kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Gideon Nordal

Gideon Vigilius Nordal, född 3 december 1886 i Holms socken, Dalsland, död 15 mars 1945 i Göteborg, var en svensk läkare, psykolog och pedagog.

Gideon Nordal var son till lantbrukaren Gustaf Andersson. Efter mogenhetsexamen vid Göteborgs högre realläroverk blev han 1906 student vid Göteborgs högskola. Sedan Nordal avlagt en filosofie kandidatexamen, arbetade han som vikarierande adjunkt vid Göteborgs västra realskola 1908-1910, vikarierande lektor vid Göteborgs högre latinläroverk 1910-1911 och 1912 samt 1912-1914 vikarierande och extraordinarie adjunkt och 1914-1924 ordinarie adjunkt vid Folkskoleseminariet i Göteborg. Han ledde utbildningen av elever och lärare i simning och livräddning vid Folkskoleseminariet 1912-1914, var ordförande och biträdande lärare i Göteborgs högskolas gymnastik- och idrottsförening 1915-1919, avlade 1915 reservofficersexamen och blev samma år reservofficer vid Älvsborgs regemente. Nordal var från 1916 ledamot av styrelsen för Sveriges ungdoms gymnastik- och idrottsförbund, befordrades 1918 till underlöjtnant och 1921 till löjtnant. År 1923 började Nordal studera vid Lunds universitet och blev 1927 filosofie licentiat. År 1927 började han studera till läkare vid Karolinska Institutet, blev medicine kandidat 1928 och medicine licentiat 1932. 1930 blev han gymnastikdirektör vid Gymnastiska centralinstitutet. Nordal arbetade 1932-1937 som extraordinarie amanuens vid pediatriska kliniken och som läkare vid rådgivningsbyrån för uppfostringsfrågor vid Norrtulls sjukhus, var 1932-1937 periodvis extra läkare vid rättspsykiatriska kliniken på Långholmen, från 1933 föreståndare för rådgivningsbyrån för uppfostringsfrågor vid Göteborgs folkskolor, från 1935 läkare vid bland annat Göteborgs folkskolors observations- och hjälpklasser och från 1936 läkare vid Göteborgs stads sinnesslöskola. Därtill innehade Nordal olika läkarförordnanden vid Sahlgrenska sjukhusets psykiatriska klinik och andra medicinklinik från 1940, och var hjälpskolekonsulent hos skolöverstyrelsen från 1941.

Källor

Svenska läkare under 1900-talet
Svenska pedagoger
Personer från Holms socken, Dalsland
Födda 1886
Avlidna 1945
Män
Kristy Kowal

Kristina Ann "Kristy" Kowal, född 9 oktober 1978 i Reading i Pennsylvania, är en amerikansk före detta simmare.

Kowal blev olympisk silvermedaljör på 200 meter bröstsim vid sommarspelen 2000 i Sydney.

Källor 

Amerikanska simmare
Amerikanska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 2000
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 2000
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2000 från USA
Födda 1978
Levande personer
Kvinnor
Världsmästare i simning
5444 Gautier

5444 Gautier eller 1991 PM8 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 5 augusti 1991 av den amerikanske astronomen Henry E. Holt vid Palomarobservatoriet. Den är uppkallad efter den franske astronomen Daniel Gautier.

Asteroiden har en diameter på ungefär 4 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Euterpe.

Referenser 
 

Huvudbältesasteroider
Euterpe-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av HE Holt
Astronomiska upptäckter 1991
5446 Heyler

5446 Heyler eller 1991 PB13 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 5 augusti 1991 av den amerikanske astronomen Henry E. Holt vid Palomarobservatoriet. Den är uppkallad efter Gene A. Heyler.

Asteroiden har en diameter på ungefär 18 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Themis.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Themis-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av HE Holt
Astronomiska upptäckter 1991
5445 Williwaw

5445 Williwaw eller 1991 PA12 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 7 augusti 1991 av den amerikanske astronomen Henry E. Holt vid Palomarobservatoriet. Den är uppkallad efter berget Williwaw.

Asteroiden har en diameter på ungefär 8 kilometer.

Referenser 
 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter platser
Astronomiska upptäckter av HE Holt
Astronomiska upptäckter 1991
5447 Lallement

5447 Lallement eller 1991 PO14 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 6 augusti 1991 av den amerikanske astronomen Henry E. Holt vid Palomarobservatoriet. Den är uppkallad efter den franska astrofysikern Rosine Lallement.

Asteroiden har en diameter på ungefär 11 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Eos.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Eos-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av HE Holt
Astronomiska upptäckter 1991
5448 Siebold

5448 Siebold eller 1992 SP är en asteroid i huvudbältet, som upptäcktes den 26 september 1992 av den japanske amatörastronomen Atsushi Sugie i Dynic-observatoriet. Den är uppkallad efter  tysken Philipp Franz von Siebold.

Asteroiden har en diameter på ungefär 6 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av A Sugie
Astronomiska upptäckter 1992
Fria och lika

Fria och lika, Liberi e Uguali (LeU) är en vänstersocialistisk italiensk valallians, bildad vid en kongress i Rom den 3 december 2017.

År 2018 gick man till val under parollen För de många, inte för de få. LeU erövrade 14 platser i deputeradekammaren och 4 mandat i senaten.

I september 2019 ingick man regeringssamarbete med Femstjärnerörelsen och Demokratiska partiet under ledning av den partilöse premiärministern Giuseppe Conte.

Roberto Speranza från LeU utsågs till hälsominister – den mest vänsterorienterade i italiensk historia.

Källor 

Italienska valallianser
Holger Ellgaard

Holger Ellgaard, född 27 maj 1943 i Berlin, död 18 januari 2023 i Sankt Mikaels distrikt i Huddinge i Stockholms län, var en tysk-svensk arkitekt och fotograf.

Biografi 
Ellgaards föräldrar var Helmuth Ellgaard och Lotte Berger, gift Ellgaard. Hans far var illustratör, konstnär och journalist medan modern var teaterskådespelare. Hans bror Peter Ellgaard är TV-journalist. I tidig ålder fick Ellgaard intresse för fotografi och under sin skoltid vann han 1959 första pris i fototävlingen på Matthias-Claudius-Gymnasium i Hamburg. Efter studentexamen 1964 gick han en utbildning till filmfotograf i Hamburg.

Arkitekt 
Ellgaard utbildade sig sedan till arkitekt på Technische Universität Berlin åren 1966–1970 och flyttade efter diplomingenjörsexamen 1970 med sin svenska hustru Gunilla till Sverige och Stockholm. Som arkitekt i Stockholm ritade han en mängd olika byggnader med tyngdpunkt på industrifastigheter. Åren 1978–1984 ritade han tillsammans med Yngve Fredriksén kontorshuset Adonis 2 vid Sveavägen 64 i Stockholms innerstad och 1989–1990 ritade Ellgaard utbyggnaden av Trädgårdshallen i Stockholm. Åren 1994–1996 gjordes en omfattande tillbyggnad och renovering av Banan-Kompaniets gamla fastighet i Stockholms frihamn efter ritningar av Ellgaard, bland annat i samarbete med Stadsmuseet i Stockholm, som hade klassat byggnaden som kulturhistoriskt värdefull.

Han var delägare till  arkitektkontoret Fredriksén och Jedgard AB, FJ-Konsult, tillsammans med Bengt Jedgard och Yngve Fredriksén, vilka grundade bolaget 1956 och var delägare fram till 1988 då Ellgaard blev ensam ägare. Bolaget var verksamt fram till 2010 då även Ellgaard gick i pension.

Fotograf och wikipedian 
Ellgaard var fotograf i över ett halvt sekel. Hans bilder används av tidningsredaktioner och bokförlag runt om i Sverige. I början på 1960-talet reste han genom Sverige och fotograferade många platser, bland annat Stockholms innerstad med miljöer som till en del inte längre existerar och revs i samband med Norrmalmsregleringen.

Ellgaard gjorde över 200 000 redigeringar på svenskspråkiga Wikipedia och publicerade tiotusentals självtagna bilder på Wikimedia Commons. För sina insatser på Wikipedia belönades han 2017 med Wikimedia-priset, som utdelades för första gången, med motivering av prisjuryn:

Bilder

Utmärkelser 
 2017 – Wikimedia-priset

Referenser

Externa länkar 

Sveriges Radio, Radio Schweden, intervju med Holger Ellgaard: "Forschungsreisender in der eigenen Kommune", publicerad 29 juli 2011 (tyska)
Södra sidan, Huddinge: "Holger gräver där han står", publicerad 7 april 2017

Svenska arkitekter under 2000-talet
Arkitekter från Berlin
Män
Födda 1943
Avlidna 2023
Svenska wikipedianer
Tyskar i Sverige
Irman Smajic

Irman Smajic, född 11 januari 1983, är en svensk MMA-utövare av bosnisk härkomst som vunnit SM, EM och VM i amatör-MMA.

Bakgrund
Smajic är tandhygienist.

Kampsport
Smajic började inte träna MMA förrän 2013 då han kraftigt överviktig på 155,5 kg klev in på kampsportcentret i Linköping och ville göra något åt det. Han har under sin relativt korta karriär ändå hunnit vinna: SM, EM och VM i MMA A-klass (amatör-MMA).

Amatörshootfighting
Smajic gick en amatörmatch i Shootfighting vid The Zone challenge 3 2014 mot Tobias Morsing. En match Smajic förlorade via domslut.

Amatör-MMA

IMMAF EM, VM
Åren 2016 och 2017 gick det mesta Smajics väg. Han hade redan 2015, efter två års träning inom MMA, vunnit EM-silver, men de två nästkommande åren var när det verkligen släppte för honom. Trots att han gav sig upp i supertungvikt i EM samma säsong som han tävlade i tungvikt i VM så vann han båda och blev därigenom den förste person att vinna guld i två viktklasser.

Asian Open
UFC och IMMAF (Internationella MMA-förbundet) satte tillsammans upp Asian Open Championship i Singapore för att hjälpa sporten växa i regionen. Första gången turneringen anordnades gick den av stapeln under Fight Week inför UFC Fight Night: Holm vs. Correia i Singapore 17 juni 2017. I en turnering med atleter från 17 länder gick Smajic hela vägen och vann genom att besegra libanesen Chaddad Alexandre via TKO i finalen guld i tungviktsklassen.

Professionell MMA

Superior Challenge
Smajic debuterade i professionellt sammanhang vid SC 18 på underkortet där han mötte en annan proffsdebutant, Malik Jahmaze. Smajic vann via TKO.

Nästa match gick vid Linköpingsorganisationen Excellence Fighting Championships första gala där han på huvudkortet mötte serben Ivan Vičić (7-13) som han besegrade via TKO i första ronden.

Nästa match var han tänkt att vara tillbaka under Superior Challenges flagg och han var först matchad mot spanjoren Jose Agustin (6-13) vid SC 20 på fitnessfestivalen 7 december 2019. Spanjoren var tvungen att dra sig ur på grund av en olycka och Smajic matchades istället mot tysken Florian Reitz (1-1). En dag innan galan, 6 december 2019, skadade Smajic menisken samt drog knäet ur led och tvingades därför dra sig ur matchen.

Brave Combat Federation
Nästa match gick istället under Brave CF:s flagg, vid Brave CF 37 den 1 augusti 2020 på Clarion Hotel Sign i Stockholm. Smajic mötte turken Fatih Aktas (5-3) som även han debuterade under Brave-flagg. Smajic vann via enhälligt domslut.

Tävlingsfacit

MMA

Amatör-MMA

Amatörshootfighting

Referenser

Noter

Externa länkar
Irman Smajic – Tapology.com
Irman Smajic – Sherdog.com

Sociala media
Irman Smajic – Instagram

Svenska utövare av mixed martial arts
Födda 1983
Levande personer
Män
1992 US5

1992 US5 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 28 oktober 1992 av de båda japanska astronomerna Seiji Ueda och Hiroshi Kaneda i Kushiro.

Asteroiden har en diameter på ungefär 10 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Eos.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Eos-asteroider
Ej namngivna småplaneter
Astronomiska upptäckter av S Ueda
Astronomiska upptäckter av H Kaneda
Astronomiska upptäckter 1992
Alpha Centauri (musikalbum)

Alpha Centauri är det andra studioalbumet med det tyska bandet Tangerine Dream, utgivet mars 1971 av skivbolaget Ohr. Albumet återutgavs senare med 3 bonusspår.

Låtlista
Sida 1
"Sunrise in the Third System" – 4:21
"Fly and Collision of Comas Sola" – 13:23

Sida 2
"Alpha Centauri" – 22:04

Bonusspår
"Oszillator Planet Concert" – 8:03
"Ultima Thule, Part One (2000 remix)" – 3:24
"Ultima Thule, Part Two" – 4:24

Alla låtar skrivna av Edgar Froese/Tangerine Dream.

Medverkande
Musiker
Edgar Froese – gitarr, orgel, basgitarr
Christopher Franke – trummor, percussion, flöjt, cittra, piano, synthesizer (VCS3)
Steve Schroyder – orgel, röst, eko-maskin, percussion
Udo Dennebourg – flöjt, röst
Roland Paulyck – synthesizer

Produktion
Tangerine Dream – musikproducent
Dieter Dierks – ljudtekniker
Edgar Froese, Monique Froese – omslagsdesign, omslagskonst

Externa länkar
Alpha Centauri på Discogs

Musikalbum 1971
Bengt Eriksson (företagsledare)

Bengt Oskar Eriksson, född 21 mars 1926 i Sura församling, Västmanlands län, död 25 augusti 2019 i Täby församling, Stockholms län, var en svensk företagsledare.

Eriksson, som var son till svarvare Oskar Eriksson och Olga Eriksson, studerade vid Frans Schartaus Handelsinstitut i Stockholm och diplomerades från Handelshögskolan i Göteborg 1952. Han blev kamrerassistent vid Göteborgs stads renhållningsverk 1952, budget- och kalkylchef på AB Volvo 1954, kamrer vid Ångfartygs AB Tirfing 1959, ekonomidirektör där 1962, vice verkställande direktör vid Volvo Flygmotor AB i Trollhättan 1967 och var företagets verkställande direktör 1986–1988.

Eriksson är far till politikern Anna Hallberg. Han är begravd på Täby kyrkogård.

Källor

Noter

Svenska företagsledare
Personer från Sura socken
Födda 1926
Avlidna 2019
Män
5450 Sokrates

5450 Sokrates eller 2780 P-L är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 24 september 1960 av den nederländsk-amerikanske astronomen Tom Gehrels och det nederländska astronomparet  och  vid Palomarobservatoriet. Den är uppkallad efter den grekiske filosofen Sokrates.

Asteroiden har en diameter på ungefär 20 kilometer.

Referenser 
 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av Palomar–Leiden survey
Astronomiska upptäckter av T Gehrels
Astronomiska upptäckter av I van Houten-Groeneveld
Astronomiska upptäckter av CJ van Houten
Astronomiska upptäckter 1960
Sokrates
5451 Plato

5451 Plato eller 4598 P-L är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 24 september 1960 av den nederländsk-amerikanske astronomen Tom Gehrels och det nederländska astronomparet  och  vid Palomarobservatoriet. Den är uppkallad efter den grekiske filosofen Platon.

Asteroiden har en diameter på ungefär 8 kilometer.

Se även 
 Platon (månkrater)

Referenser 
 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av Palomar–Leiden survey
Astronomiska upptäckter av T Gehrels
Astronomiska upptäckter av I van Houten-Groeneveld
Astronomiska upptäckter av CJ van Houten
Astronomiska upptäckter 1960
Platon
Sacro Cuore di Gesù a Via Piave

Sacro Cuore di Gesù a Via Piave är en kyrkobyggnad i Rom, helgad åt Jesu heliga hjärta. Kyrkan är belägen vid Via Piave i Rione Sallustiano och tillhör församlingen San Camillo de Lellis.

Historia
Kyrkan uppfördes på initiativ av Rafaela Porras y Ayllón (1850–1925; helgonförklarad 1977), grundare av Jesu heliga hjärtas tjänarinnor.

Kyrkan uppfördes åren 1914–1916 i nygotik efter ritningar av arkitekten Aristide Leonori. Kyrkan konsekrerades den 3 november av kardinal Basilio Pompili.

Fasaden har två våningar; den nedre har en loggia med fem spetsbågar. Den övre våningen har en tredelad arkad med fönster och ovanför denna en staty föreställande Jesu heliga hjärta i en nisch. Fasadens storform kröns av en spetsbåge.

Interiörens grundplan har formen av ett latinskt kors; de tre skeppen avdelas av knippekolonner. Högkoret med en Kristus-mosaik flankeras av tvenne mindre kapell, invigda åt Madonna della Strada respektive Ignatius av Loyola. Under altaret i det sistnämnda kapellet vördas den helige martyren Romanus reliker.

I sidoskeppen har den italienske målaren Pietro Gabrini utfört sammanlagt sju målningar. 

 Den helige Frans Xaviers död
 Den heliga Familjen
 Bebådelsen
 Korsfästelsen
 De heliga Aloysius Gonzaga, Jan Berchmans och Stanislaus Kostka
 Vår Fru av Pelaren med den helige Jakob den äldre
 Den helige Antonius av Padua uppväcker ett barn

Vid mitten av höger sidoskepp återfinns ett sidokapell invigt åt den heliga Rafaela Porras y Ayllón; i kapellet vördas hennes reliker. Altarmålningen framställer helgonets förhärligande.

Bilder

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar

Romersk-katolska kyrkobyggnader i Rom (rione Sallustiano)
Kyrkobyggnader helgade åt Jesu heliga hjärta
Rione Sallustiano
Romersk-katolska kyrkobyggnader invigda 1916
Kyrkobyggnader ritade av Aristide Leonori
Nygotiska kyrkobyggnader
1916 i Italien
Carbone, Basilicata

Carbone är en ort och kommun i provinsen Potenza i regionen Basilicata i Italien. Kommunen hade  invånare (2017).

Referenser 

   

Kommuner i provinsen Potenza
Sten Munck af Rosenschöld

Sten Thomas Munck af Rosenschöld, född 15 december 1942 i Halmstads församling i Hallands län, är en svensk militär.

Biografi
Sten Munck af Rosenschöld avlade marinofficersexamen vid Sjökrigsskolan 1968 och utnämndes samma år till fänrik vid Karlskrona kustartilleriregemente, där han först tjänstgjorde som instruktionsofficer i eldledningsplutonen i 6. batteriet och sedan befordrades till löjtnant 1970 och kapten 1972. Åren 1975–1976 tjänstgjorde han i Personalplaneringsdetaljen i Allmänna avdelningen i Sektion 2 i Marinstaben. Han kvarstod vid Karlskrona kustartilleriregemente till 1978 och var bland annat chef för 3. kustartilleribatteriet där. Han tjänstgjorde från 1978 vid Kustartilleriets produktionsledningsavdelning i Sektion 5 i Marinstaben och befordrades 1979 till major i kustartilleriet. Han befordrades 1983 till överstelöjtnant i kustartilleriet och var 1984–1986 chef för Artilleribataljonen vid Blekinge kustartilleriförsvar med Karlskrona kustartilleriregemente.

Åren 1986–1994 tjänstgjorde Munck af Rosenschöld vid Marinstaben: som chef för Bas- och underhållsavdelningen i Sektion 2 1986–1990 och som chef för Produktionssektionen i Programledningen 1990–1994. Han utnämndes till överstelöjtnant med särskild tjänsteställning 1991. Under 1994 var han chef för Produktionssektionen i Produktionsavdelningen i Marinledningen i Högkvarteret, varpå han var chef för Operativa planeringssektionen vid staben i Mellersta militärområdet 1994–1997. Han var militär lärare och kurschef vid Institutet för högre totalförsvarsutbildning i Försvarshögskolan från och med den 1 oktober 1997 till och med den 31 december 2002, tillika tillförordnad chef för institutet från och med den 1 september 2002 till och med den 31 december 2002. Åren 1999–2009 var Munck af Rosenschöld Försvarshögskolans kontaktperson avseende högskolans stöd till Baltic Defence College.

Sten Munck af Rosenschöld är son till läkaren Per Elof Munck af Rosenschöld och Märta Kristina Rystedt. Han var 1968–1993 gift med Jane Elizabeth Medberg.

Bibliografi
.
, PDF. (Återutgiven av Svenskt Militärhistoriskt Biblioteks Förlag, 2017, .)
.

Referenser

Födda 1942
Levande personer
Män
Sten
Militärer från Halmstad
Svenska militärer under 1900-talet
Svenska militärer under 2000-talet
Överstelöjtnanter i svenska armén
Personer verksamma vid Försvarshögskolan
Mäkelänrinteen lukio

Mäkelänrinteen lukio (Backasbrinkens gymnasium) är en kommunal gymnasieskola i Helsingfors med cirka 850 elever. Cirka 600 av skolans elever är aktivt tränande idrottare. Skolan är en av 13 idrottsgymnasier i Finland, med en elevkår med ursprung i ca 36 kommuner. Skolan är belägen i stadsdelen Vallgård.

Vuxengymnasiet Helsingin aikuislukio verkar i samma byggnad.

Referenser 

Delar av denna artikel är en översättning av motsvarande artikel (Mäkelänrinteen lukio) på finskspråkiga Wikipedia.

Externa länkar 

Skolans engelskspråkiga hemsida 
Vallgård
Gymnasier i Helsingfors
Finska gymnasier i Finland
Bertil Dillner

Bertil Dillner, född 12 maj 1923 i Lit, död 9 maj 2015 i Linköping, var en svensk civilingenjör  specialiserad på aerodynamik. Dillner arbetade bland annat med utvecklingen av deltavingeflyg och överljudsflygplan. 

Dillner, tillsammans med Hermann Behrbohm, gjorde betydande insatser för designen av Saab 35 Draken och inte minst Saab 37 Viggen och då särskilt utformningen och testerna av canardvinge-konstruktionen för Viggen. 

Dillner var från 1972 chef för flera av Boeings tekniska utvecklingskontor.

Biografi
Efter examen från KTH år 1949 arbetade han på Flygtekniska försöksanstalten.

Saab
Från 1954 till 1967 var han anställd vid Svenska Aeroplan AB (efter 1965 Saab  AB) under Erik Bratt och Tore Gullstrand där han arbetade med aerodynamiska frågor för Saab 35 Draken och Saab 37 Viggen. Båda projekten var viktiga för svensk flygindustri och svenskt försvarsdoktrin under kalla kriget. 

Enligt försvarsbeslutet 1958 var det under 1950-1970-talen ett uttalat mål för svenska flygvapnet att kunna angripa strategiska bombflyg såsom Tupolev Tu-16 innan de nått eventuella mål i Sverige. Detta skulle uppnås med jaktflygplan, till exempel Saab 35 Draken, där de flygtekniska egenskaperna sågs som avgörande för framgång. En annan aspekt var att försvarsmakten ville ha förmåga till  invasionsförsvar med hjälp av attackflyg och spaningsflygplan, något man uppnådde med Saab 37 Viggen. Detta ledde till att försvarsmakten och senare Försvarets materielverk lade ner omfattande resurser på forskning och utveckling.

Boeing
År 1967-1981 var Dillner anställd av Boeing Commercial Airplanes i Seattle,  där han bland annat arbetade med utvecklingen av Boeing 2707 1967-72. Han togs också i anspråk för aerodynamiska frågor, till exempel för USA:s rymdfärjeprogram 1971-1972. Han var medlem av Boerings förstudiegrupp (preliminary design group) och arbetade bland annat med transportplanstudier, till exempel för flygplansmodellen Boeing/de Havilland Canada DHC-5 Buffalo. 

År 1972 utnämndes han till aerodynamisk chefsingenjör vid Boeing Commercial Airplanes, en tjänst som han innehade till 1981. Under sin tid i Seattle blev han amerikansk medborgare. År 1981-1988 var Bertil Dillner anställd vid Boeing Defense, Space & Security, år 1981-1985 som aerodynamisk chefsingenjör och som dess chefsingenjör 1985-1988.

Pension
Efter att ha gått i pension anlitades han som konsult, bland annat hos Aermacchi och för projektet Saab 2000.

Han var aktiv inom American Institute of Aeronautics and Astronautics och medgrundare till den aerodynamiska kommittén. Han var ordförande för Swedish Club North West mellan 1996 och 1997 och återvände till Linköping och Sverige 2005.

Se även 
 Deltavinge
 Överljudsflyg
 Saab 32 Lansen

Referenser

Noter

Män
Födda 1923
Avlidna 2015
Personer från Lits socken
Svenska ingenjörer under 1900-talet
Svenska flygplanskonstruktörer
Personer med anknytning till Saab
Frid Wänström

Frid Benjamin Filippus Wänström, född 8 maj 1905 i Lidköping, död 11 september 1988 i Linköping, var  en svensk civilingenjör som efter KTH 1932 var anställd vid flygstyrelsen (föregångare till flygförvaltningen), från 1936 chef för beräkningsavdelningen Saab AB i Linköping.

Frid Wänström är omtalad för att inför arbetet med Saab 29 Tunnan. Tunnan var det första stridsflygplanet i Sverige med pilvingar. Information om pilvingar kom från Schweiz och ska ha inkluderat ritningar på Messerschmitts Me P1101, P1110, P1111 och P1112. SAAB:s projektchef Frid Wänström hämtade 1945 dessa hemliga papper från Schweiz till Sverige. Handlingarna kom från ingenjörer från Messerschmitt som flytt till Schweiz i slutet av andra världskriget.

Frid Wänström deltog även i de följande Saab-projekten Saab 32 Lansen, Saab 35 Draken och Saab 37 Viggen.

Frid Wänström tilldelades Thulinmedaljen både i silver och guld, samt bidrog till bildandet av Saabs veteranförening. Han är begravd på Vårdnäs kyrkogård.

Se även 
Lista över personer med flyganknytning

Källor 

Svenska ingenjörer under 1900-talet
Svenska flygplanskonstruktörer
Personer med anknytning till Saab
Personer från Lidköping
Födda 1905
Avlidna 1988
Män