kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Sushant Singh Rajput

Sushant Singh Rajput, född 21 januari 1986 i Patna, död 14 juni 2020 i Bombay, var en indisk skådespelare inom Bollywood. Han medverkar i filmer som Detective Byomkesh Bakshy! från 2015 och Kedarnath från 2018. Rajput begick självmord genom hängning i juni 2020.

Referenser

Externa länkar

Indiska skådespelare under 2000-talet
Födda 1986
Avlidna 2020
Män
Skådespelare som begått självmord
Personer från Patna
Lars Mathias Törngren

Lars Mathias Törngren, född 28 maj 1789 i Karlskrona amiralitetsförsamling, Blekinge län, död 1874 i Uppsala, var en svensk militär och ämbetsman.

Törngren var överstelöjtnant och senare postinspektor i Uppsala från 1857 till 1873 på den Clasonska gården. År 1826 gifte han sig med friherrinnan Hillevi Posse af Säby, dotter till friherre Gustaf Mauritz Posse af Säby (1775–1842) och friherrinnan Gustava Eleonora Örnfelt (1771–1828).

Han var far till Lars Mauritz Törngren.

Källor 

Kyrkböcker; Linköpings stifts herdaminne av Westerlund & Setterdahl
Gustaf Elgenstierna, Den introducerade svenska adelns ättartavlor. 1925.
Postmuseums porträttsamling K5:8 

Svenska militärer under 1800-talet
Män
Födda 1789
Avlidna 1874
Gravsatta på Uppsala gamla kyrkogård
Militärer från Karlskrona
Svenska ämbetsmän under 1800-talet
Tjetjeno-Ingusjiska ASSR

Tjetjeno-Ingusjiska autonoma socialistiska sovjetrepubliken, förkortat Tjetjeno-Ingusjiska ASSR, var en autonom socialistisk sovjetrepublik som var belägen i Ryska SFSR.

Historia

Efterkrigstiden 

Republiken var under andra världskriget ockuperad av Nazityskland.1944 besattes området av Sovjetunionen och republiken återställdes den 9 januari 1957. 

I november 1990 förklarade republiken sig självständig och gick efter det under namnet Tjetjenska republiken Itjkerien. Idag är den en del av Tjetjenien och Ingusjien, båda delrepubliker i Ryssland.

Noter 

Stater och territorier bildade 1936
Stater och territorier upplösta 1944
Stater och territorier bildade 1957
Stater och territorier upplösta 1991
Tjetjenien
Ingusjien
Autonoma sovjetrepubliker
S-Adenosylhomocystein

S-Adenosylhomocystein eller ''S''-adenosyl-L-homocystein, förkortat SAHe alternativt SAH, är en kemisk förening. SAH förekommer hos alla levande organismer. Det bildas genom demetylering av S-adenosylmetionin och är prekursor till homocystein.

SAH ingår i S-adenosylmetionincykeln (se figur nedan):

Referenser
S-Adenosyl-L-homocysteine på PubChem.

Aminosyraderivat
Puriner
Nukleosider
Bitia e Epërme

Bitia e Epërme (albanska: Biti e Epërme, (serbiska: Gornja Bitinja,) är en by i Kosovo. Den ligger i kommunen Shtërpca. Enligt den senaste folkräkningen år 2011 fanns det 329 invånare.

Demografi

Källor

Byar i Shtërpca
Taras Misjtjuk

Taras Viktorovytj Misjtjuk (), född 22 juli 1995 i Dubno, Ukraina), är en ukrainsk kanotist.

Karriär
Misjtjuk  tog OS-brons i samband med de olympiska kanottävlingarna 2016 i Rio de Janeiro.

Vid VM i Köpenhamn 2021 tog Misjtjuk guld i C-4 500 meter tillsammans med Vitalij Verheles, Andrij Rybatjok och Jurij Vandjuk.

Referenser 

 Taras Misjtjuk på Internationella kanotsportförbundets webbplats 
 Taras Misjtjuk på olympic.org

Noter 

Ukrainska kanotister
Världsmästare i kanotsport
Europamästare i kanotsport
Ukrainska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 2016
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2016 från Ukraina
Tävlande i kanotsport vid olympiska sommarspelen 2016
Födda 1995
Levande personer
Män
Personer från Rivne oblast
Ukrainska idrottare under 2000-talet
Jens Ulltveit-Moe

Jens Dag Ulltveit-Moe, född 16 juli 1942 i Drammen, är en norsk entreprenör, som grundat företaget Umoe AS. 

Jens Ulltveit-Moe är son till rektorn Borgar Ulltveit-Moe (1906–1984) och läraren Ragnhild Johne (1912–1985). utbildade sig till civilekonom på Norges Handelshøyskole i Bergen och till magister i internationell politik på Columbia University i New York i USA. Han arbetade därefter på konsultföretaget McKinsey i New York och London och som chef för Asterix Shipping i London. Han började på Knut Knutsen OAS i Haugesund 1980.

År 1984 grundade han investmentbolaget Ulltveit-Moe-gruppen, som senare omdöptes till Umoe AS. Detta företag är idag en industrigrupp av konglomerattyp. 

Jens Ulltveit-Moe var ordförande i Norges Rederiforbund 1990–1992 och i Næringslivets Hovedorganisasjon 2000–2004. Han har varit återkommande skribent i Aftenposten, där han bland annat han har propagerat för större klimatpolitiska insatser. 

Han var 1981-2002 gift med socionomen Hanne Elisabeth Kierulf (född 1944) och är idag gift med nationalekonomen Karen Helene Ulltveit-Moe (född 1967).

Källor 
 Jens Ulltveit-Moe på Norsk biografisk leksikon

Noter

Födda 1942
Levande personer
Män
Personer inom Norges näringsliv under 1900-talet
Personer från Drammen
Alston

Alston kan avse följande:

Personer
 Alston Wise, kanadensisk ishockeyspelare.
 Eric Alston Christenson, amerikansk botaniker. 
 Joseph Alston, amerikansk politiker. 
 Willis Alston, amerikansk politiker.

Platser
 Alston, Cumbria, ort i grevskapet Cumbria, England, Storbritannien
 Alston, East Devon, ort i grevskapet Devon, England, Storbritannien
 Alston, South Hams, ort i grevskapet Devon, England, Storbritannien
 Alston, Georgia, ort i delstaten Georgia, USA
 Alston, Lancashire, grevskapet Lancashire, England, Storbritannien
 Alston, Suffolk, grevskapet Suffolk, England, Storbritannien

Se även
 Alston Moor
 Bere Alston
 Mount Alston
Peter Ohlström

Björn Peter Ohlström född 9 december 1944, död 22 juli 2012, var en fotograf, Stockholm stads sista fåraherde med ansvar för Kungens får 1976-1992, samt enhetschef för Fornminnesgruppen, vilken han var med att starta 1994.

Biografi
Som fotograf arbetade Ohlström såväl för skivbolaget Metronome, Teknisk Tidskrift, och som fotografen var han också med i rollistan i filmen Jag älskar, du älskar, en svensk film från 1968 i regi av Stig Björkman

Peter Ohlström efterträdde 1976 Dan Köhl som ansvarig herde för Stockholms Stads schäferi och fårhjord, i folkmun kallade Kungens får, bestående av en stambesättning av cirka 240 tackor, fyra baggar, och som sommartid med lamm utgjorde över 600 får, vilka betade på Ladugårdsgärde fram till sent 1990-tal, och därefter på Järvafältet. Fårhjorden slaktades 1992, och Ohlström blev den siste herden för Stockholm Stads 50-åriga tradition av fårhållning, med rötter i medeltiden.

Som enhetschef för Fornminnesgruppen ansvarade han för skötsel av cirka 350 fornminnen som finns i Stockholm, en verksamhet som också lades ner 2009.

Ohlström höll privat en mindre fårbesättning med gutefår på Linabro gård i Södertälje, och verkade sakkunnigt och politiskt i olika frågor rörande baggbesiktningar och Gutefårens Genbank, fram till 2006 som representant för föreningen Gutefåret och  GutefårAkademin, och försökte utreda vissa genetiska sjukdomar hos denna fårras där han bland annat framhöll att "slidframfall är rastypiskt för gutefåret" (prolaps).

Peter Ohlström avled 22 juli 2012 och är begravd på Södertälje kyrkogård.

Se även 
 Kungens får

Referenser

Noter

Externa länkar
 

Män
Födda 1944
Avlidna 2012
Svenska fotografer under 1900-talet
Bergshamra by

Bergshamra by är ett kulturhistoriskt värdefullt villaområde på Pipers väg vid Brunnsvikens nordvästra strand i stadsdelen Bergshamra, Solna kommun. I ett av husen, Övre Karlsro, bodde möbelformgivaren Carl Malmsten med familj. Kvarteret Växten och dess bebyggelse är ett kulturreservat och q-märkt i 1990 års detaljplan.

Historik
Omkring år 1865 lät kung Karl XV uppföra tre villor söder om Bergshamra gård, vilken han arrenderat från och med 1857 för att där bedriva experimentellt jordbruk. Intill Brunnsviken och med vidsträckt vy över vattnet byggdes Övre Karlsro, Nedre Karlsro västra och Nedre Karlsro östra. Övre Karlsro utgjorde fond i en mittaxel, där de båda andra husen placerades symmetrisk som fristående flyglar något längre ner mot sjön. Mellan husen anlades en engelsk park.

De tre husen uppkallades efter kungen "Karlsro" och gestaltades i den tidstypiska schweizerstilen. Husen hyrdes ut som sommarnöjen till kungens vänner. Efter kungens död 1872 övertogs arrendet av kocken Jean-François Régis Cadier, grundare av Grand Hôtel i Stockholm. Från hans tid existerar fortfarande rester efter Cadiers odlingar i närbelägna i Tivoliparken i Solna. Kring sekelskiftet 1900 tillkom ytterligare några villor väster om det ursprungliga Karlsro.

Eftersom marken tillhörde Ulriksdals slottsområde avstyckades aldrig några tomter. Naturen runt husen består av dels lummiga trädgårdar, dels högvuxen lövskog, med inslag av tall och gran. Området kallas idag Bergshamra by och består av totalt nio bostadshus. För att bevara de kulturhistoriska värdena finns i gällande detaljplan skyddsföreskrifter och rivningsförbud.

Historiska bilder

Byns byggnader

Källor
Byggnaderna i Nationalstadsparken, Solnadelen, sid. 48–50
Planbeskrivning tillhörande detaljplan för Bergshamra by (1988).

Informationstavla vid lusthuset Monte Carlo, uppsatt av Solna stad.
Solna kommuns hemsida, Web Archive: https://web.archive.org/Bergshamra-by/

Externa länkar

Bergshamra
Byggnader och anläggningar i Solna kommun
Bahnhof Bernau bei Berlin

Bahnhof Bernau bei Berlin är en järnvägsstation som är slutstation för Berlins pendeltåg, linje S2.  Vid stationen stannar även regionaltåget RE 3 i riktning mot Berlin-Elsterwerda, Angermünde-Schwedt, Angermünde-Stralsund, samt RB 60 mot Wriezen och Frankfurt an der Oder.

Järnvägsstationer i Berlin
Järnvägsstationer invigda 1842
1842 i Tyskland
Red Dwarf: The Promised Land

Red Dwarf: The Promised Land är en brittisk science-fiction-komedifilm från 2020 med manus och regi av Doug Naylor. Filmen är den trettonde delen i serien om Red Dwarf. I huvudrollerna ses Red Dwarf-besättningen, bestående av, Dave Lister (Craig Charles), Arnold Rimmer (Chris Barrie), Cat (Danny John-Jules) och Kryten (Robert Llewellyn).

Rollista i urval 
 Chris Barrie – Arnold Rimmer, Dave Listers neurotiske rumskamrat, hologram 
 Craig Charles – Dave Lister, Arnold Rimmers sluskige rumskamrat, den sista människan i universum
 Danny John-Jules – Cat, självupptagen och ytlig fashionista, den sista katten ombord på Red Dwarf
 Robert Llewellyn – Kryten, mechanoid som älskar simpelt hushållsarbete 
 Norman Lovett – Holly, superdatorn ombord på Red Dwarf, med ett IQ på 6000
 Ray Fearon – Rodon, ledare över de förvildade katterna
 Tom Bennett – Broder Sol, jagad av Rodon
 Mandeep Dhillon – Syster Luna, jagad av Rodon
 Lucy Pearman – Syster Peanut, jagad av Rodon
 Al Roberts – Greve Ludo, Rodons lakej

Källor

Externa länkar 
 
 "Red Dwarf: The Promised Land" på British Comedy Guide

Brittiska filmer 2020
Engelskspråkiga filmer
Brittiska TV-filmer
Brittiska science fiction-komedifilmer
Brittiska filmer baserade på TV-serier
Red Dwarf
Radu Mîțu

Radu Mîțu, född 4 november 1994, är en moldavisk fotbollsmålvakt.

Karriär
I mars 2020 värvades Mîțu av division 1-klubben Vasalunds IF. Han debuterade i Division 1 den 14 juni 2020 i en 4–0-vinst över IFK Berga.

I april 2021 skrev Mîțu på ett tremånaderskontrakt med Örebro SK. I juli 2022 lämnade han klubben utan att ha spelat några matcher.

Källor

Radu Mîțu på fotbolltransfers.com

Noter

Moldaviska fotbollsspelare
Fotbollsmålvakter
Spelare i FC Milsami Orhei
Spelare i Vasalunds IF
Spelare i Örebro SK Fotboll
Spelare i Superettan
Spelare i Division 1 i fotboll för herrar
Födda 1994
Levande personer
Män
Moldaviska idrottare under 2000-talet
Personer från Orhei
Lea Wikström

Lea Maria Adina Mattson, född Wikström 7 juni 1888 i Luleå, död 7 oktober 1980 i Täby, var en svensk fotograf. 

Lea Wikström var äldsta barn i en syskonskara på sju till Isak Wilhelm Wikström (1856–1940) och Maria Christina Larsdotter (1856–1905). Modern dog 1905, varefter Lea Wikström fick ta hand om sina yngre syskon. Hon lärde sig fotografyrket som lärling från 1910 på Henny Tegströms fotoateljé vid Storgatan i Luleå. Därefter arbetade hon som fotobiträde i Ellen Klassons fotoateljé i Uppsala. Hon flyttade 1917 till Visby, där hon arbetade som medhjälpare i Hanna Ljungquists fotoateljé. År 1918 flyttade hon till Malmberget, där hon övertog Tora Grahns fotoateljé i Malmberget, från 1920 på Köpmangatan 11. Hon arbetade framför allt med porträttfotografering och vykortsfotografering. 

Hon drev fotoateljén i Malmberget fram till 1972, varefter hon flyttade till Täby. Som ateljékamera använde hon bland annat en Norks polyfotokamera, som tog 4–48 bilder på en glasplåt. Wikström donerade en samling på 100 000 bilder på 20 ton glasplåtar till Norrbottens museum. 

Hon gifte sig 1920 med elinstallatören Karl Emil Mattson (1890–1963). Paret hade sex barn.

Bibliografi
Robert Pohjanen: Lea Wikström – Bilden av Malmberget, i Norrbotten , 2012, ISSN 0546-3467

Källor 
Kamera/polyfotokamera på Norrbottens museums webbplats
 Lea Wikström på ssf-familjenotiser.se
Foto av Lea Wikströms ateljé

Noter

Vidare läsning
 

Svenska fotografer under 1900-talet
Födda 1888
Avlidna 1980
Kvinnor
Personer från Luleå
Cagliostro-Walzer

Cagliostro-Walzer, op. 370, är en vals av Johann Strauss den yngre. Den spelades första gången den 16 juni 1875 i Wien.

Historia
Efter den stora framgången med sin tredje operett Läderlappen fick Johann Strauss rådet från vänner och journalister att nästa gång välja ett ämne som utspelades i hemstaden Wien. Librettisterna Camillo Walzel och Richard Genée utgick från en påstådd händelse som ägde rum i Wien 1783 vid 100-årsfirandet av stadens befrielse från turkarna: den italienske äventyraren och ockultisten Alessandro Cagliostro besökte Wien och duperade hela staden med sina bedrägliga tricks. Men det goda samarbetet mellan text och musik, som hade varit så påtaglig i Läderlappen, saknades nu helt. Premiären av Cagliostro in Wien, som ägde rum på Theater an der Wien den 27 februari 1875, blev visserligen en stor framgång men den framfördes endast 56 gånger. 

Journalisten Ludwig Speidel skrev i Fremden-Blatt den 2 mars 1875: "När det rätta krävs av Johann Strauss kan man spåra hans genidrag". Sådana "genidrag" märks i de sex separata orkesterverk som Strauss arrangerade utifrån musik från operetten då de alla har överlevt operetten och framförs regelbundet. Valsen framfördes av brodern Eduard Strauss och Capelle Strauss vid en konsert den 16 juni 1875 i Trädgårdsföreningens "Blomstersalar".  Valsens huvudtema är hämtat från en duett i operettens akt II: "Könnt ich mit Ihnen fliegen durchs Leben".

Om valsen
Speltiden är ca 9 minuter och 20 sekunder plus minus några sekunder beroende på dirigentens musikaliska tolkning.

Valsen var ett av sex verk där Strauss återanvände musik från operetten Cagliostro in Wien:

 Cagliostro-Quadrille, Kadrilj, Opus 369
 Cagliostro-Walzer, Vals, Opus 370
 Hoch Österreich!, Marsch, Opus 371
 Bitte schön!, Polka-francaise, Opus 372
 Auf der Jagd, Polka-Schnell, Opus 373
 Licht und Schatten, Polkamazurka, Opus 374

Weblänkar 
 Cagliostro-Walzer i Naxos-utgåvan.

Referenser

Noter

Valser av Johann Strauss den yngre
Alfred Sigemo

Alfred Carl Edwin Sigemo, född 6 maj 1999, är en svensk fotbollsspelare som spelar för Erikslunds KF.

Karriär
Sigemo spelade tre matcher för Vallentuna BK i Division 3 under säsongen 2015. Följande säsong spelade han för IK Frejs ungdomslag. I februari 2017 flyttades Sigemo upp i A-laget och skrev på ett lärlingskontrakt. Sigemo debuterade i Superettan den 17 maj 2017 i en 1–2-förlust mot Trelleborgs FF, där han blev inbytt i den 86:e minuten mot Franco Karroum. Under hösten 2017 lånades han ut till Huddinge IF.

Säsongen 2018 kom IK Frej överens om ett samarbetsavtal med Assyriska FF, vilket gjorde Sigemo tillgänglig för spel i klubben under säsongen. Inför säsongen 2019 lånades Sigemo ut till Täby FK. Inför säsongen 2020 blev det en permanent övergång till klubben för Sigemo. I mars 2021 meddelade Täby FK att Sigemo lämnade klubben.

Säsongen 2021 spelade Sigemo fem matcher för Vallentuna BK i Division 4. Säsongen 2022 gjorde han två mål på fem matcher för division 4-klubben Erikslunds KF.

Källor

Alfred Sigemo på fotbolltransfers.com

Noter

Svenska fotbollsspelare
Spelare i Vallentuna BK
Spelare i IK Frej
Spelare i Huddinge IF
Spelare i Assyriska FF
Spelare i Täby FK
Spelare i Superettan
Spelare i Division 1 i fotboll för herrar
Födda 1999
Levande personer
Män
Svenska idrottare under 2000-talet
Hitman 3

Hitman 3 (Hitman III) är ett stealth-spel, utvecklat och utgivet av danska IO Interactive. Hitman 3 är det åttonde spelet i Hitman-serien och det tredje och sista spelet i World of Assassination-trilogin, efter Hitman (2016) och Hitman 2 (2018). Spelet släpptes den 20 januari 2021 för Windows, Playstation 4, Playstation 5, Xbox One, Xbox Series X, Google Stadia och Nintendo Switch. Nintendo Switch-versionen kommer att vara en moln-version med titeln Hitman 3 - Cloud Version.

Spelupplägg
Som i tidigare spel av Hitman-serien styr spelaren Agent 47 som utför mord.
Spelet har sex olika platser, Dubai, Dartmoor, Berlin, Chongqing, Mendoza och Karpaterna. 
Spelare som äger Hitman (2016) och Hitman 2 (2018) kan importera banorna och nivåerna från dessa spel till Hitman 3.

Utveckling
Spelet tillkännagavs den 11 juni 2020.

Den 13 januari 2022 meddelade IO Interactive i en videopresentation med nytt innehåll till spelet. I presentationen nämnde utvecklarna nya spelarläget Elusive Target Arcade där spelaren måste eliminera olika mål, den kommer att ha stöd för VR i Windows-versionen och kommer även inkludera föregångarna Hitman och Hitman 2 i samlingen Hitman Trilogy. IO Interactive nämnde även nya spelarläget Freelancer där spelaren ska söka efter kriminella företag   och eliminera mål.

I juli 2022 uppdaterades spelet med ny bana, som utspelar sig på Ambrose Island.

Mottagande
Hitman 3 mottogs främst av positiva recensioner från spelkritikerna enligt webbplatsen Metacritic.

Referenser 

Datorspel 2021
Hitman
Xbox One-spel
Xbox Series X-spel
Playstation 4-spel
Playstation 5-spel
Windows-spel
Nintendo Switch-spel
Datorspel utvecklade av IO Interactive
Celebrity IOU

Celebrity IOU är ett amerikansk livsstilsprogram från 2020. Första säsongen består av sex avsnitt. Den svenska premiären är planerad till den 22 juni 2020 på Dplay och TV9.

Handling 
Serien handlar om de två inredningsexperterna och tvillingbröderna Drew Scott och Jonathan Scott. I serien får en kändis välja ut en person som betytt mycket för dem, och med hjälp av bröderna Scott renoveras deras fastighet.

Medverkande, säsong 1 

 Melissa McCarthy 
 Brad Pitt 
 Michael Bublé 
 Rebel Wilson 
 Jeremy Renner 
 Viola Davis

Referenser

Externa länkar 

TV-seriestarter 2020
Engelskspråkiga TV-serier
Amerikanska inredningsprogram
Amerikanska TV-serier från 2020-talet
Lets Go (travhäst)

Lets Go, född , är en tyskfödd varmblodig travhäst. Han tränades under större delen av karriären av Holger Ehlert och kördes då oftast av Enrico Bellei. I början av karriären tränades han av Gerhard Biendl och kördes oftast av Biendl själv eller hans far Helmut Biendl. Lets Go tävlade mellan 2002 och 2007 och sprang in 1 113 355 euro på 72 starter, varav 25 segrar, samt 26 placeringar som 2:a eller 3:a).

Karriär 
Lets Go började tävla som treåring i maj 2002 på Trabrennbahn Daglfing i München, och segrade i 6 av 10 starter under sin debutsäsong, bland annat i Deutsches Traber-Derby. Som fyraåring tävlade han frekvent i Italien eller Frankrike, och vann då bland annat Gran Premio d'Europa. Under femåringssäsongen 2004 segrade han bland annat i Gran Premio delle Nazioni och kom på tredje plats i Europeiskt femåringschampionat, något som visade att han börjat ta klivet in i världseliten. Som sjuåring 2006 slutade han på andra plats i Gran Premio Lotteria.

Dopningskandalen 
Lets Go blev efter andraplatsen i Gran Premio Lotteria inbjuden till 2006 års upplaga av Elitloppet på Solvalla. Något som uppmärksammades efter andraplatsen var kusken Enrico Belleis hårda driving på Lets Go, då han gett hästen fem kraftiga sparkar över bakdelen.

I Elitloppet kom han på fjärde plats i sitt kvalheat, och kvalificerade sig därmed till finalheatet. I finalheatet var han spelad till 233,40 gånger pengarna, och spurtade till en andraplats bakom Jag de Bellouet, körd och tränad av Christophe Gallier. Efter loppet gjordes dopningstester, och efter några veckor kom det fram att hästen varit dopad i sina starter i Elitloppet. Det visade sig att Lets Go behandlats med ämnet Riomax, innehållandes etakrynsyra, som verkar som blodtryckssänkande medel. Han fråntogs båda placeringarna och prispengarna från finalheatet förlorades. Även ettan Jag de Bellouet diskvalificerades för doping, då ämnet diklofenak som är inflammationsdämpande och smärtstillande hade hittats i kroppen. Segern gick istället till Björn Goop och Conny Nobell.

Slutet på karriären 
Lets Go gjorde sin sista start i november 2007 på Victoriapark Wolvega i Nederländerna. Han har senare varit verksam som avelshingst.

Referenser 

Hästar födda 1999
Tyska travhästar
Dopningsfall inom travsport
Gustaf Eklundh

Gustaf Voldemar Eklundh, född 18 november 1858 i Fellingsbro socken, död 16 maj 1942 i Helsingfors, var en svensk-finsk företagsledare.

Gustaf Eklundh var son till bruksägaren Lars Petter Eklundh. Efter ingenjörsexamen vid Chalmerska slöjdskolan 1878 praktiserade han som bruksingenjör, först i Sverige och från 1883 i Puhos i östra Finland. Eklundh anställdes 1889 vid Ludvig Nobels mekaniska verkstad i Sankt Petersburg, där han verkade som konstruktör till 1892. Samma år 1892 överflyttades han till Branobel anläggningar i Baku där han först arbetade som borrchef och sedan 1904–1906 som platschef. Åren 1906–1912 var han ledamot av Nobelkoncernens styrelse i Sankt Petersburg och 1912–1918 var han chef för The Ural Caspian oil co., ett dotterbolag till Royal Dutch Shell. Under Eklundhs ledning utvecklades bolaget till att omfatta väldiga anläggningar med borrfält, kraftverk, pump- och tankanläggningar, transportlinjer med mera.I samband med ryska revolutionen var Eklundh med familj tvungna att fly till sommarstället i Noux i Esbo, Finland. Åren 1918–1942 var han Shells representant i Finland och deltog bland annat i Naftakonferensen i Paris 1922. Eklundh innehade även flera uppdrag rörande oljefrågor för brittiska regeringens räkning. I Esbo bebrukade Eklundh Konungs gård i Noux och innehade även flera förtroendeposter inom kommunen ända till sin död. Gustaf Eklundh med sin finländska maka och kusin Wivi f.Winter ligger begravna invid Esbo domkyrka.

Gustaf och Wivi Eklundh fick åtta barn av vilka fem nådde vuxen ålder. Sonen Lars Eklundh (1885-1943) gick i sin fars fotspår och blev även han ingenjör och arbetade för sin far i Ryssland till 1918 och senare som vd för Orimattila Yllefarbrik Ab och för Ab Finska Stenindustri till sin alltför tidiga död 1943. Lars Eklundh gifte sig 1918 med Kerstin Furuhjelm (1891-1984) om vars liv barnbarnet, skådespelaren Riko Eklundh gjort en uppläsningsserie för Yle Vega  ”Flickan skall uppleva historia” som även finns som bok.

Källor 

Personer inom Finlands näringsliv under 1800-talet
Personer från Fellingsbro socken
Födda 1858
Avlidna 1942
Män
Personer inom Finlands näringsliv under 1900-talet