kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
First National Conference of the Colored Women of America

First National Conference of the Colored Women of America var en kongress för färgade kvinnor som ägde rum i Boston i USA augusti 1895. Det var den första kvinnokonferensen för färgade kvinnor i USA och har kallats för startpunkten för den organiserade afroamerikanska kvinnorörelsen. 

Färgade kvinnor hade deltagit i den amerikanska kvinnorörelsen från dess början i Konferensen i Seneca Falls 1848. De hade dock ofta blivit marginaliserade i en kvinnorörelse som dominerades av vita kvinnor, och det amerikanska samhällets starka diskriminering gjorde att färgade kvinnor hade ytterligare behov än vita kvinnor och därför kände behov av sin egen rörelse. 

Därför började separata kvinnoorganisationer för färgade kvinnor uppkomma. En av dessa, Woman's Era Club i Boston, föreslog genom sin tidning The Woman's Era att organisera en kvinnokonferens för färgade kvinnor, och i augusti 1895 hölls First National Conference of the Colored Women of America i Boston, med delegater från 42 afro-amerikanska kvinnoorganisationer från 14 delstater. 

På denna konferens bildades National Federation of Afro-American Women (NFAAW) under ledning av Margaret Murray Washington, som året därpå höll First Annual Convention of the National Federation of Afro-American Women i Washington. 
Under First Annual Convention grundades paraplyorganisationen National Association of Colored Women's Clubs, som därefter höll ytterligare konferenser.

Se även
 Svart feminism

Källor

 

1895 i USA
Amerikansk kvinnohistoria
Konferenser
Boston under 1800-talet
Afroamerikansk historia
Woman's Era Club

Woman's Era Club var en amerikansk organisation för färgade kvinnor, grundad 1892. 

Det var en av de första kvinnoorganisationerna för afro-amerikanska kvinnor i USA, och spelade en viktig roll för den färgade kvinnorörelsen i USA. 

Föreningen grundades av den afroamerikanska kvinnorörelsens pionjär Josephine St. Pierre Ruffin i Boston. Vid denna tid fanns ett behov att bilda en separat rörelse för färgade kvinnor, som var marginaliserade i kvinnorörelsen och dessutom hade specifika problem att verka mot i det segregerade USA. 

Woman's Era Club föreslog genom sin tidning The Woman's Era att organisera en kvinnokonferens för färgade kvinnor, och i augusti 1895 hölls First National Conference of the Colored Women of America, som sedan organiserade en ny kongress följande år. På 1896 års kongress bildade National Federation of Afro-American Women, Woman's Era Club och Colored Women's League tillsammans National Association of Colored Women's Clubs, som kom att bli paraplyorganisation för den afroamerikanska kvinnorörelsen. 
 
Woman's Era Club uppmärksammades år 1900 för sitt misslyckade försök att desegregera General Federation of Women's Clubs.

Källor

 

Organisationer bildade 1892
Kvinnoorganisationer i USA
1892 i USA
Afroamerikansk historia
Colored Women's League

Colored Women's League var en amerikansk organisation för färgade kvinnor, verksam 1892-1896. Det var en av de två första kvinnoorganisationerna för afro-amerikanska kvinnor i USA, och spelade en viktig roll för den färgade kvinnorörelsen i USA. 

Föreningen grundades av en grupp samhällsengagerade färgade kvinnor i Washington, D.C. under ledning av Helen Appo Cook. Vid denna tid fanns ett behov att bilda en separat rörelse för färgade kvinnor, som var marginaliserade i kvinnorörelsen och dessutom hade specifika problem att verka mot i det segregerade USA. Målet var att organisera en nationella afroamerikansk kvinnorörelse. 

Colored Women's League deltog i First National Conference of the Colored Women of America i augusti 1895, som sedan organiserade en ny kongress följande år. På 1896 års kongress bildade National Federation of Afro-American Women, Woman's Era Club och Colored Women's League tillsammans National Association of Colored Women's Clubs, som kom att bli paraplyorganisation för den afroamerikanska kvinnorörelsen. Colored Women's League och National Federation of Afro-American Women uppgick sedan i denna och upplöstes.

Källor

 

Organisationer bildade 1892
Kvinnoorganisationer i USA
1892 i USA
Afroamerikansk historia
General Federation of Women's Clubs

General Federation of Women's Clubs (GFWC) är en amerikansk kvinnoorganisation, grundad 1890. 

Det är en paraplyorganisation för omkring 3000 lokala kvinnoklubbar och verkar för samhällsförbättring genom frivilligarbete.

Källor

Organisationer bildade 1890
Kvinnoorganisationer i USA
1890 i USA
Spränghandgranat 07

Spränghandgranat 07 (shgr 07), är en självupprätande hopphandgranat med luftbrisad utvecklad av Försvarets materielverk (FMV) under produktledaren Ian Kinley, som även tagit fram den nya tändarmekanism som används i shgr 07B. FMV har lagt ut produktionen av granaten till Rheinmetall Waffe Munitions ARGES GmbH i Österrike för Försvarsmaktens räkning, inga utländska kunder är kända.

När spränghandgranat 07 introducerades år 2012 var det enligt FMV ”den största nyheten inom handgranatsområdet sedan första världskriget”, och uppfinningen belönades även av Kungliga Krigsvetenskapsakademien med såväl belöningsmedaljen i silver, 8. storleken som pengabelöning från Albergska stiftelsen.

Konstruktion 
Spränghandgranat 07 består av en sprängkropp med vertikala hål. Upptill monteras tändaren, där även säkringarna sitter. I botten monteras bottenpluggen, vars spröt uppåt omsluter sprängkroppen. Då granaten efter kast har landat kommer dessa spröt att rätas ut åt alla håll, och därmed ställa granaten vinkelrät mot underlaget. Därefter exploderar drivladdningen i bottenpluggen, som skickar upp granaten till runt två meters höjd där huvudladdningen detonerar och sänder en vid kon av splitter under granaten med en diameter om tio meter. Det betyder att det kommer att förekomma ytterst få splitter utanför denna kon, vilket både begränsar riskerna för kastaren och minskar oavsiktliga skador.

Shgr 07B som infördes 2019 har en ny tändmekanism, också den utvecklad av Ian Kinley vid FMV. Efter ett antal allvarliga tillbud och olyckor konstaterades att de befintliga tändarna, vilkas konstruktion inte ändrats nämnvärt sedan 1930-talet, utgjorde en säkerhetsrisk, och de största svagheterna var de från fabrik förspända utlösningsfjädrarna och varierande fördröjningssatserna som brinner fortare i varmt väder och långsammare i kallt. Den nya mekanismen har en ny fördröjning som ger samma resultat oberoende av miljöfaktorer, och utlösningsfjädern spänns nu inte förrän kastaren medvetet tar bort transportsäkringen och vrider upp mekanismen. Den nya tändaren har samma gänga och djup som de tidigare, och kan därför användas till samtliga handgranater i Försvarsmakten.

Tekniska data 
 Höjd: 13 cm.
 Diameter: 6,9 cm.
 Vikt: 470 g.
 Fördröjning: 4.0 sekunder.
 Hopphöjd: c:a 2 meter.
 Verkansdel: hexotol med 1900 förfragmenterade splitter.

Externa länkar 
 Demonstration av spränghandgranat 07, inklusive träffbild av splitter och slow-motion av explosionsförloppet. alternativlänk.
 Värnpliktiga vid LV6 genomför kast med skarp shgr 07.
 Intervju med Ian Kinely om sphgr 07 (engelska)

Källor 

Granater
Svenska vapen
Sør-Rana kommun

Sør-Rana kommun () var en kommun i Nordland fylke i norra Norge. Kommunen omfattade den sydvästra delen av nuvarande Rana kommun samt den norra delen av nuvarande Hemnes kommun och gränsade till Västerbottens län i Sverige i öster.

Administrativ historik 
En kommun med namnet Sør-Rana (Sør-Ranen) upprättades 1839 när den dåvarande kommunen Rana (Ranen) delades i två och de båda kommunerna Nord-Rana (Nord-Ranen) repektive Sør-Rana (Sør-Ranen) bildades. 1844 bytte dock de kommunerna namn till Mo respektive Hemnes.

En ny kommun med namnet Sør-Rana upprättades 1929, då genom utbrytning ur Hemnes kommun. Kommunen hade 1 708 invånare vid upprättandet.

Den 1 januari 1964 upplöstes kommunen och delades. Området söder om Ranfjorden (med 934 invånare) fördes till Hemnes kommun medan området norr om Ranfjorden (med 697 invånare) fördes till Rana kommun. Kommunen hade vid delningen totalt 1 631 invånare.

Källor 

Tidigare kommuner i Nordland fylke
Hemnes kommun
Rana kommun
Moonshot

Moonshot är en amerikansk science fiction-film/romantisk komedi från 2022 i regi av Chris Winterbauer, med Cole Sprouse och Lana Condor i huvudrollerna. Filmen hade premiär i USA på streamingtjänsten HBO Max den 31 mars 2022. Förutom Sprouses och Condors medverkan i filmen, medverkar även andra skådespelare, som till exempel Mason Gooding, Emily Rudd, och Zach Braff.

I Sverige finns filmen tyvärr inte tillgänglig på HBO Max. Man kan istället endast se den som köpfilm, bland annat på YouTube och Amazon Prime Video.

Handling
Filmens handling kretsar kring baristan Walt och collegestudenten Sophie, som tillsammans smyger ombord på en stor rymdfarkost till planeten Mars, detta för att återförenas med sina nära och kära.

Rollista
Cole Sprouse – Walt
Lana Condor – Sophie Tsukino
Emily Rudd – Ginny
Christine Adams – Jan
Michelle Buteau – kapten Tarter
Zach Braff – Leon Kovi
Cameron Esposito – Tabby
Davey Johnson – Earl
Lukas Gage – Dalton

Externa länkar

Amerikanska filmer 2022
Amerikanska science fiction-filmer
Amerikanska romantikfilmer
Amerikanska komedifilmer
Filmer från Warner Bros.
Filmer från New Line Cinema
Engelskspråkiga filmer
Train de Rillé

Train de Rillé är en tre kilometer lång museijärnväg vid Rillé i regionen Centre-Val de Loire i Frankrike. Det är en smalspårsbana med spårvidden 600 millimeter.

Föreningen Association d'Exploitation du Chemin de Fer de Marcilly grundades 1977  i Marcilly-sur-Maulne av tre järnvägsentusiaster. Den började bedriva trafik med diesellok på ett första banavsnitt 1981, och en färdig rundbana vid Lac de Rillé togs i drift 1990.

Föreningens lokstall blev klart 2017. Det har fem övertäckta spår och tre uppställningsspår. Vändskivan vid lokstallet är den största vändskivan med 600 mm spårvidd i Frankrike.

Lokomotiv 
Föreningen äger sex ånglokomotiv, varav två är i trafik, samt ett flertal diesellokomotiv.

Bildgalleri över diesellokomotiv

Källor

Noter

Externa länkar 
 Museiföreningens webbplats

Museijärnvägar i Frankrike 
Spårvidd 600 mm
Centre-Val de Loire
Nord-Rana kommun

Nord-Rana kommun () var en kommun i Nordland fylke i norra Norge. Kommunen omfattade den östra delen av nuvarande Rana kommun och gränsade till de båda svenska länen Norrbotten och Västerbotten i öster respektive i sydöst. Byn Ytteren utgjorde kommunens centralort.

Administrativ historik 
En kommun med namnet Nord-Rana (Nord-Ranen) upprättades 1839 när den dåvarande kommunen Rana (Ranen) delades i två och de båda kommunerna Nord-Rana (Nord-Ranen) repektive Sør-Rana (Sør-Ranen) bildades. 1844 bytte dock de kommunerna namn till Mo respektive Hemnes.

En ny kommun med namnet Nord-Rana upprättades den 1 januari 1923, då genom utbrytning ur Mo kommun.

Den 1 januari 1964 gick Nord-Rana kommun, tillsammans med Mo kommun och delar av kommunerna Nesna och Sør-Rana, upp i den då återbildade Rana kommun. Kommunens hade då 11 636 invånare.

Källor 

Tidigare kommuner i Nordland fylke
Rana kommun
Åke Lindeberg

Åke Erik Gustav Lindeberg, född den 15 september 1907 i Nyköping, död den 23 juni 2000 i Linköping, var en svensk ämbetsman.

Lindeberg avlade studentexamen 1926 och juris kandidatexamen vid Uppsala universitet 1932. Efter tingstjänstgöring 1932–1935 blev han extra länsnotarie i Södermanlands län 1935, ordinarie länsnotarie där 1945, förste kanslisekreterare i Inrikesdepartementet 1951 och förste länsassessor i Västmanlands län 1953. Lindeberg var landssekreterare i Jämtlands län 1956–1963, i Östergötlands län 1963–1971 och länsråd där 1971–1973. Han blev riddare av Nordstjärneorden 1958 och kommendör av samma orden 1962.

Källor 

 Riddare och Ledamöter av Kungl. Nordstjärneorden i Sveriges statskalender 1962 
 
 Kommendörer av Kungl. Nordstjärneorden i Sveriges statskalender 1969
 
  

Landssekreterare i Jämtlands län
Landssekreterare i Östergötlands län
Länsråd i Östergötlands län
Kommendörer av Nordstjärneorden
Svenska ämbetsmän under 1900-talet
Svenska jurister under 1900-talet
Jurister från Nyköping
Ämbetsmän från Nyköping
Födda 1907
Avlidna 2000
Män
Venom 3

Venom 3 är en kommande amerikansk superhjältefilm som är baserad på Marvel Comics karatär Venom, med premiär planerad till 2024. Filmen är en uppföljare till Venom: Let There Be Carnage från 2021, producerad av Columbia Pictures och kommer bli den femte filmen i Sony's Spider-Man Universe (SSU). Den är regisserad av Kelly Marcel, som även har skrivit manus.

Filmen är planerad att ha biopremiär i Sverige den 12 juli 2024,utgiven av Sony Pictures Releasing. Den var tidigare planerad att ha premiär i oktober 2024.

Rollista 
Källa: 
 Tom Hardy – Eddie Brock / Venom
 Juno Temple
 Chiwetel Ejiofor

Produktion 
Filminspelningarna påbörjades den 26 juni 2023 i Los Mateos i Cartagena i Spanien, såväl som i Parque Regional de Calblanque. Filmen förväntas även att spelas in i London.

Referenser

Externa länkar 

Amerikanska filmer 2024
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska science fiction-actionfilmer
Amerikanska actionthrillerfilmer
Amerikanska superhjälte-filmer
Amerikanska äventyrsfilmer
Amerikanska monsterfilmer
Amerikanska uppföljarfilmer
Filmer baserade på Marvel comics
Filmer från Columbia Pictures
Thorne: Scaredycat

Thorne: Scaredycat är en brittisk kriminal- och dramaserie som hade premiär 31 oktober 2010. Serien bestod av tre avsnitt. Serien är regisserad av Benjamin Ross efter ett manus skrivet av Dudi Appleton, Mark Billingham och Jim Keeble.

Handling 
Serien kretsar kring mordutredaren Thorne som leder en grupp som ska lösa fall som andra enheter går bet på. I serien jagas två seriemördare som verkar samarbete.

Rollista i urval 

 David Morrissey - Tom Thorne
 Eddie Marsan - Kevin Tughan
 Aidan Gillen - Phil Hendricks
 O-T Fagbenle - Dave Holland
 Lorraine Ashbourne - Ruth Brigstocke
 Jack Shepherd - Jim Thorne
 Sandra Oh -  Chen
 Tom Brooke - Martin Palmer
 Joe Absolom - Stuart Nicklin
 Claire Benedict - Maeve Reynolds
 Lolita Chakrabarti - Seema Khera
 Leo Gregory - Sean Bracher

Referenser

Externa länkar 

Brittiska TV-serier från 2010-talet
Brittiska dramaserier
Engelskspråkiga TV-serier
TV-seriestarter 2010
Torstamåla torvmuseum

Torstamåla torvmuseum är ett svenskt arbetslivsmuseum i Eriksmåla i Emmaboda kommun.

Torstamåla torvströfabrik ligger söder om Torstamåla by, vid Torstamåla mosse i Emmaboda kommun. Byn har tre gårdar, och fabriken ligger på markerna till den södra gården. Den är en av två bevarade torvfabriker, av sammanlagt åtminstone 25, i Kalmar län. Den andra är Grinderum i Frödinge socken, som lades ned 1984. 

Torstamåla torvströfabrik grundades av Lennart Roos 1945 och fabriksbyggnaden är från 1960.. Hela den maskinella utrustningen är bevarad. Järnvägsrälsen finns också kvar på mossen. 

Torvbrytningen vid mossen var manuell, småskalig och föga lönsam. Den lades ned 2002.

Anläggningen sköts sedan 2006 musealt av Föreningen Torstamåla torvmuseum.

Källor
Kulturmiljöprogram Emmaboda kommun – Torstamåla torvströfabrik på Emmaboda kommuns webbplats

Noter

Vidare läsning 
Bengt-Olof Roos: Torstamåla torvmuseum – kultur och natur i förening, Torstamåla Torvmuseum

Externa länkar 
Torstemåla torvmuseum på www.ryttaren.nu
 

Arbetslivsmuseer i Sverige
Museer i Kronobergs län
Kultur i Emmaboda kommun
Torvindustri
Yoichi

Yoichi  är en landskommun (köping) i Hokkaido prefektur i Japan. 

Centrala Yoichi ligger cirka 17 kilometer väster om staden Otaru. Kommunen är känd för vin- och fruktodling samt för sitt whiskydestilleri.

Källor 

Orter i Hokkaido prefektur
WP:Projekt Japan
Iwanai

Iwanai  är en landskommun (köping) i Hokkaido prefektur i Japan.

Källor 

Orter i Hokkaido prefektur
WP:Projekt Japan
Thorne: Sleepyhead

Thorne: Sleepyhead är en brittisk kriminal- och dramaserie som hade premiär 31 oktober 2010. Serien bestod av tre avsnitt. Serien som är en fristående fortsättning på Thorne: Scareducat är regisserad av Benjamin Ross efter ett manus skrivet av Dudi Appleton, Mark Billingham och Jim Keeble.

Handling 
Serien kretsar kring mordutredaren Thorne som leder en grupp som ska lösa fall som andra enheter går bet på. Thorne går en kamp mot klockan för att hitta en seriemördare som av misstag låtit sitt fjärde offer överleva.

Rollista i urval 

 David Morrissey - Tom Thorne
 Eddie Marsan - Kevin Tughan
 Aidan Gillen - Phil Hendricks
 O-T Fagbenle - Dave Holland
 Lorraine Ashbourne - Ruth Brigstocke
 Jack Shepherd - Jim Thorne
 Natascha McElhone - Anne Coburn
 Sara Lloyd-Gregory - Alison Willetts
 Aisling Loftus - Rachel Coburn
 Sarah Niles - Maggie Byrne
 Joshua Close - Josh Ramsey
 Brian McCardie - Francis Calvert
 Stephen Campbell Moore - Jeremy Bishop
 Georgia Tennant - Sophie Holland
 Amanda Root - Teresa Maxwell

Referenser

Externa länkar 

Brittiska TV-serier från 2010-talet
Brittiska dramaserier
Engelskspråkiga TV-serier
TV-seriestarter 2010
Marlen Reusser

Marlen Reusser, född den 20 september 1991 i Jegenstorf är en schweizisk professionell landsvägscyklist som framförallt nått stora framgångar i tempolopp.

Personligt
Utöver att vara professionell cyklist är hon utbildad läkare och hon sitter dessutom (2023) i styrelsen som kassör för De gröna i Emmental

Meriter

2017
 Schweiziska mästerskapen
 Vinnare  i individuellt tempolopp
2:a i linjelopp
2018
 4:a Chrono Champenois – Trophée Européen 
 5:a i individuellt tempolopp vid Schweiziska mästerskapen
 10:a Chrono des Nations 
2019
 Schweiziska mästerskapen
Vinnare  i individuellt tempolopp
Vinnare  i linjelopp
 Vinnare  individuellt tempolopp vid European Games
 Vinnare Ljubljana–Domžale–Ljubljana TT
 3:a BeNe Ladies Tour
 3:a Chrono Champenois – Trophée Européen 
 6:a i individuellt tempolopp vid Världsmästerskapen i landsvägscykling
2020
 Vinnare  i individuellt tempolopp vid Schweiziska mästerskapen
 Världsmästerskapen i landsvägscykling
2:a  i individuellt tempolopp
10:a i linjelopp
 Europamästerskapen i landsvägscykling
2:a  lagtempostfett mixed
3:a  individuellt tempoloppp
 5:a totalt i Setmana Ciclista Valenciana
 7:a Liège–Bastogne–Liège 
2021
Europamästerskapen i landsvägscykling
Vinnare  i individuellt tempolopp
7:a i linjelopp
 Schweiziska mästerskapen
Vinnnare  i individuellt tempolopp
Vinnare  i linjelopp
 Vinnare Chrono des Nations
 2:a totalt i Challenge by La Vuelta
Vinnare av etapp 1
 2:a totalt Holland Ladies Tour 
Vinnare av etapp 2 (individuellt tempolopp) 
 2:a  i individuellt tempolopp vid sommar-OS
 2:a   i individuellt tempoloppp vid Världsmästerskapen i landsvägscykling
 3:a totalt Tour de Suisse 
 4:a totalt Ladies Tour of Norway
 9:a Flandern runt
2022
 Världsmästerskapen i landsvägscykling
Vinnare  lagtempostafett mixed
3:a  individuellt tempolopp
Vinnare  i individuellt tempolopp vid Europamästerskapen i landsvägscykling
 Vinnare av etapp 4 i Tour de France
 3:a totalt i Bloeizone Fryslân Tour
 4:a Brabantse Pijl
 5:a Flandern runt
2023
 Vinnare Gent–Wevelgem
 Vinnare  totalt Itzulia Women 
 Vinnare  totalt Tour de Suisse 
Vinnare av etapp 2 (individuellt tempoloppp)
 Världsmästerskapen i landsvägscykling
Vinnare  lagtempostafett mixed
4:a i linjelopp
 Vinnare av etapp 8 Tour de France (individuellt tempolopp)
 3:a Liège–Bastogne–Liège
 5:a Vuelta a Burgos 
 6:a Brabantse Pijl
 7:a Dwars door Vlaanderen 
 7:a Flandern runt

Referenser
 Marlen Reusser på ProCyclingStats
 Marlen Reusser på Cycling Archives

Externa länkar
 Barbara Mooser, Ein Berner Kraftwerk (intervju med Marlen Reusser), BKW, 13 augusti 2021.

Schweiziska tävlingscyklister
Världsmästare i cykling
Europamästare i cykling
Schweiziska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 2020
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2020 från Schweiz
Tävlande i cykling vid olympiska sommarspelen 2020
Personer från kantonen Bern
Födda 1991
Levande personer
Kvinnor
Margaret Murray Washington

Margaret Murray Washington, född 1865, död 1925, var en amerikansk aktivist. 

Hon deltog i First National Conference of the Colored Women of America 1895, och blev ordförande för National Federation of Afro-American Women som bildades där. 1896 var hon en av medgrundarna till National Association of Colored Women, som förenades med National Federation of Afro-American Women. Hon var ordförande för National Association of Colored Women 1912–1916.

Referenser
 
 

Kvinnor
Födda 1865
Avlidna 1925
Amerikanska rösträttskvinnor
Helen Appo Cook

Helen Appo Cook, född 1837, död 1913, var en amerikansk aktivist. 

Hon var en av grundarna och den första ordföranden för Colored Women's League 1892. Hon deltog i First National Conference of the Colored Women of America 1895, och blev 1896 en av grundarna av National Association of Colored Women.

Referenser
 
 

Kvinnor
Födda 1837
Avlidna 1913
Amerikanska rösträttskvinnor
Matsukawa, Nagano (Shimoina)

Matsukawa  är en landskommun (köping) i Nagano prefektur i Japan.

Källor 

Orter i Nagano prefektur
WP:Projekt Japan
Matsukawa

Matsukawa kan avse:

 Matsukawa, Nagano (Kitaazumi), Matsukawa-mura, kommun (by) i Kitaazumi distrikt, Nagano prefektur, Japan
 Matsukawa, Nagano (Shimoina), Matsukawa-machi, kommun (köping) i Shimoina distrikt, Nagano prefektur, Japan

 Tomoaki Matsukawa, japansk fotbollsspelare
Arlövs Mekaniska Verkstad och Waggonfabrik

AB Arlövs Mekaniska Verkstad och Waggonfabrik var en mekanisk verkstad i Arlöv.

Fabriken grundades i Arlöv 1898 av Ludvig Rössel (1863-1906) son till den danske inflyttade smeden Christian Fredrik Frands Rössel, som Ludvig Rössels Mekaniska Verkstads AB. Den blev 1902 Arlöfs Mekaniska Verkstad & Waggonfabrik efter en rekonstruktion, varvid Ludvig Rössel lämnade företaget.

Företaget inriktade sig på produkter för järnvägar, särskilt godsvagnar och personvagnar. Mellan 1907 och 1912 byggdes en mindre serie ångspårvagnar för skånska normalspåriga och smalspåriga privatbanor. Någon exporterades också till den danska Langelandsbanen 1911. Deras ångutrustning inköptes av den franska firman Purrey i Bordeaux.  

Omkring 1918 tillverkades omkring 1 300 järnvägsvagnar per år, bland andra till ett flertal danska privata järnvägar, som Thisted–Fjerritslev Jernbane och Silkeborg–Kjellerup–Rødkærsbro Jernbane. Export skedde också till Belgien.

Företaget köptes 1917 av AB Svenska Järnvägsverkstäderna. Fabriken togs över av Saab-Scanias personbilsdivision 1973.

Bibliografi
Bengt-Åke Rudström och Torgny Wallin: Waggonfabriken Arlöv

Källor
Teknisk Tidskrift den 23 maj 1931, sidan 303

Noter

Svenska metallindustriföretag
Företag bildade 1889
Företag i Burlövs kommun
Theodor Eksandh

Per Gustaf Theodor Eksandh, född den 8 september 1858 i Nottebäcks socken, Kronobergs län, död den 31 oktober 1924 i Enköping, var en svensk jurist.

Eksandh blev student vid Lunds universitet 1879 och avlade examen till rättegångsverken 1884. Han blev vice häradshövding 1887 och häradshövding i Uppsala läns södra domsaga 1900. Eksandh blev riddare av Nordstjärneorden 1911. Han vilar på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Källor 

 
 
 Eksandh, Per Gustaf Teodor på SvenskaGravar.se

Svenska häradshövdingar
Riddare av Nordstjärneorden
Svenska jurister under 1900-talet
Svenska ämbetsmän under 1900-talet
Personer från Nottebäcks socken
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1858
Avlidna 1924
Män
Palazzetto dello Sport Gianni Asti

Palazzetto dello Sport Gianni Asti (tidigare PalaRuffini) är en inomhusarena i Turin, Italien. Arenan byggdes 1961 (för att stå färdig till Expo 1961). Arenan renoverades 2004 och används främst för basket och volleyboll samt för musikevenemang. Den har haft sitt nuvarande namn sedan 2019, då den namngavs efter den lokala baskettränaren Gianni Asti, som dött året innan.

Arenan kan ta  åskådare utan anpassningar och ytterligare 475 åskådare med mobila läktare. Den bildar tillsammans med Primo Nebiolo-stadion och Ruffiniparken ett sport- och parkområde. Den är (2023) hemmaarena för basketlaget Pallacanestro Torino, den har tidigare varit hemmaarena för basketlaget Auxilium Pallacanestro Torino och för volleybollaget Pallavolo Torino.

Referenser

Noter

Sportanläggningar i Italien
Byggnader och anläggningar i Turin
Sport i Turin
Lista över fotbollsklubbar i Sverige

Lista över fotbollsklubbar i Sverige kan avse:
Lista över damfotbollsklubbar i Sverige
Lista över herrfotbollsklubbar i Sverige