kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
7. Gebirgs-Division

7. Gebirgs-Division var en tysk bergsinfanteridivision under andra världskriget. Divisionen sattes upp 22 oktober 1941 i Bad Kissingen och var en omorganisation av den redan existerande 99. Leichte Infanterie-Division. Divisionen ska ej förväxlas med 7. SS-Freiwilligen Gebirgs-Division Prinz Eugen.

Historia 
Divisionen stred uteslutande i Finland under kriget. Insatsen i Finland blev en stor påfrestning för tyskarna, inte bara till följd av striderna, utan av det bistra klimatet. Även när det var lugnt vid fronten blev de mest elementära soldatplikterna och det vardagliga livet påfrestande. Långa vintermånader med konstant mörker och bister kyla påverkade tyskarna hårt. Divisionen stred under 20. Gebirgsarmee och deltog i Fortsättningskriget (1941-1944) då i strid på Finlands sida mot Sovjetunionen och senare i Lapplandskriget (1944-1945) mot Finland som efter det tyska nederlaget vid Stalingrad drev ut tyskarna ur landet. 

Divisionen kapitulerade, efter reträtt, i maj 1945 utanför Lillehammer.

Organisation 
 206. Gebirgs-Jäger-Regiment
 218. Gebirgs-Jäger-Regiment
 82. Gebirgs-Artillerie-Regiment
 82. Ski-Bataillon
 99. Panzerjäger-Abteilung
 99. Gebirgs-Nachrichten-Abteilung
 99. Feldersatz-Bataillon
 99. Divisionseinheiten

Befälhavare 
Generalleutnant Rudolf Konrad - 19 december 1941
Generalmajor Wilhelm Weiss 19 december 1941 - 1 januari 1942 
Generalleutnant Robert Martinek 1 januari 1942 - juni 1942
Oberst August Krakau 1 maj 1942 - 22 juli 1942 
Generalleutnant Robert Martinek 22 juli 1942 - 10 september 1942
Generalmajor August Krakau 10 september 1942 - Kapitulationen

Utmärkelser

Utdelade exemplar av Riddarkorset av järnkorset (8 st) 
 Generalleutnant Krakau
 Generalmajor van der Hoop
 Oberst Esch †
 Oberst Schuler
 Major Lapp
 Oberleutnant Zintl
 Oberleutnant Schneider †
 Oberfeldwebel Krutemeier

Tyska korset i guld (25 st) 
 Oberst Esch
 Oberst Hoffmeister
 Oberst von Oppen
 Oberst Schuler
 Major Angerer
 Major Baierlein
 Major Hartmann
 Major Herlein
 Major Knobloch
 Major Pilgrim
 Major Schüßler
 Major Weitlaner
 Major Zimmermann
 Hauptmann Bach
 Hauptmann Roser
 Hauptmann Schorr
 Hauptmann Stützer
 Oberleutnant Graupe
 Oberleutnant Hißner
 Oberleutnant Zintl
 Oberfeldwebel Brückner
 Oberfeldwebel Metzger
 Oberfeldwebel Schubert
 Feldwebel Oberkircher
 Obergefreiter Schirra

Ärespännet (1 st) 
 Oberst Schuler

Referenser 

Divisioner ur Heer
Juan José Omella Omella

Juan José Omella Omella, född 21 april 1946 i Cretas, Teruel, är en spansk kardinal och ärkebiskop.

Biografi
Omella studerade filosofi och teologi i Zaragoza, Louvain och Jerusalem och prästvigdes 1970.

År 1996 utnämndes Omella till titulärbiskop av Sasabe och hjälpbiskop av Zaragoza och vigdes den 22 september samma år. År 1999 blev han biskop av Barbastro-Monzón och 2004 biskop av Calahorra y La Calzada-Logroño. År 2015 utnämndes Omella till ärkebiskop av Barcelona.

Den 28 juni 2017 kreerade påve Franciskus Omella till kardinal med Santa Croce in Gerusalemme som titelkyrka. Vid samma tillfälle kreerades även Jean Zerbo, Anders Arborelius, Louis-Marie Ling Mangkhanekhoun och Gregorio Rosa Chávez till kardinaler.

Referenser

Externa länkar

Personer från provinsen Teruel
Spanska kardinaler
Romersk-katolska ärkebiskopar
Födda 1946
Levande personer
Män
Kardinalpräster av Santa Croce in Gerusalemme
Solsona (kommun i Spanien)

Solsonès är en kommun i Spanien.   Den ligger i provinsen Província de Lleida och regionen Katalonien, i den östra delen av landet. Solsona är  huvudort i comarcan Solsonès. Solsona är också säte för Solsona stift. Stadsrättigheter fick man 1594 av Filip II av Spanien.

Den ligger på Solsonès högplatå, mitt i comarcan, omgiven av Olius kommun, med undantag för gränsen mot Lladurs i norr, och med undantag från enklaven Miravella.

Med en befolkning på 8.974 personer (2017) är det den viktigaste urbana kärnan i regionen och dess viktigaste ekonomiska och kulturella motor. Ytan uppgår till 17,7 km2.

Externa länkar
 Solsona, kommunens webbplats

Källor

Indelningar i Katalonien
Abesalom da Eteri

Abesalom da Eteri (Georgiska: აბესალომ და ეთერი, Abesalom och Eteri) är en opera i fyra akter med musik av den georgiske kompositören Zakaria Paliasjvili och libretto av Petre Mirianashvili efter den georgiska legenden Eteriani.

Historia
Paliasjvili studerade musik i Moskva och blev där introducerad för västerländsk musik. Hans första opera, Abesalom da Eteri, ses som en georgisk nationalopera. Hans senare opera Daisi (1923) var Stalins favoritopera. 

I Abesalom da Eteri sker det mesta av handlingen utanför scenen och hela verket är en kedja av statiska delar, i vilka händelser berättas och kommenteras. Det förekommer knappt inga narrativa och framåtskridande recitativ, vilket ger verket en rituell form. Operan hade premiär den 21 februari 1919 på Tbilisi opera- och baletteater.

Personer
Abio (აბიო), kung av Kartlien (Bas)
Prins Abesalom (აბესალომ), hans son (Tenor)
Drottning Natela (ნათელა), hans hustru (Mezzosopran)
Marichi (მარიხი), Abesaloms syster (Sopran
Eteri (ეთერ), herdinna och bondflicka (Sopran)
Eteris styvmoder (Mezzosopran)
Murman (მურმან), Vesir (Baryton)
Naana (ნაანა), Murmans moder (Mezzosopran)
Tandaruch (თანდარუხ), kungens fältherre (Tenor)
En gäst och sångare (Tenor)

Handling
Herdinnan Eteri uppvaktas av prins Abesalom. Men vesiren Murman, som har sålt sin moders själ till djävulen, älskar henne också och kastar en dödlig förbannelse över Eteri. Hon antas vara död men Murman återuppväcker henne och för bort henne. Han tvingar henne att leva som hans fru i hans slott. Abesalom förtvinar bort av sorg och dör slutligen i hennes armar.

Källor

Georgiska operor
Éric Toledano

Éric Toledano, född 3 juli 1971 i Paris, är en fransk dialogförfattare. Han arbetar ofta i par med Olivier Nakache, såväl vid skrivande som i regirollen.

Filmografi i urval

Källor

Män
Födda 1971
Levande personer
Personer från Paris
Franska manusförfattare
Franska filmregissörer
Franska TV-regissörer
Maria Larsson (skolledare)

Maria Magdalena Larsson, född 11 juli 1850 i Hallsjö, Huddunge socken i Västmanlands län, död 4 december 1935 på lärarinnehemmet Ro i Lidingö församling, var en svensk skolledare. Hon var syster till Johan Eric Larsson.

Larsson, som var bosatt i Sandarne, var verksam vid Söderhamns elementarläroverk för flickor från 1882, där hon undervisade i kristendom samt inom småskolan. Efter att läroanstaltens föreståndare Ebba de Laval 1896 överflyttat till elementarläroverket för flickor i Strömstad innehade Larsson denna befattning på förordnande. Efter att efterträdaren Maria Rudbeck från januari 1901 erhållit tjänstledighet på grund av sjuklighet innehade Larsson åter denna befattning på förordnande och efter att Rudbeck erhållit permanent avsked blev Larsson läroanstaltens föreståndare från 1902 fram till sin pensionering 1910. Hon var ordförande i Lokalföreningen för kvinnans politiska rösträtt i Söderhamn och föreningens representant i centralstyrelsen för Landsföreningen för kvinnans politiska rösträtt. 

Maria Larsson var dotter till rusthållaren Lars Olsson och Stina Larsdotter samt sondotter till riksdagsmannen och häradsdomaren Olof Hansson (1792–1846), alla i Hallsjö, Huddunge socken i Uppland. Hon förblev ogift och begravdes på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Referenser 

Svenska skolledare under 1900-talet
Personer i Söderhamns historia
Födda 1850
Avlidna 1935
Kvinnor
Personer från Huddunge socken
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Miravella

Miravella eller Miravelles är en liten enklav till Olius kommun i Solsona, i comarcan Solsonès. Den ligger nordväst om Solsona, nordost om motorvägen C-26, mellan kilometer 101,65 och 101,80, strax norr om Parc de la Mare de la Font. Altituden för huset i Miravella är 703 meter.

Enklaven är avgränsad till väster, diagonalt, av motorvägen; i öster, genom ravinen som går ner från berget La Borda på östra sidan av resterna av Miravellahuset; i norr, av stödmur för den nämnda ravinen, och i väster, av en annan ravin som går ner på västra sidan av Miravella.

Externa länkar 
 Institut Cartogràfic de Catalunya

Källor

Indelningar i Katalonien
Lexikaliserade fraser

Lexikaliserade fraser är färdigformulerade uttryck som speglar det rådande kulturmönstret med dess värderingar och attityder. I alla kulturer och därmed i varje språk, finns ett stort antal lexikaliserade fraser, vilka ofta uppfattas som fasta ordförbindelser. Dessa kallas ibland frasem eller lexfraser. Alla frasem som används inom ett kulturområde begränsas i en rumstid, alltså en i rummet och tiden begränsad kultur. Därför reflekterar de lexikaliserade fraserna den rådande mentaliteten i respektive kultur. 

Flera ord som tillsammans utgör en betydelsebärande enhet, som inte är en sats, kallas fras. En fras är syntaktiskt produktiv medan en lexikaliserad fras är ett färdigformulerat uttryck som uppstått när vissa ordsammanställningar, fraser, använts så ofta att de uppfattas som fasta begrepp i språket. Lexikaliserad fras, lexfras och frasem är tre olika namn för samma begrepp.

Exempel 
Ordföljdsvariationerna i en lexikaliserad fras är ofta begränsade; man säger Tack för senast, inte Senast tackar jag för, men de lexikaliserade fraserna kan i vissa fall ta inre bestämningar som till exempel Tack för det trevliga sällskapet. I tal utmärker sig de lexikaliserade fraserna genom att de ofta (inte alltid) har konnektiv prosodi av den typ där det högra ledet dominerar. Det vänstra ledet deaccentueras ofta, som i frasemet Tack för maten, då det högra ledet, máten har huvudtryck.

Referenser

Noter

Tryckta källor 
Stroh-Wollin, U. (1997) Koncentrerad nusvensk formlära och syntax. Uppsala. Studentlitteratur AB
Jörgensen, N. och Svensson, J.(1997) Nusvensk grammatik. Malmö
Språket som kulturspegel: Umeåforskare berättar. (1991) Umeå

Externa länkar 
Fasta fraser i svenskan
Om lexikaliserade fraser i svenskan
Nationalencyklopedin, fraseologi (hämtad 2018-01-28)
Lexikologi
Meta Platforms

Meta Platforms, Inc., kallas endast Meta, tidigare Facebook Inc, är ett amerikanskt multinationellt förvaltningsbolag som äger bland annat Facebook, Instagram, Oculus VR och Whatsapp.

Historik
Företaget grundades den 4 februari 2004 som Facebook, Inc av Chris Hughes, Andrew McCollum, Dustin Moskovitz, Eduardo Saverin och Mark Zuckerberg. År 2012 köpte företaget Instagram för en miljard amerikanska dollar. År 2014 köpte Facebook Inc. även meddelandeapplikationen Whatsapp för 19 miljarder dollar. Den 28 oktober 2021 bytte företaget namn till det nuvarande.

Börsnotering 
Facebook börsnoterades i maj 2012 på Nasdaq. De närmaste dagarna efter introduktionen föll aktien och många handlare upplevde tekniska problem som gjorde att de av misstag köpte fler aktier än avsett, vilket när de sedan sålde bidragit till kursfallet. Flera stämningar har riktats mot Facebook, Nasdaq och Morgan Stanley och börsnoteringen ska utredas av den amerikanska finansinspektionen.

Referenser

 
Företag bildade 2004
Företag listade på Nasdaq
99. Leichte Infanterie-Division

99. Leichte Infanterie-Division var en tysk lätt infanteridivision tillhörande Wehrmacht under andra världskriget.

Operation Barbarossa 
Divisionen deltog 1941 i anfallet mot Sovjetunionen under kodnamnet Operation Barbarossa. Under Operation Barbarossa opererade divisionen under tyska 6. Armee och verkade bland annat i Polen, Zjytomyr (Ukraina) och Kiev fram till hösten 1941 då divisionen omorganiserades till 7. Gebirgs-Division och omgrupperades till Finland.

Organisation 
 Infanterie-Regiment 206
 Infanterie-Regiment 218
 Artillerie-Regiment 82
 Panzerjäger-Abteilung 99
 Aufklärungs-Abteilung 99
 Pionier-Bataillon 99
 Feldersatz-Bataillon 99
 Infanterie-Divisions-Nachrichten-Abteilung 99
 Infanterie-Divisions-Nachschubführer 99

Källor 
 http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Gliederungen/Gebirgsdivisionen/7GebD.htm

Divisioner ur Heer
Louis-Marie Ling Mangkhanekhoun

Louis-Marie Ling Mangkhanekhoun, född 18 april 1944 i Bonha-Louang, Xieng Khouang, är en laotisk kardinal, titulärbiskop och apostolisk vikarie.

Biografi
Mangkhanekhoun studerade filosofi och teologi i Kanada och prästvigdes 1972. I det kommunistiska Laos verkade Mangkhanekhoun utan tillstånd och satt fängslad från 1984 till 1987.

År 2000 utnämndes Mangkhanekhoun till titulärbiskop av Aquae Novae in Proconsulari och apostolisk vikarie för Paksé och vigdes den 22 april året därpå. I december 2016 deltog han vid saligförklaringen av sjutton laotiska martyrer, vilka hade mördats av kommunistiska Pathet Lao.

Den 28 juni 2017 kreerade påve Franciskus Mangkhanekhoun till kardinal med San Silvestro in Capite som titelkyrka. Vid samma tillfälle kreerades även Jean Zerbo, Juan José Omella Omella, Anders Arborelius och Gregorio Rosa Chávez till kardinaler.

Bilder

Referenser

Externa länkar

Laotiska kardinaler
Romersk-katolska biskopar
Födda 1944
Levande personer
Män
Peter Cowie

Peter Cowie, född 24 december 1939, är en engelsk filmhistoriker. År 1963 grundade han den årliga publikationen International Film Guide som han därefter var redaktör för i 40 år. Bland Cowies över 30 böcker märks flera stycken om nordisk film, som Ingmar Bergman. A critical biography från 1982 och Swedish cinema. From Ingeborg Holm to Fanny and Alexander från 1985. Han har gjort flera kommentarspår för den amerikanska DVD-serien The Criterion Collection.

Bibliografi i urval
 Three monographs. Michelangelo Antonioni, Ingmar Bergman, Alain Resnais (1963)
 The cinema of Orson Welles (1965)
 Seventy years of cinema (1969)
 Finnish cinema (1976)
 Ingmar Bergman. A critical biography (1982)
 Swedish cinema. From Ingeborg Holm to Fanny and Alexander (1985)
 Le cinéma des pays nordiques (1992)
 Coppola (1990)
 Icelandic films (1995)
 Annie Hall (1996)
 The Godfather book (1997)
 The Apocalypse now book (2000)
 John Ford and the American west (2004)
 Revolution! The explosion of world cinema in the sixties (2004)
 Cool and crazy. Modern Norwegian cinema, 1990–2005 (2005)
 Louise Brooks. Lulu forever (2006)
 Joan Crawford. The enduring star (2009)
 Akira Kurosawa. Master of cinema (2010)
 The godfather. The official motion picture archives (2012)

Källor

Engelska historiker
Filmhistoriker
Födda 1939
Levande personer
Män
Lars Östbergh

Lars Östbergh, född 13 juni 1953 i Örnsköldsvik, är en svensk scenograf och ljusdesigner.

Biografi
Lars Östbergh  började karriären på Norrlandsoperan, där han gjort scenografin till ett trettiotal uppsättningar. Han är knuten till Kulturhuset Stadsteatern som chefsscenograf. Han har verkat vid bland andra Nationaltheatret och Det norske teatret i Oslo, Den Nationale Scene i Bergen, Finlands nationalopera i Helsingfors och Teatro dell'Opera i Rom. Till Göteborgsoperans invigning 1994 gjorde han scenografi och ljus till Aniara. För det nya operahuset Operaen på Holmen i Köpenhamn gjorde han scenografin till Simon Boccanegra.

Han är gift med kostymören Annsofie Nyberg med vilken han har två döttrar.

Teater

Scenografi och ljus

Utmärkelser
  H. M. Konungens medalj i guld av 8:e storleken (Kon:sGM8, 2020) för framstående insatser inom svensk teaterkonst

Referenser

Noter

Källor 

Lars Östbergh – scenograf

Externa länkar
 
 Lars Östbergh på Kulturhuset Stadsteatern
 Lars Östbergh på Göteborgs stadsteater
 Lars Östbergh på Malmö stadsteater

Män
Födda 1953
Levande personer
Svenska ljusdesigner
Svenska scenografer
Personer från Örnsköldsvik
Julösalangan

Julösalangan (Collocalia natalis) är en fågel i familjen seglare.

Utseende 
Julösalangen är en typisk vitbukig salangan. Karakteristiskt är ljus buk, sotfärgad strupe, svagt kluven stjärt och glansigt mörk ovansida. Den är i stort sett identisk med flera andra salanganer, men är den enda i sitt utbredningsområde. Jämfört med orientseglare och husseglare som förekommer under flyttning och vintertid är den mindre och saknar dessa artes lysande vita fläckar på övergumpen.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer enbart på Julön söder om Java. Tidigare behandlades den som underart till glanssalangan (C. esculenta) och vissa gör det fortfarande. Studier visar dock att den är väl skild genetiskt.

Levnadssätt 
Julösalanganen ses flyga över en rad olika miljöer, i snabb, fladdermuslik flykt. Ibland formar den lösa flockar.

Status och hot 
Internationella naturvårdsunionen IUCN erkänner den ännu inte som art, varför den inte placeras i en hotkategori.

Noter

Externa länkar 

Seglare (familj)
Fåglar i orientaliska regionen
Endemiska fågelarter på Julön
Fjäderfotssalangan

Fjäderfotssalangan (Collocalia affinis) är en asiatisk fågel i familjen seglare. Den behandlades tidigare som en underart till glanssalanganen (Collocalia esculenta). Fågeln förekommer huvudsakligen i Sydostasien på Malackahalvön och Stora Sundaöarna, men även i indiska ögruppen Andamanerna och Nikobarerna i Bengaliska viken.

Utseende och läten
Fjäderfotssalanganen är en mycket liten (9–10 cm) seglare med tvärt avskuren stjärt. Ovansidan är enhetligt mörkt grönblåglansig. Den är mörkgrå på strupen och övre delen av bröstet, övergående i stora gråaktiga sparrar på nedre delen av bröstet och flankerna mot vanligen vitt på buken. På en av tårna finns en liten fjädertofs, vilket gett fågeln dess namn. Jämfört med andra närbesläktade arter saknar den en ljusare kontrast på övergumpen och vita fläckar på stjärtfjädrarnas innerfan. Lätet beskrivs som ett hårt kvitter.

Utbredning och systematik 
Fågeln delas in i fem underarter med följande utbredning:
 Collocalia affinis affinis – Andamanerna och Nikobarerna
 Collocalia affinis elachyptera – Merguiarkipelagen utanför Myanmar
 Collocalia affinis cyanoptila – Malackahalvön, Sumatra, Natuna Island och låglänta delar av Borneo
 Collocalia affinis vanderbilti – ön Nias utanför västra Sumatra
 Collocalia affinis oberholseri – Batuöarna och Mentawaiöarna utanför västra Sumatra

Tidigare behandlades den som underart till glanssalangan (C. esculenta) och vissa gör det fortfarande. Studier visar dock att den är väl skild genetiskt.

Status och hot 
Internationella naturvårdsunionen IUCN erkänner den ännu inte som art, varför den inte placeras i en hotkategori.

Noter

Externa länkar 

Seglare (familj)
Fåglar i orientaliska regionen
Grågumpssalangan

Grågumpssalangan (Collocalia marginata) är en fågel i familjen seglare. Den förekommer i Filippinerna. Tidigare behandlades den som en del av glanssalanganen.

Utseende och läte 
Grågumpssalanganen är en liten salangan med tvärt avskuren stjärt. Undersidan är grå med mörka fläckar, under stjärtroten mörk. Ovansidan är blåglänsande svart. På övergumpen syns ett ljusare band med lite streck. Arten liknar dvärgsalanganen, men är något större och har inte lika tydligt avgränsat band på övergumpen. Jämfört med kustsalanganen är den ljusare under. Arten är mestadels tystlåten, men nära häckplatser kan ett gutturalt "churr" höras.

Utbredning och systematik 
Fågeln delas in i två underarter med följande utbredning:
 Collocalia marginata marginata – norra Filippinerna (centrala Luzon till Mindoro, Panay, Negros, Bohol och Leyte); populationen på Palawan har inte bestämts till art, men kan höra till bergsryggssalanganen (C. isonota)
 Collocalia marginata septentrionalis – Filippinerna (öarna Calayan, Camiguin Norte, Babuyan, Claro och Fuga)

Tidigare behandlades den som underart till glanssalangan (C. esculenta) och vissa gör det fortfarande. Studier visar dock att den är väl skild genetiskt.

Levnadssätt 
Grågumpssalanganen är en vanligt förekommande seglare som kan ses över en rad olika miljöer, även bebyggelse. Olikt många andra salanganer använder den sig inte av ekolokalisering. Den häckar därför på välbelysta platser, ej i grottor och liknande.

Status och hot 
Internationella naturvårdsunionen IUCN erkänner den ännu inte som art, varför den inte placeras i en hotkategori.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Seglare (familj)
Fåglar i orientaliska regionen
Endemiska fågelarter i Filippinerna
Erik Gyllenstierna (död 1586)

Erik Gyllenstierna (skrev sig även Erik Karlsson) död 1586, var en svensk ämbetsman och riksråd. Han var son till Karl Eriksson (Gyllenstierna).

Erik Gyllenstierna dubbades till riddare vid Erik XIV:s kröning 1561. Han var en av ståthållarna på Kalmar slott 1565–67. Han var lagman i Tiohärads lagsaga 1565–68 och i Smålands lagsaga från 1568 till sin död 1586. 

Han förekommer som riksråd från 1568 och var som sådan med i att sluta fred med Danmark och Lübeck i Stettin 1570. Han var under några månader 1572 en av dem som hade hand om bevakningen av den fångne Erik XIV på Gripsholms slott och 1575 var han bland de åtta riksråd som skrev under dennes dödsdom.  1575 och 1580 var han med vid förhandlingar mellan Johan III och hertig Karl.

Familj 
Han gifte sig den 28 augusti 1557 med Carin Nilsdotter (Bielke af Åkerö), dotter till riksrådet Nils Pedersson (Bielke) och Anna Hogenskild till Hedensö.

Barn 
 Carl
 Nils
 Anna (d.12 jan 1605)
 Brita
 Mariana (d. 30 maj 1602)
 Kerstin
 Margareta
 Emerentia (d.10 juli 1626)
 Carl (f. 1575)

Han skrev sig på senare år till mödernegodset Nynäs slott och till Åras i Kölingareds socken.

Se även
Släkten Gyllenstierna

Källor

Adelsvapen - Gyllenstierna af Lundholm nr 3, Tab 6

Noter

Svenska riksråd under 1500-talet
Födda 1500-talet
Avlidna 1586
Män
Lagmän i Tiohärads lagsaga
Lagmän i Smålands lagsaga
Amerikansk tornuggla

Amerikansk tornuggla (Tyto furcata) är en fågel i familjen tornugglor inom ordningen ugglefåglar.

Utbredning och systematik 
Amerikansk tornuggla delas in i tio underarter med följande utbredning:
 Tyto furcata pratincola – södra Kanada till norra Mexiko, Bermuda, Bahamas och Hispaniola
 Tyto furcata guatemalae – västra Guatemala till Panama, Pärlöarna och Colombia
 Tyto furcata bondi – Bay Islands utanför norra Honduras (Roatán och Guanaja)
 Tyto furcata niveicauda – Isla de la Juventud utanför Kuba
 Tyto furcata furcata – Kuba, Cayman Islands och Jamaica
 Tyto furcata bargei – Nederländska Antillerna
 Tyto furcata contempta – västra Colombia till Venezuela, Ecuador och Peru
 Tyto furcata hellmayri – Guyanaregionen till norra Brasilien, Isla Margarita samt Trinidad och Tobago
 Tyto furcata tuidara – Brasilien söder om Amazonfloden till Tierra del Fuego och Falklandsöarna
 Tyto furcata punctatissima – Galápagosöarna 

Tidigare behandlades den som underart till tornuggla och vissa gör det fortfarande.

Status och hot 
Internationella naturvårdsunionen IUCN erkänner den inte som art, varför den inte placeras i någon hotkategori.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Tornugglor
Fåglar i nearktiska regionen
Fåglar i neotropiska regionen
Isaac Henry Burkill

Isaac Henry Burkill, född den 18 maj 1870 i närheten av Leeds, död den 8 mars 1965 i Leatherhead, var en brittisk botaniker. Han var far till Humphrey Morrison Burkill.

Burkill var verksam i Indien och Straits Settlements. År 1952 tilldelades han Linnean Medal.

Källor

Brittiska botaniker
Mottagare av Linnean Medal
Botaniker under 1900-talet
Brittiska forskare under 1900-talet
Personer från Leeds
Födda 1870
Avlidna 1965
Män