kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Santi Giovanni Evangelista e Petronio dei Bolognesi

Santi Giovanni Evangelista e Petronio dei Bolognesi är en kyrkobyggnad i Rom, helgad åt de heliga Johannes Evangelisten och Petronius av Bologna. Kyrkan är belägen vid Via del Mascherone i Rione Regola och tillhör församlingen San Lorenzo in Damaso. Santi Giovanni Evangelista e Petronio är bolognarnas kyrka i Rom.

Historia
Den första kyrkan på denna plats uppfördes på 1100-talet. På 1580-talet genomfördes en omfattade restaurering och ombyggnad under ledning av Ottaviano Mascherino, som även ritade det intilliggande oratoriet.

Interiör
Över högaltaret ses målningen Madonnan och Barnet med helgon. Det högra sidoaltaret har målningen Den helige Josefs död, utförd av Francesco Gessi. Det vänstra sidoaltaret är invigt åt den heliga Katarina av Bologna.

Titelkyrka
Santi Giovanni Evangelista e Petronio stiftades som titelkyrka av påve Johannes Paulus II år 1985.

Kardinalpräster
 Giacomo Biffi (1985–2015)
 Baltazar Enrique Porras Cardozo (2016–)

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar

Romersk-katolska kyrkobyggnader i Rom (rione Regola)
Rione Regola
Barockarkitektur i Rom
Titelkyrkor i Rom
Verk av Ottaviano Mascherino
Romersk-katolska kyrkobyggnader helgade åt evangelisten Johannes
Mats Ögren Wanger

Mats Ögren Wanger, född 2 april 1969 i Stockholm, är en svensk journalist, dokumentärfilmare och författare. Han är mest känd för sina politiska debattböcker och samhällsdokumentärer för TV. De mest uppmärksammade böckerna är Makten framför allt: en antologi om statsminister Göran Persson och För Sverige – nuförtiden: en antologi om Carl XVI Gustaf, som båda följdes upp med varsin TV-dokumentär i TV4, Göran Persson – 3325 dagar av makt och Yrke: Kung.

Mats Ögren Wanger står bakom ett tiotal debattantologier. Teman för böckerna är politik, skola, näringsliv, integration, säkerhetspolitik och hälsofrågor.

Mats Ögren Wanger är redaktör och skribent för resebloggen My Eco Journeys

Mats Ögren Wanger är fotograf för Mma Ramotswe's cookbook

Mats Ögren Wanger har även dokumenterat HIV- och aidssituationen internationellt, bland annat med boken Som en osynlig sten i mitt hjärta – om HIV och AIDS i Sverige och världen.

Engagemang i Södra Afrika

Sedan 2006 bevakar Mats Ögren Wanger södra Afrika, ofta med ett fokus på ekoturism. Hans artiklar i ämnet har publicerats i Svenska Dagbladet, Dagens Industri och M-Magasin. Han har även gjort dokumentärfilmen Botswana – I Damernas detektivbyrås spår om den skotske författaren Alexander McCall Smith, känd för kriminalromanserien Damernas detektivbyrå, och hans relation till Botswana. Dokumentären sändes i K special i SVT i Sverige och har även sänts i Finland, Norge, Storbritannien, Australien och USA.

Artiklar (urval) 
 "Safariguide för familjen". Svenska Dagbladet, 17 oktober 2011.
 "Ekoturism – den vilda tigerns räddning". Svenska Dagbladet, 6 februari 2013.
 "Hans miljarder och hennes idéer ska förbättra världen". Veckans Affärer, 12 september 2014.
 "En vildare safari". Svenska Dagbladet, 6 april 2015.

Bibliografi (urval) 
 2005 – Makten framför allt: en antologi om statsminister Göran Persson
 2006 – För Sverige – nuförtiden : en antologi om Carl XVI Gustaf
 2006 – Sanningen om Sverige: en antologi om jobben som försvann
 2006 – Våra drömmars skola: ett litet land behöver nya tankar (redaktör med Zoran Alagic) 
 2009 – Som en osynlig sten i mitt hjärta: om HIV och AIDS i Sverige och världen
 2009 – Mma Ramotswe's cookbook (fotograf) 
 2014 – Position Sverige - om innovation, hållbarhet och arbetsmarknad.
 2015 – Kan Sverige försvaras – mot vad?: en antologi om svensk säkerhetspolitik
 2017 – Skolan och integrationen: utbildning som nyckel till det svenska samhället
 2018 –  Likvärdig skola : en ödesfråga för Sverige (redaktör med Zoran Alagic)
 2018 – Diagnos Sverige: en antologi om framtidens hälsa (redaktör). Mondial förlag, 2019
 2022  – Apartheid Sverige: om segregationens konsekvenser (redaktör med Kurdo Baksi).

Dokumentärfilmer (urval) 
 2005 – Göran Persson - 3325 dagar av makt[1]
 2007 – Botswana – I Damernas detektivbyrås spår

Referenser 

Män
Levande personer
Födda 1969
Svenska dokumentärfilmare
Svenska journalister under 1900-talet
Författare från Stockholm
Journalister från Stockholm
Layli (lurisk docka)

Layli eller Leyli (luriska = Layli,لَیلی), även Bahig eller Bavig, är en gångjärnsdansdocka, som är populär bland det luriska folket i Iran.

Etymologi 
Namnet Layli kommer från Mellanösterns folklore och kärlekshistoria, Layla och Majnun. Layli är symbolen för den älskade som är andligt vacker. Namnet Bavig (Bahig) på luriska betyder brud. Ordet hänvisar till denna marionettkaraktärs femininitet, ungdom och vitalitet.

Struktur och funktion 
Barn kan få dockan att dansa genom att dra i en tråd som är knuten till händerna. Strukturen hos den här gångjärnsdockan är enkel och anmärkningsvärd. Naturmaterial används utom för utsmyckningar som paljetter, glaspärlor och färgstarka band. Dockor och masker gör det möjligt för människor att säga saker som är omöjliga i den verkliga situationen; till exempel i Qajar-eran i Iran kritiserade folk Ahmad-Shahs regering och politiska tillstånd via dockan utan någon fara för straff. Leyli representerar och upprätthåller också en kulturtradition, som gradvis försvinner i stadslivet. När människor flyttat från byar till städer för att förbättra sin levnadsstandard började kvinnorna gradvis bära chador och manto (iranska offentligt kläder) som allmänna ytterkläder, med ett begränsat antal färger. Detta har lett till likformighet bland de nykomlingar i staden som ursprungligen kommer från olika stammar. Layli är förknippad med den traditionella klädseln hos luriska kvinnor för inte så länge sedan.

Se även 
 Lurer
 Lurisk dans

Referenser

Noter 

Dockor
Kultur i Iran
Jon Richardson

Jon Joel Richardson, född 26 september 1982, är en engelsk ståuppkomiker. Han är lagkapten i tävlings- och humorprogrammen 8 Out of 10 Cats och dess spin-off 8 Out of 10 Cats Does Countdown.

Biografi 
Jon Richardson är född och uppvuxen i Lancaster i nordvästra England. Han studerade spanska på Universitetet i Bristol i ett och ett halvt år, men hoppade av och arbetade bland annat som kock innan han bestämde sig för att satsa heltid som komiker. I Bristol delade han bostad med komikerna Russel Howard, Mark Olver och John Robins.

Hans karriär som komiker tog fart i början av 2000-talet när han vann en talangtävling på BBC 2003 och sedan flera tävlingar mellan 2004 och 2008, bland annat bästa nykomling på Edinburgh Festival Fringe och Chortle Award för bästa genombrott.

År 2009 nominerades hans tredje solo show till och han började synas i TV:s humorprogram som panelmedlem. Jon Richardson blev stående lagledare i panelshowen 8 out of 10 Cats mellan åren 2011 och 2015, med komikerna Jimmy Carr som programledare och Sean Lock som lagkapten för motståndarlaget. Han fortsatte sedan som lagledare i spin-off serien 8 out of 10 Cats Does Countdown med samma motståndare och programledare från och med år 2012.

År 2011 gav han ut sin första bok It's Not Me, It's You! och han har gett ut två DVD:er, Funny Magnet och Nidiot, 2012 respektive 2014.

Jon Richardson är gift med komikern Lucy Beaumont sedan 2015. Tillsammans har de skapat och spelat i komediserien Meet the Richardsons där de spelar skruvade versioner av sig själva.

Källor

Externa länkar 
 
 

Brittiska komiker
Personer från Lancaster, Lancashire
Födda 1982
Levande personer
Män
Alumner från universitetet i Bristol
Över allt förnuft

Över allt förnuft (originaltitel: This Above All) är en amerikansk film från 1942 i regi av Anatole Litvak. Det är en filmatisering av Eric Knights bok med samma namn. Filmen nominerades till fyra Oscar, varav den vann en i kategorin bästa scenografi.

Handling 
England befinner sig i krig med Tyskland. Den patriotiske Prudence Cathaway går till sin aristokratiska familjs stora förvåning med i Women’s Auxiliary Air Force (WAAF). Hon förälskar sig i Clive Briggs utan att veta om att han är en desillusionerad desertör som inte har mycket till övers för Englands klassamhälle.

Rollista 
Tyrone Power - Clive Briggs
Joan Fontaine - Prudence Cathaway
Thomas Mitchell - Monty
Henry Stephenson - General Cathaway
Nigel Bruce - Ramsbottom
Gladys Cooper - Iris Cathaway
Philip Merivale - Roger Cathaway
Sara Allgood - servitris
Alexander Knox - rektor
Queenie Leonard - Violet Worthing
Melville Cooper - Wilbur
Jill Esmond - Emily Harvey
Holmes Herbert - Dr. Mathias
Denis Green - Dr. Ferris
Arthur Shields - kaplan
Dennis Hoey - Parsons
Thomas Louden - präst
Miles Mander - major
John Abbott - Joe (ej krediterad)
Billy Bevan - bonde (ej krediterad)
Rhys Williams - sergeant (ej krediterad)

Externa länkar 

Amerikanska dramafilmer
Amerikanska romantikfilmer
Engelskspråkiga filmer
Filmer 1942
Filmer från Twentieth Century Fox
Filmer i regi av Anatole Litvak
Filmer producerade av Darryl F. Zanuck
Svartvita filmer
André Silva

André Miguel Valente da Silva, född 6 november 1995, är en portugisisk fotbollsspelare som spelar för RB Leipzig.

Karriär
Den 12 juni 2017 värvades Silva av AC Milan, där han skrev på ett femårskontrakt. Silva debuterade i Serie A den 20 augusti 2017 i en 3–0-vinst över Crotone, där han byttes in i den 62:a minuten mot Patrick Cutrone.

Den 11 augusti 2018 lånades Silva ut till Sevilla på ett låneavtal över säsongen 2018/2019. Dagen efter debuterade Silva i en 2–1-förlust mot Barcelona i Supercopa de España, där han blev inbytt i den 60:e minuten mot Luis Muriel. Den 19 augusti 2018 gjorde Silva ett hattrick i sin La Liga-debut mot Rayo Vallecano (4–1-vinst).

Den 2 juli 2021 värvades Silva av RB Leipzig, där han skrev på ett femårskontrakt.

Källor

Noter

Portugisiska fotbollsspelare
Portugisiska landslagsspelare i fotboll
Fotbollsspelare i FC Porto
Spelare i AC Milan
Spelare i Sevilla FC
Spelare i Eintracht Frankfurt
Spelare i RB Leipzig
Spelare i Primeira Liga
Spelare i LigaPro
Spelare i Serie A
Spelare i La Liga
Spelare i Fußball-Bundesliga
Spelare i Fifa Confederations Cup 2017
Spelare i VM i fotboll 2018
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2020
Spelare i VM i fotboll 2022
Födda 1995
Levande personer
Män
Portugisiska idrottare under 2000-talet
Personer från Gondomar
Holmes Herbert

Holmes Herbert, född 30 juli 1882 i Mansfield, England, död 26 december 1956 i Hollywood, Kalifornien, var en brittisk skådespelare. Herbert medverkade i långt över 200 filmer under åren 1915-1952. Han gjorde relativt stora roller under stumfilmseran i många filmer, men blev efter ljudfilmens genombrott mer av en birolls- och smårollsaktör.

Filmografi i urval

Referenser

Externa länkar 
 
 

Brittiska skådespelare under 1900-talet
Födda 1882
Avlidna 1956
Män
Al Minliar al Asad

Al Minliar al Asad eller Kappa Leonis (κ Leonis, förkortat Kappa Leo, κ Leo) som är stjärnans Bayerbeteckning, är en dubbelstjärna belägen i den västra delen av stjärnbilden Lejonet. Den har en skenbar magnitud på 4,47 och är svagt synlig för blotta ögat. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 15,3 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd av ca 210 ljusår (65 parsek) från solen.

Nomenklatur
Kappa Leonis har det traditionella namnet Al Min'ħar al A'sad, vilket betyder "Lejonets näsa". Namnet är överfört som Al Minliar al Asad i Yale Bright Star Catalog.

Egenskaper
Al Minliar al Asad är en orange till röd jättestjärna av spektralklass K2III. Den har en radie som är 13 gånger större än solens radie. Den utsänder från dess fotosfär ca 70 gånger mer energi än solen vid en effektiv temperatur på 4 370 K.

Källor

Referenser

Externa länkar	
 https://www.universeguide.com/star/alminliaralasad
 http://stars.astro.illinois.edu/sow/alminliar.html

Stjärnbilden Lejonet
Bayerobjekt
Orangea jättar
Dubbelstjärnor
Flamsteedobjekt
HR-objekt
HD-objekt
Berisha

Berisha är en historisk stam och region i Pukaregionen i norra Albanien. Berisha var en stam som bestod av en enda klan. Berisha var en släkt, ett samhälle medvetet om sina blodsband och sin gemensamma historia som gick tillbaka till en förfader. De gränsade med Dushmani och Toplana i väst, Bugjoni norr, Iballja i öst och Kabashi i söder. Berisha nämns för första gången 1694 som Berisa i en karta ritad av den venetianska kartografen Francensco Maria Coronelli.

Historia
I slutet av 1400-talet var Berisha i konflikt med Osmanska riket och med Kabashi, som nyligen hade konverterat till Islam. Med hjälp från Kabashi lyckades osmanerna erövra hela Berisha. Efter erövringen tvingades många att fly vissa flydde till kusten och de andra skickades till en plats som heter Mahmur Dedi.

Från 1737 till 1740 efter konflikten med Thaçi hamnade berisha i konflikt med Mahmut Bej Begolli. Han sägs ha bränt ner hela Berisha och tagit ringklockan från kyrkan som krigsbyte, samt tagit kvinnor och barn som slavar. På grund av dessa gärningar mördades han av Osman Deda från Berisha och Gjonush Pali från Shllaku. Efter att ha bränt ner nästan hela Berisha lämnade de flesta områden och flyttade till Gjakova-regionen, där de med tiden konverterade till Islam. De andra flyttade till Dibra och Ulcinj.

Antropologi
Berisha sägs vara den äldsta stammen i norra Albanien. De sägs även vara förfader till den nu slavisk talande klanen Drekalovići i Kuči och den albansk talande Merturi.

Demografi
I den första trovärdiga folkräkningen 1918, hade Berisha 171 hushåll och 1 013 invånare.

Personer från Berisha

 Sali Berisha - Albaniens 32:a premiärminister 
 Ndoc Mark Gega - albansk krigare

Rötter från berisha
 Hasan Prishtina - Albaniens 8:e premiärminister
 Atifete Jahjaga - Kosovos 3:e president
 Ramush Haradinaj - Kosovos 3:e premiärminister

Se även
 Lista över albanska stammar

Referenser

Albanska stammar
Ottone (Händel)

Ottone, re di Germania (Otto, kung av Tyskland) (HWV 15) är en opera i tre akter med musik av Georg Friedrich Händel och libretto av Nicola Francesco Haym efter Steffano Benedetto Pallavicinos libretto till Antonio Lottis opera Teofane av (1719).

Historia 
Haym åtog sig en ganska överambitiös uppgift när han försökte komprimera och överföra Pallavicinos libretto för operahuset i London. Operan hade premiär den 12 januari 1723 på The Queen's Theatre, Haymarket, London (senare The King's Theatre). Verket gjorde stor succé, dels på grund av sopranen Francesca Cuzzoni i rollen som Teofane, dels på grund av Händels arior vilka snart togs upp som separata konsertnummer. Händels reviderade operan hela fyra gånger. Svensk premiär den 1 augusti 1974 på Drottningholmsteatern.

Personer 
Ottone, Kung av Tyskland, förälskad i Teofane (altkastrat)
Teofane, dotter till kejsaren av Bysans (sopran)
Emireno, en pirat, Teofanes broder (bas)
Gismonda, Berengarios änka, Italiens ledare (sopran)
Adelberto, hennes son (altkastrat)
Matilda, Ottones kusin, förlovad med Adelberto (kontraalt)

Handling 
Den fördrivna italienske ledarens son, Adelberto, har fört Rom i en framgångsrik revolt mot kejsardömet allt på uppdrag av modern Gismonda. Ottone har blivit lovad att få Teofane till brud. Teofane är dotter till kejsaren i Konstantinopel. Ottones kusin Matilda är förlovad med Adelberto. Adelberto låtsas vara Ottone när Teofane anländer till Rom och bedrägeriet leder nästan till bröllop men ceremonin avbryts när nyheten kommer att Ottone är på väg att inta Rom. Adelberto för bort Teofane på en båt tillsammans med Teofanes förklädde bror Emireno. En storm gör att de tvingas söka skydd i land. Emireno upptäcker systerns identitet och fängslar Adelberto, som ger upp och svär trohet till Ottone. Teofane och Ottone förenas, liksom Adelberto och Matilda.

Källor 

Operor av Georg Friedrich Händel
Barockmusik
Kultur i London
Kulturåret 1723
Italienskspråkiga operor
Italienska operor
Antoninianus

Antoninianus var ett romerskt silvermynt, som först präglades av kejsar Caracalla och under 200-talet blev det vanligaste myntet i romarriket.

Antoninianus var större än den vanliga denaren och benämndes ibland dubbeldenar, även om det är osäkert om den verkligen motsvarade två denarer.

Antoninianus tillverkades ursprungligen av cirka åttalödigt silver, men senare av ännu ofinare silver och slutligen av så kallad vitkoppar. Benämningen antoninianus torde ha varit okänd för samtiden, men har inom numismatiken vunnit allmän spridning.

Källor 
 ''Svensk Uppslagsbok’’, Band 1, 1947–1955. (spalt 1217)

Romerska mynt
Sture Lundell

Sture Vilhelm Lundell, född 13 november 1910 i Engelbrekts församling, Stockholm, död 5 september 1996 i Enskede församling, Stockholm, var en svensk ämbetsman och regeringsråd.

Sture Lundells karriär började som tjänsteman vid Överståthållarämbetet och han blev därefter ledamot i ett flertal kommittéer och utredningar rörande skattefrågor. Han blev byråchef vid Riksskattenämnden 1957, lagbyråchef i Finansdepartementet 1959 och utnämndes till departementsråd 1965. Han var regeringsråd 1967–1977.

Sture Lundell är en av få personer utan jur.kand.-examen som blivit utnämnda till regeringsråd i Sverige.

Referenser 

 
 Ovanlig förvaltningskarriär, Dagens Nyheter 1996-09-21

Justitieråd i Högsta förvaltningsdomstolen (Sverige)
Män
Födda 1910
Avlidna 1996
Ämbetsmän från Stockholm
Jurister från Stockholm
Orkan 1993

Orkan 1993 (FMÖ 93) var en militärövning (försvarsmaktsövning) som genomfördes i Sverige 23–29 september 1993. Orkan var den sista försvarsmaktsövningen som genomfördes innan det 24 år långa uppehållet intill försvarsmaktsövningen Aurora 17. Övningen genomfördes i huvudsak inom Mellersta militärområdet (Milo M) och övningsledare var militärbefälhavaren för Milo M, generallöjtnant Torsten Engberg. Övningsledningen var baserad vid Svea ingenjörregemente (Ing 1) i Almnäs garnison, Södertälje.

I övningen deltog inalles 20 000 man av vilka 13 000 var ur armén, 4 000 ur marinen samt 3 000 ur flygvapnet. Huvuddelen av personalen var värnpliktiga som undergick repetitionsutbildning. Förutom markstridsförband deltog bland annat en ytattackflottilj, delar av en kustartilleribrigad, fem jaktflygdivisioner, en attackflygdivision samt en lätt attackflygdivision. Materielmässigt ingick 36 artilleripjäser, 36 infanterikanonvagnar, 24 pansarbandvagnar, 60 stridsfartyg, 190 stridsflygplan och helikoptrar samt 2 800 övriga fordon. Den sammanlagda kostnaden för övningen uppgick till cirka 330 miljoner kronor.

Källor 

Försvarsmaktsövningar
1993 i Sverige
Sveriges militär
Frank Öhman

Frank Gustaf Harald Öhman, född 7 juli 1913 i Malmö Sankt Petri församling, Malmö, död 8 juni 2000 i Danderyds församling, Stockholms län
, var en svensk jurist.

Frank Öhman blev jur.kand. 1935. Efter tingstjänstgöring blev han fiskal i Hovrätten över Skåne och Blekinge 1939 och assessor i Malmö rådhusrätt 1948. Han tjänstgjorde i Handelsdepartementet och i Statsrådsberedningen 1945–1948 och var expeditionschef i Handelsdepartementet 1949–1951 samt chef för rättsavdelningen i Finansdepartementet 1951–1955. Han var regeringsråd 1955–1956. Därutöver var Öhman ordförande i Näringsfrihetsrådet 1957–1970, tjänstgjorde som ledamot i lagrådet 1971–1975 samt arbetade med olika utredningar i Handels- och Justitiedepartementet 1975–1982. Han var ordförande i Trafikskadenämnden 1957–1980.

Utmärkelser 

   Kommendör med stora korset av Nordstjärneorden, 4 juni 1965.

Referenser

Noter

Justitieråd i Högsta förvaltningsdomstolen (Sverige)
Män
Födda 1913
Avlidna 2000
Jurister från Malmö
2738 Viracocha

2738 Viracocha eller 1940 EC är en asteroid i huvudbältet, som upptäcktes den 12 mars 1940 av den ungerska astronomen György Kulin i Budapest. Den har fått sitt namn efter guden Viracocha i Inkafolkets mytologi.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter mytologiska figurer
Astronomiska upptäckter av G Kulin
Astronomiska upptäckter 1940
7317 Cabot

7317 Cabot eller 1940 ED är en asteroid i huvudbältet, som upptäcktes den 12 mars 1940 av den ungerska astronomen György Kulin i Budapest. Den har fått sitt namn efter Giovanni Caboto eller John Cabot.

Asteroiden har en diameter på ungefär 5 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av G Kulin
Astronomiska upptäckter 1940
3380 Awaji

3380 Awaji eller 1940 EF är en asteroid i huvudbältet, som upptäcktes den 15 mars 1940 av den ungerska astronomen György Kulin i Budapest. Den har fått sitt namn efter den japanska ön Awaji.

Den tillhör asteroidgruppen Koronis.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Koronis-asteroider
Småplaneter namngivna efter platser
Astronomiska upptäckter av G Kulin
Astronomiska upptäckter 1940
Mercedes-AMG One

Mercedes-AMG One är en supersportbil som den tyska biltillverkaren Mercedes-Benz dotterbolag Mercedes-AMG introducerade i juni 2022. Bilen visades i konceptform på bilsalongen i Fraklfurt i september 2017. 

Mercedes-AMG One är en hybridbil där förbränningsmotorn är en V6:a hämtad från Mercedes-AMG:s formel 1-bilar. Precis som i F1-motorn är turboaggregatet försett med en elmotor på 90 kW. En elmotor på 120 kW är kopplad till V6:ans vevaxel. På framhjulen finns ytterligare två elmotorer på 120 kW vardera som även kan regenerera bromskraft till bilens batteripaket. Räckvidden på ren el uppges vara 18 km. Priset är satt till €2 750 000 före lokala skatter och alla 275 exemplar som ska tillverkas är redan sålda.

Tekniska data

Referenser

Externa länkar 
 Officiell pressrelease 
 Officiell webbplats 

One
Fyrhjulsdrivna fordon
Lanseringar 2022
Corecagrottorna

Corecagrottorna är två karstgrottor på Tyrrhenska kusten i Kalabrien, nära Coreca. De båda grottingångarna ligger med tio meters avstånd från varandra. Den ena grottan befinner sig på en plats som på den lokala dialekten kallas "I Gruttuni“, den andra kallas på samma dialekt för "Grotta du 'Scuru". Grottornas ingångar befann sig under förhistorisk tid vid vattenytan, något som fynd av fossila blötdjur påvisar.

Idag ligger ingångarna 25 meter över havsnivån och medan "I Gruttuni" har en stor ingång, är grottöppningen till Scurugrottan trång och svår att komma in i, eftersom den dessutom leder uppåt och sedan brant upp, för att först senare plana ut i en mörk håla utan något ljus.

Som tidiga grottforskare från Piemonte trodde, är grottorna av stor arkeologisk betydelse. Vid undersökningar under år 2012 visade det sig att grottorna redan besöktes av människor under sen bronsålder och beboddes under senare epoker, något som indikeras av funna terrakottabehållare vilka inte normalt påträffas i regionen. Den senaste forskningen utfördes av "Centro Regionale di Speleologia “Enzo de Medici” i samarbete med intendenturen vid Beni Archeologici della Calabria.

Referenser 
 

Kalabrien
Grottor i Italien
Karstgrottor
Tegnestuen Vandkunsten

Denna artikel handlar om arkitektfirman Vandkunsten. För torget och fontänen, se Vandkunsten.

Tegnestuen Vandkunsten A/S är en dansk arkitektbyrå i Köpenhamn.

Tegnestuen Vandkunsten grundades 1970 av Svend Algren, Jens Thomas Arnfred, Michael Sten Johnsen och Steffen Kragh, då gruppen vann en tävling med ett förslag, som senare utvecklades och genomfördes som Tinggården i Herfølge 1978. 

Tegnestuen Vandkunsten fick 1982 Mies van der Rohe-priset och Eckersbergmedaljen, 1986 C.F. Hansen-medaljen, samt 2009 Alvar Aalto-medaljen

Verk i urval
Tinggården i Herfølge (1978)
Trudeslund i Birkerød (1981)
Fuglsangpark i Farum (1983)
Det blå hjørne i Christianshavn i Köpenhamn (1988-1989)
Dianas Have i Hørsholm (1992)
Søhusene i Birkerød (1995)
Torpedohallen på Holmen i Köpenhamn (2003)
Renovering av Ramlösa brunnshotell (2006)
Sømærk på Teglholmen i Köpenhamn (2008)
City in Between på Universitetsboulevarden i Aalborg(2012—2030)
Danmarkshusene i Rødovre (2013)
Renovering av Konstabelskolen på Margretheholm i Köpenhamn (2014)
Hamar Kulturhus i Norge (2014)
Hus på Islands Brygge i Köpenhamn (2015)
Kvarteret Sofia i Rörsjöstaden i Malmö (2018), tilldelades det ironiska Kasper Kalkon-priset för Sveriges fulaste nybygge 2018 av Arkitekturupproret.

Bildgalleri

Källor

Noter

Externa länkar
 Vandkunstens webbplats

Danska arkitektfirmor
Mottagare av Eckersbergmedaljen
Mottagare av Alvar Aalto-medaljen
Mottagare av C.F. Hansen-medaljen