Douglas Stuart (författare)

Douglas Stuart, född 31 maj 1976 i Glasgow i Skottland, är en skotsk-amerikansk författare och modedesigner. Hans debutroman Shuggie Bain blev belönad med Bookerpriset år 2020.

Barndom och ungdom 
Stuart föddes i Sighthill, ett bostadsområde Glasgow. Han är det yngsta av tre syskon. Hans far lämnade honom och hans familj när han var ung, och han växte upp hos en ensamstående mamma som kämpade mot alkoholism och missbruk. Hans mor dog av alkoholrelaterade hälsoproblem när han var 16. Därefter, när han fortsatte att skriva sin debutroman, boken som vann Bookerpriset, Shuggie Bain, skulle boken inspireras av hans kamp, hans mammas kamp när hon kämpade mot alkoholism och hans förhållande till sin mamma. Om sin mamma säger han: "Min mamma dog väldigt tyst av missbruk en dag." Efter sin mors död bodde han med sin äldre bror innan han flyttade till ett pensionat när han var 17 år gammal.

Stuart skriver om Lithub om arbetarklassens liv i slutet av 1970- och 1980-talet och konstaterar att han växte upp i ett hus utan böcker och omgiven av fattigdom. Detta var den tid då den ekonomiska politiken i Thatchertiden hade "decimerat den arbetande mannen" och flyttat industrin bort från Skottlands västkust och lämnat efter sig massarbetslöshet, alkoholism och drogmissbruk.

Han avlade kandidatexamen vid Scottish College of Textiles och magisterexamen vid Royal College of Art i London. Han hade ingen formell utbildning i litteratur och konstaterar att medan han ville studera engelsk litteratur på college, avskräcktes han från att välja ämne av en lärare som nämnde att det "inte skulle passa någon från hans bakgrund", vilket resulterade i att han senare studerade textilier i stället.

Karriär 
Stuart flyttade till New York vid 24 års ålder för att börja en karriär inom modedesign. Han arbetade för många märken, inklusive Calvin Klein, Ralph Lauren, Banana Republic och Jack Spade i mer än 20 år. Stuart balanserade sitt skrivande med sitt designjobb. Han började skriva sin första roman när han hade 12-timmars skift som senior designchef på Banana Republic.

Innan hans första roman publicerades, presenterades hans verk på The New Yorker och på LitHub.

Hans första roman, Shuggie Bain, vann Bookerpriset 2020, valt av en domarpanel bestående av Margaret Busby (ordförande), Lee Child, Sameer Rahim, Lemn Sissay och Emily Wilson. Stuart är den andra skotska författaren som vunnit Booke-priset i dess 51-åriga historia, efter att det 1994 tilldelades James Kelman för How Late It Was, How Late, den bok Stuart anser har ändrat hans liv, eftersom det var "en av de första gånger han sett sitt folk och dialekt från sidan". Stuart sa: "När James vann i mitten av 90-talet sågs skotska röster som störande och utanför normen."

Shuggie Bain var också på långlistan för Andrew Carnegie-medaljen 2021 för förträfflighet som skönlitteratur, och på kortlistan för Center for Fiction First Novel Prize 2020, på listan till Center for Fiction First Novel Prize 2020 och var finalist för både Kirkuspriset 2020 och National Book Award for Fiction 2020. Men när Stuart skrev romanen var svaren från förlagen inte lika uppmuntrande, utan boken avvisades av 32 amerikanska förlag (liksom av ett dussin i Storbritannien), innan den slutligen såldes till den amerikanska oberoende utgivaren Grove Atlantic, som publicerade den inbunden den 11 februari 2020. Shuggie Bain publicerades senare i Storbritannien av Picador-Pan Macmillan.
Romanen fick allmänt gynnsamma recensioner när den publicerades, bland annat i The Observer, The New York Times, The Scotsman, The Times Literary Supplement, The Hindu, och på andra håll. Boken hyllades för sin autentiska skildring av postindustriell arbetarklass i Glasgow på 1980-talet och början av 1990-talet, och även för att han fångat den "galna, outtröttliga Glaswegian-rösten i alla dess olika nyanser av vett, ilska och hopp." Talaren vid Booker Prize-utdelningen, Margaret Busby, ordförande i panelen, noterade att boken var avsedd att vara en klassiker och fortsatte med att beskriva verket som ett "rörande, uppslukande och nyanserat porträtt av en sammansvetsad sociala värld, dess människor och deras värderingar." I november 2020 avslöjade Stuart att han hade avslutat sin andra roman, Loch Awe, som också utspelade sig i mitten av 1990-talet i Glasgow.  Boken är en kärlekshistoria mellan två unga män, mot bakgrund av det postindustriella Glasgow, med dess territoriella gäng, och uppdelningar över sekteriska gränser. I hans ord handlar boken om "giftig maskulinitet" och våldet som kan härröra från påtryckningar från arbetarklassen.

I ett samtal med Booker-vinnaren 2019, Bernardine Evaristo, den 23 november, livestreamad som ett Southbank Center-evenemang, sade Stuart: "En av mina största beklaganden tror jag är att jag växte upp så fattigt att jag nästan var tvungen att lyfta mig till medelklassen för att kunna vända mig om och berätta om arbetarklass." När han diskuterade de "medelklassförläggares" avslag han hade fått för Shuggie Bain, sa han till Evaristo: "De skrev alla dessa riktigt underbara brev. De sa "Herregud det här kommer att vinna alla utmärkelser och det är en så fantastisk bok och jag har aldrig läst något liknande, men jag har ingen aning om hur jag ska marknadsföra den."

Privatliv 
Stuart har dubbelt brittiskt och amerikanskt medborgarskap. Han bor i East Village, Manhattan, tillsammans med sin man, Michael Cary, en konstkurator på Gagosian Gallery.

Bibliografi 
Shuggie Bain: A Novel. New York: Grove Press. 2020. . Storbritannien, Picador.

References

Noter

Externa länkar 
 

Födda 1976
Levande personer
Män
Författare från New York
Amerikanska romanförfattare
Brittiska romanförfattare
Vinnare av Bookerpriset
Nordamerikanska författare
Europeiska författare
Engelskspråkiga författare
Amerikanska författare under 2000-talet
Brittiska författare under 2000-talet