kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
UFC 247

UFC 247: Jones vs. Reyes var en MMA-gala som arrangerades av UFC och ägde rum 8 februari 2020 i Houston, TX, USA.

Bakgrund
En titelmatch i lätt tungvikt mellan mästaren Jon Jones och utmanaren Dominick Reyes stod som  huvudmatch och en titelmatch i damernas flugvikt mellan mästaren Valentina Sjevtjenko och utmanaren Katlyn Chookagian som andra huvudmatch.

Ändringar
En welterviktsmatch mellan Dhiego Lima och Alex Morono var initialt planerad, men Lima tvingades dra sig ur matchen på grund av en nackskada. Ny motståndare för Morono meddelades den 29 januari som Kalinn Williams.

Jimmie Rivera var tänkt att möta Marlon Vera, men Rivera drog sig ur matchen 22 januari på grund av en skada och matchen ströks.

Invägning
Vid invägningen streamad på Youtube vägde utövarna följande:

Resultat

Bonusar
Följande MMA-utövare fick bonusar om 50 000 USD vardera:
Fight of the Night: Trevin Giles vs. James Krause
Performance of the Night: Kalinn Williams och Mario Bautista

Se även
 Lista över UFC-evenemang

Noter

Externa länkar
UFC 247 – UFC.com
UFC 247 – Sherdog.com

Ultimate Fighting Championship-evenemang
Sport i Houston
Bantu Mzwakali

Bantu Mzwakali, född 9 november 1993, är en sydafrikansk fotbollsspelare.

Karriär
Den 23 januari 2020 värvades Mzwakali av IK Brage. I mars 2021 värvades Mzwakali av sydafrikanska Swallows, där han skrev på ett kontrakt över resten av säsongen.

Källor

Noter

Sydafrikanska fotbollsspelare
Spelare i Ajax Cape Town FC
Spelare i Chippa United FC
Spelare i Bidvest Wits FC
Spelare i Cape Umoya United FC
Fotbollsspelare i IK Brage
Spelare i Moroka Swallows FC
Spelare i Premier Soccer League
Spelare i Superettan
Födda 1993
Levande personer
Män
Idrottare från Kapstaden
Sydafrikanska idrottare under 2000-talet
Trezzo Tinella

är en ort och kommun i provinsen Cuneo i regionen Piemonte i Italien. Kommunen hade  invånare (2018).

Referenser 

Kommuner i provinsen Cuneo
The Mamas

The Mamas är en svensk-amerikansk musikgrupp med soul-/gospel-stil. Gruppen uppmärksammades under Melodifestivalen 2019 när de deltog som bakgrundssångare till John Lundvik i vinnarlåten "Too Late for Love".

Historik

Bakgrund 
The Mamas bildades 2019 av Paris Renita (körsångerska ursprungligen från USA med svensk karriär)  som en kvartett efter att John Lundvik bad henne leta fram sångerskor med bra röster som kunde stödja honom i hans bidrag. Hon medverkade i gruppen i Melodifestivalen 2019 men valde hösten 2019 att lämna gruppen.

Både i Melodifestivalen 2020 och 2021 medverkade gruppen som en trio bestående av följande medlemmar: 
 Ash (Ashley Rena) Haynes, född 19 januari 1987 i Washington D.C., som har turnerat med R&B-artister och sjungit i större gospelkörer i USA, men även i en gospelmusikal i Sverige 2014, och är på heltid bosatt i Sverige sedan september 2019.
 Loulou Lamotte, född 16 april 1981 i Malmö. Hon har tidigare körat i Melodifestivalen bakom Behrang Miri 2013 och tävlat i Idol 2008.
 Dinah Yonas Manna, född 5 september 1981 i Stockholm som även är körledare och låtskrivare. Hon har tidigare körat bakom Jonas Gardell i Melodifestivalen 2018 och bakom artister som Katy Perry, Jerry Williams och Eric Saade.

Karriär 
Året efter vann deras bidrag Melodifestivalen 2020 med 137 poäng, då de som fristående grupp framförde låten "Move". The Mamas skulle ha fått att representera Sverige i Eurovision Song Contest i Rotterdam den 12–16 maj. Den 18 mars 2020 meddelades det att 2020 års upplaga av Eurovision Song Contest ställts in. Därmed gick Move till historien som det första vinnarbidraget i Melodifestivalen att inte få framföras i Eurovision Song Contest.

Den 3 december 2020 meddelades att The Mamas även skulle delta i Melodifestivalen 2021 för tredje året i rad, denna gång med låten "In the Middle", skriven av Emily Falvey, Robin Stjernberg och Jimmy Jansson. De tävlade i fjärde deltävlingen, den 27 februari, där de tog sig direkt till final.

I finalen slutade The Mamas på en tredjeplats. De internationella jurygrupperna placerade The Mamas som fyra. Av svenska folket fick de dock näst flest röster och kunde därmed klättra till tredjeplatsen.

Diskografi

EP 
 2020: Tomorrow Is Waiting
 2020: All I Want for December

Singlar 
 2020: Move
 2020: Let It Be
 2020: Touch the Sky
 2020: A Christmas Night to Remember
 2021: In the Middle
 2021: Itsy Bitsy Teeny Weeny Yellow Polka Dot Bikini

Referenser

Externa länkar 

Svenska gospelgrupper
Svenska triogrupper
Deltagare i Melodifestivalen 2019
Deltagare i Melodifestivalen 2020
Deltagare i Melodifestivalen 2021
Deltagare i Eurovision Song Contest 2020
Artister som representerat Sverige i Eurovision Song Contest
Svenska soulgrupper
OVÖ

OVÖ  (Om Vi Överlever) är en svensk hiphop-grupp som bildades 2017 med rapparna Nicky ”Ivory” Osenius Kouakou och Jaouli ”Finess” Akofely.

Gruppen medverkade med bidraget Inga Problem i Melodifestivalen 2020, deltävling 1 i Saab Arena i Linköping, men gick inte vidare. Detta var första gången OVÖ medverkade i melodifestivalen.

Diskografi

Singlar 

 "Som ingenting" (2017)
 "Hon är aldrig nöjd" (2017)
 "Tid" (2017)
 "Jul" (2017)
 "Zara Larsson" (2018)
 Följer med mej" (2018)
 "Touchdown" (2018)
 "Kvicksand" (2019)
 "Älskar din vibe" (2019)
 "Inga problem" (2020)

Referenser 

Svenska hiphopgrupper
Musikgrupper bildade 2017
Deltagare i Melodifestivalen 2020
The Sound Express

The Sound Express var en svensk duogrupp från Vänersborg.

Duon, som bestod av Tillbjörn Persson (keyboards och gitarr) och Ingemar Landén (trummor och munspel), uppvisade tydliga influenser från Hansson & Karlsson. Deras självbetitlade album The Sound Express (ALP 148) utgavs 1969 på det av dansbandet Cool Candys drivna skivbolaget Anette, vilket för övrigt även gav ut bandet Blåkulla. Persson övergick senare till dansbandsgenren och har varit medlem i Cool Candys och Säwes.

Källor
Tobias Petterson: The Encyclopedia of Swedish Progressive Music, 1967–1979, Stockholm, Premium 2007, , sid. 163.

Svenska duogrupper
Viola, Piemonte

Viola är en ort och kommun i provinsen Cuneo i regionen Piemonte i Italien. Kommunen hade  invånare (2018).

Referenser 

Kommuner i provinsen Cuneo
Rune Aasheim

Rune Aasheim, född 2 september 1947, är en norsk diplomat.

Aasheim, som till utbildningen är filologie kandidat, har tjänstgjort vid norska Utrikesdepartementet sedan 1982. Han var underdirektör där 2000–2002 och avdelningsdirektör 2002–2004. Han innehade posten som generalkonsul i Murmansk 2004–2008 och i Sankt Petersburg 2008–2013.

Den 18 augusti 2009 utnämndes han till kommendör av Norska förtjänstorden.

Källor

Noter 

Norska diplomater
Män
Födda 1947
Levande personer
Frank Bakke-Jensen

Frank Bakke-Jensen, född 8 mars 1965 i Båtsfjord i Finnmark, är en norsk politiker inom Høyre som var Norges försvarsminister från den 20 oktober 2017 till den 14 oktober 2021. Före dess var han Norges EES- och EU-minister deån 20 december 2016 till 20 oktober 2017.

Han är ledamot av Stortinget från Finnmark sedan 2009, efter att tidigare ha varit borgmästare i Båtsfjord 2007–2009. Bakke-Jensen har suttit i Stortingets industrikommitté som Høyres fiskeripolitiska talesman. I Stortingsvalet i Norge 2017 var han Høyres toppkandidat i Finnmark.

Referenser

Externa länkar

Stortingsledamöter för Høyre
Norges försvarsministrar
Födda 1965
Levande personer
Norska politiker under 1900-talet
Norska politiker under 2000-talet
Personer från Båtsfjords kommun
Män
Bent Høie

Bent Høie, född 4 maj 1971 i Randaberg, är en norsk politiker inom Høyre. Mellan 2013 och 2021 var han hälsominister i Erna Solbergs regering.

Høie har varit ledamot av Stortinget från Rogaland sedan 2000, då han ersatte den avlidne ledamoten Jan Johnsen. Han var ordförande för Stortingets hälso- och vårdkommitté 2009–2013 och var Høyres andra vice ordförande 2010–2020. I Stortingsvalet i Norge 2017 var han Høyres första kandidat i Rogaland.

Høie har utsetts till fylkesmann i Rogaland med tillträde efter stortingsvalet 2021.

Referenser

Externa länkar

Stortingsledamöter för Høyre
Födda 1971
Levande personer
Norska politiker under 2000-talet
Personer från Randabergs kommun
Män
Edit Ekman

Edit Maria Ekman, född 12 maj 1877, död 28 juli 1971 i Solna, var en svensk prostinna och välgörare. Edit Ekmans plats i Solna kyrkby är uppkallad efter henne.

Biografi

Edit Ekman kom 1925 till Solna där hennes man, Karl Ekman, tillträdde tjänsten som kyrkoherde i Solna församling. Tiderna var svåra och för att hjälpa de nödställda i församlingen startade hon ett upprop i Stockholmstidningarna och i Solna kyrka där hon inbjöd människor att skänka kläder, möbler och husgeråd.

På uppmuntring av ärkebiskop Nathan Söderblom tog hon under 1930-talet initiativ till bildandet av S:t Martins Förening vars syfte var att hjälpa Solnas många fattiga, framför allt barn. 1936 anordnade prinsessan Sibylla en stor insamling som inbringade 66 000 kronor och blev grunden till Prinsessan Sibyllas S:t Martinstiftelse.

Verksamheten ökade i snabb takt och snart samlades ett 80-tal kvinnor i prästgården för att hjälpa till. Föreningen behövde mera plats och lät renovera kyrkstallarna (nuvarande Sankt Martinsgården) där sedermera olika verksamheter organiserades, exempelvis skomakeri, snickeri och en motorkurs för blivande chaufförer. Edith Ekman ledde verksamheten till 1948. Ända fram till 1960-talet fungerade byggnaden som ett yrkesgymnasium i Solna.

Edith Ekman vilar tillsammans med sin make och dotter på Solna kyrkogård. För att hedra hennes minne döpte Solna kyrkoråd år 2016 grönområdet mellan Sankt Martinsgårdens stall och lada till Edit Ekmans plats.

Se även
 Solna kyrkby

Källor
Informationstavla på platsen, uppsatt av Svenska kyrkan.
Stiftelsen S:t Martin.
Mitt i Solna: Bortglömd prostinna ger namn åt plats, publicerad 6 december 2016.

Externa länkar

Kvinnor
Svenska filantroper under 1900-talet
Födda 1877
Avlidna 1971
Tina Bru

Tina Bru, född 18 april 1986 i Moss, är en norsk politiker inom Høyre och olje- och energiminister i Erna Solbergs regering från januari 2020 till oktober 2021. Hon har varit ledamot av Stortinget från Rogaland sedan 2013. Hon har varit andre vice ordförande för Stortingets energi- och miljökommitté.

Referenser

Externa länkar

Stortingsledamöter för Høyre
Norges olje- och energiministrar
Födda 1986
Levande personer
Norska politiker under 2000-talet
Personer från Moss
Kvinnor
Linda Hofstad Helleland

Linda Cathrine Hofstad Helleland, född 26 augusti 1977 i Klæbu, är en norsk politiker inom Høyre och författare som sedan 2009 varit stortingsledamot för Trøndelag. Mellan 2020 och 2021 var hon distrikts- och digitaliseringminister i Regeringen Solberg. Hon var tidigare kulturminister 2015 till 2018 och barn- och jämställdhetsminister från 2018 till 2019. Från 2017 är hon vice ordförande för World Anti-Doping Agency.

Referenser

Externa länkar

Stortingsledamöter för Høyre
Norges kulturministrar
Födda 1977
Levande personer
Norska politiker under 2000-talet
Personer från Klæbu kommun
Kvinnor
Drosophila flavopilosa (artundergrupp)

Drosophila flavopilosa är en artundergrupp inom släktet Drosophila, undersläktet Drosophila och artgruppen Drosophila flavopilosa. Artgruppen består av fem arter.

Arter 
Drosophila acroria Wheeler & Takada in Wheeler et al., 1962                                                    
Drosophila crossoptera Wheeler & Takada in Wheeler et al., 1962                                                
Drosophila flavopilosa Frey, 1919                                                                                 
Drosophila hollisae Vilela & Pereira, 1992                                                                     
Drosophila lauta Wheeler & Takada in Wheeler et al., 1962

Källor 

Daggflugor
f
Anniken Hauglie

Anniken Hauglie, född 10 september 1972 i Oslo, är en norsk politiker för Høyre. Hauglie var Norges arbets- och socialminister från 16 december 2015 till 24 januari 2020. Från oktober 2013 till 2015 var hon byråd för kunskap och utbildning i Oslo med ansvar för  Osloskolan och dagis. Under perioden tidigare, från januari 2010 till oktober 2013, var hon Oslos byråd för sociala tjänster. Från 2011 utvidgades hennes ansvarsområde och blev byråd för hälso- och socialtjänster med parlamentariskt ansvar för Oslos 15 stadsdelar.

Referenser

Externa länkar

Stortingsledamöter för Høyre
Norges arbetsministrar
Födda 1972
Levande personer
Norska politiker under 2000-talet
Politiker från Oslo
Kvinnor
Kari Solem Aune

Kari Solem Aune, född 1 december 1974 i Trondheim, är en före detta norsk handbollsspelare, mittsexa.

Klubblagsspel 
Född och uppväxt i Trondheim representerade hon Byåsen IL under det mesta av sin karriär. Under två säsonger 1998–2000 representerade hon enligt EHF Borussia Dortmund i Tyskland. Men det var bara på pappret. Solem var mittsexa i Byåsen IL från 1990 till 2001. Med Byåsen vann hon NM-finalen (norska cupen) 1991. Skador präglade den sista delen av hennes aktiva karriär. Då det var tänkt att hon skulle spela för Borussia blev det inget av på grund av skadorna.

Landslagsspel 
Kari Solem spelade 24 landskamper i Norges ungdomslandslag och stod för 49 mål i dessa. Hon gjorde landslagsdebut mot Sverige den 31 juli 1994 i en segermatch där Norge vann 20-16 och Solem stod för 2 mål. Sista landskampen 28 oktober 1998 mot Tyskland då Norge vann med 30-18 och Solem gjorde sitt sista landslagsmål. Mellan 1994 och 1998 spelade hon hela 110 landskamper och stod för 214 mål i landslaget vilket visar att Norge spelade väldigt många landskamper under dessa år. 1996 representerade hon Norge i sommar OS i Atlanta där Norge slutade på fjärde plats. Hon var med och erövrade  EM-bronset med Norge i EM 1994 i Tyskland. Både i europamästerskapet 1996 och i världsmästerskapet 1997 fick Solem och norskorna finna sig i att förlora finalen mot Danmark.

Referenser

Externa länkar 

Kvinnor
Födda 1974
Levande personer
Norska handbollsspelare
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1996 från Norge
Tävlande i handboll vid olympiska sommarspelen 1996
Brucepattersonius soricinus

Brucepattersonius soricinus är en art i familjen hamsterartade gnagare som förekommer i södra Brasilien.

Vuxna exemplar är 9,8 till 12,8 cm långa (huvud och bål), svanslängden är 8,2 till 9,9 cm och vikten varierar mellan 30 och 35 g. Djuret har 2,4 till 2,6 cm långa bakfötter och 1,5 till 1,8 cm stora öron. Håren som bildar ovansidans päls är gråa nära roten, orange till ockra i mitten och mörk till svart vid spetsen vad som ger ett mörkbrunt utseende. Dessutom är några helt svarta hår inblandade. Fram mot kroppssidorna blir pälsen ljusare och det saknas en tydlig gräns mot den gråa undersidan. Ett rödbrunt band på några hår på buken skapar ett rödaktigt inslag. Hakan och strupen är däremot helt gråa.

Arten lever i låglandet i de brasilianska delstaterna São Paulo och Paraná samt fram till Mantiqueirabergen. Där når gnagaren 2000 meter över havet. Utbredningsområdet är en mosaik av lövskogar och kulturlandskap. Individerna gräver ofta i lövskiktet.

Brucepattersonius soricinus äter främst insekter som kompletteras med några spindeldjur. Kanske ingår även svampar i födan.

Från arten är bara ett fåtal individer dokumenterade. IUCN listar den med kunskapsbrist (DD).

Referenser 

Hamsterartade gnagare
soricinus
Däggdjur i neotropiska regionen
Everest (olika betydelser)

Everest kan syfta på:

 Everest (film) –  en brittisk-amerikansk biografisk äventyrsfilm från 2015 i regi av Baltasar Kormákur
 Everest poker – ett online-baserade pokerrum
 Everest Gas Field – ett gasfält i Storbritannien
 Everest – en variant av tärningsspelet Martinetti

Geografi
 Everest –  jordens högsta berg i Asien, se Mount Everest
 Everest, Kansas – en ort i Brown County

Personer
 George Everest (1790–1866), en brittisk (walesisk) överste och geograf, Mount Everest uppkallt efter honom
Pippi (låt av Dree Low)

Pippi är en låt framförd av Dree Low. Låten släpptes den 1 september 2019 som en del av albumet Flawless. 

Pippi debuterade med en fjärde plats på Sverigetopplistan. Veckan efter nådde låten första plats, en position den höll i fem veckor.

Låten har inspirerats av Astrid Lindgrens karaktär, Pippi Långstrump, och hennes förmåga att klara sig själv. I låttexten tar Dree Low bland annat upp en omtalad incident från sommaren 2019 då han vägrade dela scen med polisen och som därav uppmärksammades i Expressen.

Listplaceringar

Källor

Musiksinglar 2019
Singelettor i Sverige
Torbjørn Røe Isaksen

Torbjørn Røe Isaksen, född 28 juli 1978 i Ålesund, är en norsk politiker inom Høyre. Han var arbets- och socialminister i Regeringen Solberg från den 24 januari 2020 till den 14 oktober 2021. Han var näringsminister i Erna Solbergs regering från 2018 till 2020 och kunskapsminister från 2013 till 2018. Han var ledamot av Stortinget för Telemark från 2009 till 2017.

Bakgrund och yrkeskarriär 
Isaksen växte upp i Porsgrunn som son till lärarna Carl Magne Isaksen och Ragnhild Røe.

Han har studiekompetens från Porsgrunn gymnasium från 1998 och hade ett utbyteshår på Carl Junction High School i Missouri i USA 1995/1996. Han har en magisterexamen i statsvetenskap från Universitetet i Oslo från 2008, och examensarbetet handlar om Friedrich Hayek och medievetenskap i fältet.

Han var journalist, frilansjournalist och hade sommarjobb i  Porsgrunns Dagblad  1996-1998 och i   Varden  1998-2001. 2002 var han lärarassistent i Oslo kommun.

Bibliografi 

  2002 -  När framtiden vägrar att vänta: en debattbok om kapitalism och rättvisa .
  2004 -  Välfärd efter välfärdsstaten . Debatt redigerad med  Nikolai Astrup, Harald Victor Hove och mer.
  2008 - "Payday Lounge - Time for Idea Policy". Skrivet med  Ine Marie Eriksen. I: "'Human Dignity: Festschrift to Inge Lønning'". .
  2008 -  Rätt till! För en ny konservatism . .
  2008 -  Förändring och tradition vid F.A. Hayek . Examensarbete i statsvetenskap, Universitetet i Oslo.
  2008 - "Mot den gudomliga friheten". I: "Tre essays om konservatism". .
  2011 -  Konservatism . Antologi redigerad och skriven med Henrik Syse. .
  2013 -  Den onda cirkeln - faller utanför världens rikaste länder

Referenser

Externa länkar

Stortingsledamöter för Høyre
Norges arbetsministrar
Norges näringsministrar
Norges kunskapsministrar
Födda 1978
Levande personer
Norska politiker under 2000-talet
Personer från Porsgrunn
Män
Alumner från universitetet i Oslo
Joakim Thelin

Joakim Thelin, född 1 september 1992 i Stockholm, är en svensk professionell ishockeyspelare som spelar för IK Oskarshamn i SHL. Joakim Thelin är son till den före detta ishockeyspelaren Mats "mördarn" Thelin som spelade främst i AIK och Boston Bruins under sin aktiva karriär.

Joakim Thelin inledde sin karriär i AIK som han lämnade 2012 och spelade sedan för Kallinge-Ronneby och Helsingborg i Hockeyettan samt Alvesta i Hockeytvåan innan han 2015 gick till Västerviks IK.

Under säsongen 2015/2016 var Joakim Thelin en av Västerviks bästa spelare när klubben för första gången tog klivet upp i Hockey-Allsvenskan. Trots den framgången valde han att lämna klubben för spel i AIK.

Men efter två säsonger i Stockholm med Gnaget fick Joakim Thelin våren 2018 inte något nytt kontrakt med AIK utan hamnade återigen i östra Småland, denna gång i IK Oskarshamn där han var en av lagets bästa spelare när klubben gjorde en strålande säsong och sensationellt tog klivet upp i Svenska Hockey Ligan "SHL".

På tolv kvalmatcher gjorde Joakim Thelin sex mål. Det som sticker ut är i match tre av den Hockey-Allsvenskan finalen borta mot AIK, där han krutade upp ett stenhårt skott i krysset 19.59 samt i den sjätte kvalmatchen mot Timrå där han stod för två viktiga mål.

Prestationerna under säsongen 2018/2019, framför allt under kvalet, har gett Joakim Thelin kultstatus i hockeytokiga Oskarshamn.

Under tre säsonger i SHL har Joakim Thelin etablerat sig som en hårt arbetande spelare, laglojal och uppskattad.

Den 17 april 2022 meddelande Joakim Thelin på instagram att han lämnar IK Oskarshamn.

Klubbar
  AIK, Allsvenskan (2016/2017 - 2017/2018)
  IK Oskarshamn, Allsvenskan / SHL (2018/2019 - )

Externa länkar 

Män
Födda 1992
Levande personer
Svenska ishockeyspelare
Idrottare från Stockholm
Spelare i IK Oskarshamn
Spelare i AIK Ishockey
Ishockeyspelare i Västerås IK
Spelare i Västerviks IK
Spelare i KRIF Hockey
10 Geminorum

10 Geminorum är en gul stjärna i stjärnbilden Tvillingarna. 

10 Geminorum har visuell magnitud +6,55 och behöver fältkikare för att kunna observeras. Den befinner sig på ett avstånd av ungefär 885 ljusår.

Referenser 

Stjärnbilden Tvillingarna
Flamsteedobjekt
HD-objekt
Drosophila nesiota (artundergrupp)

Drosophila nesiota är en artundergrupp inom släktet Drosophila, undersläktet Drosophila och artgruppen Drosophila flavopilosa. Artgruppen består av fyra arter.

Arter 
Drosophila gentica Wheeler & Takada in Wheeler et al., 1962  
Drosophila incompta Wheeler & Takada in Wheeler et al., 1962
Drosophila mariaehelenae Vilela, 1984
Drosophila nesiota Wheeler & Takada in Wheeler et al., 1962

Källor 

Daggflugor
n
Väsbyätten

Väsbyätten är ett nutida konventionellt namn på en svensk medeltida frälseätt som fått sitt namn efter godset Stora Väsby, Almunge socken, Närdinghundra härad. Ätten som också ägde Barkarby, på Lovön i Ekerö kommun, utdog innan Sveriges Riddarhus grundades 1625, varför den aldrig introducerades där som adelsätt.

Vapen: sparre över blad

Oklarheter
Tidigare antaganden av Nils Gabriel Djurklou och Claes Annerstedt att Väsbyätten ingick i Eskilssönernas ätts (yngre Välingesläkten) stamtavla har tillbakavisats av Bengt Hildebrand: 

Även kring vapnet råder oklarheter. Vapnet har, för flera av ättens medlemmar har i tidigare litteratur som Svenska medeltidsvapen av Jan Raneke blivit beskrivet som sparre över blad, men Kaj Janzon skriver i utredningen Medeltidsfällan att Katarina Eriksdotter förde en schackrutad balk.

Släkttavla
Nils Olofsson i Väsby
Kerstin Nilsdotter
Erik Nilsson (Väsbyätten) gift med Ramborg Kortsdotter (Görtz)
Katarina Eriksdotter (död mellan 1474 och 1480), gift 1434 med Sten Pedersson (stjärna) (Peter Finvidssons ätt)
Anna Eriksdotter, gift med Gregers Bengtsson (Bjälboättens oäkta gren) i hans andra gifte.

Karl
Knut Karlsson (sparre över blad) till Stora Väsby, senare Barkarby, nämnd 1484-1509, som häradshövding i Närdinghundra 25 januari 1489 och 26 maj 1490, i Häverö 25 januari 1491, som underlagman i Uppland 1491, 30 jan. 1493, 23 febr. 1496 och 13 jan. 1506. Hans sigill synes vid brev av Väsby 1484.  Gift med Brita Eriksdotter (eldvifta), dotter till Erik Philpusson. Levde som änka ännu 20 juni 1513, när hon kallas Birgitta i Barkarby.   
Kerstin till Väsby (förekommer 1490—1510), gift med Erik Olofsson till Tomta (Tomtasläkten)   
Ingrid Knutsdotter (sparre över blad, Väsbyätten), gift 1555 med Engelbrekt i Vad Larsson, (Bölja från Uppland) i hennes andra gifte, änka efter Håkan Andersson den yngre till Hålbonäs (Hålbonäsätten). 

I och med Kerstin till Väsbys gifte med Erik Olofsson till Tomta, övergick gården Väsby till Tomtasläkten, och ärvdes via hans halvsyster Elisabet Eriksdotter (Soop), gift med Jacob Bagge af Boo till hennes dotterdotter Elisabet Bure, dotter till Jonas Bure och Anna Bagge af Boo. Hon var gift med Johan Graan och Stora Wäsby och ärvdes inom ätten Graan till den siste manlige medlemmen slöt ätten på svärdssidan 1683.

Referenser

Källor
Vapenlikhetsfällan: Vapen- och sigillbruk under svensk medeltid. En introduktion för släkthistoriker, jämte rättelser till Svenska medeltidsvapen av Kaj Janzon, Svensk Genealogisk Tidskrift 2015:1
Ingeborg Wilcke-Lindqvist, Bidrag till Tomtasläktens och äldre Väsby-ättens historia, PHT 1952 sidor 85-88
Gustaf Vasas mödernesläkt i PHT 1941-42
Sigurd Rahmqvist, Var bodde Erik Nilsson i Väsby? Ett bidrag till Väsby-ättens och Lindholmens historia i Individ och historia. Studier tillägnade Hans Gillingstam (Stockholm 1989)

Noter

Medeltida svenska ätter