kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Manu Quijera

Manu Quijera Poza, född 13 januari 1998 i Pamplona, är en spansk spjutkastare.

Karriär
Quijera började med spjutkastning som 13-åring. Som ung har han tävlat vid ungdoms-OS 2014 i Nanjing, ungdoms-VM 2015 i Cali, junior-VM 2016 i Bydgoszcz, junior-EM 2017 i Grosseto och U23-EM 2019 i Gävle.

I juli 2018 vid spanska mästerskapen i Getafe tog Quijera silver i spjut efter att slutat bakom sin bror Nicolás Quijera. Det var första gången sedan 1953 som två bröder slutat på pallplats tillsammans vid de spanska mästerskapen. Den 18 maj 2019 vid en internationell U23-tävling i Madrid noterade Quijera ett nytt spanskt rekord efter ett kast på 81,31 meter, vilket var en ökning med 67 centimeter från Odei Jainagas tidigare rekord.

Under 2022 förbättrade Quijera sitt personbästa till 83,28 meter och deltog sedan i spjuttävlingen vid VM i Eugene. Han deltog under året även vid EM i München, men tog sig inte vidare till finalen i någon av tävlingarna. I mars 2023 tog Quijera brons vid europacupen i kast efter ett kast på 78,42 meter.

Personliga rekord
Utomhus
 Spjutkastning – 83,28 (La Nucia, 12 juni 2022)

Källor

Noter

Spanska spjutkastare
Spanska mästare i friidrott
Födda 1998
Levande personer
Män
Spanska idrottare under 2000-talet
Personer från Pamplona
Hanna Heilborn

Hanna Heilborn, född 22 september 1968 i Guldsmedshyttan i Örebro län, är en svensk filmare, manusförfattare och dramaturg.

Heilborn har studerat vid RMI-Berghs där hon studerade copywriting 1989–1990, vid New York Film School 1994 och vid Dramatiska institutet  där hon gick manuslinjen 1994–1998.

Hon är kanske mest känd för sin och kollegan David Aronowitschs trilogi med dokumentärfilmer, bestående av titlarna Gömd (2002), Slavar (2009) och Sharaf (2012). Gömd var nominerad till en Guldbagge i kategorin Bästa dokumentärfilm på Guldbaggegalan 2003. Heilborn är även regissör till dokumentärfilmen Rosornas by, som har premiär den 14 april 2023.
 
Heilborn är delägare av produktionsbolaget Story och hon arbetar även som lektor vid Konstfack i Stockholm. Hon är uppvuxen och bosatt i Stockholm.

Utmärkelser 

 2011 – BUFF-priset med David Aronowitsch
 2011 – Mai Zetterling-stipendiet med David Aronowitsch

Referenser

Kvinnor
Födda 1968
Levande personer
Svenska manusförfattare under 2000-talet
Personer från Linde socken, Västmanland
Svenska dokumentärfilmare under 2000-talet
MZ Aurigae

MZ Aurigae eller HD 34626, är en ensam stjärna i mellersta delen av stjärnbilden. Den har en högsta skenbar magnitud av ca 8,16 och kräver åtminstone en stark handkikare eller ett mindre teleskop för att kunna observeras. Baserat på parallax enligt Gaia Data Release 3 på ca 0,98 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 3 300 ljusår (ca 1 020 parsek) från solen. Den rör sig närmare solen med en heliocentrisk radialhastighet på ca -6 km/s.

Egenskaper
Primärstjärnan MZ Aurigae är en vit till blå underjättestjärna av spektralklass B1.5 IVnp. med emissionslinjer i dess spektrum som anger att den är en Be-stjärna. Vissa utvecklingsmodeller tyder dock på att den kan ha uppnått jättestadiet. Den har en massa som är ca 4,4 solmassor,  en radie som är ca 21 solradier och har ca 560 gånger solens utstrålning av energi från dess fotosfär vid en effektiv temperatur av ca 22 700 K. 

År 1970 befanns MZ Aurigae variera i ljusstyrka med 0,1 magnitud i en tidsskala på 8 till 12 timmar, men dessa variationer är inte periodiska. Detta tyder på att variabiliteten inte orsakas av ellipsoidala effekter, och arten av variabiliteten är fortfarande okänd. Den kan vara en typ av SX Arietis-variabel.

Referenser

Noter

		

Stjärnbilden Kusken
HD-objekt
Blåa underjättar
Be-stjärnor
SX Arietis-variabler
Clara Christiansson Drake

Clara Christiansson Drake, född den 17 september 1999, är en svensk skådespelare.

Hon är dotter till skådespelaren Lena Carlsson  och poeten och socionomen Johan Christiansson Drake. 

Christiansson Drakes karriär som skådespelare började med att hon spelade Hella i filmen Faro och Louise i filmen Vi är bäst! från 2013. Hon har även haft ledande roller i TV-serier såsom Gösta (2019), Mörkt hjärta (2022) samt Gåsmamman där hon sedan 2015 spelat Nina Ek, dotter till Alexandra Rapaports karaktär Sonja Ek. 2023 medverkade hon i Lukas Moodyssons film Tillsammans 99.

Filmografi (i urval)

Referenser

Externa länkar 

 

Svenska skådespelare under 2000-talet
Födda 1999
Kvinnor
Levande personer
Viggbyholms IK

Viggbyholms Idrottsklubb, även känd som Viggan, är en idrottsförening som är lokaliserad i Viggbyholm, Täby kommun.

De populäraste idrotterna i föreningen är fotboll och ishockey. Viggbyholms IK har både seniorlag och juniorlag i bägge sporter.

Herrfotboll 
Viggbyholms IK Herrfotboll spelar i dagsläget i Division 2 Norra Svealand efter att ha blivit uppflyttade förra säsongen. 

Viggbyholms IK Herrfotboll har även en supporterförening som heter "Viggans Red Army" som bildades sommaren 2022 av Max Jansson Gard och Noel Johansson.

Källor

Sportklubbar i Täby kommun
Fotbollsklubbar i Sverige
Ishockeyklubbar i Sverige
Björkborns herrgårdspark

Björkborns herrgårdspark är en kulturpark vid Björkborns herrgård i Karlskoga, känd sedan 1770-talet. I parken fanns 100 fruktträd.

Referenser

Vidare läsning 

 

Björkborn
Parker i Karlskoga
Boshruyeh

Boshruyeh () är en stad i östra Iran, i provinsen Sydkhorasan. Den är administrativt centrum för delprovinsen (shahrestan) Boshruyeh. Staden hade  invånare vid folkräkningen 2011.

Referenser

Externa länkar 

Orter i Sydkhorasan
Panda (företag)

Panda Oy är en finländsk tillverkare av konfektyr. Företaget har sitt huvudkontor i Vaajakoski, Jyväskylä och ägs av Orkla. Panda är känt för sina choklad- och lakritsprodukter.

Historia 
SOK grundade Panda år 1920. Namnet var då SOK:s konfektyrfabrik. År 1929 flyttade den till en byggnad intill margarinfabriken. Under de första åren bestod produktutbudet endast av hårda karameller och marmelad. Tillverkningen av choklad började i den nya byggnaden och lakrits började tillverkas under det följande decenniet. Under krigsåren minskade produktutbudet och i slutet av 1942 fanns det bara morotsmarmelad. Efter andra världskriget försvårade regleringen konfektyrtillverkningen, men på 1950-talet blev även detta lättare och industrin började att växa snabbt.

Referenser

Externa länkar 

Finländska livsmedelsföretag
Finländska varumärken
Mässen

Mässen, även Bofors Mässen, är ett av industriföretaget Bofors tidigare hotell i Karlskoga. Det ersattes av Bofors hotell 1930 och var Bofors andra hotell.

Mässen var från början tänkt att uteslutande betjäna Bofors affärsgäster. Den byggdes av Per Hultén och uppfördes efter ritningar av Folke Zettervall. Mässen byggdes på 1900-talet, stod färdigt 1906 och invigdes officiellt 1908. Byggnaden renoverades på 1980-talet av inredningsarkitekt Kristina Winberg.

Referenser 

Bofors historia
Arkitekturåret 1906
Byggnader och anläggningar i Karlskoga
1906 i Sverige
Historiska hotell i Sverige
Lucia Calvosa

Lucia Calvosa, född 26 juni 1961 i Rom, är en italiensk professor och företagsledare.

Hon arbetar som professor i handelsrätt vid universitetet i Pisa och är också styrelseordförande för petroleumbolaget Eni sedan 2020 när hon efterträdde Emma Marcegaglia på posten. Calvosa har även suttit som ledamot i styrelserna för bankkoncernen Banca Monte dei Paschi di Siena och telekommunikationsföretaget Telecom Italia.

Hon avlade en examen i juridik vid universitetet i Pisa.

Referenser

Kvinnor
Födda 1961
Levande personer
Personer från Rom
Alumner från universitetet i Pisa
Personer i Italien under 1900-talet
Italienska professorer i juridik
Personer inom Italiens näringsliv under 2000-talet
Italienska företagsledare
Eni
Statskuppen i Iran 1953

Statskuppen i Iran 1953, känd i Iran som 28 Mordad-kuppen (persiska: کودتای ۲۸ مرداد), är den statskupp som ägde rum i Iran den 15–19 augusti 1953 och avsatte landets folkvalda premiärminister, Mohammad Mosaddeq och störtade dennes regering. Kuppen genomfördes av iranska konservativa nationalister, rojalister och mullor som stödde landets shah Mohammad Reza Pahlavi. Kuppmakarna fick hjälp av USA (under namnet TPAJAX Project eller "Operation Ajax") och Storbritannien (under namnet "Operation Boot").

Bakgrund 
Bakgrunden till statskuppen var att Mohammad Mosaddeq nationaliserade landets oljekällor i enlighet med beslut som fattats i det iranska parlamentet året innan han blev vald. Beslutet hade Mohammad Reza Pahlavis stöd men skadade brittiska oljeintressen i Anglo-Persian Oil Company och Storbritannien genomförde på initiativ av Winston Churchill storskaliga sanktioner mot Iran. Under ledning av Kermit Roosevelt, släkting till Theodore Roosevelt, finansierade brittiska MI6 och amerikanska CIA spridda attacker mot Mosaddeqs anhängare och även mot statliga institutioner och moskéer i syfte att skapa allmän förvirring, samtidigt som man spred flygblad som gav Mosaddeqs regering skulden för den ekonomiska instabiliteten i landet.

USA:s och Englands roll i statskuppen 
Det är omdiskuterat vilken betydelse som USA och Storbritannien hade för kuppens framgång. De flesta bedömare anser att CIA och MI6 bara initierade ett politiskt skeende som genomfördes av Irans militär under ledning av generalen Fazlollah Zahedi i samarbete med konservativa och nationalistiska iranska politiker, journalister och mullor. Enligt den iranske historikern Darioush Bayandor misslyckades Operation Ajax i första fasen och det var först i den andra fasen när inhemska iranska aktörer flera dagar senare trädde fram som statskuppen blev ett faktum.

Statskuppens efterverkningar 
Statskuppen stärkte antiimperialismen i Iran och skulle påverka relationerna mellan landet och USA för lång tid framöver. Den utbredda antiamerikanismen bland islamister och vänsterextremister spelade en avgörande roll i den iranska revolutionen 1979.

Se även 
Irankrisen 1946
Gisslankrisen i Iran

Referenser 

Iran under Pahlavidynastin
BP
1953 i Iran
Relationer mellan Iran och USA
Politikåret 1953
Iran
CIA-operationer
Irans politiska historia
Bolivias damlandslag i volleyboll

Bolivias damlandslag i volleyboll representerar Bolivia i volleyboll på damsidan.  Laget har deltagit  sydamerikanska mästerskapet och sydamerikanska spelen flera gånger.

Källor

Fotnoter

Volleybolldamerna
Damlandslaget
Volleybollandslag
Ecuadors damlandslag i volleyboll

Ecuadors damlandslag i volleyboll representerar Ecuador i volleyboll på damsidan. Laget har deltagit i sydamerikanska mästerskapet två gånger (1977 och 2019).

Källor

Fotnoter

Volleybolldamerna
Damlandslaget
Volleybollandslag
De Basis

De Basis (, BIP), är ett småparti och tillika ett enfrågeparti i Nederländerna som förespråkar införandet av basinkomst (ibland även kallat "medborgarlön"). Partiet grundades 2013 och deltog följande år i kommunvalen i Amsterdam, Bergen, Deventer och Utrecht. I dessa kommunval gick det bäst i Deventer med 0,7 procent och Bergen med 0,62 procent. Partiet ställde också upp i kommunvalet i Amsterdam 2018.

Kommunval

Referenser 

Politiska partier i Nederländerna
Partier som stöder basinkomst
Uruguays damlandslag i volleyboll

Uruguays damlandslag i volleyboll representerar Uruguay i volleyboll på damsidan. Laget har deltagit i VM en gång (1960). Laget har deltagit tämligen flitigt i framförallt sydamerikanska mästerskapet. Det uppnådde sina bästa placeringar fram till och med mitten av 1970-talet, därefter har det tappat i konkurrenskraft.

Källor

Fotnoter

Volleybolldamerna
Damlandslaget
Volleybollandslag
Laura Ingemarsson

Laura Viola Greta Ingemarsson, född 24 april 1999 i Stockholm, är en svensk PR-konsult och kulturskribent. 

Sedan 2022 medverkar Ingemarsson i Tankesmedjan i P3 samt är sedan 2023 kolumnist på Göteborgs-Posten. 

Ingemarsson är dotter till journalisten Lasse Johansson och författaren Kajsa Ingemarsson.

Referenser 

Födda 1999
Kvinnor
Levande personer
Personer från Stockholm
Isle de Jean Charles

Isle de Jean Charles är en smal ö i Terrebonne Parish i Louisiana i USA. Under 170 år har den varit hemland för Isle de Jean Charles-stammen inom indianfolket Biloxi-Chitimacha-Choctaw. De boende på ön har länge hotats av pågående erosion i Louisianas kustområden. År 1955 bestod Isle de Jean Charles omkring 89 kvadratkilometer, men har sedan dess förlorat omkring 98% av landmassan till följd av inträngning av saltvatten och hopsjunket land. År 2016 erhöll delstaten Louisiana federala medel för att täcka en flytt för öns befolkning till ett nytt höglänt territorium strax norr om staden Houma.

Bakgrund
På 1830-talet flyttade Biloxi-Chitimacha-Choctaw-folkets föregångare till Isle de Jean Charles för att undkomma förföljelserna under Indian Removal Act och Trail of Tears. Den livnärde sig på ostronfiske, jakt på småvilt och småskaligt jordbruk. Omkring 1910 hade öns befolkning växt från 16 till 77 familjegrupper. På 1930-talet inrättades en missionärsledd mellanstadieskola på det närliggande fastlandet för de urfolk som bodde i närheten. År 1959 blev Daigleville Indian High School i Houma, 40 kilometer norrut, det första gymnasiet för urfolk i Louisiana. Fram till 1953, då en vägbank byggdes för att knyta ön till fastlandet, pendlade öns bebyggare till och från fastlandet med båt. Vägbanken var dock utsatt för både översvämningar och erosion, och var ofta inte möjlig att använda. På 1940-talet började oljebolag utvinna råolja offshore och att muddra kanaler i sumpmarkerna nära ön, vilket ökade erosionen av ön.

Isle de Jean Charles var förr upp till drygt åtta kilometer bred och 17 kilometer lång, men hade omkring 2020 krympt till en bredd på 400 meter och en längd på 1,6 kilometer. Bakom denna landminskning ligger både naturliga orsaker och sådant som orsakats av människor. Orkaner som Orkanen Katrina 2005, översköljde ön med saltvatten och förstörde hem och ledde till landsänkningar. Högre havsvattennivå har också bidragit till mindre markyta.

Dessa förändringar ledde till att flertalet Biloxi-Chitimacha-Choctawmedlemmarna flyttade från ön, vilket lett till förändringar av stammens vanesätt, traditioner och kultur. Sentida ansträngningar att restaurera landskapet utefter kusten har inte kunnat rädda ön. United States Army Corps of Engineers beslöt att utesluta ön från sina skyddsdammsprojekt. Vid millennieskiftet bodde bara 25 familjer kvar på ön. År 2016 fick stammen hjälp för att omlokalisera återstående på ön bofasta medlemmar.

Källor

Louisianas geografi
Choctawer
Terrebonne Parish
Chiles damlandslag i volleyboll

Chiles damlandslag i volleyboll representerar Chile i volleyboll på damsidan. Laget har deltagit i VM en gång (1982). Det har inte vunnit något internationellt mästerskap. Som bäst har det kommit fyra i sydamerikanska mästerskapet (vilket det gjort flera gånger) och tvåa vid sydamerikanska spelen (vilket det gjorde 2014).

Källor

Fotnoter

Volleybolldamerna
Damlandslaget
Volleybollandslag
Jeanne d'Arc Jutras

Jeanne d'Arc Jutras, född 14 februari 1927 i Sainte-Brigitte-des-Saults i Québec, död 7 juni 1992 i Montréal, var en kanadensisk journalist, författare, feminist och HBTQ-aktivist. Hon räknas till pionjärerna inom HBTQ-rörelsen.

Biografi
Jeanne d'Arc Jutras föddes 1927 i Sainte-Brigitte-des-Saults i östra Kanada. Efter grundskola studerade hon på en yrkeshögskola och arbetade senare som bland annat snickare och försäljare. År 1970 engagerade hon sig i medborgarrättsrörelsen och skrev artiklar för tidningarna Le Devoir, La Presse, Le Journal de Montréal, Montréal-Matin och Madame. Jutras skrev därtill för Ça s'attrape!! och Le Berdache. I sina artiklar och krönikor försvarade hon lesbiskas rättigheter. 

Jutras var medlem av Association pour les droits des gai(e)s du Québec, en organisation som försvarade homosexuellas rättigheter. Den 21 oktober 1977 företog polisen en razzia mot gaybarerna Truxx och Le Mystique i centrala Montréal; Jutras ledde därpå protestdemonstrationen mot detta, enligt henne felaktiga, polisingripande. Polisen grep, enligt uppgift, 144 män; samkönade relationer mellan personer under 21 år var vid denna tid förbjudna. Senare samma år, den 19 december 1977, antog provinsen Québec en lag som förbjöd diskriminering på grund av sexuell läggning.

Jeanne d'Arc Jutras avled 1992 i sviterna av cancer.

Bibliografi (urval)
 1978 – Georgie
 1983 – Délira Cannelle
 1988 – Plaxie Pilon

Referenser

Noter

Övriga källor 

Födda 1927
Avlidna 1992
Kvinnor
Personer från Sainte-Brigitte-des-Saults
Kanadensiska feminister
Radikalfeminister
Kanadensiska HBTQ-aktivister
Kanadensiska översättare
Kanadensiska författare under 1900-talet
Paraguays damlandslag i volleyboll

Paraguays damlandslag i volleyboll representerar Paraguay i volleyboll på damsidan. Laget har deltagit i VM en gång (1982). Det har inte vunnit något internationellt mästerskap. Som bäst har det kommit tvåa i sydamerikanska mästerskapet (vilket det gjorde 1964) och tvåa vid sydamerikanska spelen (vilket det gjorde 1978).

Källor

Fotnoter

Volleybolldamerna
Damlandslaget
Volleybollandslag
Evelyne Axell

Evelyne Axell, född 16 augusti 1935 i Namur, död 10 september 1972 i Gent, var en belgisk popkonstnär. Hon är mest känd för sina psykedeliska och ofta erotiskt färgade målningar på plexiglas.

Biografi 
Evelyne Axell föddes i Namur i Belgien. När hon var arton år gammal började hon att studera till keramiker men hon hoppade av och började istället på scenskolan vid konservatoriet i Bryssel. Efter att en period ha varit programpresentatör i den nystartade belgiska televisionen och medverkat i ett antal dokumentärfilmer flyttade hon till Paris och inledde en skådespelarkarriär.

Trots framgångarna bestämde hon sig 1963 för att ägna sig åt måleri. Axell fann en mentor i den surrealistiske konstnären René Magritte och blev hans elev. Under ett års tid tog hon lektioner i oljemålning. Vid den här tiden reste hennes man, Jean Antoine, till London för att göra dokumentärfilmer om popkonst och neorealism. Axell följde med och blev inspirerad av mötena med bland andra Patrick Caulfield, Pauline Boty och Peter Blake.

Så småningom började hon att experimentera med nya material för sina målningar, bland annat billack på plexiglas, en teknik som blev utmärkande för hennes stil och som visades för första gången på Galerie Contour i Bryssel hösten 1967.

Detta var också tiden för ungdomsrevolterna, kvinnans frigörelse och den sexuella revolutionen. Hennes verk fick en tydligt feministisk prägel och blev alltmer erotiska och sensuella. Typiska för hennes konst från den här tiden är Ice cream och Axell-ération. Nu hade hon också börjat använda sig av det androgyna artistnamnet ”Axell”.

Intresset för hennes konst ökade såväl nationellt som internationellt och hon ställde ut allt oftare. Hennes Erotomobiles gav henne ett hedersomnämnande av Jeune Peinture Belge. Hon hade separatutställning på Palais des Beaux Arts i Bryssel och planerade en utställning i Mexiko. Evelyne Axell omkom i en bilolycka i september 1972. Hennes sista verk blev L’Herbe Folle.

Referenser

Noter

Källor 
https://www.evelyne-axell.info/fra/biographie/
https://www.tate.org.uk/whats-on/tate-modern/world-goes-pop/artist-biography/evelyne-axell
https://www.sothebys.com/en/auctions/ecatalogue/2017/contemporary-curated-l17027/lot.42.html

Kvinnor
Födda 1935
Avlidna 1972
Belgiska målare under 1900-talet
Personer från Namur
Personer som omkommit i trafikolyckor
Alberga församling

Alberga församling (finska: Leppävaaran seurakunta) är en evangelisk-luthersk församling i Esbo i det finländska landskapet Nyland. Församlingen tillhör Esbo kyrkliga samfällighet och Esbo stift. År 2022 hade församlingen 23 941 medlemmar. Församlingens kyrkoherde är Kalervo Salo.

Alberga församling grundades år 1964 när Esbo finska församling delades i mindre församlingar. Då hade församlingen endast cirka 8 400 medlemmar. Bergans kapell fungerade som församlingens huvudkyrka fram till år 1979 när Alberga kyrka färdigställdes.

Kyrkoherdar 

 1965-1981: kyrkoherde Vilho Ylijoki
 1981-1994: kyrkoherde Kauko Mäki
 1994-2006: kyrkoherde Kauko Puranen
 2006– kyrkoherde Kalervo Salo

Källor 

Esbo
Församlingar i Esbo stift
1964 i Finland
Ockelbo station

Ockelbo station är en järnvägsstation i Ockelbo i Gävleborgs län längst norra stambanan mellan Gävle och Lingbo.

Historik
Stationen öppnade 1876 som en del av Norra stambanan. 1884 utökades trafiken genom Gävle–Ockelbo Järnväg. Ytligare en ny sträcka genom staden öppnades 1895 som en del av Dala–Ockelbo–Norrsundets Järnväg. Sträckan lades ner 1970. Det ursprungliga stationshuset i Ockelbo brann ner den 16 november 1976. Det nya stationshuset är en kopia av det ursprungliga, men utsattes återigen för en mindre brand 1997.

Trafik 
Stationen trafikeras under 2023 av tåg från SJ och X-Trafik

Galleri

Källor

Noter

Järnvägsstationer i Gävleborgs län
Järnvägsstationer invigda 1876
1876 i Sverige
Byggnader och anläggningar i Ockelbo kommun
Granbergsdals station

Granbergsdals station är en tidigare lastplats och järnvägsstation i Granbergsdal, norr om Karlskoga, nära Granbergsdals hytta på linjen Nora–Strömtorp på Nora Bergslags Järnväg.

Stationen öppnades 1874 i samband med järnvägens öppnande. Den låg då 700 meter närmare Karlskoga. Den flyttades 1911 och 1912 revs den gamla stationsbyggnaden. Stationen avbemannades 1963. 1966 lades persontrafiken på järnvägen ned och därmed även persontrafiken i Granbergsdal. 1976 lades även godstrafiken ned.

Referenser

Externa länkar 

 Målning över Granbergsdals station av Frans Timén hos Moderna Museet

Granbergsdal
Byggnader och anläggningar i Karlskoga kommun
Nedlagda järnvägsstationer i Örebro län
Nora Bergslags Järnväg
Järnvägsstationer invigda 1874
Järnvägsstationer stängda 1976
1874 i Sverige
Einar Hamberg

Einar Hamberg, född 12 september 1925 i Roslep, Estland, död 22 februari 2023 i Stockholm, var den första ordföranden för Svenska volleybollförbundet.

Hamberg växte upp i Roslep, en svenskspråkig by i Estland. Idrotten spelade där en stor roll för den lokala, svenska identiteten och Hamberg deltog aktivt. Han lämnade landet under andra världskriget. Tillsammans med andra som kom till Sverige från baltstaterna under andra världskriget spelade han en stor roll för introduktionen av volleyboll i Sverige. Han var med och grundade både Sollentuna VK och volleybollförbundet och var volleybollförbundets första ordförande, en post han höll under åtta år. Han valdes 2022 in i Svensk volleybolls Hall of fame

Referenser

Volleyboll i Sverige
Svenska idrottsledare under 1900-talet
Personer från Läänemaa
Födda 1925
Avlidna 2003
Män
Gudrun Göransson

Gudrun Birgitta Göransson, född Forslund 21 augusti 1929 i Stockholm, var ordförande i Svenska Röda Korset 1987–1993.

Göransson blev fil. kand. i Uppsala 1953 och fil. mag. i Stockholm 1955. Mellan 1953 och 1979 hade Göransson lärartjänster i Göteborg, Stockholm, Malmö och Lund.

Efter sin flytt från Stockholm till Lund 1963 engagerade sig Göransson i Rödakorsrörelsen. Hon var ordförande för Svenska Röda Korsets Malmöhusdistrikt 1977–1980, vice ordförande i Svenska Röda Korset 1981–1987 och dess ordförande 1987–1993.

Källor 

Kvinnor
Födda 1929
Svenska lärare