med kraftfull färgsättning i ockra och med grönmålade fönster- och dörrsnickerier. Ingångarna anordnades dels från Orvar Odds väg och dels från Snoilskyvägen. Mot Odds väg är radhuslängorna bara en våning höga och mot Snoilskyvägen upp till tre våningar. Betongtrappor leder upp till ingångarna på båda sidor. 

Lägenheterna är stora med fyra rum och kök fördelade på två plan. I källarplanet anordnades enskilda källarförråd samt gemensam värmepanna och tvättstuga. Vardagsrummen utrustades med öppna spisar. Vissa lägenheter har även en terrass på taket och några har eget garage i källarvåningen med infart från Snoilskyvägen.

Bilder

Noter

Källor

RAÄ:s bebyggelsergister: Fredhäll.
RAÄ:s bebyggelseregister: Tomten 1, 2, 3.
 Bygglovsritningar upprättade av arkitekt Herbert Kockum i februari 1935.

Externa länkar

Fredhäll
Byggnader och anläggningar på Kungsholmen
Grönmärkta byggnader i Stockholm
Milichiella pseudopuntiae

Milichiella pseudopuntiae är en tvåvingeart som beskrevs av Irina Brake, 2009. Milichiella pseudopuntiae ingår i släktet Milichiella och familjen sprickflugor. Inom Milichiella tillhör arten gruppen Aethiops.

Utbredning 
Utbredningsområdet täcker sydvästra USA och Mexiko. Holotypen är från Mexiko.

Utseende 
Milichiella pseudopuntiae har kroppslängden 2,3 mm och vingspannet varierar mellan 2,2−2,4 mm.

Levnadssätt 
Milichiella pseudopuntiae har blivit uppfödd på flera olika typer av kaktus, dessa inkluderar Opuntia occidentalis, Pachycereus, Blåbärskaktus och Echinocactus polycephalus.

Källor 

Sprickflugor
pseudopuntiae
Insekter i nearktiska regionen
Milichiella santacatalinae

Milichiella santacatalinae är en tvåvingeart som beskrevs av Irina Brake, 2009. Milichiella santacatalinae ingår i släktet Milichiella och familjen sprickflugor. Inom Milichiella tillhör arten gruppen Aethiops.

Utbredning 
Artens utbredningsområde är södra USA och norra Mexiko.

Utseende 
Milichiella santacatalinae har kroppslängden 2,8 mm och vinglängden 2,4 mm. Arten har gulaktiga känselspröt och gula halterer.

Källor 

Sprickflugor
santacatalinae
Insekter i nearktiska regionen
Uefa Nations League 2020/2021

Uefa Nations League 2020/2021 var den andra säsongen av Uefas landslagsturnering Nations League. Samtliga 55 medlemmar i Uefa var berättigade att tävla i 2020/2021 års upplaga. Denna upplaga av Nations League kom också bli en del av det europeiska kvalspelet till VM 2022, i likhet med kvalspelet till EM 2020.

Nationer och format
Alla 55 medlemmarna i Uefa var  berättigade att tävla i 2020/2021 års upplaga av Uefa Nations League. De 55 nationerna delades upp i fyra divisioner, med 16 lag i division A, B och C samt 7 lag i division D. Indelningen skedde efter resultaten från Uefa Nations League 2018/2019.

Formatet för denna säsong ändrades i september 2019 efter ett möte som Uefa arrangerade i Ljubljana. Division A, B och C består av fyra grupper med fyra lag, medan League D består av en grupp av fyra lag och en grupp av tre lag. Detta format säkerställer att lag i samma grupp, för nästan alla grupper, spelar sina sista matcher samtidigt. Det ökar också antalet Nations League-matcher från 138 till 162 och minimerar antalet vänskapsmatcher. I division A tävlar lagen om att bli Uefa Nations League-mästare. De fyra gruppvinnarna i League A kvalificerar sig för Nations League Finals i juni 2021, som spelas i ett utslagsformat, som består av semifinaler, bronsmatch och final. Lagen tävlar också om uppflyttning och nedflyttning till en högre eller lägre division. I varje division flyttas de fyra gruppvinnarna (förutom division A) upp, medan de lägst placerade lagen i varje grupp (utom division D) flyttas ner.

League A
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

League B
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

League C
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

League D

League A

Grupp 1

Grupp 2

Grupp 3

Grupp 4

Slutspel

Slutspelsträd

Semifinaler

Bronsmatch

Final

League B

Grupp 1

Grupp 2

Grupp 3

Grupp 4

League C

Grupp 1

Grupp 2

Grupp 3

Grupp 4

Nedflyttningsspel

League D

Grupp 1

Grupp 2

Slutställning

Referenser
Milichiella sulawesiensis

Milichiella sulawesiensis är en tvåvingeart som beskrevs av Mitsuhiro Iwasa 2011. Arten tillhör släktet Milichiella och familjen sprickflugor. Inom Milichiella tillhör arten artgruppen argentea. Arten beskrevs från exemplar insamlade av Mitsuhiro Iwasa år 1997 i Ampara, Sulawesi, Indonesien. Holotypen finns vid Obihiros universitet för jordbruk och veterinärmedicin i Obihiro, Japan.

Namn 
Namnet sulawesiensis kommer av att holotypen insamlades på ön Sulawesi.

Utseende 
Milichiella sulawesiensis har rödbruna ögon, svart huvud och svart thorax. Vingarna är genomskinliga med en brun nyans. Hanens kroppslängd är 2,8 mm.

Utbredning 
Indonesien.

Källor 

Sprickflugor
sulawesiensis
Insekter i orientaliska regionen
Washington's Birthday

Washington's Birthday firas i USA till minne av George Washington, USA:s förste president. 

Washington födelsedag är en amerikansk federal helgdag, Presidents' Day, vilken firas den tredje måndagen i februari för att hedra George Washington, den första presidenten i Förenta staterna, som föddes den 22 februari 1732. Dagen infaller 15-21 februari. Sammantaget är dagen också allmänt känd som presidentdag och utgör ett tillfälle att hedra den befintlige presidenten och alla personer som har tjänstgjort som president, inte bara George Washington.

Referenser 

Högtider
Temadagar i februari
U19-världsmästerskapet i fotboll för damer 2002

U19-världsmästerskapet i fotboll för damer 2002 hölls i Kanada mellan den 17 augusti och 1 september. Detta var första gången som Fifa anordnade turneringen. Turneringen bestod av 12 lag. Vinnare blev USA, som tog sin första titel.

Gruppspel

Grupp A

Grupp B

Grupp C

Ranking av grupptreor

Slutspel

Slutspelsträd

Kvartsfinaler

Semifinaler

Bronsmatch

Final

Slutställning

Källor 
 Officiell hemsida

Referenser

2002
2002 i Kanada
Internationella fotbollstävlingar i Kanada
Fotbollsåret 2002
Sportevenemang i Edmonton
Sportevenemang i Vancouver
Vancouver under 2000-talet
Edmonton under 2000-talet
Les Enfants Terribles (opera)

Les Enfants Terribles (De förskräckliga barnen) är en dansant kammaropera för fyra röster och tre pianon (stora eller elektroniska) komponerade 1996 av Philip Glass med libretto (på franska) av kompositören, i samarbete med den amerikanske koreografen Susan Marshall, efter Jean Cocteaus roman De förskräckliga barnen från 1929 och Jean-Pierre Melvilles film Les Enfants terribles från 1950. Verket var en beställning av "The Steps Dance Festival" anordnad av Pour-cent culturel Migros i flera städer i Schweiz. Detta är den tredje delen i en trilogi till Cocteaus ära efter Orphée (1993) och La Belle et la Bête (1994). Premiären ägde rum den 18 maj 1996 i Zug dirigerad av Karen Kamensek.

Operan hade Sverigepremiär den 22 juni 2022 på Teater Tribunalen i Stockholm av det fria operakompaniet Kamraterna.

Personer

Handling  
Efter moderns död är syskonen Elizabeth och Paul lämnade åt sig själva. De lever tillsammans i en stor våning i Paris.

De har byggt sig ett klockbundet universum styrt av symboler. Deras rum är en fristad där en "skatt" tronar och vars mening endast de vet. "Elizabeth" mötte Michael och gifte sig med honom, men näst dag dog han i en olycka utan att äktenskapet hann fullbordas.

Hon ärvde Michaels förmögenhet inklusive en stor privatvåning där Paul kom att leva med deras berömda skatt. Pauls vänner Gérard och Agathe (som påminner starkt om Dargelos, en skolpojke som Paul dyrkade) dyker snart upp för att leva tillsammans med syskonen. Men när Elizabeth förstår att kärlek uppstår mellan Paul och Agathe väver hon ett nät av lik en Machiavelli så att brodern inte kan fly från det.

Struktur 
Scen 1: Ouverture
Scen 2: Paul est mourant
Scen 3: Une boule de neige 
Scen 4: Deux moitiés dans un même corps 
Scen 5: Il n’a pas dit au revoir
Scen 6: Le somnambule
Scen 7: Elle m’a giflé
Scen 8a: Ils vivaient leur rêve
Scen 8b: Et puis laisser
Scen 9: Appelez-moi Elisabeth
Scen 10, 11:, 11, Modèle entrecroisé
Scen 11a: Terrible Interlude
Scen 11: le Verdict 
Scen 13: Interlude Musicale - le Retour chez Orphée 
Scen 14a, b: Cocon de châles
Scen 15: Perdu
Scen 16: Il écrivit son propre nom
Scen 17: Es-tu amoureuse, Agathe?
Scen 18: De la part de Dargelos
Scen 19: Elle prit la route
Scen 20: La fin de Paul

Diskografi  
 Christine Arand (soprano), Philip Cutlip (bass-baritone), Hal Cazalet (tenor), Valérie Komar (mezzo-soprano), Philip Glass, Nelson Padgett, Eleanor Sandresky (pianos) conducted by Karen Kamensek, recorded in December 1996 and January 1997. Orange Mountain Music (April 2005).

Referenser

Se även 
De övriga operorna i trilogin: 
 Orphée (1993)
 La Belle et la Bête (1996)

Externa länkar 
 Les Enfants terribles on Ircam.
 Les Enfants terribles on the composer's site.
 Argument on opéraonline.
 Les Enfants terribles on the North Carolina Opera official website.
 Steps Official site of the festival.
 Dossier de Presse for the premiere at the in November 2011.

Operor av Philip Glass
Franskspråkiga operor
Musikåret 1996
Teateråret 1996