kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Konstnärskolonin Worpswede

Konstnärskolonin Worpswede grundades 1889 i byn Worpswede 18 kilometer nordost om Bremen i Tyskland. Konstnärer inom jugend, impressionism och expressionism sökte sig ut på landet där ljuset var annorlunda och de kunde föra ett enklare liv nära naturen. De unga konstnärerna Fritz Mackensen,  Hans am Ende och Otto Modersohn bosatte sig på en bondgård utanför byn Worpswede. De var inspirerade av den franska Barbizonskolan. Inom några år blev Worpswede den mest kända konstnärskolonien i Tyskland.

Fler konstnärer flyttade till Worpswede, bland annat Fritz Overbeck, Paula Modersohn-Becker och  Heinrich Vogeler. År 1895 förvärvade Vogeler Barkenhoff och byggde om byggnaden i jugendstil. Barkenhoff blev huvudbyggnaden i konstnärskolonin. Berlinaren Georg Tappert, utbildad vid konstakademin i Karlsruhe, bedrev en egen konstskola på orten åren 1906–1909 och umgicks med Vogeler och de andra. Hans mest berömde elev är Wilhelm Morgner som vistades här 1908–1909, då han var 17-18 år. Bernhard Hoetger, skulptör och hantverkare blev medlem 1914 och arkitektur och hantverk fick nya uttryck. På 30-talet splittrades kolonin efter riksdagsvalet 1932. I Worpswede fick nazisterna 66 procent av rösterna och flera medlemmar, bland annat Vogeler och hans svärson Gustaf Regler tvingades lämna kolonin.

Efter andra världskriget byggdes museum och skulpturpark i Worpswede. Galleristen och konstsamlaren Friedrich Netzel bildade stiftelsen Worpsweder Kunststiftung Friedrich Netzel. 2014 firades firade konstnärskolonin Worpswede sitt 125-årsjubileum.

Medlemmar

Första generationen (urval)
 Ludwig Dettmann, (1865-1944)
 Hans am Ende, (1864-1918)
 Bernhard Hoetger, (1874-1949), skulptör
 Fritz Mackensen, (1866-1953)
 Otto Modersohn, (1865-1943)
 Paula Modersohn-Becker, (1876-1907)
 Fritz Overbeck, (1869-1909)
 Ottilie Reylaender, (1882-1965)
 Rainer Maria Rilke, (1875-1926), poet
 Heinrich Vogeler, (1872-1942)
 Clara Westhoff, (1878-1954), skulptör

Senare medlemmar (urval)
 Bernd Altenstein, född 1943, skulptör
 Monica Breustedt, född 1945, fotograf
 Gisela Eufe, skulptör
 Manfred Hausmann (1898-1986), författare
 Leberecht Migge (1881-1935, landskapsarkitekt
 Waldemar Otto, född 1929, skulptör
 Gustaf Regler (1898-1963). författare
 Bram van Velde (1895-1981)

Referenser

Noter

Konstnärsgrupper i Tyskland
Klaus Kurck

Klaus Jäppeson Kurck (Klaus Jaakonpoika Kurki), född på 1430-talet, död omkring 1474, var en finländsk lagman.

Kurck var verksam i övre Satakunta, där han innehade ättens stamgods Laukko gård. Han är främst känd genom den ryktbaraste dikten från senmedeltiden i Finland, Elins död, som berättar om hur han på en tidigare älskarinnas anstiftan av svartsjuka innebrände sin nyblivna hustru Elina och parets lille son. Dikten levde kvar i den muntliga traditionen i bygden ända till 1800-talet. Dess verklighetsbakgrund har trots en livfull miljöskildring betvivlats. Gustaf von Numers har i sitt skådespel Klaus Kurck och liten Elin behandlat detta ämne.

Han var far till biskop Arvid Kurck.

Källor

Kurck, släkter Svenskt biografiskt lexikon, Band 21 (1975–1977), s. 695. 

Finländska ämbetsmän
Personer i Finland under 1400-talet
Män
Bergmyrberget

Bergmyrberget kan syfta på:

 Bergmyrberget (naturreservat, Arvidsjaur kommun) – ett naturreservat i Arvidsjaur kommun
 Bergmyrberget (naturreservat, Vindelns kommun) – ett naturreservat i Vindelns kommun
Roman Konoplev

Roman Konoplev (ryska: Рома́н Евге́ньевич Коноплёв, Roman Evgenjevitj Konopljov), född 4 september 1973, är en rysk och journalist, författare och politiker. 

Roman Konoplev föddes i staden Potjep men växte upp i den moldaviska staden Dnestrovsc och flyttade sedan till Ryssland. 

Från 1993 bodde han i Moskva, där han tillhörde oppositionen. Under den ryska konstitutionella krisen 1993 tog Konoplev dumans parti mot Jeltsin. Hans första roman "Evangelie ot ekstremista" publicerades 2005.  

I början av 2005 flyttade han till Transnistrien, där han arbetade som redaktör i tidningen Ruskij Proriv, chef för nyhetsbyrån Lenta PMR och DNIESTER.

År 2013 tvingades han emigrera till Portugal.

Bibliografi

Noter

Externa länkar 
Roman Konoplev. Proza.ru  
"Pridnestrovie varitsya v sobstvennom soku", intervju. | «Moldova.org»
Roman Konoplev: Pridnestrovie’s future: Liberal economy, Freedom and security, 2010. 

Ryska politiker
Ryska journalister
Män
Födda 1973
Levande personer
Personer från Transnistrien
Eredivisie i fotboll 2018/2019

Eredivisie 2018/2019 var den 63:e säsongen av Eredivisie, Nederländernas högsta fotbolldivision. Säsongen startade 10 augusti 2018 och avslutades den 15 maj 2019. Ajax vann Eredivisie och tog sin 34:e mästartitel.

Tabeller

Poängtabell

Resultattabell

Playoff

Europa League

Nedflyttning

Externa länkar
Officiell hemsida 

2018/2019
Fotbollssäsongen 2018/2019
2018 i Nederländerna
2019 i Nederländerna
Artsakh (singel)

Artsakh är en promosingel från 2016 av den amerikanske musikern Serj Tankian. Låten skrevs i april 2016 efter kriget i republiken Artsach, som varade i fyra dagar, till stöd för befolkningen i republiken. Tankian ville med låten uppmärksamma hur den armeniska befolkningen hade levt i regionen under tusentals år och att det enbart var genom ett beslut av Josef Stalin som regionen blev en del av Azerbajdzjan. Tankian ville även att Artsach av omvärlden skulle erkännas som en egen republik.

En musikvideo för "Artsakh" spelades in av Tankians vän Rand Courtney och premiärvisades av Rolling Stone den 5 maj 2016.

Låtlista

Referenser

Noter 

Amerikanska musiksinglar
Musiksinglar 2016
Lambda Piscis Austrini

Lambda Piscis Austrini (λ Piscis Austrini, förkortat Lambda PsA, λ PsA) som är stjärnans Bayerbeteckning, är en ensam stjärna belägen i den norra delen av stjärnbilden Södra fisken. Den har en skenbar magnitud på 5,42 och är svagt synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 6,5 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 500 ljusår (ca 154 parsek) från solen.

Egenskaper
Lambda Piscis Austrini är en blå till vit stjärna i huvudserien av spektralklass B7 V. Den har massa som är ca 3,6 gånger större än solens massa, en radie som är ca 4,3 gånger större än solens och utsänder från dess fotosfär ca 249 gånger mera energi än solen vid en effektiv temperatur av ca 12 000 K.

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/lambdapiscisaustrini 

		
Stjärnbilden Södra fisken
Bayerobjekt	
Huvudseriestjärnor klass B
Flamsteedobjekt
HD-objekt
Uefa Nations League B 2018/2019

Uefa Nations League B 2018/2019 spelades mellan 6 september och 20 november 2018.

Grupper

Grupp 1

Grupp 2

Grupp 3

Grupp 4

Playoff

De fyra bästa lagen i league B som inte kvalificerade sig till Europamästerskapet i fotboll 2020 via Kvalspelet till Europamästerskapet i fotboll 2020 spelar playoff. Vinnaren av playoff kvalificerar sig till EM 2020. Om det är mindre än fyra lag från division B som inte kvalificerat sig till EM via ordinarie kvalspel tillfaller playoff-platserna lag från andra divisioner, baserat på den sammanlagda rankingen.

Lag som är garanterade minst playoff (kan fortfarande kvalificera sig direkt)

Slutställning
 De 12 lagen i League B rankas på platserna 13 till 24 enligt följande kriterier.
 Lagen som slutar på förstaplats i gruppen rankas 13 till 16 i enlighet med resultaten från gruppspelet.
 Lagen som slutar på andraplats i gruppen rankas 17 till 20 i enlighet med resultaten från gruppspelet.
 Lagen som slutar på tredjeplats i gruppen rankas 21 till 24 i enlighet med resultaten från gruppspelet.

Anmärkningslista

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats
Svensk guide för Nations League

B
Och under låg den brinnande sjön

Och under låg den brinnande sjön (finska: Ja alla oli tulinen järvi) är en finländsk dramafilm från 1937, regisserad av Risto Orko och producerad av Suomi-Filmi. Filmen bygger på Maila Talvios manuskript Jussi Raalan elämä ja loppu.

Filmen utspelar sig mellan 1912 och 1936. På grund av sin fars alkoholism har studenten Jussi Raala (Joel Rinne) förlorat sitt arv, gården och sågverket till patronen Lumia (Hugo Hytönen) och i sin bitterhet bestämmer sig Raala för att återta sin egendom...

Filmen sålde i Finland, Sverige, USA och Kanada och det var i den som Felix Forsman debuterade som filmare.

Medverkande (urval)
 Joel Rinne – Jussi Raala
 Hugo Hytönen – patron Lumia
 Sylvi Palo – Lyyli Alho
 Kaarlo Angerkoski – Mauno Lumia
 Uuno Laakso – Esa
 Kaarlo Kytö – Heikki Alho
 Heikki Tuominen – K. Beck
 Sasu Haapanen
 Ossi Elstelä – Rauhala

Referenser

Filmer 1937
Finländska dramafilmer
Finskspråkiga filmer
Finländska 1930-talsfilmer
Simone Brocard

Simone Brocard, född 1752, död efter år 1784, var en affärsidkare på Saint-Domingue (nuvarande Haiti).  Hon tillhör de främsta representanterna för den förmögna klassen av Gens de couleur libres på Saint-Domingue, och har kallats sin generations mest väldokumenterade fria färgade kvinnan i Cap-Francais. 

Simone Brocard döptes 11 mars 1752. Hennes bakgrund är okänd, men att döma av att hon år 1783 uppgavs ha två tonårsdöttrar i flickpension som benämns som kvarteroner, tycks hon ha haft samma bakgrund som de flesta fria färgade affärskvinnor i kolonin: den att ha varit betald älskarinna genom plaçage till en förmögen vit man, som efter avslutat förhållande lämnade henne kapital att starta en affärsrörelse. Brocard var en av många framgångsrika affärskvinnor ur den fria färgade klassen i kolonin, och var redan vid tjugo års ålder en betydande affärsidkare och slavägare. Hennes affärsverksamhet fokuserade på att sälja och köpa slavar från och till andra fria färgade, företrädesvis kvinnor, och mycket dokumentation är kvarlämnat av hennes transaktioner.

Källor
 David Barry Gaspar, Darlene Clark Hine,  More Than Chattel: Black Women and Slavery in the Americas

Kvinnor
Födda 1752
Dödsår saknas
Personer i Saint-Domingue
Personer inom Frankrikes näringsliv under 1700-talet
Slavhandlare
Uefa Nations League C 2018/2019

Uefa Nations League C 2018/2019 spelades mellan 6 september och 20 november 2018.

Grupper

Grupp 1

Grupp 2

Grupp 3

Grupp 4

Ranking av grupptreor

Playoff

De fyra bästa lagen i league C som inte kvalificerade sig till Europamästerskapet i fotboll 2020 via Kvalspelet till Europamästerskapet i fotboll 2020 spelar playoff. Vinnaren av playoff kvalificerar sig till EM 2020. Om det är mindre än fyra lag från division C som inte kvalificerat sig till EM via ordinarie kvalspel tillfaller playoff-platserna lag från andra divisioner, baserat på den sammanlagda rankingen.

Lag som är garanterade minst playoff (kan fortfarande kvalificera sig direkt)

Slutställning
 De 15 lagen i League C rankas på platserna 25 till 39 enligt följande kriterier.
 Lagen som slutar på förstaplats i gruppen rankas 25 till 28 i enlighet med resultaten från gruppspelet, där resultaten mot det fjärdeplacerade laget inte räknas med.
 Lagen som slutar på andraplats i gruppen rankas 29 till 32 i enlighet med resultaten från gruppspelet, där resultaten mot det fjärdeplacerade laget inte räknas med.
 Lagen som slutar på tredjeplats i gruppen rankas 33 till 36 i enlighet med resultaten från gruppspelet, där resultaten mot det fjärdeplacerade laget inte räknas med.
 Lagen som slutar på fjärdeplats i gruppen rankas 37 till 39 i enlighet med resultaten från gruppspelet, där samtliga resultat räknas.

Anmärkningslista

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats

C
Sylvi Palo

Sylvi Sanelma Palo, född Sakki (ursprungligen Brännäs) 26 mars 1911 i Myllykoski, död 25 maj 1987 i Helsingfors, var en finländsk skådespelare.

Palo var dotter till Matti Sakki och Helena Sippola. Hon var verksam vid Sörnäs arbetarteater 1929–1931, Björneborgs teater 1931–1932, Helsingfors arbetarteater 1932–1933 och Helsingfors folkteater 1933–1947. Mellan 1936 och 1952 medverkade hon i fjorton filmer.

Filmografi
 Vaimoke, 1936
 Och under låg den brinnande sjön, 1937
 Sången om den eldröda blomman, 1938
 Hätävara, 1939
 Lapseni on minun..., 1940
 Timmerkungens son, 1940
 Var är min dotter?, 1940
 Perheen musta lammas, 1941
 Täysosuma, 1941
 Puck, 1942
 Hans största seger, 1944
 Suomisen Olli yllättää, 1945
 Menneisyyden varjo, 1946
 Silmät hämärässä, 1952

Referenser

Kvinnor
Födda 1911
Avlidna 1987
Finländska skådespelare under 1900-talet
Ernst Westman (målare)

Ernst Ludvig Westman, född 19 juni 1863 i Gävle, död 2 september 1949 i Stockholm, var en svensk målare.

Han var son till grosshandlaren Johan Ludwig Westman och Emma Elisabeth Holmström samt bror till Edvard Westman. Han studerade vid Konstakademien i Stockholm 1882–1884 och fortsatte därefter sina studier vid en utländsk akademi 1887. Vid faderns död 1893 ställdes han under förmyndare.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon, del V, sid. 646. Allhems Förlag, Malmö.

Noter 

Svenska målare under 1800-talet
Födda 1863
Avlidna 1949
Män
Carl M. Elwing

Carl Magnus Bengt Augustinus Elwing, född den 8 september 1921 i Helsingborg, död den 24 oktober 2012 i Eslöv, var en svensk professor i processrätt.

Biografi
Elwing avlade juris kandidatexamen vid Lunds universitet 1949 och satt därefter ting mellan 1949 och 1952. Han blev juris licentiat 1961 och disputerade år 1961 för juris doktorsgraden vid Lunds universitet på avhandlingen Tillräckliga skäl : studier över förutsättningarna för allmänt åtal. Han var därefter docent i processrätt vid Lunds universitet till 1967, och preceptor till 1969, samtidigt som han var tillförordnad professor och preceptor vid Stockholms universitet under åren 1964–1966. År 1969 utnämndes han till professor i processrätt vid Lunds universitet, en post som han kom att inneha till sin emeritering 1986. Han var expert i Justitiedepartementet från 1961 till 1972, och var mellan åren 1976 och 1986 inspektor för Wermlands nation i Lund.

Han gifte sig 1945 med Elisabeth Helén (1921–2008). Makarna är gravsatta på Kapellkyrkogården i Falkenberg.

Referenser

Noter

Tryckta källor
 Carl M. Elwing. Tillräckliga skäl: studier över förutsättningarna för allmänt åtal. Lund: Lunds universitet, 1960 (Libris)
 Jill Salander Mortensen (red.). Vem är det : svensk biografisk handbok 1997. Stockholm: Norstedt, 1996 (Länk)

Otryckta källor
 Landsarkivet i Lund, Helsingborgs stadsförsamlings (Maria) kyrkoarkiv, Födelse- och dopbok 1921, C I:39

Internetkällor
 SvenskaGravar, "Elwing, Carl Magnus Bengt A" (Länk)

Externa länkar
 

Män
Födda 1921
Avlidna 2012
Forskare från Helsingborg
Alumner från Lunds universitet
Personer verksamma vid Lunds universitet
Personer verksamma vid Stockholms universitet
Svenska professorer i processrätt
Svenska forskare under 1900-talet
Harper Collins

Harper Collins Publishers, även HarperCollins, är ett amerikanskt allmänutgivande bokförlag med säte i New York och verksamhet i 17 länder. Harper Collins är ett av de fem stora engelskspråkiga förlagen, vid sidan om Penguin Random House, Simon & Schuster, Hachette, and Macmillan. 

Förlaget äger en rad imprintförlag, däribland Harlequin. Det nordiska dotterbolaget med utgivning i Sverige, Norge, Danmark och Finland heter Harper Collins Nordic och ger ut böcker under varumärken: HarperCollins, HarperLove och Harlequin.

Historia
Namnet kommer av de tidigare separata förlagen Harper & Row och Collins. Harper grundades i USA år 1817 som J. & J. Harper, ett namn som senare byttes till Harper & Brothers. Förlaget gick samman med Row, Peterson & Company år 1962 och bildade Harper & Row. Collins grundades i Skottland år 1819. De båda förlagen Harper & Row och Collins slogs ihop år 1990 och bildade då Harper Collins.

Referenser

Externa länkar

Amerikanska bokförlag
Företag bildade 1990
Unified Requirements for Polar Class Ships

Unified Requirements for Polar Class Ships är ett system för isklasser för polarfartyg, som upprätthålls av International Association of Classification Societies (IACS).

Fartyg kan klassificeras i en av sju polarklasser från PC 1 (Polar Class 1) för åretruntseglats i alla polarhav till PC 7 för seglats under sommar och höst i tunn förstaårsis.

IACS polarklassregler har utarbetats för att harmonisera med de olika isklassregler som de olika klassningssällskapen tidigare utarbetat och för att komplettera International Code for Ships Operating in Polar Waters ("Polar Code", "polarkoden") som antogs 2014 av International Maritime Organization (IMO). Denna reglerar vissa aspekter på sjöfart i polarområdena, särskilt beträffande navigering och fartygskonstruktion.

Bakgrund 
Utarbetandet av polarklassreglerna påbörjades på 1990-talet. De första polarklassreglerna fastställdes 2007. 

Före fastställandet av de enhetliga reglerna hade varje klassningssällskap en egen uppsättning isklassregler, från reglerna för Finsk-svensk isklass för förstaårsis i Östersjön till skilda regelsystem för polarisbrytare. Vid utarbetandet av polarklassreglerna överenskoms att den högsta polarklassen PC 1 skulle medge seglats överallt i arktiska hav under hela året, medan den lägsta polarklassen PC 7 sattes på samma nivå som Finsk-svensk isklass IA.

Polarklasser

Polarklassade fartyg, i drift eller planerade, i urval
IACS polarklassregler gäller för fartyg som kontrakterats för byggande från och med den 1 juli 2007. Äldre fartyg kan ha en likvärdig eller högre standard för gång i is, men de har inte formellt en polarklass. Ryska fartyg och isbrytare är heller inte klassificerade efter IACS polarklassregler, utan efter regler som fastställs av Russian Maritime Register of Shipping, vilket upprätthåller sitt eget, parallella isklassningssystem.

PC 7 BAP Carrasco (2017)
PC 6 Borrningsfartyget Stena Ice MAX (skrov: PC 4, 2012), kryssningsfartyget Hondius (2019)
PC 5 S.A. Agulhas II (2012), R/V Sikuliaq (2014), Antártica I (2022), kryssningsfartygen SH Minerva och SH Vega (2021, 2022)
PC 4 Bulktankern Nunavik (2014), Isbytaren Polaris (2017), RRS Sir David Attenborough (2019)
PC 3 Bulklastfartygen Audax och Pugnax (2016), R/V Kronprins Haakon (2018), M/V Xue Long 2 (2019), R/V Nuyina (2020)
PC 2 Kryssningsfartyget M/S Commandant Charcot (2021), isbrytaren CCGS John G. Diefenbaker (2022)
PC 1

Referenser

Noter

Skeppsbyggnad
Isbrytare
Polarfartyg
Is
Uefa Nations League D 2018/2019

Uefa Nations League D 2018/2019 spelades mellan 6 september och 20 november 2018.

Grupper

Grupp 1

Grupp 2

Grupp 3

Grupp 4

Rankning av grupptreor

Playoff

De fyra bästa lagen i league D som inte kvalificerade sig till Europamästerskapet i fotboll 2020 via Kvalspelet till Europamästerskapet i fotboll 2020 spelar playoff. Vinnaren av playoff kvalificerar sig till EM 2020. Om det är mindre än fyra lag från division D som inte kvalificerat sig till EM via ordinarie kvalspel tillfaller playoff-platserna lag från andra divisioner, baserat på den sammanlagda rankingen.

Lag som är garanterade minst playoff (kan fortfarande kvalificera sig direkt)

Slutställning
 De 16 lagen i League D rankas på platserna 40 till 55 enligt följande kriterier.
 Lagen som slutar på förstaplats i gruppen rankas 40 till 43 i enlighet med resultaten från gruppspelet
 Lagen som slutar på andraplats i gruppen rankas 44 till 47 i enlighet med resultaten från gruppspelet
 Lagen som slutar på tredjeplats i gruppen rankas 48 till 51 i enlighet med resultaten från gruppspelet
 Lagen som slutar på fjärdeplats i gruppen rankas 52 till 55 i enlighet med resultaten från gruppspelet

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats

D
Det Stavangerske Dampskibsselskab

Det Stavangerske Dampskibsselskab AS är ett familjeägt norskt transportföretag. Det ägs av holdingbolaget Folke Hermansen AS. Det har sitt huvudkontor i Stavanger

Företaget driver sjöfart utomlands genom dotterbolagen DSD Shipping AS och DSD Cargo AS samt busstrafik i Norge och Danmark genom Tide A/S. Lokalfärjerederiet Norled ingår också i företagsgruppen.

Historik
Det Stavangerske Dampskibsselskab grundades 1855. Rederiet drev i många år den norska inrikesstamrutten mellan Bergen och Kristiania med de tre fartygen D/S Kong Sverre, D/S Kong Haakon och D/S Kong Olaf. Senare sattes D/S Christiania och D/S Rogaland in på denna linje.

År 1914 hade Stavangerske 19 fartyg, varav två på nattlinjen Stavanger–Bergen, sju i annan kustlinjetrafik och tio på lokala rutter. År 1939 bestod flottan av 30 fartyg och rederiet var det tredje största passagerarrederiet i Norge efter  Det Bergenske Dampskibsselskab och Det Nordenfjeldske Dampskibsselskab.

År 1919 gick Stavangerske in i Hurtigruten. Från 1930-talet introducerade rederiet snabbgående fartyg ("sjøbusser") i lokaltrafiken runt Stavanger med det på eget varv Skjæret byggda MS Ekspress.  

År 1960 var Stavangerske tillsammans med Sandnes Damp först i Norge att använda snabbgående hydrofoilbåtar i kusttrafiken. Den första båten var HF Vingtor, som gick i 35 knop, vilket innebar att det tog fyra timmar mellan Bergen och Stavanger, ungefär hälften som nattbåten. 

Folke Hermansen övertog 1987 aktiemajoriteten i företaget, varefter det organiserades i tre huvudverksamheter:  Rogaland Trafikkselsskap, godsdivisionen och shippingdivisionen.

År 2011 blev Tide helägt dotterbolag. Mellan 2011 och 2017 ägde företaget det norska regionalrederiet Nor Lines.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar
Det Stavangerske Dampskibsselskabs webbplats

Norska rederier
Stavanger
I Loved You at Your Darkest

I Loved You at Your Darkest är det polska blackened death metal-bandet Behemoths elfte studioalbum. Det gavs ut av Nuclear Blast och Mystic Production 5 oktober 2018.

Låtlista 
 "Solve" – 2:04
 "Wolves ov Siberia " – 2:54
 "God = Dog " – 3:58
 "Ecclesia Diabolica Catholica " – 4:49
 "Bartzabel" – 5:01
 "If Crucifixion Was Not Enough…" – 3:16
 "Angelvs XIII" – 3:41
 "Sabbath Mater" – 4:56
 "Havohej Pantocrator" – 6:04
 "Rom 5:8 " – 4:22
 "We Are the Next 1000 Years" – 3:23
 "Coagvla" – 2:04

Medverkande

Banduppsättning 
 Adam "Nergal" Darski – sång, gitarr
 Zbigniew Robert "Inferno" Prominski – trummor, percussion, bakgrundssång
 Tomasz "Orion" Wróblewski – bas, bakgrundssång
 Patryk Dominik "Seth" Sztyber – gitarr, bakgrundssång

Källor 
Delar av artikeln har följande källor:
 I Loved You at Your Darkest på Encyclopaedia Metallum

Referenser

Externa länkar 
 Behemoths officiella webbplats
 Behemoth på Facebook

Album av Behemoth
Musikalbum 2018
Punkjävlar

Punkjävlar är en låt av artisten Eddie Meduza. Den finns med på hans album Eddie Meduza & The Roaring Cadillacs från 1979. Låten kritiserar punkmusik, och nämner även Johnny Rotten från the Sex Pistols, ett av punkens mest kända band.

Låten var även släppt som en singel. Solot på låten var spelad av Europe gitarristen John Norum.

"Punkjävlar" finns även med på samlingsalbumen 21 värsta!!! och En jävla massa hits.

Källor

musiksinglar 1979
Låtar av Eddie Meduza
Jag vill ha en brud med stora pattar

Jag vill ha en brud med stora pattar är en låt av artisten Eddie Meduza. Låten släpptes som singel år 1983.

Bortsett från singelsläppet av "Jag vill ha en brud med stora pattar" finns den bara med på samlingsalbum, som till exempel En jävla massa hits. Låten släpptes också som bonusspår på CD-utgåvan av Eddies sjätte studioalbum West a Fool Away.

Källor

Musiksinglar 1983
Ture Waller

Ture (Thure) Waller, född 26 augusti 1882 i Göteborg, död okänt år, var en svensk skulptör och konstpedagog.

Han var son till handelsagenten och bokhållaren Carl August Waller och Anna Charlotta Andersson. Waller var anställd som lärare i figurteckning och modellering vid Slöjdföreningens skola i Göteborg i slutet av 1800-talet. Han anlitades av arkitekten Sigfrid Ericson för att utföra några skulpturuppdrag till Masthuggskyrkan i Göteborg 1910–1912; bland annat utförde han reliefen Josef timmermannen i granit.

Emigrering
Waller flyttade till Nordamerika där han blev naturaliserad USA-medborgare 1918. Förlovad 1921 med Ruth Helene Dahly (1893–1968) och gift 1922.

Auktion
År 1990 såldes en målning med en betande rådjursfamilj för 142 000 kronor vid Söderköpings auktionskammare.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon, del V, sid. 572. Allhems Förlag, Malmö.

Noter

Svenska skulptörer under 1900-talet
Födda 1882
Avlidna okänt år
Män
Konstnärer från Göteborg
Svenska konstpedagoger
Svenska målare under 1900-talet
Lärare från Göteborg
Svenskar utflyttade till USA