kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Catena Media

Catena Media är ett ”performance marketing”-bolag som är baserat i Sliema, Malta. Bolaget grundades 2012 och sysselsätter 190 personer i Malta, Storbritannien och Serbien. Bolagets webbplatser når mer än 500 000 besökare månatligen genom placeringar på sökmotorer.

Historia
År 2008 startade barndomsvännerna Erik Bergman och Emil Thidell en webbaserad konsultbyrå. De första två åren drevs verksamheten från en källare hos Thidells föräldrar i Jönköping. Därefter bestämde de sig för att flytta till Malta under oktober 2010. År 2012 grundade de Catena Media med fokus på lead generation för online-hasardspel.

Fokus låg tidigare i endast Sverige men under 2013 började Catena Media snabbt expandera och ta sig in på den norska och finska marknaden. Oktober 2014 gjorde bolaget sitt första förvärv med Finix Invest och under 2015 förvärvades ytterligare åtta bolag i Storbritannien, Nederländerna och Belgien. Bolaget hade 50 anställda i slutet av 2015.

Bolaget var noterat på Nasdaq Stockholm First North Premier i februari 2016 med ticker symbol CTM.

April 2016 förvärvade Catena webbsidan AskGamblers.com för 15 miljoner € (17,1 miljoner US$).
Under slutet av 2016 förvärvades två brittiska webbsidor - SBAT.com, en webbsida för sportstatisk och betting-tips, för 13 miljoner € och CasinoUK.com, för 13,38 miljoner US$.

AskGamblers.com
AskGamblers är en av Catenas största webbsidor och en av nyckelfunktionerna är klagomåls-tjänsten. Användaren kan lämna sin tvist och sedan tas ärendet vidare med en relevant operatör. Mer än 1600 fall har blivit bearbetade och 66,5% av dessa har blivit lösta, vilket har lett till att 5,3 miljoner $ försenade, orättvist konfiskerade och diverse andra anledningar till obetalda pengar har återvänt till användarna totalt.

Referenser

Noter 

Multinationella företag
Företag bildade 2012
Maltesiska företag
Företag listade på Stockholmsbörsen (mid cap)
John Eliasson

John Alexius Eliasson, född 28 februari 1899 i Göteborg, död där 27 oktober 1985, var en svensk arkitekt.

Eliasson studerade vid Svenska slöjdföreningens skola i Göteborg och Tekniska skolan i Stockholm samt avlade byggnadsingenjörsexamen 1925. Han var anställd hos professor Melchior Wernstedt i Göteborg 1927–1934, hos professor Gunnar Asplund i Stockholm 1935–1937 och bedrev egen arkitektverksamhet från 1937. 

Eliasson ritade bland annat civilförsvarets ledningscentraler i Göteborg och Mölndal, befolkningsskyddsrum i Otterhällan och Kvarnberget, Bjurslättsskolan, brandstationer i bland annat Kålltorp, Mölndal och Uddevalla, arbetsförmedlingens hus i Göteborg, gatukontorets växthusanläggning i Kvibergsnäs, renhållningsverkets verkstad i Backa, om- och tillbyggnad av Sävsjö sanatorium samt polishus och sjöbefälsskola i Göteborg och Göteborgs kyrkliga stadsmission. 

Eliasson var skyddsrumskonsulent och tjänstegrenschef för skyddsrum vid Göteborgs civilförsvarsområde 1938–1945, skyddsrumssakkunnig hos byggnadsnämnden i Göteborg 1945–1953, arkitekt vid första luftskyddsutställningen i Göteborg 1937, Arméförvaltningens kontrollant och platsombud i Göteborg 1941–1943 och luftskyddsinspektionens platsombud 1944. Han skrev artiklar i fackpressen.

Källor

Eliasson, John Alexius på svenskagravar.se

Externa länkar

Svenska arkitekter under 1900-talet
Födda 1899
Avlidna 1985
Män
Arkitekter från Göteborg
Clauser–Horne–Shimony–Holt-olikheten

Clauser–Horne–Shimony–Holt-olikheten (CHSH-olikheten) är en olikhet inom kvantmekaniken som kan användas för att testa om lokala dolda variabel-teorier kan reproducera experimentella mätvärden. Olikheten är en typ av Bellolikhet och kan användas för att bevisa Bells teorem. Den är uppkallad efter fysikerna John Clauser, Michael Horne, Abner Shimony och Richard Holt, som formulerade olikheten 1969.

CHSH-olikheten ger ett villkor för korrelationerna mellan experimentellt mätbara storheter, observabler, under antagandet att mätresultaten kan förklaras av en lokal gömd variabel-teori. Genom att experimentellt påvisa att de mätbara korrelationerna kan bryta mot CHSH-olikheten kan alla typer av lokala gömda variabel-teorier förkastas. Experiment sedan 1980-talets början har genom CHSH-olikheten visat att gömda variabler-teorier, till skillnad från kvantmekaniken, inte kan förklara experimentella data.

Formulering 
Låt anta att två partiklar har spatiellt separerats och skickats till två olika detektorsystem  och . Vid varje detektorsystem mäts en viss lokal observabel, först med detektorinställningarna  respektive  och sedan med inställningarna  respektive . Om  betecknar korrelationen mellan utfallet av mätningen vid  och utfallet av mätningen vid  givet en viss detektorinställning () så ges CHSH-olikheten av

Se även 
 Bells teorem

Referenser 

Kvantinformation
Olikheter
Maren Hammerschmidt

Maren Hammerschmidt, född 24 oktober 1989, är en tysk skidskytt som ingick i det tyska damlag som blev världsmästare i stafett vid VM 2017. Hon ingick också i laget som tog brons i stafetten vid VM 2016.

Referenser 

Tyska skidskyttar
Födda 1989
Levande personer
Kvinnor
Världsmästare i skidskytte
Carl Rosenbaum

Carl Rosenbaum, född 22 oktober 1883 i Stockholm, död 16 mars 1965 i Kusta i Vallentuna församling, var en svensk affärsman och skulptör.

Han var från 1911 gift med Irma Wilhelmina Pettersson. Rosenbaum var verksam som direktör inom bilbranschen, bland annat med Sveriges första taxirörelse med bilar. Vid sidan av sitt arbete utövade han ett konstnärskap som skulptör, utbildad i Paris i början av 1900-talet. Han medverkade i Baltiska utställningen i Malmö 1914 och samlingsutställningar arrangerade av Sveriges allmänna konstförening. Hans konst består av mindre skulpturer med djur och gestalter i rörelse. Han signerade sina föremål med Carl Ro.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del IV, Allhems förlag, Malmö. 
Svenska konstnärer, Biografisk handbok, Väbo förlag, 1987, sid 444

Noter

Svenska skulptörer under 1900-talet
Män
Födda 1883
Avlidna 1965
Konstnärer från Stockholm
Svenska direktörer
Svenska godsägare under 1900-talet
Roland Leitinger

Roland Leitinger, född 13 maj 1991, är en österrikisk alpin skidåkare som vann silvermedalj i storslalom vid världsmästerskapen i alpin skidsport 2017.

Referenser 

Österrikiska alpina skidåkare
Födda 1991
Levande personer
Män
Eric the Red

Eric the Red är det färöiska viking metal/folk metal-bandet Týrs andra studioalbum. Albumet utgavs januari 2003 av skivbolaget Tutl Records. Napalm Records återutgav albumet med två bonusspår 2006.

Låtlista 
 "The Edge" – 7:44
 "Regin smiður" – 6:08
 "Dreams" – 5:32
 "The Wild Rover" – 4:12
 "Stýrisvølurin" – 6:57
 "Ólavur Riddararós" – 4:36
 "Rainbow Warrior" – 5:28
 "Ramund hin unge" – 4:31
 "Alive" – 7:24
 "Eric the Red" – 7:42

Bonusspår på 2006-utgåvan
"God of War" – 6:23
"Hail to the Hammer" – 3:48

Text: Heri Joensen (spår 1, 3, 5, 7, 9–12), Trad. (spår 2, 4, 6, 8)
Musik: Heri Joensen (spår 1, 3, 5, 7, 9–12), Jón Joensen (spår 11), Pól Arni Holm (spår 12), Trad. (spår 2, 4–6, 8)

Medverkande
Musiker (Týr-medlemmar)
Heri Joensen – gitarr, sång
Gunnar Thomsen – basgitarr
Kári Streymoy – trummor
Terji Skibenæs – gitarr

Andra medverkande
Týr – producent
Jacob Hansen –  ljudtekniker, ljudmix
Lenhert Kjeldsen – mastering
Ditte-Karina Rasmumssen – omslagsdesign
Ingólfur Juliusson – foto

Referenser

Externa länkar
Metal archives: Eric the Red

Musikalbum 2003
Anna-Greta Remund

Anna-Greta Remund, född 11 oktober 1912 i Tierp i Uppsala län, död 13 oktober 1972 i Stockholm, var en svensk skulptör och målare. 

Remund studerade vid Konstfackskolan i Stockholm 1949–1954 och under studieresor till ett flertal europeiska länder och Nordafrika där hon målade ett antal tavlor från Saharaöknen. Hon medverkade i samlingsutställningar på Liljevalchs konsthall i Stockholm. Hennes bildkonst består av porträtt och landskapsmålningar utförda i olja eller akvarell samt mindre skulpturer i terrakotta och gips samt träreliefer.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 467, Allhems Förlag, Malmö. 

Svenska skulptörer under 1900-talet
Kvinnor
Födda 1912
Avlidna 1972
Personer från Tierp
Svenska målare under 1900-talet
Ringsjömästaren

Ringsjömästaren är ett samlande mästarnamn för en grupp gravstenar från 1500-talet. 

Gravstenarna är lokaliserade i trakten av Ringsjön i Skåne. Stenarna har en gemensam utformning med en yttre arkitrav på pilastrar som innefattar en inre bågställning eller nisch. I sockeln inramas inskriftsfältet oftast av ett beslagsband. Till dessa hör även två gravstenar under läkaren vid Bosjökloster och gravstenarna i Norra Mellby och Stenhag. I sin komposition står Ringsjömästaren nära Krognosstenen som man har attribuerat till Hans Passke.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 492, Allhems Förlag, Malmö. 

Svenska konstnärer under 1500-talet
Män
Anonymnamn
Rinkabymästaren

Rinkabymästaren är ett anonymnamn för en kyrkomålare verksam under senare delen av 1400-talet.

Rinkabymästaren var den målare som utförde dekorationsmålningarna i Rinkaby kyrka i slutet av 1400-talet. Hans stil och motivval har stora likheter med den stora grupp skånska kyrkomålare som går under namnet Vittskövlemästaren. Enligt vissa källor tillhör Rinkaby kyrkas målningar just Vittskövlemästarens grupp. I Rinkaby målade han delar av koret och långhusets båda valv. På målningarna i det östra långhuset förekommer framställningar ur skapelseberättelsen och på den västra sidan Adam och Evas arbete efter att de drivits ut ur paradiset. Arbetet skildras i fyra scener och visar när Eva spinner och två barn vaggar ett tredje, Adam plöjer, säden skördas och körs in. Varje målning omfattar en valvkappa och kan tolkas som Adam och Evas arbete efter syndafallet eller som representanter för de fyra årstiderna.

Källor 
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 493, Allhems Förlag, Malmö.

Referenser 

Svenska konstnärer under 1400-talet
Män
Anonymnamn
Peter Ringering

Peter Ringering (Ringerinck), född omkring 1612 i Holstein, död före 20 juni 1650 i Danzig, var en tysk bildhuggare. 

Han var troligen son till bildhuggaren Heinrich Ringering i Flensburg och bror till Johan Ringering. Han utförde omkring 1632 tolv romerska medaljhuvuden som prydde fasaden till Langgasse 29 i Danzig. Efter några års frånvaro från staden återvände han dit i slutet av 1640-talet och utförde åtta stycken kvinnofigurer i sandsten som prydde attikan på Langgasser Thor i Danzig. Dessa ersattes under 1880-talet med kopior utförda i terrakotta. Originalen finns avbildade på ett av Jeremias Falcks kopparstick. I ett brev till riksskattemästaren uppges att han antogs som steen- och bilthuggare i drottning Kristinas tjänst 1649 mot en årslön av 600 riksdaler. 

Några kända svenska föremål av hans hand finns inte men man antar att den elfenbensskulptur med krucifix som upptas i drottning Kristinas konstinventarium är utfört av Ringering. Han återvände till Danzig under våren 1650 och avled kort tid efter återkomsten genom drunkning.

Källor
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 490, Allhems Förlag, Malmö.

Noter

Tyska skulptörer under 1600-talet
Män
Födda 1612
Avlidna 1650
Personer från Schleswig-Holstein
Johan Ringering

Johan Ringering (John Ringerinck), död i mars 1685 i Stockholm, var en tysk-svensk bildhuggare.

Han var troligen son till bildhuggaren Heinrich Ringering i Flensburg och bror till Peter Ringering. Han var gift första gången i Flensburg med Sünne Schnittker och andra gången 1660 med Elna Hermansdotter och tredje gången i Stockholm 1668 med Maren Lambeck och slutligen med Maria Joensdotter från Ryssland. Ringering övertog och drev sin fars verksamhet i Flensburg och i samband med sitt första gifte övertog han även Hinrich Schnittkers hus och verkstad som han senare överlät till sin hustrus svärson Paul Buchholtz. Han höll ett stort antal gesäller och lärlingar vid sin verkstad där han bland annat utförde arbeten till S:t Nikolai kyrka 1638. Troligen besökte han Sverige omkring 1648–1649 då hans namn nämns i Tyska kyrkans räkenskaper. Några år senare nämns han i Trondheims kyrkohandlingar och efter 1663 förekommer han inte i några handlingar från Flensburg. Han är påvisbar i Stockholm från 1664 och där han 1675 anhåller hos Stockholm stad om en lindring av sin skatt. 

Några svenska arbeten från hans hand är ej med säkerhet bevarade men finns omnämnda i arkivaliska källor. Man vet att han 1664 utförde 30 stycken svarvade lampetter till balustraden i Rikssalen på Stockholms slott och att han 1665 utförde bildhuggeriarbeten på tre skåp till Drottningholms slott samt utförde inredningsarbeten i Hedvig Eleonoras våning på Stockholms slott och bänkutsmyckning för Stockholms storkyrka. Vid sin död efterlämnade han en liten altartavla, ett epitafium, förgyllda ramar samt fordringar på ett epitafium över Mårten Wång i Norrköping. Man antar att Hans Lichtenberg var en av hans gesäller.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 490, Allhems Förlag, Malmö. 

Svenska konstnärer under 1600-talet
Tyska skulptörer under 1600-talet
Män
Födda okänt år
Avlidna 1685
Sophie Ridderståhle

Fredrica Sophie Ridderståhle, född 1780, död 1804 i Mörskom, Savolax, Finland, var en svensk textilkonstnär.

Hon var dotter till kaptenen Håkan Fredrik Ridderståhle och Sophia Gowenia och gift med kyrkoherden Gustaf Adolf Belitz. Det finns inte några noteringar om hennes verksamhet och man vet inte heller hur stor hennes produktion var. Hon var representerad med ett silkesbroderi föreställande Drottningholms slott från 1797 på utställningen Rokoko och gustavianskt vid Skånska konstmuseum i Lund 1938.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 486, Allhems Förlag, Malmö. 

Svenska textilkonstnärer under 1700-talet
Kvinnor
Födda 1780
Avlidna 1804
Carl Riebe

Carl Riebe var en tysk miniatyrmålare och skulptör verksam i Sverige under första delen av 1800-talet.

Riebe föddes troligen i Weimar i slutet av 1700-talet. Han var verksam i Tyskland, Danmark och Sverige under första delen av 1800-talet. Han var verksam i Berlin 1819 och utförde då ett porträtt av drottning Louise av Preussen och 1833 målade han ett porträtt av Esaias Tegnér då denne vistades i Karlsbad. 1840 vistas han i Köpenhamn och utför ett flertal porträtt av danska ämbetsmän. I Sverige avporträtterade bland annat biskop Wilhelm Faxe, friherre Axel Gustaf Gyllenkrok samt terracottamedaljonger av greve Etienne Casimir De la Gardie och biskopen Johan Jacob Hedrén. Riebe finns representerad vid Blekinge läns museum.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 486, Allhems Förlag, Malmö. 

Tyska konstnärer under 1800-talet
Miniatyrmålare
Tyska gravörer
Män
Födda okänt år
Avlidna okänt år
Lennart Forsman

Karl Lennart Forsman, född den 29 juli 1925 i Johannes församling i Stockholm, död den 15 oktober 2018 i Täby distrikt, Uppland,  var en svensk militär och översättare.

Forsman avlade studentexamen 1945 på Norra latinläroverket i Stockholm. Han tog sjöofficersexamen vid Kungliga Sjökrigsskolan 1948, blev fänrik i flottan samma år och befordrades till löjtnant 1950. Åren 1955–1957 studerade han vid Sjökrigshögskolan och tjänstgjorde från 1958 vid Marinavdelningen i Försvarsstaben. Han befordrades till kapten 1960, kommendörkapten av andra graden 1965 och kommendörkapten av första graden 1967. Han studerade 1969–1970 vid Naval War College och 1970 vid Försvarshögskolan. Åren 1974–1978 var han försvarsattaché vid ambassaderna i Washington och Ottawa, 1975 befordrad till kommendör. Han var flaggkapten vid Kustflottan 1978–1980. År 1980 befordrades han till kommendör av första graden och var 1980–1983 chef för Sydkustens örlogsbas. År 1981 gick han chefskursen vid Försvarshögskolan. Han var chef för Produktions- och facksamordningsavdelningen vid Försvarets materielverk 1983–1985. Åren 1987–1997 var han verkställande direktör för Försvarsindustriföreningen.

Lennart Forsman invaldes 1966 som ledamot av Kungliga Örlogsmannasällskapet och var dess vice ordförande 1981–1983. Han författade under åren många artiklar till Tidskrift i sjöväsendet. År 1979 invaldes han som ledamot av Kungliga Krigsvetenskapsakademien.

Från 1985 till 2006 var han verksam som översättare från engelska av skönlitteratur (flera böcker av Tom Clancy) och av facklitteratur (bland annat inom militärhistoria). Forsman är begravd på Galärvarvskyrkogården i Stockholm.

Källor
Anderson, Björn: Kungl Krigsvetenskapsakademien. Svenska Krigsmanna Sällskapet (till 1805), Kungl Krigsvetenskapsakademien. 20 år med akademien och dess ledamöter 1996–2016 (Kungl. Krigsvetenskapsakademien, Stockholm 2016), s. 88.
Kjellander, Rune: Kungl Krigsvetenskapsakademien. Svenska Krigsmanna Sällskapet (till 1805), Kungl Krigsvetenskapsakademien. Biografisk matrikel med porträttgalleri 1796–1995 (Kungl. Krigsvetenskapsakademien, Stockholm 1996), s. 185.
Kjellander, Rune: Svenska marinens högre chefer 1700–2005. Chefsbiografier och befattningsöversikter (Probus Förlag 2007), s. 76.

Noter

Födda 1925
Avlidna 2018
Män
Militärer från Stockholm
Översättare från Stockholm
Svenska militärer under 1900-talet
Svenska sjöofficerare
Svenska attachéer
Svenska översättare
Översättare från engelska
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Ledamöter av Kungliga Örlogsmannasällskapet
Gravsatta på Galärvarvskyrkogården
Alumner från Naval War College
Carl Peter Ringberg

Carl Peter Ringberg, född 6 juli 1800 i Kalmar, död 29 januari 1831 i Stockholm, var en svensk grafiker och guldsmed.

Han var son till karduansmakaren Peter Ringberg och Grete Ljungqvist och från 1827 gift med Anna Maria Birgersson. Ringberg var verksam i Kalmar fram till 1829 och utförde en del silver och guldsmedsarbeten innan han flyttade till Stockholm. Som grafiker graverade han ett 30-tal utsikter av kyrkor från Öland som utgavs i form av kopparstick.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 489, Allhems Förlag, Malmö. 

Svenska guldsmeder
Män
Födda 1800
Avlidna 1831
Konstnärer från Kalmar
Svenska grafiker under 1800-talet
Svenska konsthantverkare under 1800-talet
Ferdinand Edvard Ring

Ferdinand Edvard Ring, född 28 april 1829 i Frue utanför Köpenhamn, död 25 maj 1886 i Holmens utanför Köpenhamn, var en dansk skulptör och keramiker.

Ferdinand Edvard Ring var son till målargesällen och skådespelaren Ferdinand Ring och Henrikke Frederikke Bentzen. Han började sin skulpturutbildning genom att arbeta som allt i allo och lärling vid Herman Wilhelm Bissens bildhuggarateljé i Köpenhamn. Han studerade därefter vid Det Kongelige Danske Kunstakademi  i Köpenhamn, där han 1849 belönas med lilla silvermedaljen för sina arbeten. År 1854 fick han stora silvermedaljen tillsammans med ett penningpris för skulpturen En Jägare med sin hund. Han gjorde studieresor till Frankrike, Tyskland, Storbritannien och Italien. 

Han var bosatt i Sverige 1856–1869 och var anställd som modellör vid Höganäs fajansfabrik 1859–1869. Vid fabriken utförde han bland annat byggnadsornament till Marsvinsholms slott och figurskulpturer i terrakotta till fasaden på Malmö rådhus, samt en Neptunfigur till navigationsskolan i Göteborg. Han formgav även prydnadsföremål, vaser och urnor i keramik samt gjorde mönsterformar för masstillverkning av prydnads- och nyttoföremål. Delar av hans svenska produktion visades på Stockholmsutställningen 1866. Han tilldelades guldmedaljen Litteris et Artibus av Karl XV 1868 för sina insatser inom svensk keramikindustri. 

Han återvände 1869 till Danmark, där han arbetade med större skulpturer som H.C. Andersen 1878, Thyra Danebod 1882, "Gorm den Gamle" 1884 och "Wiedewelt" 1886. Bland hans offentliga arbeten märks statyer över Eric Ruuth och Magnus Stenbock i Höganäs, kolossalstatyn över Niels Ebbesen framför rådhuset i Randers och frontongrupper Apollo och Pegasus i zink till Det Kongelige Teater i Köpenhamn. 

Ring finns representerad vid Helsingborgs museum och Höganäs museum.

Källor
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 488, Allhems Förlag, Malmö.

Noter

Danska konstnärer
Män
Födda 1829
Avlidna 1886
Konstnärer från Köpenhamn
Mottagare av Litteris et Artibus
Ebba-Stina Schalin-Hult

Ebba-Stina Arnoldsdotter Schalin-Hult, född 22 december 1913 i Tjernivtsi, Bukovina i Österrike-Ungern, död 3 oktober 1999 i Stockholm, var en finländsk-svensk arkitekt. Hon var sedan 1942 gift med armédirektören Björn Hult.

Schalin-Hult, som var dotter till prosten Arnold Schalin och Verna Andersin, avlade studentexamen i Finland 1931, utexaminerades från Tekniska högskolan i Helsingfors 1940 och studerade vid Kungliga Tekniska högskolan i Stockholm 1943–1944. Hon blev arkitekt vid Byggnadsstyrelsen i Helsingfors 1938, vid Tammerfors stadsbyggnadskontor 1940, på länsarkitektkontoret i Stockholms län 1943, intendent vid Kungliga Byggnadsstyrelsen i Stockholm 1949 och var arkitekt på Stockholmstraktens regionplanekontor från 1952.

Källor

Finländska arkitekter under 1900-talet
Svenska arkitekter under 1900-talet
Födda 1913
Avlidna 1999
Kvinnor
Personer från Tjernivtsi
Leif Kristian Haugen

Leif Kristian Haugen, född 29 november 1987, är en norsk alpin skidåkare som vann bronsmedalj i storslalom vid världsmästerskapen i alpin skidsport 2017.

Haugen deltog vid olympiska vinterspelen 2010 och olympiska vinterspelen 2014, hans bästa olympiska placering är 12:e platsen i slalom 2014.

Referenser 

Norska alpina skidåkare
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2014 från Norge
Tävlande i alpin skidåkning vid olympiska vinterspelen 2014
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2010 från Norge
Tävlande i alpin skidåkning vid olympiska vinterspelen 2010
Födda 1987
Levande personer
Män
Matej Falat

Matej Falat, född 8 februari 1993, är en slovakisk alpin skidåkare som ingick i det slovakiska lag som vann silver i lagtävlingen vid världsmästerskapen i alpin skidsport 2017.

Falat deltog vid olympiska vinterspelen 2014 där hans bästa placering blev 42:a platsen i super-G.

Referenser 

Slovakiska alpina skidåkare
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2014 från Slovakien
Tävlande i alpin skidåkning vid olympiska vinterspelen 2014
Födda 1993
Levande personer
Män
Andreas Žampa

Andreas Žampa, född 13 augusti 1993, är en slovakisk alpin skidåkare som ingick i det slovakiska lag som vann silver i lagtävlingen vid världsmästerskapen i alpin skidsport 2017.

Žampa deltog vid olympiska vinterspelen 2014 där hans bästa placering blev 32:a platsen i storslalom. Han är yngre bror till Adam Žampa som också tävlar i alpin skidåkning.

Referenser 

Slovakiska alpina skidåkare
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2014 från Slovakien
Tävlande i alpin skidåkning vid olympiska vinterspelen 2014
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2018 från Slovakien
Tävlande i alpin skidåkning vid olympiska vinterspelen 2018
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2022 från Slovakien
Tävlande i alpin skidåkning vid olympiska vinterspelen 2022
Födda 1993
Levande personer
Män
Rumonge (provins)

Rumonge är en av Burundis 18 provinser. Huvudorten är Rumonge. Provinsen har en yta på 1 080 km² och 352 026 invånare (2008).

Referenser

Burundis provinser
Små vita lögner

Små vita lögner (originaltitel: Les Petits Mouchoirs) är en fransk dramakomedifilm från 2010, regisserad och skriven av Guillaume Canet med Marion Cotillard och François Cluzet i huvudrollerna. Filmen hade svensk premiär i januari 2012.

Handling 
En nattklubbsägare i Paris kör hem på sin skoter i natten, men råkar ut för en olycka och skadas svårt. Flera olika människor som känner honom brukar åka ner till Cap Ferret på sommaren för att festa, och de gör det nu också, trots vetskapen om att en vän ligger på sjukhus. Dessa människor vill gärna visa upp sig själva, samtidigt som det finns lite dåligt samvete över vad som är bra eller dåligt.

Rollista 
 François Cluzet – Max Cantara
 Marion Cotillard – Marie
 Benoît Magimel – Vincent Ribaud
 Gilles Lellouche – Eric
 Jean Dujardin – Ludo
 Laurent Lafitte – Antoine
 Valérie Bonneton – Véronique Cantara
 Pascale Arbillot – Isabelle Ribaud
 Louise Monot – Lea
 Anne Marivin – Juliette
 Joël Dupuch – Jean-Louis 
 Hocine Mérabet – Nassim
 Maxim Nucci – Franck

Externa länkar 

Franska filmer 2010
Filmer i regi av Guillaume Canet
Franska dramakomedifilmer
Franskspråkiga filmer