kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Mia Frisk

Maria Charlotta Elisabeth Frisk, känd som Mia Frisk, under en tid Andersson, ursprungligen Arvidsson, född 14 januari 1969 i Risinge församling i Östergötlands län, är en svensk politiker för Kristdemokraterna.

Mia Frisk växte upp i samhället Sonstorps bruk utanför Finspång i Östergötland. Efter avlagd gymnasiekompetens genom Komvux läste hon på universitet. 1998 blev hon ombudsman för Kristdemokraterna i Jönköpings län. 

Hon är verksam som politiker i Region Jönköpings län där hon var regionstyrelsens ordförande 2019–2022. Efter att ett nytt styre utan Kristdemokraternas medverkan tillträtt efter valet 2022 är hon sedan januari 2023 regionstyrelsens andre vice ordförande och oppositionsråd. Hon blev ledamot av Sveriges Kommuner och Landstings sjukvårdsdelegation 2015. 

Mia Frisk gifte sig 1988 med Håkan Andersson (född 1966) och efter flera år som gifta antog de namnet Frisk. Paret har tre barn tillsammans, födda 1988, 1990 och 1992.

Källor

Svenska politiker under 2000-talet
Svenska kristdemokrater
Födda 1969
Levande personer
Kvinnor
Personer från Risinge socken
Luke Bryan

Thomas Luther "Luke" Bryan, född 17 juli 1976, är en amerikansk countrymusiksångare och -låtskrivare. Han kommer ursprungligen från Leesburg, Georgia.

Män
Levande personer
Födda 1976
Musiker från Georgia
Amerikanska countrysångare
Amerikanska countrygitarrister
Världsmästerskapen i konståkning 2019

Världsmästerskapen i konståkning 2019 hölls i Saitama Super Arena, Saitama, Japan den 18–24 mars 2019. Detta var de 109:e världsmästerskapen.

TV-sändningar 
I Sverige sänds tävlingarna i SVT och i Eurosport.

Resultat

Herrar

Damer

Paråkning

Isdans

Referenser 
 Tävlingarnas officiella webbsida
 Tidsschema (PDF)
 Tidsschema och resultat

Externa länkar 
 Officiell webbplats

2019
Konståkning i Japan
Internationella sportevenemang i Japan
Konståkningssäsongen 2018/2019
2019 i Japan
Sport i Saitama
Karl Öra

Karl Karlsson Öra var en svensk riddare i Skolsta, (nuvarande Marieberg, Katrineholm) Björkviks socken, och häradshövding i Oppunda härad. Det är inte helt klarlagt om denne Karl Öra (nämnd 1377-1430) var en eller två personer. Äldre historiker menade att det fanns två Karl Öra, av vilka den äldre, gift med Cecilia Anundsdotter, var far till den yngre Karl Karlsson Öra, gift med Cecilia Staffansdotter, vilkat gav upphov till teorin om en ätt, som har kallats Öra. Senare historiker menar att det endast fanns en Karl (Karlsson) Öra som var belagd i medeltida källor och att dennes far, som också hette Karl, endast var känd genom sonens patronymikon.

Karl Öra nämns första gången när han beseglade ett dokument 10 oktober 1377 i Nyköping,  och nämns 28 maj 1379 med Ingevald Anundsson, när han byter till sig jord i Skolsta. . Karl Öra var gift med Cecilia Anundsdotter, en syster till denne Ingevald, som alltså var hans svåger, vilket kan utläsas i ytterligare ett jordbytesdokument daterat 15 februari 1384 i Vadstena,  och ett dokument daterat 21 februari 1385 i Vadstena nämner en Anund Dansson, som sannolik far till syskonen Ingevald och Cecilia.

Karl Öra var enligt almqvist (1955) häradshövding i Oppunda i Sörmland 1410 - 1430, men redan 1409 är han i medeltidsbreven omnämnd som  häradshövding.  ett ämbete han av någon anledning låter ställföreträdaren Anders ”Ofasson” utföra i hans namn 1410.  1411 utökar han sitt jordinnehav ytterligare.

I Åbo domkyrkas svarta bok (Registrum Ecclesiae Aboensis) är Karl Öra omnämnd 1420 som kungens ombudsman (kungens domhavande) vid en Räfstetingsdom i Åbo.

1413 nämns Karl Öra som gift med Cecilia Staffansdotter när riddaren Karl Karlsson ger sin hustru Cecilia Staffansdotter ett nytt morgongåvobrev i stället för det som brunnit upp i Nyköping. (paret nämns även 1426)

1430 omnämns Karl Öras begravning i Vadstena klosters minnesbok.

En dotter med okänt namn till Karl Öra gifte sig med Karl Gädda vilka ärvde Karl Öra. Dotterns mor var Cecilia Staffansdotter.

Källor
Äldre svenska frälsesläkter, häfte 1 band II, sidan 44
Svenska medeltidsvapen, sidan 751
Ätten Öra på Rötters anbytarforum
Kaj Janzon, Vapenlikhetsfällan, sidan 21

Referenser

Män
Svenska riddare
Personer i Sverige under 1300-talet
Personer i Sverige under 1400-talet
Öra (ätt)

Öra är ett nutida namn på en svensk medeltida frälseätt vars existens på senare tid har blivit ifrågasatt av medeltidsgenealogen Kaj Janzon i utredningen Vapenlikhetsfällan. Ättnamnet Öra var en konstruktion som stödde sig på att man trodde att det fanns två Karl Öra, far och son, av dessa två har av tidigare medeltidsgenealoger som Claes Annerstedt (1839–1927) och Karl Henrik Karlsson (1856–1909) skapats "ätten Öra", vars existens enligt Janzon är högst tveksam, eftersom Karl Öra enligt Janzon bara är en person, och den enda person som kallats, eller själv har kallat sig Öra, och att andra med liknande vapen skulle härstamma från honom är osannolikt.

Inga söner till Karl Öra är kända, och hans dotter, gift med Karl Gädda har inte gett upphov till någon ätt Öra på spinnsidan. Karl Henrik Karlsson tolkade Karl Öras vapensköld som att den avbildade ett öra, medan andra, senare tolkningar av vapnet mer lutar åt att det rör sig om ett heraldiskt sjöblad, eller att två motsatta sjöblad skulle ha bildat ett stiliserat öra.

Till denna abstrakta ätt Öra har sedan generöst tillfogats olika medeltida personer, vilka idag i släktutredningar kallas N.N. Öra, eller (öra) inom parentes, trots att inte någon släktskap till Karl Öra kan presenteras genealogiskt, och de aldrig har blivit kallade Öra, men vars vapen möjligen påminner om Karl Öras.

Källor
Äldre svenska frälsesläkter, häfte 1 band II, sidan 44
Svenska medeltidsvapen, sidan 751
Ätten Öra på Rötters anbytarforum

Referenser

Se även
Karl Öra

Medeltida svenska ätter
Jong Ok-jin

Jong Ok-jin, född 6 juni 1945, är en nordkoreansk före detta volleybollspelare.
Hon blev olympisk bronsmedaljör i volleyboll vid sommarspelen 1972 i München.

Källor 

Nordkoreanska volleybollspelare
Nordkoreanska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 1972
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1972 från Nordkorea
Tävlande i volleyboll vid olympiska sommarspelen 1972
Födda 1945
Levande personer
Kvinnor
Personer i Nordkorea under 1900-talet
55 Cassiopeiae

55 Cassiopeiae är en dubbelstjärna och misstänkt variabel i stjärnbilden Cassiopeja. 

Stjärnan har visuell magnitud +6,1 och förter ljusvariationer utan fastställd amplitud eller periodicitet.

Referenser

Noter 

Stjärnbilden Cassiopeja
Dubbelstjärnor
Gul-vita ljusstarka jättar
Huvudseriestjärnor klass A
Flamsteedobjekt
HR-objekt
HD-objekt
Józef Zapędzki

Józef Zapędzki, född 11 mars 1929 i Kazimierówka, död 15 februari 2022, var en polsk sportskytt.

Zapędzki blev olympisk guldmedaljör i pistol vid sommarspelen 1968 i Mexico City och 1972 i München.

Källor 

Polska sportskyttar
Polska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1968
Olympiska guldmedaljörer 1972
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1964 från Polen
Tävlande i skytte vid olympiska sommarspelen 1964
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1968 från Polen
Tävlande i skytte vid olympiska sommarspelen 1968
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1972 från Polen
Tävlande i skytte vid olympiska sommarspelen 1972
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1976 från Polen
Tävlande i skytte vid olympiska sommarspelen 1976
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1980 från Polen
Tävlande i skytte vid olympiska sommarspelen 1980
Födda 1929
Avlidna 2022
Män
1 Cassiopeiae

1 Cassiopeiae, som är stjärnans Flamsteed-beteckning, är en ensam stjärna i den västra delen av stjärnbilden Cassiopeja. Den har en skenbar magnitud på ca 4,84 och är synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 2,9 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 1 130 ljusår (ca 350 parsek) från solen. Den rör sig närmare solen med en heliocentrisk radiell hastighet på ca -9 km/s.

Egenskaper
1 Cassiopeiae är en blå till vit jättestjärna av spektralklass B0.5 III. Den har en massa som är ca 13 gånger solens massa, en radie som är ca 10 gånger större än solens och utsänder ca 18 200 gånger mera energi än solen från dess fotosfär vid en effektiv temperatur på ca 27 200 K.

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/1cassiopeiae

Stjärnbilden Cassiopeja
Flamsteedobjekt
HR-objekt
HD-objekt
Blå-vita jättar
Solveig Tunold

Solveig Tunold, född 1900 i Bergen, död 1994, var en norsk litteraturvetare och bibliotekarie.

Tunold blev filologie kandidat 1931. Från 1920 var hon knuten till universitetsbiblioteket i Oslo; åren 1932–1970 tjänstgjorde hon vid handskriftsavdelningen.

Tunold skrev om litterära, psalmhistoriska och biografiska ämnen. Hon publicerade bland annat Sigbjørn Obstfelders Breve til hans bror (1949) och Samlede skrifter i tre band (1950), Bernhard Dunkers Breve til Julie Winther (1954) och Samuel Johnson, et utvalg (1955). Därtill skrev hon en omfattade inledning till Petter Dass-bandet i serien Norges nasjonallitteratur. Tillsammans med Asbjørn Lunge Larsen tog hon fram en tryckt katalog över Jonas Skougaards bibliotek, Bøker og manuskripter (4 band, 1973).

Källor

Norska bibliotekarier
Norska litteraturvetare
Forskare från Bergen
Avlidna 1994
Födda 1900
Kvinnor
Norska forskare under 1900-talet
Juho Koivisto

Johannes (Juho) Koivisto, född Keski-Koivisto 15 mars 1885 i Kurikka, död där 13 oktober 1975, var en finländsk jordbrukare och politiker. 

Koivisto inledde sin politiska karriär i hemkommunen, där han bland annat satt i kommunalfullmäktige 1918–1957. Han var ledamot av Finlands riksdag för Agrarförbundet 1927–1951 och medlem av regeringen som lantbruksminister 1930–1931 och 1937–1940 samt som finansminister 1941–1943. Han tillhörde under efterkrigsåren de gamla agrarledare som motsatte sig den omläggning av partiets kurs som genomfördes av Urho Kekkonen.

Källor

Ledamöter av Finlands riksdag för Centern
Finlands ministrar
Födda 1885
Avlidna 1975
Män
Personer från Kurikka
Bernt Tunold

Bernt Tunold, född 25 februari 1877 i Selje, död 23 januari 1946 i Bergen, var en norsk målare.

Tunold var starkt influerad av Nikolai Astrup. Han målade landskap från Vestlandet, särskilt från Nordfjord, hållna i en begränsad grön och grå färgskala, samt (1912–1913) från Nordland. Han målade även interiörbilder och stilleben.

Tunold är representerad vid Nasjonalmuseet i Oslo (landskapsmålningar från Selje från cirka 1908 till 1912) samt på Kode i Bergen.

Källor

Norska målare
Avlidna 1946
Personer från Sogn og Fjordane fylke
Födda 1877
Män
Astangu

Astangu är en stadsdel i västra Tallinn, belägen i distriktet Haabersti i stadens västra utkant, söder om Harkusjön. Bebyggelsen består huvudsakligen av höghus från Sovjetepoken och modernare flerfamiljshus uppförda sedan 1990-talet. Befolkningen uppgick till 3 344 invånare i januari 2017.

Historia 
Platsen omnämns som bebodd första gången i ett dokument 1561 från den svenske kungen Erik XIV:s regeringstid, då gården i Kotipere slogs samman med angränsande egendomar och skänktes av kungen till Johann Snedmann, en rådsherre i Tallinn. 1585 omnämns en herrgård på platsen. Sedermera slogs egendomen samman med Harku gård. Många platser i området är uppkallade efter gamla gårdar, som Kaldapea, Rehe, Kivinuka och Kotermaa.

Under första världskriget uppfördes här en ammunitionsdepå för det ryska kustartilleriet i samband med arbetena på Peter den stores sjöfästning. Depån uppfördes av omkring 5 000 arbetare från Pskov och Vitryssland samt österrikiska krigsfångar. För ammunitionsdepåns räkning uppfördes ett kraftverk, vilket även gjorde det möjligt för de omkringliggande gårdarna att tidigt dra in elektricitet. De många ångloken med transporter till depån och den brandrisk koleldningen utgjorde skapade dock också flera konflikter med lokalbefolkningen. Efter ryska revolutionen och freden i Brest-Litovsk övergavs ammunitionsdepån i flera decennier och arbetarbarackerna revs. Sedermera kom depån åter att tas i bruk av sovjetisk militär efter andra världskriget och modernistiska bostadsområden uppfördes på platsen.

Källor

Noter

Externa länkar 

Stadsdelar i Tallinn
Jakobstads hamn

Jakobstads hamn är Jakobstads djuphamn, den ligger vid Alholmsfjärden i stadsdelen Alholmen 4 kilometer norr om stadens centrum.

Jakobstads hamn var år 2016 Finlands artonde största internationella godshamn med totalt 0,8 miljoner ton transporterat. De viktigaste produkterna som går via hamnen är cellulosa, sågade trävaror, papper, cement och lut.

Farleden in till Jakobstad är 11 meter djup och synnerligen rak och bred. Hamnen är förbunden med det finländska järnvägsnätet genom Jakobstadsbanan. 

Passagerartrafik från Jakobstad till Sverige bedrevs åren 1969–1991 av rederiet Jakob Lines, efter att företaget såldes 1991 fortsatte trafiken av Vasabåtarna som sedan slogs samman med Silja Line. Trafiken fortsatte fram till 1999 då taxfree försäljning upphörde på trafik mellan EU-länder.

Källor

Externa länkar 
 Port of Jakobstad

Transport i Jakobstad
Hamnar i Finland
Malacky

Malacky är en stad i distriktet Malacky i regionen  Bratislava i västra Slovakien.

Geografi 
Staden ligger på 159 meters höjd och har en area på 27,17 km². Den har ungefär
 invånare (2017).

Referenser

Externa länkar 

  Malacky officiella webbplats

Orter i Slovakien
Vihtori Vesterinen

Vihtori Vesterinen, född 27 januari 1885 i Kivijärvi, död 28 juni 1958 i Laukas, var en finländsk jordbrukare och politiker. 

Vesterinen var ledamot av Finlands riksdag 1919–1951 för Agrarförbundet. Han var medlem av regeringen både före och efter andra världskriget, som andre lantbruksminister 1925–1926 och 1927–1928, andre kommunikationsminister 1936–1937, 1950–1951, lantbruksminister 1945–1948, andre socialminister 1950–1951 samt socialminister 1951. Han hade förtroendefulla relationer till president Juho Kusti Paasikivi. Vesterinen tilldelades ministers titel 1951.

Källor

Ledamöter av Finlands riksdag för Centern
Finlands ministrar
Finländska innehavare av ministers titel
Födda 1885
Avlidna 1958
Män
Personer från Mellersta Finland
Pettson och Findus – Roligheter

Pettson och Findus – Roligheter (tyska: Pettersson und Findus - Kleiner Quälgeist, große Freundschaft) är en tysk halvanimerad film från 2014 som bygger på böckerna om Pettson och Findus. Filmen bygger på barnböckerna När Findus var liten och försvann och Pannkakstårtan, Rävjakten och Tuppens minut av Sven Nordqvist.

Filmen hade premiär i Tyskland 13 mars 2014 och i Sverige 1 augusti 2014.

Handling 
Gamle Pettson lever ett lugnt liv på en idyllisk liten herrgård. Ändå känner han sig lite ensam. En dag ger grannen Beda Andersson honom en liten kattunge i present. Den lille kissen tar snart över ensamvargens hjärta. Pettsson döper sin nya rumskamrat till Findus och tar kärleksfullt hand om honom.

En dag händer något otroligt: Findus börjar prata med Pettson! Nu har Pettson äntligen fått den samtalspartner han alltid velat ha. Men deras vänskap sätts på prov när Bede räddar en tupp från kokkärlet och ber Pettson ta in honom. Findus reagerar svartsjukt inför denna husgäst.

Rollista 

 Övriga röster – Vicki Benckert, Annika Herlitz, Annika Rynger, Anders Öjebo, Anna Sahlin
 Översättning – Carina Sagefors
 Tekniker / regissör – Hasse Jonsson
 Projektledare – Oskar Svensson
 Casting och Producent – Lasse Svensson
 Svensk version producerad av – Eurotroll AB

Produktion 
Filmen producerades av Tradewind Pictures i samproduktion med Senator Film, Network Movie och ZDF och distribuerades i Tyskland av Senator Film Verleih och i resten av världen av ZDF Enterprises. Nordqvist bistod även filmteamet med manusbearbetning och skapandet av Findus 3D-modell.

Filmen hade en med tyska ögon mätt en stor budget på 8,4 miljoner euro och är därmed en av den dyraste tyska familjefilmen som producerats och finansierades huvudsakligen av olika statliga tyska filmstiftelser.

15 oktober 2012 startade inspelningarna som ägde rum i studio i Köln och i Erfurt och avslutades 12 december samma år. 

Katten Findus skapades av den prisbelönta tyska VFX-studion Pixomondo. 150 specialister arbetade i 16 månader för att animera Findus.

Källor

Externa länkar 
 
 
 Pettson och Findus – Roligheter på Filmportal 

Svenska filmer 2016
Svenska animerade filmer
Svenska julfilmer
Tyska animerade filmer
Tyska julfilmer
Animerade filmer med katter
Animerade filmer 2016
Sven Nordqvist-filmatiseringar
Urho Toivola

Urho Konstantin Vilpitön Toivola (till 1906 Kröger), född 17 oktober 1890 i Heinola, död 11 september 1960 i Helsingfors, var en finländsk journalist och diplomat. Han var far till Joel Toivola.

Toivola filosofie kandidat 1914, var bland annat tjänsteman vid Ungfinska partiet/Framstegspartiet 1916–1919 och tillhörde det sistnämndas radikala vänsterflygel, som förordade en försonlig politik mot förlorarna i finska inbördeskriget. Han var i motsats till flertalet av sina generationskamrater anglosaxiskt orienterad och tjänstgjorde 1919–1925 vid legationerna i London och Paris. Han utsågs 1925 till chefredaktör för Turun Sanomat, en post han tvingades lämna sedan han uttryckt alltför stark sympati för socialdemokraterna, till vilka han därefter gick över. Han satt 1933–1936 även i Finlands riksdag på Framstegspartiets mandat. År 1938 återvände han till utrikesförvaltningen och var till 1939 chef för utrikesministeriets pressavdelning samt legationsråd i Washington, D.C., under fortsättningskriget. Efter kriget var han sändebud i Ottawa 1947–1952, Prag och Wien 1953–1957. Han utgav 1946 boken Amerikka varoitti, där han redogjorde för de alltmer antifinländska stämningarna i USA under kriget och röjde sin starka motvilja mot Adolf Hitler och hans regim.

Källor

Finländska diplomater
Finländska chefredaktörer
Ledamöter av Finlands riksdag för Framstegspartiet
Födda 1890
Avlidna 1960
Män
Personer från Heinola
Mike Trout

Michael Nelson "Mike" Trout, född den 7 augusti 1991 i Vineland i New Jersey, är en amerikansk professionell basebollspelare som spelar för Los Angeles Angels i Major League Baseball (MLB). Trout är centerfielder.

Trout draftades av Angels i den första omgången 2009 och gjorde sin MLB-debut 2011. Trout anses inte bara vara den bästa basebollspelaren just nu utan även en av de bästa någonsin.

Under debutsäsongen 2011 fick Trout testa på spel i MLB med begränsad speltid utan större framgång. Sedan 2012, när han blev en ordinarie spelare, har han varit ligans mest dominanta spelare där han utsetts till all star-matchen samtliga säsonger (utom 2020 då ingen all star-match spelades på grund av covid-19-pandemin) och i den årliga omröstningen till ligans MVP Award har Trout slutat antingen etta eller tvåa bortsett från 2017, då han slutade fyra när han var skadad under delar av säsongen, 2020 och 2021. Han har även valts till All-MLB First Team både 2019 och 2020. Trots de individuella framgångarna har Angels bara spelat i slutspelet en enda gång (2014) sedan Trouts debut, där de dessutom åkte ut i första omgången.

2019 blev Trout historisk då han skrev på ett tolvårskontrakt med Angels värt 426,5 miljoner dollar, vilket motsvarade cirka 3,9 miljarder kronor. Det var det största kontraktet i idrottshistorien.

Referenser

Noter

Webbkällor 
Statistik från MLB, Baseball Reference och FanGraphs

Externa länkar 

Amerikanska basebollspelare
Idrottare från New Jersey
Personer från Vineland, New Jersey
Amerikanska idrottare under 2000-talet
Spelare i Los Angeles Angels of Anaheim
Spelare i Los Angeles Angels
Födda 1991
Levande personer
Män
Vessel (torn)

Vessel, eller Hudson Yards Staircase, är ett skulpturliknande trapptorn som ligger inom byggnadskomplexet Hudson Yards på Manhattan i New York, New York i USA. Det började byggas i april 2017 och invigdes i mars 2019.

Beskrivning

Den intrikata bivaxkakemönstrade byggnadsstrukturen är 16 våningar hög och består av 154 trappor med sammanlagt 2 500 trappsteg och 80 trappavsatser. Den är avsedd att beträdas av allmänheten utan annat syfte än att gå i den och se på utsikten från trappavsatserna. Den sammantagna längden av vandringen från gatunivån till toppen är omkring 1,6 kilometer. Den kan rymma upp till ett tusen personer.

Vessel vidgas successivt, från 15 meter i diameter på gatunivå till 46 meter i diameter högst upp.

Vessel är formgiven av Thomas Heatherwick och är centralpunkt på det två hektar stora Hudson Yard Plaza. Idén med trappor av detta slag är inspirerad av trappor i Indien, särskilt trappbrunnen Chand Baori i Rajastan från 700-talet, vilken har 3 500 trappsteg i 13 våningar.

Tornet är tillverkat i polerat guldrosabruneloxerat stål i moduler av det italienska stålföretaget Cimolai i Monfalcone i Italien.

Referenser 
"We never thought it would happen": Thomas Heatherwick's $200m gamble i The Guardian den 19 mars 2019
Denna artikel är delvis baserad på artikeln Vessel på engelskspråkiga Wikipedia.

Noter

Externa länkar 

Webbplats för Vessel

Manhattan
Skulpturer i New York
Byggnader och anläggningar i New York
Utsiktstorn i USA
Pi1 Cancri

Pi1 Cancri (π1 Cancri, förkortad Pi1 Cnc, π1 Cnc), som är stjärnans Bayer-beteckning (även kallad 81 Cancri), är en multippelstjärna i östra delen av stjärnbilden Kräftan. Den har en skenbar magnitud av 6,77 och är mycket svagt synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 49,1 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd av ca 66 ljusår (20 parsek) från solen.

Egenskaper
Primärstjärnan Pi1 Cancri A är en gul till vit stjärna i huvudserien av spektralklass G8 V Den har en massa som är omkring 90 procent av solens massa, en radie som är ungefär lika med solens radie och avger lika stor mängd energi som solen från dess fotosfär vid en effektiv temperatur på ca 5 500 K.

Pi1 Cancri har länge varit känd som en dubbelstjärna både visuellt och spektroskopiskt (VBO = SB2O). Deras omloppsbana är excentrisk med  en period på 2,7 år, upplöst av över 100 millibågsekunder. De två komponenterna har liknande massa och temperatur, där följeslagaren bara har ~0,04 solmassor lägre massa och är några hundra K svalare än primärstjärnan.

En brun dvärg, som i sig är en dubbelstjärna, upptäcktes 2001 i konstellationen. Den nya komponenten, Pi1 Cancri C, befanns ha en spektraltyp av L8, nära LT-övergången. Separerad från den primära dubbelstjärnan med 43 bågsekunder och på ett avstånd av 20,4 parsek, har den bruna dvärgen en fysisk åtskillnad på minst 880 AE. Det bekräftades 2006 att den består av två bruna dvärgar, komponenterna C och D, som är separerade med ca 11 AE, och har en ömsesidig bana som sannolikt har en omloppsperiod på 150 år till följd av de små involverade massorna.

Referenser

Noter

Externa länkar	
 https://www.universeguide.com/star/81cancri

Stjärnbilden Kräftan
Bayerobjekt
Flamsteedobjekt
HR-objekt
Huvudseriestjärnor klass G

Dubbelstjärnor
HD-objekt
Chand Baori

Chand Baori är en trappbrunn i byn Abhaneri i Rajastan i Indien.

Historik 
Chand Baori anses ha sitt namn efter en lokal härskare med namnet Raja Chanda. De äldsta delarna av trappbrunnen är från 700-talet, men de övre våningarna byggdes omkring 1700-talet under mogulriket.

Beskrivning 
Chand Baori har 3.500 trånga trappsteg i 15 våningar. Den går ned omkring 30 meter i marken, vilket gör den till en av de djupaste och största trappbrunnarna i Indien. 

Delstaten Rajastan är extremt torr, och utformningen av Chand Baori är gjord med avsikt att spara så mycket vatten som möjligt. Vid botten av brunnen är luften fem-sex grader lägre än vid markytan och Chand Baori användes som uppehållsplats för byborna under perioder av intensiv hetta. På brunnens ena sida finns en paviljong med vilorum för furstliga personer.

Inspiration
Trapporna i Chand Baori har inspirerat den brittiske formgivaren Thomas Heatherwick till trapptornet Vessel på Hudson Yard Plaza i New York i USA.

Källor
Denna artikel är delvis baserad på artikeln Chand Baori på engelskspråkiga Wikipedia.

Noter

Externa länkar 

Byggnader invigda under 700-talet
Rajasthan
Brunnar