kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Vägen till hopp och frid

Vägen till hopp och frid är ett forum för missionärsarbete via sociala medier (Facebook, Instagram, Youtube) som drivs av Sverige-missionen för Jesu Kristi Kyrka av Sista Dagars Heliga. I det digitala missionärsarbetet ingår även en hemsida kallad Vandra i tro som är länkad till Vägen till hopp och frid. Vägen till hopp och frid på Youtube skapades den 16 januari 2021 . Missionärsarbetet bedrivs framför allt genom publicering av videoinspelningar och texter av medlemmar i Jesu Kristi Kyrka av Sista Dagars Heliga. Redan 2013 annonserade L. Tom Perry, i de tolv apostlarnas kvorum, att missionärerna 2014 skulle börja använda sociala medier och internet i sitt missionärsarbete Under Covid-19-pandemin fanns det inte längre möjlighet för missionärsarbete att bedrivas fysiskt, vilket medförde att missionärsarbete  i huvudsak kom att bedrivas digitalt via bland annat sociala medier Jesu Kristi Kyrka av Sista Dagars Heliga i Sverige har även en officiell hemsida som vänder sig både till medlemmar av Jesu Kristi Kyrka av Sista Dagars Heliga och till allmänheten.

Referenser

Jesu Kristi Kyrka av Sista Dagars Heliga
Gunnar Lindgren

Gunnar Lindgren och liknande namn kan avse:

Gunnar Lindgren (jurist) (född 1915), finländsk jurist
Gunnar Lindgren (jazzmusiker) (född 1941), svensk jazzmusiker
1978 CK

1978 CK är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 2 februari 1978 av den amerikanska astronomen James B. Gibson vid Palomar-observatoriet.

Asteroiden har en diameter på ungefär 15 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Ej namngivna småplaneter
Astronomiska upptäckter av JB Gibson
Astronomiska upptäckter 1978
Sergej Tsvetkov

Sergej Nikolajevitj Tsvetkov, , född - juni 1961 i Tjerepovets, Vologda oblast, Sovjetunionen, är en rysk före detta ishockeyspelare. Tsvetkov spelade hela sin ryska karriär i SKA Sankt Petersburg i Sovjetiska mästerskapsserien. Därefter flyttade han till Sverige och började spela småländska Nybro IF i Division II. Tillsammans med landsmannen Sergej Sverzjov gjorde han stor succé och räknats till lagets mest legendariska spelare. Tillsammans kallades de "Sigge och Torsten".

Klubbkarriär

Referenser 
 

Födda 1961
Personer från Tjerepovets
Levande personer
Män
Ryska idrottare under 1900-talet
Ryska ishockeyspelare
Spelare i Nybro Vikings
Spelare i SKA Sankt Petersburg
Al-Yaqubi

ʾAbū l-ʿAbbās ʾAḥmad bin ʾAbī Yaʿqūb bin Ǧaʿfar bin Wahb bin Waḍīḥ al-Yaʿqūbī, vanligen omnämnd med endast nisban al-Yaqubi (), död 897 i Egypten, var en arabisk, muslimsk geograf och kanske den första historikern av världskultur i det abbasidiska kalifatet.

Till år 873 levde al-Yaqubi i Armenien och Khorasan, varefter han reste till Indien och senare till Nordafrika.

Referenser 

Män
Avlidna 897
Födda 800-talet
Arabiska historiker
Personer i Abbasidkalifatet
Medeltida geografer
Arabiska geografer
Roger Sundelius

Bo Roger Salomon Sundelius, född den 7 maj 1882 i Kristinehamn, död den 1 maj 1960 i Karlstad, var en svensk ämbetsman. Han var son till Salomon Sundelius och far till Ove Sundelius.

Sundelius avlade juris utriusque kandidatexamen vid Uppsala universitet 1906. Han blev biträdande länsnotarie i Stockholms län 1910, andre länsnotarie 1914, länsnotarie av första lönegraden i Kristianstads län 1917 och länsassessor i Kopparbergs län 1924 (tillförordnad 1923). Sundelius blev underlöjtnant i Livregementets grenadjärers reserv 1905, löjtnant 1911, och beviljad avsked 1927. Han var landssekreterare i Värmlands län 1934–1948. Sundelius blev riddare av Vasaorden 1931 och av Nordstjärneorden 1939 samt kommendör av andra klassen av sistnämnda orden 1947. Han vilar på Ruds kyrkogård i Karlstad.

Källor 

 
 
 
 
 
 Sundelius, Bo Roger på SvenskaGravar.se

Landssekreterare i Värmlands län
Svenska reservofficerare
Kommendörer av andra klassen av Nordstjärneorden
Riddare av Vasaorden
Svenska ämbetsmän under 1900-talet
Svenska jurister under 1900-talet
Personer från Kristinehamn
Gravsatta på Norra kyrkogården i Karlstad
Födda 1882
Avlidna 1960
Män
Terkelsen

Terkelsen är ett danskt efternamn, som burits av bland andra:

 Chris Terkelsen (född 1972), dansk orienterare
 Søren Terkelsen (omkring 1590–omkring 1657), dansk översättare
 Torkild Terkelsen (född 1941), norsk predikant

Danska efternamn
Magnus Pereswetoff-Morath

Carl Fredrik Ivan Magnus Pereswetoff-Morath, född 8 maj 1921, är en svensk militär och tidigare generalsekreterare i Sveriges Civilförsvarsförbund.

Biografi 
Pereswetoff-Morath blev 1945 löjtnant och 1953 kapten vid Kungliga Livgrenadjärregementet samt sedermera major. 1961 tillförordnades han som förste byrådirektör vid Kungliga Civilförsvarsstyrelsen och 1974–1982 var han generalsekreterare i Sveriges Civilförsvarsförbund.  Efter pensionering studerade han vid Stockholms universitet och genomförde forskarutbildning i musikvetenskap 1986–1990.

Familj 
Pereswetoff-Morath är en av fyra söner till överstelöjtnanten Carl-Magnus Pereswetoff-Morath (1896–1975) och dennes hustru Jane Gyllensvärd (1897–1946). Han har fem barn i sina två äktenskap.

En brorson till honom är slavisten Alexander Pereswetoff-Morath.

Utmärkelser 
  Riddare av Kungliga Svärdsorden
 Sveriges Civilförsvarsförbunds förtjänsttecken

Bibliografi 
 1987 [med K.-G. Bäck] – 50 års frivillighet: en bildkavalkad genom SCF:s historia. Stockholm
 1988 – Johan Lindegren: kontrapunktiker, pedagog: Lindegren och hans lärjungar. Stockholm: Musikvetenskapliga institutionen (60-poängsuppsats)
 1991 – Lille Bror Söderlundh som tonsättare: en verkförteckning. Musikologen (1991), sid 49–53
 1993 [med C. Ekholm, G. Lewenhaupt och N. Sköld] – Officer 43: en Karlbergskurs under fem decennier. Stockholm

Referenser

Källor 
 P. Andersson. Sveriges kungasläkt. Ättlingar till arvmonarkins grundare Gustav Vasa, 1. Stockholm 2019, sid 851
 E. Thorsell (red.). Svensk släktkalender 2000. Stockholm 2000

Se även 
 Pereswetoff-Morath

Födda 1921
Män
Svenska militärer under 1900-talet
Riddare av Svärdsorden
Svenska hundraåringar
1975 NC

1975 NC är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 15 juli 1975 av den båda chilenska astronomerna Carlos R. Torres och Sergio Barros på Cerro El Roble.

Asteroiden har en diameter på ungefär 5 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Ej namngivna småplaneter
Astronomiska upptäckter av CR Torres
Astronomiska upptäckter av Sergio Barros
Astronomiska upptäckter 1975
Hans Cohen

Hans Herman Cohen, född 3 februari 1923, död 14 maj 2020, var en nederländsk mikrobiolog. Han var generaldirektör för Rijksinstituut voor Volksgezondheid en Milieu (RIVM) mellan 1984 och 1986. Som mikrobiolog arbetade Cohen med utveckling av poliovaccin i Nederländerna.

Biografi

Tidigt liv och utbildning 
Cohen föddes i Groningen den 3 februari 1923. Hans far var en icke-religiös jude och hans mor var protestant. Hans farbror var historikern David Cohen. När han var barn önskade Cohen att han skulle kunna bli barnläkare. Sedan han hade gått på gymnasiet skrev han in sig vid Groningens universitet för att studera medicin. På grund av sitt judiskt klingande efternamn utvisades han 1941. Cohen, som bara var hälften judisk, undvek ytterligare åtgärder och arbetade som medicinsk analytiker under de följande åren. Direkt efter andra världskrigets slut återupptog han sina studier och blev doktorand 1950. 1953 avlade han sin doktorsexamen.

Karriär 
Cohen började arbeta för Rijksinstituut voor Volksgezondheid, en föregångare till RIVM 1953. Hans största önskan var att börja arbeta fram ett poliovaccin, men han fick avslag eftersom det ännu inte fanns något statligt vaccinationsbeslut. Men under 1950- och 1960-talen arbetade han med utvecklingen av Salk poliovaccin. På 1970-talet grundade Cohen, tillsammans med Jonas Salk och Charles Mérieux, Forum for the Advancement of Immunization Research (FAIR). Han var avgörande för införandet av DPT-vaccinet i Nederländerna. När hiv/aids nyligen hade upptäckts  märkte Cohen avvikelser i blodvärdena och stoppade importen av blod till Nederländerna. 

Under sin tid som generaldirektör för Rijksinstituut voor Volksgezondheid övervakade han sammanslagningen med två andra institut år 1984, vilket resulterade i bildandet av RIVM. Den 1 januari 1984 utsågs han till generaldirektör för RIVM. Hans mandatperiod slutade 1986. Det holländska ministerrådet nominerade honom därefter till chef för kommissionen för rapport om miljöeffekter. Han innehade denna post i tio år.

1992, efter ett mindre polioutbrott i Nederländerna, protesterade han mot ett erbjudande om gratis poliovaccin till cirka nio miljoner personer som inte tillhörde riskgrupper, och kallade det ett "slöseri med pengar".
Cohen blev invald i Royal Netherlands Academy of Arts and Sciences i 1980.[10] 1986 blev han kommandör av Oranien-Nassauorden.

Död 
Cohen dog av följdverkningar av COVID-19 i Bosch en Duin 14 maj 2020, under COVID-19-pandemin i Nederländerna när han var 97 år gammal. Han led av demens under de tre sista åren av sitt liv.

Referenser

Noter 

Födda 1923
Avlidna 2020
Män
Personer från Groningen
Nederländska mikrobiologer
Nederländska forskare under 1900-talet
Alumner från Groningens universitet
Nils Slaatto

Nils Slaatto, född 22 juni 1923, död 16 mars 2001 var under mer än två decennier en av Norges mest framstående och inflytelserika arkitekter. Han gjorde ett starkt och särpräglat intryck på norsk arkitektur. Slaatto samarbetade med Kjell Lund i ett arkitektbyråpartnerskap under många år.

Biografi

Tidigt liv och utbildning 
Nils Slaatto föddes i Lillehammer i Oppland, Norge. Hans far, Oddmund Eindride Slaatto, var en funktionalistisk arkitekt i Oslo under åren mellan de två världskrigen. Hans mamma, Anine Wollebæk, var också arkitekt, och tog examen från tekniska universitetet, men praktiserade aldrig.

Under 1938–1939 läste Nils Slaatto snickeri vid Tekniska skolan i Oslo innan han skrevs in vid Norges tekniske høgskole, Arkitektfakulteten, där han avlade examen 1947. Efterkrigstiden bjöd på många uppgifter. Det mest krävande var återuppbyggnaden av Nordnorge, där Slaatto deltog i återuppbyggnaden av Finnmark fylke som distriktsarkitekt i Vadsø kommun och Tana kommun 1948 till 1950. Stora delar av området drabbades av stora skador under kriget på grund av tyskarnas användning av brända jordens taktik.

Karriär 
År 1957 inbjöds Nils Slaatto och Kjell Lund, då doktorand från Norges Tekniske Høgskole, att delta i en begränsad tävling om en utbyggnad av Akershus läns lantbrukshögskola i Hvam. 1958, när de hade vunnit tävlingen, kunde de starta sin arkitektbyrå, Lund & Slaatto Arkitekter AS, ett samarbete som varade i tre decennier. Som ungdomar i Lillehammer hade Slaatto och Lund båda vandrat runt Maihaugen, ett friluftsmuseum som består av många typer av gamla byggnader. De var påverkade av denna norska träarkitektur, och anpassade urgamla tekniker till moderna produktionskrav. Ett exempel är "Ålstugan" i Hallingdal, designad i samarbete med Jon Haug.  

Arkitektbyrån Lund & Slaatto tilldelades Houen Foundation Award för tre av sina konstruktioner: St. Hallvards kyrka och kloster vid Enerhauggata i Oslo, DNV GLs huvudkontor i Høvik i Bærum och St. Magnus katolska kyrka vid Romeriksgata i Lillestrøm.

Privatliv 
1949 gifte Slaatto sig med Margit Bleken från Trondheim, syster till den berömda norske konstnären Håkon Bleken. När de flyttade till Oslo började Slaatto som ledare för Farmers' Architectural Office.

Utvalda arbeten 
 1964 – Askers rådhus
 1966 – Ålhytta
 1966 - St. Hallvard kirke og kloster
 1971 – Chateau Neuf
 1976 – Det norske Veritas I

Referenser

Urval av böcker om Lund & Slaattos arbete 
 Lund & Slaatto, av Ulf Grønvold, 
 Moe, Ingvild Simers; Eidsvolls plass og Studenterlunden En studie av byrommets funksjonelle, estetiske og symbolske kvaliteter med utgangspunkt i Lund og Slaattos engasjement på 1970- og 80-tallet, Huvuduppgift i Kunsthistorie UiO 2006

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Personer från Lillehammer
Födda 1923
Avlidna 2002
Norska arkitekter under 1900-talet
Män
Johan Movinger

Johan Samuel Movinger, född den 31 mars 1907 i Mollösunds församling, Göteborgs och Bohus län, död den 12 oktober 1964 i Stockholm, var en svensk präst.

Movinger avlade studentexamen i Göteborg 1931 och teologie kandidatexamen vid Uppsala universitet 1941. Han prästvigdes 1941 och missiverades till Bollnäs församling 1941 och till Gustavsbergs församling 1942. Movinger blev kyrkoadjunkt i Högalids församling 1946, komminister där 1952 och kyrkoherde 1960. Han vilar i Högalidskyrkans kolumbarium.

Johan Movingers gymnasium i Hagalund, Solna kommun, är uppkallat efter honom.

Källor 

 
 
 
 Movinger, Johan Samuel på SvenskaGravar.se

Kyrkoherdar i Stockholm
Svenska präster under 1900-talet
Personer från Mollösunds socken
Födda 1907
Avlidna 1964
Män
Epadunk

Epadunk, epa-dunk eller raggardunk är den musik, ofta elektronisk, som sedan början av 2020-talet förknippas med epatraktorer och A-traktorer i Sverige. 

Texterna handlar ofta om alkohol, sex och att köra A-traktor. Genren nådde stora kommersiella framgångar i Sverige under 2022, med flera låtar bland de mest spelade på strömningstjänster.
Musikstilen kan ses som en del av en större livsstil och kultur, där ungdomar som kör epatraktor vill visa upp sina fordon med tillhörande ljudsystem. Förutom den elektroniska partymusiken (däribland 1990-talets Eurodance) har även artister som Eddie Meduza och Lasse Stefanz kunnat höras från fordonen.

Bolaget, Rasmus Gozzi, Fröken Snusk och Hooja är några av de artister som förknippas med genren.

Epadunk har även spridit sig till Svenskfinland.

Bakgrund 
Epadunk har beskrivits som en korsning mellan elektronisk dansmusik och könsrock. Bland föregångare och inspirationskällor till genren nämns den norska genren russemusik samt den så kallade fjortisdunken från 2000-talets första decennium med artister som Basshunter. Även dansbandsmusik och hiphop har lyfts fram som inspirationskällor.

Källor

Externa länkar
 "Vad är epadunk? Musikkritikern förklarar." på Svt.se 11 januari 2023

Musikgenrer
Erik Skön

Sven Erik Skön, född 30 april 1943 i Närpes, Finland, död 6 november 2009 i Helsingfors, Finland, var en finsk-svensk bankman och investerare.  

Erik Skön var filosofie kandidat och Master of Business Administration. Han hade studerat vid Universitetet i Cambridge och Uppsala universitet.    

Han var verkställande direktör, vicepresident och bankdirektör för olika banker i Europa, främst verksam i Finland. Han arbetade bland annat i Helsingfors, Stockholm och London.

Han började sin finansbransch karriär i Finland, där han arbetade på en bank tillsammans med Paul Rönn. Han arbetade i London från 1989 till 1992, då var han bosatt i Hampstead. Från 1999 till 2001 arbetade han i Stockholm, då var han bosatt på Östermalm.

Referenser

Noter 

Personer inom Finlands näringsliv under 1900-talet
Personer inom Finlands näringsliv under 2000-talet
Personer inom Englands näringsliv under 1900-talet
Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Personer inom Sveriges näringsliv under 2000-talet
Personer inom finländskt bankväsen
Personer inom svenskt bankväsen
Personer inom brittiskt bankväsen
Mottagare av Finlands Vita Ros’ orden
Personer från Närpes
Födda 1943
Avlidna 2009
Män
Farmen, säsong 16 (2023)

Den sextonde säsongen av Farmen spelades för fjärde gången i rad in på gården Norra Brandstorp i Vaggeryds kommun i Småland. Säsongen hade premiär den 8 januari 2023 på TV4 och C More. Anna Brolin var för tredje gången programledare och vid sin sida hade hon mentorn och hästbonden Hans Wincent som medverkade för sjätte året i rad. 20 deltagare tävlade under en sommar om att bli årets farmare och 500 000 kr rikare.

Den sjunde säsongen av Torpet spelades, för femte gången i rad, in på Lillängen och de farmare som hamnade där fick sedan tävla om extra amuletter samt att slå sig tillbaka in på farmen igen.
Avsnitten visades måndag till torsdag på TV4 Play, mellan den 16 januari och den 9 mars, samt som ett enda avsnitt i TV4 på torsdagar mellan den 26 januari och den 9 mars 2023.

Deltagare
Källa:

Torpet

I avsnitt 2 så fick farmarna veta att torpet fanns med i tävlingen.
Avsnitten visades på TV4 Play, måndag till torsdag, mellan den 16 januari och den 9 mars, samt som ett enda avsnitt i TV4 på torsdagar mellan den 26 januari och den 9 mars 2023.

Referenser

Externa länkar
Farmen 2023

Farmen
TV-program i TV4
TV-året 2023
Jane Alpert

Jane Lauren Alpert, född 20 maj 1947 i New York, är en amerikansk feminist och författare.

Alpert var i slutet av 1960-talet i radikal aktivist; hon ingick i redaktionen för tidningen Rat och var pådrivande för dess omvandling till en kvinnotidning.. I maj 1970 gick hon under jorden för att undvika straff för sprängattentat mot flera byggnader i New York, utförda av den vänsterradikala gruppen The Weathermen. Under denna tid förändrades hennes syn på politik och den mansdominerade vänstern och hon drogs till feminismen. År 1973 skrev hon i ett öppet brev till sina systrar i Weather Underground att hon tog avstånd från sina tidigare lojaliteter och uttryckte sin övertygelse om att en feministisk revolution skulle resultera i ett nytt matriarkat, en teori som hon kallade "moderrätt". Hon gav upp 1974 och kvinnorörelsen splittrades i vänsteranhängarna, som betraktade henne som en förrädare, och de som gav henne sitt stöd som kvinna med främsta lojalitet mot andra kvinnor. Hon tillbringade 27 månader i fängelse. I sin självbiografi Growing Up Underground (1981) skrev hon att hon uppfattade feminismen som ett sätt att arbeta för de samhällsförändringar som alltid eftersträvat, men inte längre som en matriarkal ideologi.

Alpert har senare medverkat i Strategies for ending violence against women: building solutions, forging a strategy for change (tillsammans med Vivian Todini, 1994) och Deaf people in the Holocaust: the extraordinary story (tillsammans med Irving Greenberg, 2003).

Referenser 

Amerikanska feminister
Amerikanska författare under 1900-talet
Engelskspråkiga författare
Födda 1947
Kvinnor
Levande personer
Henrik Sirbäck

Henrik Sirbäck, född 1991 i , är en svensk ishockeyspelare med Karlskrona HK som moderklubb. Som junior spelade Sirbäck med moderklubben och med dem gjorde han även debut i Division 1 och blev kvar där ifyra säsonger innan han gick över till Kristianstads IK i samma serie. Säsongen 2014/15 kom han till Nybro Vikings IF och blev kvar i två säsonger.

Klubbkarriär

Referenser 
 

Födda 1991
Levande personer
Män
Ishockeyspelare i Karlskrona HK
Spelare i Kristianstads IK
Spelare i Nybro Vikings
Ishockeyspelare i Olofströms IK
Svenska idrottare under 2000-talet
Svenska ishockeyspelare
Idrottare från Karlskrona
Tarfalatjåkka

Tarfalatjåkka (nordsamiska Dárfalčohkka) är en fjälltopp i Kebnekaisemassivet i Kiruna kommun, Norrbottens län. Tarfalatjåkkas topp har en höjd på 1909 meter över havet och ligger knappt två kilometer från Kaskasatjåkkas topp. Fjället ingår i bergryggen Tarfalatjårro som ligger belägen öster om Tarfaladalen och väster om Tjevralahko. Alldeles nedanför Tarfalatjåkka ligger Darfalglaciären på fjällsluttningen. Drygt tre kilometer söder om fjället finner man Kekkonentoppen.

Höjdskillnaden från Tarfalatjåkkas topp ner till Tarfalasjön är 747 meter, och höjdskillnaden från Tarfalatjåkka ner till Kaskavagge (om man skulle dra en linje rakt norrut som drogs från toppen till dalens lägsta punkt) är 951 meter. Fjällets högsta punkt ligger 6,3 km från Kebnekaises sydtopp.

Platser i Kebnekaiseområdet
Berg i Kiruna kommun
Skandinaviska fjällkedjan
Johan Edvard Gadelius

Johan Edvard Gadelius, född den 24 januari 1822 i Karlskrona, död den 9 mars 1918 i Göteborg, var en svensk sjömilitär. Han var far till Bror, Knut, Carl Erik och Elin Gadelius.

Gadelius blev sekundlöjtnant vid flottan 1846, premiärlöjtnant 1853 och kaptenlöjtnant 1860, på indragningsstat 1866. Han var föreståndare för Göteborgs navigationsskola 1856–1872, chef i Sverige för Bureau Veritas från 1857 och verkställande direktör för Sveriges Allmänna Sjöförsäkringsaktiebolag 1872–1874. Gadelius invaldes som ledamot av Vetenskaps- och Vitterhetssamhället 1858 och som korresponderande ledamot av Örlogsmannasällskapet 1867. Han blev riddare av Vasaorden 1865 och av Nordstjärneorden 1899.

Källor 

 
 
 
 Sveriges dödbok 1830–2020

Svenska sjöofficerare
Svenska företagsledare
Ledamöter av Kungliga Vetenskaps- och Vitterhetssamhället i Göteborg
Ledamöter av Kungliga Örlogsmannasällskapet
Riddare av Nordstjärneorden
Riddare av Vasaorden
Svenska militärer under 1800-talet
Personer inom Sveriges näringsliv under 1800-talet
Militärer från Karlskrona
Näringslivspersoner från Karlskrona
Födda 1822
Avlidna 1918
Män
U21-EM i volleyboll för damer

U21-EM i volleyboll för damer är en tävling organiserad av Confédération Européenne de Volleyball för damjuniorlandslag i Europa sedan 2022. Tävlingen är planerad att spelas i juli vartannat år. Åtta lag deltar i turneringen. Syftet med turneringen är att underlätta övergången från junior- till seniorspelare. Italien vann det första mästerskapet.

Upplagor

Medaljörer

Referenser

Noter
U21-EM i volleyboll för damer 2022

U21-EM i volleyboll för damer 2022 genomfördes den 12 till 17 juli 2022 i Andria och Cerignola, i Italien. Det var den första upplagan av turneringen och åtta U21-landslag från  CEV:s medlemsförbund deltog. Italien vann tävlingen genom att besegra Serbien i finalen.. Emma Cagnin utsågs till mest värdefulla spelare medan Loveth Omoruyi var främsta poängvinnare med 78 poäng.

Arenor

Regelverk

Format 
Turneringen genomfördes i två steg:
 Gruppspelsfasen – seriespel där alla mötte alla en gång och de två bäst placerade lagen gick vidare till slutspelsfasen.
 Slutspelsfas – semifinaler, match om tredjepris och final, som alla genomfördes genom en direkt avgörande match.

Rankningskriterier 
Om slutresultatet blev 3-0 eller 3-1 tilldelades 3 poäng till det vinnande laget och 0 till det förlorande laget, om slutresultatet blev 3-2 tilldelades 2 poäng till det vinnande laget och 1 till det förlorande laget. 

Rankningsordningen i serien definierades utifrån:
 Antal vunna matcher
 Poäng
 Kvot vunna / förlorade set
 Kvot vunna / förlorade poäng.
 Inbördes möte

Deltagande lag

Turneringen

Gruppspel

Grupp I

Resultat

Sluttabell 

Legend:
      Vidare till semifinal

Grupp II

Resultat

Sluttabell 

Legend:
      Vidare till semifinal

Slutspelsfasen

Spel om plats 1-4

Semifinaler

Match om tredjepris

Final

Slutplaceringar

Individuella utmärkelser

Statistik 
Statistiken avser enbart spel i huvudturneringen, inte kval.

Referenser

Noter

Externa länkar 
 Officiell webbplats 

2022
Volleybollsäsongen 2022/2023
Internationella volleybolltävlingar i Italien
2022 i Italien
Sportåret 2022
HD 101782

HD 101782 eller HR 4507 är en dubbelstjärna i södra delen av stjärnbilden Kameleonten. Den har en skenbar magnitud av ca 6,33 och är mycket svagt synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallax enligt Gaia Data Release 3 på ca 9,2 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 356 ljusår (ca 109 parsek) från solen. Den rör sig bort från solen med en heliocentrisk radialhastighet på ca 12 km/s. De Mederios fann att stjärnan har en variabel radiell hastighet vilket tyder på att den kan vara en spektroskopisk dubbelstjärna. Eggen (1989) listar den som medlem i den yngre populationen i Vintergatans skiva.

Egenskaper
HD 101782 är en röd till orange jättestjärna av spektralklass K0 III, som anger den som en utvecklad röd jätte, som för närvarande befinner sig på den horisontella jättegrenen och genererar energi genom kärnfusion av helium i dess kärna. Den har en massa som är ca 2 solmassor, en radie som är ca 10 solradier och har ca 55 gånger solens utstrålning av energi från dess fotosfär vid en effektiv temperatur av ca 4 700 K. 

TYC 9507-3649-1 är en optisk följeslagare av 10:e magnituden som ligger med en separation av 25,9 bågsekunder vid en positionsvinkel av 139°. Denna följeslagare upptäcktes 1837 av astronomen John Herschel.

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/56996/hd101782.

Stjärnbilden Kameleonten
HD-objekt
HR-objekt
Orangea jättar
Dubbelstjärnor