kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Scharffenberg

Scharffenberg är ett tyskt efternamn, som burits av bland andra:

 Johan Scharffenberg (1869–1965), norsk psykiater
 Paul Scharffenberg (1810–1882), dansk militär
 Svein Scharffenberg (1939–2017), norsk skådespelare och regissör

Se även 
 Scharfenberg
Opéra flamand

Opéra flamand var en flamländskspråkig teater och opera i Bryssel mellan 1772 och 1776. Det var den första operan och teatern på det flamländska språket i Österrikiska Nederländerna (nuvarande Belgien).

Referenser
 Bram Van Oostveldt:  The Theatre de la Monnaie and Theatre Life in the 18th Century Austrian ... ... 

Kulturåret 1772
Bryssels historia
Movsar Evloev

Movsar Evloev, född 11 februari 1994 i Sunzha, är en rysk MMA-utövare som sedan 2019 tävlar i UFC.

Noter

Externa länkar
Movsar Evloev - UFC.com
Movsar Evloev - Sherdog.com

Ryska utövare av mixed martial arts
Personer från Ingusjetien
Ryska idrottare under 2000-talet
Födda 1994
Levande personer
Män
Maria Andreae

Maria Andreae, född 1550, död 1632, var en tysk apotekare. 

Hon utnämndes till hovapotekare vid det hertigliga hovet i Württemberg. Det var ett ovanligt ämbete för kvinnor under denna tid, men hon utnämndes av Sibylla av Anhalt, som var känd för att gynna kvinnors rättigheter. Hon efterträdde Helena Magenbuch.

Källor 

Tyska apotekare
Tyska forskare under 1500-talet
Tyska forskare under 1600-talet
Personer i Tyskland under 1500-talet
Personer i Tyskland under 1600-talet
Personer från Herrenberg
Kvinnor
Födda 1550
Avlidna 1632
Helena Magenbuch

Helena Magenbuch, född 14 mars 1523 eller 1524, död 8 september 1597, var en tysk apotekare. 

Hon utnämndes till hovapotekare vid det hertigliga hovet i Württemberg. Det var ett ovanligt ämbete för kvinnor under denna tid, men hon utnämndes av Sibylla av Anhalt, som var känd för att gynna kvinnors rättigheter. Hon efterträddes av Maria Andreae.

Källor 

Kvinnor
Födda 1523
Avlidna 1597
Personer i Tyskland under 1500-talet
Tyska apotekare
Tyska forskare under 1500-talet
Sibylla av Anhalt

Sibylla av Anhalt, född 28 september 1564 i Bernburg, död 26 november 1614 i Leonberg, var hertiginna av Württemberg 1593–1608 som gift med hertig Fredrik I av Württemberg.

Sibylla var abbedissa för Gernrode und Frose från 1577 till 1581. Sistnämnda år gifte hon sig och blev hertiginna då maken tillträdde makten 1593. Paret levde mestadels separerade. 

Hon hade inget inflytande över politiken, men hade sitt eget hov, där hon kultiverade ett intresse för vetenskap: botanik, kemi och alkemi. Hon var känd för att gynna kvinnor och utnämnde bland annat Helena Magenbuch och Maria Andreae till hovapotekare. 

Hon blev änka 1608.

Källor 

Personer från Bernburg
Kvinnor
Födda 1564
Avlidna 1614
Personer i Tyskland under 1500-talet
Personer i Tyskland under 1600-talet
Arsinoe (olika betydelser)

Arsinoe kan syfta på:

 Arsinoe – ett namn samt personer med namnet
 404 Arsinoë – en asteroid
 Arsinoe (skalbaggar) – ett släkte skalbaggar

Historiska platser med namnet Arsinoe 
 Arsinoe – en stad i nordvästra Cypern byggd på toppen av Marión
 Arsinoe – en stad på Cyperns östra kust, se Famagusta
 Arsinoe – en historisk ort i Egypten, se Crocodilopolis
 Arsinoe – en stad på Libyen kust, se Tūkrah
 Arsinoe – ett namn på hamnstad i Lykien, se Patara
Karlovacs järnvägsstation

Karlovacs järnvägsstation () är en järnvägsstation i Karlovac i Kroatien. Den invigdes år 1863 medan den nuvarande kulturmärkta stationsbyggnaden invigdes år 1903. Järnvägsstationen är belägen på gatuadressen Rajnerova 3 i stadsdelen Banija, cirka 15 minuters promenad nordväst om stadens historiska stadskärna.  Från stationen som trafikeras av Kroatiens statliga järnvägsbolag utgår trafik österut mot Zagreb, västerut mot Rijeka och Split samt norrut mot Ljubljana. Vid järnvägsstationen finns parkeringsplats och taxistation.

Historia  
År 1865 invigdes den första järnvägen i dåvarande österrikiska Karlovac. Den nya järnvägen anlades åren 1863–1865 av det österrikiska järnvägsbolaget Südbahn-Gesellschaft (Sydbanans bolag) med säte i Wien och förband Karlovac med Zagrebs centralstation. I samband med järnvägens intåg uppfördes en trästruktur i dåvarande Banijas kommun (idag stadsdelen Banija) som tjänade som stationsbyggnad och förvaringsanläggning. Som en konsekvens av den österrikisk-ungerska kompromissen och skapandet av dubbelmonarkin Österrike-Ungern år 1867 hamnade Karlovac som en stad i provinsen Kroatien och Slavonien i den ungerska intressesfären. Åren 1869–1873 anlade det ungerska statliga järnvägsbolaget järnväg mellan Karlovac och Rijeka som var den ungerska rikshalvans viktigaste hamnstad (se Staden Fiume med omnejd) och från år 1873 övertog det ungerska järnvägsbolaget hela järnvägen Zagreb–Rijeka.

Stationshuset 
År 1900 förstördes den dåvarande stationsbyggnaden i en brand. Till följd av detta godkände direktoratet för de kungliga ungerska statliga järnvägarna att en ny stationsbyggnad skulle uppföras till ett värde av 460 000 forinter. Uppdraget tilldelades den Zagreb-baserade arkitektbyrån Hönigsberg & Deutsch och år 1903 invigdes den nya stationsbyggnaden som uppfördes i historicistisk stil enligt ritningar av arkitekten Ferenc Pfaff. Stationsbyggnaden består av en närmare 200 meter lång struktur med en central mottagningshall med två flyglar och fasad av rött murtegel. Karlovacs järnvägsstationskomplex är ett av de äldsta bevarade exemplen på ett industriellt-tekniskt komplex av denna typ i Kroatien och därför registrerat i Kroatiens kulturarvsregister.

Trafik 
På 1930-talet uppgick antalet resande som passerade Karlovac med tåg till 249 225 personer. Varutrafiken under samma årtionde uppgick till 213 400 ton gods. På 1960-talet då cirka 100 tåg dagligen passerade Karlovac hade den siffran fördubblats. Karlovacs järnvägsstation med tillhörande infrastruktur var frekvent utnyttjad fram till 1970-talet då både passagerar- och godstrafiken minskade.

Referenser

Externa länkar 

Byggnader och anläggningar i Karlovac
Järnvägsstationer i Kroatien
Järnvägsstationer invigda 1863
1863 i Kroatien
Taliabusmygsångare

Taliabusmygsångare (Locustella portenta) är en nyligen beskriven fågelart i familjen gräsfåglar inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer enbart på ön Taliabu i ögruppen Sulaöarna i Indonesien. Den upptäcktes 2009 och beskrevs som ny art 2020.

Status 
Arten har ett begränsat utbredningsområde och tros minska i antal. IUCN kategoriserar den som sårbar (VU). Beståndet uppskattas till mellan 4 500 och 15 000 vuxna individer.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Gräsfåglar
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter i Sulaöarna
Helene Wedel

Helene Wedel, född 30 april 1945 i Göteborg, är en svensk målare och textilformgivare.

Wedel började under 1960-talet att studera vid Textilinstitutet i Borås som följdes av studier vid Konstindustriella skolan i Göteborg. Som ett led i sitt examensarbete formgav hon tyget Rio vid Textilinstitutet 1966, mönstret uppmärksammades av Borås Wäfveri som fick rättigheter att trycka tyget för produktion, det trycktes i flera olika färgsättningar och blev  en stor försäljningsframgång för företaget. På grund av sitt konstnärskap av bildkonst har hon huvudsakligen arbetat som frilans när det gäller formgivning av textil. Som bildkonstnär har hon haft flera separatutställningar och hon har medverkat i samlingsutställningar med måleri och textila bilder.

Källor
Fjäregruppen femtio år, Åsa Berndtsson och Anita Johansson, Sid 11,105. 
Retro, tyger vi minns, Sara Axtelius, 2018, sid 110, 

Födda 1945
Levande personer
Svenska målare under 1900-talet
Svenska formgivare
Konstnärer från Göteborg
Kvinnor
Eva Logell Wendel

Eva Logell Wendel, född 3 juli 1948 i Lidköping, död 19 december 2020 i Stockholm, var en svensk formgivare.

Hon studerade vid Högskolan för design och konsthantverk i Göteborg under 1970-talet. Efter studierna anställdes hon av Wanja Djanaieff som medarbetare i Nordiska kompaniets designgrupp. Tillsammans med Helena Hedengren, Eva Gellerstedt, Kerstin Boulogner och Boel Matzner förde hon in den moderna formgivningen i NK:s produktion av tyg. Gruppen gjorde tillsammans flera studieresor runt om i världen för att få inspiration för nya produkter. Hennes arbetsuppgift blev senare att få fram mönster till inköparna vid avdelningarna för glas och porslin, inredning, tapeter, leksaker och inredningstextil. Förutom uppdragen hon utförde för NK anlitades hon av externa företag, bland annat skapade hon ett mönster inspirerat av serietidningar som användes i fodret till sovsäckar och täckjackor. Efter nio år vid NK lämnade hon företaget för att som frilans arbeta för bland annat Design 20+, Duka, Bruka och Ljungbergs textil i Floda.

Källor 
Retro, tyger vi minns, Sara Axtelius, 2018, sid 74, 
Noter

Födda 1948
Avlidna 2020
Svenska formgivare
Svenska konstnärer under 1900-talet
Personer från Lidköping
Kvinnor
Eivor Spetz

Eivor Spetz, född 14 mars 1947 i Rydboholm, är en svensk textilformgivare.

Spetz började efter avslutad skolgång arbeta som praktikant vid Borås Wäfveris designavdelning. Hon arbetade vid avdelningen för modetyger där hennes arbetsuppgift var att handmålade ränder på skjorttyger. Hennes chef Inez Svensson uppmärksammade hennes konstnärliga förmåga och detta ledde till att hon fick arbeta för flera av företagets formgivare bland annat Gudrun Carlander, Birgit Linde och Kerstin Persson. Efter praktiktiden studerade hon vid Textilinstitutet i Borås 1965-1967. Efter studierna anställdes hon av Mona Björk vid Mölnlycke-Tuppen AB, som då var ett dotterbolag till Borås Wäfveri. Den första tiden i ateljén var hon arbetskamrat med Viola Gråsten och flera andra namnkunniga formgivare, dessa gav henne både uppmuntran och kritik för de mönster hon skapade. Efter att först arbetat med mönster för modetyger övergick hon till att rita mönster för heminredningstyg. Hennes första framgång kom med mönstret Opera som senare följdes av Liseberg och Cirklar. Mellan 1971 och 1988 arbetade hon huvudsakligen med bäddtextilier men hon utförde även mönster för rullgardiner och gardiner. Hon var därefter verksam 1988-1993 vid Ludvig Svensson AB i Kinna där hon var konstnärlig ledare för mönsterframtagningen av företagets gardiner. Hon har därefter arbetat som frilansare med undantag av kortare inhopp vid olika företag bland annat var hon under en period marknadsassistent vid Elastocon. Som formgivare medverkade hon i flera konsthantverksutställningar och var med om att bilda en designgrupp i Borås.

Källor
Retro, tyger vi minns, Sara Axtelius, 2018, sid  

Födda 1947
Levande personer
Svenska formgivare
Personer från Kinnarumma socken
Kvinnor
Svenska konstnärer under 1900-talet
Dissenterprotestanter

Dissenterprotestanter avser kristna som är anslutna till ett annat kristet samfund än ett lands etablerade kyrka som traditionellt stöds eller har stötts av staten (jämför Svenska kyrkan). Begreppet används främst inom forskning. I Sverige utgör frikyrkliga personer exempel på dissenterprotestanter.

Källor

Se även 
 Dissenter

Kristendom
I'll Wait

"I'll Wait" är en låt av det amerikanska hårdrocksbandet Van Halen. Den utgavs som singel i april 1984 och återfinns som sjunde låt på albumet 1984. Singeln nådde plats 13 på Billboard Hot 100.

Låtlista
Singel (USA)

Singel (Storbritannien) / Maxisingel (USA)

Medverkande
David Lee Roth – sång
Eddie Van Halen – gitarr, keyboard
Alex Van Halen – trummor
Michael Anthony – basgitarr, bakgrundssång

Källor
Van Halen – "I'll Wait" Allmusic
Van Halen – "I'll Wait"  Discogs

Noter 

Musiksinglar 1984
Sånger av Van Halen
Erik Hellner

Erik Seved Johannes Hellner, född 26 juli 1894 i Torekovs församling, död där 15 augusti 1971, var en svensk tandläkare.

Erik Hellner var son till kontraktsprosten Anders Nilsson och systerson till Johannes Hellner. Efter studentexamen i Lund 1913 avlade han tandläkarexamen 1918. Hellner studerade krigsskador vid käklasarettet i Düsseldorf 1917. 1919 öppnade han praktik i Jönköping, vilken han 1926 flyttade till Djursholm, och från 1940 var han praktiserande tandläkare i Stockholm. Hellner tjänstgjorde vid Tandläkarinstitutet som assistent 1926–1927 och som tillförordnad laborator 1927–1931 samt var chef för Serafimerlasarettets tandpoliklinik från 1934. Hellner blev känd genom sina undersökningar rörande tandpulpan, där han särskilt intresserade sig för dess biologiska egenskaper, patologiska anatomi och sjukdomsbehandling, och i en rad uppsatser behandlade han pulpans förändringar utifrån experimentell synpunkt. Därutöver studerade han bland annat rotbehandlingen och tandrötan, särskilt tandrötan orsakad av kosten. Hellner var styrelseledamot i Svenska tandläkaresällskapet 1933–1935 och från 1941 samt tillhörde från 1931 redaktionen för dess organ Svensk tandläkaretidskrift, vars huvudredaktör han blev 1940. Han var även redaktör för tidskriften Acta odontologica scandinavica från 1941.

Källor

Noter 

Svenska tandläkare under 1900-talet
Personer från Torekovs socken
Födda 1894
Avlidna 1971
Män
Brgule

Brgule kan syfta på:

 Brgule, Kladanj – en by i kommunen Kladanj i Bosnien och Hercegovina 
 Brgule, Tuzla – en by i kantonen Tuzla i Bosnien och Hercegovina 
 Brgule, Vareš – en by i kommunen Vareš i Bosnien och Hercegovina
 Brgule, Ub – en by i kommunen Ub i Serbien
Einar Hellners

Einar Julius Hellners, född 21 april 1888 i Gråmanstorps socken, död 20 april 1963 i Malmö, var en svensk affärsman och försäkringsman.

Einar Hellners var son till grosshandlaren Jacob Jacobsson. Efter mogenhetsexamen i Helsingborg 1906 utexaminerade han 1907 för Göteborgs handelsinstitut och anställdes samma år som tjänsteman i faderns kontor i Helsingborg. 1908-1911 fortsatte han sina handelsstudier i Tyskland, Storbritannien, Frankrike och Ryssland. Efter att ha återkommit till Sverige anställdes han åter i faderns firma innan han fortsatte sina studier vid Lunds universitet och avlade filosofie kandidatexamen 1916. Under sin tid som student i Lund organiserade han Lunds studentkårs konviktorium och fastighetsaktiebolaget konviktorium 1918 samt Lunds studentkårs kreditkassa 1920. 1921–1925 var Hellners VD i J. Jacobssons AB i Halmstad, innan han 1925 gick över till Brand- och livförsäkringsaktiebolaget Skåne och Försäkrings AB Skandia 1932. Han var medlem av 1937 års försäkringssakkunniga. Hellers var under 1930-talet initiativtagare till ett flertal kreditkassor, bland annat för Svenska bokhandeln 1935, för Sveriges allmänna folkskollärarförening 1936 och för Apotekarekåren 1938. 1940 blev Hellers chef för oljeväxtavdelningen vid Svenska spannmålsaktiebolaget och 1944 VD för oljeväxtodlingens riksorganisation, Oljeväxtcentralen i Malmö. Hellners utgav ett flertal uppsatser i försäkringsämnen i tidningar och tidskrifter.

Källor

Noter 

Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Personer från Gråmanstorps socken
Födda 1888
Avlidna 1963
Män
Knut Brinck

Knut Torsten Brinck, född 27 oktober 1920 i Kristianstad, död 19 mars 2003 i Färingsö församling, Stockholms län, var en svensk konstnär.

Brinck, som var son till bokbindarmästare Christian Brinck och Elin Andréasson, studerade vid Berghs reklamskola 1945–1946 och var därefter anställd på Meyerhoffs reklambyrå i Stockholm 1946–1947. Efter att ha studerat vid Konstfackskolan 1948–1950 bedrev han egen verksamhet som tecknare, industriell formgivare, skulptör och keramiker.

Referenser

Svenska tecknare under 1900-talet
Svenska formgivare
Svenska skulptörer under 1900-talet
Svenska keramiker
Födda 1920
Avlidna 2003
Män
Konstnärer från Kristianstad
Brgule, Kladanj

Brgule (Бргуле) är en by i kommunen Kladanj i kantonen Tuzla i nordöstra Federationen Bosnien och Hercegovina. År 2013 hade byn 58 invånare.

Källor 

Orter i Federationen Bosnien och Hercegovina
Jean E. Sammet

Jean E. Sammet, född 23 mars 1928 i New York, död 20 maj 2017 i Silver Spring i Maryland, var en amerikansk datavetare, programmerare och matematiker. Hon utvecklade programmeringsspråket FORMAC och var en av utvecklarna till programmeringsspråket COBOL.

Biografi

Sammets föräldrar var jurister. Själv valde hon att studera matematik vid Mount Holyoke College i Massachusetts. Det var även under sina studier som hon 1949 första gången såg en dator. Efter att ha arbetat som matematiklärare under några år fick hon 1955 anställning vid elektronikföretaget Sperry med matematiska beräkningar. När företaget började utveckla en egen dator blev Sammet dess programmerare vilket väckte ett livslångt intresse för datorer och programmeringsspråk. Efter några år på Sperry ville Sammet arbeta för ett företag som hade datorer som huvudsaklig verksamhet. Ett problem var att alla sådana tjänster på den tiden riktade sig till män. Hon fick så småningom anställning hos datortillverkaren Sylvania för att leda utvecklingen av mjukvaran till datorn MOBIDIC.

Under denna period i slutet av 1950-talet blev det i samhället allt mer uppenbart vilken potential datorerna hade att bli användbara verktyg inte bara för militär och forskare utan också för företag. Men för att detta skulle ske krävdes det att de skulle bli enklare och billigare att installera och administrera datorer och därför sattes en kommitté ihop för att undersöka hur ett programmeringsspråk för kommersiell användning skulle kunna se ut. Jean E. Sammet blev en av medlemmarna i kommittén som även hade andra kvinnliga IT-pionjärer som Grace Hopper och Betty Holberton som medlemmar. Kommitténs första utkast kritiserades hårt och för att lösa problemet och komma framåt med arbetet slog sig Jean Sammet och fem andra programmerare – alla anställda vid olika amerikanska datortillverkningsföretag – samman i ett hotellrum på Manhattan. Under två veckor arbetade de hårt för att bli klara. När de var färdiga hade de skapat the Common Business Oriented Language, COBOL.

Efter arbetet med COBOL lämnade Sammet arbetet på Sylvania och fick 1961 anställning hos IBM där hon var med och tog fram ytterligare ett stort programmeringsspråk, FORMAC. Sammet arbetade för IBM under nästan 30 år.

Jean E. Sammet skrev också flera böcker om programmeringsspråk. 1969 gav hon ut Programming Languages: History and Fundamentals, som betecknas som en klassiker inom sitt fält.

År 1974 blev hon den första kvinnliga ordförande för Association for Computing Machinery.

Källor

Födda 1928
Avlidna 2017
Kvinnor
Forskare från New York
Amerikanska matematiker under 1900-talet
Amerikanska datavetare
Amerikanska programmerare
Alumner från Mount Holyoke College
Alumner från University of Illinois at Urbana-Champaign
Alumner från Columbia University
Mary Kenneth Keller

Mary Kenneth Keller, född 17 december 1913 i Cleveland i Ohio, död 10 januari 1985 i Dubuque i Iowa, var en amerikansk nunna inom den romersk-katolska kyrkan samt pionjär inom datavetenskap. År 1965 blev hon, tillsammans med ytterligare en person, den första någonsin att doktorera i datavetenskap.

Biografi 
År 1932 klev Mary Kenneth Keller som 18-åring in i klostret Sisters of Charity of the Blessed Virgin Mary i Iowa. Åtta år senare avlade hon sitt nunnelöfte.

Keller utbildade sig på college och avlade examen i matematik och fysik. Som kvinna var hon vid den tiden portad från många arbetsplatser inom sitt fält och hon hade svårt att hitta någonstans att praktisera sina färdigheter. År 1958 gjorde Dartmouth College dock ett undantag från sin policy att endast ta in män och lät Keller börja arbeta på deras center för datavetenskap. Tillsammans med John G. Kemney och Thomas E. Kurtz och en handfull övriga studenter hjälpte hon till att utveckla programmeringsspråket Basic. Basic var utvecklat för att vara så pass enkelt att även människor utan teknisk eller matematisk utbildning skulle kunna använda det.

År 1965 blev Mary Kenneth Keller en av de två första i historien att doktorera i datavetenskap. Efter det grundade hon en datavetenskapsavdelning på Clarke College i Iowa, ett katolskt lärosäte för kvinnor, och var dess ledare under 20 år. I en tid då få såg poängen med att kvinnor skulle lära sig att använda datorer ägnade sig Keller åt att göra utbildning och information tillgänglig för alla. Bland annat anordnade hon utbildningar för vuxna och lät hemmafruar ta med sina barn till lektionerna. Keller grundade även föreningen the Association Supporting Computer Users in Education, en organisation som fokuserade på att hjälpa lärare att använda datorer för att främja studenternas lärande.

Källor

Externa länkar 
 Minidokumentär om Mary Kenneth Keller

Födda 1913
Avlidna 1985
Kvinnor
Romersk-katolska nunnor
Amerikanska datavetare
Personer från Cleveland
Personer i USA under 1900-talet
Alumner från DePaul University
Alumner från University of Wisconsin–Madison
Statens institut för personalutveckling

Statens institut för personalutveckling (SIPU) fanns inrättat 1979–1992. Institutet var enligt sin instruktion en central servicemyndighet för personalutveckling inom statsverksamheten. Myndigheten skulle bl.a. fortlöpande bevaka behovet av personalutveckling i statsförvaltningen, utveckla och tillhandahålla personalutbildning och utbildningsmaterial m.m. som efterfrågades av de statliga myndigheterna, utarbeta förslag till regeringen på åtgärder av generell karaktär som inte direkt motsvarades av efterfrågan hos myndigheter eller andra samt verka för att behovet av personalutbildning tillgodosågs också inom det allmänna utbildningssystemet. 

Verksamheten vid SIPU upphörde då regeringen bedömde att stödverksamhet av det aktuella slaget så långt som möjligt bör vara efterfrågestyrd, och att stöd som finns att köpa på marknaden av rent principiella skäl inte bör tillhandahållas av staten (prop. 1991/92:100 bilaga 8).

De följande åren fick flera myndigheter utbildnings- och utvecklingsuppdrag som avsåg statligt anställda, bl.a. Statens kvalitets- och kompetensråd (1999–2005), Verket för förvaltningspolitisk utveckling (2006–2008) och Kompetensrådet för utveckling i staten (2009–2012). Därefter har olika främjande- och utvecklingsuppdrag lämnats till bl.a. Värdegrundsdelegationen när det gäller god förvaltningskultur.

Institutet privatiserades i samband med bedömningen. Nuvarande ägare är Finnish Consulting group.

Källor

Noter 

Ej längre existerande svenska myndigheter
Svenska statliga myndigheter bildade 1979
Svenska statliga myndigheter upplösta 1992
Conor Gallagher

Conor John Gallagher, född 6 februari 2000 i Epsom, är en engelsk fotbollsspelare som spelar för Chelsea. Han representerar även det engelska landslaget.

Karriär
Den 17 september 2020 förlängde Gallagher sitt kontrakt i Chelsea med fem år och blev samtidigt utlånad till West Bromwich Albion på ett låneavtal över säsongen 2020/2021. I juli 2021 lånades han ut till Crystal Palace på ett låneavtal över säsongen 2021/2022.

Källor

Noter

Engelska fotbollsspelare
Engelska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Chelsea FC
Spelare i Charlton Athletic FC
Spelare i Swansea City AFC
Spelare i West Bromwich Albion FC
Spelare i Crystal Palace FC
Spelare i English Football League
Spelare i Premier League
Spelare i VM i fotboll 2022
Födda 2000
Levande personer
Män
Personer från Epsom
Brittiska idrottare under 2000-talet
William T. Naud

William T. Naud, född 7 juni 1929 i New York, är en pensionerad amerikansk filmregissör, producent och manusförfattare. Naud är främst känd för sina många lågbudgetfilmer som fått genomgående negativ kritik av filmkritiker. Hans förmodligen mest kända film är boxningskomedin Ricky 1 (1988), en parodi på bland annat Rocky och Gudfadern-filmerna.

Filmografi

Referenser

Noter

Webbkällor 

 

Män
Födda 1929
Levande personer
Amerikanska filmregissörer
Amerikanska filmproducenter
Amerikanska manusförfattare
Personer i USA under 2000-talet
Personer från New York