kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Jenny Salicath

Jenny Claudine Harriet Salicath, född 27 augusti 1867 i Köpenhamn, död 23 januari 1944 i Stockholm, var en dansk skulptör och målare.

Hon var dotter till konferensrådet Gotfred Ferdinand Tvermoes och Mathilde Esskildsen och från 1903 gift med godsägaren Jens David Fredrik Salicath. Hon studerade konst för François Thevenot och Stephan Sinding samt vid akademien i Paris 1895–1899 och arbetade därefter huvudsakligen som porträttmålare och porträttskulptör. Hon medverkade i Parissalongen och på tre världsutställningar där hon tilldelades en guldmedalj i San Francisco 1915 samt guld och silvermedaljer i Barcelona 1929. Hon var verksam som kursledare i målning och skulptering i Århus. Under 1940-talet var hon under en period bosatt i Stockholm. Salicath är representerad i ett flertal offentliga institutioner, föreningar och företag med porträttbyster.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 595, Allhems Förlag, Malmö. LIBRIS-ID:8390296

Danska konstnärer
Kvinnor
Födda 1867
Avlidna 1944
Konstnärer från Köpenhamn
Anita Nylund

Anita Gunvor Nylund-Hedlund, född 10 november 1931, död den 7 april 2023 i Staffanstorp, är en svensk keramiker och formgivare.

Hon är dotter till Gunnar Nylund och Anna Lillie Granberg. Nylund studerade vid Otte Skölds målarskola i Stockholm och fortsatte därefter sina studier i Danmark och vid Académie des Beaux-Arts i Paris. Samtidigt med sina studier i Frankrike arbetade hon vid en fransk keramikfabrik. Hon fortsatte därefter sina studier vid konstakademien i Florens. Hon praktiserade keramikmålning vid Rörstrands porslinsfabrik och textilkonst hos Agda Österberg. Hon var anställd som formgivare hos Jie Johnson i Gantofta 1956–1964 och formgav där bland annat modellerna Vår lilla stad, Familjen Pepparsson och Janssons frestelse. Därefter arbetade hon vid Syco i Strömstad 1965–1967 innan hon flyttade till Göteborg och etablerade en egen keramikverkstad. Efter lite kringflyttande bosatte hon sig i Staffanstorp där hon drev Konst och Design GAN från och med början av 1980-talet. Som formgivare har hon formgivit föremål för  Rörstrands porslinsfabrik, Royal Copenhagen och Eneryda glasbruk. Hon signerade sina föremål AN, AN Jie Gantofta och ANJ. Nylund är representerad vid Helsingborgs museum.

Källor
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 284-285, Allhems Förlag, Malmö. LIBRIS-ID:8390296

Noter

Externa länkar 
 

Svenska konsthantverkare under 1900-talet
Kvinnor
Födda 1931
Levande personer
Svenska keramiker
Dorothy Ruhne-Sempinski

Elsie Dorothy Eleonor Ruhne-Sempinski, född 3 juni 1908 i New York, död 1973, var en svensk målare.

Hon var dotter till Carl Erik Ruhne och Alma Maria Högstedt och gift 1939-1949 med Sundqvist och från 1951 med Tadeusz Antonio Martya Sempinski. Hon bedrev kvällsstudier i målning vid Harald Billmans målarskola i Västerås 1927-1928 och var därefter under flera år hobbykonstnär vid sidan av sitt arbete som sekreterare. Hon fortsatte sina konststudier vid Essem-skolan i Malmö 1947-1949 och var därefter verksam som konstnär på heltid. Tillsammans med Ann-Marie Ekbom-Wikström och Lage Hellman ställde hon ut på Östlings konsthall i Västerås 1948 och tillsammans med sin man på Västerås konstförenings galleri 1956 samt separat i Ramnäs, Västmanland. Hon medverkade i samlingsutställningarna Colliouristerna i Malmö, Septembergruppens vandringsutställning i Bergslagen och med Västerås konstförenings julutställningar på konstgalleriet i Västerås. Hon tilldelades Västerås stads kulturpris 1954. Hennes konst består av skiftande motiv utförda i olja, pastell eller tempera. Ruhne-Sempinski är representerad vid Västerås konstförenings galleri och Västerås kommun.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 552-553, Allhems Förlag, Malmö. LIBRIS-ID:8390296

Svenska målare under 1900-talet
Kvinnor
Födda 1908
Avlidna 1973
Konstnärer från New York
Brita Nordencreutz

Brita Elisabet Catarina Nordencreutz, född 14 augusti 1899 i Västerås, död 1982, var en svensk målare. Hon var sonsonsdotter till Jacob Magnus Nordencreutz.

Brita Nordencreutz var dotter till majoren Gösta Nordencreutz och ciselören Betty Uddén. Nordencreutz studerade vid Wilhelmsons målarskola i Stockholm 1918–1920, och vid André Lhotes målarskola i Paris 1920–1921, 1927 och 1929–1930, samt vid Hoffmans målarskola i München 1923. Hon gjorde under tiden ett stort antal studieresor i Europa, bland annat till Italien, Jugoslavien och Spanien. 

Brita Nordencreutz ställde ut separat ett flertal gånger på Gummesons konsthall i Stockholm och medverkade i samlingsutställningar med Sveriges allmänna konstförening. Hon medverkade även i utställningarna L'Art Français Indépendent i Paris 1930 samt Nordiska konstnärinnors utställning på Liljevalchs konsthall. Tillsammans med Margareta Lenmalm ställde hon ut på Brunkebergs konstsalong och tillsammans med Tage Jonsson och Brita Lönnberg-Elander på Galleri Binken. Bland hennes offentliga arbeten märks väggmålningar för Hakonbolagets kontorshus i Västerås, Sarabolaget och Västerås tekniska verk. Hennes konst består av mellansvenska landskap, stilleben och exotiska folktyper från den spanska landsbygden samt nonfigurativa motiv utförda i olja, tempera eller akvarell. Som illustratör illustrerade hon bland annat Gunnar Prawitz Ras och historia utgiven 1938. 

Nordencreutz är representerad vid Västerås konstmuseum och Eskilstuna konstmuseum.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 231, Allhems Förlag, Malmö. LIBRIS-ID:8390296

Noter

Svenska målare under 1900-talet
Kvinnor
Födda 1899
Avlidna 1982
Konstnärer från Västerås
Malin Maartman

Malin Maartman, född 8 augusti 1880 i Stockholm, död 4 maj 1907 i Stockholm, var en svensk sagoförfattare, tecknare och konstnär.

Hon var dotter till grosshandlaren Bernt Maartman och Augusta Fahlstedt och syster till Elsa Beskow. Maartman studerade vid Tekniska skolan i Stockholm. Hennes konst består av blomstermotiv, landskap och några skissartade karikatyrer och porträtt, utförda i akvarell och kol. Hon medverkade som illustratör och författare i Barnbiblioteket Saga och Rudolf Abelins Lekstugans trädgård.

Malin Maartman är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Källor
Svenskt konstnärslexikon, del IV, sid 283, Allhems Förlag, Malmö. LIBRIS-ID:8390296

Noter

Svenska målare under 1800-talet
Svenska målare under 1900-talet
Svenska tecknare under 1800-talet
Svenska tecknare under 1900-talet
Konstnärer från Stockholm
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1880
Avlidna 1907
Kvinnor
Tarjei Sandvik Moe

Tarjei Sandvik Moe, född 24 maj 1999 i Oslo i Norge, är en norsk skådespelare. Han fick sitt genombrott när han spelade rollen som Isak Valtersen i dramaserien SKAM, som sändes på NRK mellan 2015 och 2017.

Biografi 
Sandvik Moe utbildade sig på Hartvig Nissens skola, vilken är den gymnasieskola som SKAM till stor del utspelade sig på. Han är barnbarn till den norska skådespelaren Torgils Moe.

Karriär 
Tarjei Sandvik Moe slog igenom för en stor publik genom ungdomsserien SKAM. Han medverkade i seriens alla fyra säsonger mellan 2015 och 2017 och hans karaktär Isak Valtersen var seriens huvudperson i den tredje säsongen, som sändes på NRK under hösten 2016. Inför premiären för den tredje säsongen, i september 2016, medverkade han i Skavlan tillsammans med Josefine Frida Pettersen, som spelade Noora Sætre i SKAM.

År 2017 nominerades Tarjei Sandvik Moe i kategorin Bästa manliga skådespelare i den norska tv-priset Gullrutten för sin insats i SKAM. Serien var även nominerad till årets TV-ögonblick, och vann med scenen "O helga natt" från avsnitt 9 i säsong 3, en scen som Sandvik Moe medverkade i tillsammans med Henrik Holm. De två vann även Publikspriset.Han medverkade i en mindre biroll i TV-serien Melk på Norska TV3 2017. Han spelade eleven Markus i den norska filmen En affære, som hade premiär 2018. Detta var hans första roll i en långfilm. 

Tarjei Sandvik Moe har även skrivit manus för en kortfilm, Vi burde ha vært på film. Han spelar där också huvudrollen som Alvin. I december 2020 kommer filmen Gledelig jul ha premiär, med Sandvik Moe i en av rollerna. Filmen är regisserad av Henrik Martin Dahlsbakken, som även regisserade En affære.

Sandvik Moe är anställd på Oslo Nye Teater, och har där medverkat i flera uppsättningar; Snøfall, En sporvogn til begjær och Min briljante venninne. Han har även medverkat i flera pjäser på Antiteateret, så som What would Jesus do, Det går bra och Nyanser av gris. 2018 medverkade han också i en norsk uppsättning av musikalen Grease, där han spelade karaktären Doody.

Sandvik Moe och Ida Haugen är med i en musikvideo av den norska gruppen No. 4, där de dansar till låten Hva kjærlighet er. Sandvik Moe själv är även med i musikvideon för låten Den i midten av samma band. Ännu en musikvideo han är med i är för låten Henrik Rafaelsen av det norska bandet Tredjeprøve.

Filmografi (i urval)

Teaterroller (i urval)

Referenser

Externa länkar
 
 Agentfirman

Norska skådespelare under 2000-talet
Skådespelare från Oslo
Födda 1999
Levande personer
Män
Sötost

Sötost är en ost som härrör från fäbodkulturen. Det är en ost med smak av kanel och sirap som kokas av sötmjölk (mjölk direkt från kon).

Namnet har att göra med att osten är gjord på sötmjölk, i motsats till ost gjord på surmjölk. Sötost finns belagd i svenska språket åtminstone från år 1582.

Osten ystas med hjälp av kärnmjölk eller filmjölk som hälles över den kokande mjölken som gör att proteinet i mjölken siktar sig från vasslen. Salt tillsättes när ostmassan går ihop. Ostmassan får sedan koka i vasslen tills den är gyllene brun. Till skillnad från rörost rörs inte ostmassan sönder i spadet eller reds med mjöl. Över osten strös lite kanel eller en kanelstång tillsätts under kokningen. Sirap hälles över i slutet av kokningen. Osten äta som en del av smörgåsmaten vid måltiden.

Sötost äts bland annat i Medelpad, Ångermanland och Jämtland. Den ska ej blandas ihop med desserten sötost som serveras i Jämtland.

Se även
Rörost

Referenser 

Julmat
Svenska ostar
Färskostar
Ostar på komjölk
Fäbodkultur
Norrländska maträtter
San Ramón, Nicaragua

San Ramón är en kommun (municipio) i Nicaragua med 35 474 invånare (2012). Den ligger strax väster om Matagalpa i den centrala delen av landet, i departementet Matagalpa. San Ramón är en bergig jordbruksbygd med omfattande kaffeproduktion.

Geografi
San Ramón gränsar till kommunerna El Tuma - La Dalia i norr, Matiguás i öster, Muy Muy i söder samt Matagalpa i söder och väster.

Historia
San Ramón är ett gammalt indiansamhälle som 1750 hade ungefär 100 invånare. På slutet av 1800-talet inkorporerades San Ramón i grannkommunen Matagalpa men 1904 blev den återigen en sjlvständig kommun. År 2008 upphöjdes kommunen till rangen av ciudad (stad).

Näringsliv
Kommunens huvudnäring är kaffeproduktion. En annan viktig gröda är passionsfrukt. Det finns över 100 producenter, och genom kooperativet Comanor exporterar de frukten över hela landet samt till El Salvador och Costa Rica.

Kommunen har också en livskraftig ekoturism. Den mest kända destinationen är den ekologiska kaffegården Finca Esperanza Verde, som ligger uppe i Dariensebergen med fin utsikt över Matagalpadalen.

Källor 

Kommuner i Matagalpa (departement)
Kerenskijoffensiven

Kerenskyoffensiven (ryska:  Наступление Керенского), den sista ryska offensiven under första världskriget, ägde rum i Galizien mellan den 1 juli och 19 juli 1917 Östfronten gick från Rigabukten söderut till Donaudeltat vid Svarta Havet. Ryssland hade stöd av Rumänien och i väster stod tyska och österrikiska arméer.

Bakgrund
Efter Februarirevolutionen 1917 då Tsar Nikolaus II av Ryssland abdikerade, bildades en övergångsregering under furst Georgij Lvov. Regeringen stod fast vid att fortsätta kriget mot Centralmakterna och utnämnde Aleksandr Kerenskij till krigsminister.

Bolsjevikernas ledare, Lenin, Bucharin och Trotskij tvingades fly till Schweiz i april. De ville ha fred för att genomföra revolutionen. Lenin fick hjälp av den tyska regeringen, som ordnade en hemlig tågtransport till det neutrala Sverige. Den 13 april passerade Lenin Stockholm och tog nattåget till Haparanda. Därifrån fortsatte ett tåg över Torne älv och kom in i Storfurstendömet Finland, som tillhörde Ryssland.

Kerenskij inspekterar östfronten
För att sätta sig in i läget reste Kerenskij till fronten, och träffade befälhavaren general Alexei Brusilov. Tillsammans reste de med militärfordon utmed östfronten. Kerenskij höll emotionella tal till soldaterna att det gällde att strida för friheten och försäkrade de allierade:

Brusilov och Kerenskij var överens om att soldaterna inte var motiverade för strid så länge som det politiska kaoset pågick, Kerenskij var ändå positiv.

Offensiven
Den 18 juni 1917 deklarerade Kerenskij i Petrograd att en ny offensiv mot Österrike-Ungern skulle genomföras. Bolsjevikerna, som ville ha fred och fortsätta revolutionen protesterade.

General Brusilov var framgångsrik mot den österrikiska armén i Galizien och det underlättade för de allierade på Västfronten. USA som gått med i kriget fick tid att träna upp sin orutinerade armé. Den tyska armén förstärktes i öster med divisioner från Västfronten. När de ryska soldaterna mötte motstånd började många desertera. I Petrograd minskade förtroendet för övergångsregeringen vilket bolsjevikerna utnyttjade.

Efterspel
I september 1917 inledde Tyskland Operation Albion i Östersjön. Efter ett sjöslag vid Moon, Estland landsteg den tyska armén på Ösel och ryska flottan tvingades dra sig tillbaka.

Efter stormningen av Vinterpalatset natten till den 8 november, flydde Kerenskij från Petrograd förklädd till sjuksköterska. Efter att ha vistats i Storbritannien bosatte han sig i Paris.

Efter Oktoberrevolutionen byggde Bolsjevikerna metodiskt upp en armé, den Röda armén under ledning av Trotsky Som en reaktion uppstod det Vita gardet en reaktionär militär organisation. Det blev kärnan till den Vita armén, som byggdes upp av amiral Koltjak, befälhavare över Svartahavsflottan. Följden blev inbördeskrig både i Ryssland och Finland mellan ”De röda” och de ”Vita”.

Översättning och Kommentar

Referenser

Noter

Tryckta källor
 

 

Krigsåret 1917
1917 i Ryssland
Ryska revolutionen
Ryska politiker under 1900-talet
Slag under första världskriget
Sigvard Strandh

Ernst Sigvard Strandh, född 26 mars 1921 i Skara, död 15 september 1987 i Söderfors, var en svensk civilingenjör, museiman, teknikhistoriker och författare.

Biografi
Sigvard Strandh avlade civilingenjörsexamen i elektroteknik vid Chalmers tekniska högskola i Göteborg 1946. Därefter följde anställningar först vid Försvarets robotvapenbyrå samt därefter som chef för Svenska Teknologföreningens kursverksamhet. Under åren 1956 till 1960 var han teknisk-vetenskaplig attaché vid svenska ambassaden i Washington, D.C.. Strandh var chef för Tekniska Museet i Stockholm under åren 1962 till 1978. Mottagare av Polhemspriset 1974 för sina insatser avseende allmän teknikhistoria samt hedersdoktor 1980 vid Chalmers. Strandh gav ut åtskilliga teknikhistoriska böcker samt var verksam vid IVA:s teknikhistoriska råd. Han är begravd på Söderfors kyrkogård.

Bibliografi

Källor

Noter

Svenskt museifolk
Hedersdoktorer vid Chalmers tekniska högskola
Mottagare av Polhemspriset
Anställda vid Tekniska museet
Personer från Skara
Födda 1921
Avlidna 1987
Män
Polen i olympiska sommarspelen 1972

Polen deltog med 290 deltagare vid de olympiska sommarspelen 1972 i München. Totalt vann de sju guldmedaljer, fem silvermedaljer och nio bronsmedaljer.

Medaljer

Guld
 Jan Szczepański - Boxning, lättvikt.
 Hubert Kostka, Zbigniew Gut, Jerzy Gorgoń, Zygmunt Anczok, Lesław Ćmikiewicz, Zygmunt Maszczyk, Jerzy Kraska, Kazimierz Deyna, Zygfryd Szołtysik, Włodzimierz Lubański, Robert Gadocha, Ryszard Szymczak, Antoni Szymanowski, Joachim Marx, Grzegorz Lato, Marian Ostafiński och Kazimierz Kmiecik - Fotboll.
 Władysław Komar - Friidrott, kulstötning.
 Witold Woyda - Fäktning, florett.
 Witold Woyda, Marek Dąbrowski, Jerzy Kaczmarek, Lech Koziejowski och Arkadiusz Godel - Fäktning, florett.
 Józef Zapędzki - Skytte, snabbpistol.
 Zygmunt Smalcerz - Tyngdlyftning, flugvikt 52 kg.

Silver
 Wiesław Rudkowski - Boxning, lätt mellanvikt.
 Irena Szydłowska - Bågskytte.
 Ryszard Szurkowski, Edward Barcik, Lucjan Lis och Stanisław Szozda - Cykling, lagtempolopp.
 Anton Zajkowski - Judo, halv mellanvikt (70 kg).
 Norbert Ozimek - Tyngdlyftning, lätt tungvikt 82,5 kg.

Brons
 Leszek Błażyński - Boxning, flugvikt.
 Janusz Gortat - Boxning, lätt tungvikt.
 Kazimierz Lipień - Brottning, grekisk-romersk stil, fjädervikt.
 Czesław Kwieciński - Brottning, grekisk-romersk stil, lätt tungvikt.
 Andrzej Bek och Andrzej Bek - Cykling, tandem.
 Ryszard Katus - Friidrott, tiokamp.
 Irena Szewińska - Friidrott, 200 meter.
 Władysław Szuszkiewicz och Rafał Piszcz - Kanotsport, K-2 1000 meter.
 Zbigniew Kaczmarek - Tyngdlyftning, lättvikt 67,5 kg.

Källor 
 

1972 i Polen
Nationer i olympiska sommarspelen 1972
1972
Farmen, säsong 10 (2017)

Den tionde säsongen av Farmen spelades in likt föregående år på Norra Brandstorp i Vaggeryds kommun i Småland, och sändes mellan den 8 januari och 19 mars 2017 med Paolo Roberto återigen som programledare.

En förändring från föregående säsonger var att deltagare som blev utnämnda till storbönder eller vann tvekamper, samlade på sig amuletter som var mycket viktiga vid finalveckan. Efter sjunde veckan kunde de som blev utnämnda till andrekämpar köpa sig fria från kämpevalet om de hade en amulett.

En annan nyhet som introducerades efter den fjärde veckan var Torpet, där utslagna farmare och utmanare i form av tidigare års deltagare flyttade in och fick tävla om att få slå sig in på farmen. Torpet spelades in på "Norra Bessås" och sändes på TV4 Play mellan den 5 februari och den 22 februari 2017.

Deltagare

Torpet
I avsnitt 21 av Farmen avslöjades det att de utslagna farmarna från tinget inte blev hemskickade, utan flyttade in på "Norra Bessås" där de tävlade både mot varandra och tidigare års deltagare om att få slå sig in på farmen.

De första sju avsnitten av Torpet lades ut på TV4 Play den 5 februari 2017, därefter avsnitten 8–10 mellan den 12 och den 14 februari samt avsnitten 11–14 mellan den 19 och den 22 februari 2017.

Tittarsiffror
Premiäravsnittet sändes den 8 januari 2017 och sågs av 836 000 tittare.

Källhänvisningar

Farmen
TV-program i TV4
TV-året 2017
Svidd neger (musikalbum)

Svidd neger (med undertiteln Original Motion Picture Soundtrack) är ett soundtrack-album av det norska black metal-bandet Ulver till den norska filmen Svidd neger av Erik Smith och utgavs 2003 av skivbolaget Jester Records.

Låtförteckning
"Preface" – 1:41
"Ante Andante" – 0:53
"Comedown" – 2:18
"Surface" – 3:17
"Somnam" – 2:41
"Wild Cat" – 2:32
"Rock Massif pt. 1" – 1:41
"Rock Massif pt. 2" – 2:05
"Poltermagda" – 0:27
"Mummy" – 1:02
"Burn the Bitch" – 0:52
"Sick Soliloquy" – 0:21
"Waltz of King Karl" – 3:17
"Sadface" – 2:43
"Fuck Fast" – 0:20
"Wheel of Conclusion" – 6:26

Musik: Ulver

Medverkande
Musiker (Ulver-medlemmar)
 Trickster G. Rex (Kristoffer Rygg) 
 Tore Ylwizaker (Tore Ylvisaker) 
 Jørn H. Sværen

Produktion
Ingar Hunskaar – mastering
Trine Paulsen – omslagskonst
Kim Sølve – omslagskonst

Referenser

Externa länkar
 Svidd neger på Encyclopaedia Metallum

Musikalbum 2003
Norska black metal-album
Callithrix manicorensis

Callithrix manicorensis är en primat i släktet silkesapor som förekommer i Sydamerika. Den tillhör undersläktet Mico som ibland godkänns som självständigt släkte. Arten listas inte av IUCN.

En upphittad inte fullvuxen individ hade en kroppslängd av 160 mm, en svanslängd av 270 mm och en vikt av 135 g. Denna silkesapa är nära släkt med silverapan. Den har gråaktig päls på ovansidan med några otydliga mörkare strimmor. Övre armarna, övre låren och huvudets topp är täckta av ljusgrå päls. På ansiktet och på öronen finns bara glest fördelade hår och huden där är ljus, ibland med mörkare fläckar. Kännetecknande är en mörk strimma på näsan. På undersidan förekommer oftast vit päls eller päls med ljusgrå färg. På nedre låren och andra delar av bakbenens utsida finns orangebrun päls. Den långa svansen är svartaktig.

Denna silkesapa förekommer vid Rio Aripuanã och Rio Manicoré i Amazonområdet. Arten lever i ursprungliga skogar och andra skogar med fast mark. Den besöker även odlingsmark för kautschuk (Hevea brasiliensis), paranöt (Bertholletia excelsa) och arter av kakaosläktet (Theobroma).

Referenser

Externa länkar 
 Bild, Mammal's Planet

Kloapor
manicorensis
Däggdjur i neotropiska regionen
Norwalk, Ohio

Norwalk är administrativ huvudort i Huron County i delstaten Ohio. Orten har fått sitt namn efter Norwalk i Connecticut. Enligt 2010 års folkräkning hade Norwalk 17 012 invånare.

Kända personer från Norwalk 
 George Kennan, upptäcktsresande

Källor 

Orter i Ohio
Huron County, Ohio
Malaya i olympiska sommarspelen 1956

Malaya deltog med 32 deltagare vid de olympiska sommarspelen 1956 i Melbourne. Ingen av landets deltagare erövrade någon medalj.

Källor 
 

Nationer i olympiska sommarspelen 1956
Robin Álvarez

Robin Nilsson Alvarez, född 16 augusti 1987 i Malmö, är en svensk ishockeyspelare som spelar för Ilves i Liiga.

Klubbar
  Malmö Redhawks Hockeyallsvenskan (2007/2008 - 2013/2014) 
  Djurgårdens IF SHL (2014/2015 - 2015/2016) 
  Malmö Redhawks SHL (2016/2017 - 2017/2018) 
  Skellefteå AIK SHL (2018/2019 - 2019/2020)
  Frölunda HC SHL (2019/2020) - 2020/2021)
  Timrå IK SHL (2021-2022

Referenser

Svenska ishockeyspelare
Idrottare från Malmö
Födda 1987
Män
Levande personer
Malaya i olympiska sommarspelen 1960

Malaya deltog med nio deltagare vid de olympiska sommarspelen 1960 i Rom. Ingen av landets deltagare erövrade någon medalj.

Källor 
 

Nationer i olympiska sommarspelen 1960
Porak

Porak (armeniska: Փորակ), eller azerbajdzjanska: Axarbaxar, är en stratovulkan i Lilla Kaukasus på gränsen mellan Armenien och Azerbajdzjan. Berget ligger i provinsen Gegharkunik i östra Armenien och i distriktet Kəlbəcər Rayonu i västra Azerbajdzjan, och är beläget 20 kilometer sydost om Sevansjön. Berget är 2 800 meter högt och bildar ett vulkanfält.

Vulkanens flanker är prydda med tio satellitkoner samt en sprickvulkan.

Se även 
 Lista över vulkaner i Armenien
 Lista över vulkaner i Azerbajdzjan

Externa länkar 

Berg i Armenien
Vulkaner i Armenien
Berg i Azerbajdzjan
Vulkaner i Azerbajdzjan
Stratovulkaner
Berg i Azerbajdzjan 2000 meter över havet eller högre
Berg i Armenien 2000 meter över havet eller högre
Lilleputthammer

Lilleputthammer är en familjepark som ligger i Øyers kommun, 20 km norr om Lillehammer precis vid E6. I mitten av parken finns  miniatyrparken som började byggas 1982 som är en kopia av Storgata i Lillehammer så som den såg ut på 1900-talet. Den är byggd i skala 1:4. Sedan dess har parken gått igenom en rad utvidgningar och förnyelser. Lilleputthammer öppnades den 29 juni 1983 av Stortingets dåvarande vicepresident Odvar Nordli.

Källor

Fotnoter

Externa länkar 
 

Øyers kommun
Miniatyrparker
Bildanden 1983
Sevärdheter i Norge
Tjamstanbackarna

Tjamstanbackarna är en skidanläggning belägen på Tjamstanberget vid tätorten Malå. Skidanläggningen drivs av Malå kommun. 

Skidanläggningen har sex nedfarter, fyra liftar, ett offpist område och tio pister. Det finns även ett längdskidspår i direkt koppling till anläggningen. 

Köldgränsen är -22°C

Referenser

Sportanläggningar i Malå kommun
Vintersportanläggningar i Sverige
Vietnam i olympiska sommarspelen 1952

Vietnam deltog med åtta deltagare vid de olympiska sommarspelen 1952 i Helsingfors. Ingen av landets deltagare erövrade någon medalj.

Källor 
 

Nationer i olympiska sommarspelen 1952
Freddy Kalas

Frederik Auke, mer känd under sitt artistnamn Freddy Kalas, född 28 februari 1990 i Drammen, är en norsk sångare, med kontrakt till Alter Ego Music och Universal Music. Med sin debutsingel "Pinne for landet" hamnade han 2014 högst upp på VG-lista, Norges officiella topplista. Följande år gjorde han också en stor hit med julsingeln "Hey Ho".

2016 deltog Freddy Kalas i den norska uttagningen till Eurovision Song Contest, Melodi Grand Prix. Med sitt bidrag "Feel Da Rush" förlorade han mot motståndaren Agnete Johnsen.

Referenser

Externa länkar 
Officiell webbplats

Norska sångare
Födda 1990
Män
Levande personer