kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Santa Maria del Divino Amore

Santa Maria del Divino Amore, emellanåt benämnd Santi Cecilia e Biagio dei Materassari, är en kyrkobyggnad i Rom, helgad åt Jungfru Maria och särskilt åt hennes roll som Vår Fru av den Gudomliga Kärleken. Kyrkan är belägen vid Vicolo del Divino Amore i Rione Campo Marzio och tillhör församlingen San Lorenzo in Lucina. 

Tillnamnet ”Materassari” syftar på att kyrkan tidigare tillhörde Confraternita dei Materassari, det vill säga madrassmakarnas skrå.

Kyrkans historia
Enligt traditionen uppfördes kyrkan på resterna av den heliga Cecilias föräldrahem. Kyrkan konsekrerades år 1131. En cippus (liten pelare eller piedestal) med en inskription i sakristian hugfäster minnet av denna tilldragelse: HEC EST DOMUS IN QUA ORABAT SANCTA CECILIA – MCXXXI CONSECRAVIT. Cecilia led martyrdöden i Trastevere; på platsen uppfördes senare kyrkan Santa Cecilia in Trastevere.

År 1525 överlät påve Clemens VII kyrkan åt madrassmakarnas skrå, vilket lät helga kyrkan åt sin skyddspatron Blasius. Denne martyr hade torterats med järnkammar, som liknar dem som används av madrassmakare för att karda ull. Påve Benedikt XIII lät 1729 uppföra en ny kyrka från grunden och helgade den även åt den heliga Cecilia. Den nya kyrkan uppfördes efter ritningar av Filippo Raguzzini, påvens hovarkitekt. Sitt nuvarande namn fick kyrkan år 1802 då påve Pius VII förlänade kyrkan åt Confraternita della Madonna del Divino Amore.

Beskrivning
Kyrkans fasad har två våningar. Den nedre har fyra pilastrar med triglyfer istället för kapitäl. Pilastrarna bär upp ett entablement, vars fris bär inskriptionen DEIPARAE VIRGINI DIVINI AMORIS DICATVM. Den övre våningen har lisener och fasaden kröns av ett rektangulärt pediment med ett runt fönster. Den av Antonio Bicchierai utförda fresken ovanför kyrkans portal har sedan länge försvunnit. Kyrkans kampanil stammar från 1100-talet.

Den enskeppiga interiören med tunnvalv är dekorerad av Filippo Prosperi. I kyrkans tak ses de heliga Cecilia och Blasius vörda Madonnan och Barnet. På sidoväggarna har Prosperi målat fyra dygder: Förståndet, Rättvisan, Modet och Måttfullheten. Högaltarmålningen utgörs av Madonna del Divino Amore, ett verk av Vincenzo Camuccini. Det högra sidoaltaret pryds av Sigismondo Rosas Den helige Blasius helar ett gossebarn, medan det vänstra sidoaltaret har De heliga Cecilia och Valerianus kröns av en ängel av Placido Costanzi.

I kyrkans sakristia bevaras en 1400-talsfresk som framställer de heliga Cecilias och Valerianus bröllop. Med på fresken är även Valerianus bror Tiburtius och påve Urban I. I sakristians förrum kan besökaren beskåda en byst föreställande påve Benedikt XIII.

Omnämningar i kyrkoförteckningar

Bilder

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar

Romersk-katolska kyrkobyggnader i Rom (rione Campo Marzio)
Kyrkobyggnader invigda under 1100-talet
Romersk-katolska kyrkobyggnader invigda 1731
Mariakyrkor i Rom
Rione Campo Marzio
Kyrkobyggnader ritade av Filippo Raguzzini
1731 i Italien
Tiana, Sardinien

Tiana är en ort och kommun i provinsen Nuoro i regionen Sardinien i Italien. Kommunen hade  invånare (2017).

Referenser 

   

Kommuner i provinsen Nuoro
Abbasanta

är en ort och kommun i provinsen Oristano i regionen Sardinien i Italien. Kommunen hade  invånare (2017).

Referenser 

   

Kommuner i provinsen Oristano
Tunabergs gruvmuseum

Tunabergs gruvmuseum är ett museum över gruvdriften i Tuna bergslag i Koppartorp 24 kilometer söder om Nyköpings tätort.

Museet, som invigdes fjärde juni 2005, är ett samarbete mellan främst Tunaberg hembygdsförening, Föreningen för historisk bergshantering och Sörmlandsleden.

Källor
 

Arbetslivsmuseer i Sverige
Museer i Södermanlands län
Gruvmuseer
Sveriges industrihistoria
Rosemont

Rosemont kan syfta på:

 Rosemont, Illinois – en by (village) i Cook County
 Rosemont, Kalifornien – en ort (CDP) i Sacramento County
 Rosemont, Pennsylvania – kommunfritt område
David Taylor

David Taylor kan syfta på:

Personer
David Taylor (snookerspelare), engelsk snookerspelare född 1943.
David Taylor (fotbollsspelare), walesisk fotbollsspelare född 1965.
David Taylor (skådespelare), nyzeeländsk skådespelare född 1982.
Switch (DJ), David James Andrew Taylor, brittisk musiker
Atomvikt (viktklass)

Atomvikt (eller minimumvikt) en viktklass inom MMA som vanligen avser tävlande som väger in vid  eller lägre. Det är den lägsta viktklassen som används inom MMA, och den erkänns av ett flertal MMA-organisationer. Atomvikt inom MMA är inte definierat i Unified Rules of MMA och används i princip uteslutande av kvinnliga MMA-utövare.

Invicta FC:s atomvikt är mellan 95 och 105 lb (43.1 to 47.7 kg)
ONE Championships atomviktklass har som övre gräns 115 lbs (52,2 kg)
Jewels atomviktklass har en övre gräns på 48 kg (105,8 lbs)
Road FC:s atomviktklass har även den en övre gräns på 48 kg (105,8 lbs)

Noter

Mixed martial arts
55 Andromedae

55 Andromedae (55 And), som är stjärnans Flamsteedbeteckning, är en ensam stjärna belägen i den mellersta delen av stjärnbilden Andromeda. Den har en skenbar magnitud på ca 5,42 och är svagt synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 4,5 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 730 ljusår (ca 224 parsek) från solen. Stjärnan rör sig närmare solen med en heliocentrisk radiell hastighet av ca –7,6 km/s och ingår i Sirius superhop.

Egenskaper
55 Andromedae är en röd till orange jättestjärna av spektralklass K1 III, vilket anger att den har förbrukat förrådet väte i dess kärna och utvecklats bort från huvudserien. Den har en radie som är ca 27 gånger större än solens och utsänder ca 436 gånger mera energi än solen från dess fotosfär vid en effektiv temperatur på ca 4 300 K.

55 Andromedae har en visuell följeslagare av magnitud 10,90 separerad från huvudstjärnan med 59,00 bågsekunder vid en positionsvinkel på 357°. År 1828 var denna separation endast 20,0 bågsekunder.

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/55andromedae	

	
Stjärnbilden Andromeda
Flamsteedobjekt
HR-objekt
HD-objekt
Orangea jättar
Nordhemsgatan

Nordhemsgatan är en  gata i stadsdelarna Olivedal och Masthugget i Göteborg. Den är cirka 950 meter lång och sträcker sig i nordsydlig riktning från Andréegatan till Nordenskiöldsgatan.

Gatan namngavs 1883 efter den numera försvunna egendomen Nordhem och hade först en preliminär beteckning som Andra Tvärgatan. Nordhemsskolan ligger på högsta punkten av gatan. På Nordhemsgatan ligger även Saluhallen Briggen.

I kulturen
Nordhemsgatan är omsjungen av Håkan Hellström i låten Nordhemsgatan leder rakt in i himlen. 

Sitcom-serien Rena rama Rolf, som sändes på TV4 1994-1998 med Lasse Brandeby och Robert Gustafsson i huvudrollerna, utspelar sig huvudsakligen i en lägenhet på Nordhemsgatan.

Källor

Tryckta källor
, s. 216

Gator och torg i Olivedal
Gator och torg i Masthugget
Joe Ranft

Joseph Henry "Joe" Ranft, född 13 mars 1960 i Pasadena i Kalifornien, död 16 augusti 2005 i Mendocino County, var en amerikansk manusförfattare, röstskådespelare och animatör.

Han var bland annat känd för att ha jobbat för Walt Disney Feature Animation och Pixar. Han avled den 16 augusti 2005 i en bilolycka.

Joe Ranft var även äldre bror till skulptören och röstskådespelaren Jerome Ranft.

Filmografi (i urval)

Referenser

Externa länkar 

Män
Födda 1960
Avlidna 2005
Amerikanska animatörer
Amerikanska röstskådespelare
Alumner från California Institute of the Arts
Lia Neal

Lia Neal, född 13 februari 1995 i Brooklyn i New York, är en amerikansk simmare.

Neal blev olympisk silvermedaljör på 4 x 100 meter frisim vid sommarspelen 2016 i Rio de Janeiro.

Källor 

Amerikanska simmare
Amerikanska olympiska silvermedaljörer
Amerikanska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 2016
Olympiska bronsmedaljörer 2012
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 2016
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2016 från USA
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 2012
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2012 från USA
Födda 1995
Levande personer
Kvinnor
Bergtatt

Bergtatt är ett musikalbum med Stein Ove Berg, utgivet som LP och kassett 1981 av skivbolaget NorDisc.

Låtlista

Sida 1
"En dag i april"
"Langesund" (Arlen Roth/Janey Schramm, norsk text: Stein Ove Berg)
"Det er for deg" (Trad., arr.:Stein Ove Berg)
"Før alle går hver til sitt"
"Ord"

Sida 2
"La ordene få ligge"
"Ikke gå forbi" (Hilde Heltberg/Stein Ove Berg)
"Lørdag"
"Lise"
"Vi lever"

Alla låtar skrivna av Stein Ove Berg där inget annat anges.

Medverkande
Musiker
Stein Ove Berg – sång, gitarr, munspel, körsång
Marius Müller – gitarr, körsång
Einar Mjåland – basgitarr
Geir Langslet – keyboard
Per Kolstad – keyboard
Bruce Rasmussen – trummor
Sture Rogne – dragspel
Hilde Heltberg – körsång
Amund Enger – körsång

Produktion
Tore Syvertsen – musikproducent
Ola Johansen – ljudtekniker
Roar Vangen – ljudtekniker

Externa länkar
Bergtatt på Discogs

Musikalbum 1981
TXT (band)

Tomorrow x Together (mer kända som TXT) är ett sydkoreanskt band. De debuterade den 4 mars 2019 med ep:n The Dream Chapter: Star som fick höga placeringar på bland annat Billboardlistan.

Bandet är en del av Bighit Entertainment, samma skivbolag som även BTS (musikgrupp) har skivkontrakt med. 

TXT består av de 5 medlemmarna Yeonjun, Soobin, Beomgyu, Taehyun och Huening Kai.

Referenser 

Sydkoreanska musikgrupper
Jacob Tremblay

Jacob Tremblay, född 5 oktober 2006 i Vancouver,är en kanadensisk skådespelare. Han är mest känd för sin huvudroll som Jack Newsome i filmen Room (2015).

Han växte upp i Langley, British Columbia. Hans far Jason Tremblay är polisdetektiv och hans mor Christina Candia Tremblay är hemmafru. Tremblays äldre syster Emma och yngre syster Erica är också skådespelare.

Tremblay började skådespela i TV-roller. Han gjorde sin filmdebut i den animerade filmen Smurfarna 2, som släpptes 2013.

Tremblay framställde Jack Newsome i den kritikerrosade dramafilmen Room, tillsammans med Brie Larson. Filmen är regisserad av Lenny Abrahamson och släpptes i biografer den 16 oktober 2015.

Filmografi
Doctor Sleep (2019)
Good Boys (2019)
Wonder (2017)
Room (2015)
Smurfarna 2 (2013)

Referenser

Män
Födda 2006
Levande personer
Kanadensiska skådespelare
Kanadensiska skådespelare under 2000-talet
Stein Ove's Beste

Stein Ove's Beste är ett samlingsalbum med Stein Ove Berg, utgivet 1981 som LP av skivbolaget Talent Produksjon A/S.

Låtlista

Sida 1
"La meg dra dit igjen" (från Vei-viser)
"Mandag' morra blues" (från Kommer nå)
"Kommer nå" (från Kommer nå)
"Køntrimusikk" (från Når dagen kommer)
"Hvor er hu som alltid kokte egget mitt for bløtt" (Arve Torkelsen/Stein Ove Berg, från Egg)
"Ikke gråt om det er vinter og det snør" (från Egg)

Sida 2
"Rollebytte i oppgang A" (Arve Torkelsen/Stein Ove Berg, från Kommer nå)
"Stine Maris vise" (från Vei-viser)
"Lillestrøm-calypso" (Arve Torkelsen/Stein Ove Berg, från Egg)
"Helén" ("Lucille" av Hal Bynum/Roger Bowling, norsk text: Stein Ove Berg, från ''Når dagen kommer)
"Gamleveien" (Finn Berg/Stein Ove Berg, från Når dagen kommer)
"Den siste visa" (från Vei-viser)

Externa länkar
Stein Ove's Beste på Discogs

Samlingsalbum 1981
Abbey Weitzeil

Abbey Weitzeil, född 3 december 1996 i Kalifornien, är en amerikansk simmare.

Karriär
Weitzeil tävlade i fyra grenar för USA vid olympiska sommarspelen 2016 i Rio de Janeiro. Hon var en del av USA:s kapplag tillsammans med Simone Manuel, Dana Vollmer och Katie Ledecky som tog silver på 4×100 meter frisim. Weitzeil erhöll även ett guld efter att ha simmat försöksheatet på 4×100 meter medley. Individuellt slutade hon på 7:e plats på 100 meter frisim samt blev utslagen i semifinalen på 50 meter frisim.

I juli och augusti 2021 tävlade Weitzeil i fem grenar vid OS i Tokyo. Individuellt slutade hon på 8:e plats på både 50 och 100 meter frisim. Weitzeil var även en del av USA:s kapplag som tog silver på 4×100 meter medley, brons på 4×100 meter frisim samt som slutade på 5:e plats 4×100 meter mixad medley.

Källor

Noter

Amerikanska simmare
Världsmästare i simning
Amerikanska olympiska guldmedaljörer
Amerikanska olympiska silvermedaljörer
Amerikanska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 2016
Olympiska silvermedaljörer 2016
Olympiska silvermedaljörer 2020
Olympiska bronsmedaljörer 2020
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2016 från USA
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 2016
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2020 från USA
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 2020
Födda 1996
Levande personer
Kvinnor
N-strålar

N-strålar var en föreslagen form av strålning som beskrevs av den franske fysikern Prosper-René Blondlot 1903. N-strålarna var ett av vetenskapens många blindspår där ursprungsupptäckten ibland kunde reproduceras av andra men oftast inte och har därför kommit att bli ett exempel på omedvetet metodfel inom forskning, så kallad förväntansbias.

N-strålning

N-strålningen upptäcktes av den franske fysikprofessorn Prosper-René Blondlot som variationer i gnistornas ljusstyrka vid hans undersökningar av elektriska urladdningar i röntgenstrålning. Av detta drog han slutsatsen att ljusstyrkevariationerna berodde på att en strålning sändes ut, av Blondlot betecknad som N-strålning, Nancystrålning efter Blodlots födelsestad och resultaten publicerades 1903. Strålningen kunde senare reproduceras av andra forskare både inom och utom Frankrike och den påvisades från metaller och till och med från människor, som dokumenterades även på fotografiska plåtar. Strålningen från människor förbands ha samband med psykofysisk aktivitet och följaktligen avtog den efter exempelvis inokulation av curare.

Flera mycket kvalificerade fysiker lyckades emellertid inte att reproducera försöken och man misstänkte därför att det rörde sig om ett fel i forskningsmetoden. Bland annat beordrades den tyske fysikern Heinrich Rubens av kejsar Wilhelm att framställa N-strålar, vilket misslyckades och han skulle därför fara till Blondlot och lära sig, men istället blev det den amerikanske fysikern Robert W. Wood som åkte. Wood var känd för att kunna avslöja svagheter vid fysiska försök och hade inte några tidigare bindningar till Blondlot.

Woods besök på laboratoriet
Första försöket vid Woods besök var då N-strålningen skulle ändra ljusstyrkan på urladdningsgnistor mot en glasskärm då en hand fördes mellan N-strålkällan och gnistorna. Woods såg ingen skillnad och det förklarades med att hans ögon inte var tillräckligt känsliga. Nästa försök var med en aluminiumlins som också misslyckades. Vid ett försök med ett aluminiumprisma skedde ingen förändring ens när Woods tog bort prismat från strålgången och så vidare med negativa resultat vid de olika försöken.

Woods publicerade 1904 sina erfarenheter i tidskriften Nature. Han frågar sig där, varför inte de som fick resultat med N-strålar och de som misslyckades kunde göra försöken gemensamt, som gjorts vid andra tillfällen med tveksamma forskningsresultat.

Efter Woods artikel med misslyckandena svalnade intresset för n-strålarna först utomlands, men efterhand även i Frankrike så att forskningen helt upphört 1909.

Förväntansbias, ett metodfel
Blondlots laboratorium var alltid öppet för utomstående forskare och Blondlot var mycket hjälpsam med information till andra så inget tyder på att vare sig pseudovetenskap eller fusk i forskningen förekom. N-strålarna var resultatet av att en hypotes prövades, där förväntningarna omedvetet påverkade vad forskaren observerade – observationerna blev teoriimpregnerade, ett metodfel, vilket lätt sker när inga objektiva (”hårda”) data presenteras utan enbart subjektiva iakttagelser.

Källor

Vetenskapshistoria
Förlegade vetenskapliga begrepp
Låglandet (olika betydelser)

Låglandet kan avse:

Opera
 Låglandet – en tysk opera med ett förspel och tre akter av Eugen d'Albert

Platser

Finland

 Låglandet, Korpo, Åboland, 
 Låglandet, en del av Sundskär, Kimitoön, Åboland, 
 Låglandet, Hangö, Nyland,

Tyskland
 Nordtyska låglandet

Se även
Lågland
Långlandet
Marholmen

Marholmen kan syfta på följande platser:

Finland 

 Marholmen, Kimitoön, Åboland, 
 Marholmen (vid Grundsund, Raseborg), Nyland, 
 Marholmen (vid Älgö, Raseborg), Nyland, 
 Marholmen (vid Strömsö, Raseborg), Nyland,

Sverige 

 Marholmen, Norrtälje kommun,

Se även
Marholm
Maraholmen
Maraholm
Myrholmen
Mörholmen
55 Piscium

55 Piscium är en orange jätte som ligger i Fiskarnas stjärnbild.

55 Piscium har visuell magnitud +5,43 och är synlig för blotta ögat vid någorlunda god seeing. Stjärnan befinner sig på ett avstånd av ungefär 415 ljusår.

Referenser 

Stjärnbilden Fiskarna 
Orangea jättar
Flamsteedobjekt
HR-objekt
HD-objekt
Arborea, Sardinien

Arborea är en ort och kommun i provinsen Oristano i regionen Sardinien i Italien. Kommunen hade  invånare (2017).

Referenser 

   

Kommuner i provinsen Oristano
Baradili

är en ort och kommun i provinsen Oristano i regionen Sardinien i Italien. Kommunen hade  invånare (2017).

Referenser 

   

Kommuner i provinsen Oristano
Årgangsviser

Årgangsviser är ett samlingsalbum med Stein Ove Berg, utgivet som CD 1995 av skivbolaget CNR Music.

Låtlista
"Manda' morra blues" (från Kommer nå) – 3:49
"Ikke gråt om det er vinter og det snør" (från Egg) – 2:44
"Køntri-musikk" (från Når dagen kommer) – 2:27
"Hu som du har" (från Når dagen kommer) – 3:21
"Kommer nå" (från Kommer nå) – 3:45
"Søppelmannens etterjulsvise" (från Kommer nå) – 2:51
"Stine Maris vise" (från Vei-viser) – 2:35
"Willin'" (Lowell George, norsk text: Stein Ove Berg, från Vei-viser) – 3:02
"Helén" ("Lucille" av Hal Bynum/Roger Bowling, norsk text: Stein Ove Berg, från Når dagen kommer) – 3:41
"Lillestrøm-calypso" (Arve Torkelsen/Stein Ove Berg, från Egg) – 2:49
"Rollebytte i oppgang A" (Arve Torkelsen/Stein Ove Berg, från Kommer nå) – 3:24
"Hvor er hu som alltid kokte egget mitt for bløtt?" (Arve Torkelsen/Stein Ove Berg, från Egg) – 2:40
"Jeg har deg (från Egg) – 3:11
"Den siste visa" (från Vei-viser) – 1:39
"Prøv å se meg som elva" (av Eric Andersen, norsk text: Stein Ove Berg, från Egg) – 4:29
"Om jeg noensinne kommer hit igjen" (från La dette bli min sang) – 2:34
"Hvilken vei" (från Egg) – 3:31
"La meg dra dit igjen" (från Vei-viser) – 3:22
"Unger" (från singeln "Turaluraluralu" / "Unger") – 2:26
"Nitimen på lufta" (Stein Ove Berg/Jan Eriksen, tidigare outgiven) – 4:01

Externa länkar
Årgangsviser på Discogs

Samlingsalbum 1995
Bosa

Bosa är en ort och kommun i provinsen Oristano i regionen Sardinien i Italien. Kommunen hade  invånare (2017).

Referenser 

   

Kommuner i provinsen Oristano
Cabras, Sardinien

Cabras är en ort och kommun i provinsen Oristano i regionen Sardinien i Italien. Kommunen hade  invånare (2017).

Referenser 

   

Kommuner i provinsen Oristano
Det jeg skulle ha gitt

Det jeg skulle ha gitt är ett musikalbum med Stein Ove Berg, utgivet 2002 som CD av skivbolaget Master Musik. Albumet blev Bergs sista studioalbum innan han avled 17 juni samma år.

Låtlista
"For mye deg" – 3:55
"Han som veit" (Ira Stanphill, norsk text: Stein Ove Berg) – 4:38
"Det jeg skulle ha gitt" (Carl Jackson, norsk text: Stein Ove Berg) – 2:49
"Fins et lys" (Trad./June Carter Cash, norsk text: Jan Eriksen) – 3:28
"Drøm i desember" – 2:58
"Lær meg å kjenne dine veie" (Trad./Jakob Paulli) – 3:18
"Ei åpen hånd" – 2:56
"Bur" – 2:16
"Her er en sang" (Tom Paxton, norsk text: Stein Ove Berg) – 3:34
"Du kom som Juni" – 3:53
"Tida tar oss med" (Asbjørn Berg/Jørn Johansen) – 2:52

Alla låtar skrivna av Stein Ove Berg där annat inte anges.

Medverkande
Musiker
Stein Ove Berg – sång, gitarr
Tor Øyvind Quille – trummor, piano
Jan Sjølie – kontrabas, basgitarr
Tore Blestrud – steelgitarr, dobro
Bill Booth – violin
Nils Halleland – mandolin, gitarr, dobro, slidegitarr
Morten Sand – steelgitarr
Geir Otnæs – dragspel
Arild Torvik, Knut Hem – trummor, percussion
Victoria Østrem – sång (på "Drøm i desember")
Henning Kvitnes – sång, gitarr (på "Her er en sang")

Produktion
Stein Ove Berg – musikproducent, ljudtekniker
Tor Øyvind Quille – musikproducent
Jan Sjølie – musikproducent
Nils Halleland – musikproducent, ljudtekniker

Externa länkar
Det jeg skulle ha gitt på Discogs

Musikalbum 2002
58 Piscium

58 Piscium är en gul ljusstark jätte som ligger i Fiskarnas stjärnbild.

58 Piscium har visuell magnitud +5,50 och är synlig för blotta ögat vid någorlunda god seeing. Stjärnan befinner sig på ett avstånd av ungefär 285 ljusår.

Referenser 

Stjärnbilden Fiskarna 
Gula ljusstarka jättar
Flamsteedobjekt
HR-objekt
HD-objekt
Loujain al-Hathloul

Loujain al-Hathloul ({{lang-ar|لجين الهذلول Lujjayn al-Hadhlūl}}), född 31 juli 1989 i Jeddah, är en saudisk kvinnorättsaktivist och politisk fånge.

Al-Hathloul är känd både för sin roll i kampen för kvinnors rätt att köra bil, samt kampen för att avveckla det saudiska manliga beskyddarsystemet. Den 1 december 2014 blev hon arresterad och frihetsberövad i 73 dygn  anklagad för brott mot lagstiftningen mot kvinnors bilkörning. Gripandet skedde efter att hon försökt ta sig över gränsen i bil från Förenade Arab-Emiraten (UAE) till Saudiarabien. Hon hade ett körkort från UAE, vilket inte hindrade den saudiska polisen från att arrestera henne. Al-Hathloul försökte ställa upp i lokala saudiska val i december 2015, de första valen i Saudiarabien där kvinnor tilläts kandidera, men blev blockerad.

Al-Hathloul är engagerad i rörelsen för att tillåta kvinnor i Saudiarabien att köra bil och hennes aktivism har lett till att hon gripits flera gånger för att ha brutit mot förbudet. I maj 2018 greps hon och anklagades för att undergräva säkerheten och stabiliteten i landet. I juni samma år hävdes förbudet mot kvinnliga bilförare, men Loujain al-Hathloul förblev fängslad. Hennes familj uppgav att hon torterats i fängelset samt att hon avböjt ett erbjudande om frisläppning mot att hon inför kamera nekar till att hon utsatts för tortyr.

I februari 2020, då hon suttit i fångenskap i snart två år, försäkrade Saudiarabien FN att al-Hathlouls rättegång skulle äga rum "inom en månad". I slutet av oktober 2020 inledde hon en hungerstrejk som drastiskt försämrade hennes hälsa, vilket föranledde FN i november 2020 att uppmana Saudiarabien att genast släppa al-Hathloul. Den 10 februari 2021 meddelade hennes syster att Loujain al-Hathloul frisläppts från fängelset.

Time Magazine utsåg henne till en av världens 100 mest inflytelserika personer 2019. Hon har även nominerats till Nobels fredspris.

Källor

Externa länkar 

Levande personer
Kvinnor
Födda 1989
Personer från Jeddah
Kvinnorättsaktivister
Saudiska feminister
Saudiska aktivister
Alumner från University of British Columbia
5354 Hisayo

5354 Hisayo eller BJ2 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 30 januari 1990 av de båda japanska astronomerna Seiji Ueda och Hiroshi Kaneda i Kushiro. Den är uppkallad efter Hisayo Kaneda, dotter till en av upptäckarna.

Asteroiden har en diameter på ungefär 15 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av S Ueda
Astronomiska upptäckter av H Kaneda
Astronomiska upptäckter 1990
5355 Akihiro

5355 Akihiro eller 1991 CA är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 3 februari 1991 av de båda japanska astronomerna Seiji Ueda och Hiroshi Kaneda i Kushiro. Den är uppkallad efter Akihiro Ueda, son till en av upptäckarna.

Asteroiden har en diameter på ungefär 5 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av S Ueda
Astronomiska upptäckter av H Kaneda
Astronomiska upptäckter 1991
Det sjunde offret

Det sjunde offret (engelska: The Seventh Victim) är en amerikansk skräckfilm från 1943 i regi av Mark Robson. I huvudrollerna ses Tom Conway, Jean Brooks, Isabel Jewell, Kim Hunter och Hugh Beaumont.

Rollista i urval 

 Tom Conway - doktor Louis Judd
 Jean Brooks - Jacqueline Gibson
 Kim Hunter - Mary Gibson
 Isabel Jewell - Frances Fallon
 Evelyn Brent - Natalie Cortez
 Erford Gage - Jason Hoag
 Ben Bard - Mr. Brun
 Mary Newton - Esther Redi
 Hugh Beaumont - Gregory Ward
 Chef Milani - Mr. Jacob 
 Marguerita Sylva - Mrs. Bella Romari

Externa länkar 
 
 
 

Filmer 1943
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska skräckfilmer
Amerikanska mysteriefilmer
Regidebutfilmer
Film noir
Filmer om döden
Depression på film
New York på film
Filmer från RKO Pictures
Filmer i regi av Mark Robson