kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Sully (efternamn)

Sully är ett efternamn, som burits av bland andra:
Alfred Sully (1821–1879), amerikansk officer
James Sully (1842–1923), engelsk psykolog
Maurice de Sully (1110–1196), biskop av Paris från 1160
 Sandra Sully (född 1964), australisk TV-journalist
Thomas Sully (1783–1872), amerikansk målare

Se även
 Maximilien de Béthune, hertig av Sully (1560–1641), fransk statsman
Cordelia Cameron

Cordelia Cameron, var en australisk skådespelare och teaterdirektör. Hon var den första kvinnliga teaterdirektören i Australien.

Hon anlände till Tasmanien tillsammans med sin make, skådespelaren och teaterdirektören Samson Cameron, år 1833. Hon var en framstående del av hans ensemble, och många kvinnliga skådespelare i hennes samtids Australien använde henne som förebild och kopierade henne scenteknik. Hon blev också den första kvinnliga teaterdirektören när hennes make år 1834 reste bort och lämnade henne att sköta teatern i sin frånvaro. Paret var verksamma på Tasmanien fram till 1844.

Referenser 

Kvinnor
Födelseår saknas
Dödsår saknas
Australiska skådespelare under 1800-talet
Teaterchefer under 1800-talet
Australiska teaterchefer
Black Coffee

Black Coffee kan syfta på:

 Black Coffee (film, 1931) – en brittisk detektivfilm från 1931 i regi av Leslie S. Hiscott
 Black Coffee (All Saints) – en sång från 2000 av All Saints
 Black Coffee (musikalbum av Beth Hart) – musikalbum från 2018 av Beth Hart
 Black Coffee (musikalbum av Al Kooper) – musikalbum från 2005 av Al Kooper
Borges (efternamn)

Borges är ett spanskt och portugisiskt efternamn.

Författaren Jorge Luis Bourges
 Jorge Luis Borges (1899–1986), argentinsk författare

Andra personer med efternamnet Borges
 Breno Borges (född 1989), brasiliansk fotbollsspelare
 Celso Borges (född 1988), costaricansk fotbollsspelare
 César Borges (född 1948), brasiliansk politiker
 Emerson Ramos Borges (född 1980), brasiliansk fotbollsspelare, känd som Emerson
 Gustavo Borges (född 172), brasiliansk simmare
 Humberlito Borges Teixeira (född 1980), brasiliansk fotbollsspelare känd som Borges
 Julio Borges (född 1969), venezuelansk politiker
 Lázaro Borges (född 1986), kubansk stavhoppare
 Micael Borges (född 1988), brasiliansk skådespelare och sångare
 Neto Borges (född 1996), brasiliansk fotbollsspelare
 Rômulo Borges Monteiro (född 1990), brasiliansk fotbollsspelare
 Thiago Pinto Borges  (född 1989), brasiliansk fotbollsspelare verksam i Danmark
 Wendell Nascimento Borges (född 1993), brasiliansk fotbollsspelare, känd som Wendell
 Willian Borges da Silva (född 1988), brasiliansk fotbollsspelare känd som Willian

Se även
 Borges (auktor) – beteckningar vid biologisk namngivning

Spanska efternamn
Portugisiska efternamn
Dani Baijens

Dani Baijens, född 5 maj 1998 i Rotterdam, är en nederländsk handbollsspelare (mittnia), som spelar för HSV Hamburg och det nederländska landslaget.

Referenser

Externa länkar 
 Dani Baijens på EHFs webbplats

Män
Födda 1998
Levande personer
Nederländska handbollsspelare
Nederländska idrottare under 2000-talet
Idrottare från Rotterdam
Spelare i SG Flensburg-Handewitt
Spelare i TBV Lemgo
Russells bumeranggranat

Russells bumeranggranat var en typ av handgranat, utformad som en bumerang och konstruerad av ingenjör G.V. Russell. Den tillverkades i galvaniserad plåt med tändaren i ena änden och var fylld med 85 gram spränggelatin. Syftet med granaten var att ge de australiska trupperna ett vapen som, till skillnad från de egentillverkade spikfyllda syltburksbomberna, kunde kastas både långt och träffsäkert. De första förevisningarna vid Australiska stridsskolan för granater i Melbourne hölls i augusti 1915, men granaterna flög oförutsägbart och övertygade inte. Inte heller vidare utveckling ledde till att bumeranggranatens infördes.

Det sista kända exemplaret finns utställt på Australiska infanterimuseet i Stockton utanför Newcastle, New South Wales.

Källor

Externa länkar 
 Australiska infanterimuseet

Granater
San Giacomo in Orreu

San Giacomo in Orreu, även benämnd Sancti Iacobi in Horrea, var en kyrkobyggnad i Rom, helgad åt den helige aposteln Jakob. Kyrkan var belägen i närheten av Via Marmorata i dåvarande Rione Ripa, nuvarande Rione Testaccio. Tillnamnen ”Orreu” och ”Horrea” syftar på Horreum Galbae, ett stort horreum, beläget i området.

San Giacomo in Orreu var en av många mindre kyrkobyggnader i nuvarande södra Rione Ripa och norra Rione Testaccio. Dess första dokumenterade omnämnande återfinns i en bulla, promulgerad av påve Honorius III år 1220; den benämns ”Sancti Iacobi in Horrea” och uppräknas bland filialerna till församlingskyrkan San Gregorio al Clivo Scauri. I Il Catalogo di Torino från cirka 1320 benämns kyrkan ”Ecclesia sancti Jacobi in Orreu non habet servitorem”, det vill säga att den saknar tjänare. Ferruccio Lombardi drar av denna upplysning slutsatsen att kyrkan redan då var övergiven.

Omnämningar i kyrkoförteckningar

Kommentarer

Källor

Noter

Tryckta källor

Romersk-katolska kyrkobyggnader i Rom (rione Ripa)
Ej längre existerande kyrkobyggnader i Rom
Romersk-katolska kyrkobyggnader helgade åt aposteln Jakob den äldre
Romersk-katolska kyrkobyggnader invigda under 1200-talet
Rione Ripa
Rione Testaccio
Erik Thorsteinsen Toft

Erik Thorsteinsen Toft, född 14 november 1992, är en norsk handbollsspelare för KIF Kolding och det norska landslaget. Han är högerhänt och spelar som vänsternia.

Referenser 

män
Födda 1992
Levande personer
Norska handbollsspelare
Norska idrottare under 2000-talet
Spelare i Elverum Håndball
Spelare i Mors-Thy Håndbold
Spelare i KIF Kolding
Personer från Elverums kommun
Paulus III och hans nepoter

Paulus III och hans nepoter eller Porträtt av Paulus III och hans sonsöner Alessandro och Ottavio Farnese är en oljemålning av den italienske renässanskonstnären Tizian från 1546.

Tizian kom till Rom 1545 där han mottog flera beställningar av familjen Farnese, bland annat två porträtt av Paulus III, det ena med och det andra utan hans sonsöner. Båda tavlorna är utställda på Museo di Capodimonte i Neapel. 

Paulus III, som var påve 1534–1549, var mycket intresserad av konst och arkitektur, och lät bland annat uppföra Palazzo Farnese. Han bedrev också en hämningslös nepotism. "Nepoter" i målningens titel är ett gammalt ord som betyder "yngre manlig släkting" och som ofta användes om påvars yngre släktingar som gynnades på det allmännas bekostnad. De yngre männen är sonsönerna Alessandro Farnese (till vänster) och Ottavio Farnese, hertig av Parma.

Några decennier tidigare porträtterades påve Leo X av Rafael på ett liknande sätt med två släktingar, hans brorsöner Giulio de' Medici (sedermera påve Clemens VII) och Luigi de' Rossi, vid sin sida. Den politiska budskapet som ska förmedlas är tydligt; dessa är mina arvtagare. När det gäller komposition och penselföring var Tizian dock knappast influerad av Rafael. 

Tack vare de snabba, svepande penseldragen ger målningen ett intryck av att äga spontaniteten hos en första skiss. Målningen blev heller aldrig helt fullbordad eftersom Paul III inte uppskattade den. Den åldrande påven är varken sympatiskt eller statsmannamässigt avbildad, utan snarare gammal och knarrig men med slughet i blicken och styrd av sina ränksmidande sonsöner.

Relaterade målningar

Källor 

Web Gallery of Art

Noter 

Målningar av Tizian
Målningar från 1500-talet
Målningar på Museo di Capodimonte
Kulturela återgivningar av Paulus III
Porträttmålningar
Grupporträtt
Butler University

Butler University är ett privat universitet i Indianapolis i Indiana. Lärosätet grundades 1855 som North Western Christian University. Universitetet är uppkallat efter sin grundare Ovid Butler.

Referenser

Externa länkar

 
Utbildningsinstitutioner bildade 1855
1855 i USA
Impera

Impera är det svenska hårdrocksbandet Ghosts femte studioalbum, utgivet den 11 mars 2022. Den 10 juni 2022 utannonseras det att albumet har certifierats guld i Sverige.

Låtlista

Källor
 

Musikalbum 2022
Album av Ghost
Engelskspråkiga musikalbum
Amagertorv

Amagertorv är ett danskt långsträckt torg i Indre By i Köpenhamn. Amagertorv har fått sitt namn efter att bönder och fiskare från Amager tidigare använt torget för avsättning av sina varor. Amagertorv är i dag en del av gågatan Strøget. 

Torget finns omnämnt redan 1389 och då som Thiedeskemannegade (Tyskmannegade). Vid mitten av 1400-talet benämns det Fisketorvet. Namnet Amagertorv har använts sedan omkring 1472.
På 1500- och 1600-talen användes torget också för större begivenheter och för riddarturneringar. På vardagar satte dock bönderna, fiskarna och deras varor prägel på torget. 

Under 1700-talet låg Köpenhamns största gästhus och restaurarang Store Lækkerbidsken vid torget.

Efter Köpenhamns brand 1795 förändrades förhållandena. Då etablerades Højbro Plads, som en förlängning av Amagertorv. Torghandeln flyttades och torget blev mötesplats för väntande stadsbud. Det fanns då en pump på den plats där Storkespringvandet senare restes 1894, och där var där buden samlades.

Storkespringvandet 
Fontänen modellerades av Vilhelm Bissen efter teckningar av målaren Edvard Petersen och göts av Lauritz Rasmussen. Den donerades av Foreningen til Hovedstadens Forskønnelse, som 1888 hade utlyst en tävling med anledning av kung kronprins Fredriks (senere Fredrik VIII) och kronprinsessan Louises förestående silverbröllopsdag. Fontänen invigdes 1894.

Då fontänen var ny, sprutade den vatten på ett sådant sätt mot fåglarnas utbredda vingar att vattnet kom i ansiktena på  förbipasserande fotgängare. Pressen gjorde narr av detta, samtidigt som polisen ofta var tvungen att rycka ut därför att folk kastades upp i basängen. Kommunen stängde av vattnet, men det ledde till att folk kastade sopor i skulpturen i stället, och därför sattes vattnet på igen.

Byggnader i urval
 Amagertorv 6 är det äldsta huset vid Amagertorv. Det är ett borgerhus från 1616, som är byggt i nederländsk renässansstil.
Amagertorv 29 uppfördes 1798-99 som klostret Det Petersenske Jomfrukloster, ritat av J.B. Guione

Bildgalleri

Källor
Amagertorv på www.hovedstadshistorie.dk/

Externa länkar 

Torg i Köpenhamn
Gator i Köpenhamn
Indre By
Skulpturer i Köpenhamn
Fontäner i Danmark
Stierncrona

Stierncrona var namnet på tre svenska adelsätter varav en med friherrlig värdighet. Den sistnämnda ätten utslocknade på svärdssidan den 30 januari 1927 med friherre David Algernon Stierncrona (1860–1927), och på spinnsidan den 5 augusti 1962 med friherrinnan Louise Stierncrona (1858–1962).

Personer med efternamnet Stierncrona 

 David Stierncrona (1715–1784), kammarherre
 David Stierncrona (1754–1817), hovmarskalk
 David Erik Stierncrona (1820–1900), kammarherre
 David Henrik Stierncrona (1786–1845), kammarherre
 Elisabeth Stierncrona (1714–1769), författare
 Gabriel Stierncrona (1669–1723), justitiekansler
 Mina Stierncrona (1802–1840), hovfröken

Källor

Externa länkar 

Svenska adelsätter
Svenska friherrliga ätter
Skrattar bäst som skrattar sist

Skrattar bäst som skrattar sist (originaltitel: Block-Heads) är en amerikansk komedifilm med Helan och Halvan från 1938 regisserad av John G. Blystone.

Handling 
Första världskriget har brutit ut och Helan och Halvan deltar. När kompaniet går till attack uppmanas Halvan att vakta skyttegraven. Men när kriget tagit slut är det ingen som informerat honom om det, och han vet inte heller om det. När han till slut återhittas blir han intagen hemma i USA på ett hem för krigsveteraner. Hans gamle vän Helan hämtar honom och lovar att hans fru ska bjuda på en festmiddag. Det han inte anar är att en hel rad olika katastrofer kommer att bryta ut.

Om filmen 
När filmen hade Sverigepremiär den 30 oktober 1939 gick den under titeln Skrattar bäst som skrattar sist. Alternativa titlar till filmen är Pippi/90 och Helan och Halvan lever bus (1968).

Filmen är en remake av duons tidigare kortfilm Hjärtligt ovälkomna från 1929 med vissa detaljer från duons tidigare stumfilm Helan och Halvan på vift från 1928, Bellhop från 1921 med Oliver Hardy och White Wings från 1923 med Stan Laurel.

Filmen nominerades till en Oscar för Bästa originalmusik.

Filmen lanserades på 1950-talet också som en kortfilm under titeln Better Now.

Rollista (i urval) 
 Stan Laurel – Stan (Halvan)
 Oliver Hardy – Ollie (Helan)
 Patricia Ellis – mrs. Gilbert
 Minna Gombell – mrs. Hardy
 Billy Gilbert – mr. Gilbert
 James Finlayson – finklädd herre
 James C. Morton – vaktmästaren
 Sam Lufkin – krigsveteran
 Billy Bletcher – röst till dvärg

Källor 

Helan och Halvan-filmer
Filmer 1938
Amerikanska komedifilmer
Engelskspråkiga filmer
Herrdubbel vid Australiska öppna 2022

Herrdubbel vid Australiska öppna 2022 spelades den 19 till 29 januari 2022. Thanasi Kokkinakis och Nick Kyrgios besegrade Matthew Ebden och Max Purcell i finalen med 7–5, 6–4.

Seedning

Matcher

Övre halvan

Sektion 1

Sektion 2

Nedre halvan

Sektion 3

Sektion 4

Slutspel

Externa länkar 
 Officiell webbplats för tävlingarna 

Australiska öppna 2022
Barber Jacobs

Barber Jacobs, född 1549, död 1624, var en nederländsk affärsidkare. 

Hon var ledande inom handeln med begagnade varor i Amsterdam 1590-1624. Hon var en del av en regelbunden grupp promotorer som handlade på offentliga auktioner. Hon arbetade även som kassör, vilket innebar att värdera varor till auktioner. Hon byggde upp en stor förmögenhet.

Referenser 

 http://resources.huygens.knaw.nl/vrouwenlexicon/lemmata/data/Barber%20Jacobs

Kvinnor
Födda 1549
Avlidna 1624
Personer inom näringslivet under 1500-talet
Personer inom Nederländernas näringsliv under 1600-talet
Personer i Nederländerna under 1500-talet
Personer från Amsterdam
Machteld van Wouw

Machteld Aelbrechtsdr van Leuningen, mest känd som Machteld van Wouw eller Weduwe van Wouw, född 1580, död 1662, var en nederländsk utgivare. 

Hon var dotter till Aelbrecht Hendricksz. van Leuningen (ca 1545-1613), bokhandlare och borgmästare i Haag, och Agniesgen Bruynen Caesarsdr. (d. 1612). Machteld van Leuningen gifte sig 1601 med Hillebrant Jacobsz. van Wouw (1577-1622). 

Hennes far var officiell statlig rikstryckare och boktryckare åt de Nederländska Generalstaterna. När hennes far avled övertog hennes make hennes fars ämbete. När han avled 1622, övertog hon hans ämbete som rikstryckare. I nästan fyrtio år, mellan 1622 och 1662, var Machteld van Wouw den enda kvinnliga nationella tryckaren. Hennes företag hade monopol på tryckning av alla officiella statliga publikationer för de statliga myndigheterna i Haag. Dessutom levererade hon kontorsmaterial och lyckades skaffa sig Statenbijbels eftertraktade tryckeriprivilegium. Hon överlämnade ämbetet till sin son Hillebrant Jacobsz. van Wouw.

Referenser 

 http://resources.huygens.knaw.nl/vrouwenlexicon/lemmata/data/Leuningen

Kvinnor
Födda 1580
Avlidna 1662
Personer inom Nederländernas näringsliv under 1600-talet
Wilhelm Wagner

Wilhelm Wagner kan syfta på bland andra:

* Wilhelm Wagner (1843–1880), tysk klassisk filolog
 Wilhelm Wagner (1875–1953), tysk arkitekt
 Wilhelm Wagner (1884–1970), tysk geolog
 Wilhelm Wagner (1895–1977), tysk entomolog
 Wilhelm Wagner (1904–1946), tysk SS-Hauptscharführer
 Wilhelm Wagner (1909–1978), tysk SS-Hauptsturmführer
 Wilhelm Wagner (1915–2002), svensk militär

Se även 
 Willi Wagner (född 1941), tysk löpare
 Friedrich Wilhelm Wagner (1814–1857), tysk klassisk filolog
 Johann Wilhelm Ernst Wägner (1800–1886), tysk teolog
1991 CE1

1991 CE1 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 12 februari 1991 av de japanska astronomerna Yoshio Kushida och Osamu Muramatsu vid Yatsugatake-Kobuchizawa-observatoriet.

Asteroiden har en diameter på ungefär 16 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Ej namngivna småplaneter	
Astronomiska upptäckter av Yoshio Kushida
Astronomiska upptäckter av O Muramatsu
Astronomiska upptäckter 1991
La Fauvette du Temple

La Fauvette du temple är en opéra comique i tre akter från 1885 med musik av André Messager och libretto av Eugène Humbert och Paul Burani.

Librettot har likheter med handlingen i en vaudeville i tre akter av bröderna Cogniard: La Cocarde tricolore - épisode de la guerre d'Alger, spelad på gamla Folies-Dramatiques den 19 mars 1831. Traubner beskriver operan som "en militaristisk, patriotisk historia med algeriska scener". Den hade premiär på Théâtre des Folies-Dramatiques den 17 november 1885 och spelades 150 gånger.

Roller

Handling

Akt 1
Akt 1 äger rum i Paris 1849 nära rotundan till templet med en blomsterhandel och en vinhandel bakgrunden.

Pierre Aubertins käraste heter Thérèse - den vackra blomsterflickan kallad 'la fauvette du temple' – Joseph Abrials heter Zélie. När Thérèse sjunger blir hon uppmärksammad av sångläraren Saint-Angénor, som bestämmer sig för att bli hennes lärare. Han säger att han kan göra henne rik, och samtidigt påvisa att hans sånglektioner ger valuta. Pierre och Joseph inkallas som soldater på sju år. På Thérèses begäran går Saint-Angénor med på att om hon bli hans elev ska han betala 2000 francs för att köpa ut Pierre från militären. Men Pierre är misstänksam mot läraren och vägrar ta emot pengarna. Han ger sig av mot Afrika medan Saint-Angénor planerar att fara till Italien med sin nya elev och hennes 'husa' Zélie.

Akt 2
Akt 2 utspelas nära en oas i Algeriet två år senare.

Joseph är uttråkad på armélivet medan löjtnant Pierre för bort zuaverna. Ett arabfölje lett av Bou Maleck närmar sig. Ben-Ahmed och hans män förbereder en massiv bombattack  mot fransmännen när de återvänder. Ali för in Angénor, Thérèse och Zélie. Thérèse har anlänt till Nordafrika med sin väninna och Saint-Angénor i jakt på Pierre. Ben-Ahmed, som blir förälskad i Thérèse, återvänder och beordrar Saint-Angénor att lära hans harem sjunga. Pierre och Joseph kommer tillbaka och gör förfrågningar angående en sångerska, 'Frasquita' (Thérèses scennamn), som gav en konsert föregående dag och arresterades tillsammans med sin lärare. Ben-Ahmed vägrar och dömer de två fransmännen till döden. Joseph förklär sig till en stum vakt, saboterar arabernas gevär och varnar sina kamrater. Thérèse, Angénor och Zélie har förts bort av Ali, så franmännen ger sig av mot Muaskar.

At 3
Den sista akten utspelas på ett torg i Muaskar.

Araber flyr från de invaderande franska soldaterna. Pierre sörjer sin Thérèse. Då kommer Saint-Angénor in förklädd till arab. Efter att han förklarat för Trécourt vem han är och var Fauvette är, kommer Joseph in och blir snart återförenad med Zélie som har blivit utkastad från haremet. Thérèse befinner sig i Ben-Ahmeds våld men räddas av fransmännen och allt slutar lyckligt.

Referenser

Musikåret 1885
Operor av André Messager
11514 Tsunenaga

11514 Tsunenaga eller 1991 CO1 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 13 februari 1991 av den japanska astronomen Masahiro Koishikawa vid Ayashi-observatoriet i Japan. Den är uppkallad efter Hasekura Tsunenaga.

Den tillhör asteroidgruppen Eos.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Eos-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av Masahiro Koishikawa
Astronomiska upptäckter 1991
Fritz Koch (arkitekt)

Fritz Anton Peter Koch, född 16 december 1857 på Rønnovsholm i Vendsyssel, död 2 september 1905, var en dansk arkitekt. 

Koch gick i snickarlära och genomgick den tekniske skolan i Odense, varifrån han dimitterades till Kunstakademiets Arkitektskole i Köpenhamn, där han studerade 1877–1882, varefter han utexaminerades som arkitekt. Efter en utlandsresa 1884–1886 tävlade han några gånger vid Kunstakademiet och vann 1890 den mindre guldmedaljen för Et Domhus, och erhöll samma år ett reseunderstöd från Kunstakademiet på 1 000 kronor. Förutom en del privata byggnader ritade han bland annat Köpenhamns telefonkiosker, Kommuneskolen vid Østre Gasværk, Telefoncentralen på Nørregade och Langelinies paviljong. Av privata byggnader kan nämnas Jørgen Jensens magasin i Larsbjørnstræde, ingenjör Foss villa i Valby samt bostadshuset på Lundsgade 4. Tillsammans med arkitekt Gotfred Tvede ritade han Maskinfabrikanternes Hus på Nørrevold, och han utförde små skisser till Det Kongelige octroierede almindelige Brandassurance-Compagnis byggnad på Højbroplads. Det sistnämnda arbetet fullföljdes av arkitekt Tvede.

Referenser 

Danska arkitekter
Födda 1857
Avlidna 1905
Män
Personer från Jylland
Musse Piggs pippi

Musse Piggs pippi (engelska: The Wayward Canary) är en amerikansk animerad kortfilm med Musse Pigg från 1932.

Handling 
Musse Pigg ger sin älskade Mimmi Pigg en kanariefågel i present. Det dröjer inte länge förrän hela huset är fullt av små kanariefåglar.

Om filmen 
Filmen är den 48:e Musse Pigg-kortfilmen som producerades och den tolfte som lanserades år 1932.

Rollista 
 Walt Disney – Musse Pigg
 Marcellite Garner – Mimmi Pigg
 Pinto Colvig – Pluto
 Toby Wing – kanariefåglar
 Marion Darlington – kanariefåglar

Källor

Externa länkar 

Amerikanska filmer 1932
Animerade filmer 1932
Disneys animerade kortfilmer
Engelskspråkiga filmer
Filmer i regi av Burton Gillett
Svartvita filmer
Kortfilmer med Musse Pigg
Kortfilmer med Mimmi Pigg
Kortfilmer med Pluto
Animerade filmer med fåglar
Gotfred Tvede

Christen Gotfred Tvede, född 7 oktober 1863 i Köpenhamn, död där 30 december 1947, var en dansk arkitekt. 

Tvede utexaminerades från Kunstakademiets Arkitektskole 1889, tilldelades 1890 Neuhausenska priset, 1892 Kunstakademiets årsmedalj samt erhöll 1908 för andra gången nämnda medalj för Finseninstitutet och blev medlem av Kunstakademiets plenarförsamling. Två gånger fick han Köpenhamns kommuns Prisbelønninger for gode og smukke Nybygninger i Kjøbenhavn; för Østasiatisk Kompagnis byggnad i Holbergsgade och Baron Plessens palats på Kristianiagade. Dessutom fick han Frederiksbergs kommuns pris för Det danske Gaskompagnis administrationsbyggnad på Gammel Kongevej. Av hans övriga verk kan nämnas Det østasiatiske Kompagnis byggnad i Frihamnen, Godthåbskirken med General Classens asyl, Kronprinsessegade 4, huvudbyggnaderna på Hørbygård, Næsgård, Løndal och Barritskov. Vidare restaurerade och ombyggde han Gram slot i Slesvig, Fjellebro, Lundbygård, Visborggård, Tirsbæk och Gurrehus. Tillsammans med Fritz Koch ritade han Jernindustriens byggnad i Nørrevoldgade och Det Kongelige octroierede almindelige Brandassurance-Compagni vid Gammel Strand. Han utförde tillbyggnaden av Teknologisk Institut 1928 och blev medlem av Akademirådet samma år.

Referenser

Danska arkitekter
Födda 1863
Avlidna 1947
Män
Arkitekter från Köpenhamn
Bernard Diomède

Bernard Diomède, född 23 januari 1974, är en fransk före detta professionell fotbollsspelare. Under klubblagskarriären spelade han 176 ligamatcher för AJ Auxerre mellan 1992 och 2000. Han representerade även bland andra AC Ajaccio och Liverpool FC innan han avslutade spelarkarriären 2008. Han spelade 8 landskamper för det franska landslaget och var med i truppen som vann VM 1998. Efter spelarkarriären har han tränat en rad franska ungdomslandslag.

Källor

Noter

Franska fotbollsspelare
Franska landslagsspelare i fotboll
Spelare i AJ Auxerre
Spelare i Liverpool FC
Spelare i AC Ajaccio
Spelare i US Créteil-Lusitanos
Spelare i Clermont Foot
Spelare i Ligue 1
Spelare i Premier League
Spelare i Ligue 2
Spelare i VM i fotboll 1998
Riddare av Hederslegionen
Födda 1974
Levande personer
Män
Världsmästare i fotboll
Franska idrottare under 1900-talet
Erik Meijer

Erik Meijer, född 2 augusti 1969, är en nederländsk före detta professionell fotbollsspelare (anfallare) som spelade en landskamp för det nederländska landslaget 1993. Under spelarkarriären representerade han bland andra PSV, Bayer Leverkusen, Liverpool FC och Hamburger SV.

Källor

Nederländska fotbollsspelare
Nederländska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Fortuna Sittard
Spelare i Royal Antwerp FC
Spelare i FC Eindhoven
Spelare i MVV Maastricht
Spelare i PSV Eindhoven
Spelare i KFC Uerdingen 05
Fotbollsspelare i Bayer Leverkusen
Spelare i Liverpool FC
Spelare i Preston North End
Fotbollsspelare i Hamburger SV
Spelare i TSV Alemannia Aachen
Spelare i Eredivisie
Spelare i Eerste Divisie
Spelare i Fußball-Bundesliga
Spelare i 2. Fußball-Bundesliga
Spelare i Premier League
Spelare i English Football League
Födda 1969
Levande personer
Män
Nederländska idrottare under 1900-talet
Personer från Meerssen