kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Alexandre Protais

Paul Alexandre Protais, född den 17 oktober 1825 i Paris, död där den 25 januari 1890, var en fransk målare. 

Protais, som var lärjunge till Desmoulins, följde de franska trupperna till Krim och Italien, varifrån han medförde studier och bilder, som blev populära genom den realistiska skildringen, men också genom framställningens känsla och lyrik. Han skildrar soldaten som individ i gripande situationer före eller efter kampen. Han började visserligen med episoder ur slag, som Bataljen vid Inkerman (1857) och Anfallet på "Gröna kullen" vid Sevastopol (1859), men 1861 målade han Aftonmarsch under italienska fälttåget och 1863 de båda motstyckena Före anfallet och Efter striden, tavlor, som vann stor popularitet och fick stor spridning i gravyr. År 1865 följde En soldats begravning på Krim och Återkomst från striden – de uttröttade, likgiltiga soldaterna mottas av befolkningens jubel. Från 1870–1871 års krig hämtade Protais ämnen till bilder sådana som Armén vid Metz 29 oktober 1870, Fanvakten, Franska gardet, Etapp-platsen, En flodövergång med flera. Ibland valde Protais motiv från äldre tider, som i Bataljonen i fyrkant (från 1865 – som haft sin plats i Luxembourgmuseet).

Källor

Externa länkar  

 

 

Franska historiemålare
Bataljmålare
Franska målare under 1800-talet
Konstnärer från Paris
Födda 1825
Avlidna 1890
Män
Ugglan
Ludwig Steub

Ludwig Steub, född den 20 februari 1812 i Aichach i Övre Bayern, död den 16 mars 1888 i München, var en tysk skriftställare.

Steub var 1834–1836 ämbetsman i grekisk tjänst, varefter han bosatte sig i München, där han blev advokat 1845 och notarie 1863. Han skrev förträffliga arbeten över alplandens etnografiska förhållanden. Särskilt märks Über die Urbewohner Rhätiens und ihren Zusammenhang mit den Etruskern (1843), Zur rhätischen Ethnologie (1854) och Zur Namens- und Landeskunde der deutschen Alpen (1885). Steub utgav därjämte innehållsrika och levande reseskildringar, såsom Drei Sommer in Tirol (1846; 2:a upplagan 1871), Das bayrische Hochland (1860) med flera, samt Lyrische Reisen (1878) och Gesammelte Novellen (1881; 2:a upplagan 1883). Hans självbiografi, Mein Leben, utgavs 1883 (med tillägg av Felix Dahn).

Källor 

  
 

Tyska advokater
Tyska reseskildrare
Tyska fackboksförfattare
Tyskspråkiga fackboksförfattare
Tyska författare under 1800-talet
Födda 1812
Personer från Aichach
Avlidna 1888
Män
Ugglan
Svenska föreningen för folkbad

Svenska föreningen för folkbad bildades 1921 som Föreningen för folkbad och bytte namn till nuvarande 1930.

Grundare var Nils Fröman och Erik Bergvall, men i inbjudan till föreningens stiftande stod överståthållare Carl Hedenstierna som avsändare. Hedenstierna kom också att bli föreningens första ordförande. Föreningen blev redan från start stor. Vid det konstituerande sammanträdet den 26 oktober 1921 närvarade cirka 300 personer och föreningen hade från början 136 personliga medlemmar samt elva föreningar och klubbar med ett sammanlagt medlemsantal om 1700 personer.

Föreningens ändamål var enligt § 1 i dess stadgar: "...att utgöra ett föreningsband mellan alla män och kvinnor, som önskar befordra folkhälsan genom att verka för badväsendets utveckling, badintressets vidgande samt öka möjligheter för billiga bad, billig tvätt och befrämjande simkonsten, och att själv i samarbete med övriga, befintliga, för simning och livräddning arbetande organisationer, driva propaganda för dessa syften."

Svenska föreningen för folkbad sammanslogs med Simfrämjandet 1 juli 1963.

Referenser

Intresseföreningar i Sverige
Organisationer bildade 1921
Brevik, Ornö

Brevik är en fritidshusbebyggelse på västra Ornö vid nordöstra änden av Mörbyfjärd i Haninge kommun. SCB har här 2010 avgränsat ett fritidshusområde benämnt Brevik och Breviksnäs som då omfattade 124 hektar och 319 fritidshus och två övriga hus.  För bebyggelsen finns en samfällighet benämnd Mörbyfjärdens tomtområde.

Bebyggelsen är belägen kring ursprungsgårdarna Stor-Brevik, Lill-Brevik, Kolnäset och Bodal samt i nära anslutning till Mörby gård och Bruket. Området styckades upp från Sundby gårds ägor och tanken var att här skulle säljas 500 tomter. De första tomterna såldes 1968, och under en tioårsperiod släpptes sedan cirka 50 nya tomter per år till dess att första avstyckningen sålts slut. Någon ny avstyckning på resterande 180 planerade tomter har aldrig genomförts. Under sommaren finns här en idrottsförening (Mörbyfjärdens idrottsförening) med simskola, segelskola, fotbollsskola, tennisskola med mer. Föreningen är också arrangörer av Ornöloppet.

Referenser

Orter i Haninge kommun
Fritidshusområden i Sverige
Ornö
Holiday (film)

Holiday är en dansk, internationellt samproducerad långfilm som hade premiär den 2 november 2018. Manus och regi av svenska Isabella Eklöf där även danska Johanne Algren var medförfattare. De framträdande rollerna spelas av Victoria Carmen Sonne, Lai Yde och nederländske Thijs Römer.

Handling
Filmen är ett triangeldrama i gangstermiljö runt den vackra flickvännen till en knarkkung. Handlingen utspelas i turkiska Bodrum.

Referenser

Svenska filmer 2018
Svenska dramafilmer
Danska kriminalfilmer
Danska dramafilmer
Svenska kriminalfilmer
Katja Nyberg

Katja Nyberg kan syfta på:

Katja Nyberg (f. 1979), finsk-norsk handbollsspelare
Katja Nyberg, svensk riksdagsledamot (Sverigedemokraterna)
Henrik Sundblad

Henrik Gabriel Alexander Sundblad, född 4 mars 1880 i Närpes, död 28 augusti 1947 i Borgå, var en finländsk tonsättare, fader till Heidi Sundblad-Halme.

Sundblad var kantor-organist i Borgå svenska landsförsamling från 1912. Som tonsättare framträdde han främst på den andliga musikens område, bland annat med kantater, psalmer, hymner och orgelverk, men han komponerade även profana musikverk, såsom körverk, solosånger och duetter. Han arrangerade österbottnisk folkmusik för olika instrumentala ensembler och körer.

Källor

Finländska organister
Finländska kyrkomusiker
Finländska klassiska kompositörer
Födda 1880
Avlidna 1947
Män
Personer från Närpes
Park Hyung-sik

Park Hyung-sik, född 16 november 1991, i Yongin, är en sydkoreansk sångare, skådespelare och dansare. Han medverkar i pojkbandet ZE:A. Som skådespelare är han mest känd för rollerna i The Heirs (2013) High Society (2015), Hwarang: The Poet Warrior Youth (2016),  Strong Girl Bong-soon (2017) och Suits (2018).

Referenser

Män
Levande personer
Födda 1991
Sydkoreanska skådespelare
Karin Olsson

Karin Olsson kan syfta på:

 Karin Olsson (konstnär) (1928–2006)
 Karin Jeppsson (politiker) (tidigare Olsson, född 1944), svensk socialdemokratisk riksdagspolitiker, 1994–2002
 Karin Olsson (journalist) (född 1979), svensk journalist, tidigare kulturchef på Expressen
OK Taec-yeon

Ok Taec-yeon; född 27 december 1988 i Busan, är en sydkoreansk rapartist, sångare, låtskrivare och skådespelare. Han medverkar i pojkbandet 2PM. År 2010 debuterade han som skådespelare i filmen Cinderella's Sister och Dream High.

Referenser

Levande personer
Födda 1988
Sydkoreanska skådespelare
Män
Joan McCracken

Joan Hume McCracken, född 31 december 1917 i Philadelphia, död 1 november 1961 i New York, var en amerikansk skådespelerska och komiker. Hennes första roll var som "Sylvie" i musikalen Oklahoma! 1943. Hon fick senare roll på Broadway i showerna Bloomer Girl (1944), Billion Dollar Baby (1945) och Dance Me a Song (1950). Hon medverkade i filmerna Hollywood Canteen (1945) och Good News (1947).

Filmografi

Broadway
 Oklahoma! (1943–44)
 Bloomer Girl (1944–45)
 Billion Dollar Baby (1945–46)
 The Big Knife (1949)
 Dance Me a Song (1950)
 Peter Pan (1950)
 Angel in the Pawnshop (1951)
 Me and Juliet (1953–54)

Films
 Hollywood Canteen (1944)
 Good News] (1947)
 That's Dancing! (1985) – footage from Good News
 That's Entertainment! III

Referenser

Kvinnor
Födda 1917
Avlidna 1961
Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Personer från Philadelphia
Lilian Ceder

Lilian Ceder, född 1921 i Gränna, död 2003, blev känd 1952 som den enda kvinna i Sverige som dömts för spioneri i samband med Enbomaffären.

Biografi 
Hon föddes 1921 i Knukebo skola i Gränna som yngsta dotter till folkskolläraren Robert Ceder och hans hustru Signe. Lilian Ceder fick en dotter, Marianne Andree, född 1945. Hon utbildade sig sekreterare och fick i slutet av 1940-talet arbete på Norrskensflamman, först som textmottagare, senare journalist. Där träffade hon Fritiof Enbom som kom att bli huvudperson i Enbomaffären. Hon var sjuklig i TBC och astma vilket sannolikt hade betydelse för att hon fick ett kort fängelsestraff, åtta månader. Förhållandet med Enbom bröts 1951. Senare historieforskning har visat att det mesta av de historier som Fritiof Enbom berättade och erkände var falsarier och enligt Ceder var han egentligen "bara en stor skrävlare". När Ceder blev fri bytte hon namn och levde ett tillbakadraget liv. När hon gått i pension, köpte hon det ensliga skolhus utanför Gränna, där hon var född och renoverade det till åretruntbostad. Hon var en känd profil i trakten, men hon var mån om sitt privatliv. Hennes enda intervju är den som hänvisas till i denna artikel. Till romanen Röd Ceder finns hennes brev till anhöriga som källmaterial.

Källor

Noter 

Kvinnor
Födda 1921
Avlidna 2003
Dömda i Enbomaffären
Personer från Gränna
Mikael Heikius

Henrik Mikael Heikius, född 5 januari 1965 i Åbo, är en finländsk kyrkomusiker. 

Heikius har studerat kyrkomusik vid Sibelius-Akademin, blev musikmagister 1989, och orgelspel för bland andra Folke Forsman (diplom 1991) samt därpå i Frankrike och Spanien. Han blev kantor i Vasa svenska församling 1990. Han har konserterat som organist och framfört större körverk, bland annat Messias år 2000 i Vasa. Han har särskilt ägnat det medeltida liturgiska dramat stort intresse.

Källor

Finländska organister
Finländska kyrkomusiker
Födda 1965
Avlidna 2019
Män
Musiker från Åbo
Resta, Enköpings kommun

Resta är en herrgård Nysätra socken, Enköpings kommun.

Resta var ursprungligen en bondby om tre mantal, lydande under ärkebiskopens gård Biskops-Arnö. De tillhörde först Mälby rättardömme men överfördes senare till Åloppe rättardöme. Under 1500-talet hamnade gårdarna i Kronans ägo och förlänades 1615 till Maria Göbel, änka efter livmedikus Casper Fidler. 1646 övergick förläningen till hennes dotterdotter Justina Larsdotter Stormhatt, som 1652 bytte bort den till Magnus Gabriel De la Gardie. Magnus Gabriel De la Gardie lät skapa ett säteri här under 1650-talet. En mindre gård, Lilla Resta, belägen längre söderut förblev fram till början av 1700-talet en frälsegård men inkorporerades därefter i säteriets drift. Det är okänt i vilken grad gården bebyggdes, men fragment av en spisomfattning i sandsten från mitten av 1600-talet antyder att här fanns en ganska betydande byggnad, även om De La Gardie aldrig var bosatt här. 1668 överlät han Resta till sin syster Ebba Margareta De la Gardie i samband med hennes giftermål med Per Larsson Sparre. Under deras tid utökades antalet underlydande gårdar, och de lät uppföra en ny huvudbyggnad i karolinsk stil. Efter Per Larsson Sparres död 1692 sålde Ebba Margareta säteriet till Jonas Brehmsköld. Vid hans död ärdes den av hans änka och barn, men överläts 1720 på Jonas Brehmskölds syster Hedvig Brehmsköld, gift med Johan Boström. Då Hedvig Brehmsköld dog 1736 löstes säteriet av Carl Vilhelm Cederhielm, gift med Anna Maria von Strokirch som tidigare varit gift med Olof Hermelin som var son till Hedvig Brehmskölds syster Helena Brehmsköld. Han var bosatt på Lindholmens gård, men sedan han i slutet av 1750-talet överlåtit Lindholmens gård på sin son, valde han att flytta hit. De valde då att börja renovera den nu ganska ålderstigna huvudbyggnaden, men 1760 brann herrgården ned till grunden. Dottern Vilhelmina Cederhielm och hennes make Gustaf Geete övertog Resta, och började snart uppföra en ny huvudbyggnad, och 1765 flyttade de hit. Gustaf Geete avled 1774 och Vilhelmina Cederhielm gifte då om sig med Bengt Gustaf Tigerhielm. Då hon saknade barn sålde hon Resta till en av andra makens släktingar, Elisabeth Gustava Tigerhielm, gift med Johan Georg von Küsel. 1800 bytte von Küsel bort Resta mot Hamra gård i Fröslunda socken och Michael Graaner blev i stället ägare och bosatt på Resta. Gården ärvdes 1810 av hans brorson Gustaf Fredrik Graaner, och gick efter hans död i arv till hans dotter Amalia Augusta Graaner, gift med justitierådet Anders Georg Magnus Nordenstolpe. De vistades till en början endast här korta tider, men efter hans pensionering 1855 bosatte de sig på Resta. Anders Georg Magnus avled 1861 och Amalia Augusta 1872. Resta ärvdes av deras dotter som sålde gården 1873. Därefter har ägarna snabbt bytts ut. Under 1910-talet styckades stora delar av godset av för bildande av egnahem, men endast ett fåtal av försäljningarna kom verkligen till stånd.

Källor 
 

Herrgårdar i Uppland
Orter i Enköpings kommun
Sadachbia

Sadachbia eller Gamma Aquarii (γ Aquarii, förkortat Gamma Aqr, γ Aqr) som är stjärnans Bayerbeteckning, är en dubbelstjärna belägen i den norra delen av stjärnbilden Vattumannen. Den har en skenbar magnitud på 3,85 och är synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 19,9 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 164 ljusår (ca 50 parsek) från solen.

Nomenklatur
Gamma Aquarii har det traditionella namnet Sadachbia, som kommer från det arabiska uttrycket بية (sa'd al-'axbiyah), vilket betyder "hemmets (tältets) lycka". På hindi kallas den också Satabhishaj (hundra läkare) och den kallas Sadhayam på tamil. I stjärnkatalogen i Al Achsasi Al Mouakket-kalendern, benämndes stjärnan Aoul al Achbiya (أول ألأجبية - awwil al ahbiyah), som översattes till latin som Prima Tabernaculorum, vilket betyder "hemmets (tältets) första lycka".

År 2016 organiserade Internationella astronomiska unionen en arbetsgrupp för stjärnnamn (WGSN) med uppgift att katalogisera och standardisera riktiga namn för stjärnor. WGSN fastställde namnet Sadachbia för Gamma Aquarii i augusti 2016 och detta är nu inskrivet i IAU:s Catalog of Star Names.

Egenskaper
Primärstjärnan Gamma Aquarii A är en blå till vit stjärna i huvudserien av spektralklass A0 V.. Den har en massa som är ca 2,5 gånger större än solens massa, en radie som är ca 2,4 gånger större än solens och utsänder från dess fotosfär ca  87 gånger mera energi än solen vid en effektiv temperatur av ca 10 500 K. Den är en tänkbar Lambda Boötis-stjärna, vilket tyder på att den kan ha samlat in lågmetallisk omgivande gas i ett tidigare skede.

Gamma Aquarii är ett spektroskopisk dubbelstjärna med en omloppsperiod på 58,1 dygn. Följeslagaren Gamma Aquarii har även benämningen UCAC2 31430071.

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/sadachbia
 http://stars.astro.illinois.edu/sow/sadachbia.html

		
Stjärnbilden Vattumannen
Bayerobjekt	
Huvudseriestjärnor klass A
Dubbelstjärnor
Flamsteedobjekt
HD-objekt
HR-objekt
Kaj-Gustav Sandholm

Kaj-Gustav Arvid Sandholm, född 24 januari 1944 i Karis, är en finländsk kyrkomusiker. 

Sandholm avlade 1967 kantor-organistexamen vid Sibelius-Akademin och var kantor-organist i Brändö på Åland 1968–1973 och därefter i Mariehamn. Under honom vitaliserades körlivet i Mariehamns församling; särskilt märks Oratoriekören, grundad 1979. Kören har, ofta med åländska solister, framfört verk i större form, såsom Georg Friedrich Händels Messias och Johann Sebastian Bachs Juloratorium. Han var 1981–2001 ordförande för Ålands konsertförening och 1989–2000 för Ålands orgelfestival. Han blev director cantus 1987, director musices 1994 samt tilldelades 2001 titeln Årets kantor av Finlands kantor-organistförbund.

Källor

Finländska organister
Finländska kyrkomusiker
Finländska kördirigenter
Födda 1944
Män
Levande personer
Personer från Karis
Tête des Châtelards

Tête des Châtelards är en bergstopp i Schweiz. Den ligger i distriktet Riviera-Pays-d'Enhaut och kantonen Vaud, i den sydvästra delen av landet,  km sydväst om huvudstaden Bern. Toppen på Tête des Châtelards är  meter över havet.

Källor 

Berg i Vaud
Berg i Schweiz 1000 meter över havet eller högre
Jouko Linjama

Jouko Sakari Linjama, född 4 februari 1934 i Kirvus, Viborgs län, död 12 januari 2022 i Hyvinge, var en finländsk tonsättare, son till Jaakko Linjama. 

Linjama studerade komposition vid Sibelius-Akademin för Aarre Merikanto och Joonas Kokkonen, avlade kantor-organistexamen 1960 och humanistisk kandidatexamen 1962, besökte Musikhögskolan i Köln 1962–1964 och var kantor-organist i Tusby församling 1964–1997. Han har komponerat musikverk för kör, solo och orkester, främst för kyrkligt bruk, samt barnoperan Suomalainen Tapiiri (2004).

Källor

Uppslagsverk

Noter

Finländska organister
Finländska kyrkomusiker
Finländska klassiska kompositörer
Födda 1934
Män
Avlidna 2022
Personer från Karelen
Eva Holmquist

Eva Holmquist, född 20 maj 1968 i Göteborg, är civilingenjör och specialist inom mjukvarutest. Hon är också skönlitterär författare  som mestadels skriver science fiction och fantasy. Hon debuterade 2006 med hästboken Hästar på vift. I januari 2018 publicerades hennes första fackbok, Praktisk mjukvarutestning.

Bibliografi 
2006 - Hästar på vift (hästbok)
2012 - Kedjor känns bara när du rör dig (science fiction)
2013 - Förlora för att vinna (science fiction)
2013 - Det är inte så lätt som du tror (science fiction)
2014 - Ödeland (novellsamling)
2014 - Attentaten i Gallus (fantasy)
2016 - Hoppa så fångar jag (science fiction)
2016 - Revan i tyget (spänning)
2017 - Blodskifte (urban fantasy som utspelar sig i Jönköping)
2017 - Gallus brinner (fantasy)
2018 - Praktisk mjukvarutestning (faktabok)
2018 – Ur askan av Gallus (fantasy)

Referenser

Externa länkar 
Eva Holmquists blogg 
 Ordspira förlags hemsida

Kvinnor
Födda 1968
Levande personer
Svenska ingenjörer under 2000-talet
Svenska författare under 2000-talet
Ingenjörer från Göteborg
Författare från Göteborg
Svenska fantasyförfattare
Saab Quantum

Saab Quantum var en serie med fem bilmodellversioner tillverkade av Saab i USA. De tidigaste modellversionerna använde en tvåtaktsmotor, växellåda samt fjädringssystem från en Saab 93. Senare användes en drivlina och fjädringssystem från Saab 96.

Modellversioner

Quantum I 
Första modellversionen använde en enkel aluminiumkaross, och en vattenkyld, trecylindrig tvåtaktsmotor, växellåda samt fjädringssystem från en Saab 93.

Quantum II 
Den andra modellversionen var nästan identisk med den första, och använde samma teknik och design.

Quantum III 
Helt ny design. Två bilar byggda.

Quantum IV  
Ensitsig tävlingsbil som endast såldes som byggsatsbil. Den fjärde modellversionen byggdes för Sports Car Club of America och deras Formula S-serie.

Galleri

Quantum V 
Modellen använde en kaross från brittiska Ginetta, samt en Saab tvåtaktsmotor och växellåda. Endast en bil byggdes.

Se även 
Saab Sonett

Externa länkar 

Quantum
Sportbilar
Framhjulsdrivna fordon
Racersportvagnar
Minnet av ett brott

Minnet av ett brott är ett svenskt kriminalprogram som började sändas i TV3 den 1 november 2018. Fyra poliser redogör för brottsfallen de aldrig glömmer.

Avsnitt

Säsong 1 – 2018

Källor

Externa länkar 
 Minnet av ett brott på Viafree

Samhällsprogram i TV3
Stieg Larsson-priset

Stieg Larsson-priset är ett svenskt privat pris för främjande av demokrati och mänskliga rättigheter, som delats ut årligen sedan 2009. Priset har instiftats av förlaget Norstedts tillsammans med Stieg Larssons far Erland Larsson och hans yngre bror Joakim Larsson. Det delas ut till en person eller organisation som verkar i Stieg Larssons anda. Priset är på 200 000 kronor.

Pristagare
2009 Tidningen Expo
2010 Anne Sjögren, svensk sjuksköterska, en av initiativtagarna till och verksam inom Rosengrenska stiftelsens hjälpverksamhet för vård av papperslösa i Göteborg
2011 Vilma Núñez de Escorcia, människorättsaktivist från Nicaragua
2012 Maryam Al-Khawaia, människorättsaktivist från Bahrein
2013 Svetlana Gannusjkina, rysk matematikprofessor och människorättsaktivist
2014 Thomas Hammarberg och Soraya Post 
2015 Yang Jisheng, kinesisk journalist och författare
2016 Jac Sm Kee, forskare och feminist från Malaysia
2017 Claudia Dantschke, tyska som arbetar för att avradikalisera ungdomar i radikalislamistiska grupper
2018 Carole Cadwalladr, brittisk journalist

Källor
Förteckning över vinnare av Stieg Larsson-priset

Noter

Externa länkar
Stieg Larsson-prisets webbplats på /www.stieglarssonfoundation.se

Priser och utmärkelser instiftade 2009 
Priser för humanitära insatser och främjande av medborgarrätt
Priser i Sverige
Tundravarg

Tundravarg, Canis lupus albus, i vissa områden kallad turukhanvarg, är en av 38 underarter av gråvarg. Den förekommer i delar av den palearktiska regionen.

Utbredning 
Tundravargen förekommer i Eurasiens tundra- och skogstundrazoner från Finland i väster och bort till Kamtjatkahalvön i öster.

Taxonomi 
Underarten beskrevs först 1792 av den skotske läkaren och författaren Robert Kerr, som skrev att den förekom runt den sibiriska floden Jenisej och värderades högt för sin päls.

I den tredje upplagan av det zoologiska verket Mammal Species of the World (2005) listar däggdjursspecialisten W. Christopher Wozencraft vargen som en underart till Canis lupus, med namnet Canis lupus albus.

Beskrivning 
Underarten är storvuxen med en längd hos adulta hannar på 118–137 cm och honor 112–136 cm. Det förekommer ofta uppgifter om att tundravargen är större än den eurasiatiska vargen, C. l. lupus, men detta är oriktigt. Medelvikten är 40–49 kg för hannar och 36,6–41 kg för honor. Exemplaret med högst vikt bland 500 vargar som fällts vid Tajmyrhalvön och Kaninhalvön mellan 1951 och 1961 var en gammal hane som vägde 52 kg. Den fälldes på Tajmyrhalvön i norra delen av Dudyptafloden.

Tundravargens päls är mjuk och tät med långa pälshår och vanligen ljusgrå I färgen. Pälshårens övre del kan ha en rödgrå anstrykning medan den undertill kan vara blygrå till färgen.

Tundravargen har vanligen sitt viste i floddalar eller snåriga partier av skogsgläntor. 

Parningssäsongen ligger sent i mars och i april, dvs. senare än för andra vargar på grund av vargen finns så långt norrut. Honan är brunstig 5-15 dagar. Efter parningen är honan dräktig i drygt 60 dagar och föder sedan 2-6 ungar.

Föda 
På vintern lever den nästan uteslutande av ren, framför allt honor och ungdjur, men hare och kanin och fjällräv förekommer också på menyn. Vid en studie i Nentsien visade sig maginnehållet hos 74 vargar bestå till 93,1 procent av ren.

Eftersom vargen mestadels lever av stora däggdjur och inte får äta varje dag kan den när tillfälle ges äta upp till 10 kilo mat.

Under sommarperioden livnär sig vargen främst på fåglar och smågnagare, men också nyfödda renkalvar.

Se även 
 Varg – avsnittet om underarter.

Referenser

Noter

Externa länkar 

Däggdjur i palearktiska regionen
Canis
Vargar
Sillitoetartan

Sillitoetartan är det oftast svart-vita smårutiga mönster som ursprungligen introducerades på uniformsmössor av polisen i Glasgow, och vilka sedan spridits till poliskårer i bland annat övriga Storbritannien, Australien och Norge. Mönstret är baserat på de rutiga band som finns på de traditionella skotska uniformsmössorna vid många regementen i Skottland. Mönstret introducerades av polischefen Percy Sillitoe 1932.

Sillitoetartan kan bestå av olika kontrasterande färger i par på ett varierande antal rader, beroende på lokal sed. De skilda tartanmönstren är avsedda att – inlemmade i uniformer eller fordons "målning" – entydigt identifiera personal och fordon i polis- och räddningstjänst för allmänheten.

Ett liknande mönster för "målning" på utryckningsfordon, med mycket större rutor och på reflekterande material, är battenburgmönster. Det används i många europeiska länder, bland annat på svenska polisbilar, ambulanser, Trafikverkets väghållningsfordon och ibland också på brandbilar. Battenburgmönster syftar till, förutom att tydligt identifiera objektet, att vara mycket synligt på håll, även i mörker.

Bildgalleri

Se även
Battenburgmönster

Referenser

Externa länkar 

Mönster
Uniformer
Synlighet