kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Inlandsinnovation

Inlandsinnovation AB är ett svenskt statligt riskkapitalföretag, som sorterar under Näringsdepartementet.

Inlandsinnovations uppgift är att främja företagande och utveckling i norra Sveriges inland genom direkta investeringar i företag samt indirekta investeringar genom regionala riskkapitalbolag och så kallade tillväxtkassor. Det förvaltar omkring 40 företag i olika branscher. Från januari 2017 lades Fouriertransform och Inlandsinnovation som dotterbolag till det 2016 bildade, av staten helägda, bolaget för riskkapitalinvesteringar Saminvest AB 

Den geografiska avgränsningen omfattade från början delar av Norrbottens, Västerbottens, Jämtlands, Västernorrlands, Gävleborgs, Dalarnas och Värmlands län. Det utvidgades senare till hela Norrbottens, Västerbottens, Jämtlands, Västernorrlands, Gävleborgs, Dalarnas och Värmlands län, det vill säga hela Norrland och delar av Bergslagen.

Inlandsinnovation har en investeringsram på 2 miljarder kronor.

Bolaget kommer Inlandsinnovation under de kommande åren att avyttra sitt innehav.

Källor
Staten och Kapitalet – struktur för finansiering av innovation och hållbar tillväxt Regeringens proposition 2015/16:110 den 16 mars 2016
En fondstruktur för innovation och tillväxt, SOU 2015:64

Noter

Externa länkar
Inlandsinnovations webbplats

Svenska företag med statligt ägande
Östersund
Företag bildade 2010
Svenska riskkapitalbolag
E-serie (elektronik)

E-serie avser inom elektronik standardiserade serier för de olika storheterna: resistans, kapacitans och induktans. Zenerdioders backspänning brukar också definieras av en E-serie.

Ursprungligen så togs detta system (senare döpt till IEC60063) fram av IEC år 1963 i syfte att förenkla och standardisera elektronikbranschen.

Serien är uppbyggd så att vartannat värde i den föregående serien är likadant. 
Ett undantag från den regeln är för serierna E3 till E 24 där endast, i E24, värdena 1,00; 1,10 och 7,50 är likadana med E48 serien och uppåt. De lägre serierna togs fram innan IEC60063 utvecklades och dessa värden fick leva kvar.

Toleranser 

Toleransen för serierna måste följa med upplösningen. Det är ju inte meningsfullt att ha två närliggande värden med en onoggrannhet som överstiger deras skillnad. 
Toleranserna är i ordning: 40%, 20%, 10%, 5%, 2%, 1% där E192 går ner till 0,25% eller 0,1%.

De flesta enkla elektronikprodukter brukar ha resistorer av maximalt E48 av kostnadsskäl. Endast vid spänningsreferenser och liknande brukar konstruktören gå utanför denna.

Tabell

Referenser

Elektronik
Industridesign
Peridium

Peridium är det skyddande lager som innesluter spormassan (gleban) hos svampar. Detta yttre skydd utgör ett igenkänningstecken hos bland annat röksvampar.

Beskrivning
Beroende på arten kan peridiet variera från papperstunt till tjockt och gummiaktigt och till och med vara hårt. Peridiet består vanligtvis av ett till tre lager. Om det bara finns ett lager kallas det för peridium. Om det finns två lager, kallas det yttre lagret för exoperidium och det inre lagret för endoperidium. Om det finns tre lager, kallas dessa för exoperidium, mesoperidium och endoperidium.

I dess enklaste underjordiska form håller sig peridiet stängt tills sporerna är mogna. Även sedan sporerna mognat sker ingen särskild öppning, utan peridiet måste multna för att sporerna ska släppas fria.

Röksvampar
För de flesta svampar är peridiet prytt med fjäll eller taggar. Hos arter som växer ovanför jorden under utvecklingsfasen, generellt kända som "röksvampar", är peridiet oftast differentierat i två eller fler lager, där det yttre lagret vanligen består av vårtor eller taggar, i motsats till det inre lagret, som är kontinuerligt och jämnt för att bevara sporerna. Ibland, som i fallet med släktet Geastrum (ett släkte av jordstjärnor), är antalet lager fler, och exoperidiet delar sig från spetsen till ett varierande antal spetsiga utskott. Det inre lagret håller dock ihop även hos dessa arter.

Rottryfflar
Rottryfflar har vanligtvis endast ett peridium, som är 3–9 cm i diameter. Detta enda peridium är vanligtvis stelt och svålliknande; det är vitt när det är sektionerat men rosa när det är färskt. Ytan varierar från gulbrun till grådaskigt gul och har fjäll.

Användning
Peridiet ges oftast ett specifikt namn hos vissa särskilda arter svampar. Peridiet hos underfamiljen Phalloideae kallas till exempel för volva. Peridiet kan också vara det yttre "boet" hos brödkorgsvampar.

Referenser

Noter 

Svampanatomi
The Best of Morbid Angel

The Best of Morbid Angel är ett samlingsalbum med det amerikanska death metal-bandet Morbid Angel som gavs ut den 30 september 2016 av skivbolaget Earache Records.

Låtförteckning
"Dominate" – 2:42
"Maze of Torment" – 4:24
"Fall from Grace" – 5:14
"Pain Divine" – 3:57
"Enshrined by Grace" – 4:29
"Chapel of Ghouls" – 4:57
"Bil Ur-Sag" – 2:30
"Where the Slime Live" – 5:25
"Angel of Disease" – 6:15
"Opening of the Gates" – 5:17
"Abominations" – 4:28
"Immortal Rites" – 4:05

Spår 2, 6 & 12 är från Altars of Madness (1989)
Spår 3 & 11 är från Blessed are the Sick (1991)
Spår 4 & 9 är från Covenant (1993)
Spår 1 & 8 är från Domination (1995)
Spår 7 är från Formulas Fatal to the Flesh (1998)
Spår 10 är från Gateways to Annihilation (2000)
Spår 5 är från Heretic (2003)

Medverkande	
Musiker (Morbid Angel-medlemmar)
Trey Azagthoth – gitarr, gitarrsynth (spår 1–12)
David Vincent – sång, basgitarr (spår 1–4, 6, 8, 9, 11, 12)
Richard Brunelle – gitarr (spår 2, 3, 6, 11, 12)
Pete Sandoval – trummor (spår 1–12)
Erik Rutan – gitarr, keyboard (spår 1, 8, 10)
Steve Tucker – basgitarr, sång (spår 5, 7, 10)

Referenser

Externa länkar
 The Best of Morbid Angel på Encyclopaedia Metallum

Musikalbum 2016
Album av Morbid Angel
Mike De La Torre

Michael Andrew De La Torre, född 22 september 1986 i San Diego, är en amerikansk MMA-utövare som sedan 2014 tävlar i organisationen Ultimate Fighting Championship.

Referenser

Noter

Källor
Mike De La Torre – UFC.com
Mike De La Torre – Sherdog.com

Amerikanska utövare av mixed martial arts
Födda 1986
Män
Levande personer
Idrottare från San Diego
Marseille-Saint-Charles järnvägsstation

Marseille-Saint-Charles är den centrala järnvägsstationen i Frankrikes näst största stad Marseille, belägen i stadsdelen Saint-Charles i 1:a arrondissementet.

Historia 
Den äldsta delen av stationsbyggnaden uppfördes 1848, på en höjd i nordöstra utkanten av den dåvarande stadskärnan, vid platsen för den tidigare Saint-Charles-kyrkogården. Järnvägsbolaget Compagnie du chemin de fer d'Avignon à Marseille hade stationen som ändstation för järnvägen Avignon–Marseille. Från 1857 drevs trafiken av järnvägsbolaget Compagnie des chemins de fer de Paris à Lyon et à la Méditerranée som trafikerade linjen Paris–Lyon–Marseille och Franska rivieran.

Stationen var den huvudsakliga bytespunkten för resande från Frankrike söderut mot de franska kolonierna i Afrika och Asien. De flesta resande till och från kolonierna anlände till Saint-Charles järnvägsstation, där ett stort antal hotell för resande snart byggdes i omgivande kvarter. Härifrån kunde resande fortsätta och byta till färja eller kryssningsfartyg vid Marseilles hamn i stadsdelen La Joliette. Den monumentala trappan som leder upp till stationen på södra sidan uppfördes 1925 och är utsmyckad med en allegori över de franska koloniala besittningarna.

Passagerartrafiken på stationen ökade i samband med att Marseilles tunnelbana byggdes ut från 1970-talet och framåt, samt i och med färdigställandet av TGV-snabbtågslinjen till Paris via Lyon 2001. Idag har TGV-tågen en större marknadsandel än inrikesflyget på sträckan Marseille-Paris, med en restid på tre timmar till Gare de Lyon i Paris.

Incidenter 
Den 1 oktober 2017 knivmördades två kvinnor av en terrorist på Marseille-Saint-Charles-stationen.

Trafik 
Järnvägsstationen trafikeras av lokal-, regional- och långdistanståg som huvudsakligen körs av SNCF, samt av tunnelbana och regional- och lokalbussar under Marseilles offentliga trafikbolag RTM, Régie des Transports Métropolitains.

Med snabbtåg finns inrikesförbindelser bland annat i riktning mot Paris via Avignon och Lyon, samt i riktningarna mot Nice, Metz, Le Havre, Rennes, Annecy och Marne-la-Vallée. Internationella snabbtågförbindelser finns i riktningarna mot London, Bryssel, Frankfurt am Main, Basel, Genève, Amsterdam och Madrid via Barcelona. Andra fjärrtågsförbindelser finns mot Milano via Monaco samt mot Bordeaux. Nattåg finns mot Strasbourg och mot Luxemburg.

Regionaltåg finns i riktning mot Lyon, Avignon och Briançon, samt lokaltåg mot Miramas, Pertuis, Aix-en-Provence respektive Toulon.

Saint-Charles är även det centrala navet för Marseilles tunnelbana och trafikeras av både linje 1 och 2.

Källor

Externa länkar 

Byggnader och anläggningar i Marseille
Järnvägsstationer i Frankrike
Tunnelbanestationer
Järnvägsstationer invigda 1848
Järnvägsstationer invigda 1977
1848 i Frankrike
1977 i Frankrike
Myles Jury

Myles Madison Jury, född 31 oktober 1988 i Hazel Park i Michigan, är en amerikansk MMA-utövare som sedan 2012 tävlar i organisationen Ultimate Fighting Championship.

Referenser

Noter

Källor
Myles Jury – UFC.com
Myles Jury – Sherdog.com

Amerikanska utövare av mixed martial arts
Födda 1988
Män
Levande personer
Personer från Oakland County
Louise Bringselius

Ilona Brita Louise Bringselius, född 20 maj 1974 i Kalmar, är en svensk förvaltningsforskare. 

Hon disputerade 2008 för filosofie doktorsexamen på en avhandling om Riksrevisionen och blev 2013 docent i företagsekonomi vid Lunds universitet, där hon är anställd som  universitetslektor. Bringselius forskning kretsar kring tillit, organisationskultur, ledarskap, professionellt inflytande samt uppföljning. Särskilt intresserar hon sig för offentlig sektor och samhället som helhet samt för tillitsbaserad styrning. 

Perioden 2017-2019 var Bringselius forskningsledare vid den statliga utredningen Tillitsdelegationen. Där ledde hon forskningsprojekt med inriktning mot offentlig styrning, tillsyn och förvaltningskultur samt utvecklade ett teoretiskt ramverk. Hon var även redaktör för en forskningsantologi (SOU 2018:38).

Louise Bringselius är dessutom aktiv samhällsdebattör. År 2015 skrev Bringselius en debattartikel i Dagens Nyheter om New Public Management (NPM). År 2017 skrev hon på DN Kultur om tid och fartblindhet. År 2017-2019 skrev Bringselius  ledarkrönikor i Barometern Oskarshamns-Tidningen.  Sedan augusti 2019 är hon fristående krönikör i Sydsvenska Dagbladet, där hon medverkar var tredje vecka. 

Bringselius har givit ut flera böcker, framför allt kring tillit, tillitsbaserad styrning och tillitsbaserat ledarskap, men även kring oberoende vid uppföljning och revision.

Bibliografi 
 2013 – Organisera oberoende granskning
 2017 – Den statliga revisionen i Norden
 2018 - Styra och leda med tillit - forskning och praktik (redaktör). SOU 2018:38.
 2019 - Tillit - en ledningsfilosofi för framtidens offentliga sektor. Första upplagan.
 2020 - Tillit - en ledningsfilosofi för framtidens offentliga sektor. Andra upplagan.
 2020 - Vägar till en god kultur - tillit, lärande och etik
 2020 - Tillitsbaserat ledarskap i praktiken - arbetsbok
 2021 - Tillit och omdöme: Perspektiv på tillitsbaserad styrning (redaktör)

Utmärkelser och ledamotskap
 Ledamot av Vetenskapssocieteten i Lund (LVSL, 2016)

Källor 

Levande personer
Kvinnor
Födda 1974
Svenska forskare under 2000-talet
Svenska företagsekonomer
Personer från Kalmar
Ledamöter av Vetenskapssocieteten i Lund
Idaho City

Idaho City är administrativ huvudort i Boise County i Idaho. Idaho City hade 485 invånare enligt 2010 års folkräkning.

Källor

Externa länkar

Orter i Idaho
Boise County
St. Maries

St. Maries är administrativ huvudort i Benewah County i Idaho. St. Maries hade 2 402 invånare enligt 2010 års folkräkning.

Källor 

Orter i Idaho
Benewah County
T Delphini

T Delphini är en pulserande variabel av Mira Ceti-typ i stjärnbilden Delfinen. 

Stjärnan varierar mellan magnitud +8,5 och 15,2 med en period av 332,02 dygn.

Se även 
 Variabel stjärna

Referenser 

Stjärnbilden Delfinen
Miravariabler
HD-objekt
Äspholm, Söderköpings kommun

Äspholm är en ö i Sankt Anna socken i Söderköpings kommun, strax norr om Risö. Ön har en yta på 1,07 kvadratkilometer.

Äspholm har haft fast bosättning åtminstone sedan 1543. 1795 fanns fyra hushåll på ön och vid mitten av 1800-talet bodde omkring 30 personer på ön. 1870 fick ön en egen skola. Från slutet av 1800-talet fick Äspholmen ångbåtsförbindelse med Söderköping. 1900 fanns totalt omkring 70 invånare på ön. Under 1900-talet minskade dock befolkningen, skolan stängde 1936. 2012 fanns 7 fastboende på ön. En del av de gamla gårdarna används som fritidshus, därtill har ett antal nya uppförts på ön.

Källor 
 Sveriges öar, 3:e upplagan 2013, Anders Källgård s.260-261.

Söderköpings kommun
Östergötlands öar
Saminvest

Saminvest AB är ett svenskt helägt statligt riskkapitalföretag, som bildades 1 juli 2016 och som sorterar under Näringsdepartementet.

Saminvest ska investera indirekt i företag genom privat förvaltade fonder enligt fond i fond-metodik. och ska också verka som såddfond.

Från januari 2017 lades Fouriertransform och Inlandsinnovation som dotterbolag till Saminvest AB.

Källor
Staten och Kapitalet – struktur för finansiering av innovation och hållbar tillväxt Regeringens proposition 2015/16:110 den 16 mars 2016
En fondstruktur för innovation och tillväxt, SOU 2015:64

Noter

Externa länkar
Officiell webbplats

Svenska företag med statligt ägande
Svenska riskkapitalbolag
Företag i Stockholms kommun
Företag bildade 2016
Stora Rimmö

Stora Rimmö är en ö i Sankt Anna socken i Söderköpings kommun, väster om Äspholm och öster om Djursö. Ön har en yta av 1,38 kvadratkilometer.

Ett gravröse på visar att den befolkats redan under forntiden. Den nuvarande bebyggelsen kan spåras tillbaka till 1700-talet och runt 1900 fanns fyra gårdar på Stora Rimmö. 2012 fanns tre bofasta på ön, därtill ett tiotal fritidshus.

Öar kobbar och skär norr om denna ö bildar naturreservatet Stora Rimmö

Källor 
 Sveriges öar, 3:e upplagan 2013, Anders Källgård s.261.

Söderköpings kommun
Östergötlands öar
Cecilia Ingman

Cecilia Ingman, född 28 augusti 1976 i Bangkok, är en svensk journalist, programledare och sportkommentator på SVT Sport.

Karriär 
Ingman anställdes på SVT Sport 2005 och har tidigare bland annat varit programledare i Sveriges Radio och arbetat på Aftonbladets sportbilaga Sportbladet. Hon är programledare för Sportnytt, Sportspegeln och kommenterar även sporter som konståkning och dans för SVT. Hon har även varit programledare för Lilla Sportspegeln.

Bakgrund 
Cecilia Ingman föddes i Bangkok och adopterades till Sverige; hon växte upp i Uppsala.

Referenser 

Personer från Bangkok
Födda 1976
Levande personer
Kvinnor
Svenska journalister under 2000-talet
Svenska TV-programledare
Svenska sportkommentatorer
Hacked Up for Barbecue

Hacked Up for Barbecue är det amerikanska death metal-bandet Morticians debutalbum. Albumet gavs ut juli  1996 av skivbolaget Relapse Records.

Låtförteckning
"Bloodcraving" – 5:13	 
"Embalmed Alive" – 0:50	
"Cremated" – 1:34	 
"Three on a Meathook" – 3:06	 
"Brutally Mutilated" – 0:39	  
"Deranged Insanity" – 2:28	 
"Cannibal Feast" – 1:40	 
"Blown to Pieces" – 0:58
"Fog of Death" – 3:15	  
"Brutal Disfigurement" – 1:26	 
"Apocalyptic Devastation" – 3:13	
"Inquisition" – 1:21	
"Hacked Up for Barbeque" – 4:18	 
"Abolition" – 0:51	 
"Necrocannibal" – 3:59	 
"Ripped in Half" – 0:25	 
"Morbid Butchery" – 2:01	 
"Decapitated" – 1:02	 
"Drilling for Brains" – 0:49	 
"Eaten Alive by Maggots" – 1:53	 
"Witches' Coven" – 3:21	
"Worms" – 0:53	 
"Annihilation" – 1:03	 
"Mortician" – 3:21

Medverkande
Musiker (Mortician-medlemmar)
Will Rahmer – basgitarr, sång
Roger J. Beaujard – gitarr, trumprogrammering

Produktion
Desmond Tolhurst – producent, ljudtekniker
 Matthew F. Jacobson – producent
 William J. Yurkiewicz Jr. – producent, mastering
 Roger J. Beaujard – assisterande ljudtekniker
 Dangerous Dave Shirk – mastering
 Wes Benscoter – omslagskonst

Referenser

Externa länkar
Hacked up for Barbecue på Encyclopaedia Metallum

Musikalbum 1996
Amerikanska debutalbum
Sveriges generalkonsulat i Sankt Petersburg

Sveriges generalkonsulat i Sankt Petersburg var fram till 31 augusti 2023 ett svenskt generalkonsulat i Sankt Petersburg, Ryssland för nordvästra Ryssland. Kontor, residens och vissa andra personalbostäder fanns i det av svenska staten delägda Dom Shvetsii ("Sverigehuset").

Historik
Sverige har haft diplomatisk representation i Ryssland sedan 1631, med Johan Möller som första sändebud på plats. Under 1700-talet flyttade Sveriges utrikesrepresentationen i Ryssland från Moskva till Sankt Petersburg för att i samband med ryska revolutionen 1917 flytta tillbaka till Moskva. Sverige har, efter Sovjetunionens bildande, haft generalkonsulat i Sankt Petersburg 1972-2023. Generalkonsulatet stängde 31 augusti 2023.

Verksamhet
Konsulatet gav konsulär service till svenskar och bedrev Sverigefrämjande verksamhet genom att stödja och marknadsföra svensk kultur och att främja handel mellan Sverige och Ryssland. Generalkonsulatets distrikt inbegrep staden Sankt Petersburg, länen Archangelsk, Leningrad, Murmansk, Novgorod, Pskov och Kaliningrad samt republikerna Karelen och Komi och Nenetska autonoma kretsen.

Beskickningschefer i urval

Se även
Sveriges ambassad i Moskva

Referenser

Noter

Källor
Om Generalkonsulatet på www.swedenabroad.com

Externa länkar
Webbplats för Sveriges generalkonsultat i Sankt Petersburg

Relationer mellan Ryssland och Sverige
Relationer mellan Sovjetunionen och Sverige
Sankt Petersburg
Sankt Petersburg
Ej längre existerande diplomatiska beskickningar
Populärlitteratur

Populärlitteratur är en beteckning på litteratur, ur olika genrer, som utforskar och gestaltar olika delar av människans verklighet. Begreppet används ofta synonymt med kiosklitteratur, underhållningslitteratur, massmarknadslitteratur och triviallitteratur. Populärlitterära verk använder sig ofta av fasta mönster när det kommer till berättarteknik, stil och personskildringar, mönster som i många fall kan ha etablerats redan innan romantikens litteratur.

Definition 
Forskare har haft svårt att ringa in en exakt diskussion av populärlitteratur men de flesta framhåller att det finns en kvalitativ skillnad mellan kvalitetslitteratur och populärlitteratur. Ulf Boëthius ringar in sju definitionssätt som har formulerats sedan slutet av sextiotalet, för att särskilja populärlitteraturen från kvalitetslitteraturen:

 Populärlitteraturen är den litteratur som folk i allmänhet läser.
 Populärlitteraturen har särpräglade förhållanden för produktion och distribution, ofta genom långserieböcker och kategoriböcker.
 Syftet med populärlitteratur är att förströ och underhålla läsaren.
 Läsakten skiljer sig åt i populärlitteraturen, där läsaren på ett subjektivt sätt finner förströelse i texten.
 Populärlitteraturen lockar en bred publik genom undermåliga språkliga, estetiska och moraliska framställningar.
 Helmut Kreuzer gav 1967 populärlitteratur en smaksociologisk definition, där populärlitteraturen förenas av en stor läsekrets och en undermålig estetisk och moralisk framställning. 
 Populärlitteraturens egenart är kategoriböckerna, verk som är språkligt och tematiskt standardiserade och utgivna i långa serier. Exempel är verkeno om Nick Carter, Bill och Ben, Vita serien och Harlequin.

Populärlitterära genrer  

 Kärleksroman
 Science fiction
 Skräckroman
 Deckare
 Fantasy
 Vampyrberättelse
 Historisk roman

Referenser

Vidare läsning 

 Dag Hedman, Brott, kärlek, äventyr: Texter om populärlitteratur (1995)
 Anders Öhman, Populärlitteratur: De populära genrernas estetik och historia (2002)

Termer inom litteraturvetenskap
Populärkultur
Topcab

Topcab, ibland skrivet TOPCAB, är ett svenskt taxibolag grundat 1985. Topcab är mest etablerat i Stockholms län, men har sedan 2016 etablerat sig i Göteborg.
I Skåne marknadsförs samma företagsprofil under namnet Taxi Skåne.

Referenser

Noter

Externa länkar 
Officiell webbplats

Svenska taxibolag
Företag bildade 1985
Pippo Delbono

Pippo Delbono, född 1 juni 1959 i Varazze i provinsen Savona i Ligurien, är en italiensk teaterregissör och skådespelare.

Biografi
Pippo Delbono har en traditionell teaterutbildning från Savona. På utbildningen träffade han den argentinske skådespelaren Pepe Robledo som han haft ett samarbete med sedan dess. I början av 1980-talet flyttade de till Holstebro i Danmark och deltog i projektet Farfa vid Odin Teatret under ledning av skådespelerskan Iben Nagel Rasmussen. Pippo Delbono bildade sin egen teatergrupp Compagnia Pippo Delbono 1987 och debuterade som regissör med Il tempo degli assassini (Mördarnas tid) som hade premiär på den internationella teaterfestivalen i Santarcangelo di Romagna och sedan turnerade i Italien, Tyskland, Schweiz, Spanien, Sydamerika och Irak. Samma år engagerades Delbono vid Tanztheater Wuppertal där han deltog i en produktion under ledning av Pina Bausch, vilket haft stor inverkan på hur hans teaterspråk utvecklades. 1992 inleddes ett samarbete med Università degli Studi di Parma vilket resulterade i en uppsättning av William Shakespeares Henrik V som bjöds in att gästspela hos Royal Shakespeare Company. Uppsättningen är Delbonos enda uppsättning av ett konventionellt drama. Förutom av skådespelare och dansare består teatergruppen av människor som Delbono kommit i kontakt med genom olika projekt, däribland en tidigare uteliggare, en förståndshandikappad och en dövstum tidigare mentalpatient. Förutom av Pina Bausch är Delbonos teaterspråk präglat av Pier Paolo Pasolini, Samuel Beckett och Tadeusz Kantor liksom av österländsk fysisk teater. 2013 spelade Compagnia Pippo Delbono Amore e carne (Kärlek och kött) på Avignonfestivalen. Bland utmärkelser han tilldelats kan nämnas Premio Europa New Theatrical Realities 2009.

2011 framträdde Compagnia Pippo Delbono på Tampereen Teatterikesä (Tammerfors Teatersommar) med La Menzogna (Lögnen).

Referenser

Källor
 Pippo Delbono, theatre-contemporain.net (läst 29 juli 2017)
 Pippo Delbono, Premio Europa (läst 27 mars 2017)
 Pippo Delbono, Festival d'Avignon (läst 27 mars 2017)
 Pippo Delbono, Compagnia Pippo Delbono (läst 27 mars 2017)
 Pippo Delbono, Hrvatsko Narodno Kazalište (Kroatiska Nationalteatern, läst 27 mars 2017)
 Elisabeth Nordgren: Ett naket spektakel, Hufvudstadsbladet 4/8 2011

Noter

Externa länkar
 Pippo Delbono i Internet Movie Database (IMDb)

Italienska teaterregissörer
Italienska skådespelare under 1900-talet
Personer från provinsen Savona
Födda 1959
Levande personer
Män
Italienska skådespelare under 2000-talet
Brock Boeser

Brock Boeser, född 25 februari 1997 i Burnsville, Minnesota är en amerikansk professionell ishockeyforward som spelar för Vancouver Canucks i National Hockey League (NHL). Han har tidigare spelat för North Dakota Fighting Hawks i National Collegiate Athletic Association (NCAA) samt Sioux City Musketeers och Waterloo Black Hawks i United States Hockey League (USHL).

Boeser draftades av Vancouver Canucks i första rundan i 2015 års draft som 23:e spelare totalt.

Statistik

Internationellt

Referenser

Externa länkar
Brock Boeser NHL Statistics – Hockey-Reference.com
Brock Boeser hockey statistics and profile at hockeydb.com

Män
Födda 1997
Levande personer
Personer från Burnsville, Minnesota
Idrottare från Minnesota
Amerikanska ishockeyspelare
Amerikanska idrottare under 2000-talet
Spelare i Sioux City Musketeers
Spelare i Waterloo Black Hawks
Spelare valda i NHL Entry Draft 2015
Spelare valda av Vancouver Canucks i NHL Entry Draft
Ishockeyspelare i North Dakota Fighting Hawks (herrar)
Alumner från University of North Dakota
Spelare i Vancouver Canucks
528 (tal)

528 är det naturliga heltal som följer 527 och följs av 529.

Matematiska egenskaper
 528 är ett jämnt tal.
 528 är ett sammansatt tal.
 528 är ett ymnigt tal.
 528 är ett triangeltal.
 528 är ett praktiskt tal.

Inom vetenskapen 
 528 Rezia, en asteroid.

Se även
528 f.Kr. och 528 e.Kr (årtal)
Siffra
Nummer
Lista över tal
Räkneord

Källor

Externa länkar 
 

Heltal