kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Anders Härnbro

Anders Sigvard Härnbro, född 28 augusti 1972 i Norrbyås församling i Örebro län, är en svensk socialdemokratisk politiker på kommun- och regionnivå.

Under 2021 valdes Härnbro till kommunalråd och vice ordförande i kommunstyrelsen i Strängnäs kommun. Härnbro var åren 2017 och 2018 regionråd och 3.e vice ordförande i regionstyrelsen i Region Östergötland . Mellan 2009 och 2011 var han oppositionsråd, och 2011 till mitten av 2017 kommunalråd och ordförande för kommunstyrelsen i Finspångs kommun. Han växte upp i Bodafors på småländska höglandet.

Referenser 

Svenska socialdemokratiska kommunalråd
Kommunalråd i Finspångs kommun
Kommunalråd i Strängnäs kommun
Svenska politiker under 2000-talet
Personer från Örebro kommun
Födda 1972
Levande personer
Män
Kong Tai Heong

Kong Tai Heong, född 1875, död 1951, var en kinesisk läkare. 

Hon växte upp på ett missionsbarnhem i Kina, vann ett stipendium att läsa till läkare i Kanton, och gifte sig efter examen 1896 med kollegan Li Quihui och flyttade med honom till Hawaii. Hon var den första kinesiska kvinna verksam som läkare på Hawaii. Hon var också verksam i en rad föreningar: hon grundade kinesiska kristuskyrkan på Hawaii, var vicepresident för kinesiska kyrkans kvinnoförening och amerikansk-kinesiska röda korset och engagerad i skolor och socialt arbete. Hon var också delegat för Pan-Pacific Women's Conference.

Referenser 

 Biographical Dictionary of Chinese Women: v. 1: The Qing Period, 1644-1911

Läkare under 1800-talet
Personer i Kina under 1800-talet
Hawaii under 1800-talet
Födda 1875
Avlidna 1951
Kvinnor
WP:Projekt Kina
Batugrottorna

Batugrottorna är namnet på ett berg av kalksten i Gombak i Selangor i Malaysia. Platsen har även ett flertal grottor och tempel.

Batugrottorna är den populäraste heliga platsen för hinduer utanför Indien. Platsen är helgad åt Lord Murugan. Festivalen Thaipusam arrangeras här.

Referenser 

Malaysias geografi
Hinduiska tempel
Jiang Shufang

Jian Shufang, född 1867, död 1928, var en kinesisk skolledare. 

Hon tillhörde en förmögen familj och fick en traditionell uppfostran i hushållskunskaper innan hon 1886 gifte sig med Xu Xiaoshi. Maken försatte sig dock i skuld så snart han var klar med sin utbildning och vägrade sedan arbeta, vilket gjorde att hon i stället tvingades försörja honom, deras barn och hans föräldrar på sömnad. Hon sålde 1897 sina juveler och grundade flickskolan Lanling Girls School i Suzhou, där flickor då inte gick i skolan alls, och drev den sedan till 1920. Det var en pionjärskola som snart fick efterföljare. Jian Shufang var också känd som en motståndare till fotbindning, höll tal mot sedvänjan och lät 1898 binda upp sina egna fötter för att utgöra ett gott exempel.

Källor 
 Biographical Dictionary of Chinese Women: v. 1: The Qing Period, 1644-1911

Kvinnor
Födda 1867
Avlidna 1928
WP:Projekt Kina
Personer i Kina under 1800-talet
Skolledare under 1800-talet
Kinesiska kvinnorättsaktivister
The Evening Star

The Evening Star är en oljemålning från omkring år 1830, utförd av den brittiske konstnären William Turner. Turner gav själv inte verket detta namn, utan titeln kommer från en av hans anteckningsböcker. Målningen tros inte vara ett fullbordat verk, utan tros istället vara ett experiment över ljus och atmosfär i bildkonst. Titeln verkar syfta på den stjärna som syns i målningen; den är svår att urskilja i himmelen men en tydlig reflektion av stjärnan ses i vattnet. Verket illustrerar övergången mellan dag och natt, där kvällsstjärnan blottar sig i dagsljus men vars sken snabbt övertas av månen. I förgrunden till målningen ses en pojke med ett fiskenät och en hund.

Referenser

Målningar på National Gallery
Målningar av William Turner
Målningar 1830
Symphonies of Sickness

Symphonies of Sickness är det brittiska extreme metal-bandet Carcass andra studioalbum, släppt 1989 av Earache Records. Låttexterna belyser bland annat ruttnande lik, nekrofili och kannibalism. 

År 2008 återutgavs albumet med sex bonusspår. År 2013 gavs albumet ut på flera olika färgade vinyler:
 Vit vinyl med röda blodstänk (100 exemplar) bild
 Likgul vinyl (200 exemplar)
 Genomskinlig grön vinyl (200 exemplar)
 Röd vinyl (300 exemplar)
 Svart vinyl (400 exemplar)

Låtlista

Medverkande
 Jeff Walker – sång, elbas
 Bill Steer – sång, sologitarr
 Ken Owen – trummor, sång

Källor
Symphonies of Sickness på Encyclopaedia Metallum: The Metal Archives Läst 27 februari 2017.

Album av Carcass
Musikalbum 1989
Pråmdragarna på Volga

Pråmdragarna på Volga är en rysk oljemålning från omkring år 1870. Den målades av Ilja Repin (1844–1930) och visades upp i Wien år 1873, där Repin fick motta en medalj för verket. Repin hade besökt Volga två gånger där han sett människor som drog pråmar, och valde därefter att illustrera företeelsen.

Målningen var Repins första målning efter att han lämnat den Ryska konstakademien. En tolkning av verket kan vara att verket är en metafor för Ryssland. Pråmdragaren längst fram skulle då representera visdom, medan övriga representerar olika åldrar, samhällsklasser och nationaliteter i dåtidens Ryssland.

Referenser 

Målningar 1870
Målningar i Sankt Petersburg
Målningar av Ilja Repin
Genremålningar
Målningar med motiv från Ryssland
Billy Bush och Donald Trump-skandalen

Bush och Trump-skandalen är den händelse med efterspel då The Washington Post den 7 oktober 2016 publicerade en inspelning med Billy Bush och Donald Trump från 2005. Publiceringen skedde två dagar före den andra presidentvalsdebatten i presidentvalet i USA 2016 där Trump var det republikanska partiets presidentkandidat.

Innehåll 
Inspelningen gjordes på en buss medan Trump skulle förbereda sig för att filma ett avsnitt av Access Hollywood. På bandet hör man Trump tillsammans med programmets tidigare värd Billy Bush skryta om att kyssa kvinnor och hur han tar på kvinnors könsorgan. "I just start kissing them," berättar han, "I don't even wait. And when you're a star, they let you do it, you can do anything ... grab them by the pussy." Under inspelningen talar Trump även om hur han försökt förföra en gift kvinna; "moved on her very heavily", berättar han. Dessa uttalanden spelades in ett par månader efter att Trump gifte sig med sin tredje och nuvarande fru, Melania, som var gravid med sonen Barron vid tidpunkten.

Reaktioner och efterspel 
Trumps språk på inspelningen beskrevs av media som "vulgärt", "sexistiskt" och igenkännande av ett sexuellt övergrepp. Händelsen fick honom att göra sin första offentliga ursäkt under valkampanjen och orsakade upprördhet över det politiska spektrumet. Detta ledde till att många republikaner slutade stödja Trump och några uppmanade honom att lämna presidentvalet. Även Trumps vicepresidentkandidat Mike Pence tog avstånd från de uttalanden som görs på inspelningen, men förlät Trump efter den offentliga ursäkt som han gjorde efter publiceringen. En del Trump-supportrar runt om i världen slutade att stödja honom, inklusive en del konservativa i Storbritannien.

Efter händelsen berättade åtminstone 15 kvinnor om att de hade varit med om liknande händelser, vilket resulterade i omfattande mediebevakning.

Trump och hans kampanj har förnekat alla sexualbrottsanklagelser, som Trump har kallat för "false smears" och hävdade att en konspiration var emot honom. I sina två offentliga uttalanden som svar på kontroversen, svarade Trump bland annat genom att hävda att Bill Clinton, USA:s tidigare president och make till Hillary Clinton, har gjort och sagt värre saker om kvinnor samt att Hillary har "mobbat" sin makes offer.

Krav för att släppa kampanjen 
Vid 8 oktober, hade flera dussin republikaner krävt att Trump skulle dra sig ur kampanjen och att man skulle låta Mike Pence ta över den republikanska kandidatlistan som president. Bland de som favoriserade ett övertagande av Pence var den tidigare guvernören Jon Huntsman, senatorerna Dan Sullivan, Cory Gardner och Deb Fischer.

Referenser 

2016 i USA
Donald Trump
Politiska affärer
Anna själv tredje (Leonardo)

Anna själv tredje är en oljemålning av den italienske renässanskonstnären Leonardo da Vinci. Han påbörjade målningen i Florens omkring 1503, men den var fortfarande ofullbordad vid konstnärens död 1519. Den är utställd på Louvren i Paris.

Målningen föreställer det vanliga kristna motivet "Anna själv tredje": Jungfru Maria, Jesusbarnet och Anna, Marias moder. Verket var troligen ett uppdrag för Ludvig XII av Frankrikes dotter Claude, i syfte att fira hennes födelse, men målningen blev aldrig färdig i tid. Skisser från Leonardo finns kvar där den gradvisa utvecklingen av idén bakom verket kan noteras. Verket influerade starkt andra konstnärer, såsom Rafael, Andrea Solari och Andrea del Sarto.

Målningen illustrerar tre generationer, från Anna, till Maria, till Jesus. Jesus avbildas blicka mot sin mor, men håller samtidigt ett stadigt grepp i ett lamm. Lammet symboliserar Guds lamm, Jesus.

År 2009 påbörjades en restaurering av originalverket, som pågick i 18 månader.

Leonardo utförde cirka 1499–1500 en kolteckning med liknande motiv där också Johannes Döparen ingår. Den tros dock inte vara en skiss till Louvrens målning, utan en skiss till ett förlorat eller aldrig påbörjat verk. Verket kallas också The Burlington House Cartoon, är den enda bevarade teckningen av Leonardo i storformat (141,5 × 104,6 cm) och ingår i National Gallerys samlingar sedan 1962.

Referenser

Målningar av Leonardo da Vinci
Målningar från 1500-talet
Målningar på Louvren
Jesus i konsten
Jungfru Maria i konsten
Ofullbordade verk
Konstverk på National Gallery
Västergötlands runinskrifter 13

Västergötlands runinskrifter 13 är en vikingatida runsten i Nolgården, Karleby, Leksbergs socken och Mariestads kommun. 
Runstenen, av granit, är 185 cm hög, 65 cm bred och 34 cm tjock. Runhöjden varierar mellan åtta och 13 centimeter. Ristningarna vetter mot västsydväst. Runstenen har funnits på ungefär samma ställe åtminstone sedan 1600-talet, men restes upp på nuvarande plats 1936. Stenen uppmålades 1990.

Tore skorpa, som reste stenen har även låtit resa ytterligare en sten efter sin son Kättil, Vg 11, som står omkring en kilometer ifrån denna sten, nära Leksbergs kyrkogård. Det är samma ristare som har utfört båda ristningarna, vilka har en mycket ovanlig komposition såtillvida att runinskriften inte på det vanliga sättet är inskriven i ormslingan, utan att inskrift och ornamentik är helt oberoende av varandra. Samma stilistiska mönster återfinns på Vg 15, som sannolikt är gjord av samma ristare.

Stenen är rest invid fornlämningen L 1962:9242, vad som är identifierat som Karleby gamla kyrkplats , med arkeologiska rester av två kyrkor och en kyrkogård. Den äldsta kyrkan har daterats till c 1000. Ett nutida kors är rest på platsen.

Inskriften

Källor

Se även
Alfabetisk lista över runinskrifter
Lista över Västergötlands runinskrifter

 
Västergötlands runinskrifter
Fornminnen i Mariestads kommun
Harry Sandahl

Karl Harry Alexius Sandahl, född 24 juli 1902 i Hörja församling i dåvarande Kristianstads län, död 5 januari 1976 i Linköpings Berga församling i Östergötlands län, var en svensk präst och lärare.

Harry Sandahl var son till folkskolläraren Carl Johan Sandahl och Nanny Peterson samt bror till läkaren Dagny Sandahl som var adoptivmor till Dag Sandahl och Olle Sandahl. Efter studentexamen 1921 fortsatte han studera och avlade folkskollärarexamen 1922, kyrkosångarexamen 1923, blev teologie kandidat 1927, prästvigdes 1928, avlade organistexamen 1937, blev teologie licentiat 1944 och teologie doktor i Lund 1946.

Han var folkskollärare och kyrkomusiker i Utvängstorps församling 1923–1929, komministeradjunkt i Nykyrka församling 1928, komminister i Rinna församling 1929 och kyrkoherde i Kristbergs församling 1940. Han blev lektor vid Östersunds högre allmänna läroverk 1947 och vid folkskoleseminariet i Linköping 1953.

Sandahl var ordförande i Förbundet för kristen fostran 1963–1965. Han var författare till Försakelsebegreppet hos Peter Wieselgren (doktorsavhandling 1946) med mera. Han var ledamot av Nordstjärneorden (LNO).

Harry Sandahl gifte sig 1929 med Sigrid Kalén (1900–1985), dotter till lagerföreståndaren Klas Kalén och Selma Uhrström. De fick barnen Gudrun (född 1932), Kerstin (född 1935), Claes-Erik (född 1937) och Lennart (född 1938).

Källor

Externa länkar
Harry Sandahl på Libris (bibliotekskatalog)

Svenska präster under 1900-talet
Svenska lärare under 1900-talet
Födda 1902
Avlidna 1976
Män
Personer från Hörja socken
Svenska lektorer
Marcel Desprets

Marcel Desprets, född 19 augusti 1906 i Saint-Quentin, död 12 mars 1973 i Brignoles, var en fransk fäktare.
Desprets blev olympisk guldmedaljör i värja vid sommarspelen 1948 i London.

Källor 

Franska fäktare
Franska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1948
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1948 från Frankrike
Tävlande i fäktning vid olympiska sommarspelen 1948
Födda 1906
Avlidna 1973
Män
Personer från Saint-Quentin
Gudmund Frunck

Gudmund Leonard Daniel Frunck, född den 17 januari 1854 i Svinnegarns socken, Uppsala län, död den 26 mars 1892 i Örebro, var en svensk litteraturhistoriker och filosofie doktor.

Frunck avlade mogenhetsexamen 1872 i Uppsala, där han 1884 blev filosofie licentiat och 1889 filosofie doktor. Han utnämndes sistnämnda år till lektor i Örebro. Fruncks arbete Bidrag till kännedomen om nya skolans förberedelser och utveckling (1889) är synnerligen grundligt och innehållsrikt. Åtskilliga smärre uppsatser trycktes i "Samlaren", "Nordisk tidskrift", "Pedagogisk tidskrift" med flera publikationer. Frunck verkade även som utgivare (Tessins fabler, Gyllenborgs självbiografi och Bref rörande nya skolans historia, 1886–1891, med rikhaltiga anmärkningar).

Källor

Noter 

 

Litteraturhistoriker
Svenska lektorer
Svenska litteraturvetare under 1800-talet
Svenska forskare under 1800-talet
Svenska lärare under 1800-talet
Personer från Svinnegarns socken
Födda 1854
Avlidna 1892
Män
Ugglan
Frullani

Frullani är ett italienskt efternamn, som burits av bland andra:

 Emilio Frullani (1810–1879), italiensk poet
 Giuliano Frullani (1795–1834), italiensk matematiker
 Leonardo Frullani (1756–1824), italiensk politiker
Lukas Vejdemo

Lukas Vejdemo, född 25 januari 1996 i Stockholm, är en svensk ishockeyspelare som tillhör Montreal Canadiens i NHL. 

Han har tidigare spelat för Djurgårdens IF i SHL.

Vejdemo draftades som 87:e spelare totalt av Canadiens i NHL-draften 2015.

Den 2 maj 2018 skrev han på ett tvåårigt entry level-kontrakt med Canadiens.

Referenser

Externa länkar 

Födda 1996
Levande personer
Män
Svenska ishockeyspelare
Spelare i Djurgården Hockey
Idrottare från Stockholm
Spelare valda i NHL Entry Draft 2015
Spelare valda av Montreal Canadiens i NHL Entry Draft
Unhallowed

Unhallowed är debutalbumet till det amerikanska death metal-bandet The Black Dahlia Murder, utgivet 2003 av skivbolaget Metal Blade Records.

Låtlista
 "Unhallowed" (instrumental) – 1:59
 "Funeral Thirst" – 3:55
 "Elder Misanthropy" – 2:34
 "Contagion" – 3:23
 "When The Last Grave Has Emptied" – 3:11
 "Thy Horror Cosmic" – 3:01
 "The Blackest Incarnation" – 4:43
 "Hymn For The Wretched" – 4:18
 "Closed Casket Requiem" – 4:25
 "Apex" – 5:05

Text och musik: Trevor Strnad

Medverkande
Musiker (The Black Dahlia Murder-medlemmar)
Trevor Strnad – sång
John Kempainen – gitarr
Brian Eschbach – gitarr
David Lock – basgitarr
Cory Grady – trummor

Produktion
Mike Hasty – producent
The Black Dahlia Murder – producent
Bart Williams – ljudtekniker, ljudmix
Jason Clifton – mastering
Adam Wentworth – omslagsdesign
Jon Zig – logo
Brian Ebert – foto

Referenser

Externa länkar
Metal-archives: Unhallowed

Musikalbum 2003
A Cold-Blooded Epitaph

A Cold-Blooded Epitaph är en EP av det amerikanska death metal-bandet The Black Dahlia Murder, utgivet 2003 av skivbolaget Lovelost Records. 

Låtarna "The Blackest Incarnation" och "Closed Casket Requiem" kom senare med på debutalbumet Unhallowed 2003.

Låtlista
"The Blackest Incarnation" – 4:43
"Closed Casket Requiem" – 4:41
"Burning the Hive" – 4:00
"Paint it Black" (The Rolling Stones-cover) – 2:34

Text och musik: The Black Dahlia Murder (spår 1–3), Mick Jagger/Keith Richards (spår 4)

Medverkande
Musiker (The Black Dahlia Murder-medlemmar)
Trevor Strnad – sång
John Deering – gitarr
Brian Eschbach – gitarr
David Lock – basgitarr
Cory Grady – trummor

Produktion
Mike Hasty – producent, ljudtekniker
John Strudel – omslagsdesign

Referenser

Externa länkar
Metal-archives: A Cold-Blooded Epitaph

EP-skivor 2002
Martinskyrkan

'''Martinskyrkan kan avse:

 Martinskyrkan, Stavanger – en kyrkobyggnad i Stavanger i Norge
 Martinskyrkan, Åbo – en kyrka i Åbo i Finland
Martinskyrkan, Åbo

Martinskyrkan är en kyrka i Åbo i Finland, tillhörande Åbo svenska församling. Martinsförsamlingen bildades 1921 i en delning av Åbo domkyrkoförsamling, varefter planeringen av en egen kyrkobyggnad på Sotalaisbacken på västra stranden av Aura å startade. Kyrkan invigdes den 12 november 1933. Den.är ritad av Totti Sora och Gunnar Wahlroos i en övergångsstil mellan klassicism och funktionalism. Den är byggd i vitrappat tegel. Långkyrkan har ett brett mittskepp och två sidoskepp. Klocktornet är sammanbyggt med kyrkan och av kampaniltyp. 

Framför kyrkan finns ett Italien-inspirerat piazzalikt torg.

Martinskyrkans altartavla är en monumentalmålning på väggen bakom koret av Kristus på korset och är gjord av Einari Wehmas och Karl Ingelius. Den är 15 meter hög och 9,47 meter bred och var länge den största altartavlan i Norden.

Församlingshuset från 1933 bredvid kyrkan har ritats av Albert Richardtson. Kyrkan har stora likheter med Johannebergskyrkan i Göteborg som invigdes fem år senare.

Bildgalleri

Källor
Om Martinskyrkan på Åbo svenska församlings webbplats
Om Martinskyrkan på Museiverkets webbplats

Externa länkar
Bilder från Martinskyrkan

Kyrkobyggnader i Åbo
Kyrkobyggnader invigda 1933
Kyrkobyggnader i Åbo ärkestift
1933 i Finland
Den lilla herdinnan

Den lilla herdinnan är en oljemålning från 1889 av den franske konstnären William Bouguereau. Den avbildar en flicka i tonåren som håller i en pinne bakom sina axlar. Flickans uttryck är tämligen neutralt och ger ett intryck av att hon väntar på en arbetskamrat. Trots att hon avbildas som någon som arbetar ute i fält avbildas hon som renlig, och hennes hår är mycket välvårdat för att föreställa någon som arbetar ute på fälten.

Målningen såldes av Bouguereau till en amerikansk samlare år 1889 och bytte därefter ägare ett flertal gånger under 1900-talet. År 1947 donerades målningen till Philbrook Museum of Art i Tulsa, Oklahoma. Målningen är ett av museets mest framstående verk och tillhör dess permanenta kollektion.

Referenser

Externa länkar

Genremålningar
Målningar 1889
Målningar av William Bouguereau
Målningar i Oklahoma
Vandraren över dimhavet

Vandraren över dimhavet, även Vandraren ovan dimmorna, () är en oljemålning från omkring 1818 av den tyske konstnären Caspar David Friedrich. Konstverket har benämnts som en symbol för hela den romantiska konstnärliga eran. Den är utställd på Hamburger Kunsthalle.

Verket föreställer ensam man som står på en klippa och blickar ut över ett bergslandskap. I bilden syns många av Friedrichs karaktärsdrag: dimma, molnig himmel, bergstoppar, kontrast mellan ljust och mörkt och så vidare. Ryggvända figurer är ett återkommande motiv i Friedrichs konst och förekommer till exempel i Två män som betraktar månen och Kritklippor på Rügen. Bilden kan tolkas som en existentiell målning med tematiska kopplingar till Friedrich Nietzsches verk Så talade Zarathustra. 

Elbsandsteingebirge i Sachsen har gett Friedrich inspiration till bergslandskapet i målningens bakgrund. Den ensamma gestalten står stolt och rak i ryggen och av hans hållning att döma är han lugn och samlad. Tavlan kan ha varit en postum hyllning till den sachsiske infanteriöversten Friedrich Gotthard von der Brinken. Men målningen har tolkats på många sätt och kan ses som en symbol för människans längtan efter det ouppnåeliga och individens litenhet inför den storslagna naturen.

Referenser

Målningar 1818
Målningar av Caspar David Friedrich
Målningar i Hamburger Kunsthalle
Landskapsmålningar
Romantiken
Målningar med motiv från Tyskland
Antti Koskinen

Antti Juhani Koskinen, född 13 mars 1922 i Helsingfors, död där 6 juni 1982, var en finländsk sångare (tenor), musiker och skådespelare. Som sångare använde Koskinen artistnamnet Sulo Sala.

Åren 1942, 1944, 1945, 1947 1948, 1950, 1956, 1958, 1960 och 1977 gjorde Koskinen 39 skivinspelningar med bland andra Klaus Salmi, Kauko Käyhkö och Metro Tytöt. Åren 1943, 1944 och 1961 medverkade Koskinen i tre filmer. 1969 tilldelades han Pro Finlandia-medaljen.

Referenser

Externa länkar
 
 Antti Koskinen på YouTube.

Män
Födda 1922
Avlidna 1982
Finländska sångare under 1900-talet
Finländska operasångare under 1900-talet
Finländska skådespelare under 1900-talet
Mottagare av Pro Finlandia-medaljen
Skådespelare från Helsingfors
Sångare från Helsingfors
Gunnar Wahlroos

Gunnar Achilles Hermansson Wahlroos, född 7 februari 1890 i Mouhijärvi i Finland, död 24 augusti 1943, var en finländsk arkitekt. 

Gunnar Wahlroos var son till landsfiskalen Herman Alexander och Selma Wahlroos. Efter studentexamen 1910 studerade han vid Ateneum 1912–1913 och utexaminerades som arkitekt 1916. 

Hans mest kända byggnader är Martinskyrkan i Åbo (ritad tillsammans med Totti Sora) och Biskopshuset i Tammerfors.

Han var gift med Vera von Hertzen och far till Caje Huss.

Verk i urval
 Trapporna på Harjukullen i Jyväskylä, 1925
 Byggnader för Crichton-Vulcan i Åbo, bland andra kontorshuset Vita huset, 1937
 Martinskyrkan i Åbo, 1933 (tillsammans med Totti Sora)
 Biskopshuset i Tammerfors, 1936–1938
 ''Oy Gasaccumulator Ab:s fabriksbyggnader i Tammerfors och Viborg, 1936–1938
 Övertorneå kyrka, Övertorneå i Finland, 1940

Bildgalleri

Källor 
Denna artikel är baserad på artikeln Gunnar Wahlroos på finskspråkiga Wikipedia, vilken har Vem är vem 1961 på finska som källa.

Finländska arkitekter under 1900-talet
Födda 1890
Avlidna 1943
Män
Personer från Mouhijärvi