kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Berättelser om Jack Reacher

Berättelser om Jack Reacher (originaltitel No Middle Name) är en bok av den brittiske författaren Lee Child som släpptes ursprungligen 2017 och sedan 2019 i översatt form. Den innehåller två kortromaner och tio noveller som skildrar Jack Reacher före, under och efter sin militära tjänst.

Noveller

Referenser 

Novellsamlingar
Kriminalromaner
Litteratur 2019
Ingvar Granhall

Karl Ingvar Elias Granhall, född 10 april 1906 i Döderhults socken, död 24 oktober 1983 i Gränna, var en svensk växtförädlare och ärftlighetsforskare.

Ingvar Granhall var son till lantbrukaren Karl Enoch Johansson. Han avlade studentexamen i Jönköping 1925, blev filosofie kandidat vid Lunds universitet 1930, utexaminerades från Ultuna lantbruksinstitut 1932 och blev 1937 filosofie licentiat och 1943 filosofie doktor vid Lunds universitet. Granhall var assistent vid Sveriges utsädesförening i Svalöv 1932–1937, blev där ledare för förädlingsarbetena med lin 1938 och var från 1939 föreståndare för rotfrukts- och linavdelningen, från 1940 även föreståndare för linlaboratoriet och från 1943 ledare för kornförädlingen. Han blev 1940 sakkunnig i Statens linnämnd. För studier i försöksteknik och växtodling gjorde han resor till Storbritannien, Östersjöländerna och mellaneuropeiska länder. Granhall har utgett ett flertal större och mindre arbeten i ärftlighets-, växtförädlings- och växtodlingsfrågor. Särskilt märks en lönande spannmålsodling (1935, tillsammans med Å. Åkerman), Swedish contributions to the development of plant breeding (1938, tillsammans med Å. Åkerman, A. Müntzing med flera), Studier över svensk lanthavre (1938), Odling av olje- och spånadsväxter (1940, tillsammans med G. Andersson), Genetical and physiological studies in interspecific wheat crosses (1943, doktorsavhandling) och Spånadsväxtodling (1944).

Källor

Noter 

Svenska apotekare under 1900-talet
Personer från Döderhults socken
Födda 1906
Avlidna 1983
Män
7728 Giblin

7728 Giblin eller 1977 AW2 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 12 januari 1977 av den amerikanske astronomen Edward L.G. Bowell vid Anderson Mesa Station. Den är uppkallad efter den brittiske fysikern Ian Giblin.

Asteroiden har en diameter på ungefär 6 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Agnia.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Agnia-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av E Bowell
Astronomiska upptäckter 1977
No One Is to Blame

No One Is to Blame är en låt av den brittiske musikern Howard Jones. Den släpptes i mars 1986 som den fjärde och sista singeln från albumet Dream into Action. Singeln nådde plats 16 på UK Singles Chart, plats 4 på Billboard Hot 100 och plats 1 på Adult Contemporary.

Låtlista

Vinylsingel
 "No One Is to Blame" – 4:14
 "The Chase" – 2:53

Maxisingel
 "No One Is to Blame (Extended Mix)" – 5:16
 "The Chase" – 2:53
 "No One Is to Blame (The Long Mix)" – 3:07

Källor
"No One Is to Blame" | Stewart Mason ⋅ Allmusic
"No One Is to Blame"  Discogs

Noter

Musiksinglar 1986
Sånger av Howard Jones
Rosalind Knight

Rosalind Marie Knight, född 3 december 1933 i Marylebone i London, död 19 december 2020, var en brittisk skådespelare. Knight har bland annat medverkat i Tom Jones (1963), Jeeves och Wooster (1990–1992), Om en pojke (2002), Friday Night Dinner (2012–2020) och The Crown (2016).

Filmografi i urval 

1957 – Nicholas Nickleby (TV-serie)
 
 	
 

1964 – Martin Chuzzlewit (Miniserie)
1965 – Buddenbrooks (Miniserie)
1968 – Nicholas Nickleby (Miniserie) 
1974 – The Little Mermaid (TV-film) 
1975 – The Old Curiosity Shop 
 
 
 
 
1989 – Only Fools and Horses (TV-serie)
 (Miniserie)

Källor

Externa länkar 
 

Kvinnor
Födda 1933
Avlidna 2020
Brittiska skådespelare under 1900-talet
Brittiska skådespelare under 2000-talet
Brittiska TV-skådespelare
Brittiska scenskådespelare
Skådespelare från London
Air India Express Flight 1344

Air India Express Flight 1344 var en flygning av Air India Express från Dubais internationella flygplats i Dubai, Förenade Arabemiraten till Kozhikode International Airport, i Kozhikode, Indien den 7 augusti 2020. Flygplanet havererade vid landning och gled av landningsbanan vilket orsakade minst 17 personers död och 123 personer skadades. Olyckan inträffade klockan 19:41 lokal tid i regniga väderförhållanden.

Incidenten är Air India Express andra incident med dödlig utgång. 2010 havererade Air India Express Flight 812 på Mangalores internationella flygplats, också den gången gled planet av slutet på landningsbanan.

Referenser 

Flygincidenter 2020
Flygincidenter i Indien
2020 i Indien
Henrik Granholm

Carl Henrik Granholm, född 7 augusti 1850 i Stockholm, död där 30 april 1933, var en svensk försäkringsman, seglare och mecenat.

Henrik Granholm var son till fabrikören Carl Fredrik Granholm. han avlade mogenhetsexamen i Stockholm 1872 och utexaminerades från Ultuna lantbruksinstitut 1874. Efter några år som jordbrukare blev han 1876 kassör och kamrer i Stockholms hantverksbank, som upphörde 1886. Granholm övergick då till försäkringsbranschen och stiftade 1897 Lifförsäkringsaktiebolaget Svecia samt följande år olycksfallsförsäkringsaktiebolaget Gothia. Han var först kassadirektör och därefter 1905–1929 VD i dessa bolag. 1898 bildade han även AB Nordisk yachtassurans, där han var kassadirektör och 1900 stiftade han renhållnings AB Sleipner där han var VD fram till sin död. Bland Granholms många uppdrag märks att han var ordförande i Stockholms stadshypoteksförening 1909–1930 och i Stockholms fastighetsägareförening 1910–1918 samt styrelseledamot i Konungariket Sveriges stadshypotekskassa 1913–1930. Han hade även flera kommunala uppdrag, bland annat var han ledamot av Stockholms stadsfullmäktige 1895–1909. Under många är var Granholm en aktiv och skicklig kappseglare, tillhörde styrelsen för Kungliga Svenska Segel Sällskapet 1894–1907 och blev 1908 vald till hedersledamot där. 1906 erhöll han Kungliga Svenska Segel Sällskapets guldmedalj. Granholm var även en stor mecenat och understödde en mängd institutioner och företag, främst Föreningen Sveriges sjöfartsmuseum i Stockholm, i vars instiftande han deltog. 1933 bildade han Henrik Granholms stiftelse för främjande av bland annat segelidrotten, sjöfartsnäringen samt landstorms- och skytterörelserna.

Källor 
 

Personer inom Sveriges näringsliv under 1800-talet
Svenska seglare
Svenska kommunalpolitiker
Svenska mecenater
Näringslivspersoner från Stockholm
Födda 1850
Avlidna 1933
Män
Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Alex Belzile

Alexandre "Alex" Belzile, född 31 augusti 1991, är en kanadensisk professionell ishockeyforward som är kontrakterad till Montreal Canadiens i National Hockey League (NHL) och spelar för Rocket de Laval i American Hockey League (AHL).

Han har tidigare spelat för Hamilton Bulldogs och San Antonio Rampage i AHL; Gwinnett Gladiators, Alaska Aces, Idaho Steelheads, Fort Wayne Komets och Colorado Eagles i ECHL samt Océanic de Rimouski i Ligue de hockey junior majeur du Québec (LHJMQ).

Belzile blev aldrig NHL-draftad.

Statistik

Referenser

Externa länkar
Alex Belzile NHL Statistics – Hockey-Reference.com
Alex Belzile hockey statistics and profile at hockeydb.com

Män
Födda 1991
Levande personer
Idrottare från Québec
Kanadensiska ishockeyspelare
Kanadensiska idrottare under 2000-talet
Spelare i Albatros du Collège Notre-Dame
Spelare i Cougars du Collège Champlain
Spelare i Océanic de Rimouski
Spelare i Gwinnett Gladiators
Spelare i Hamilton Bulldogs (1996–2015)
Spelare i Alaska Aces
Spelare i Idaho Steelheads
Spelare i San Antonio Rampage
Spelare i Fort Wayne Komets (2012–)
Spelare i Colorado Eagles (2011–2018)
Spelare i Rocket de Laval
Spelare i Montreal Canadiens
NHL-spelare som inte blivit valda i NHL Entry Draft
Georgiska guldåldern

Georgiska guldåldern (georgiska: საქართველოს ოქროს ხანა) var en historisk period under medeltiden, från sent 1000-tal till 1200-talet, under vilken Kungariket Georgien nådde toppen av sin makt och utveckling. Förutom expansion genom krigföring var detta en blomstringsperiod för georgisk arkitektur, målningar och poesi. Guldåldern tog successivt slut på grund av upprepade invasioner av nomader, främst mongoler, bland annat under Timur, och den spridning av digerdöden som dessa invasioner förde med sig.

Källor
Suny, Ronald Grigor, The Making of the Georgian Nation. Indiana University Press: 1994
Antony Eastmond. Royal Imagery in Medieval Georgia. Penn State Press, 1998
Javakhisjvili, Ivane (1982), k'art'veli eris istoria (The History of the Georgian Nation), vol. 2, pp. 184-187. Tbilisi State University Press.

Georgiens historia
Medeltiden
7456 Doressoundiram

7456 Doressoundiram eller 1982 OD är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 17 juli 1982 av den amerikanske astronomen Edward L.G. Bowell vid Anderson Mesa Station. Den är uppkallad efter den franske astronomen Alain Doressoundiram.

Asteroiden har en diameter på ungefär 9 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av E Bowell
Astronomiska upptäckter 1982
Nystan

Nystan är garn eller snöre format till en boll. Ordet används i sammansättningar som garnnystan och uttryck som "det lackröda nystanet" (för bandyboll). I det senare fallet syftar uttrycket på att en bandyboll tidigare konstruerades med hårt tvinnade trådar ytterst.

Etymologi 
Ordet nystan finns i svensk skrift sedan yngre fornsvensk alternativt fornsvensk tid, då som nysta. Formen nystan finns noterad sedan 1777. Regionalt och historiskt har även stavningarna nyste (sedan 1563) och nyston (sedan 1790) använts.

Ordformer 
Nysta används numera för det senare bildade verbet nysta, 'att samla eller linda garn/rep/tråd till ett nystan'. Man nystar av eller nystar upp ett garn, när man drar garnet från respektive till nystanet. Vid 

Att nysta upp något kan även användas överfört, i betydelsen att klargöra och reda ut ett mystiskt skeende.

Det finns ett antal sammansättningar med nystan. Exempel inkluderar nystvinda (kan användas när man lindar garn till ett nystan), bomullsnystan, garnnystan, guldnystan, hålnystan och silkesnystan. Formen på ett nystan har även nyttjats till andra sammanhang, inklusive hos botanikens blomnystan (blomställning med gyttrade knippen).

Inom äldre medicin talades ibland om ett hysteriskt nystan (läkarlatin: globus hystericus), vilket syftade på ett kramptillstånd där patienten upplever känslan av ett klotrunt föremål som rör sig i matstrupen.

Referenser 
 

Textilier
7462 Grenoble

7462 Grenoble eller 1984 WM1 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 20 november 1984 av den amerikanske astronomen Edward L.G. Bowell vid Anderson Mesa Station. Den är uppkallad efter den franska staden Grenoble.

Asteroiden har en diameter på ungefär 5 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Levin.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Levin-asteroider
Småplaneter namngivna efter platser
Astronomiska upptäckter av E Bowell
Astronomiska upptäckter 1984
Grenoble
Fiesta (film)

Fiesta är en amerikansk musikalisk dramafilm i Technicolor från 1947 i regi av Richard Thorpe. I huvudrollerna ses Esther Williams, Ricardo Montalbán, Mary Astor och Cyd Charisse. Detta var den första av tre filmer där Williams och Montalbán spelade mot varandra, de andra två är På en ö med dej (1948) och Neptuns dotter (1949).

Rollista i urval 

 Esther Williams – Maria Morales
 Ricardo Montalbán – Mario Morales
 Fortunio Bonanova – Antonio Morales
 Mary Astor – Señora Morales
 Akim Tamiroff – Chato Vasquez
 John Carroll – Jose 'Pepe' Ortega
 Cyd Charisse – Conchita
 Hugo Haas – Maximino Contreras
 Jean Van – Maria Morales, som barn
 Joey Preston – Mario Morales, som barn
 Frank Puglia – doktor
 Los Bocheros – The Basque Singers
 Alan Napier – turisten
 John Maxwell – Mr. Contreras assistent

Musik i urval 
 "Fantasia Mexicana", baserad på El Salon Mexico, musik av Aaron Copland, pianosolist André Previn
 "La Bamba", skriven av Luis Martínez Serrano
 "Jarabe Tapatío (The Mexican Hat Dance)", Trad.
 "La luna enamorada", skriven av Angel Ortiz De Villajos, Miriano Bolanos, Recio Leocadio och Martinez Durango

Referenser

Externa länkar 
 
 
 

Filmer 1947
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska musikalfilmer
Amerikanska romantiska musikalfilmer
Amerikanska romantiska dramafilmer
Mexiko på film
Filmer från Metro-Goldwyn-Mayer
Björkholms gård

Björkholms gård (Björkhult 2) var ett tidigare säteri belägen vid Stora Hornsjöns södra strand i Veddige socken, Varbergs kommun. Säteriet grundades av Catharina Regina Schlegel på 1660-talet.
 
Godset var tidigare ett fideikommiss och utgjordes 1882 av Björkholms säteri 1 mtl, Björkhult 3 5/8, Järlöv 1/2, Sjöaslätt 1/2, Struxsjö 1, Vabränna 1 3/4 tillsammans 8 5/24 mantal.

Historia 
Björkholms säteri utanför Veddige och släkten von Döbeln har en betydande plats i Veddiges historia.
 
Björkholm kom i von Döbelns ägo under drottning Kristinas tid. Då den svenska kronan efter det 30-åriga kriget saknade likvida medel att betala för utförda tjänster skänkte man gårdar i Halland till flera fordringsägare. År 1652 tog Daniel Schlegel över den dåvarande kronoegendomen Björkhult, vilken sedermera benämndes Björkholm. Björkhult är först omnämnt 1592, under namnet Birchholt. 
 
1716 träffade Johan Jakob Döbelius (adlad von Döbeln) personligen kung Karl XII och året därpå blev han adlad. Genom kontakter fick von Döbeln kännedom om att Björkholms säteri var till salu. År 1718 gjordes affären upp och han köpte därefter till ytterligare gårdar i trakten. .
 
Johan Jacob III, ärvde Björkholm, men dog ogift. Utan någon naturlig arvinge gick därför säteriet över till broderns son jägmästare Johan Jacob Casimir von Döbeln. .

Referenser

Noter

Skriftliga källor 
 
 Carl Martin Rosenberg. Alslöf Geografiskt-statistiskt handlexikon öfver Sverige, Stockholm 1882-1883
 
Herrgårdar i Halland
Byggnader och anläggningar i Varbergs kommun
Magnus Granlund

Magnus Granlund var en träsnidare och målare, verksam vid mitten av 1700-talet.

Magnus Granlund dök upp på den uppländska landsbygden omkring 1747 och kallar sig då "bildhuggaren hr Granlund från Stockholm", där han verkar ha fått sin utbildning till ornamentbildhuggare. I ett tjugotal år, hans senast kända arbete är daterat 1768, reste han omkring i Uppland och förfärdigande träsniderier av olika slag för en rad kyrkor. Stilistiskt utgick han från prechtska skolan i en blandning av barock och rokoko med tunga, klassicerande former och sirligt snirklade linjen. Hans figurala arbeten, som de ofta förekommande gestalterna Tron och Hoppet, vilka flankerar altarrundlarna, är stela som figurala motiv, men visar på fantasi och skicklighet ur ornamental synvinkel. Bland hans arbeten märks altaruppsatsen i Frösthults kyrka, predikstolarna i Järvsö, Frösthults, Läby och Österrunda kyrkor samt dopfunten i Uppsala domkyrka.

Källor 
 

Svenska träsnidare
Födda okänt år
Avlidna okänt år
Män
Svenska målare under 1700-talet
Adenízia da Silva

Adenízia Aparecida Ferreira da Silva, född 18 december 1986 i Ibiaí, Brasilien är en volleybollspelare (center). Hon blev olympisk guldmedaljör i volleyboll vid sommarspelen 2012 i London.

Klubbar

Källor

Noter 

Brasilianska volleybollspelare
Brasilianska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 2012
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2016 från Brasilien
Tävlande i volleyboll vid olympiska sommarspelen 2016
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2012 från Brasilien
Tävlande i volleyboll vid olympiska sommarspelen 2012
Volleybollspelare i ADC Bradesco
Volleybollspelare i Osasco Voleibol Clube
Volleybollspelare i Pallavolo Scandicci Savino Del Bene
Volleybollspelare i Associação Vôlei Bauru
Brasilianska idrottare under 2000-talet
Födda 1986
Levande personer
Kvinnor
Personer från Minas Gerais
Danielle Scott-Arruda

Danielle Raquel Scott-Arruda, född 1 oktober 1972 i Baton Rouge, är en amerikansk volleybollspelare. Hon blev olympisk silvermedaljör i volleyboll vid sommarspelen 2008 i Peking.

Källor 

Amerikanska volleybollspelare
Amerikanska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 2008
Olympiska silvermedaljörer 2012
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1996 från USA
Tävlande i volleyboll vid olympiska sommarspelen 1996
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2000 från USA
Tävlande i volleyboll vid olympiska sommarspelen 2000
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från USA
Tävlande i volleyboll vid olympiska sommarspelen 2004
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från USA
Tävlande i volleyboll vid olympiska sommarspelen 2008
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2012 från USA
Tävlande i volleyboll vid olympiska sommarspelen 2012
Amerikanska idrottare under 2000-talet

Volleybollspelare i Long Beach State 49ers

Volleybollspelare i Circolo Canottieri Aniene
Volleybollspelare i União Esporte Clube
Volleybollspelare i ADC Bradesco
Volleybollspelare i Pioneer Red Wings
Volleybollspelare i Chieri Torino Volley Club
Volleybollspelare i CD Macaé Sports
Volleybollspelare i Florens Volley Castellana Grotte
Volleybollspelare i AAD São Bernardo
Volleybollspelare i Praia Clube
Volleybollspelare i Indias de Mayagüez
Volleybollspelare i Brasília Vôlei Esporte Clube

Idrottare från Baton Rouge
Födda 1972
Levande personer
Kvinnor
Amerikanska idrottare under 1900-talet
Gustaf Pfeffer

Gustaf Albrecht Pfeffer, född 1768 i Stockholm, död 1844 i Stockholm, var en svensk arkitekt och hovintendent.

Biografi

Gustaf (ibland stavat Gustav) Pfeffer härstammade från den från Schmalkalden i Thüringen invandrade sadelmakaren Johan Georg Pfeffer som var hans farfar. Fadern, Johan Peter Pfeffer, var hovsadelmakare i Stockholm. Gustaf Pfeffer blev arkitekt och ritade flera kyrkor och herrgårdar. Sedermera utnämndes han till hovintendent, konduktör och vice stadsarkitekt i Stockholm och var sysselsatt inom Överintendentsämbetet. Som vice stadsarkitekt godkände och undertecknade han många bygglovsritningar för om- och nybyggnader i Stockholm. 

Han hörde tillsammans med skulptören Fredrik Rung till den krets som bistod hovet med olika inredningsuppdrag i Stockholms slott. Till hans uppdragsgivare hörde bland andra överståthållaren Samuel af Ugglas för vilken han år 1800 ritade bostadshuset Drottninggatan 21 i kvarteret Björnen (riven 1977) och troligen även af Ugglas herrgård Almare Stäkets säteri.

Verk i urval

Asarums kyrka, om- och tillbyggnad
Kristvalla kyrka, nybyggnad
Linneryds kyrka, nybyggnad
Timrå kyrka, nybyggnad
Almare-Stäkets gård, nybyggnad (tillskriven)
Granhammars slott, påbyggnad
Drottninggatan 21, nybyggnad

Noter

Externa länkar

Födda 1768
Avlidna 1844
Svenska arkitekter under 1700-talet
Svenska arkitekter under 1800-talet
Män
Arkitekter från Stockholm
Sumako Matsui

Sumako Matsui (松井 須磨子), född som Masako Kobayashi den 1 november 1886, död 5 januari 1919, var en japansk skådespelerska.

Masako Kobayashi föddes i Nagano i början av Meijiperioden, men flyttade vid 16 års ålder till Tokyo, 1902. Där intresserade hon sig för teater, vilket hon uppmuntrades till av sin man. 1909 gick hon med i en teaterskola kopplad till litteratursällskapet Bungei Kyokai. Denna leddes av bland andra pjäsförfattarna Shoyo Tsuboshi och Hogetsu Shimamura. På teaterskolan övade hon i två år med engelska och översatta manus som läroböcker. Vid teaterskolans första uppspelning 1911 i den nya Riksteatern spelade hon Ofelia i Hamlet. Hennes roll fick mycket beröm och ledde till att kvinnliga skådespelare ersatte onnagata i modernistisk japansk teater. Det var under denna tid hon började använde namnet Sumako Matsui. Senare samma år spelade hon Nora i Ett dockhem, även det en stor succé. År 1913 blev hon dock utesluten ur Bungei Kyokai på grund av att hon och Hogetsu Shimamura inlett ett förhållande. Shimamura avgick som litteratursällskapets sekreterare, och tillsammans grundade de istället teatern Geijutsu-za. På den nya teatern spelade de upp Det levande liket och Salome. Från Tolstojs Det levande liket kom "Katiusjas sång" som blev populär över hela Japan i samband med pjäsen. Efter Hogetsu Shimamuras plötsliga död november 1918 begick Matsui självmord.

Källor 

Födda 1886
Avlidna 1919
Japanska skådespelare under 1900-talet
Skådespelare som begått självmord
Kvinnor
Personer från Nagano
Fritz Bengtson

Fritz Bengtson, född 6 februari 1882 i Annerstad, död  1966 i Örebro, var en svensk byggmästare och arkitekt.

Biografi
Mellan 1899 och 1906 var anställd han på snickerifabriker och på byggen i Ljungby, Jönköping och Stockholm. Han genomgick fleråriga kurser i teknisk aftonskola 1901-1905 och arbetade därefter på diverse ritkontor 1906-1909. Han etablerade sig som byggmästare Örebro kring 1910 med egen verksamhet året därpå. Under 21 år var han ordförande i Örebro Byggmästareförening. 

Fritz Bengtson byggde ett flertal hus på i Örebro, framförallt på öster, minst 50 hus, och var oerhört produktiv framförallt i mellankrigstiden, både som byggmästare och arkitekt. Han uppförde och ändrade ett flertal gudstjänstlokaler och kyrkor, såsom Vasakyrkans interiör, missionshusen i Hjärsta och Almby och soldathemmet i Örebro.

Byggnadsverk, urval
 Nygatan 64, 66 (här hade han sitt ritkontor), 68, 70, byggda 1927-29
 Oskarsparken 11, byggt 1935
 Oskarsparken 15, 17, 19, 21, byggda 1929-35
 Oskarsvägen 6, 9A & 9B, 11A & 11B, 12, 13A & 13B, 15, 6A & 16B, 17A & 17B, 18A-18B, 23, byggda 1922-29
 S:a Birgittagatan 9A-9B, 10, 11A-11B, 12, 13A-13B, 14, 15A-15B, 16, 17A-17B, 18 byggda 1925-28

 Kristinagatan 10-12, byggt 1910-11
 Kristinagatan 14A & 14B, 18, 27, byggt 1926-29
 Manillagatan 21A-21B / Nygatan 49, byggt 1930

 Mogatan 20-22, byggt 1929
 Lagmansgatan 9A & 9B, 11, byggt 1926-27
 Rådmansgatan 14 / Nygatan 69A & 69B, byggt 1937
 Slussgatan 22, 24A & 24B, byggda 1927-29
 Skyttegatan 6, byggt 1923
 Skyttegatan 8, byggt 1928
 Sturegatan 24, byggt 1912
 Sturegatan 32, 34, 36, 38,byggda 1924-1928
 Sveaparken 6A-6B byggt 1930
 Sveaparken 34, byggt 1926
Centralt byggda hus:
 Kungsgatan 12, byggt 1928
 Kungsgatan 52, byggt 1930
 Köpmangatan 37-39, byggt 1929

Källor

Svenskt porträttarkiv
SvD: Dödsnotis (1966-04-24)

Noter

Externa länkar

Män
Födda 1882
Avlidna 1966
Svenska byggmästare under 1900-talet
Svenska arkitekter under 1900-talet
Cecilia Bengtsdotter

Cecilia Bengtsdotter, död efter 1677, var en svensk predikant. Hon blev från 1673 uppmärksammad som religiös visionär och förkunnare av sitt eskatologiska budskap i Östergötland, Norrköping, Linköping och Stockholm. 

Cecilia Bengtsdotter var dotter till Bengt Andersson och gift först med en man vid namn Clas och sedan med en regementssadelmakare; hon var änka vid den tidpunkt hon blev känd, och var då kringresande på landsbygden, möjligen tiggare. 

Hennes första uppenbarelser inträffade Mickelsmässotiden 1673 i Västra Husby i Östergötland, sedan hon hade nekats rum. Därefter mottog hon ofta uppenbarelser  i form av en röst från himlen, som uppmanade henne att vidarebefordra gudomliga budskap till prästerna i de kyrkor hon tiggde vid, för att dessa skulle föra dem vidare till sina församlingar. Budskapen handlade om okontroversiella förmaningar om att leva ett gudfruktigt liv och avstå från vissa saker. Prästerna lyssnade på henne, och uppmanade henne att inte tiga om hon hade uppenbarelser. När hon 1674 predikade för prästen i Klara i Stockholm och bad att få tala med kungen, och hennes närvaro ledde till folksamlingar. Hon blev då gripen och satt på Danvikens hospital, där folk kom för att höra hennes budskap. Hon släpptes från Danviken och noteras 1677 i Söderköpings hospital.

Källa

Noter 

 

Personer i Sverige under 1600-talet
Födda 1600-talet
Avlidna okänt år
Kvinnor
Mystiker inom kristendomen
Kristna personligheter i Sverige