kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Sönderfallets symfoni

Sönderfallets symfoni är en bokserie skriven av Mattias Kuldkepp.

Serien är en fantasyberättelse som utspelar sig i världen Lyraak. Första boken i bokserien är Skärvor av en brusten värld (2018). Den andra boken Skärvor av ett brustet sinne (2020).

Skärvor av en brusten värld 
Den söndertrasade världen Lyraak är blott en skärva av vad den en gång var. Sliten itu för trettio mansåldrar sedan svävar dess kontinenter i luften likt flytande öar över ett hav av ingenting. Och än är det inte över.
Den blinde pojken Daewar, hans plikttrogna syster Adea, den tungsinta krigardottern Olem och den svårbegriplige opportunisten Spelemannen måste välja. Och valen i en värld där misstro och hunger är markens enda gödsel är aldrig självklara. Inte heller deras konsekvenser.

Skärvor av ett brustet sinne 
Demonerna har funnit sin väg in till Lyraak. Ur portalen vid Ymsellion strömmar de in i det alviska riket och ingenting tycks kunna stoppa dem. I glittrande Yion förbereder sig försvararna för drabbning, men i murarnas skugga utkämpas fler strider än en.
Där vandrar en speleman som söker förstå sig själv, en kvinna som tänker hämnas sin familj, en ung man som drömmer om frihet, en alv som slåss för sitt folk och en krigare som vill hjälpa en vän. I en värld full av mörker löper de risken att snava över det som gömts i seklernas damm och somliga hemligheter var aldrig menade att avslöjas.

Bibliografi

Referenser

Svenska bokserier
Svensk fantasylitteratur
12819 Susumutakahasi

12819 Susumutakahasi eller 1996 JO är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 12 maj 1996 av de båda astronomerna, japanen Yasukazu Ikari och den skotts-australiensiske Robert H. McNaught i Moriyama. Den är uppkallad efter Susumu Takahasi.

Asteroiden har en diameter på ungefär 10 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av Yasukazu Ikari
Astronomiska upptäckter av RH McNaught
Astronomiska upptäckter 1996
Serahema Saporium

Serahema Saporium är en bokserie skriven av Marcus Olausson.

Serien är en fantasyberättelse om hjälten Elderim i världen Serahema. Första boken i bokserien är De rotlösa (2014). Den andra boken är Bäraren (2014). Dessa två böcker omarbetades och slogs ihop till boken När gudar dör (2018) som nu blev del 1 i bokserien. Från början var Nattlöparen (2016) del 3 i serien, men den omarbetades och tidigare outgivet material lades till som blev boken Vingar av rök (2019) som nu blev del 2 i serien. Den tredje delen är Till hjärtats sista slag (2021).

När gudar dör
Elderim sägs vara utvald att kämpa mot den grymme guden Naemin, men varför är det då så svårt att lära sig magierna? Profetiorna är tvetydiga och Elderim fylls av tvivel. Vem är det egentligen som har valt ut honom? Och till vad? Elderim gör en storslagen resa genom den skoningslösa världen Serahema där gudarna dragit sig undan. En värld där onda människor kan bära spår av godhet och hjältar begå avskyvärda brott. Hjälten vistas bland svärande tjuvar, galna magiker och skrävlande svärdsmästare, samt möter villrådiga gudar, motsträvig magi och fasansfulla vidunder.

Vingar av rök
Mörkrets grepp om Serahema hårdnar och vem som helst kan vara en fiende. Elderim och hans vänner är på flykt, rättmätigt efterlysta för mord och i deras spår följer den fruktade maghran, en varelse som avskyr magi. I den kareshiska öknen väntar deras största prövning någonsin när Cal tvingas göra upp med sitt förflutna och Belmonne tillägnar sig en förmåga hon helst skulle vilja vara utan. Trots viktiga ledtrådar verkar de ständigt lika långt från att finna svärdet Åskvigg och Elderim måste bestämma sig - är han beredd att förråda sina vänner för att ha en chans mot den onde guden Naemin?

Till hjärtats sista slag
Vänner dör och världen brinner. Elderim är ensam nu och medan mörkret faller över Serahema växer det även inom honom. Han försöker desperat undvika profetiorna och istället följa hjärtats röst, men för fallna hjältar väntar inte kärlek när ödet dikterar villkoren. Det finns bara en väg nu och den verkar föra honom till Den mörke guden själv - Naemin. Hopplösheten har Serahema i sitt grepp, men prövning föder hjältemod och hjälp finns där man minst anar det. Till och med hos en fiende.

Nuvarande Bibliografi 
2018: När gudar dör (Catoblepas förlag) 
2019: Vingar av rök (Catoblepas förlag) 
2021: Till hjärtats sista slag (Catoblepas förlag)

Referenser

Svenska bokserier
Svensk fantasylitteratur
John Flynn

John Flynn, född 14 mars 1932, död 4 april 2007, var en amerikansk filmregissör och manusförfattare känd för filmer som Hämnarna och Rolling Thunder .

Karriär 
Flynn fick sitt första arbete i filmbranschen när Robert Wise anlitade honom för att göra research för en biografisk film om krigsfotografen Robert Capa. Filmen gjordes aldrig men Wise anställde Flynn för att vara hans assistent på filmen Mot alla odds.

Flynn arbetade därefter som manushandledare på West Side Story och som en andra regissörsassistent på Kid Galahad och Två på gungbrädet. Han var sedan första assisterande regissör på Den stora flykten med bland andra Steve McQueen i huvudrollen.

1966 startade Wise ett företag för att producera lågbudgetfilmer. Den första produktionen blev filmatiseringen av en roman av Dennis Murphys. Resultatet blev Sergeanten, regisserad av Flynn. Huvudrollen gjordes av Rod Steiger.

Hans nästa film blev The Jerusalem File. Den blev ingen ekonomisk framgång till skillnad från hans nästa film, Hämnarna med Robert Duvall i huvudrollen. Filmen baserades på romanen med samma namn av Donald Westlake.

Med thrillern Rolling Thunder, med William Devane och Tommy Lee Jones i huvudrollerna, fick Flynn kultstatus. Filmen blev mycket kontroversiell på grund av sitt våldsamma innehåll. I en intervju 1994 med Jon Stewart sa filmskaparen Quentin Tarantino att filmen varit en inspiration för honom och att Flynn var en av hans favoritregissörer. Filmen fick beröm för sina actionsekvenser, atmosfär, regi, musik och rollprestationer; dock kritiserades den för sitt våldsamma slut. Förutom att bli en kritikerfavorit blev den också en publikframgång, med en uppskattad omsättning på 130 miljoner dollar. Produktionskostnaden var 5 miljoner.

Flynn gjorde ett antal uppmärksammade filmer i slutet av 1980-talet, bland andra fängelsedramat Lock Up med Sylvester Stallone och actionfilmen Dödlig hämnd med Steven Seagal.

1994 regisserade Flynn Ett riktigt mord?, en skräckfilm om farorna med virtuell verklighet, med Edward Furlong och Frank Langella i huvudrollerna. Sista filmen blev Protection 2001.

De sista åren av sitt liv tillbringade han mest i Frankrike.  Flynn dog i sömnen i sitt hem i Los Angeles.

Referenser

Noter

Externa länkar

Författare från Chicago
Alumner från University of California, Los Angeles
Amerikanska filmregissörer
Födda 1932
Avlidna 2007
Män
Amerikanska manusförfattare under 1900-talet
Carl Hentzen

Carl Johan Wilhelm Hentzen, född 1 november 1863 i Kolding, död 14 november 1937 i Köpenhamn, var en dansk ingenjör.

Hentzen blev 1885 polyteknisk kandidat inom byggnadsfacket, studerade samma år elektroteknik i England och Tyskland och praktiserade därefter på Danske Statsbanernes verkstäder i Århus. År 1888 anställdes han vid Köpenhamns stenläggnings- och vägväsende men deltog även i ingenjörsarbeten vid Västra gasverket och projekteringen av stadens första elektricitetsverk, huvudstationen i Gothersgade. Då detta fullbordats 1892 blev han underföreståndare, driftföreståndare 1896, överdriftföreståndare för Köpenhamns samtliga elverk 1914, med titeln överingenjör från 1916 till pensioneringen 1929. Han var ledande ingenjör vid byggandet av Västra och Östra elektricitetsverken 1896–1898 och 1898–1902 samt första och andra sektionerna av H.C. Ørsted-verket 1916–1923. Utöver denna verksamhet byggde eller ombyggde han en del anläggningar utanför huvudstaden. Det var till Hentzen den unga, då okända läkaren Niels Ryberg Finsen kom 1895 för att få sin teori om ljusets inverkan på lupus prövad, något som väckte stort intresse hos såväl honom som belysningsdirektör Ib Windfeld-Hansen och andra. Hentzen blev medlem av styrelsen av A/S Københavns Telefonautomater 1898 och av den danska lokalkommittén av den internationella elektrotekniska kommittén 1908. Han var censor i elektroteknik vid polyteknisk examen 1907–1920 och i samma ämne vid maskinistexamen 1905–1920.  Han var medlem av styrelsen för Elektroteknisk forening 1907–1913 och ordförande för Københavns kommunale ingeniørforbund 1912–1916,  medlem av representantskapet i Vereinigung der Elektricitätswerke 1910–1914 (hedersmedlem 1929) och medlem av den danska nationalkommittén för World Power Conference från 1925. Han utgav memoarerna 40 Aar i Københavns Elektricitetsværkers Tjeneste (1933).

Referenser 

Danska elektroingenjörer
Danska kommunaltekniker
Födda 1863
Avlidna 1937
Män
Personer från Kolding
Paris ärkestift

Paris ärkestift (franska: Archidiocèse de Paris, latin: Archidioecesis Parisiensis eller Archiepiscopatus Nostrae Dominae Parisiensis) är ett ärkestift tillhörande Romersk-katolska kyrkan i Frankrike och som tillämpar latinsk rit. Det bildades som stift på 200-talet och som ärkestift år 1622. Notre-Dame är ärkestiftets katedral. Laurent Ulrich är sedan den 26 april 2022 ärkebiskop; han assisteras av hjälpbiskoparna Thibault Verny och Philippe Marsset.

Ärkebiskopar under 1900- och 2000-talet
 1886–1908: François-Marie-Benjamin Richard
 1908–1920: Léon-Adolphe Amette
 1920–1929: Louis-Ernest Dubois
 1929–1940: Jean Verdier
 1940–1949: Emmanuel Célestin Suhard
 1949–1966: Maurice Feltin
 1966–1968: Pierre Veuillot
 1968–1981: François Marty
 1981–2005: Jean-Marie Lustiger
 2005–2017: André Vingt-Trois
 2017–2021: Michel Aupetit
 2022–: Laurent Ulrich

Källor

Externa länkar
Officiell webbplats

Romersk-katolska stift i Frankrike
Paris
Fritz Aurell

Fritz Theodor Aurell, född den 15 december 1840 i Stora Åby socken, Östergötlands län, död den 23 juni 1917 i Malmö, var en svensk jurist. Han var far till Birger Aurell och svärfar till Knut Dahlberg.

Aurell blev student vid Uppsala universitet 1861. Han avlade kameralexamen där 1864 och examen till rättegångsverken samma år. Aurell blev vice häradshövding 1866, fiskal i Göta hovrätt 1878, assessor där samma år, tillförordnad revisionssekreterare 1879 och konstituerad revisionssekreterare 1880. Han var häradshövding i Oxie och Skytts domsaga 1884–1910. Aurell blev riddare av Nordstjärneorden 1887 och kommendör av andra klassen av samma orden 1904. Han vilar på Sankt Pauli mellersta kyrkogård i Malmö.

Källor 

 Riddare af Kongl. Nordstjerne-Orden i Sveriges statskalender 1894
 
 
 
 Sveriges dödbok 1830–2020
 Aurell, Fritz på SvenskaGravar.se

Svenska häradshövdingar
Svenska revisionssekreterare
Kommendörer av andra klassen av Nordstjärneorden
Svenska jurister under 1800-talet
Svenska jurister under 1900-talet
Svenska ämbetsmän under 1800-talet
Svenska ämbetsmän under 1900-talet
Personer från Stora Åby socken
Gravsatta på Sankt Pauli mellersta kyrkogård
Födda 1840
Avlidna 1917
Män
Birger Aurell

Nils Birger Aurell, född den 17 december 1880 i Stockholm, död den 31 mars 1952 i Jönköping, var en svensk jurist. Han var son till Fritz Aurell.

Aurell avlade juris utriusque kandidatexamen vid Uppsala universitet 1903. Han var adjungerad ledamot i Hovrätten över Skåne och Blekinge 1909–1915. Aurell blev hovrättsråd i Göta hovrätt 1915 och divisionsordförande där 1935. Han blev riddare av Nordstjärneorden 1920 och kommendör av andra klassen av samma orden 1931. Aurell vilar på Skogskyrkogården i Jönköping.

Källor 

 
 
 
 
 Aurell, Birger på SvenskaGravar.se

Svenska hovrättslagmän
Kommendörer av andra klassen av Nordstjärneorden
Svenska jurister under 1900-talet
Svenska ämbetsmän under 1900-talet
Jurister från Stockholm
Ämbetsmän från Stockholm
Gravsatta på Skogskyrkogården i Jönköping
Födda 1880
Avlidna 1952
Män
Cuxirimay Ocllo

Cuxirimay Ocllo, död efter 1576, även känd som Doña Angelina Yupanqui var en inkaprinsessa, gift med sin bror inka Atahualpa (regerande 1532-1533). 

Hon var dotter till Paccha Duchicela. Hon valdes ut av Huayna Capac att gifta sig med Atahualpa i enlighet med traditionen. paret fick sex barn. Hennes make blev Inka år 1532. Hon var en av Atahualpas många hustrur och var inte drottning (Coya) utan Ñusta, vilket var titeln för en prinsessa eller kunglig hustru längre än drottning. 

1533 avrättades hennes make av spanjorerna och efterträddes av Manco Inca Yupanqui, som i princip var spanjorernas fånge i Cuzco. Vid denna tid blev många inkakvinnor, inklusive prinsessor och prästinnor (aclla) kidnappade och våldtagna av spanjorerna. Bland dem som kidnappades och våldtogs var den nya inkans drottning, Cura Ocllo, vilket ledde till brytningen mellan spanjorerna och Manco Inca Yupanqui. 

Cuxirimay Ocllo själv tillhörde en av de prinsessor som togs som konkubiner. Hon blev konkubin till Francisco Pizarro, döptes och fick namnet Angelina Yupanqui. Hon levde med Pizarro i Lima 1538-1541 och fick två söner med honom. Efter Pizarros dotter gifte hon sig med Juan de Betanzos och blev en viktig källa till hans verk om Inkarikets historia. Hon nämns fortfarande vid liv 1576.

Referenser 

Födelseår saknas
Avlidna 1500-talet
Kvinnor
Personer i Inkariket
Aclla

Aclla, även kända som Solens jungfrur, var namnet för en kategori prästinnor i Inkariket.
 

Varje år valde en särskilt grupp statliga tjänstemän, apupanaca ut ett antal flickor mellan åtta och tio års ålder som tribut från varje provins. Flickorna valdes normalt ut från överklassen och skulle vara de vackraste, intelligentaste och mest begåvade. De fick därefter bo i särskilda hus, acllawasi, där de under fyra år undervisades i religion och hushållskunskaper som att spinna och väva. 

Efter fyra år avslutades deras utbildning. Därefter valdes de ut till att antingen giftas bort med framstående män som valdes ut åt dem, eller att permanent arbeta som prästinnor, mamakuna, och fortsätta leva i en klosterliknanden tillvaro i acllawasi-husen, som kunde ha 200 prästinnor. De tillverkade den dryck och föda som intogs under religiösa ritualer, och vakade över heliga objekt, huacas. En mindre del, de mest "perfekta", valdes ut till att bli människooffer, capacocha. De näst mest framstående sändes till acllawasi-huset i huvudstaden Cuzco, där de valdes ut till att bli solgudens prästinnor, eller hustrur och konkubiner till inkan själv. Flera prinsessor blev aclla i Cuzco. 

Aclla-ämbetet avskaffades med spanjorernas erövring av Inkariket under 1530-talet. Under Manco Inca Yupanquis regeringstid, när inkan var spanjorernas fånge i Cuzco, våldtogs och kidnappades många kvinnor i Cuzco, som sedan blev konkubiner, tvångsdöptes och giftes bort med spanjorer, bland dem, både prinsessor och aclla-prästinnor.

Referenser 

Inka
Präster
Philip av Karthago

Philip av Karthago, levde på 100-talet f.Kr. var en grekisk prostituerad.   

Han var en berömd manlig prostituerad. Han var älskare till Lucius Quintius Flaminius, när denne var guvernör i Gallien. Flaminius avsattes från sin post som guvernör efter en affär där han anklagades för att ha beordrat en avrättning på begäran av Philip.

Referenser 

Hetärer
Personer under 100-talet f.Kr.
män
Magia Blanca

Magia Blanca, född 23 juni 1993 i Torreón i Coahuila, är mexikansk fribrottare som brottats i Consejo Mundial de Lucha Libre sedan 2015. Han tränades av Indio Chirikawa, Stuka och sin farfar Tony Arellano. Senare även av Último Guerrero och Franco Colombo. Magia Blanca är en fjärde generationens fribrottare och tillhör en stor brottarfamilj med namnet Gutiérrez Arellano.

Magia Blanca brottas iförd en fribrottningsmask och hans identitet är inte känd av allmänheten, vilket är vanligt inom lucha libre, mexikansk fribrottning.

Karriär 
Magia Blanca debuterade som fribrottare den 19 juni sommaren 2011 i hemstaden Torreón, då med namnet Magnifico I. Tillsammans med sin kusin Magnifico #2 utgjorde de gruppen Los Magnificos. Första matchen gick de mot Vientos Negros. Snart grundade de trion Reyes del Aire med en annan släkting, Angelikal. Trion brottades flitigt högt upp på matchkorten i Coahuila och Durango 2012 och 2013.

2015 värvades han till Consejo Mundial de Lucha Libre (CMLL) och gavs namnet Magia Blanca, utan att förändra maskens design. Efter att ha tillbringat hösten 2015 brottandes på förbundets mindre evenemang i Puebla och Guadalajara så debuterade han i Mexico City den 22 mars 2016 under turneringen La Gran Alternativa som går ut på att en erfaren brottare och en rookie brottas tillsammans. Magia Blanca teamade upp med sin tränare Último Guerrero och de tog sig till kvartsfinal.

2018 vann han turneringen Copa Nuevos Valores, en turnering för nya förmågor i CMLL. I finalen besegrade han Flyer och belöningen blev en titelmatch mot Soberano Jr. över welterviktsbältet Campeonato Nacional Peso Welter. Magia Blanca förlorade dock matchen och fick senare resten av året förstört av en skada.

Sedan 2022 är han en del av den onda gruppen Los Depredadores tillsammans med Diamond, Magnus, Rugido och Volador Jr.. Den 24 juni 2022 vann han samma titel som han misslyckats med att vinna fyra år tidigare, sedan Soberano Jr. släppt titeln för att gå upp till mellanvikt. Magia Blanca besegrade nio andra brottare i en turnering och blev bältets nittiofjärde mästare sedan år 1934.

Referenser 

Mexikanska fribrottare
Pseudonymer
Män
Födda 1993
Levande personer
Personer från Torreón
Mexikanska idrottare under 2000-talet
Oidentifierade fribrottare
Trettenbron

Trettenbron var en 148 meter lång fackverksbro av limträ över Gudbrandsdalslågen och över vägen E6 i Øyer kommun i Gudbrandsdalen.  Fylkesvei 254 går över bron som öppnade för trafik 2012. Träbron ersatte en fackverksbro i stål från 1895 på samma plats.

Trettenbron konstruerades av Norconsult och levererades av Moelven 2011.

Den 15 augusti 2022 kollapsade bron med en lastbil och personbil på bron. En bro med samma konstruktion, Perkolobron vid Sjoa, invigd 2014, kollapsade 2016.  Utöver dessa två finns ytterligare flera broar av samma konstruktion i Norge, och den 16 augusti 2022 beslutade Statens vegvesen att stänga 14 fackverksbroar i trä till dess att orsaken till Trettenbrokollapsen är utredd.

Referenser

Externa länkar

Träbroar i Norge
Øyers kommun
Broar invigda 2012
Ej längre existerande broar
2012 i Norge
HD 37811

HD 37811, eller HR 1958, är en ensam stjärna i den mellersta delen av stjärnbilden Duvan. Den har en skenbar magnitud av ca 5,44 och är svagt synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallax enligt Gaia Data Release 3 på ca 8,5 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 382 ljusår (ca 117 parsek) från solen. Den rör sig närmare solen med en heliocentrisk radialhastighet på ca -8 km/s.

Egenskaper
HD 37811 är en gul till vit jättestjärna av spektralklass G6/8 III, som befinner sig på den röda jättegrenen, vilket betyder att den förbrukat förrådet av väte i dess kärna och genererar energi genom kärnfusion av helium i ett yttre skal. Den har en massa som är ca 3 solmassor, en radie som är ca 11,7 solradier och har ca 86 gånger solens utstrålning av energi från dess fotosfär vid en effektiv temperatur av ca 5 100 K.

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/26649/hd37811.

		
Stjärnbilden Duvan
HD-objekt
HR-objekt
Gula jättar
Judiska stammar i Arabien

Judiska stammar i Arabien hade migrerat dit före islams tillkomst. Judar som flyttade dit, antagligen som köpmän, integrerades och antog arabiska. Det finns arkeologiska bevis om judisk migration efter Bar Kokhba-revolten från år 132–135. Under 400-talet var många etablerade religioner inklusive judendomen aktiva som missionärer på arabiska halvön.

Under 600-talet såg den islamiske profeten Muhammed de judiska stammarna i Hijaz som ett hot och tog militär kontroll över dem. Han lät judarna behålla sina egna områden på villkor att de avstod hälften av det de producerade till Medina. 

Judarna drevs ut från arabiska halvön under kalif Umar ibn al-Khattabs styre (634–644).

Efter islams ankomst 
De judiska stammarna spelade en betydande roll under islams framväxt. Muhammed hade många kontakter med judiska stammar, både urbana och nomader. Att äta fläsk har alltid varit starkt förbjudet i båda religionerna. Muhammed såg kristna och judar (som han båda kallade "bokens folk") som naturliga allierade, som delade grundprinciperna i hans läror.

I Medinakonstitutionen gavs judar jämställdhet med muslimer i utbyte mot politisk lojalitet och fick utöva sin egen kultur och religion. En betydelsefull berättelse som symboliserar den interreligiösa harmonin mellan tidiga muslimer och judar är rabbinen Mukhayriq. Rabbinen var från Banu Nadir och stred tillsammans med muslimer i slaget vid Uhud, och testamenterade hela sin rikedom till Muhammed ifall han skulle dö. Han kallades senare "den bästa av judarna" av Muhammed. Senare, när Muhammed stötte på motstånd från judarna, började muslimer anta en mer negativ syn mot judarna och såg dem som något av femtekolonnare.

Efter tre år av fredlig samexistens bröt judarna den pakt de hade slutit med Muhammed genom att samarbeta med Quraysh för att bekämpa muslimer i Medina, särskilt vid slaget vid vallgraven år 627. Muslimska historiker har bekräftat att Muhammed bad judarna att dra tillbaka sin hjälp till Quraysh men att judarna insisterade på att ge dem hjälp, och även ge dem råd om vad de skulle göra mot muslimerna. När slaget vid vallgraven tog slut, kämpade Muhammed mot judarna för att ha brutit mot deras fredsavtal och för deras samarbete med hedningarna i Mecka. Judarna fördrevs från Medina. Detta markerade början på en stor spänning mellan dem.

Referenser 

Judendom i Asien
Mellanösterns historia
Ans, Danmark

Ans är en småstad vid Tange Sø, i Silkeborgs kommun i  Mittjylland i Danmark. Den ligger 9 kilometer 
från Bjerringbro och hade  invånare år 2021.

Referenser

Externa länkar
 Officiell webbplats

Orter i Region Mittjylland
Silkeborgs kommun