kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Belphagor eller om dårskapen att taga sig hustru

Belphagor eller om dårskapen att taga sig hustru (, "Belfagor ärkedjävul") är en kortroman av den italienske författaren Niccolò Machiavelli. Den handlar om en demon som utreder om det är sant att kvinnor ligger bakom alla männens problem. Berättelsen är modellerad efter en österländsk folksaga. Machiavelli skrev texten någon gång mellan 1518 och 1527 och den gavs ut första gången 1545. Den fick därefter spridning när författarens samlade verk gavs ut 1549. En svensk översättning gavs ut 1956.

Handling
Pluto kallar till krismöte med Helvetets furstar eftersom så många män som hamnar i Helvetet skyller sina olyckor på sina hustrur. Situationen riskerar att ge Helvetet dåligt rykte och göra att det blir förknippat med kvinnofientlighet. Den fallne ärkeängeln Belphagor lottas till att undersöka om det männen säger är sant. Hans uppdrag är att resa upp till Jorden, gifta sig med en mänsklig kvinna och leva med henne i tio år. På Jorden kommer han att vara mottaglig för samma lidelser och plågor som vanliga människor.

Belphagor förklär sig till en rik och vacker yngling vid namn Roderigo av Kastilien och bosätter sig i Florens. Han gifter sig med adelskvinnan Onesta och gör allt han kan för att tillfredsställa henne. Onesta har dock ett högmod som är värre än Lucifers och utnyttjar sin makes frikostighet. Roderigo är snart skuldsatt och tvingas fly från staden.

För att kunna betala skulderna slår sig Roderigo/Belphagor ihop med bonden Giovanni Matteo som bor i närheten av Peretola. De två sjösätter en affärsidé som går ut på att demonen låter besitta unga kvinnor varefter Giovanni Matteo agerar exorcist mot bra betalning. Detta lyckas och den nu förmögne Giovanni Matteo drar sig tillbaka i Florens.

Inom kort skickas dock Giovanni Matteo till Paris för att rädda kung Ludvig VII:s dotter som har blivit besatt av Djävulen. Bonden förstår att det är Belphagor som har lurat honom och att han kommer bli avrättad när han misslyckas med att rädda kungadottern. Giovanni Matteo låter ordna så att kungens dotter placeras framför Notre Dame och omges av människor med högljudda musikinstrument. Musikerna får i order att börja spela och avancera mot flickan när Giovanni Matteo lyfter på sin hatt. Giovanni Matteo ber Belphagor att lämna flickans kropp och när demonen vägrar lyfter han på hatten. Belphagor frågar vad det är som låter och Giovanni Matteo svarar att det är hans hustru som har kommit för att hämta tillbaka honom. Vid omnämnandet av Onesta flyr demonen omedelbart tillbaka till Helvetet. Han konstaterar att Helvetet är att föredra framför äktenskapet och bekräftar all den olycka som kvinnor för med sig.

Bearbetningar
Berättelsen är förlaga till komedin Belfagor från 1920 av dramatikern Ercole Luigi Morselli. Morsellis pjäs är i sin tur förlaga till Ottorino Respighis opera Belfagor från 1923.

Källor

Externa länkar
 

Italienska romaner
Italienskspråkig litteratur
Florens i fiktion
Paris i skönlitteratur
Renässanslitteratur
Verk av Niccolò Machiavelli
1540-talets verk
1545 i Europa
Matt Grevers

Matthew "Matt" Grevers, född 26 mars 1985, är en amerikansk simmare som vann guld på 100 meter ryggsim vid de olympiska simtävlingarna i London 2012. Han har dessutom vunnit tre olympiska guld i lagkapp.

Grevers blev individuell världsmästare på 100 meter ryggsim vid världsmästerskapen i simsport 2013 och har vunnit ytterligare fem VM-guld i lagkapp.

Referenser

Fotnoter 

Födda 1985
Amerikanska simmare
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2012 från USA
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 2012
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från USA
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 2008
Olympiska guldmedaljörer 2008
Olympiska guldmedaljörer 2012
Olympiska silvermedaljörer 2008
Olympiska silvermedaljörer 2012
Amerikanska olympiska guldmedaljörer
Amerikanska olympiska silvermedaljörer
Män
Levande personer
Världsmästare i simning
Alumner från Northwestern University
Idrottare i Northwestern Wildcats
Hanna Ekegren

Hanna Ekegren, född 1974 i Göteborg, är en svensk konstnär och illustratör.

Konstnär 

Hanna Ekegren är känd för sina expressiva färgstarka målningar i akryl och hon gjorde internationell debut med en utställning på Galerie Mona Lisa i Paris 2014. Genom franska Carré d'artistes har hennes konst visats i Moskva, Barcelona och Shanghai. Hon har även, förutom flera utställningar i Sverige, ställt ut i Svenska kyrkan i New York 2015.

Ekegrens motiv pryder även den Göteborgsbaserade café-kedjan Steinbrenner och Nybergs dekor och paketering.

Illustratör 

Hanna Ekegren har illustrerat följande barnböcker:
Den stora pannkaksfesten 2013, Idus förlag
Abbe och hans vuxna 2015, Idus förlag
Abbe och hans vuxna åker till Grekland 2015, Idus förlag
Suleman och den konstiga dagen 2016, Speja förlag

Samtliga böcker är skrivna av Ekegrens make Björn Augustson.

Referenser

Externa länkar 
Hanna Ekegrens webbplats
Idus förlags presentation
Speja förlags presentation

Kvinnor
Födda 1974
Levande personer
Svenska konstnärer under 2000-talet
Matthijs de Ligt

Matthijs de Ligt, född 12 augusti 1999, är en nederländsk fotbollsspelare som spelar för Bayern München i Bundesliga.

Karriär
Den 8 augusti 2016 debuterade De Ligt för Jong Ajax i Eerste Divisie i en 1–1-match mot FC Emmen. Den 21 september 2016 debuterade han i Ajax A-lag i en cupmatch mot Willem II. Matchen slutade med en 5–0-vinst för Ajax och De Ligt gjorde ett mål, vilket gjorde honom till klubbens näst yngsta målskytt genom tiderna efter Clarence Seedorf. Den 27 november 2016 debuterade De Ligt i Eredivisie i en 1–0-vinst över Heerenveen, där han byttes in i den 83:e minuten mot Daley Sinkgraven. De Ligt var även en av nyckelspelarna till Ajax framgång i Champions League 2018/2019. Under denna säsong slog han sig även in i det nederländska landslaget och bildade ett av världens bästa mittbackspar på landslagsnivå, med Virgil van Dijk.

Källor

Noter

Nederländska fotbollsspelare
Nederländska landslagsspelare i fotboll
Nederländska mästare i fotboll
Italienska mästare i fotboll
Spelare i Jong Ajax
Spelare i AFC Ajax
Spelare i Juventus FC
Spelare i FC Bayern München
Spelare i Eerste Divisie
Spelare i Eredivisie
Spelare i Serie A
Spelare i Fußball-Bundesliga
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2020
Spelare i VM i fotboll 2022
Födda 1999
Levande personer
Män
Personer från Leiderdorp
Nederländska idrottare under 2000-talet
Kevin Cordes

Kevin Cordes, född 13 augusti 1994, är en amerikansk simmare. Vid de olympiska simtävlingarna i Rio de Janeiro 2016 ingick han i det amerikanska lag som vann guld på 4x100 meter medley. Han deltog endast i försöksheaten men tilldelades medalj eftersom USA vann finalen.

Cordes har vunnit två raka VM-guld på 4x100 meter medley (2015 och 2017).

Referenser

Noter 

Födda 1994
Amerikanska simmare
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2016 från USA
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 2016
Olympiska guldmedaljörer 2016
Amerikanska olympiska guldmedaljörer
Män
Levande personer
Världsmästare i simning
Nattvarden (målning av Tintoretto)

Nattvarden är en målning från 1592–1594 av den italienska konstnären Tintoretto. Den ger en okonventionell, manieristisk skildring av nattvardsmotivet.

Målningen var ett beställningsarbete för Benediktinordens klosterkyrka San Giorgio Maggiore i Venedig, där den fortfarande finns. Det var Tintorettos sista större verk; han avled samma år som det stod färdigt.

Beskrivning
I stället för det frontalperspektiv och de klassiska proportioner som var typiska för ämnet, och som Tintoretto själv hade använt i tidigare versioner, är bordet med Jesus och lärjungarna avbildat snett uppifrån och rummet är asymmetriskt. Jesus är placerad vid mitten av bordet, men är på grund av perspektivet ändå en liten och avlägsen figur. Judas' svek antyds knappt, till skillnad från i Leonardo da Vincis inflytelserika Nattvarden, där det är av central betydelse.

Tintorettos version skildrar i stället själva transsubstantiationen, som under motreformationen hade blivit extra viktig att framhäva i det katolska Europa. En annan aspekt är att nattvardsskildringar traditionellt hade målats för refektorier, det vill säga klostermatsalar, varför själva sakramentet inte nödvändigtvis har framhävts. I och med att Tintorettos målning var gjord för en kyrkobyggnad kunde motivet anpassas så att det fungerade som en prototyp för prästen och församlingen under eukaristin, och det snedställda bordet uppfattas som löpande parallellt med altaret, varmed det kan ses som en förlängning av altaret.

Källor

1590-talets verk
Jesus i konsten
Målningar av Tintoretto
Målningar från 1500-talet
Målningar i Venedig
Målningar med motiv från Nya testamentet
Manierismen
Aposteln Petrus i konsten
Kulturella återgivningar av aposteln Johannes
Kulturella återgivningar av Judas Iskariot
1177 Gonnessia

1177 Gonnessia eller 1930 WA är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 24 november 1930 av den franske astronomen Louis Boyer vid Algerobservatoriet. Den har fått sitt namn efter den franske astronomen François Gonnessiat.

Asteroiden har en diameter på ungefär 91 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Cybele.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Cybele-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av L Boyer
Astronomiska upptäckter 1930
Hasse Ekmans filmografi

Hasse Ekman (1915-2004) var en svensk regissör, filmskapare  och skådespelare. Han debuterade redan 1924 i fadern, Gösta Ekmans, film Unge greven ta'r flickan och priset och fick något av ett genombrott då han åter spelade mot fadern i Intermezzo 1936. Ekman debuterade som filmregissör vid 24 års ålder 1940 med komedin Med dej i mina armar och varvade sedan genrer, för exempel Första divisionen (1941), Lågor i dunklet (1942), Ombyte av tåg (1943) och Fram för lilla Märta (1945).

Filmografi

Långfilm

Kortfilm
 1944 – Ett yrke för män (regi)

Källor

Externa länkar 

Filmer i regi av Hasse Ekman
Hasse Ekman
Filmografier
Överums gravkapell

Överums gravkapell är ett kapell som tillhör Överums församling i Västerviks kommun.

Orgel
1978 byggde A. Mårtenssons Orgelfabrik, Lund, en mekanisk orgel till kyrkan.
Disposition:

Källor

Linköpings stifts orgelinventering 2012-2014

Kyrkobyggnader i Linköpings stift
Kyrkobyggnader i Västerviks kommun
Sven-Olof Brattgård

Sven-Olof Brattgård, född 1921, död 2001, var en svensk professor i handikappforskning vid Göteborgs universitet. Han fick sin professur 1970 som den förste i Sverige i ämnet. 1995 tilldelades han utmärkelsen Illis Quorum för sina insatser.

Biografi
Brattgård, som blev rullstolsburen strax efter sin läkarexamen, disputerade 1953 på en avhandling om syncellernas utveckling hos nyfödda och blev efter detta prosektor (biträdande professor) i histologi.

Brattgård kom att engagera sig för handikappades rättigheter och integration i samhället, och var initiativtagare till och en drivande kraft bakom uppbyggnaden av Bräcke Östergård - institut för rehabilitering av barn med rörelsehinder. Verksamheten startade 1958 och han var ordförande 1960–1988.

Brattgård blev expert i 1965 års handikapputredning som kom att ge ut ett antal utredningar som kartlade handikappades situation och kom med många nydanande förslag till förbättringar.  Han utnämndes 1970 till Sveriges första professor i handikappvetenskap. I denna roll initierades utredningar som resulterade i ändrade byggnormer och förbättrad tillgänglighet på allmänna platser och kommunikationer.

Som styrelseledamot och konsult till Kungaparets Bröllopsfond initierade han forskning om idrottsverksamhet för handikappade ungdomar.

Brattgårds engagemang för eftersatta patientgruppers vårdbehov kom att omfatta även de obotligt sjuka, där han var drivande bakom tillkomsten 1982 av Helhetsvården på Bräcke Västergård - en av de första avdelningarna i Sverige som fokuserade på vård i livets slutskede enligt Hospis-filosofin.

Familj 
Sven-Olof Brattgård var bror till Helge Brattgård.

Utmärkelser

 1974 –  Kommendör av Nordstjärneorden.

1980 –  H.M. Konungens medalj i 8:e storleken i serafimerband
1992 –  Utmärkelsen Paul Harris Fellow från Göteborgs Rotaryklubb
1995 –  Illis Quorum i åttonde storleken

Referenser

Externa länkar
 
 

Födda 1921
Avlidna 2001
Män
Svenska professorer
Mottagare av Illis Quorum
Mottagare av Hans Majestät Konungens medalj
Treåringseliten

Treåringseliten är ett årligt travlopp för 3-åriga varmblodstravare som körs på Solvalla i Stockholm. Loppet går av stapeln under samma tävlingsdag som Elitloppet i slutet av maj varje år. Loppet körs över distansen 1640 meter med autostart. Förstapris (sedan 2019) är 1 000 000 kronor, vilket gör loppet till ett av de större treåringsloppen i Sverige.

Loppet är ett Grupp 2-lopp, det vill säga ett lopp av näst högsta internationella klass.

Vinnare

Referenser

Noter

Externa länkar 

 Treåringseliten: Statistik

Svenska travlopp
Travlopp som körs på Solvalla
Sportevenemang i Stockholm
Återkommande sportevenemang i maj
Travlopp under Elitloppshelgen
Fyraåringseliten

Fyraåringseliten är ett årligt travlopp för fyraåriga varmblod som körs på Solvalla i Stockholm. Loppet går av stapeln under samma tävlingsdag som Elitloppet i maj varje år. Loppet körs över sprinterdistansen 1640 meter med autostart. Förstapris (sedan 2004) är 500 000 kronor, vilket gör loppet till ett av de större fyraåringsloppen i Sverige. Loppet är ett Grupp 2-lopp, det vill säga ett lopp av näst högsta internationella klass.

I 2020 års upplaga av loppet segrade obesegrade Ecurie D. tillsammans med Erik Adielsson på tiden 1.09,2, vilket var nytt svenskt rekord. Segertiden slogs redan året efter av Sister Sledge och Örjan Kihlström, som segrade på tiden 1.09,1.

Vinnare

Referenser

Noter

Externa länkar 

 Fyraåringseliten: Statistik

Svenska travlopp
Travlopp som körs på Solvalla
Sportevenemang i Stockholm
Återkommande sportevenemang i maj
Travlopp under Elitloppshelgen
Petri Puro

Petri Kalevi Puro, född 8 oktober 1959, är en finsk travtränare och travkusk. Han är verksam vid Halmstadtravet.

Han har tränat flera framgångsrika travhästar, bland andra Fama Currit, Camilla Highness, Commander Crowe, Pato, D.D.'s Hitman och Cash Crowe. Han utsågs till "Årets Tränare" vid Hästgalan för säsongen 2007.

Segrar i större lopp

Grupp 1-lopp

Grupp 2-lopp

Övriga

Referenser

Noter

Externa länkar 

 Petri Puros profil hos Svensk Travsport

Finländska travtränare
Finländska travkuskar
Män
Födda 1959
Levande personer
Schweiziska expeditionen till Mount Everest 1952

Den schweiziska expeditionen till Mount Everest 1952 var en schweizisk-baserad expedition till Mount Everest ledd av Edouard Wyss-Dunant tillsammans med Raymond Lambert och Tenzing Norgay 1952.

Under våren 1952 blev den schweiziska klättringsgruppen L'Androsace, beviljad att bestiga berget från Nepal. Expeditionsgruppen etablerade en ny led via Khumbuglaciären och kom sedan till Sydpasset, 7 986 meter över havet. Raymond Lambert och Tenzing Norgay nådde en höjd av cirka 8 595 meter över havet (28 199 fot) på Sydostkammen, och därmed satte ett nytt klättringsrekord. 

Tenzings erfarenheter av expeditionen skulle senare bli användbar när han anlitades för att bli en del av den brittiska expeditionen 1953.

Se även 
Brittiska Mount Everest-expeditionen 1953

Referenser 

1952 i Nepal
Vetenskapsåret 1952
Vetenskap i Nepal
Himalaya
Gunnar Ehrner

Gunnar Ehrner, född 26 juni 1920 i Stockholm, död 2011, var en svensk advokat och justitieråd.

Gunnar Ehrner avlade reservofficersexamen 1942 och juris kandidatexamen vid Stockholms högskola 1945, och var, efter tingstjänstgöring 1945–1948, fiskal i Svea hovrätt 1949–1950. Ehrner lämnade därefter domarbanan, och var biträdande sekreterare i Sveriges advokatsamfund 1950–1951, biträdande jurist vid Wetter & Swartling advokatbyrå 1951–1957.

Från 1953 var han ledamot av advokatsamfundet och var delägare i Wetter & Swartling advokatbyrå 1958–1974 och i Carl Swartling advokatbyrå 1974–1977. Ehrner satt i advokatsamfundets styrelse 1965–1972 och var ordförande för dess lagstiftningsråd 1973–1977.

Gunnar Ehrner var justitieråd i Högsta domstolen 1977–1987.

Referenser 
 

Svenska advokater
Justitieråd i Högsta domstolen (Sverige)
Män
Födda 1920
Avlidna 2011
Alumner från Stockholms universitet
Jurister från Stockholm
Bank of America Roval 400

Bank of America Roval 400 är ett stockcarlopp ingående i Nascar Cup Series som körs på Charlotte Motor Speedway i Concord i North Carolina i USA. Loppet kördes 1960-2017 över 334 varv (501 miles 806,281 km) på den 1,5 mile långa ovalbanan. År 2018 ändrades bansträckningen och innefattar även den road course som sträcker sig innanför ovalbanan. Loppet har körts årligen sedan 1960 och är ett av två lopp under säsongen som körs på Charlotte Motor Speedway, det andra är Coca-Cola 600.

Tidigare namn 
 National 400 (1960–1965)
 National 500 (1966–1976, 1980–1982)
 NAPA National 500 (1977–1979)
 Miller High Life 500 (1983–1985)
 Oakwood Homes 500 (1986–1988)
 All Pro Auto Parts 500 (1989)
 Mello Yello 500 (1990–1994)
 UAW-GM Quality 500 (1995–2005)
 Bank of America 500 (2006–2008, 2010–2017)
 Nascar Banking 500 only from Bank of America (2009)

Vinnare genom tiderna 

  – Loppet kortat på grund av regn.
  – Loppet framskjutet från söndag till måndag på grund av regn.
  – Loppet förlängt enligt Nascar:s regel om att ett lopp inte får avgöras bakom säkerhetsbilen.
  – Loppet framskjutet från lördag kväll till söndag eftermiddag på grund av regn.

Förare med flera segrar

Team med flera segrar

Konstruktörer efter antal segrar

Referenser

Noter

Övriga källor 
 Charlotte Motor Speedway Race Results

NASCAR-tävlingar
Motorsportevenemang i USA
Återkommande sportevenemang med premiär 1960
Kosmoceratops

Kosmoceratops (från antikens grekiska), κέρας (keras, "horn") och ὤψ (ōps, "ansikte")) är ett släktträd av växtätande chasmosauriner ceratopsier dinosaurier, som levde under senkristallperioden (Sen Campanian) på den delen av ö kontinenten Laramidia som nu är Utah. Dess fossiler har återställts från Kaiparowitsformationen i Grand Staircase-Escalante National Monument.

Ceratopsier
Nedsläpp (fotboll)

Nedsläpp är en fast situation i fotboll som används för att återuppta spelet efter det har blivit avblåst. Nedsläpp står under regel 08 "Spelets start och återupptagande" i Spelregler för fotboll 2017.

Regel

När? 
Nedsläpp används för att återuppta spelet vid avblåsningar som inte har varit ett resultat av ett regelbrott utan snarare en grövre skada, att någon hulligan eller obehörig beträder planen, påverkar spelet och/eller gör kontakt med spelare, tillfälliga avbrott p.g.a. åska, hagel, strålkastare som slocknar eller något annat som gör att det inte går eller inte är säkert att fortsätta matchen.

Var? 
Ett nedsläpp görs där bollen var när spelet blåstes av, såvida inte den befann sig i målområdet, i så fall görs nedsläppet på målområdeslinjen som är parallell med mållinjen på den punkt som är närmast där bollen befann sig när spelet stoppades.

Hur? 
Vid nedsläpp håller domaren bollen med en arm rakt ut över punkten där bollen var när spelet blåstes av och släpper sedan ned den. Bollen anses vara i spel när den vidrör marken. Nedsläppet ska göras om, om någon spelare vidrör bollen innan den vidrör marken eller om bollen lämnar planen (inkl. i mål) utan att ha vidrört en spelare efter domaren släppt ner bollen. I regelboken finns det ingenting som begränsar antalet spelare som får ta del i ett nedsläpp men allt som ofast brukar det vara en från vardera lag som kämpar att få innehavet av bollen när spelet sätts igång. Ibland dock när ena laget har haft bollen när spelet blåsts av brukar motståndarna kunna skjuta över bollen när nedsläppet görs för att de hade bollen från början, detta är en så kallad oskriven regel helt baserad på fair play. Om man gör mål på ett nedsläpp utan att bollen vidrör minst två spelare mellan passering av mållinjen och bollens första tag i marken ska inspark dömas, och om självmål görs ska hörnspark dömas, likt en indirekt frispark. Som en minnesregel kan man säga att vid nedsläpp och indirekta frisparkar försvinner nätet på målen så det bara blir målstälningen kvar till två spelare har vidrört bollen; om man skjuter i mål går den bara igenom och det blir hörna eller inspark beroende på vilket mål man skjuter.

Källor 
  

Fotbollsregler
Sporttermer
Karol Kurpanik

Karol Kurpanik, född 22 april 1908 i Neu-Beuthen, Provinsen Schlesien, död 22 februari 1946 i Polen, var en tysk SS-Unterscharführer och dömd krigsförbrytare.

Biografi 
Kurpanik föddes i Neu-Beuthen, som numera är ett av Ruda Śląskas distrikt. Han blev medlem av Schutzstaffel (SS) år 1940 och tillhörde från december 1941 till januari 1945 personalen i koncentrations- och förintelselägret Auschwitz-Birkenau. Hans uppgifter bestod bland annat i att tillvarata mördade fångars tillhörigheter. Därtill var han chef för lägrets karantänavdelning, där nyanlända fångar hölls. I januari 1945 evakuerade SS lägerkomplexet Auschwitz-Birkenau och de återstående internerna tvingades då ut på dödsmarscher västerut. Kurpanik hade då ansvar för omkring 2 500 fångar. Återstoden av kriget tillbringade Kurpanik vid fronten, där han sårades.

Kurpanik greps den 19 juli 1945 och ställdes i februari 1946 inför en specialdomstol i Katowice. Vid rättegången framkom det, att Kurpanik hade behandlat karantänfångarna mycket brutalt; han hade misshandlat dem och dagligen sänt flera av dem till gaskamrarna. Kurpanik dömdes till döden och avrättades genom hängning den 22 februari 1946.

Referenser

Tryckta källor 

 

Födda 1908
Avlidna 1946
Män
SS-Unterscharführer
Personer från Schlesien
Personal i Auschwitz
Personer dömda för krigsbrott i andra världskriget
Personer som blivit avrättade av Polen
Personer som blivit avrättade genom hängning
PSR B1919+21

PSR B1919+21 är en pulsar i stjärnbilden Räven, med perioden 1,3373 sekunder. Den upptäcktes av den nordirländska astrofysikern Jocelyn Bell och den engelske radioastronomen Antony Hewish den 28 november 1967 och var den först upptäckta radiopulsaren. Styrkan och regelbundenheten hos signalerna fick det hela att likna en utomjordisk signalfyr, vilket ledde till att radiokällan fick smeknamnet LGM-1 (efter engelskans "Little Green Men", dvs. ”små gröna män”).

Pulsaren fick ursprungligen designationen CP 1919, vilket bildas av Cambridge Pulsar RA 19° 19'.

Referenser

Noter

Externa länkar 
 Pulsar psr b1919 + 21 evolution of spectrum centered on 110.420 MHz ( from 2000 to 2003) Lyssna på pulsaren på YouTube

Pulsarer
Astronomiska upptäckter 1967 
Stjärnbilden Räven
Wim van der Kroft

Willem Frederik "Wim" van der Kroft, född 16 augusti 1916 i Haarlem, död 21 mars 2001 i Den Helder, var en nederländsk kanotist.

Han blev olympisk bronsmedaljör i K-2 1000 meter vid sommarspelen 1936 i Berlin.

Källor 

Nederländska kanotister
Nederländska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 1936
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1936 från Nederländerna
Tävlande i kanotsport vid olympiska sommarspelen 1936
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1948 från Nederländerna
Tävlande i kanotsport vid olympiska sommarspelen 1948
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1952 från Nederländerna
Tävlande i kanotsport vid olympiska sommarspelen 1952
Födda 1916
Avlidna 2001
Män