kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Fredrik Correa

Fredrik Correa, född 8 februari 1977, är en svensk entreprenör inom styrketräning och styrkelyftare.

Han är VD och medgrundare av träningsföretaget Exxentric sedan 2011, som har fått kunder i 60 länder och vunnit flera utmärkelser för svenska tillväxtföretag.    Sedan 2018 har han tävlat som veteran i klassisk styrkelyft, och slutat 1:a i Sverige 2022 och tidigare 3:a–5:a i europeiska och världsmästerskap. Han är även en frekvent poddgäst och föreläsare i Europa och Amerika inom styrketräning.

Fredrik Correa har en bakgrund som läkare från Karolinska Institutet i Stockholm med inriktning mot dermatologi. Innan dess var han juniortränare inom ishockey och tog en kandidatexamen i idrottsvetenskap vid Gymnastik- och idrottshögskolan.

Referenser 

Alumner från Gymnastik- och idrottshögskolan
Alumner från Karolinska Institutet
Näringslivspersoner från Stockholm
Svenska styrkelyftare
Födda 1977
Läkare från Stockholm
Svenska dermatologer
Svenska entreprenörer under 2000-talet
Män
Levande personer
Pehr Edwall

Pehr Anders Robert Edwall, född den 15 september 1915 i Kalmar, död där den 4 november 1996, var en svensk präst.

Edwall avlade studentexamen och organistexamen 1933 samt teologie kandidatexamen vid Lunds universitet 1940. Efter prästvigning sistnämnda år blev han pastoratsadjunkt i Hinneryd. Edwall var stiftsadjunkt i Växjö 1941–1945 samt domkyrkosyssloman och domkyrkoadjunkt i Växjö 1945–1952. Han var militärpastor vid Kronobergs regemente 1945–1952. Edwall var direktor för Samariterhemmet i Uppsala 1952–1960 och för teologiska fakultetens praktisk-teologiska övningsinstitut 1956–1960. Han avlade teologie licentiatexamen vid Uppsala universitet 1960. Edwall innehade ett stort antal kyrkliga uppdrag, såväl inom stiftet som nationellt och internationellt. Han var kyrkoherde i Kalmar 1960–1980 och kontraktsprost i Norra Möre 1965–1980. Edwall var preses vid prästmötet i Växjö 1972. Han blev ledamot av Nordstjärneorden 1966. Edwall vilar på Södra kyrkogården i Kalmar.

Källor 

 
 Biografisk matrikel över Svenska kyrkans prästerskap 1970, på Svenska Prästförbundets uppdrag redigerad av Ivar Hylander, Lund 1971
 Pehr Anders Robert Edwall på Gravar.se

Vidare läsning 

 Sven-Erik Brodd & Gunnar Weman, Prästgårdsteologi. Församlingspräster under 1900-talets senare hälft utmanar 2020-talets kyrka. (Skrifter utgivna av Stiftelsen Fjellstedtska skolan 4.) Uppsala 2022, sidorna 93–101

Svenska kontraktsprostar
Domkyrkosysslomän
Präster i Svenska kyrkan
Ledamöter av Nordstjärneorden
Svenska präster under 1900-talet
Personer från Kalmar
Gravsatta på Södra kyrkogården i Kalmar
Födda 1915
Avlidna 1996
Män
Åse Fernis

Åse Marie Fernis, född den 13 september 1959, är en tidigare svensk landslagsmålvakt i handboll.

Karriär 
Åse Fernis spelade inom klubbhandbollen för Skånela IF under hela tiden hon spelade i landslaget. I övrigt är hennes klubbhistoria okänd. 

Åse Fernis spelade två ungdomslandskamper för Sverige 1975. Hon spelade sedan från 1978 till 1983 56 landskamper för Sverige. Sverige tillhörde inte världstoppen under dessa år. Åsa Fernis spelade därför aldrig i en mästerskapsturnering. Hon debuterade  den 29 juni 1978 mot Danmark och avslutade i landslaget mot Ungern den 11 februari 1983. Fernis spelade enligt den gamla statistiken 54 landskamper och troligen har några landskamper missats i den gamla statistiken. Åse Fernis deltog i Spartikiaden 1979. Hon är mottagare av Stora grabbars och tjejers märke.

Referenser 

kvinnor
Födda 1959
Levande personer
Svenska handbollsmålvakter
Spelare i Skånela IF
Svenska idrottare under 1900-talet
Mottagare av Stora grabbars och tjejers märke
Gerda Gottlieb

Gerda Gottlieb, född 19 augusti (möjligen 14 april) 1916 i Wien Österrike, död 28 oktober 1992 i Ridgewood, New Jersey USA var en österrikisk friidrottare med hoppgrenar som huvudgren. Gottlieb var världsrekordhållare i stafettlöpning och blev medaljör vid damolympiaden 1934 och var en pionjär inom damidrott.

Biografi
Gerda Gottlieb föddes 1916 i Wien i nordöstra Österrike. I ungdomstiden blev hon intresserad av friidrott och gick med i idrottsföreningen "Wiener Athletiksport Club" (WAC) i Wien.

Hon tävlade främst i höjdhopp och längdhopp men även kortdistanslöpning och stafettlöpning. Hon tävlade även i flera landskamper i det österrikiska damlandslaget i friidrott.

1934 deltog hon vid den fjärde damolympiaden på White City Stadium i London den 9-11 augusti. Under idrottsspelen vann hon bronsmedalj i stafettlöpning 4 x 100 meter (med Veronika Kohlbach, Johanna Vancura, Else Spennader och Gerda Gottlieb).

1935 deltog hon vid 2.a Mackabiaden i Tel Aviv i dåvarande Brittiska Palestinamandatet den 2-7 april, under spelen tog hon guldmedalj i höjdhopp och bronsmedalj i längdhopp.

Under sin aktiva karriär satte Gottlieb flera världsrekord i olika stafettlöpningsgrenar. 1935 satte hon världsrekord i stafett 4 x 75 meter (klubblag) med Gerda Gottlieb, Wanda Novak, Veronika Kohlbach och Johanna Vancura vid tävlingar den 8 september i Wien. Den 6 oktober samma år satte hon sedan även världsrekord i svensk stafett (då 200 m + 100 m + 80 m + 60 m) (med samma besättning) också i Wien. 1934 satte hon även världsrekord i stående längdhopp vid tävlingar den 12 maj i Wien.

Gottlieb blev flerfaldig österrikisk mästare (Österreichische. Staatsmeisterschaften) i löpning 100 meter (1934), stafett 4 x 100 m (1933 och 1934) och svensk stafett (Schwell-Staffel, 1934). Flera av Gottliebs resultat var också nationsrekord.

I mars 1938 flyttade Gottlieb av yrkesskäl till Innsbruck, senare samma år flyttade hon av politiska skäl till USA. Senare drog Gottlieb sig tillbaka från tävlingslivet, hon dog i oktober 1992 i Ridgewood i New Jersey.

Referenser

Externa länkar 
 Bild på Gerda Gottlieb (Books.Google, Life Oct 17 1938, s 57)

Österrikiska idrottare under 1900-talet
Österrikiska friidrottare
Österrikiska kortdistanslöpare
Österrikiska höjdhoppare
Idrottare från Wien
Världsrekord
Världsrekordhållare på 4 x 100 meter löpning
Födda 1916
Avlidna 1992
Kvinnor
Österrikiska mästare i friidrott
Else Spennader

Else Spennader, född 7 februari 1911, död (uppgift saknas), var en österrikisk friidrottare med löpgrenar som huvudgren. Spennader var världsrekordhållare i stafettlöpning och blev medaljör vid damolympiaden 1934 och var en pionjär inom damidrott.

Biografi
Else Spennader föddes 1911 i Österrike. I ungdomstiden blev hon intresserad av friidrott och gick med i idrottsföreningen "Wiener A. F." (WAF) i Wien.

Hon tävlade främst i kortdistanslöpning och stafettlöpning. Hon tävlade även i landskamper i det österrikiska damlandslaget i friidrott.

1934 deltog hon vid den fjärde damolympiaden på White City Stadium i London den 9-11 augusti. Under idrottsspelen vann hon bronsmedalj i stafettlöpning 4 x 100 meter (med Veronika Kohlbach, Johanna Vancura, Else Spennader och Gerda Gottlieb).

Under sin aktiva karriär satte Spennader världsrekord i stafettlöpningsgrenen svensk stafett (då 100 m + 100 m + 200 m + 800 m). Rekordet sattes 1933 vid tävlingar i Wien den 15 juni med Mathilde Puchberger, Else Spennader, Veronika Kohlbach och Maria Puchberger.

Spennader blev flerfaldig österrikisk mästare (Österreichische. Staatsmeisterschaften) i löpning 100 meter (1933) och stafettlöpning 4 x 100 m (1932, med Else Spennader, Veronika Kohlbach, Matthilde ”Ditta” Puchberger och Maria Puchberger). Flera av Spennaders resultat var också nationsrekord.

Senare drog Spennader sig tillbaka från tävlingslivet.

Referenser

Externa länkar 
 Utveckling nationsrekord i friidrott i Österrike (Wiener Leichtathletik-Verband / WLV)

Österrikiska idrottare under 1900-talet
Österrikiska friidrottare
Österrikiska kortdistanslöpare
Idrottare från Wien
Världsrekord
Världsrekordhållare på 4 x 100 meter löpning
Födda 1911
Dödsår saknas
Kvinnor
Österrikiska mästare i friidrott
Johanna Vancura

Johanna "Jo" Vancura, gift Wendler, född 20 juli 1915 i Wien i Österrike-Ungern, död där 26 september 1998, var en österrikisk friidrottare med löpgrenar som huvudgren. Vancura var världsrekordhållare i stafettlöpning och blev medaljör vid damolympiaden 1934 och var en pionjär inom damidrott.

Biografi
Johanna Vancura föddes 1915 i Österrike. I ungdomstiden blev hon intresserad av friidrott och gick med i idrottsföreningen "Wiener Athletiksport Club" (WAC) i Wien.

Hon tävlade främst i kortdistanslöpning, och stafettlöpning. Hon tävlade även i flera landskamper i det österrikiska damlandslaget i friidrott.

1934 deltog hon vid den fjärde damolympiaden på White City Stadium i London den 9-11 augusti. Under idrottsspelen vann hon bronsmedalj i stafettlöpning 4 x 100 meter (med Veronika Kohlbach, Johanna Vancura, Else Spennader och Gerda Gottlieb).

1936 deltog hon vid olympiska sommarspelen i Berlin, under spelen tävlade hon i löpning 100 meter och stafettlöpning 4 x 100 meter (med Charlotte Machmer, Grete Neumann, Vancura och Veronika Kohlbach) men blev utslagen under kvaltävlingarna.

Under sin aktiva karriär satte Vancura flera världsrekord i olika stafettlöpningsgrenar. 1935 satte hon den 8 september världsrekord i stafett 4 x 75 meter (klubblag) med Gerda Gottlieb, Wanda Novak, Veronika Kohlbach och Johanna Vancura vid tävlingar i Wien. Den 6 oktober samma år satte hon sedan även världsrekord i svensk stafett (då 200 m + 100 m + 80 m + 60 m) (med samma besättning) också i Wien.

Vancura blev flerfaldig österrikisk mästare (Österreichische. Staatsmeisterschaften) i löpning 100 meter (1936, 1937 och 1938), löpning 200 meter (1934, 1936, 1937 och 1938), stafett 4 x 100 m (1933, 1934, 1935 och 1936) och svensk stafett (Schwell-Staffel, 1934, 1935 och 1936). Flera av Vancuras resultat var också nationsrekord.

Senare drog Vancura sig tillbaka från tävlingslivet.

Referenser

Externa länkar 
 Bild på Johanna Vancura (Olympedia.org)

Österrikiska friidrottare
Österrikiska kortdistanslöpare
Österrikiska idrottare under 1900-talet
Österrikiska mästare i friidrott
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1936
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1936 från Österrike
Världsrekord
Världsrekordhållare på 4 x 100 meter löpning
Idrottare från Wien
Födda 1915
Avlidna 1998
Kvinnor
Stugvägen

Stugvägen är en bebyggelse på norra Färingsö i Ekerö kommun.  Bebyggelsen klassades 2020 som en småort.

Källor 

Orter i Ekerö kommun
Småorter i Sverige
Rastaborg (ort)

Rastaborg är en bebyggelse strax nordost om slottet Rastaborg på Ekerön i Ekerö kommun.  Bebyggelsen klassades 2020 som en småort.

Källor 

Orter i Ekerö kommun
Småorter i Sverige
11934 Lundgren

11934 Lundgren eller 1993 FL4 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 17 mars 1993 av UESAC vid La Silla-observatoriet. Den är uppkallad efter astronomen Kjell Lundgren.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av UESAC
Astronomiska upptäckter 1993
11935 Olakarlsson

11935 Olakarlsson eller 1993 FB8 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 17 mars 1993 av UESAC vid La Silla-observatoriet. Den är uppkallad efter astronomen Ola Karlsson.

Asteroiden har en diameter på ungefär 5 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av UESAC
Astronomiska upptäckter 1993
11936 Tremolizzo

11936 Tremolizzo eller 1993 FX9 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 17 mars 1993 av UESAC vid La Silla-observatoriet. Den är uppkallad efter Elena Tremolizzo.

Asteroiden har en diameter på ungefär 5 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av UESAC
Astronomiska upptäckter 1993
Upplands runinskrifter 1106

Runinskrift U 1106 är en runsten i Äskelunda, väster om Bälinge, Uppsala kommun. I närheten står även runstenen U 1107.

Stenen 
Runstenen är i granit, 1,6 meter hög, 1,4 meter bred och 0,2-0,4 meter tjock. Stenen blev uppmålad 2000. Stenen har fallit och rests många gånger och står på ett ungefär på sin ursprungliga plats.

Inskriften 
Runhöjden är 6-8 centimeter hög. Några runor och en del av ornamentiken har gått förlorade. Runristare är Öpir. Rundjuret  är lagt i tre öglor vilket är vanligt på Öpirs runstenar.

Se även 
Alfabetisk lista över runinskrifter
Lista över Upplands runinskrifter
Sverige under vikingatiden
Sverige under äldre medeltiden

Referenser 

Upplands runinskrifter
Runinskrifter i Uppsala kommun
Kalle Anka i sjönöd

Kalle Anka i sjönöd (engelska: No Sail) är en amerikansk animerad kortfilm med Kalle Anka och Långben från 1945.

Handling 
Kalle Anka och Långben är ute på sjön och seglar. Båten de färdas i är en hyrbåt med myntinkast och snart har alla pengar tagit slut och de är fast mitt ute på öppet hav.

Om filmen 
Filmen hade svensk premiär den 10 december 1945 på Sture-Teatern i Stockholm och ingick i kortfilmsprogrammet Kalle Anka i högform tillsammans med sex kortfilmer till; Jan Långben på tigerjakt, Pluto har hundvakten, Kalle Anka packar paket, Lektion på skidor (ej Disney), Jan Långben spelar ishockey och Jan Långben bland indianer.

Filmen har givits ut på VHS och på DVD flera gånger och finns dubbad till svenska.

Rollista 
 Clarence Nash – Kalle Anka
 Pinto Colvig – Långben

Källor 

Disneys animerade kortfilmer
Amerikanska filmer 1945
Engelskspråkiga filmer
Animerade filmer 1945
Filmer i regi av Jack Hannah
Kortfilmer med Kalle Anka
Kortfilmer med Långben
Drop dead

Drop dead är ett tärningsspel, till vilket erfordras fem tärningar samt ett protokoll för att notera deltagarnas poäng. Trots det dramatiska namnet, som betyder "falla ner död", är det fråga om ett familjespel med enkla regler och utan skicklighetsmoment.

Den spelare som är i tur kastar först alla fem tärningarna. Om tärningskastet inte innehåller några 2:or eller 5:or, erhåller spelaren lika många poäng som summan av antalet ögon på tärningarna. Skulle en eller flera 2:or eller 5:or ha fallit upp, ska dessa tärningar läggas undan, och kastet ger inga poäng. 

Samma spelare fortsätter att kasta om de tärningar som inte lagts undan, och får notera ytterligare poäng till protokollet för varje kast där inga 2:or eller 5:or ingår. Tärningar som visar 2:or eller 5:or läggs åt sidan. När alla tärningar är undanlagda går turen vidare till nästa spelare.

Vinnare av varje spelrunda är den deltagare som fått flest poäng.

Referenser

Sällskapsspel
Tautenburg-observatoriet

Tautenburg-observatoriet (tyska: Thüringer Landessternwarte Tautenburg) är ett observatorium i Tautenburger Wald i Thüringen i Tyskland.

Observatoriet har tre teleskop: ett 2-meters spegelteleskop, ett litet automatiserat teleskop TEST (Tautenburg Exoplanet Search Telescope) och en radioteleskopstation.

Det viktigaste astronomiska instrumentet är Alfred Jensch-teleskopet från 1960, ett 2 meter spegelteleskop med sfärisk huvudspegel, tillverkat av Carl Zeiss i Jena. Det är Tysklands näst största teleskop. Teleskopet kan även användas som Schmidtkamera. Med hjälp av Alfred-Jensch-teleskopet har flera exoplaneter och bruna dvärgar upptäckts.

För att särskilt kunna observera exoplaneter genom transitmetoden (en stjärnförmörkelse under en planetpassage) tillkom 2005 TEST-teleskopet. Det finns flera ytterligare instrument, till exempel en Echelle-spektrograf i kupolbyggnadens källare.

Tautenburg-observatoriet deltar sedan 2010 i det internationella projektet LOFAR för observationer av objekt i frekvensområdet från 10 till 240 MHz.

Observatoriet startades 1960 som Institut der Deutschen Akademie der Wissenschaften zu Berlin i närheten av byn Tautenburg, på en höjd av 341 meter.

Referenser

Noter 

Observatorier i Tyskland
Byggnader och anläggningar i Thüringen
Von Breda

von Breda är en svensk, ursprungligen holländsk släkt, känd i Sverige från 1600-talet. Konstnären Carl Fredrik von Breda, släktens mest kände person, erhöll 1814 svensk adelsvärdighet, där enligt § 37 av Regeringsformen 1809 endast huvudmannen var adlig. Hans ätt introducerades 1814 på Riddarhuset med nummer 2228 men utslocknade redan 1835 på svärdssidan med sonen Johan Fredrik von Breda.

Personer i släkten von Breda 
 Adolph von Breda (1785–1832), konstnär och militär
 Carl Fredric von Breda (1759–1818), konstnär
 Jeanette von Breda (1761–1842), översättare
 Johan Fredrik von Breda (1788–1835), konstnär
 Lucas von Breda (1726–1799), dispaschör
 Lucas von Breda (1676–1752), konstnär

Släktträd (urval)
 Lucas von Breda (1676–1752), konstnär
 Lucas von Breda (1726–1799), dispaschör
 Carl Fredric von Breda (1759–1818), konstnär
 Adolph von Breda (1785–1832), konstnär och militär
 Johan Fredrik von Breda (1788–1835), konstnär

Källor

Externa länkar 
 

Svenska adelsätter
Svenska släkter
1993 GR

1993 GR är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 15 april 1993 av de båda japanska astronomerna Seiji Ueda och Hiroshi Kaneda i Kushiro.

Asteroiden har en diameter på ungefär 11 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Ej namngivna småplaneter
Astronomiska upptäckter av S Ueda
Astronomiska upptäckter av H Kaneda
Astronomiska upptäckter 1993
Kerstin Osborne

Kerstin Ulla Birgitta Osborne, född 6 september 1911 i Landskrona, död 4 september 2011 i Lund, var en svensk bibliotekarie. 

Osborne, som var dotter till borgmästare August Munck af Rosenschöld och Elisabeth von Sydow, avlade filosofisk ämbetsexamen vid Lunds universitet 1937. Hon var extra biblioteksassistent i Katrineholm 1938, biblioteksassistent i Karlstad 1939–1941, vid Göteborgs stads folkbibliotek 1941–1944, andre bibliotekarie där 1944–1947, bibliotekskonsulent vid Skolöverstyrelsen 1948–1960 och stadsbibliotekarie i Lund 1960–1976. Hon var ledare för Skolöverstyrelsens biblioteksskola 1948–1960 och skrev artiklar i biblioteksfrågor. Osborne vilar på Landskrona kyrkogård.

Referenser 

Svenska bibliotekarier
Personer i Lunds historia
Personer från Landskrona
Kerstin
Födda 1911
Avlidna 2011
Kvinnor
Raorchestes resplendens

Raorchestes resplendens är en art i familjen trädgrodor som förekommer i sydvästra Indien.

Exemplar av arten hittades endast i Eravikulam nationalpark vid 2700 meter över havet. Utbredningsområdet uppskattas vara 3 km² stort. Trots undersökningar av liknande landskap i samma region upptäcktes inga andra populationer. Fyndplatsen är en fuktig skog där klipporna är täckta av mossa och där bambu bildar den täta undervegetationen. Temperaturen varierar under årets lopp mellan 30°C och -3°C.

Honan lägger cirka 24 ägg per tillfälle som göms under mossa. Antagligen kan honan lägga ägg vid flera tillfällen under samma år. Troligtvis sker parningen med olika hannar.

På grund av att utbredningsområdet är en nationalpark finns inga allvarliga hot mot beståndet. Svampsjukdomar som drabbar andra groddjur hittades inte. Hela populationen uppskattas vara 300 vuxna individer och den minskar. IUCN listar Raorchestes resplendens därför som akut hotad (CR).

Referenser 

Trädgrodor
resplendens
Groddjur i orientaliska regionen
Critérium du Dauphiné 2021

Critérium du Dauphiné 2021 var den 73:e upplagan av det franska etapploppet Critérium du Dauphiné. Cykelloppets åtta etapper kördes mellan den 30 maj och 6 juni 2021 med start i Issoire och målgång i Les Gets. Loppet var en del av UCI World Tour 2021 och vanns av australiska Richie Porte från cykelstallet Ineos Grenadiers.

Deltagande lag

Etapper

1:a etappen

2:a etappen

3:e etappen

4:e etappen

5:e etappen

6:e etappen

7:e etappen

8:e etappen

Resultat

Sammanlagt

Övriga tävlingar

Referenser
Critérium du Dauphiné 2021 på ProCyclingStats

Noter

2021
UCI World Tour 2021
2021 i Frankrike
Tour de Suisse 2021

Tour de Suisse 2021 var den 84:e upplagan av det schweiziska etapploppet Tour de Suisse. Cykelloppets åtta etapper kördes mellan den 9 och 13 juni 2021 med start i Frauenfeld och målgång i Andermatt. Loppet var en del av UCI World Tour 2021 och vanns av ecuadorianska Richard Carapaz från cykelstallet Ineos Grenadiers.

Deltagande lag

Etapper

1:a etappen

2:a etappen

3:e etappen

4:e etappen

5:e etappen

6:e etappen

7:e etappen

8:e etappen

Resultat

Sammanlagt

Övriga tävlingar

Referenser
Tour de Suisse 2021 på ProCyclingStats

Noter

2021
UCI World Tour 2021
2021 i Schweiz
Svänghjulsträning

Svänghjulsträning är en typ av styrketräning där motståndet genereras av svänghjulets tröghet istället för av tyngdkraften från vikter som vid traditionell styrketräning.

Till skillnad från träning med vikter ger svänghjulsträning ett variabelt motstånd genom hela rörelseomfånget, vilket bland annat underlättar excentrisk överbelastning. Svänghjulsträning har visat sig leda till förbättringar av styrka och kraft, hypertrofi, muskelaktivering, muskellängd och senstelhet.  

Svänghjulsträning kommersialiserades på 2010-talet av Exxentric med flera, och har sedan dess fått stor spridning inom professionell idrott.

Referenser

Externa länkar 

Styrketräning
Träningsmetoder
Slaget vid Jorois

Slaget vid Jorois var ett slag under finska kriget 1808–1809. Slaget stod mellan svenska och ryska styrkor mellan den 12 och 13 juni vid Jorois.

Bakgrund 
Efter att den svenska vinterreträtten norrut avstannat i och med segrarna i slagen vid Siikajoki och Revolax gick den 5:e brigaden under Johan August Sandels söderut och återerövrade större delen av östra Finland. Som ett resultat av detta sändes en ny rysk styrka om  man under befäl av Michail Barclay de Tolly för att återta detta område. Dessa marscherade i början av juni norrut. I S:t Michel stod 300 man stark trupp under befäl av Carl Wilhelm Malm, vilka upptäckte den ankommande ryska styrkan, och fick order att retirera. Samtidigt infann sig 300 man under befäl av Berndt Adolf Grotenfelt vid Jorois, där det förbereddes för ett försvar. Soldaterna och den enda kanonen ställdes bakom en bred ström, vars enda bro även revs.

Slaget

12 juni 
En rysk styrka om 2000 man närmade sig under morgonens början den 12 juni strömmen vid Jorois. Eftersom det vid denna tid rådde en stark dimma inleddes inte några stridigheter omedelbart, och den ryska styrkan framställde under tiden sina kanoner. Efter att dimman avtagit inleddes snart skottväxling utmed båda stränderna, dock utan att orsaka större skador.

13 juni 
Den ryska styrkan anlade nästkommande dag ett batteri, genom vilket de med större effektivitet kunde bombardera svenskarna. De sammansatte nu även flottar och broar, samt fann de ställen i strömmen över vilka de kunde vada. Därefter anlades en flottbro vid ett av strömmens smalare ställen medan ett antal kosacker sändes för att kringränna den svenska ställningen. Grotenfelts lilla skara, som nu tvingats delas i mindre delar utmed strömmens strand, kunde dock slå tillbaka dessa anfall. Vid 15:00 behövde Grotenfelt till slut ge signal om reträtt, vilket skedde genom att ringa i kyrkans klockor. Den svenska styrkan samlades och inledde därefter reträtten. Under striden förlorades sex man samt en underofficer, som miste livet då han försökte rädda kanonen, vilken dock förlorades ändå. Även sex man sårades.

Följder 
Den svenska reträtten gick i riktning mot Varkaus, med ryska styrkor hack i häl. Grotenfelt, vars hem vid ett tillfälle under reträtten endast låg en kilometer iväg, återvände kvickt dit för att ta farväl av sin hustru och sina barn. Svenskarna rev under reträtten bron över ån Kuvansi och infann sig morgonen därefter i Varkaus, varifrån återtåget dock fortsatte till Paukarlaks.

Referenser 
 Schulman, Hugo (1909). Striden om Finland 1808-1809

Slag under finska kriget
1808 i Sverige
1808 i Finland
1808 i Ryssland
Krigsåret 1808
Svenska slag
Ryska slag
Slag i Finland