kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Skat (stjärna)

Skat eller Delta Aquarii (δ Aquarii, förkortat Delta Aqr, δ Aqr) som är stjärnans Bayerbeteckning, är en ensam stjärna belägen i den mellersta delen av stjärnbilden Vattumannen. Den har en skenbar magnitud på 3,25, är den tredje ljusaste stjärnan i stjärnbilden och är synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 20,4 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 160 ljusår (ca 49 parsek) från solen.

Nomenklatur
Delta Aquarii har det traditionella namnet Skat (tidigare också använt för Beta Pegasi)[12], vanligen härlett till det arabiska الساق (som-saq), vilket betyder "ben" eller "skenben". De medeltida formerna Scheat, Seat, Sheat antyder att det i stället kan komma från det arabiska شئت (ši'at), vilket betyder "önskan".

År 2016 organiserade Internationella astronomiska unionen en arbetsgrupp för stjärnnamn (WGSN) med uppgift att katalogisera och standardisera riktiga namn för stjärnor. WGSN fastställde namnet Skat  för Delta Aquarii i augusti 2016 och detta är nu inskrivet i IAU:s Catalog of Star Names.

Egenskaper
Delta Aquarii A är en blå till vit stjärna i huvudserien av spektralklass A3 V, som genererar energi genom kärnfusion av väte i dess kärna. Den har en massa som är ungefär dubbelt så stor som solens massa, en radie som är ca 2,4 gånger större än solens och utsänder från dess fotosfär ca 26 gånger mera energi än solen vid en effektiv temperatur av ca 9 000 K. 

Delta Aquarii har noga observerats för att finna en följeslagare, men ingen sådan har upptäckts. Den visar inte heller något tecken på överskott av infraröd strålning, som skulle kunna tyda på närvaro av en omgivande stoftskiva. Den ingår sannolikt i Ursa Major Moving Group, som har en beräknad ålder på ca 500 miljoner år.

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/skat
 http://stars.astro.illinois.edu/sow/skat.html

		
Stjärnbilden Vattumannen
Bayerobjekt	
Huvudseriestjärnor klass A
Flamsteedobjekt
HD-objekt
HR-objekt
Satu Vihavainen

Aune Satu Marjatta Vihavainen, född 21 januari 1957 i Nilsiä, är en finländsk operasångerska (sopran). 

Vihavainen studerade vid Sibelius-Akademin (diplom 1981), vann andra pris i Timo Mustakallio-tävlingen 1980 och andra pris i sångtävlingen i Villmanstrand 1981. Hon är sedan 1982 engagerad vid Finlands nationalopera, där hon utfört centrala sopranroller i verk av bland andra Wolfgang Amadeus Mozart, Carl Maria von Weber, Richard Wagner, Charles Gounod, Georges Bizet, Modest Musorgskij, Ruggiero Leoncavallo och Giacomo Puccini; i Joonas Kokkonens Viimeiset kiusaukset har hon framträtt som Riitta och i Aulis Sallinens Kullervo som Systern. 

Vihavainen har gästspelat på scener i många länder i Europa och USA; 2006 var hon engagerad vid musikfestspelen i Bayreuth. Som konsertsångerska debuterade hon 1983 och har därpå regelbundet framträtt i Finland och utomlands även som oratoriesolist. Hon undervisade 1988–1998 vid Sibelius-Akademin och ledde 1998–2003 festivalen Satu vai totta i Nilsiä, där Kokkonens Viimeiset kiusaukset framfördes.

Källor

Finländska operasångare under 1900-talet
Finländska sopraner
Födda 1957
Kvinnor
Levande personer
Personer från Norra Savolax
Finländska operasångare under 2000-talet
Rupert Stadler

Rupert Stadler, född 17 mars 1963 i Titting i Bayern i Tyskland, är en tysk ekonom. 

Rupert Stadler växte upp i en bondefamilj i byn Wachenzell i Landkreis Eichstätt i Bayern. Han utbildade sig i företagsekonomi vid Hochschule für angewandte Wissenschaften Augsburg i Augsburg, med examen i företagsstyrning och finansiering. 
Efter examen började han arbeta inom Philips Kommunikation Industrie AG i Nürnberg.

Rupert Stadler började vid 27 års ålder arbeta på Audi AG 1990 som controller för försäljning och marknadsföring. År 1997 blev han Ferdinand Piechs högra hand. Han har därefter fram till 2018 haft ett stort antal höga positioner inom Volkswagenkoncernen. Han blev styrelseledamot i Audi 2003 och i Volkswagenkoncernen 2010. Han blev också verkställande direktör för Audi 2010, samtidigt som han blev ordförande i Audis styrelse.

Beröring med Dieselgate
Utsläppsskandalen inom Volkswagenkoncernen, som briserade i september 2015, anses har sitt ursprung inom Audi.

Med en så kallad "administrativ order" utfärdade delstatsåklagarna i München i oktober 2018 ett bötesföreläggande mot företaget Audi AG på motsvarande 8,26 miljarder kronor (900 miljoner euro) för brott mot utsläppskraven beträffande kvävedioxidutsläpp från V6- och V8-dieselmotorer från företaget. Audi meddelade att företaget inte avser att överklaga beslutet.

Rupert Stadler häktades i juni 2018 för misstänkt medverkan i att dölja fusket med utsläpp av kväveoxider, och suspenderades i samband med detta av Audi tills vidare från sin vd-befattning. Han avgick i början av oktober 2018 från denna post, liksom från sina poster i Audis och Volkswagen, den 2 oktober.  Rupert Stadler släpptes ur häktet, efter 144 dagar, senare i oktober. Om åtal kommer att väckas mot Stadler är (per 1 november 2018) ej känt.

Bibliografi
 Rudolf Stadler: Die Berufsfreiheit in der Europäischen Gemeinschaft, tuduv-Verlagsgesellschaft 1980, 
 Andreas Herrmann, Walter Brenner och Rupert Stadler: Autonomous Driving: How the Driverless Revolution will Change the World, Emerald Publishing 2018,

Källor
Personprofil på Deutsche Welle den 28 mars 2009

Noter

Personer inom Tysklands näringsliv
Födda 1963
Levande personer
Män
Bayrare
Charles Miller

Charles Miller, född 1918, död 1986, var en amerikansk journalist och författare.

Charles Miller skrev populärhistoriska böcker om Afrika och Afghanistan. Han bodde i New York och var medarbetare i tidskrifter som The Saturday Evening Post, Reader's Digest, The New Republic och Saturday Review.

Bibliografi i urval
The Lunatic Express, An Entertainment in Imperialism, Macmillan, London
Battle for the Bundu, The First World War in East Africa, 1974, bland annat McDonald & Co, London, 
Khyber: British India's North West Frontier, Macmillan 1977,

Källor

Noter

Amerikanska författare
Födda 1918
Avlidna 1986
Män
Wilhelm Scharp

Karl Wilhelm (Vilhelm) Scharp, född 27 november 1863 i Stockholm, död 11 maj 1917 i Stockholm, var en svensk sanatorieläkare (lungläkare).

Biografi 
Wilhelm Scharp blev medicine kandidat vid Uppsala universitet 1889 och medicine licentiat vid Karolinska institutet 1894. Efter tjänstgöring vid Allmänna Barnhuset i Stockholm var han praktiserande läkare i barnsjukdomar i Stockholm 1898–1903. Under denna tid insjuknade han i lungtuberkulos och genomgick kurer för detta i Davos i Schweiz och på Vejlefjords sanatorium i Danmark och blev då djupt intresserad av tuberkulossjukdomen. Nästa steg var att bli underläkare på Österåsens sanatorium nära Sollefteå. Här rekryterades han att 1907 som den förste överläkaren leda Romanäs privatsanatorium nära Tranås. Hans efterträdare Alfred von Rosen skrev i sina minnesord över Scharp: "Han hörde sedan länge till de av tuberkulos märkta, något som naturligtvis i alldeles särskild grad gjorde honom skickad att förstå och sätta sig in i den sjukdom till vars bekämpande han ägnade sitt liv. Det torde ej vara förmätet att säga att Scharp rent av dyrkades av många bland sina patienter."

Scharp deltog i bildandet av Pediatriska sällskapet i Stockholm och Sällskapet Barnavård. Under tiden på Romanäs blev han initiativtagare till Svenska Sanatorieläkareföreningen, vars "ständige sekreterare" han var 1911-1913. Både i tal och skrift framträdde Scharp flitigt och "med en förmåga vida över det vanliga måttet".

Källor 
Alfred von Rosen: Wilhelm Scharp. Minnesord vid överlämnandet av doktor Scharps porträtt till sanatoriet den 3 maj 1918. Från Romanäs 1918, sid. 31 - 44
A. Widstrand: Scharp, Karl Vilhelm. Sveriges läkarehistoria 1933, okänd sida
Annie Svärd: Romanäs sanatorium 1903–1940. En berättelse och en dokumentsamling. Jönköpings läns museum, Jönköping 2004, sid. 1–202

Födda 1863
Avlidna 1917
Män
Svenska läkare under 1800-talet
Läkare från Stockholm
Venice Beach (TV-serie)

Venice Beach är ett svenskt realityprogram från 2018 som sänds i TV4 och TV4 Play.

Handling 
I Venice Beach följs sju personer som alla har flyttat över Atlanten och försöker få sina drömmar uppfyllda i Los Angeles, Kalifornien. Videomaterialet i serien innehåller egenfilmat material från deltagarna som varvas med professionella intervjuer. Deltagare som förekommer i serien är bland annat Sara och Hanna Montazami , dotter till realitystjärnan Maria Montazami och Julia Bailey (kusin till skådespelaren Malin Åkerman).

I november rapporterades att delar av deltagaren Sofia Isakssons vingård "Malibu Rocky Oaks" brunnit upp under de våldsamma bränder som härjat i Kalifornien hösten 2018.

Referenser

TV-program i TV4 Play
Reality-program
Svenska TV-program
TV-säsonger 2018
Aune Antti

Kerttu Aune Antti, egentligen Holmqvist, född Anttonen 23 december 1901 i Villmanstrand, död 27 augusti 1983 i Helsingfors, var en finländsk sångerska (sopran). 

Antti framträdde huvudsakligen som liedsångerska och solist vid orkesterkonserter, bland annat i Skandinavien, Central- och Sydeuropa samt USA. Hennes favoritrepertoar var den finländska sångproduktionen. Hon var även en uppskattad sångpedagog. Hon tilldelades Pro Finlandia-medaljen 1972.

Källor

Finländska sopraner
Finländska sångpedagoger
Mottagare av Pro Finlandia-medaljen
Födda 1901
Avlidna 1983
Kvinnor
Personer från Villmanstrand
NHL Heritage Classic

NHL Heritage Classic är ett ej regelbundet återkommande sportarrangemang i National Hockey League (NHL) där grundspelsmatcher spelas utomhus på arenor i Kanada. Den är ett komplement till NHL:s andra utomhusevent NHL Winter Classic och NHL Stadium Series som spelar på utomhusarenor i USA.

Hur kriterierna är för när NHL vill arrangera Heritage Classic är ej känt. Den första arrangerades 2003 medan den andra gick av stapeln åtta år senare, den tredje spelades tre år efter den andra medan den fjärde och just nu sista arrangerades 2016.

Lista över NHL:s Heritage Classic-matcher

Referenser

Kommentarer

Noter

Externa länkar
Ritva-Liisa Korhonen

Ritva-Liisa Korhonen, född 2 oktober 1960 i Tavastehus, är en finländsk operasångerska (sopran). 

Korhonen har studerat vid Sibelius-Akademin för bland andra Anita Välkki (diplom 1990) och vid operastudion i Zürich. Hon fick hedersomnämnande vid Timo Mustakallio-tävlingen 1985 och tilldelades 1991 utmärkelsen Årets solist av Finlands operaförbund. Hon engagerades 1991 vid Finlands nationalopera och har där kreerat sopranroller i operor av Wolfgang Amadeus Mozart och Giuseppe Verdi (såsom Gilda och Violetta) men även moderna roller såsom Prinsessan i Erik Bergmans Det sjungande trädet. Vid Operafestspelen i Nyslott har hon framträtt bland annat i Fidelio (Marzelline) och i Kalevi Ahos Hyönteiselämä (Phyllis).

Källor

Finländska operasångare under 1900-talet
Finländska sopraner
Födda 1960
Kvinnor
Levande personer
Personer från Tavastehus
Finländska operasångare under 2000-talet
Göta Blomberg

Göta Gunvor Blomberg, född 2 februari 1915 i Helsingfors, död 11 september 1991 i Borgå, var en finländsk sångerska (mezzosopran). 

Blomberg studerade sång i hemlandet för sångerskorna Ester Ingman och Aune Antti och företog upprepade studieresor till Sverige och Österrike. Sin debutkonsert höll hon 1951 och konserterade förutom i Finland i Österrike, Västtyskland, Sverige och USA. Hon uppträdde även som solist vid symfonikonserter. Hon tilldelades Pro Finlandia-medaljen 1966.

Källor

Finländska mezzosopraner
Mottagare av Pro Finlandia-medaljen
Födda 1915
Avlidna 1991
Kvinnor
Sångare från Helsingfors
Jenny Carlstedt

Jenny Carlstedt, född 16 juli 1972 i Mariehamn, är en finländsk sångerska (mezzosopran). 

Carlstedt har från 1992 studerat vid Sibelius-Akademin och från 1998 vid Guildhall School of Music and Drama i London. Hon har framträtt som lied- och oratoriesångerska och debuterade på Finlands nationalopera 2001 (Dorabella). Hon var engagerad vid operan i Frankfurt am Main 2002–2016.

Källor

Noter

Finländska mezzosopraner
Födda 1972
Kvinnor
Levande personer
Personer från Mariehamn
Sommarpratare 2019
Päivi Nisula

Päivi Nisula, född 5 juni 1961 i Åbo, är en finländsk operasångerska (mezzosopran). 

Nisula inledde 1983 sina studier vid Sibelius-Akademin och segrade i Timo Mustakallio-tävlingen 1989. Detta år vann hon tredje pris i sångtävlingen i Villmanstrand och debuterade 1990 vid operan i Tammerfors. Hon slutförde studierna för Anita Välkki, tilldelades diplom 1991 och höll sin debutkonsert 1992. Hennes genombrott följde vid Operafestspelen i Nyslott 1992, där hon kreerade Amneris i Aida. Åren 1990 och 1993 mottog hon utmärkelsen Årets operasolist. Vid Finlands nationalopera, där hon engagerades 1993, har hon utfört roller som Riitta i Viimeiset kiusaukset, Desdemona i Otello och Tosca; sedan 1991 har hon framträtt även vid Operafestspelen i Nyslott.

Källor

Finländska operasångare under 1900-talet
Finländska mezzosopraner
Födda 1961
Kvinnor
Levande personer
Personer från Åbo
Finländska operasångare under 2000-talet
Ermanno Giglio-Tos

Ermanno Giglio-Tos, född den 25 mars 1865 i Chiaverano, Turin, död 18 augusti 1926 i Turin, var en italiensk entomolog.

Mellan 1886 och 1896 studerade Giglio-Tos vid Turins universitet hos Michele Lessona. År 1906 blev han professor i zoologi, anatomi och fysiologi vid Cagliaris universitet. 

Giglio-Tos forskning var inriktad på Diptera, Mantodea, Phasmatodea, Orthoptera och Blattodea. Han beskrev under sin levnadstid släktet Milichiella samt ett stort antal nya arter. Hans samlingar finns vid Turins naturhistoriska museum.

Bibliografi
Ditteri Del Messico (1892) 
Les problèmes de la vie. Essai d'une interprétation scientifique des phénomènes vitaux (1900)

Lista över några av de arter och underarter som beskrivits av Giglio-Tos
Amantis fumosana 1915
Anaulacomera parvula (1898)
Anaxarcha limbata 1915
Bolbe nigra 1915
Caudatoscelis caudata 1914
Cephalocoema borellii 1894
Coptopteryx minuta 1915
Dilatempusa aegyptiaca 1917
Galepsus feae 1911
Galepsus trilobus 1911
Geothespis australis 1916
Hierodula ralumina 1917
Hoplocorypha cacomana 1916
Ligaria dentata 1915
Miogryllus tucumanensis 1894
Orthodera gracilis 1917
Paramantis nyassana 1912
Parasphendale scioana 1915
Polyspilota caffra transvaaliana 1911
Polyspilota comorana 1911
Polyspilota griffinii 1911
Polyspilota magna 1911
Spinopeplus conradi 1898
Spinopeplus festae 1910
Tarachodes saussurei 1911

Källor
M. Alippi Cappelletti: Giglio-Tos, Ermanno. I: Dizionario Biografico degli Italiani, 54.
Nelson Papavero, Sergio Ibanez Bernal: Contributions to a history of Mexican dipterology - part 1. Entomologists and their work before the biologia centrali-americana. I: Acta Zoologica Mexicana. 84, 2001, S. 115-173.

Noter

Externa länkar

Män
Italienska biologer
Italienska entomologer
Födda 1865
Avlidna 1926
Alumner från universitetet i Turin
Ingela Sjögren

Bertha Ingela Sjögren, född Envall 9 december 1938 i Indien, död 6 april 1988 i Vänge församling, Uppsala, var en svensk lungläkare.

Biografi
Ingela Sjögren tillbringade sin barndom i Sydindien, där föräldrarna verkade i Svenska kyrkans mission. Hon studerade medicin i Göteborg och blev medicine licentiat 1967. Året därpå började hon på Akademiska sjukhusets lungklinik i Uppsala. Under sitt avhandlingsarbete uppenbarade sig de första tecknen på den sjukdom som till slut ändade hennes liv. Efter en operation kunde hon återgå till arbetet och hon disputerade  i Uppsala 1975 för medicine doktorsgrad, som en av de sista och blev samma år docent i lungmedicin vid Uppsala universitet. Hon tjänstgjorde därefter på lungkliniken vid Karolinska sjukhuset i Solna men återvände till Akademiska sjukhuset 1984 som klinisk lärare, där hon förblev till sin död.

Hennes främsta vetenskapliga insats var inom tuberkulosens epidemiologi. Hon etablerade goda vetenskapliga kontakter med British Medical Research Council och främst med Internationella tuberkulosunionen. Hon blev där ordförande i en av dess vetenskapliga kommittéer och utnyttjades internationellt som gästföreläsare. Efter hennes död anordnades 1990 i Boston, USA ett internationellt seminarium till hennes minne.

I Sverige var Ingela Sjögren vetenskaplig rådgivare för Centrala tuberkulosregistret vid Hjärt-lungfonden, sakkunnig vid försäkringsrätterna och ledamot av socialstyrelsens vetenskapliga råd. Hennes ledaregenskaper ledde henne till ordförandeposten i Svensk lungmedicinsk förening under åren 1979 - 1987, en mycket aktiv period i föreningen.

Källor 
Gunnar Boman, Gunnar Dahlström: Ingela Sjögren död. Ledande expert inom lungmedicin. 1988 (okänd tidning)

Noter 

Kvinnor
Födda 1938
Avlidna 1988
Svenska läkare under 1900-talet
Regina (finländsk musikgrupp)

Regina var ett finländskt synthpopband, som var aktivt 2004–2017.

Historik 
Bandets historia började med att Mikko Pykäri och Iisa Pajula lade ut några musikstycken på internet. Strax därefter blev de tillfrågade om att komma och spela live och rekryterade då trumslagaren Mikko Rissasen till bandet. Direkt efter sin första show skrev bandet ett albumkontrakt med skivmärket Next Big Thing. Detta album, som fick namnet Katso maisemaa släpptes i november 2005 och mottog då goda recensioner från den finska musikpressen.

Bandmedlemmar 
 Iisa Pajula – sång
 Mikko Pykäri – keyboard och gitarr
 Mikko Rissanen – trummor

Diskografi

Album 
 Katso maisemaa  (2005)
 Oi miten suuria voimia!  (2007)
 Puutarhatrilogia  (2009)
 Soita mulle  (2011)

Singlar 
 Olisitko sittenkin halunnut palata  (2005)
 Katso maisemaa  (2005)
 Minua ollaan vastassa  (2006)
 Näinä mustina iltoina  (2007) internetissä ja CD-R-versiona (350 kpl) jaettu joululahjasingle
 Saanko jäädä yöksi?  (2008) Maxisingle
 Unohtuneesta  (2010)
 Jos et sä soita  (2011)
 Haluan sinut  (2011) – Official song for Helsinki Pride 2011
 Yksi kerta (2014)

Referenser

Externa länkar 
 Officiell hemsida
 Officiell MySpace
 Regina performing live, tidningen YLE:s arkiv
Finländska musikgrupper
John Sims

John Sims, född 13 oktober 1749 i Canterbury, England, död 26 februari 1831 i Dorking, England, var en engelsk botanist och läkare.

Sims, vars far också var läkare, kom från en familj som tillhörde Vännernas samfund (kväkarna). Han studerade medicin vid Edinburghs universitet, där han erhöll en doktorsgrad 1774. Från 1776 var han praktiserande läkare i London, där han dels var verksam vid Surrey Dispensary, en klinik för fattiga, dels hade en ansedd praktik som förlossningsläkare.

Inom botaniken var Sims verksam som taxonom. Vetenskapliga namn som skapats av honom har auktorsbeteckningen Sims och kan återfinnas från länkar till namnet. Släktet Simsia (korgblommiga växter) är uppkallat efter honom, och hans herbarium är bevarat vid Kew Gardens.

Sims var en av grundarna av Linnean Society of London 1788 och han var medlem av brittiska vetenskapsakademin Royal Society från 1814. Under åren 1801 till 1807 var han redaktör för  den botaniska tidskriften  med nuvarande namn Curtis's Botanical Magazine. Denna räknas som den äldsta i sitt slag som ännu existerar. Sims efterträdde där William Curtis som hade grundat den 1787. 

Sims drog sig tillbaka från sin läkarpraktik 1825 och flyttade till Dorking i Surrey söder om London, där han dog 1831.

Referenser

Noter

Brittiska botaniker
Botaniker med auktorsnamn
Brittiska läkare
Personer från Canterbury
Alumner från Edinburghs universitet
Födda 1749
Avlidna 1831
Män
Ledamöter av Royal Society
Col de Porte

Col de Porte är ett bergspass i Schweiz. Det ligger i distriktet Nyon och kantonen Vaud, i den västra delen av landet,  km sydväst om huvudstaden Bern. Col de Porte ligger  meter över havet.

Källor 

Bergspass i Vaud
Lilli Paasikivi

Lilli Katriina Paasikivi-Ilves, född 22 juli 1965 i Imatra, är en finländsk operasångerska (mezzosopran). 

Paasikivi studerade 1986–1992 vid Kungliga Musikhögskolan i Stockholm och 1992–1994 vid Royal College of Music i London samt 1995–1996 vid Finlands nationaloperas operastudio. Hennes tävlingsframgångar är remarkabla: andra pris i Villmanstrand 1992, andra pris i Mirjam Helin–tävlingen 1994 samt Årets operasolist och Årets artist i radion 1997. Hon engagerades vid Nationaloperan 1998, där hennes första stora roll var Dorabella i Cosi fan tutte, därpå har hon kreerat de centrala mezzo-rollerna av bland andra Giacomo Puccini och Gioacchino Rossini. Hon är konstnärlig ledare för Nationaloperan sedan 2013. Sitt internationella genombrott fick hon 2001 i Paris som pilgrimen i Kaija Saariahos L'amour de loin. Hon har medverkat i Sinfonia Lahtis inspelningar av Jean Sibelius verk, bland annat i Kullervo. Hon tilldelades Pro Finlandia-medaljen 2008.

Källor

Finländska operasångare under 1900-talet
Finländska mezzosopraner
Mottagare av Pro Finlandia-medaljen
Födda 1965
Kvinnor
Levande personer
Personer från Imatra
Sommarpratare 2020
Finländska operasångare under 2000-talet
Ursula Happe

Ursula Happe, född Krey 29 oktober 1926 i Fria staden Danzig, död 26 mars 2021 i Dortmund, var en tysk simmare.

Happe blev olympisk guldmedaljör på 200 meter bröstsim vid sommarspelen 1956 i Melbourne.

Källor 

Tyska simmare
Tyska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1956
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 1956
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1956 från Tyskland
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 1952
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1952 från Tyskland
Bröstsimmare
Födda 1926
Avlidna 2021
Kvinnor
Raili Kostia

Raili Onerva Kostia, född 14 augusti 1930 i Jockas, död 1 december 1990 i Helsingfors, var en finländsk sångerska (mezzosopran). 

Kostia avlade 1957 diplomexamen i solosång vid Sibelius-Akademin och debuterade följande år. Hon var 1958–1959 anställd vid Finlands nationalopera och därefter till 1968 engagerad vid olika scener i Mellaneuropa, där hon även gjorde framträdanden som solist. Hon uppträdde därefter som fri konstnär. Åren 1977–1990 ledde hon utbildningen av sångare vid Sibelius-Akademin.

Källor

Finländska mezzosopraner
Finländska sångpedagoger
Födda 1930
Avlidna 1990
Kvinnor
Personer från Jockas
Crêt du Rosset

Crêt du Rosset är en kulle i Schweiz. Den ligger i distriktet Nyon och kantonen Vaud, i den västra delen av landet,  km sydväst om huvudstaden Bern. Toppen på Crêt du Rosset är  meter över havet. Crêt du Rosset ingår i Jurabergen.

Källor 

Berg i Vaud
Berg i Schweiz 1000 meter över havet eller högre
Crêt à Noé

Crêt à Noé är en kulle i Schweiz. Den ligger i distriktet Nyon och kantonen Vaud, i den västra delen av landet,  km sydväst om huvudstaden Bern. Toppen på Crêt à Noé är  meter över havet. Crêt à Noé ingår i Jurabergen.

Källor 

Berg i Vaud
Berg i Schweiz 1000 meter över havet eller högre
Lars Berge

Lars Berge, född 1974, är en svensk journalist, dokumentärfilmare, författare och manusförfattare.

Bibliografi
2013 – Kontorsninja (roman)
2014 – Norrländsk fauna (novell, illustrerad av Martin Ander)
2015 – Svinn (roman)
2015 – Bullerbysyndromet: berättelser från Sverige (reportage, illustrerad av Martin Ander)
2018 – Vargattacken (reportage)

Priser och utmärkelser 
2019 – Natur och Kulturs debattbokspris för boken Vargattacken

Referenser

Externa länkar

Svenska journalister under 1900-talet
Svenska dokumentärfilmare
Svenska romanförfattare
Svenska novellförfattare
Svenska manusförfattare under 2000-talet
Män
Födda 1974
Levande personer
Svenska journalister under 2000-talet
Författare från Umeå
Journalister från Umeå