kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Carlos Agostinho do Rosário

Carlos Agostinho do Rosário, född 26 oktober 1954, är en mozambikansk politiker som har varit premiärminister i Moçambique sedan 17 januari 2015. Han är medlem i FRELIMO och tjänar under president Filipe Nyusi. Han arbetade som tjänsteman på 1970-talet och var guvernör i Zambezia-provinsen mellan 1987 och 1994. Senare tjänstgjorde han en kort stund som ledamot 1994 innan han blev jordbruks- och fiskeriminister, i vilken tjänst han tjänade fram till 1999. Därefter blev han en diplomat i Asien; före sin utnämning till premiärminister fungerade Rosario som ambassadör i Indonesien.

Referenser

Moçambiques premiärministrar
Födda 1954
Levande personer
Män
Personer i Moçambique under 1900-talet
Personer i Moçambique under 2000-talet
Barnsoldater i Kongo-Kinshasa

Under första (1996–1997) och andra kongokriget (1998–2003) som ägde rum i Kongo-Kinshasa blev barnsoldater aktivt rekryterade eller inkallade av alla krigförande parter. De kallades lokalt för Kadogos, en mening på swahili som betyder "de små". Det har uppskattats att 30 procent av milisen som leddes av Thomas Lubanga utgjordes av barn. År 2011 uppskattades det att 30 000 barn fortfarande utnyttjades av beväpnade grupper. FN:s fredsbevarande styrkor i Kongo-Kinshasa (MONUSCO) gav ut en rapport år 2013 som fastställde att mellan den 1 januari 2012 och den 31 augusti 2013 hade upp till 1 000 barn blivit rekryterade av väpnade grupper, och beskrev det som "endemiskt".

Den tidigare presidenten Laurent Kabila hade använt barnsoldater i konflikten från 1996 och framåt och det uppskattades att upp till 10 000 barn, där vissa bara var sju år gamla, arbetade för honom.

Internationella brottmålsdomstolen (ICC) höll de första rättegångarna mot brott mot mänskliga rättigheter i Kongo-Kinshasa som ledde till de första åtalen och fällande domarna för utnyttjandet av barnsoldater.

Referenser

Noter

Externa länkar 

Kongo-Kinshasas militär
Barndom
7429 Hoshikawa

7429 Hoshikawa eller 1992 YB1 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 24 december 1992 av de båda japanska astronomerna Tsutomu Hioki och Shuji Hayakawa i Okutama. Den är uppkallad efter den japanska floden Hoshikawa.

Asteroiden har en diameter på ungefär 8 kilometer.

Referenser 
 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter vattendrag
Astronomiska upptäckter av Tsutomu Hioki
Astronomiska upptäckter av Shuji Hayakawa
Astronomiska upptäckter 1992
Tayinloan

Tayinloan är en by i Argyll and Bute, Skottland. Byn är belägen 14 km 
från Carradale. Orten har  invånare (1971). Det finns en färja till Ardminish.

Referenser

Externa länkar 

Orter i Argyll and Bute
Richard Lambourne

Richard Edward "Rich" Lambourne, född 6 maj 1975 i Louisville i Kentucky, är en amerikansk volleybollspelare. Lambourne blev olympisk guldmedaljör i volleyboll vid sommarspelen 2008 i Peking.

Källor 

Amerikanska landslagsspelare i volleyboll (herrar)
Amerikanska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 2008
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från USA
Tävlande i volleyboll vid olympiska sommarspelen 2008
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2012 från USA
Tävlande i volleyboll vid olympiska sommarspelen 2012
Volleybollspelare i BYU Cougars
Volleybollspelare i hotVolleys Volleyballteam
Volleybollspelare i GS Lamia
Volleybollspelare i VC Maaseik
Volleybollspelare i VK Belogorje
Volleybollspelare i BKS Bydgoszcz
Volleybollspelare i KPS Kielce
Volleybollspelare i Al-Arabi
Amerikanska idrottare under 2000-talet
Personer från Louisville
Födda 1975
Levande personer
Män
Idrottare från Kentucky
Gunnar Giöbel

Christian Gunnar Giöbel, född 21 november 1893 i Axbergs församling, Örebro län, död 3 juni 1977 i Uppsala-Näs församling, Uppsala län, var en svensk agronom.

Gunnar Giöbel var son till jägmästaren Adrian Giöbel och bror till Fredrik Giöbel. Han blev student i Örebro 1912, ägnade sig åt jordbrukspraktik 1913–1916 och utexaminerades från Ultuna lantbruksinstitut 1920. 1921–1925 studerade han lantbrukskemi, mikrobiologi och växtfysiologi vid Rutgers universitet och dess försöksstation i New Brunswick, New Jersey och blev 1923 master of sicens och 1925 doctor of philosophy. 1925 återvände han till Sverige där han knöts som konsulent till Svenska betes- och vallföreningen (från 1939 Svenska vall- och mosskulturföreningen), 1934 blev han försöksledare där och 1940 föreståndare för vallavdelningen. Giöbel var 1928–1932 tillförordnad professor i allmän jordbrukslära vid Ultuna lantbruksinstitut. Han var från 1939 ordförande i styrelsen för Jerle torfaktiebolag. Giöbel ägnade sig främst åt förbättringar inom beteskulturen. I flera avhandlingar behandlade han betesvallarna kvävegödslingsproblem och experimenterade att med en kraftig kvävegödsling öka avkastningen. Bland hans skrifter märks The relation of the soil nitrogen to nodule development and fixation of nitrogen by certain legumes (1926), Englands permanenta gräsmarker och deras skötsel (1926), Betesvallarnas kvävegödslingsproblem (1933), Nyare erfarenheter rörande beteskulturens intensifiering (1941) och Vallodlingens utveckling i vårt land under de senast 40 åren (1943).

Källor

Noter 

Svenska agronomer
Personer från Axbergs socken
Födda 1893
Avlidna 1977
Män
Svenska forskare under 1900-talet
7430 Kogure

7430 Kogure eller 1993 BV2 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 23 januari 1993 av de båda japanska astronomerna Kazuro Watanabe och Kin Endate vid Kitami-observatoriet. Den är uppkallad efter Tomokazu Kogure.

Asteroiden har en diameter på ungefär 8 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Astraea.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Astraea-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av K Watanabe
Astronomiska upptäckter av Kin Endate
Astronomiska upptäckter 1993
Flora-asteroid

Flora-asteroiderna, eller Flora-familjen, är en stor grupp stenasteroider (S-typ) som befinner sig i den innersta Kirkwoodluckan i asteroidbältet. Det är en av de största asteroidfamiljerna med mer än 13000 kända medlemmar, eller 3,5 procent av huvudbältets totala massa.

Flora-asteroiderna befinner sig på ett perihelieavstånd av ungefär 2,17 AU med ett aphelieavstånd av ungefär 2,33 AU.

Familjen har fått namn efter sin största medlem, 8 Flora, en ljus asteroid som har ungefär 85 procent av asteroidfamiljens totala massa. Merparten av den övriga massan återfinns hos asteroiden 43 Ariadne.

Noter
HD 125595

HD 125595 är en ensam stjärna belägen i den norra delen av stjärnbilden Kentauren. Den har en skenbar magnitud av ca 9,03 och kräver åtminstone ett mindre teleskop för att kunna observeras. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 35,8 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 91 ljusår (ca 28 parsek) från solen. Den rör sig bort från solen med en heliocentrisk radialhastighet på ca 3 km/s.

Egenskaper
HD 125595 är en orange till gul stjärna i huvudserien av spektralklass K4 V. Den har en massa som är ca 0,8 solmassor, en radie som är ca 0,6 solradier och har omkring en fjärdedel av solens utstrålning av energi från dess fotosfär vid en effektiv temperatur av ca 4 700 K.

Planetsystem
År 2009 upptäcktes en gasjätteplanet i omloppsbana kring stjärnan. Exoplaneten HD 125595 b har en massa som är minst 14 gånger jordens massa och har en omloppsperiod av 9 dygn och 16 timmar.

Se även
 Lista över exoplaneter

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/70170/hd125595.

		
Stjärnbilden Kentauren
HD-objekt
Huvudseriestjärnor klass K
Solsystem
1993 HL5

1993 HL5 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 23 april 1993 av det nyzeeländska astronom paret Pamela M. Kilmartin och Alan C. Gilmore vid Mount John University Observatory.

Asteroiden har en diameter på ungefär 12 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Themis.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Themis-asteroider
Ej namngivna småplaneter
Astronomiska upptäckter av PM Kilmartin
Astronomiska upptäckter av AC Gilmore
Astronomiska upptäckter 1993
Sean Rooney (volleybollspelare)

Sean Michael Rooney, född 13 november 1982 i Wheaton i Illinois, är en amerikansk volleybollspelare. Rooney blev olympisk guldmedaljör i volleyboll vid sommarspelen 2008 i Peking.

Källor 

Amerikanska volleybollspelare
Amerikanska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 2008
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från USA
Tävlande i volleyboll vid olympiska sommarspelen 2008
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2012 från USA
Tävlande i volleyboll vid olympiska sommarspelen 2012
Amerikanska idrottare under 2000-talet
Personer från DuPage County
Födda 1982
Levande personer
Män
Idrottare från Illinois
Volleybollspelare i Pepperdine Waves
Volleybollspelare i Hyundai Capital Skywalkers
Volleybollspelare i VK Dinamo-Jantar Kaliningrad
Volleybollspelare i VK Fakel
Volleybollspelare i Gabeca Pallavolo
Volleybollspelare i Seoul Woori Card WooriWON
7431 Jettaguilar

7431 Jettaguilar eller 1993 FN41 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 19 mars 1993 av UESAC vid La Silla-observatoriet. Asteroiden är namngiven efter Jose A. “Jett” Aguilar, en filippinsk neurokirurg.

Asteroiden har en diameter på ungefär 8 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av UESAC
Astronomiska upptäckter 1993
Sigurd Sterner

Carl Edvard Sigurd Sterner, född den 11 november 1881 i Stockholm, död den 24 september 1961 i Norrköping, var en svensk ingenjör. 

Sterner, som var son till bankdirektör Edvard Sterner och Augusta Lundberg, avlade studentexamen 1899 och avgångsexamen från tekniska högskolan i Dresden 1908. Han var anställd vid stadsingenjörskontoret i Stockholms stad 1908–1916, i Malmö stad 1917–1919, i Norrköpings stad från 1919 och var stadsingenjör där 1945–1949 (tillförordnad 1944). Han är begravd på Skogskyrkogården i Stockholm.

Källor

Noter

Kommunaltekniker i Norrköping
Svenska ingenjörer under 1900-talet
Ingenjörer från Stockholm
Gravsatta på Skogskyrkogården i Stockholm
Födda 1881
Avlidna 1961
Män
Ogonna Nnamani

Ogonna Nneka Nnamani, född 29 juli 1983 i Bloomington i Illinois, är en amerikansk volleybollspelare. Nnamani blev olympisk silvermedaljör i volleyboll vid sommarspelen 2008 i Peking.

Klubbar
 Stanford Cardinal (2001–2004)
 Pinkin de Corozal (2004–2006)
 Rebecchi Cariparma Piacenza (2006)
 Voléro Zürich (2006–2007)
 Asystel Novara (2007–2008)
 Galatasaray (2008–2009)
 VK Prostějov (2009–2010)

Källor 

Amerikanska volleybollspelare
Amerikanska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 2008
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från USA
Tävlande i volleyboll vid olympiska sommarspelen 2004
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från USA
Tävlande i volleyboll vid olympiska sommarspelen 2008

Volleybollspelare i Stanford Cardinal
Volleybollspelare i Pinkin de Corozal
Volleybollspelare i River Volley
Volleybollspelare i Voléro Zürich
Volleybollspelare i Asystel Volley
Volleybollspelare i Galatasaray SK
Volleybollspelare i VK Prostějov

Amerikanska idrottare under 2000-talet
Personer från Bloomington, Illinois
Födda 1983
Levande personer
Kvinnor
Ingrid Segerström

Ingrid Segerström, född i 31 maj 1919 Örebro, död 1994, var en svensk socialdemokratisk politiker. Hon var borgarråd i Stockholms stad mellan 1973 och 1979, först för socialfrågor och därefter för miljö- och fritidsfrågor. Hon var under dessa år det enda kvinnliga borgarrådet i Stockholm. 1979 valdes hon in i Sveriges riksdag, där hon var ledamot till 1982, då hon gick i pension.

Biografi 
Segerström föddes i Örebro. Hennes mor hette Mia Karlsson, och hennes far Karl Karlsson (Kalle Klack). Hennes far var ordförande i Sko- och läderarbetarnas förbund. Hon var gift med ombudsmannen Yngve Segerström.

Hon studerade på Brunnsviks folkhögskola samt på dess LO-skola, och blev senare kontorist på Sko- och läderarbetarnas förbund.

Under 1960-talet var hon förbundssekreterare i Socialdemokratiska Kvinnoförbundet, och arbetade nära Inga Thorsson, Ulla Lindström och Nancy Eriksson. Bland annat arbetade de hårt mot Svenska kärnvapenprogrammet.

Segerström var även ledamot av Stockholms kommunfullmäktige från 1960-talets början till 1970-talets slut. 1973 efterträdde hon Sören Carlson som socialborgarråd. Under sin tid som socialborgarråd sammanförde hon bland annat de tidigare fyra sociala nämnderna till en central nämnd, vars organisation hon också ledde uppbyggnaden av.

1976 blev Segerström istället miljö- och fritidsborgarråd, där hon bland annat drev igenom en sänkning av blyhalten i motorbränslen. Hon drev även frågan om att flytta Fokkerplan från Bromma flygfält. Ulf Adelsohn skriver i sina memoarer Med liv och lust att Segerström var det enda kvinnliga borgarrådet under hans 13 år i Stockholms stadsfullmäktige. 

Mellan 1979 och 1982 satt Segerström invald i Sveriges riksdag för Socialdemokraterna.

Referenser 

Födda 1919
Avlidna 1994
Svenska socialdemokrater
Ledamöter av Sveriges riksdag för Socialdemokraterna
Borgarråd i Stockholms stad
Kvinnor
Svenska politiker under 1900-talet
Politiker från Örebro
Santa Maria di Loreto

Santa Maria di Loreto, officiellt Santa Maria di Loreto al Foro Traiano, är en kyrkobyggnad i Rom, helgad åt Jungfru Maria, särskilt i hennes egenskap som Vår Fru av Loreto. Kyrkan är belägen vid Trajanus forum i Rione Trevi och tillhör församlingen  Santi XII Apostoli.

Kyrkans historia
I början av 1500-talet fanns på denna plats ett litet kapell, helgat åt Vår Fru av Loreto. Detta kapell överläts av påve Alexander VI åt Università dei Fornari, bagarnas skrå. Kapellet visade sig dock snart vara för litet och man lät riva detta för att uppföra en ny kyrka. Ansvarig för bygget var Antonio da Sangallo den yngre och projektet inleddes år 1507. Byggprojektet förflöt långsamt och konsekreringen ägde inte rum förrän år 1534. Kyrkan hade vid denna tidpunkt endast ett provisoriskt tak. 

Bygget avstannade vid flera tillfällen på grund av brist på medel. År 1573 fick en av Michelangelos elever, Giacomo del Duca, i uppdrag att uppföra kupolen, vilken fullbordades år 1577. Fem år senare var lanterninen klar.

Exteriör
Kyrkans exteriör är klädd i tegel med arkitektoniska detaljer i travertin. Huvudfasaden, som vetter mot Trajanus forum, har en ingångsportal med en dedikationsinskription:

 

Ovanför denna sitter ett triangulärt pediment, buret av tvenne konsoler med lejonhuvuden. Pedimentets tympanon hyser Andrea Sansovinos skulptur Jungfrun och Barnet med det Heliga huset i Loreto, utförd år 1550.

Kupolen har en oktogonal tambur; i hörnen står två par pilastrar. Dessa bär upp ett entablement med en kornisch med modilioner. Oktogonens sida över portalen har ett rikt dekorerat fönster, krönt av två segmentbågepediment. Det undre vilar på kragstenar, utsmyckad med tofsar och små människohuvuden. Fönstret har även en ornamenterad balustrad. Själva kupolen har åtta ribbor, mellan vilka sitter oculi, ett större och ett mindre.

Kupolen kröns av en egenartat utformad lanternin, utförd av Giacomo del Duca år 1582. Den oktogonala lanterninens sidor är genombrutna med rundbågar med imposter. Från varje hörn utgår en skärmvägg med ett oculus och en fristående kolonnett, var joniska kapitäl är dekorerade med människohuvuden och hängande festonger. Ovanför dessa reser sig fialer.

Interiör
Kyrkans interiör har en oktogonal grundplan.

Bilder

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar

Romersk-katolska kyrkobyggnader i Rom (rione Trevi)
Mariakyrkor i Rom
Rione Trevi
Romersk-katolska kyrkobyggnader invigda 1534
Byggnader ritade av Antonio di Sangallo den yngre
Verk av Giacomo del Duca
Kyrkobyggnader med verk av François Duquesnoy
Bygdedräkter i Nordmarks härad

Bygdedräkter i Nordmarks härad.

Silleruds socken

Blomskogs socken

Blomskog har både kjol som burits med livstycke, samt kjol och tröja av samma randiga material. Kjolarna är veckade.

Östervallskog socken
Östervallskogsdräkten

Referenser
 

 

 
Kultur i Värmland
Bygdedräkter i Jösse härad

Bygdedräkter i Jösse härad.

Jösse härad
Sammanställda av spridda plagg från olika socknar i Arvika, samt uppgifter från 1830-talet . Skapad av Jössehäringsarnas Folkdanser under sent 1910-tal .

Mangskogs socken

Invigd 1960 . Fattig bygd, exempelvis fanns det gott om folk som gick i rote. Därför är Manskogsdräkten tillbakahållen med till exempel grå kjol. Dock som många andra Värmlandsdräkter med rött livstycke för ett visst mått av festlighet.

Tillhörande är väska av näver samt vita handskar till kyrkan.

Brunskogs socken

Färdigställda 1954 . Mansdräkt originalplagg. Kvinnodräkt enligt enstaka plagg, gamla tygprover och bouppteckningar. Det har noterats att befolkningen verkar haft råd med fina kläder .

Eda socken

Rekonstruerade efter spridda plagg från bygden, färdigställd 1959 .

Förebild finns på museet i Arvika  .

Referenser
 

 

 

 

 
Kultur i Värmland
Breitenberg, Schleswig-Holstein

Breitenberg är en kommun och ort i Kreis Steinburg i förbundslandet Schleswig-Holstein i Tyskland.

Kommunen ingår i kommunalförbundet Amt Breitenburg tillsammans med ytterligare tio kommuner.

Referenser 

Kommuner och städer i Kreis Steinburg
Bygdedräkter i Gillbergs och Näs härader samt Säffletrakten

Bygdedräkter i Gillbergs härad, Näs härad samt kring Säffle.

Glava socken

Rekonstruerad efter inventering  av gamla bouppteckningar , Invigd 1974 .

Långseruds socken
Mans- och kvinnodräkt invigda 1974 

Vita fingervantar och kjolväska bärs till högtidsdräkt, den senare till hälften synlig under förklädet . Till vintern bärs väska på vänster sida samt nålbundna vantar i naturvitt ullgarn.

Långserudsdräkten kan även användas till begravning med delarna: vit sockerduk eller svart/grön sidenschal, vitt bomullsförkläde med bred fåll, svart vadmalströja, fingervantar i vit bomull, nålbundna vantar i naturvitt ullgarn eller skinnvantar .

Till högtid även mönsterstickade muddar i rött och naturvitt ullgarn samt kavelfrans samt vantar i nålbundet natursvart ullgarn/skinnvantar .

Säffle-Tveta
Säffle-Tveta är inte med i dräktkartan från 1975 .

Säffle-Tvetas klädsel från skiftet till 1900-talet. Det är bevarade plagg från trakten som man har använt som förebild. De bevarade kläderna finns på hembygdsgården i Säffle .

Värmlandsnäs

Komponerad . Invigd 1959 .
Är med stor sannolikhet den dräkt som benämns som Värmlandsbro-dräkten, utformad 1958 ().

Gillberga socken, Värmland

Komponerad, använd sedan 1964 och invigd 1967. Med små variationer bärs samma dräkt i Svanskog, Kila och Värmlands Nysäter.

Till dräkten bäres en kjolsäck (så kallad “taska” ) med yllebroderier . Originalet hittades i Rotviken .

Svanskogs socken
Samma grunddräkt som Gillberga  .

Referenser
 

 

 

 

 

 
Kultur i Värmland
Kollmoor

är en kommun i Kreis Steinburg i förbundslandet Schleswig-Holstein i Tyskland.

Kommunen ingår i kommunalförbundet Amt Breitenburg tillsammans med ytterligare tio kommuner.

Referenser 

Kommuner och städer i Kreis Steinburg
Bygdedräkter i Grums och Kil härad

Bygdedräkter i Grums härad och Kils härad.

Värmskogs socken

Invigd 1952 . Bouppteckningar visar på en enhetlig klädsel under åren 1700-1810 .

Grums socken, Nors socken, Segerstads socken, Värmland, Eds socken, Värmland och Stora Kils socken

Seder och klädesdräkt har varit mycket lika utefter Vänerns norra strand. Blå färskala dominerar i trakten under 1700-1800-tal . Detta sägs bero närheten till ett  färgeri som ska ha funnits från början av 1800-talet .

Trakten är en gammal bergslagsbygd som haft livliga förbindelser med Karlstad och några spår av särpräglade dräkter finns inte bevarade. Därför ligger enstaka plagg och spridda uppgifter till grund för dräkterna . Kjolen, västen, överdel och linnehatten är samma Ed, Nor, Segerstad, Grums och Kil . Bland annat olika förklädesrandningar varierar .

Invigningen för dräkterna var i Nor 1955 inklusive mansdräkt , Segerstad 1958 , Ed 1969 , Stora Kil 1973 . Grums okänt.

Frykeruds socken
Genom bouppteckningar och 1700-talslitteratur har man vidare fått en ganska exakt beskrivning både när det gäller material och färg . Invigdes 1976.

Ransäters socken

Sammanställda på 1960-talet , huvudsakligen av unga dräktelement förutom långrocken (Ransäter är en gammal bruksbygd där nyheter blandats med åldriga traditioner). Inslag av blått, efter färgare i Munkfors, samt vadmal efter vadmalsstamp från trakten .

Ulleruds socken

Konstruerad dräkt .

Referenser
 

 

 

 

 

 

 

 

 

 

 

 
Kultur i Värmland
Det turkiska badet

Det turkiska badet () är en oljemålning av den franske konstnären Jean-Auguste-Dominique Ingres. Den målades 1852–1862 och är sedan 1911 utställd på Louvren i Paris. 

Ingres satte stort värde på teckningen och hans stil utmärks av en tydlig linjeföring med skarpa konturer. Även om han var präglad av sin lärare Jacques-Louis Davids nyklassicism röjer denna målning ett drag av romantiskt orientsvärmeri. Ingres målade fler målningar med motiv från Orienten, till exempel Den stora odalisken, även om han själv aldrig reste dit. Orientalismen var en stark strömning i Frankrike allt sedan Napoleons invasion av Egypten 1798, framför allt hos Jean-Léon Gérôme, som var hedersordförande i Société des Peintres Orientalistes Français, och målade liknande motiv (se bildgalleri). 

Ingres målning innehåller en multietnisk samling av kvinnor i ett hamam, vilka var könssegregerade. Han inspirerades av Mary Wortley Montagus brev som beskrev de turkiska badens seralj. Hon var  hustru till den brittiska ambassadören i Konstantinopel och Ingres hade kopior av hennes brev. Den främre ryggvända kvinnan som spelar mandolin har tydliga likheter med den kvinna Ingres avbildade nästan 50 år tidigare i Badande kvinna. En av kvinnorna i bakgrunden är avbildad med samma speciella fingerställning som Madame Moitessier (målad 1844–1856).

Det turkiska badet har funnits i två versioner. Ingres började arbeta med motivet 1852 och den äldre versionen färdigställdes 1859. Den var fyrkantig till formen och finns bevarad genom ett samtida fotografi (se bildgalleri). Målningen köptes av prins Napoléon Joseph Charles Paul Bonaparte som dock återlämnade den till konstnären efter att hustrun Marie-Clothilde av Savojen tyckt motivet var anstötligt. Ingres gjorde därefter några justeringar och framför allt ändrade formen till en tondo för att skapa en känsla av att betraktaren tittar igenom ett cirkelformat kikhål. Han signerade och daterade den slutligen 1862 och angav med stolthet att han då var 82 år gammal. Den köptes 1865 av den turkiske diplomaten Halil Şerif Pasha där den ingick i hans konstsamling med erotiska motiv som även omfattade Gustave Courbets Världens ursprung och Sömnen. När tavlan senare erbjöds Louvren var museet först avvisande men 1911 hamnade den ändå i dess samling genom museets vänförenings försorg.

Relaterade målningar

Källor 

Louvrens webbplats
Louvrens Atlas-databas
Joconde
Web Gallery of Art

Externa länkar 

Målningar 1862
Målningar av Jean-Auguste-Dominique Ingres
Målningar på Louvren
Målningar med motiv från Turkiet