kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Hans-Olle Olsson

Hans-Olle Olsson, född 15 maj 1928 i Malmö, död 22 december 2018 i Périgueux, Frankrike, var en svensk ambassadör.

Biografi
Hans-Olle Olsson tog juristexamen vid Stockholms Universitet 1953 och blev 1955 attaché vid Utrikesdepartementet (UD). Han tjänstgjorde i Bonn 1957, Luxemburg (CECA) 1958-1960, New Delhi 1960-1962 samt Ottawa 1965-1969. 

Olsson var tjänstledig från UD 1971-1974 och verkade då som sekreterare i Nordiska rådets ekonomiska utskott samt kanslichef för Nordiska rådets svenska delegation 1971-1972. Olsson var därefter kabinettschef vid OECD i Paris 1972-1974, ambassadråd vid EG-delegationen i Bryssel 1974 samt minister där 1977.

Olsson var ambassadör för Sveriges ambassad i Abidjan 1978-1981 samt i Bamako (från 1980), departementsråd UD med ställning som ambassadör 1982-1986 samt minister med ställning som ambassadör för Sveriges ständiga delegation vid de internationella organisationerna i Genève 1986-1990. Olsson var även ambassadör vid Sveriges ambassad i Sofia 1990 fram till sin pensionering 1993.

Olsson agerade sakkunnig i utrikeshandelsdepartementet för översättning av Romfördragen 1962-1964 samt särskilt uppdrag UD 1982 vid utredningen UD 1978:02 om Sveriges utrikesrepresentation.

Hans-Olle Olsson var son till förbundskassör Olof Olsson och Edla Olsson född Nilsson. Han gifte sig 1954 med Inez Andersson, dotter till sågverksägaren Elis Andersson och hans fru Ruth. Han var far till två söner.

Referenser

Hans-Olle Olsson i Vem är det 1997

Män
Födda 1928
Sveriges ambassadörer i Elfenbenskusten
Sveriges ambassadörer i Mali
Sveriges ambassadörer i Bulgarien
Jurister från Malmö
Diplomater från Malmö
Avlidna 2018
Kim Moberg

Kim Mikaela Moberg, född 6 juli 1996 i Sundsvall, är en svensk travkusk och galoppjockey. Hon innehar licens vid Solvalla, och arbetar tillsammans med sin far Svante Båth i hans stall. Hon började som montéryttare, men kör numera endast sulkylopp. Hon ses ofta som ett av de stora framtidsnamnen inom sporten, och hennes körstil i lopp jämförs ibland med Örjan Kihlström.

Karriär
2016 körde och vann hon sitt första V75-lopp på Sundbyholms travbana med hästen Mellby Caddy, och 2017 mottog hon Nordinstipendiet. Under 2017 körde hon in ca 1,4 miljoner kronor, en ökning med nästan en miljon kronor jämfört med 2016. Hon deltog även med hästen Tricia i Diamantstoet, där ekipaget slutade på en fjärdeplats. Hennes hittills största seger kom den 13 januari 2018 på Jägersro, där hon segrade i ett Klass II-försök med hästen Global Unlimited.

I slutet av 2020 fick Moberg tillsammans med Dwight Pieters och Victor Rosleff mottaga Stig H-stipendiet. Under 2021 började Moberg även att rida galopplöp, och tog ut jockeylicens. Tillsammans med Julian McLaren har hon en dotter född 8 mars 2022.

Referenser

Noter

Externa länkar 

Svenska travkuskar
Svenska galoppjockeys
Kvinnor
Födda 1996
Idrottare från Sundsvall
Levande personer
Chimik Voskresensk

Chimik Voskresensk (Ryska: Химик Воскресенск, svenska: Voskresensk kemist), är en ishockeyklubb från Voskresensk, Moskva oblast i Ryssland bildad 1953. Redan 1954 kom man tvåa i Klass B, sovjetiska andraligan, och kvalificerade sig därmed för Klass A, som den sovjetiska mästerskapsserien kallades. Då man tvivlade på att en stad av Voskresensks storlek skulle kunna underhålla ett lag i förstaligan så flyttades laget till Moskva under namnet Chimik Moskva till nästa säsong. Chimik Voskresensk fick spela kvar i Klass B. Säsongen 1956/57 flyttade dock Moskvalaget tillbaka till sin ursprungsstad.

1965 nådde klubben sin första stora nationella framgång genom en tredjeplacering i Sovjetiska mästerskapsserien. Framgången kom att upprepas även 1970, 1984 och 1990. Den största framången i klubbens historia nådde man 1989 då man nådde en silverplats i mästerskapserien.

Våren 1998 ändrade lagets status från att ha representerat staden Voskresensk, till att representera hela Moskva oblast (länet som omger Moskva) under namnet Chimik Moskva oblast. Detta påverkade laget negativt och man flyttades ner till andraligan, Vyssjaja liga, där man spelade fram till 2003 då man genom en andraplacering lyckades ta sig tillbaka till högsta ligan: Ryska superligan. Inför säsongen 2005/2006 beslutade länet att flytta laget från Voskresensk till Mytisjtji där man höll på att bygga en ny arena. Voskresensk behöll dock sin hockeyskola och sitt farmarlag och återuppväckte sitt A-lag som fick spela i Vyssjaja liga igen. 2009 beslutade klubben i Mytisjtji att anta namnet Atlant Mytisjtji och börja räkna sin historia från säsongen 2005/06. Tidigare historia ska istället räkans till den nya klubben Chimik Voskresensk.

Säsongen 2007/08 vann man Vyssjaja liga och kvalificerades sig därmed för spel i nystartade KHL säsongen 2008/2009. Den ekonomiska bördan blev dock för tung och KHL ansåg inte att klubben hade ekonomi för att få vara kvar en andra säsong. Efter ett år i Vyssjaja liga fick man inför säsongen 2010/2011 konstatera att man inte hade råd med det heller. Klubben var nu enbart represenderad i MHL, ungdomsligan, fram till 2015 då A-laget återuppväcktes och fick en plats i VHL.

Kända spelare
 Igor Larionov, guldmedaljör i VM, OS och vinnare av Stanley Cup är född i Voskresensk och har Chimik som sin moderklubb.
 Valerij Kamenskij, guldmedaljör i VM, OS och vinnare av Stanley Cup är född i Voskresensk och har Chimik som sin moderklubb.

Referenser

Sportklubbar bildade 1953
Tidigare klubbar i Kontinental Hockey League
Klubbar i Vyssjaja chokkejnaja liga
Ishockeyklubbar i Ryssland
Center of My World

Center of My World (tyska: Die Mitte der Welt) är en tysk romantisk dramafilm från 2016, regisserad av Jakob M. Erwa. Filmen är baserad på den tyska bästsäljande romanen Die Mitte der Welt av Andreas Steinhöfel från 1998. 

Den 17-årige Phil (Louis Hofmann) kommer tillbaka från ett sommarläger till sin mor, Glass, och hans tvillingssyster, Dianne. De besöks ofta av Tereza, en advokat, som alltid har goda råd till Phil. Phil märker att något har förändrats mellan sin mor och sin syster och att de inte pratar med varandra längre. Han tillbringar sitt sommarlov med sin bästa vän Kat. När skolan börjar, börjar den mystiska Nicholas (Jannik Schümann) i klassen. Phil känner sig dragen till honom och de har snart en passionerad kärleksaffär.

Rollista
 Louis Hofmann - Phil
 Jannik Schümann - Nicholas
 Svenja Jung - Kat
 Inka Friedrich - Tereza
 Sascha Alexander Geršak - Michael
 Thomas Goritzki - Lärare Hänel
 Nina Proll - Pascal
 Clemens Rehbein - Kyle
 Sabine Timoteo - Glass
 Ada Philine Stappenbeck - Dianne

Referenser
https://www.hollywoodreporter.com/review/center-my-world-die-mitte-909133

Tyska filmer 2016
Tyska dramafilmer
Ungdomsfilmer
Filmer baserade på tyska romaner
HBTQ-relaterad film
Tyskspråkiga filmer
X Arae

X Arae är en pulserande variabel av Mira Ceti-typ i stjärnbilden Altaret. 

Stjärnan varierar mellan visuell magnitud +8,4 och 13,9 med en period av 175 dygn.

Se även 
 Variabel stjärna

Referenser

Noter 

Stjärnbilden Altaret 
Miravariabler
Theta Cygni

Theta Cygni (θ Cygni, förkortat Theta Cyg, θ Cyg)  som är stjärnans Bayerbeteckning, är en dubbelstjärna belägen i den nordvästra delen av stjärnbilden Svanen (stjärnbild). Den har en skenbar magnitud på 4,49 och är synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 54,5 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 60 ljusår (ca 18 parsek) från solen.

Egenskaper
Theta Cygni A är en gul till vit stjärna i huvudserien av spektralklass F3 V. Den har en uppskattad massa som är ca 38 procent större än solens massa, en radie som är ca 1,5 gånger större än solens och utsänder från dess fotosfär ca 4,2 gånger mera energi än solen vid en effektiv temperatur på ca 6 380 K. 

Theta Cygni A har flera svagare följeslagare. Den närmaste är Theta Cygni B, en röd dvärg av 13:e magnituden och separerad med ca 3 bågsekunder, och förmodas vara i omlopp på 46 AE från Theta Cygni A. En stjärna av 12:e magnituden med en bågminuts separation är katalogiserad som Theta Cigny C och anses vara en GJ 765B.
 
Theta Cygni B har en skenbar magnitud av 13,03, och är för svag att ses utan teleskop. Den hänförs till spektralklass M3 V och har en beräknad massa på ca 0,33 gånger solens massa. Theta Cygni A och B förflyttar sig gemensamt genom rymden med 0,261 bågekunder per år, eller 0,4° per århundrade. Det är möjligt att Theta Cygni B själv är dubbelstjärna av två röda dvärgar, vilka var och en skulle vara svagare och mindre massiva än beräknade för en enda stjärna.

Exoplanet?
Variationer i radialhastighet hos Theta Cygni har observerats av ELODIE-teamet i sökning efter extrasolära planeter. Desort et al. (2009)  anser att dessa variationer inte orsakas av en svag följeslagare separerad med ca 80 astronomiska enheter från stjärnan, utan föreslår istället förekomsten av en störande planet, dubbelt så massiv som Jupiter och med en omloppsperiod på mindre än ett halvt år. Denna extrasolära planet har ännu inte bekräftats.

Källor

Referenser

Externa länkar
 https://en.wikipedia.org/w/index.php?title=Theta_Cygni&oldid=772999133

	
Stjärnbilden Svanen
Bayerobjekt
Huvudseriestjärnor klass F
Dubbelstjärnor
Huvudseriestjärnor klass M
Flamsteedobjekt
HR-objekt
HD-objekt
Styckmordet i Boden

Styckmordet i Boden är mordet på och styckningen av 20-åriga Vatchareeya Bangsuan i Boden, Norrbotten, i maj 2013. Det som dödade Bangsuan var upprepade hugg i bröstet. Bangsuans före detta pojkvän Kristoffer Johansson, senare känd som Kim Marie Johansson dömdes i hovrätten för dråp och 10 års fängelse för dådet. Fallet har omnämnts som det största fallet i norrbottnisk kriminalhistoria.

Händelseförloppet 
Bangsuan rapporterades försvunnen av sin mamma 4 maj 2013. Enligt sin sista Facebookuppdatering skulle hon jogga och sedan plugga hos en kompis, men kom sedan inte hem igen. 

Kompisen, Kristoffer Johansson, som Bangsuan tidigare haft en relation med, plockade upp henne vid 16-tiden och hävdade senare i förhör och rättegång att hon lämnade hans lägenhet runt klockan 21 på kvällen. Detta styrks av ett vittne som säger sig ha sett någon som liknat Bangsuan vid 21-tiden, gående därifrån. 

17:09 försökte någon ringa 112 från Bangsuans mobiltelefon, men tryckte [*] istället för grön lur och skickade iväg flera SMS till sin karatetränare, som hon under en period haft en affär med, om att någon var knäpp. SMS:en raderades av karatetränaren. Vid 21-22-tiden hörde Johanssons grannar två skrik från lägenheten. I tingsrättsdomen står dock att det inte går att utesluta att detta ljud kom från filmen Charlies Änglar som gick på TV6 den aktuella kvällen.

Den 21 maj 2013 hittade frivilliga från Missing People två människoben i ett hus i skogarna utanför Boden som sedan visade sig tillhöra Bangsuan. Fler kroppsdelar hittades i skogen och spår av Bangsuans blod hittades i Johanssons badrum och i bakluckan till hans bil.

Johansson häktades två dagar senare, den 23 maj 2013.

Rättegång 
Johansson ställdes inför rätta i Luleå tingsrätt (Piteå tingsställe) i oktober 2013 och dömdes till 14 års fängelse för mord. Detta ändrades till dråp och 10 års fängelse i hovrätten.

Referenser

Externa länkar 
Rättegångspodden om styckmordet i Boden: del 123

Mord i Sverige
2013 i Sverige
Mord och mordförsök 2013
Brott 2013
Il giuramento

Il giuramento (Eden) är en opera (Melodrama) i tre akter med musik av Saverio Mercadante och libretto av Gaetano Rossi efter Victor Hugos pjäs Angelo, tyrann i Padua (1835).

Historia
Hugos pjäs bildade även underlag för Arrigo Boitos libretto till Amilcare Ponchiellis opera La Gioconda (1876). Il giuramento hade premiär den 11 mars 1837 på Teatro alla Scala i Milano. Operan blev mycket populär i början med mot slutet av 1800-talet spelades den nästan inte alls. Till skillnad från Boitos version är Rossis libretto mer mörkare och utspelas i Venedig och inte på Sicilien.

Svensk premiär den 19 januari 1852 på det Gustavianska operahuset i Stockholm under titeln Eden. Den svenska texten var översatt av Adolf Fredrik Lindblad och operan framfördes fem gånger. Rollen som Bianca sjöngs av Julie Berwald och Olof Strandberg rollen som Viscardo.

Personer
Elaisa (sopran)
Manfredo, Biancas make, men betagen i Elaisa (baryton)
Bianca, Manfredos hustru, men hemligt förälskad i Viscardo (kontraalt)
Viscardo di Benevento, Elaisas räddare (tenor)
Brunoro, Manfredos sekreterare (tenor)
Isaura (sopran)

Handling
Bianca har mot sin vilja gifts bort med greve Manfredo trots att hon i hemlighet älskar en okänd riddare. Elaisa och riddaren Viscardo anländer till staden. Elaisa är på jakt efter dottern till sin välgörare. Manfredos bittre sekreterare Brunoro upptäcker att Viscardo är den riddare som Bianca älskar. Han berättar för Elaisa för att göra henne svartsjuk men hon upptäcker att Bianca är den kvinnan som hon söker. Greve Manfredo misstänker att Bianca är otrogen och låser in henne i familjegraven för att förgifta henne. Men Elaisa, som är förälskad i greven, lyckas komma över en sömndryck som hon byter ut mot giftet. Viscardo tror att Elaisa är skyldig till Biancas död och sticker ned henne just då Bianca vaknar upp från sin djupa sömn.

Källor

Operor av Saverio Mercadante
Italienskspråkiga operor
Grythyttelistan

Grythyttelistan är ett lokalt politiskt parti i Hällefors kommun, som bildades inför valet till kommunfullmäktige 2010. 

I valet till kommunfullmäktige i Hällefors kommun 2010 fick Grythyttelistan 10,57 procent av rösterna och fick därmed tre mandat i kommunfullmäktige.  I Grythyttans valdistrikt i Hällefors kommun fick partiet 37,59 %. 

I valet till kommunfullmäktige i Hällefors kommun 2014 fick Grythyttelistan 9,39 procent av rösterna och fick därmed tre mandat i kommunfullmäktige. Efter valet 2014 är företrädare för Grythyttelistan vice ordförande i Valnämnden. I Grythyttans valdistrikt i Hällefors kommun fick partiet 27,68 %.

I valet till kommunfullmäktige i Hällefors kommun 2018 fick Grythyttelistan 4,67 procent av rösterna och fick därmed två mandat i kommunfullmäktige. I Grythyttans valdistrikt i Hällefors kommun fick partiet 16,68 %.

Noter

Lokala politiska partier i Sverige
Politiska partier bildade 2010
Hällefors kommun
Folkets Röst (Bollebygd)

Folkets Röst är ett lokalt politiskt parti i Bollebygds kommun, som bildades inför valet till kommunfullmäktige 2014.  Folkets Röst är inte vare sig höger- eller vänsterorienterat utan får sägas vara tvärpolitiskt med fokus på sakfrågor. 

I valet till kommunfullmäktige i Bollebygds kommun 2014 fick Folkets Röst 7,57 procent av rösterna och därmed två mandat i kommunfullmäktige.

I valet till kommunfullmäktige 2018 fick partiet 15,30 procent av rösterna vilket resulterade i fem mandat i kommunfullmäktige. Efter valet bildades en ny majoritet med Folkets Röst och de fyra borgerliga partierna.

På kommunfullmäktiges sammanträde den 15 november 2018 valdes Michael Plogell från Folkets Röst till ordförande i kommunstyrelsen för mandatperioden 2018-2022 och blev därmed kommunalråd på heltid. Folkets Röst blev också representerat i samtliga nämnder i kommunen: Samhällsbyggnadsnämnden, Socialnämnden, Utbildningsnämnden, Valnämnden och Jävsnämnden.

I valet 2022 gick Folkets Röst tillbaka till 11,52 procent. En ny majoritet bildades och Folkets Röst blev åter ett oppositionsparti.

Referenser

Noter

Lokala politiska partier i Sverige
Politiska partier bildade 2014
Bollebygds kommun
Nanzhaoriket

Nanzhao, eller Nanchao () var ett rike som blomstrade under 700- och 900-talet i södra Kina och sydöstra Asien. Riket var centrerat till den västra delen av Yunnanprovinsen i södra Kina.

Historia 
Nanzhaoriket hade sitt ursprung i den västra delen av Yunnanprovinsen i södra Kina och sedan 100-talet f.Kr. hade många fragmenterade Thairiken kontrollerat denna region. 

Nanzhao formades när sex Tairiken förenades år 729. Piluoge, som var ledare över en primitiv stat lyckades få kontroll över de fem rikena närmast då han var allierad med Kina för att kunna mota bort de aggressiva tibetanerna. När riket hade förenat etablerade Piluoge ett maktcentrum vid sjön Erhai. 

Denna huvudstad såg ut att gynnas av geografiska faktorer då två kinesiska attacker slogs tillbaka 751 och 754. Nanzhaoriket lyckades också dominera den handel som pågick mellan öst och väst då Tonkin och Kina förde handel genom Burma till Indien. På 800-talet hade Nanzhao blivit en imperialistisk stat som hastigt invaderade Burma och ockuperade stadsstaterna 832. De förde även krig mot Tonkin 862.

Nanzhao minskade och blev allt svagare under 800-talets senare del och föll till slut år 902. En rebellisk tjänsteman dödade rikets sista härskare för att upprätta en ny dynasti. Det var mongolorna under Kubilai Khan som ockuperade området 1253. Under de föregående två århundraden hade dock stora massor av thaifolken rört sig söderut för att sedan forma huvuddelen av befolkningen i vad som nu är Thailand.

Referenser 

Historiska länder och riken i Kina
Yunnan
Kina under 700-talet
Kina under 800-talet
Kina under 900-talet
WP:Projekt Kina
Gutianshan (naturreservat)

Gutianshan är ett cirka 81 km² stort naturreservat i bergstrakten Nanling i östra Kina. Reservatet inrättades 1975 för att skydda en större del av den för regionen typiska städsegröna lövskogen.

Den skyddade regionen ligger minst 500 meter över havet och når vid den högsta toppen upp till  meter över havet. Området kännetecknas av branta klippor och snabbflytande vattendrag som mynnar i Poyangsjön. Utanför reservatet odlas ris, tobak och sötpotatis.

I skogen dominerar träd som Castanopsis eyrei, Schima superba och Pinus massoniana. Av reservatets dokumenterade växtarter är 18 upptagen i Kinas lista av sällsynta och hotade växter. Större däggdjur som lever i reservatet är trädleopard, kinesisk serov, sikahjort och Muntiacus crinifrons. Här hittas ett större bestånd av brokfasan och flera exemplar av fujiantragopan. I vattendragen lever storhuvudsköldpaddan.

Referenser 

Naturreservat i Kina
Geografi i Zhejiang
Landsbygdens framtid i Bräcke

Landsbygdens framtid i Bräcke är ett lokalt politiskt parti i Bräcke kommun, som bildades inför valet till kommunfullmäktige 2014. 

I valet till kommunfullmäktige i Bräcke kommun 2014 fick Folkets röst 7,88 procent av rösterna och fick därmed tre mandat i kommunfullmäktige.

Landsbygdens framtid i Bräcke är en del av den styrande majoriteten i Bräcke kommun.

Noter

Lokala politiska partier i Sverige
Politiska partier bildade 2014
Bräcke kommun
Elsa Ridderstedt

Elsa Ridderstedt, född 30 juni 1988, är en svensk operasångerska (sopran), dotter till Margareta och Dag Ridderstedt.

Karriär och roller 
Elsa Ridderstedt är utbildad vid Operastudio 67 och Operahögskolan i Stockholm, där hon tog examen 2016.

Bland hennes roller kan nämnas Dissidenten i Tosca, Mimi i Kvarteret Bohemen, Marzelline i Fidelio, Dorella i Kärleksförbudet, Donna Elvira i Don Giovanni samt Blonde i Enleveringen ur Seraljen. Hon gjorde också rollen som Madame Firmin i den svenska uppsättningen av The Phantom of the Opera, som spelades 14 september 2016 - 14 maj 2017 på Cirkus, Stockholm.

Referenser

Kvinnor
Födda 1988
Levande personer
Svenska operasångare under 2000-talet
Svenska sopraner
Sångare från Stockholm
Nicène Kossentini

Nicène Kossentini, född 1976 i Tunisien, är en tunisisk videokonstnär. 

Hon utbildade sig vid Institut supérieure des beaux-arts i Tunis, L’université Marc Bloch i Strasbourg samt Sorbonne i Paris samt har en examen i experimentell film från Tunis universitet. 2012 var hon gästande konstnär inom ARIA (Artist Residency in Algiers) i Alger. 

Återkommande teman i Kossentinis konstnärskap är historia, kulturarv och språk.

Utställningar

Egna utställningar
 Paraître,  Galeria Sabrina Amrani, Madrid (2012)
 Boujmal, Selma Feriani Gallery, London (2011)
 They abused her by saying..., La boîte Espace d'art contemporain, Tunis (2010)

Kollektiva utställningar (urval)
 Portraits. Selma Feriani Gallery, London (2013)
 25 years of Arab Creativity, Nationalmuseet i Bahrein Manama (2013)
 Still fighting ignorance & intellectual perfidy Kunsthalle São Paulo, São Paulo.(2013)
 The After Revolution The FIAF Gallery, New York (2013)
 Videoformes Festival d’Art Video, Clermont-Ferrand (2013)
 Rosige Zukunft ifa-Galerie, Berlin (2012)
 Still fighting ignorance & intellectual perfidy AIVA, Angelholm International Video Art Festival, Ängelholm (2012)
 Artdubai, Selma Feriani Gallery, Madinat Jumeirah, Dubai (2012)
 Dégagements la Tunisie un an après Institut du Monde Arabe, Paris (2012)
 Magreb dos orillas Circulo de Bellas Artes, Madrid (2011)
 Images Affranchies Marrakech Art Fair, Marrakech (2011)
 Traversée Palais des Archevêques, Narbonne (2011)
 No Sky, No Earth. Snow falls ceaselessly Dar Mima, Tunis (2011)
 Dialogue UE among Civilizations Durban Gallery, Durban (2010)
 Aftermath the 25th Alexandria Biennale for Mediterranean countries, Alexandria (2009)
 2e biennal de l’art contemporain de Thessaloniki Thessaloniki (2009)
 Looking inside out, Africa in Oslo, Kunstnerernes Hus, Oslo (2009)
 Reorientations L’art contemporain arabe, Bryssel (2008)
 Video Art Liteside Festival, Amsterdam.(2008)
 Without Borders Hispano/Maghreb Artistic Convergences, 30e Pontevedra Art, Pontevedra.(2008)
 Mirage: 5e biennale méditerranéenne d’art contemporain Tunis 2e Rencontres internationales de la photo de Fès.(2008)
 L’art au féminin Musée d’art contemporain d’Alger, Alger.(2008)
 The City and Beyond: Les 7e Rencontres africaines de la photographie, Bamako (2007)
 Women of images– private space Palais Kheireddine Musée de la ville de Tunis (2007)
 The revealed image: orientalisme / art contemporain Palais Kheireddine Musée de la ville de Tunis (2006)

Källor

Noter

Födda 1976
Levande personer
Kvinnor
Tunisiska konstnärer
Personer från Tunis
Elia Zurbriggen

Elia Zurbriggen, född 9 oktober 1990, är en schweizisk utförsåkare som representerar SC Zermatt. Han är son till Pirmin Zurbriggen och brorson till Heidi Zurbriggen.

Han tävlar främst i storslalom och tillhör det schweiziska B-landslaget. Zurbriggens främsta internationella merit är vinst storslalomcupen i europacupen 2017. Hans främsta världscupresultat är en 8:e plats i storslalom i Kranjska Gora i mars 2017. Elia Zurbriggen debuterade i världscupen i schweiziska Adelboden december 2013.

Referenser 

Schweiziska alpina skidåkare
Födda 1990
Män
Levande personer
Frost: Norrskenets Magi

Lego Frozen Northern Lights  är en amerikansk animerad film från Disney och LEGO Group. Filmen är en uppföljare i form av en kortfilm till Frost.

Handling
Elsa och Anna söker efter norrskenet som försvunnit från Arendal.

Frost filmer 
 Frost (2013)
 Frostfeber (2015)
 Frost: Norrskenets Magi (2016)
 Olofs frostiga äventyr (2017)
 Frost 2 (2019)
Once Upon A Snowman  (2020)

Källor

Externa länkar 
 

Amerikanska filmer 2016
Amerikanska datoranimerade filmer
Amerikanska fantasyfilmer
Amerikanska komedifilmer
Amerikanska musikalfilmer
Animerade filmer 2016
Arktis på film
Frost
Filmer från Walt Disney Pictures
Engelskspråkiga filmer
Reto Schmidiger

Reto Schmidiger, född 21 april 1992 i Hergiswil, är en schweizisk utförsåkare som representerar SC Hergiswil.

Han tävlar i slalom och tillhör det schweiziska B-landslaget.

Hans främsta internationella meriter är vinst slalomcupen i europacupen 2017 samt segrar i juniorvärldsmästerskapen i slalom 2010 och 2011.

Hans främsta världscupresultat är en 8:e plats i slalom i Lenzerheide i mars 2011.

Han debuterade i världscupen i tyska Garmisch Partenkirchen mars 2010.

Referenser

Schweiziska alpina skidåkare
Födda 1992
Män
Levande personer