kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Gösta Johannesson

Nils Gösta Johannesson, född 19 oktober 1913 i Helsingborg, död 9 september 1992 i Eslöv, var en svensk historiker, lärare och författare av historisk facklitteratur.

Biografi
Johannesson föddes den 19 oktober 1913 i Helsingborg som son till lagerchefen Oscar Johannesson och Betty Bengtsson. Han tog studentexamen vid Högre Allmänna Läroverket i Helsingborg 1931 och studerade därefter på historia på Lunds universitet, där han tog filosofisk ämbetsexamen 1936. Åren 1937 till 1941 var han extra adjunkt vid Högre Allmänna Läroverken i Karlskrona och Landskrona. År 1942 tog Johannesson filosofie licensiatexamen och tog samma år en provanställning på Hvitfeldska högre allmänna läroverket i Göteborg. Han verkade som ämneslärare på Göteborgs högre samskola från 1943 och adjunkt vid Majornas högre allmänna läroverk 1947. År 1948 disputerade han som filosofie doktor i historia med en avhandling om den skånska kyrkan under reformationen som senare även utkom som bok. Han blev samma år lektor vid Högre Allmänna Läroverket i Eslöv och var från och med 1949 även docent i historia vid Lunds universitet. Han kom under 1950- och 60-talen att skriva ett flertal läroböcker för gymnasiet som behandlade bland annat kyrkohistoria och medeltida historia. Han var också redaktör för tidskriften Pedagogisk debatt 1953 till 1955. Från 1967 och fram till sin död var Johannesson redaktör för det fortlöpande historiska bokverket Helsingborgs historia och ansvarade för utgivningen av delarna III till VI. Hans år 1971 utkomna bok om Skånes historia anses som ett av standardverken inom ämnet.

Han var sedan 1942 gift med Anna-Lisa Rahl, med vilken han fick tre barn. Johannesson var mycket aktiv i olika föreningar och medlem av Sällskapet Heimdall, Gillet Gamla Helsingborg, Rotary, ledamot av Vetenskapssocieteten i Lund, samt ledamot av Kungliga Samfundet för utgivande av handskrifter rörande Skandinaviens historia. Han var även riddare av Nordstjärneorden. Johannesson avled 1992 och är begraven i minneslunden i Eslövs kyrkogård.

Bibliografi

Författare

Redaktör

Referenser

Noter

Källor
Davidsson, Åke (1966). Johannesson, N Gösta. I Vem är Vem? Skåne, Halland, Blekinge (Andra upplagan). Stockholm: Bokförlaget Vem Är Vem.

Svenska historiker
Personer verksamma vid Lunds universitet
Forskare från Helsingborg
Män
Födda 1913
Avlidna 1992
Författare från Helsingborg
Pontus Hammarén

Pontus Fredrik Hammarén, född 22 juni 1965, är en svensk museiman och gallerist. Han är son till Carl-Erik Hammarén. 

Hammarén har avlagt filosofie kandidatexamen med konstvetenskap som huvudämne. Han har varit intendent vid Skövde konsthall 1998–2002, verksamhetsledare för Alingsås konsthall och museum 2007–2010 och chef för Borås konstmuseum 2011–2017. Under 2005–2006 medverkade Hammarén som konstrecensent i Göteborgs-Posten. Sedan 2018 driver han Galleri Hammarén i Göteborg.

Bibliografi i urval
Ulf Rahmberg, Lustarnas Trädgård och civilisationens nedräkning, Optimal Press 2012
Tryck, Ola Åstrand, utgiven av Kning Disk 2010
Claes Hake, utställningskatalog Skissernas museum 2009
Tittofili/Peephofolia, om konstnären Patrik Andiné, utgiven av Angelica Knäpper Gallery 2008

Referenser
Museichefen fick börja med bråk, Göteborgs-Posten 16 april 2012
Nu tar nye chefen över, Borås Tidning 1 september 2011
Kontroversiell chef tar över konstmuseet, Borås Tidning 11 mars 2010
A History of Sex öppnar dörrar för Alingsås, Göteborgs-Posten 7 mars 2008

Män
Födda 1965
Levande personer
Svenskt museifolk
Gösta Källgren

Erik Gösta Källgren, född 16 september 1918 i Söderhamn, död där 5 september 1977, var en svensk socialdemokratisk kommunalpolitiker. 

Källgren började som springpojke på Söderhamns-Kuriren och anställdes senare på Civiltryckeriet, där han sedermera blev faktor, varefter han 1963 blev verkställande direktör i Stiftelsen Söderhamns stads Hyresbostäder. Efter att ha varit ordförande i socialdemokratiska ungdomsklubben, i SSU-kretsen och SSU-distriktet var han i ett tiotal ordförande i Söderhamns arbetarekommun. År 1967 blev han ordförande i stadsfullmäktige och 1971 i kommunfullmäktige. Han tillhörde från 1968 Söderhamnsblockets samarbetsnämnd och var ledamot i sjukhusdirektionen för södra Hälsingland.

Referenser

Svenska kommunalpolitiker
Svenska socialdemokrater
Personer i Söderhamns historia
Födda 1918
Avlidna 1977
Män
Personer från Söderhamn
S Phoenicis

S Phoenicis är en halvregelbunden variabel av SRB-typ i stjärnbilden Fenix.

Stjärnan varierar mellan fotografisk magnitud +8,6 och 10,6 med en period av 141 dygn.

Se även 
 Variabel stjärna

Referenser

Noter 

Stjärnbilden Fenix
Halvregelbundna variabler
Elitloppet 2004

Elitloppet 2004 var den 53:e upplagan av Elitloppet, som gick av stapeln söndagen den 30 maj 2004 på Solvalla i Stockholm. Finalen vanns av den svenske hästen Gidde Palema, körd och tränad av Åke Svanstedt. Detta var Svanstedts första Elitloppsseger i karriären.

Gidde Palema hade deltagit i Elitloppet 2002, där det blev galopp i försöket. Året efter var han tillbaka för revansch i Elitloppet, men hade då istället otur i finalen och galopperade efter att ha fått en jobbig inledning på loppet. I 2004 års Elitlopp var det dags för tredje gången gillt, och då var det äntligen dags för honom att få sätta nosen först.

Upplägg och genomförande 
Elitloppet är ett inbjudningslopp och varje år bjuds 16 hästar som utmärkt sig in till Elitloppet. Hästarna lottas in i två kvalheat, och de fyra bästa i varje försök går vidare till finalen som sker 2–3 timmar senare samma dag. Desto bättre placering i kvalheatet, desto tidigare får hästens tränare välja startspår inför finalen. Samtliga tre lopp travas sedan 1965 över sprinterdistansen 1 609 meter (engelska milen) med autostart (bilstart). I Elitloppet 2004 var förstapris i finalen 2,5 miljoner kronor, och 250 000 kronor i respektive kvalheat.

Kvalheat 1

Kvalheat 2

Finalheat

Referenser

Externa länkar 

 Svensk Travsport: Elitloppet 2004

Sport i Sverige 2004
2004
Blåvand

Blåvand är en turistort i Varde kommun, nordväst om Esbjerg. Bebyggelsen ligger vid Blåvandshuk, som är Jyllands västligaste punkt. Området har genom åren utvecklats till en semesterort med framför allt tyska och nederländska besökare. 

I byn ligger det militärhistoriska Tirpitzmuseet med bunkrar i Atlantvallen från andra världskriget. 

På Blåvandshuk ligger den 39 meter höga Blåvands fyr från 1900. Där etablerades 1914 också kustradiostationen Blåvand Radio, som senare flyttades ett par kilometer inåt land. Utanför Hornshuk ligger Horns rev.

Blåvand Redningsstation inrättades 1852 av Nørrejydske Redningsvæsen som en av Danmarks första sjöräddningsstationer. År 1902 inrättades Blåvandshuk Redningsstation som en bistation till denna, det vill säga en station, som bemannades med sjöräddare från huvudstationen. Blåvandshuk hade ingen raketapparat, utan enbart en räddningsbåt. Stationen i Blåvandshuk lades ned 1932.

Norr om bebyggelsen ligger naturområdet Kallesmærsk Hede, som ingår i det militära övningsområdet Oksbøl Skyde- og Øvelsesterræn.

Se även
Skallingen

Bildgalleri

Varde kommun
Orter i Region Syddanmark
Zach Aston-Reese

Zachary Glenn "Zach" Aston-Reese, född 10 augusti 1994, är en amerikansk professionell ishockeyforward som spelar för Anaheim Ducks i NHL.

Han har tidigare spelat på NHL-nivå för Pittsburgh Penguins och på lägre nivåer för Wilkes-Barre/Scranton Penguins i AHL, Northeastern Huskies i National Collegiate Athletic Association (NCAA) och Des Moines Buccaneers och Lincoln Stars i United States Hockey League (USHL).

Aston-Reese blev aldrig draftad.

Statistik

Referenser

Externa länkar
Zachary Aston-Reese  NHL Statistics – Hockey-Reference.com
Zachary Aston-Reese  hockey statistics and profile at hockeydb.com
Zachary Aston-Reese – player profile at The Hockey News

Män
Födda 1994
Levande personer
Personer från Staten Island
Idrottare från New York
Amerikanska ishockeyspelare
Amerikanska idrottare under 2000-talet
Spelare i Des Moines Buccaneers
Spelare i Lincoln Stars
Ishockeyspelare i Northeastern Huskies (herrar)
Alumner från Northeastern University
Spelare i Wilkes-Barre/Scranton Penguins
Spelare i Pittsburgh Penguins
NHL-spelare som inte blivit valda i NHL Entry Draft
Spelare i Anaheim Ducks
Elitloppet 2003

Elitloppet 2003 var den 52:a upplagan av Elitloppet, som gick av stapeln söndagen den 25 maj 2003 på Solvalla i Stockholm. Finalen vanns av den svenske hästen From Above, körd av Örjan Kihlström och tränad av Stefan Hultman. Detta var både Kihlströms och Hultmans första Elitloppsseger i karriären. From Above åstadkom en sällsynt trippel, då han vann Svenskt Trav-Kriterium, Svenskt Travderby och Elitloppet inom loppet av tre år.

På förhand såg det ut som att någon av hästarna Victory Tilly, Gidde Palema och Scarlet Knight skulle ta hem segern. Victory Tilly och Scarlet Knight var båda spelade under två gånger pengarna i sina kvalheat.

Upplägg och genomförande 
Elitloppet är ett inbjudningslopp och varje år bjuds 16 hästar som utmärkt sig in till Elitloppet. Hästarna lottas in i två kvalheat, och de fyra bästa i varje försök går vidare till finalen som sker 2–3 timmar senare samma dag. Desto bättre placering i kvalheatet, desto tidigare får hästens tränare välja startspår inför finalen. Samtliga tre lopp travas sedan 1965 över sprinterdistansen 1 609 meter (engelska milen) med autostart (bilstart). I Elitloppet 2003 var förstapris i finalen 2 miljoner kronor, och 250 000 kronor i respektive kvalheat.

Kvalheat 1

Kvalheat 2

Finalheat

Referenser

Externa länkar 

 Svensk Travsport: Elitloppet 2003

Sport i Sverige 2003
2003
V5856 Sagittarii

V5856 Sagittarii, eller ASASSN-16ma, var en ljusstark nova i Skyttens stjärnbild. Den upptäcktes den 25 oktober 2016 av All Sky Automated Survey for SuperNovae (ASAS-SN).  Novan hade vid upptäckten den skenbara magnituden +13,7 och var i maximum av magnitud 5,4.  Den var därmed en av de ljusstarkaste novorna under 2010-talet, efter V5668 Sagittarii.

Se även 
 Novor
 Lista över novor i Vintergatan

Referenser 

Stjärnbilden Skytten
V5856 Sagittarii
Astronomiska upptäckter 2016
Der arme Heinrich

Der arme Heinrich är en opera i två (ursprungligen tre) akter med musik av Hans Pfitzner och libretto av James Grun efter en medeltida legend av Hartmann von Aue.

Historia
Operan var Pfitzners första scenverk och han arbetade på den mellan åren 1890-94. Liksom i sina senare operor är temat frälsning och musiken är starkt påverkad av Richard Wagners operor. Till skillnad från Wagners frälsningsdramer blir Heinrich inte frälst genom en annans offer, utan först när han kan känna medlidande med en annan persons lidande. Liksom Wagner använder sig även Pfitzner av ledmotiv genom hela operan. Verket hade premiär den 2 april 1895 på Stadttheater i Mainz.

Personer
Heinrich, en tysk riddare (Tenor)
Dietrich, hans vapendragare (Baryton)
Hilde, Dietrichs hustru (Sopran)
Agnes, Dietrichs och Hildes dotter (Sopran)
Läkaren (Bas)

Handling
En riddarborg i Schwaben, år 1100.

Akt I
Den sjuke riddaren Heinrich vårdas av sin vapendragare Dietrich, hans hustru Hild och deras dotter Agnes. Dietrich far till ett kloster i Salerno för att rådfråga en berömd munk och läkare. Denne förklarar att endast en jungfrus frivilliga offerdöd kan rädda riddaren. Då Heinrich får veta detta försöker han begå självmord med sitt svärd men är för svag.

Akt II
Dietrich och Hilde anar att dottern Agnes är beredd att ge sitt liv för Heinrich. Alla försök att övertala att låta bli är förgäves. Till slut välsignar Hilde dottern och Dietrich för henne till Heinrich.

Akt III
Alla beger sig till Salerno. Vid ingången till klosterkyrkan känner Heinrich ett stygn av själviskhet. Med omänskliga krafter förstör han kyrkdörren och rusar in till munken och sliter kniven ur munkens hand med vilken han skulle döda Agnes. Genom detta osjälviska beslut blir riddaren helad och åter frisk.

Källor

Operor av Hans Pfitzner
Tyskspråkiga operor
Musikåret 1895
Teateråret 1895
1895 i Tyskland
Brittiska operor
Landstingsvalet på Åland 1925

I det andra landstingsvalet på Åland 15 juni 1925 röstade ca. 1 500 av 14 052 röstberättigade ålänningar. Detta är utan konkurrens valet i åländsk historia med det sämsta valdeltagandet, med knappa 10,7%.

Valupptakt 
Till valet hade det lämnats in 38 listor med 41 namn. Av de 30 som blev valda 1922, ställde 24 upp till återval. Självstyrelsens frontperson, Johannes Holmberg, och den enda kvinnliga landstingsledamoten i landstinget, Fanny Sundström, vägrade att ställa upp får återval.

Det fanns inte några valförbund och ingen socialdemokratisk kandidat att rösta på. Det skulle dröja till 1931 innan den första socialdemokratiska kandidaten ställde upp i landstingsvalet på Åland.

Valresultat 

Det finns väldigt lite statistik sparad från valen. I Ålandstidningen konstateras att ingen Eckerökandidat valdes in, men att det inte var konstigt eftersom enbart 23 Eckeröbor hade röstat. Ingen av Eckerökandidaterna blev vald, vilket har sin förklaring däri, att endast 23, säger 23, Eckeröbor deltogo i valet. 

*)  Den som var första namnet på en lista fick alla röster, tvåan fick hälften och trean en tredjedel. För att kunna vikta hur många röster man fick per placering, gav en förstaplats sex poäng, andra plats gav tre poäng och en tredjeplats gav två poäng. Julius Sundblom var på första plats på en lista och på andra plats på två stycken, och på tredje plats på tio listor. Därmed hade Sundblom (1*6 + 2*3 + 10*2) = 32 poäng.

Vem blev röstmagnet? 
Det finns bara två möjligheter, antingen Victor Strandfält eller Anders Forsberg. Eftersom Strandfält bara var med på en lista, går det att se att han fick 240 röster, 16% av alla rösterna. Det är möjligt att Anders Forsberg fick fler röster, men han fanns med på tre andra listor utöver Strandfälts enda lista.  Det verkar mest troligt att Strandfält var den stora röstmagneten. Sundblom var på andra plats på Strandfälts lista och eftersom Strandfält endast fanns på en lista, så kan det beräknas att Sundblom fick 120 röster från den listan. Sundblom fick därmed nästan en tredjedel av sina röster från denna lista. Om en person skulle bara ha varit på en enda lista och på andra plats på Strandfälts lista skulle det ha räckt till en trettondeplats i valet.

Referenser

1925 i Finland
Ålands historia
Val på Åland
Ålandsfrågan
Elitloppet 2002

Elitloppet 2002 var den 51:a upplagan av Elitloppet, som gick av stapeln söndagen den 26 maj 2002 på Solvalla i Stockholm. Finalen vanns av den italienska hästen Varenne, körd av Giampaolo Minucci och tränad av Jori Turja. Detta var Varennes andra raka seger i Elitloppet, och han blev den då åttonde dubbelsegraren i Elitloppets historia.

2002 års upplaga av Elitloppet blev en riktig fartfest. Varenne vann sitt kvalheat på snabba 1.10,4, vilket var nytt världsrekord. Rekordet stod sig endast i ett par timmar, då samma häst vann finalen på 1.10,2.

Även Scarlet Knight slog världsrekord i sitt kvalheat, då han vann på 1.10,7, vilket var världsrekord för 4-åriga hingstar och valacker.

Upplägg och genomförande 
Elitloppet är ett inbjudningslopp och varje år bjuds 16 hästar som utmärkt sig in till Elitloppet. Hästarna lottas in i två kvalheat, och de fyra bästa i varje försök går vidare till finalen som sker 2–3 timmar senare samma dag. Desto bättre placering i kvalheatet, desto tidigare får hästens tränare välja startspår inför finalen. Samtliga tre lopp travas sedan 1965 över sprinterdistansen 1 609 meter (engelska milen) med autostart (bilstart). I Elitloppet 2002 var förstapris i finalen 2 miljoner kronor, och 250 000 kronor i respektive kvalheat.

Kvalheat 1

Kvalheat 2

Finalheat

Referenser

Externa länkar 

 Svensk Travsport: Elitloppet 2002

Sport i Sverige 2002
2002
Boreham

Boreham kan syfta på:

 Boreham, Essex – en by i Essex, England
 Boreham, Wiltshire – en ort i Wiltshire, England
 Boreham Street – en ort i East Sussex, England
 Borehamwood – en stad i Hertfordshire, England
 Boreham Wood FC – en engelsk fotbollsklubb i Borehamwood
Jacobi Tiernberg

Jacobi (Jacob) Tiernberg, född 1731 i Tjärn utanför Skellefteå, död 1809, var en svensk allmogemålare verksam kring slutet av 1700-talet.

Tiernberg var verksam i trakterna kring Kåge i Västerbotten i slutet av 1700-talet och början av 1800-talet. Han specialiserade sig på att måla djur och figurmotiv omgivna av dekorativa rank- och rocailleornament på möbler och andra lösa föremål. Av hans kända bevarade arbeten framstår han som en ovanligt förfinad allmogemålare med god kolorit och en förmåga att fånga en verklig rörelse i bild. Tiernberg är representerad vid Skellefteå museum med ett golvursfodral från 1772 och ett litet syskrin från 1803.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 449, Allhems Förlag, Malmö. >

Svenska allmogemålare
Födda 1731
Avlidna 1809
Män
Adina Tidlund

Hildegard Adina Victoria Tidlund, född 4 oktober 1889 i Tärna, Västmanlands län, död 21 maj 1982 i Stockholm, var en svensk målare.

Hon var dotter till lantbrukaren Karl Tidlund och Bernhardina Lundqvist. Tidlund studerade vid Althins målarskola 1910–1912 och vid Wilhelmsons målarskola 1913–1916 samt för André Lhote 1921. Tillsammans med Lilly Rydström-Wickelberg ställde hon ut på Konstnärshuset 1919 och hon medverkade i Salon des Indépendants i Paris 1921 och i utställningar arrangerade av Tullinge konstnärsgille. För Ebeneserkyrkan i Stockholm utförde hon några porträtt av tidigare pastorer. Hennes konst består huvudsakligen av porträtt och landskapsskildringar samt några religiösa kompositioner utförda i olja. Tidlund finns representerad vid bland annat Moderna museet i Stockholm.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 449, Allhems Förlag, Malmö.

Noter

Svenska målare under 1900-talet
Födda 1889
Avlidna 1982
Kvinnor
Personer från Tärna socken, Uppland
Erkki Tierma

Erkki Juhani Tierma, född 5 oktober 1941 i Kuusamo, Finland, död 27 september 2008 i Burträsk, var en sverigefinsk målare och tecknare.

Han var fosterson till Gunnar Lindgren och hans hustru Inga. Redan under skolgången i Finland började Tierma måla i olja på pannåer och han blev där uppmuntrad av sina lärare att utbilda sig till konstnär. Efter att han kom till sina fosterföräldrar i Västerbotten fortsatte han genom självstudier och täta utställningsbesök utveckla sin konst. Separat har han ställt ut i bland annat Umeå och på Galleri 66 i Stockholm. Förutom penslar har han använt svampar, papper ylletrasor, saxar och dammsugare i sin konst. Bland annat klippte han schabloner och med hjälp av dammsugaren blåste han den flytande färgen mot underlaget. En minnesutställning med hans konst visades 2009.

Referenser

Noter

Tryckta källor 
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 449, Allhems Förlag, Malmö. 

Svenska tecknare under 1900-talet
Finländska konstnärer
Födda 1941
Avlidna 2008
Män
Personer från Kuusamo
Svenska målare under 1900-talet
Evert Thörnborg

Karl Evert Harald Thörnborg, född 17 februari 1901 i Linköping, död 24 december 1970 i Skänninge, var en svensk målare.

Han var son till trädgårdsmästaren Karl Fredrik Thörnborg och Selma Nilsson. Thörnborg studerade vid Kungliga konsthögskolan i Stockholm 1929–1934 och genom självstudier på resor till Tyskland och Spanien. Han tilldelades Östgöta konstförenings stipendium 1930–1931. Han medverkade bland annat i Östgöta konstförenings utställningar Linköping och andra städer i Östergötland samt jubileumsutställningen i Skänninge 1929. Hans konst består av porträtt, stilleben och landskapsskildringar. Thörnborg är representerad vid Östergötlands museum.

Källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 447, Allhems Förlag, Malmö.

Noter

Svenska målare under 1900-talet
Födda 1901
Avlidna 1970
Män
Konstnärer från Linköping
Björn Thunström

Björn Thunström, född 23 juni 1904 på Mänttäbruk i Finland, död 2 maj 1973 i Malmö, var en finländsk-svensk målare och tecknare. 

Han var son till ingenjören Sölve Thunström och Hermine Staudacher von Meerstein och gift första gången med Margit Svensson och andra gången från 1955 med Mirjan Maria Tavaststjerna. Thunström studerade vid Universitetets ritskola i Helsingfors 1927–1929 och vid Académie de la Grande Chaumière under upprepade studieuppehåll i Paris under 1920- och 1930-talen. Han har dessutom studerar något år vid Tekniska högskolan i Helsingfors och under studieresor till bland annat Spanien och England. Separat ställde han bland annat ut på Gummesons konsthall i Stockholm 1937 han har dessutom ställt ut separat i bland annat Stuttgart och ett flertal gånger i Helsingfors. Han medverkade i det Finländska Konstnärsgillets utställningar i Helsingfors 1932–1935 samt i internationella utställningar i Oslo, Antwerpen, Berlin och Moskva. Bland hans offentliga arbeten märks al seccomålningen Kristi himmelsfärd i Norrmaks kyrka i Finland. Thunström var sedan 1936 periodvis bosatt i Sverige och var då verksam som tidningstecknare för bland annat Sydsvenska Dagbladet och Skånska Dagbladet. Hans konst består huvudsakligen av landskapsskildringar i en expressionistisk och impressionistisk stil.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 444-445, Allhems Förlag, Malmö. 

Svenska tecknare under 1900-talet
Finländska konstnärer
Födda 1904
Avlidna 1973
Män
Svenska målare under 1900-talet
Anders Thyberg

Anders Johan Thyberg, född 3 december 1899 i Ånimskog, Älvsborgs län, död 10 juli 1980 i Göteborg, var en svensk målare och tecknare.

Han var son till folkskolläraren Frans Johan Thyberg och Lovisa Sandberg och gift med läraren Ester Jansson. Thyberg studerade målning för Carl Wilhelmson 1926 och för Sigfrid Ullman vid Valands målarskola i Göteborg 1931–1934. Därefter följde ett stort antal studieresor varvid han studerade vid Académie Scandinave 1934 och Académie de la Grande Chaumière 1937 samt självstudier i Sydfrankrike, Spanien och Estland. Separat ställde han bland annat ut i Gävle, Uppsala, Bollnäs och Åmål. Tillsammans med Åke Jönsson ställde han ut på Lorensbergs konstsalong 1957 och tillsammans med Alice Haxthausen ställde han ut i Bengtsfors 1964. Han medverkade i ett flertal av Dalslands konstförenings salonger i Åmål och i Sveriges allmänna konstförenings salong i Stockholm 1942, utställningen Dalslandsmålare på Göteborgs konsthall 1950 samt Göteborgs konstförenings Decemberutställningar och Liljevalchs Stockholmssalonger. Bland hans offentliga arbeten märks den större historiemålningen Lagman Torgny på tinget i Färgelanda folkhögskola. Hans konst består av figurer, porträtt och landskapsskildringar. Thyberg är representerad vid Gävle museum, Värmlands museum och Nationalmuseum.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 445, Allhems Förlag, Malmö.

Noter

Svenska målare under 1900-talet
Födda 1899
Avlidna 1980
Män
Personer från Ånimskogs socken
Representerade vid Nationalmuseum
Svenska tecknare under 1900-talet
Beck – Den tunna isen

Beck – Den tunna isen är en svensk TV-film som hade premiär på C More den 3 februari 2018. Filmen är den andra i en ny serie bestående av fyra filmer baserade på Sjöwall Wahlöös fiktiva polis Martin Beck. En tränare för ett juniorhockeylag påträffas mördad. Beck anar, att mordet kan ha att göra med tränarens bisyssla: att lära ensamkommande flyktingbarn att åka skridskor.

Rollista 
Peter Haber – Martin Beck
Kristofer Hivju – Steinar Hovland
Ingvar Hirdwall – Grannen
Måns Nathanaelson – Oskar Bergman
Anna Asp – Jenny Bodén
Jonas Karlsson – Klas Fredén
Jennie Silfverhjelm – Alexandra "Alex" Beijer
Hannes Fohlin – Simon Lindström
Lukas Holgersson – Viktor
Tobias Zilliacus – Lars Olofsson
Martin Schaub – Axel Olofsson, Lars son
Elmira Arikan – Ayda Çetin
Saro Sandi – Majid Amir
Seid Mohammed Mosevi – Mohammed Abdallah
Atefullah Komaki – Said
Sied Mohamad Mehid Abbasi – Reza
Kristina Törnqvist – Helena Lindström
Agnes Lindström Bolmgren – Caroline Zetterström
Eva Melander – Sanna Hedberg
Sofia Wedin – Ella
Elsa Wörmann – Moa
Oscar Töringe – Jocke
Charlotta Jonsson – Tina Sellstedt
Pia Tjelta – Heidi Hovland, Steinars hustru
Åsa Karlin – Andrea Bergström
Isabelle von Saenger – Kristin Berglund
Ellen Nyman – Läkare
Rebecka Hemse – Inger, Martins dotter
Tommy Wättring – Vilhelm, Ingers son

Källor

Noter 

Beck-filmer
Svenska TV-filmer
Svenska filmer 2018
Svenskspråkiga filmer