kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Juho Suni

Juho Suni, född 13 juli 1921 i Karhila, Duderhoff socken, Ingermanland, Leningrad oblast, död 1992, var en rysk-svensk målare, tecknare, grafiker och skulptör.

Han var son till lantbrukaren Mikael Suni och Maria Ruotsi och från 1953 gift med Kerstin Thorén. Suni studerade skulptur vid Leningrads 1:a pedagogiska konstskola och som stipendiat vid Helsingfors konstakademi samt som elev till Hugo Zuhr och Bror Hjorth vid konstakademien i Stockholm och under studieresor till Frankrike och Norge. Han kom som flykting till Sverige 1944 och blev senare svensk medborgare. Hans konstutövande i Sverige kan delas in i tre perioder. Den första fram till 1950 kännetecknad av en impressionistisk stil, så småningom blev hans konst mer influerad av Paul Cézannes naturalistiska stil för att slutligen hämta intryck från ostasiatisk och finländskt måleri. När kamratgruppen Unga gävleborgare bildades omkring 1950 blir han inspirerad av idédiskussionerna i gruppen som leddes av Hugo Wickman och han kastar sig in med djärva experiment inom skilda tekniker och material. Han gör även en abstrakt kortfilm i färg som visas i Gävle 1955. Omkring 1955 gör han en helomvändning i sitt konstnärskap och arbetar mycket med en bruntonig tempera i små format och ett intimistiskt motivval. Han börjar även arbeta med skulptur och utför en del mindre föremål i gips, brons och terrakotta. I början av 1960-talet började han arbeta med grafik och utförde ett flertal blad i varierande tekniker som han kunde producera tack vare bildandet av Sällskapet Gävle grafiker som stod för hårdvaran vid grafikframställningen. Separat ställde han ut i bland annat Helsingfors 1943, Tammerfors 1944, Falun 1946, Göteborg 1947 och på Galerie Æsthetica 1954 samt Modern konst i hemmiljö 1960 dessutom nästan årligen i Gävle. Tillsammans med Mona Söderberg ställde han ut i Hudiksvall och tillsammans med Egon Ericsson-Weinemo på De Ungas salong och tillsammans med Yngve Dahlbäck och Hugo Wickman i Eskilstuna. I samlingsutställningar debuterade han i Leningrad 1940 och han var en regelbunden utställare i utställningar arrangerade av Gävleborgs läns konstförening, Sveriges allmänna konstförenings Sverigesalonger på Liljevalchs konsthall och Nationalmuseums Unga tecknare. Bland hans offentliga arbeten märks två grindar i järnsmide och en gjutjärnsrelief för Lillhagsskolan i Gävle, skulpturen Dikt i Sandviken samt ett flertal grupper i Gävle. Suni är representerad vid Moderna museet, Gävle museum, Hälsinglands museum, Hudiksvalls museum, Sandvikens kommun och Tammerfors kommun.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V sid 322, Allhems Förlag, Malmö.

Noter

Svenska skulptörer under 1900-talet
Ryska konstnärer
Män
Födda 1921
Avlidna 1992
Svenska målare under 1900-talet
Svenska grafiker under 1900-talet
Svenska tecknare under 1900-talet
Samuel von Zweigbergk

Samuel Georg von Zweigbergk, född 1792, död 18 oktober 1846 i Remningstorp, Valle härad, Skaraborgs län, var en svensk bergmästare, kartograf och målare. 

Han var son till fänriken Adolph von Zweigbergk och Christina Urselina Gökman och från 1828 gift med Brita Lovisa Hillgren samt farbror till Carl Axel von Zweigbergk. Han blev student i Uppsala 1813 och slutligen bergmästare i 2:distriktet. Hans konstutövning består i akvarelltecknade kartor.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V sid 760-761, Allhems Förlag, Malmö. 

Svenska kartografer
Män
Födda 1792
Avlidna 1846
Axel Östberg

Ernst Axel Östberg, född 2 mars 1894 i Falun, död där 3 februari 1980, var en svensk chefredaktör och tecknare.

Han var son till August Östberg och Amanda Hedman och gift första gången med Agda Karolina Hedman och andra gången från 1940 med Nanny Margareta Nordin. Han arbetade först som journalist innan han blev chefredaktör för Falu-Kuriren. Vid sidan av sitt arbete tecknade han karikatyrteckningar och utgav tre karikatyralbum med porträtt av kända personer i Falun. Som illustratör illustrerade han bland annat boken Dalahistorier och som skriftställare gav han ut en lång rad av skrifter i kulturhistoriska ämnen med anknytning till Falun och bygden.

Bibliografi (ej komplett)
Juleljus och talgdankar 1928, 
Stora daldansen 1932, 
Dalaprickar med limerickar 1946,

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V sid 812, Allhems Förlag, Malmö.

Noter

Svenska tecknare under 1900-talet
Svenska journalister under 1900-talet
Män
Födda 1894
Avlidna 1980
Journalister från Falun
Konstnärer från Falun
Stina Sunesson

Stina Sunesson, född 23 juli 1925 i Ål, Kopparbergs län, död 19 augusti 1998 i Tällberg, var en svensk målare, grafiker och tecknare. 

Hon var dotter till ingenjören August Danielson och Eva Brejde och gift med vissångaren Calle Sunesson. Hon studerade vid Otte Skölds målarskola i Stockholm 1952 och besökte Frankrike, Italien och Spanien i studiesyfte. Hon började som akvarellist men övergick därefter till olja och gouacheteknik. Separat ställde hon ut i Falun 1960 som följdes av separatutställning i Köping 1963. Hon medverkade i samlingsutställningar arrangerade av Dalarnas konstförening och i samband med Frödingjubileet 1960 gav hon ut en mapp med illustrationer i serigrafi till dikter av Fröding. Hennes konst består av figurrika serigrafier, motiv med anslutning till Frödings dikter och stilleben. Som illustratör medverkade hon i Nya Wermlandstidningen och Allt i hemmet. Sunesson är representerad vid Kopparbergs läns landsting, Värmlands läns landsting, Örebro läns landsting och vid regementena K 1 i Stockholm, I 13 i Falun och P 18 i Visby.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V sid 322, Allhems Förlag, Malmö.

Noter

Svenska tecknare under 1900-talet
Kvinnor
Födda 1925
Avlidna 1998
Personer från Åls socken
Svenska grafiker under 1900-talet
Svenska målare under 1900-talet
Bengt Swan

Bengt Swan (Swchwan), född 1673, död efter 1713, var en svensk målare.

Swan blev gesäll hos David von Krafft 1700 och erhöll samma år ett intyg som uppger att han arbetet flitigt och ordentligt. Med intyget kunde han utvandra till Reval, men 1711–1713 var han tillbaka i Stockholm för att bevaka en arvsprocess. Det finns få uppgifter om hans arbeten i Reval och Sverige men han är troligen upphovsman till porträttet av Johan Bergenhjelm som finns på Uppsala universitet.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V sid 324, Allhems Förlag, Malmö. 

Svenska konstnärer under 1600-talet
Män
Födda 1673
Avlidna 1713
Svante Lech

Per Svante Lech, född 31 maj 1886 i Ekeby församling, Malmöhus län, död 23 november 1968 i Trelleborg, var en svensk arkitekt.

Lech, som var son till folkskollärare Olof Lech och Elisabeth Persson Båth, avlade examen vid tekniska elementarskolan i Malmö 1904 och var anställd hos stadsarkitekt Salomon Sörensen i Malmö 1904–1909. Han avlade examen vid Chalmers tekniska läroanstalt 1912 och vid Kungliga Tekniska högskolan 1913. Han var anställd hos arkitekt Theodor Kellgren i Stockholm 1913–1914, hos professor Hans Hedlund i Göteborg 1914–1915, hos arkitekt Arvid Bjerke i Göteborg 1915–1916 och bedrev egen arkitektverksamhet från 1916. 

Lech utförde bland annat skolbyggnader, sparbanker, ålderdomshem och andra offentliga byggnader samt restaurerade Ekeby kyrka 1931 och 1935. Han var sekreterare och kamrer i Ekeby Sparbank från 1916. Han tilldelades Pro Patrias stora guldmedalj.

Källor

Externa länkar

Svenska arkitekter under 1900-talet
Födda 1886
Avlidna 1968
Män
Personer från Ekeby socken, Skåne
Emilio Cigoli

Emilio Cigoli, född 18 november 1909 som Emilio Cardi Cigoli i Livorno, död 7 november 1980 i Rom, var en italiensk skådespelare. Som filmskådespelare är han framför allt ihågkommen för sin roll som den bedragne, av sin otillräcklighet plågade familjefadern i Vittorio De Sicas första dramafilm Barnen ser oss (1943). Cigoli är i Italien minst lika känd som röstskådespelare vars barytonstämma lånats ut till bland andra i stort sett alla manliga amerikanska storstjärnor vilkas filmer visades i Italien under Cigolis aktiva tid, från Clark Gable och Gary Cooper till Lee van Cleef och Marlon Brando.

Biografi 
Emilio Cigoli föddes i en familj där konstnärskap av något slag som yrke hade gått i arv ända sedan renässansen. Hans far Carlo Cigoli och mor Giovanna Cigoli, född Benfenati, var båda skådespelare. Det var även Emilios farfar Luigi Cigoli, som blev familjens första filmskådespelare redan under stumfilmens era. Familjenamnet Cigoli är från början ett artistnamn, identiskt med namnet på födelseorten för släktens mest kände medlem, konstnären och arkitekten Lodovico Cardi (1559–1613).

Cigoli började sin skådespelarkarriär på teaterscenen i ett sällskap som drevs av Alfredo De Sanctis. Hans röst och tydliga diktion passade för radion och han började redan under tidigt 1930-tal anlitas av det rikstäckande radiobolaget EIAR som högläsare av prosa. Cigoli var dock mer intresserad av ett annat slags media, nämligen filmen. Hans debut på vita duken skedde 1935 med en liten roll i Mario Mattolis film Amo te sola som inledde en 45 år lång karriär framför kameran. Cigoli nådde sina största framgångar som filmskådespelare under 1940-talet i två filmer regisserade av Vittorio De Sica. Förutom hans av kritikerna lovordade prestation i  Barnen ser oss fick han också mycket positiv kritik för sin roll i samme regissörs neorealistiska klassiker Ungdomsfängelset (1946).

Trots att Cigoli medverkade i närmare 60 filmer på vita duken och i TV blev hans arbetsmässigt största insats de otaliga dubbningar av långfilmer han gjorde under sin karriär. Under en period av cirka 40 år spelade han in repliker för såväl italienska som utländska skådespelare i sammanlagt omkring 7 000 filmer.

Källor 
Dizionario del cinema italiano, del 3: Gli attori dal 1930 ai giorni nostri (red. Lancia, Enrico & Poppi, Roberto). Gremese editore Roma 2003 
 Di Cola, Gerardo, Le voci del tempo perduto. La storia del doppiaggio e dei suoi interpreti dal 1927 al 1970, eDiCola, Chieti, 2004 
, 18 november 2009, läst 4 juli 2017.

Födda 1909
Avlidna 1980
Män
Italienska skådespelare under 1900-talet
Personer från Livorno
May Östberg

May Wilhelmina Östberg, född 26 maj 1907 i Gävle, död 3 januari 1966 i sin ateljé vid Södra Skeppsbron i Gävle, var en svensk målare, grafiker och tecknare.

Hon var dotter till klockaren Karl-August Östberg och Hulda Liljeholm. Östberg sysslade i många år med porslinsmålning innan hon gick över till sitt bildskapande. Hon kom omkring 1940 via Brynäsgruppen in på bildkonsten och studerade målning för Nils Breitholtz vid kurser i Strömsbro och vid Otte Skölds målarskola i Stockholm 1944 och en tid vid Académie Julian i Paris 1951 samt under studieresor till Grekland och Lofoten. Efter sin första separatutställning 1950 på Gävle museum ställde hon ut separat nästan årligen på galleri Svarta Katten i Gamla Gefle. Tillsammans med Gunvor Andersson ställde hon ut i Västerås och hon medverkade i utställningar arrangerade av Brynäsgruppen, Gävleborgs läns konstförening, Gävleborgsgruppen och Föreningen Gävle grafiker. Hon var representerad vid utställningen Sex gävleborgskonstnärer på De ungas salong i Stockholm 1953 och 8 gävleborgare i Göteborg. En minnesutställning med hennes konst visades 1966 i Gävle. Hon var en av initiativtagarna till bildandet av föreningen Gävle Grafiker. Bland hennes offentliga arbeten märks en lapptäcksliknade ridå för biografen Spegeln i Gävle. Hon tilldelades Konstnärsgillets stipendium 1960. I sin ateljé med utsikt över ån och hamnkvarteren skapade hon lågmälda målningar i dova färger och grafiska blad med utsökta mönster. Östberg är representerad vid Gävle museum och Katrineholm kommun. Hon är begravd på Gamla kyrkogården i Gävle.

Källor 
Svenskt konstnärslexikon del V sid 812, Allhems Förlag, Malmö. 
Östberg, May Vilhelmina på SvenskaGravar.se

Svenska målare under 1900-talet
Svenska tecknare under 1900-talet
Svenska grafiker under 1900-talet
Konstnärer från Gävle
Gravsatta på Gävle gamla kyrkogård
Födda 1907
Avlidna 1966
Kvinnor
Kurt Sunesson

Kurt Lennart Sunesson, född 29 september 1918 i Karlskrona, död 12 juli 1996 i Örebro, var en svensk skulptör och formskapare.

Sunesson var som skulptör huvudsakligen autodidakt. Han debuterade i en utställning med Örebro läns konstförening 1961 och var sedan årligen återkommande i föreningens höstutställningar på Örebro läns museum. Hans skulpturer består av bilder med lekande barn, dansörer och hästar vanligtvis utförda i brons.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V sid 322, Allhems Förlag, Malmö. 

Svenska skulptörer under 1900-talet
Män
Födda 1918
Avlidna 1996
Konstnärer från Karlskrona
Oasis Bi

Oasis Bi, född 12 februari 2008 i Italien, är en italiensk varmblodig travhäst. Han inledde karriären hos tränare Per Engblom, men flyttades i december 2011 till tränare Stefan P. Pettersson, där han stannade karriären ut. Han kördes av olika kuskar, oftast Björn Goop eller Johnny Takter.

Oasis Bi tävlade åren 2010–2018 och sprang in 17,9 miljoner kronor på 83 starter varav 18 segrar, 18 andraplatser och 11 tredjeplatser. Han tog karriärens största seger i Gran Premio Lotteria (2016). Bland andra stora segrar räknas Klosterskogen Grand Prix (2014, 2015, 2017) och Prix Jean-René Gougeon (2014).

Han kom även på andraplats i stora lopp som Eskilstuna Fyraåringstest (2012), Finlandialoppet (2014), Sundsvall Open Trot (2014), Olympiatravet (2015), Kymi Grand Prix (2015), Grand Critérium de Vitesse (2016), UET Trotting Masters (2016), International Trot (2016) och Norrbottens Stora Pris (2017). Han tog även tredjeplatser i Jämtlands Stora Pris (2014), Hugo Åbergs Memorial (2014, 2015), UET Trotting Masters (2015), Prix de Belgique (2016), Prix d'Amérique (2016), Olympiatravet (2017) och International Trot (2017).

Han är helbror med Robert Bi.

Karriär
Oasis Bi inledde karriären hos unghästtränaren Per Engblom, som tränade honom åren 2009–2011. Karriärens första start gjorde Oasis Bi på Bollnästravet den 30 augusti 2010 i ett lopp som han vann, tillsammans med kusken Örjan Kihlström. Inför säsongen 2012 flyttades han till tränare Stefan P. Pettersson, verksam vid Mantorpstravet.

Oasis Bi hade sin främsta säsong 2016, då han sprang in nästan sju miljoner kronor på 12 starter och var en av årets vinstrikaste travhästar i världen. Han kördes av Johnny Takter under större delen av året, och största segern kom i maj 2016 då de segrade i Italiens största travlopp Gran Premio Lotteria. Under året deltog han även i både Prix d'Amérique och Elitloppet, världens två största travlopp. Prix d'Amérique gick av stapeln den 31 januari på Vincennesbanan i Paris. Han kom på tredjeplats, enbart slagen av de två franska stjärnorna Bold Eagle och Timoko. Elitloppet gick av stapeln den 29 maj. Han kom på fjärdeplats i försöksloppet, och kvalificerade sig därmed för final där han kom på femteplats efter vinnande Nuncio.

Slutet på tävlingskarriären 
Han gjorde karriärens sista start den 1 oktober 2018 i HallandsMästaren, där han slutade oplacerad. Beskedet att han slutar tävla kom drygt en månad senare. Han återvände till hemlandet Italien för att vara verksam som avelshingst.

Referenser

Noter

Externa länkar 

Hästar födda 2008
Italienska travhästar
Charlotta Östberg

Maria Charlotta Östberg, född 1782 i Östergötland, död 10 april 1840 i Stockholm, var en svensk målare och grafiker.

Hon var gift med vågmästaren FJ Östberg och sondotter till Anna Maria Hilfeling och brorsdotter till Gottfried Hilfeling. Redan 1833 noterades att Östberg var en tidig svensk utövare av mosaikarbeten för dekorativa ändamål vid sidan av sitt målande. Hon utgav anonymt 1831 skriften Vägledning för dem som vilja odla mullbärsträd, och uppföda silkesmaskar.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V sid 812, Allhems Förlag, Malmö.

Noter

Svenska målare under 1800-talet
Kvinnor
Födda 1782
Avlidna 1840
Svenska grafiker under 1800-talet
En augustirapsodi

En augustirapsodi är en svensk kort naturfilm från 1940 i regi av Arne Sucksdorff. Den sju minuter långa filmen består av naturbilder och en skildring av det traditionella kräftfisket i augusti. Filmen var Sucksdorffs debut.

Handling

Berättaren beskriver naturens karaktärsdrag i augusti och hur människorna förhåller sig till detta. Några flickor från staden som rest ut på landet agnar kräftburar med småfisk och lägger ut burarna i en insjö. En fiskgjuse betraktar sjön och flickorna ovanifrån. På kvällen läggs sänkhåvar ut och på natten tas de upp.

Nästa morgon äter en älg från en sälgkvist. Fiskgjusen sitter på en tallkvist och äter en abborre. En kråka försöker stjäla fisken men jagas bort. Flickorna ror ut och drar upp kräftburarna. De minsta kräftorna kastas tillbaka i sjön.

Tillkomst
Arne Sucksdorff spelade in filmen med sin egen nyinförskaffade 35-millimeterskamera. Det var den första filmen han gjorde. Inspelningen ägde rum under sommaren 1939 vid Sucksdorffs föräldrars landställe i Södermanland.

Visningar och eftermäle
En augustirapsodi visades 1940 som förfilm till Ett brott i regi av Anders Henrikson. Den ledde till att Sucksdorff började arbeta som kortfilmsregissör hos Svensk Filmindustri, där han debuterade 1941 med naturfilmen En sommarsaga. Den gavs ut på hemvideo 2017 med DVD-boxen Arne Sucksdorff: samlade verk från Studio S.

Källor

Externa länkar
 En augustirapsodi hos Svensk filmdatabas

Filmer i regi av Arne Sucksdorff
Naturfilmer
Regidebutfilmer
Svenska dokumentärfilmer
Svenska filmer 1940
Svenska kortfilmer
Södermanland på film
Svenska 1940-talsfilmer
Kurt Olofsson

Arne Kurt Ove Olofsson, född 13 november 1928 i Augerums församling i Blekinge län, död 14 augusti 2018 i Sankt Matteus distrikt i Stockholm, var en svensk militär.

Biografi
Olofsson avlade officersexamen vid Krigsskolan 1954 och utnämndes samma år till fänrik i armén, varefter han befordrades till kapten vid Upplands signalregemente 1963. Han tjänstgjorde 1965–1968 vid Arméstaben och var lärare vid Militärhögskolan 1968–1974, befordrad till major 1971 och överstelöjtnant 1972. Han var bataljonschef vid Göta signalregemente 1974–1976, tjänstgjorde vid Försvarsstaben 1976–1978 och var avdelningschef vid Arméstaben 1978–1982. Åren 1982–1984 var han chef för Göta signalregemente, befordrad till överste 1983. Han var chef för Arméns stabs- och sambandsskola 1984–1989. Olofsson är gravsatt i Gustav Vasa kyrkas kolumbarium i Stockholm.

Referenser

Födda 1928
Avlidna 2018
Män
Personer från Augerums socken
Svenska militärer under 1900-talet
Överstar i svenska armén
Personer verksamma vid Försvarshögskolan
Svenska regementschefer
Gravsatta i Gustaf Vasa kyrkas kolumbarium
Åke Sjöberg (arkitekt)

Åke Sjöberg, född 18 december 1898 i Stockholm, död 2 mars 1971 i Malmö, var en svensk arkitekt.

Sjöberg, som var son till arkitekt August Walfrid Sjöberg och Emma Nilsson, utexaminerades från Tekniska skolan, Byggnadsyrkesskolan, i Stockholm 1920. Han tjänstgjorde vid Byggnadsstyrelsen 1921, var anställd på privata arkitektkontor 1922–1933 och praktiserande arkitekt i Malmö från 1934. Han blev ledamot av Södra Sveriges byggnadstekniska samfund 1934. Bland hans projekt märks bland annat hyreshus, kontors- och lagerhus, industrianläggningar och villor. Han tilldelades första pris i tävling om folkskola 1927. Han är begravd på Spånga kyrkogård.

Källor

Externa länkar

Svenska arkitekter under 1900-talet
Födda 1898
Avlidna 1971
Män
Arkitekter från Stockholm
Gravsatta på Spånga kyrkogård
Strömsholmen, Virserum

Strömsholmen är en holme i Virserumsån i Virserums tätort.

Mellangården, senare kallad Holmen, var i slutet av 1800-talet en av fyra gårdar, som låg i det som då var Virserums kyrkby. Gårdens huvudbyggnad låg på en Strömholmen, strax nedanför Virserumssjöns utlopp i Virserumsån. Gården hade betydande markområden i kyrkbyn, vilka köptes av Virserums municipalsamhälle 1936. 
 
Gårdens huvudbyggnad, den som senare skulle bli Hotell Strömsholmen, var ursprungligen ett grått, timrat hus i två våningar. Kassören August Petersson byggde om huset med ytterligare ett par våningar och en tvåvånings glasveranda. Efter honom beboddes huset av Oscar Edvard Ekelund, ägare till Oskar Edvard Ekelunds Snickerifabrik.
 
Paret Arvid och Anna Sandell drev Hotell Strömsholmen i byggnaden mellan 1932 och 1965. Folkets Hus-föreningen köpte området 1945 för att bygga ett nytt Folkets hus. Hotellbyggnaden revs 1973, men planerna på ett nytt Folkets hus realiserades inte.
 
På Strömsholmen har sommartid spelats friluftsteater, bland annat Dackespelet 2007 och 2008.

Källor
Virserumns hembygdsblad 2016:1

Noter

Externa länkar
Bild från trädgården till Strömsholmens hotell, omkring 1934

Virserums geografi
Öar i Hultsfreds kommun
Gillmans smedja

Gillmans smedja är en museibyggnad på Bolagsområdet i Virserum.

Den Gillman som smedjan är namngiven efter hade hand om maskinparken på Oskar Edvard Ekelunds Snickerifabrik i Virserum. Den ursprungliga Gillmans smedja låg inne på Bolagsområdet uppströms vid torkladan, men var i så dålig skick att den revs. Den nuvarande smedjan är en liten mekanisk verkstad med ässja.

Gillmans smedja innehåller också en utställning om Demanders verktygsfabrik i Virserum.

Källor
Om Gillmans smedja på Virserums möbelindustrimuseums webbplats

Museer i Virserum
Ivan Lönnberg (arkitekt)

Carl Ivan Lönnberg, född 11 november 1882 i Malmö, död där 7 augusti 1965, var en svensk arkitekt.

Lönnberg, som var son till arkitekt August Lönnberg och Alvina Öfström, studerade vid högre allmänt läroverk 1891–1896 och vid tekniskt läroverk 1898–1901. Han företog studieresor i Nordtyskland 1929 och i Sydtyskland 1931. Han var anställd på privata arkitektkontor, bland annat hos fadern, 1903–1913, vid domkyrkoarkitektkontoret  hos Theodor Wåhlin i Lund 1914–1916, vid stadsarkitektkontoret i Malmö 1917–1933 och bedrev egen arkitektverksamhet från 1933. Han var ledamot av Södra Sveriges byggnadstekniska samfund från 1930 och ordförande i Malmö fastighetsägareförening från 1948. Ivan Lönnberg är begravd på Gamla kyrkogården i Malmö.

Källor

Noter

Externa länkar

Svenska arkitekter under 1900-talet
Arkitekter från Malmö
Gravsatta på Malmö Gamla kyrkogård
Födda 1882
Avlidna 1965
Män
Nils Jørgen Schumacher

Nils Jørgen Schumacher, född 1919 i Galten på Sørøya i Finnmark fylke och avliden i Oslo 2005, var chefsmeteorolog på Norsk-brittisk-svenska Antarktisexpeditionen 1949-52. Han blev realstudent 1938 och fortsatte därefter matematisk-naturvetenskapliga studier med meteorologi som huvudämne vid Oslo Universitet, tills tyskarna stängde universitetet 1943. Ämbetsexamen tog han 1949. Under mellantiden var han assistent på Meteorologisk institutt i Oslo och meteorolog inom luftförsvaret i juni 1945. Under åren 1946 till 1949 var han åter till Meteorologiskt institutt, nu som meteorolog.

Schumacher var i stort sett hela tiden bunden till forskningsstationen Maudheim, då de meteorologiska mätningarna skedde där. Han var ansvarig för de dagliga radiosondobservationerna. Det hade inte tidigare gjorts några systematiska mätningar av förhållandena i den övre atmosfären på Antarktis och utan en vertikal profil över vind och temperatur kunde inte meteorologerna på ett tillfredsställande sätt bedöma hur väderförhållandena var på kontinenten.

Schumacher var inte särskilt intresserad av forskarkarriär och återgick efter Maudheimexpeditionen till arbetet som meteorolog vid Meteorologisk institutt. Han var tilltänkt som ledare för Norway Station-ekspedisjonen 1957-59 men var ovillig och engagemanget stupade slutligen på villkor, som inte kunde överbryggas.

Schumacher erhöll liksom övriga expeditionsdeltagare Maudheimmedaljen. Det 1 230 meter höga Mount Schumacher och de närliggande Nils Jørgennutane (Nils Jorgen Peaks) på Ahlmannryggen på Drottning Mauds land är namnsatta efter honom.

Referenser

Norska meteorologer
Norska polarforskare (Antarktis)
Födda 1919
Avlidna 2005
Män
Alaj Osj

Alaj Osj är en kirgizisk fotbollsklubb från staden Osj. Klubben vann kirgiziska ligan 2013, 2015, 2016 och 2017.

Meriter 
Kirgiziska ligan: 4
Mästare: 2013, 2015, 2016, 2017

Kirgiziska cupen: 2
Vinnare: 2013, 2020

Placering tidigare säsonger

Referenser 

Fotbollsklubbar i Kirgizistan