kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
April Stevens

April Stevens, född Caroline Vincinette LoTempio den 29 april 1929 i Niagara Falls, New York, död 17 april 2023 i Phoenix, Arizona, var en amerikansk sångare. Stevens skivdebuterade vid 22 års ålder och fick sin första hit 1951 med låten "I'm in Love Again". Hennes inspelning av "Teach Me Tiger" från 1959 väckte uppståndelse och ansågs så utmanande att flera amerikanska radiostationer vägrade spela den. Den nådde därmed inte högre än plats 86 på försäljningslistan Billboard Hot 100.

Under 1960-talet fick hon stor framgång med de gamla standardlåtarna "Deep Purple" och "Whispering" som hon spelade in tillsammans med sin bror Nino Tempo. Den förstnämnda nådde förstaplatsen på Billboardlistan 1963, och den andra nådde plats 11 1964. Låtarna blev även topp 40-hits i Storbritannien.

Källor

Webbkällor 
Nino Tempo & April Stevens på Allmusic
Listplaceringar på Billboard Hot 100
Listplaceringar på UK Singles Chart

Amerikanska popsångare
Personer från Niagara Falls, New York
Födda 1929
Kvinnor
Avlidna 2023
Aluminiumjulgran

En aluminiumjulgran är en konstgjord julgran och var populär i USA från år 1958 fram till ungefär mitten av 1960-talet. Som framgår av namnet är granen tillverkad i aluminium och har granbarr av folie. Den är upplyst underifrån via ett roterande färghjul. Aluminiumjulgranen användes som en symbol för kommersialiseringen av julen i det hyllade och framgångsrika extra TV-avsnittet A Charlie Brown Christmas år 1965, där granen ifrågasattes som en juldekoration. Under mitten av 2000-talet skapades en marknad för aluminiumgranar online, där de ofta säljs för stora summor. Granarna har också funnits i museisamlingar.

Bildgalleri

Referenser

Noter

Externa länkar 

Julgranar
Aluminium
Adam (servis)

Adam är en klassisk servis från Gustavsbergs porslinsfabrik. Den formgavs av Stig Lindberg och var i produktion åren 1959–1974. Dekoren består av blå prickar på vit bakgrund. Servisen finns i nyproduktion i benporslin sedan 2005. Servisen Adam ingår i Nationalmuseums permanenta utställning Den moderna formen 1900–2000. 

Lindberg formgav även servisen Eva vars dekor består av vita prickar på röd bakgrund. Den var i produktion åren 1959–1974 och nytillverkas sedan 2008.

Källor 
Nationalmuseums föremålsdatabs
Gustavsbergs porslinsfabriks webbplats

Serviser
Föremål i porslin
Svensk formgivning
Produkter från Gustavsbergs porslinsfabrik
Radhe

Radhe är en svensk släkt från Göteborg.

En tidig anfader var Bryngel Radhe, källarmästare i Göteborg (cirka 1630-1679), gift med Maria Hantons (död 6 november 1680). Bryngel Radhe lät 1669 uppföra det Radheska huset i centrala Göteborg, ett av Göteborgs äldsta hus. 

En gren adlades Gripenstedt år 1717 och en annan Palmencrona år 1718.

Referenser

Släkter från Göteborg
Lektorsdubbning

Lektorsdubbning, eller voice-over är en teknik för att översätta filmer, föredrag eller dylikt ljudmaterial till ett annat språk än den var producerad på. Den ursprungliga dialogen tonas ner och en översättning av dialogen läses sedan upp ovanpå denna. I motsats till dubbning, är det inte brukligt att uppläsaren lever sig in i texten, utan översättningen levereras med neutral röst. Olika länder har utvecklat olika konventioner för den här formen av medieöversättning, med ibland upp till fyra uppläsare. Det vanligaste är dock att en person läser upp hela översättningen.

I Sverige
I Sverige används lektorsdubbning framför allt i radiointervjuer och ibland även i barnprogram, som ett billigare alternativ till dubbning.

I Europa
Lektorsdubbning förekommer framför allt i de östliga delarna av Europa, såsom Polen, Ukraina, Litauen Lettland och Ryssland.

Se även
Dubbning (tolkning)

Källor

Filmproduktion
Översättande
Palmencrona

Palmencrona var en svensk adelssätt från Göteborg, Västergötland. Kommendören vid amiralitetet Lars Palmencrona (1670-1724) jämte hans fru Ingrid Palmencrona (född Radhe) (1660-1721) samt hennes ättlingar adlades (nr. 1559) år 1718 av kung Karl XII av Sverige.

Ättens siste huvudman Bryngel Palmencrona (1689-1725), krigskommissarie vid krigsexpeditionen, dog ogift och slöt den adliga ättegren på svärdssidan. Han begrovs i Kungsholms kyrka i Stockholm.

Referenser

Svenska adelsätter
Litteraturstad

Litteraturstad är ett begrepp inom Unescos program Unesco Creative Cities Network. Detta lanserades 2004 för att främja samarbete mellan städer (i praktiken kommuner) som använder sig av kreativitet som viktig faktor för sin stadsutveckling. En litteraturstad premieras för sina satsningar inom litteratur.

Historik 
Unesco utnämner med några års mellanrum ett antal nya litteraturstäder. Vid årsskiftet 2022/2023 fanns 42 litteraturstäder i 32 länder.

Idén om ett internationellt nätverk av litteraturengagerade städer väcktes i Edinburgh i början av 2000-talet. Det större begreppet Creative Cities Network inkluderar totalt sju olika kreativa stadstyper – hantverk (och folkkonst), formgivning, film, gastronomi, litteratur, mediekonst och musik. Totalt fanns sommaren 2022 totalt 246 kreativa städer från drygt 70 länder i Unescos nätverk.

Mässan Bok & Bibliotek, yrkesföreningen Författarcentrum Väst och Svenska PEN med flera uppmanade i januari 2019 Göteborgs Stads kulturnämnd att ansöka om att utnämna Göteborg till litteraturstad av Unesco. 2021 antogs Göteborg som del av Unescos nätverk, med kommunen, universitetet och regionen som bärande parter i det pågående projektet.

Kriterier för litteraturstäder
För att kunna ansöka till utnämningen som litteraturstad hos Unesco måste kandidaterna skriva under på att följa fem olika värdegrunder. Dessa är:
att bygga ett välkomnande nätverk och samarbet som visar på diversiteten och rikedomen hos världens olika språk och litteraturer
att främja värdet av dialog och yttrandefrihet i alla delar av verksamheten
att genom nätverket genomföra internationella projekt som gynnar den lokala och nationella litteratursektorn
att stärka relationerna mellan alla kreativa [Unesco-]städer runt om i världen
att vara aktiv och proaktiv i kommunikationen med varandra och våra samarbetspartners

Utnämningar
Sedan starten 2004 har följande städer blivit utnämnda till litteraturstad:
2004 – Edinburgh (Storbritannien)
2008 – Iowa City (USA), Melbourne (Australien)
2010 – Dublin (Irland)
2011 – Reykjavík (Island)
2012 – Norwich (Storbritannien)
2013 – Kraków (Polen)
2014 – Dunedin (Nya Zeeland), Granada (Spanien), Heidelberg (Tyskland), Prag (Tjeckien)
2015 – Bagdad (Irak), Barcelona (Spanien), Ljubljana (Slovenien), Lviv (Ukraina), Montevideo (Uruguay), Nottingham (Storbritannien), Óbidos (Portugal), Tartu (Estland), Uljanovsk (Ryssland)
2017 – Bucheon (Sydkorea), Durban (Sydafrika), Lillehammer (Norge), Manchester (Storbritannien), Milano (Italien), Québec (Kanada), Seattle (USA), Utrecht (Nederländerna)
2019 – Angoulême (Frankrike), Beirut (Libanon), Exeter (Storbritannien), Kuhmo (Finland), Lahore (Pakistan), Leeuwarden (Nederländerna), Nanjing (Kina), Odessa (Ukraina), Slemani (Irak), Wonju (Sydkorea), Wrocław (Polen)

2021 – Göteborg (Sverige), Jakarta (Indonesien), Vilnius (Litauen)

Referenser

Noter

Övriga källor 
How It Began på www.cityofliterature.com

Externa länkar 
Webbplats för Unescos nätverk för "kreativa städer"

Unesco
Städer
Litteratur
Projekt Kvinnliga huvudpersoner
S Canum Venaticorum

S Canum Venaticorum är en orange jättestjärna i stjärnbilden  Jakthundarna. Den misstänktes vara variabel och blev den andra stjärnan i stjärnbilden som fick en variabeldesignation åsatt. Noggrannare mätningar har kunnat fastslå att den inte är variabel. Stjärnan är av visuell magnitud +9,75 och kräver därmed teleskop för att studeras.

Referenser

Noter 

Stjärnbilden Jakthundarna
Orangea jättar
Nils Simonsson

Nils Simonsson kan syfta på:

 Nils Simonsson (1919–2011), ämbetsman.
 Nils Simonsson (1920–1994), indolog.
 Nisse Simonson (född 1942), läkare, författare och föreläsare.
Nils Simonsson (ämbetsman)

Nils Viktor Simonsson, född 19 februari 1919 i Vasa församling i Göteborgs och Bohus län, död 28 januari 2011 i Ljungby församling i Kronobergs län, var en svensk ämbetsman.

Biografi
Simonsson avlade reservofficersexamen 1942 och utnämndes samma år till fänrik i Skaraborgs pansarregementes reserv, varefter han 1944 utnämndes till löjtnant och 1954 till kapten innan han 1962 lämnade pansartruppernas reserv. Han avlade politices magister-examen vid Lunds universitet 1943. Han var amanuens i Försvarets civilförvaltning 1943–1944, tjänstgjorde vid Riksräkenskapsverket 1944–1947 och var förste byråsekreterare vid Statens lönenämnd 1947–1955. Åren 1955–1968 tjänstgjorde han vid Försvarsdepartementet: som kansliråd och byråchef 1955–1963, som tillförordnad avdelningschef för organisationsärenden 1961–1963, som avdelningschef för organisationsärenden 1963–1965 och som expeditionschef 1965–1968. Simonsson var generaldirektör och chef för Försvarets civilförvaltning 1968–1982.

Simonsson var biträdande sekreterare i 1948 års universitetslönekommitté. Han var därefter sekreterare i bland annat 1949 års reseersättningskommitté, tjänsteförteckningskommittén för riksdagens verk, riksdagsbiblioteksutredningen, 1958 års försvarsledningskommitté och 1960 års försvarsledningsutredning. Han var sekreterare och expert i 1964 års tygförvaltningsutredning samt ledamot av Militära arbetstidsutredningen och Checklönekommittén. Åren 1952–1955 var han sakkunnig i Civildepartementet. Han var vidare utredare angående allmän flygträning 1963, särskild utredare av tillträdesskydd 1982 och utredare av sekretess för landskapsinformation 1987. Han var ledamot av Försvarets personalnämnd 1961–1968 (ordförande 1965–1968), ledamot av Kontraktsdelegationen och ordförande i Stockholms befälsutbildningsförbund 1971–1975 (av vilket han utsågs till hedersledamot 1975). Simonsson var dessutom ledamot av direktionen för Konungens hospital 1968–1982 (ordförande 1975–1982), av styrelsen för Försvarets rationaliseringsinstitut 1971–1982 (vice ordförande 1974–1982) och av styrelsen för Försvarets datacentral 1974–1982.

Simonsson invaldes 1965 som ledamot av Kungliga Krigsvetenskapsakademien.

Externa länkar

Referenser

Födda 1919
Avlidna 2011
Män
Ämbetsmän från Göteborg
Alumner från Lunds universitet
Svenska reservofficerare
Kansliråd
Svenska generaldirektörer
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Lista över Apples operativsystem

Nedan följer en lista över operativsystem som har publicerats av Apple.

Apple DOS är det första operativsystemet för Apple-datorer.

Mac OS Classic 
System 6
System 7

Mac OS 

Mac OS 8
Mac OS 9
Puma
Jaguar
Panther
Tiger
Leopard
Snow Leopard
Lion
Mountain Lion
OS X Mavericks
OS X Yosemite
OS X El Capitan
macOS Sierra
macOS High Sierra
macOS Mojave
macOS Catalina
macOS Big Sur

IOS
Acorn OS såg ut som Ipod classic.
Iphone OS 3
IOS 4 - fortsatte från Iphone OS 3
IOS 5
IOS 6-15

Övriga
A/UX
watchOS
tvOS
audioOS
iPadOS

Referenser
Maurice Reinhold von Stern

Maurice Reinhold von Stern, född den 3 april 1860 i Reval, död den 28 oktober 1938 i Ottensheim, Övre Österrike, var en balttysk författare.

von Stern deltog 1877–1878 i kriget som frivillig i den ryska hären, utvandrade 1880 till Förenta staterna, där han under några år levde proletärliv som gruvarbetare och hamnarbetare med mera. År 1885 återvände han till Europa, studerade filosofi i Zürich och Bern samt ägnade sig åt författarskap. Han bosatte sig omkring 1900 i Övre Österrike. Stern började sin bana med diktsamlingarna Proletarierlieder (1885; 2:a upplagan 1888), Excelsior (1889), Höhenrauch (1890) och Sonnenstaub (samma år) samt berättelserna Von Jenseits des Meeres (samma år), i vilka man finner nakna sociala 
tidsskildringar, en tolstojansk anakoretåskådning och mycken agitation bland annat för helnykterheten i ofta mindre poetisk form. Den episka dikten Insel Ahasvers (1893) visar strid mellan socialistiska och individualistiska åsikter, och i senare verk har von Stern liksom Henckell lämnat det agitatoriska och socialreformatoriska åsido för att ge färgmättade naturbilder och en utpräglat tysknationell stämning (diktsamlingarna Walter Wendrichs neue Lieder, 1897, Abendlicht, 1901, Blumen und Blitze, 1902, Sonnenwolken, 1903, med flera; berättelserna Walter Wendrich, 1895, Waldskizzen aus Oberösterreich, 1901, Der Seiltänzer, 1905, med flera). Gesammelte Gedichte och Gesammelte Erzählungen utkom 1906.

Källor 

  

Tyskspråkiga poeter
Balttyskar
Poeter under 1800-talet
Poeter under 1900-talet
Personer från Tallinn
Födda 1860
Avlidna 1938
Män
Ugglan
Alexandre Gemignani

Alexandre Gemignani Ferreira, född 26 juni 1925 i São Paulo, död 8 mars 1998, var en brasiliansk basketspelare.

Gemignani blev olympisk bronsmedaljör i basket vid sommarspelen 1948 i London.

Källor 

Brasilianska basketspelare
Brasilianska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 1948
Tävlande i basket vid olympiska sommarspelen 1948
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1948 från Brasilien
Idrottare från São Paulo
Födda 1925
Avlidna 1998
Män
Brasilianska idrottare under 1900-talet
Musikstad

Musikstad är ett begrepp inom Unescos program Unesco Creative Cities Network som lanserades 2004 för att främja samarbete mellan städer som använder sig av kreativitet som viktig faktor för sin stadsutveckling. 

Unesco utnämner musikstäder. Vid årsskiftet 2018/2019 fanns 30 musikstäder i 23 länder.

Kriterier för musikstad
att vara ett erkänt centrum för musikskapande och -utövande
att vara värd för musikfestivaler och andra musikevenemang för inhemsk och utländsk musik
att främja musikindustri av olika slag
att ha musikskolor på olika nivåer
att ha informell musikverksamhet, inklusive amatörkörer och -orkestrar 
att ha offentliga utrymmen för utövande av och lyssnande på musik, till exempel friluftsauditorier

Utnämnda musikstäder

Källor
Musikstäder på Unescos webbplats

Externa länkar
Webbplats för musikstäder

Unesco
Musik
Burggrevegatan

Burggrevegatan är en gata i stadsdelen Stampen i Göteborg. Den är cirka 670 meter lång och sträcker sig från Drottningtorget till Odinsplatsen.

Gatan fick sitt namn år 1921 efter ämbetstiteln burggreve, vilken var stadens högste militäre och juridiske styresman under åren 1624–1681 och 1716–1719. Det var bara Göteborg, Malmö och Falun, samt troligen Åbo, som i 1600-talets Sverige hade burggrevar. Namnberedningen föreslog år 1918 att den gata, som senare samma år fick namnet Garverigatan, skulle få namnet Burggrevegatan, efter läget intill den forna fastigheten Burggrevelyckan. Vid granskning ansåg ett utskott av drätselkammaren att namnet främst associerades med burggrevens ämbete och därför skulle ges till en mer centralt belägen gata.

Under åren 1883–1921 var gatans namn Stenbocksgatan, troligen till minne av fältmarskalken och generalguvernören Magnus Stenbock. Namnändringen gjordes för att undvika förväxling med andra gator med samma namn.

Vidkärrsgatan i stadsdelen Bagaregården hette tidigare Burggrevegatan.

Referenser 

Gator i Göteborg
Stampen
Gastronomistad

Gastronimistad är ett begrepp inom Unescos program Unesco Creative Cities Network som lanserades 2004 för att främja samarbete mellan städer som använder sig av kreativitet som viktig faktor för sin stadsutveckling. 

Unesco utnämner gastronomistäder. Vid årsskiftet 2018/2019 fanns 26 gastronomistäder i 17 länder.

Kriterier för gastronomistad
 att ha en utvecklad kokkonst som är karaktäristisk för staden och regionen
 att ha en välutvecklad restaurangbransch med ett stort antal restauranger som serverar traditionell mat
 att för regionen typiska ingredienser används i maten
 att lokal tillagning av mat har överlevt industriella/teknologiska förändringar 
 att det finns traditionella matmarknader och traditionell livsmedelstillverkning
 att det finns vana att hålla matfestivaler och -evenemang 
 att matkulturen innefattar respekt för miljön och innebär uthållig matproduktion
 att stadens restaurangskolor främjar god nutrition och aspekter på biodiversitet

Utnämnda gastronomistäder

Källor
Cheng Xiaomin: “City of Gastronomy” of UNESCO Creative Cities Network: From International Criteria to Local Practice, juli 2017
Register över gastronomistäder på Unescos webbplats

Unesco
Gastronomi
Lippestad

Lippestad är ett norskt efternamn, som burits av bland andra:

 Carl Thorvald Lippestad (1856–1913), norsk skolman 
 Geir Lippestad (född 1964), norsk jurist
 Johan Andreas Lippestad (1902–1961), norsk politiker
 Johan Anton Lippestad (1844–1913), norsk skolman

Norska efternamn
Paweł Adamowicz

Paweł Bogdan Adamowicz, född 2 november 1965 i Gdańsk, död 14 januari 2019 i Gdańsk, var en polsk politiker och borgmästare i Gdańsk under tjugo års tid, från 1998 fram till sin död. I november 2018 valdes Adamowicz för sjätte gången i rad till borgmästare efter ett regionalval. Han avled i januari 2019 efter att ha blivit knivskuren när han var på scen under ett evenemang. Gärningsmannen greps.

Referenser

Män
Avlidna 2019
Födda 1965
Polska politiker under 1900-talet
Personer från Gdańsk
Mördade polska politiker
Polska politiker under 2000-talet
Jultomtens lärling

Jultomtens Lärling är en animerad tv-serie i 50 episoder på 12 minuter och två 26 minuters episoder. Serien är skapad av Jan Van Rijsselberge.

Serien är producerad av produktionsbolaget Alphanim. I serien får vi följa pojken Nicolas, en ung föräldralös pojke från Sydney, Australien.

Nicolas jobb är att bli nästa Jultomte och tränas av nuvarande Jultomte.

Referenser

Franska animerade TV-serier från 2000-talet
TV-seriestarter 2006
TV-serieavslutningar 2006
Franskspråkiga TV-serier
Global Network of Sex Work Projects

Global Network of Sex Work Projects (NSWP) är en ideell organisation som arbetar för sexarbetares hälsa och mänskliga rättigheter. Den grundades November 1990 och har sitt huvudsäte i Edinburgh, Skottland. NSWP är en paraplyorganisation med medlemmar från fem regioner (Afrika, Asien/Stillahavsområdet, Europa, Latinamerika och Nordamerika & Karibien. Till medlemsorganisationerna hör svenska Rose Alliance och Fuckförbundet . 

NSWP publicerar resurser som policy briefs, faktablad, communityriktlinjer, globala och lokala forskningsrapporter, smart guides, uttalanden, journalen Research for Sex Work Journal och fallstudier. Organisationen stödjer en avkriminalisering av sexarbete.

Referenser 

Organisering av sexarbetare
Prostitution
Sidor med ogranskade översättningar
Formgivningsstad

Formgivningsstad är ett begrepp inom Unescos program Unesco Creative Cities Network som lanserades 2004 för att främja samarbete mellan städer som använder sig av kreativitet som viktig faktor för sin stadsutveckling. 

Unesco utnämner formgivningsstäder. Vid årsskiftet 2018/2019 fanns 31 formgivningsstäder i 26 länder.

Utnämnda formgivningsstäder

Källor

Register över formgivningsstäder på Unescos webbplats

Unesco
Formgivning
Spaniens geografi

Spaniens geografi präglas av sin belägenhet mellan Medelhavet och Atlanten. Landet ligger i den sydvästliga delen av Europa och har Pyrenéerna i norr och Nordafrika söderut. Spanien täcker större delen av Iberiska halvön och består dessutom bland annat av två ögrupper – Balearerna i öster och Kanarieöarna väster om Nordafrika – samt besittningarna på den nordafrikanska kusten; de två städerna Ceuta och Melilla och några öar.

Fysisk geografi 
Spanien är beläget mellan ett medelhav i öster; Medelhavet och en ocean i väster; Atlanten. Dessutom har man en lång västlig landgräns mot sin granne på Iberiska halvön – Portugal och i norr mot grannländerna Frankrike och Andorra. Kortaste landgränsen finns i söder mot Gibraltar.

Landet ligger i en övergångszon och har därför ett varierat utseende och ursprung:
 Topografi: En mängd olika typer av geologiska processer har skapat landet, inklusive vulkaner, veckningar och sedimentering.
Klimat: Läget på halvön gör landet utsatt för både kalla och varma luftmassor. I norr dominerar ett oceaniskt klimat (svalare och fuktigare), medan områden vid Medelhavet är varmare och torrare.
 Vegetation: Påverkat av klimatet är torktålig växtlighet vanligt i södra Spanien, medan mer regngynnade växter breder ut sig i norr.
 Människan: Människans närvaro i området är av gammalt datum, inklusive neandertalare och tidiga invandrare från Afrika. Romare, morer och kristna stater har haft stor påverkan på den kulturella utvecklingen.

Geografiska landmärken 
 Nordligast belägna punkten: Punta da Estaca de Bares, Mañón, A Coruña.
 Sydligast belägna punkt: La Restinga, La Pineda del Hierro, Hierro, Santa Cruz de Tenerife.
 Västligast belägna punkt: Punta de la Orchilla, Frontera (kommunhuvudort) och La Pineda, Hierro, Santa Cruz de Tenerife.
 Östligast belägna punkt: Punta de s'Esperó, Maó på Menorca, Balearerna.
 Högst belägna punkt: Teide, Teneriffa, 3 718 meter över havet.
 Högst belägna punkt på fastlandet: Mulhacén, Andalusien, 3 481 meter över havet.
 Lägst belägna punkt: Havsnivån, 0 meter över havet.
 Punkt längst bort från kusten (Iberisk otillgänglighetspol): 
 Mittpunkt på fastlandet beräknas vara Cerro de los Ángeles i Getafe, nära Madrid.

Relief 
Iberiska halvöns topografi har sitt centrum på den centrala högslätten – Meseta Central, på cirka 650 meters höjd över havet.

Referenser

Spaniens geografi
Lyndon B. Johnsons kabinett

Lyndon B. Johnsons kabinett bildades efter mordet på John F. Kennedy den 22 november 1963 och avslutades den 20 januari 1969 då Richard Nixons kabinett tillträdde. Flera av Lyndon B. Johnsons ministrar kom från Kennedyadministrationen, däribland justitieminister Robert F. Kennedy.

Kabinettet

Bilder

Se även
 Lyndon B. Johnsons presidentskap

Referenser

1963 i USA
USA:s regeringar
Lyndon B. Johnson
Rune Nilsson (handbollsspelare)

Rune "Gummi" Nilsson, född 4 maj 1928, död 27 oktober 2020, var en svensk handbollsmålvakt och fotbollsmålvakt från Göteborg, som i huvudsak spelade för Majornas IK.

Karriär 
Smeknamnet "Gummi" fick Rune Nilsson redan i skolan på grund av sin gymnastiska förmåga. 1946 flyttade han till Göteborg från Jönköping och ville börja spela handboll i en klubb i Göteborg. Han började i Redbergslids IK men fick sitta på läktaren vilket ledde till att han valde Majornas IK istället. Där fick han börja spela redan i december 1946. Allsvensk premiär den 12 oktober 1947. Spelade sedan 213 matcher för Majorna i högsta serien till säsongen 1961-1962 som blev hans sista i allsvenskan. Han spelade i Majorna förutom 1960-1961 då han representerade IFK Borås under ett år. 2004 invaldes Rune Nilsson i Göteborgs "Hall of Fame".

Landslagskarriär 
Rune Nilsson spelade 32 landskamper för Sverige åren 1949-1960, de flesta utomhus. Landslagsdebut 1949 utomhus i Kristianstad mot Österrike. Sverige vann matchen med 13-4. Sista landskampen utomhus mot Polen i Katowice den 22 maj 1960 som Sverige vann med 13-8. Det har blivit tre utomhus-VM i handboll; 1952, 1955 och 1959. Resultatet blev ett silver, ett brons och en fjärdeplacering. Rune Nilsson var också fotbollsmålvakt i Gais reservlag och BK Häcken. Att vara fotbollsmålvakt var säkert en fördel utomhushandbollen, som spelades på fotbollsplan med fotbollsmål.

Klubbar 
 Jönköpings BK (1937–1946)
 Majornas IK (1946–1960)
 IFK Borås (1960–1961)
 Majornas IK (1961–1962)

Meriter 
 VM-silver 1952 med Sveriges landslag
 VM-brons 1959 med Sveriges landslag
 Sex SM-guld i utomhushandboll (1953, 1955, 1956, 1957, 1958 och 1959) med Majornas IK

Källor

Anmärkningar

Fotnoter 

Svenska handbollsmålvakter
Svenska mästare i handboll
Mottagare av Stora grabbars och tjejers märke
Män
Födda 1928
Avlidna 2020
Handbollsspelare i Majornas IK