kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Isbrytaren (Norrköping)

Ej att förväxla med Isbrytaren (Stockholm), Isbrytaren (Göteborg) och Isbrytaren I (Norrköping).
{{Faktaruta fartyg
| namn              = Isbrytaren
| tidigare_namn     = 
| andra_namn        = 
| flaggbild         = 
| bild              = 
| bildtext          = 
| typ               = Isbrytare
| klass             = 
| systerfartyg      = 
| imo_nummer        = 
| mmsi_nummer       =
| anropssignal      = 
| ägare             = Norrköpings hamn
| operatör          = 
| registreringshamn = Norrköping
| registernummer    = 
| nummer            = 
| fartområde        = 
| isklass           = 
| namne             = 
| motto             = 
| planerad          = 
| design            = 
| beställd          = 
| varv              = Kockums Mekaniska Verkstad, Malmö
| nybyggnadsnr      = 87
| kölsträckt        = 
| sjösatt           = 
| färdigställd      = 
| levererad         = 1903
| tjänst            = 
| utrangerad        = 
| öde               = Skrotad 1957
| material          = 
| längd             = 27,20 meter 
| längd_öa          = 
| längd_pp          = 
| längd_kvl         = 
| bredd             = 6,60 meter
| största_bredd     = 
| mallad_bredd      = 
| bredd_kvl         = 
| mallat_djup       = 3,60 meter
| djupgående        = 
| deplacement       = 190 ton
| deplacement_dyk   = 
| tonnage           = 
| GRT               = 
| NRT               = 
| GT                = 
| NT                = 
| DWT               = 
| antal_TEU         = 
| maskin            = Kockums tvåcylinbdriga compoundångmaskin 
| maskinstyrka      = 350 ihk<ref name=vhm>[https://www.varvshistoria.com/category/isbrytare-2 Varvshistoriska föreningen i Malmö]</ref> (450 ihk
| hjälpmaskin       = 
| framdrivning      = 
| kraftkälla        = 
| hastighet         = 
| hastighet_dyk     = 
| marschfart        = 
| maxdyk            = 
| räckvidd          = 
| besättning        = 
| passagerare       = 
| hytter            = 
| fordon            = 
| bestyckning       = 
| bunkerkapacitet   = 
| helikoptrar       = 
| flygplan          = 
| flygdäck          = 
| sensorer          = 
| motmedel          = 
| fotnot            = 
}}Isbrytaren'' levererades 1903 från Kockums Mekaniska Verkstad i Malmö till Norrköpings hamn. Hon köptes 1920 av Holmens Bruk & Fabriks AB i Norrköping. Hon skrotades 1957.

Källor
Varvshistoriska föreningen i Malmö – Din guide till Kockums historia, kategoriarkiv: Isbrytare, läst den 3 januari 2021
Isbrytaren på /www.tugboatlars.se

Noter

Svenska isbrytare
Fartyg byggda i Malmö
Fartyg byggda på Kockums Mekaniska Verkstad
Fartyg sjösatta 1902
Tove Janssons park

Tove Janssons park (finska: Tove Janssonin puisto) är en 8 900 kvadratmeter (0,89 hektar) stor, triangelformad park nedanför Uspenskijkatedralen på Skatudden i Helsingfors.

Den gränsar till Kanalgatan, Hamngatan och Myntgatan. Till en början löpte Lotsgatans västra del tvärs över parken och delade den i två delar. 1977 upphörde fordonstrafiken på denna vägsträcka, inklusive spårvagnar. Sträckan ersattes sedermera av en vanlig parkväg.

Uspenskijkatedralen färdigställdes 1868, då Skatudden fortfarande var till stora delar obebyggd. Parken nedanför började anläggas 1897. Den är mjukt terrasserad och har planteringar på tre olika nivåer, i enlighet med stadsträdgårdsmästare Svante Olssons ritningar. Det finns en hundrastgård i den nedre delen av parken, i hörnet av Kanalgatan och Hamngatan. I den övre delen finns en inhägnad lekplats. Växtligheten består bland annat av schersmin- och syrenbuskar samt löv- och fruktträd såsom björkar, lönnar, körsbär och aplar. Bänkarna i parken med gröna sitsar och ben samt stomme av gjutjärn, som ser ut som björkgrenar, utformades omkring 1890 och förekommer i många av Helsingfors parker. Vem som formgivit modellen är okänt.  Liknande bänkar finns bland annat i Sverige och flera centraleuropeiska länder.

I parken finns Viktor Malmbergs skulptur Vattenbärerskan i brons, som blev klar 1923 och installerades där påföljande år. Skulpturen föreställer en ung kvinna klädd i antik stil, böjd över en vattenkrus.

Skatuddsparken – Tove Janssons park
Tove Janssons park hette Skatuddsparken fram till 2014.

År 2009 föreslog Tove Jansson-sällskapet, att antingen Skatuddsparken, parken framför Designmuseet eller Kaptensgatans park skulle döpas om efter Tove Jansson, men ingen ändring genomfördes då. Samtliga tre parker har anknytning till Tove Jansson.
År 2013 föreslog Skatuddssällskapet, att Skatuddsparken skulle namnändras efter Tove Jansson. Helsingin Sanomat hade tidigare samma år berättat, att försök pågått sedan tio år tillbaka att hitta en gata för Tove Jansson. Skatuddssällskapet motiverade sitt förslag med att Tove Janssons barndomhem legat vid Lotsgatan, och att man vid ett namnbyte av en park slipper adressändringsproblem som en omdöpning av en gata skulle medföra. Familjen bodde på Lotsgatan 4 åren 1914–1933.

I november 2013 lämnade ett 60-tal stadsfullmäktigeledamöter en proposition med förslag att Skatuddsparken skulle namnändras till Tove Janssons park. Förslaget motiverades bland annat med att namnet Skatuddsparken inte hade någon större spridning, och att namnändringen följaktligen knappast skulle medföra någon nackdel för någon. Det var också viktigt, att platsen som skulle döpas efter Tove Jansson hade många besökare. Stadsplaneringsnämnden fastslog namnändringen den 11 mars 2014.

Bildgalleri

Källor 
Tove Janssonin puisto – Puistohistoriallinen selvitys ja kehittämisperiaatteet ("Tove Janssons park – Parkhistorisk utredning och principer för utvecklingen"), Helsingfors stadsbyggnadskontors publikationer 2016:4 / Gatu- och parkavdelningen,  (endast nätversion; på finska)

Noter

Parker i Helsingfors
Skatudden
Tove Jansson
Estelle Nze Minko

Estelle Nze Minko, född 11 augusti 1991 i Saint-Sébastien-sur-Loire, är en fransk handbollsspelare (vänsternia).

Karriär

Klubbkarriär 
Estelle Nze Minko började med handboll vid tolv års ålder i Saint-Julien-de-Concelles nära Nantes. Två år senare spelade hon för Nantes Atlantique som då spelade i näst högsta serien i Frankrike. 2009 när hon var 18 år valde hon Toulouse Féminin HB för att få spela i högsta serien men klubben lades ner 2010. Efter detta var hon två säsonger i Mios-Biganos och sedan en säsong i HBC Nimes innan hon 2013 återvände till Nantes Atlantique.

Säsongen 2015-2016 spelar hon Fleury Loaret som ersättare av Marta Mangué. Med Fleury vinner hon sin första nationella titel med ligacupen 2016. I april 2016 skriver hon kontrakt med ungerska klubben Siofok KC  och hon har franska landslagsspelaren Chloé Bulleux.som lagkamrat i Siofok. 2019-2020  börjar hon spela för Györi ETO KC, en av Europas bästa klubbar.

Landslagskarriär 
Med franska ungdomslandslagen vinner hon EM-guld 2007 med U-18 landslaget och året efter blir hon fyra i U-18 VM. 2013 debuterade hon i franska landslaget i EM kval mot Slovakien den 24 oktober och spelar sedan även mot Finland. I december 2014 tillhör hon truppen vid EM 2014 i Ungern och Kroatien. Frankrike slutade på femteplats i EM 2014 efter vinst i  matchen om femteplats då Nze Minko utmärkte sig med 7 mål i sista matchen. Sommaren 2016 är hon med i OS 2016 och vinner en olympisk silvermedalj. I december 2016 vann hon en bronsmedalj vid EM 2016 i Sverige. Med 35 mål och  20 assist, är hon en av toppspelarna i EM och bidrar mycket till den franska medaljen i mästerskapet. Främsta landslagsmeriterna för Nze Minko är VM-guldet 2017 och EM-guldet på hemmaplan 2018. Vid EM 2018 var hon Frankrikes främsta målskytt och femte bäst i turneringen med  38 mål och med  82% mål på sina avslut. 20 december 2020 valdes hon till MVP i EM 2020 men får i finalen nöja sig med EM-silver då Norge vinner finalen. Hon var med och vann OS-guld i OS 2020 i Tokyo.

Referenser 

Kvinnor
Födda 1991
Levande personer
Franska handbollsspelare
Världsmästare i handboll
Europamästare i handboll
Franska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 2016
Olympiska guldmedaljörer 2020
Franska olympiska guldmedaljörer 
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2016 från Frankrike
Tävlande i handboll vid olympiska sommarspelen 2016
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2020 från Frankrike
Tävlande i handboll vid olympiska sommarspelen 2020
Franska idrottare under 2000-talet
Personer från Loire-Atlantique
Effie Gray

Euphemia "Effie" Chalmers Gray, vid makens adlande 1885 Lady Millais, född 7 maj 1828 i Perth, död där 23 december 1897, var en skotsk målare och konstnärsmodell. Hon ingick i konstnärsgruppen prerafaeliterna. 

Hon var gift med kritikern John Ruskin 1848–1854 och med konstnären John Everett Millais från 1855 till hans död 1896. Äktenskapet med Ruskin annullerades innan det fullbordats och på grund av hennes kärlek till Millais. Detta berömda triangeldrama i det viktorianska England har dramatiserats ett stort antal gånger, bland annat i långfilmen Effie Gray (2014) med Dakota Fanning i titelrollen. 

Hon stod modell till ett flertal målningar av maken, bland annat The Order of Release (1853) och Peace Concluded (1856). Paret fick åtta barn, däribland natur- och djurmålaren John Guille Millais (1865–1931).

Källor

Externa länkar 

Födda 1828
Avlidna 1897
Konstnärsmodeller
Personer från Perth, Skottland
Skotska målare
Brittiska målare under 1800-talet
John Everett Millais
Prerafaeliterna
Kvinnor
Deebo Samuel

Tyshun Raequan "Deebo" Samuel, född 15 januari 1996, är en professionell wide receiver för San Francisco 49ers i National Football League (NFL). Han spelade universitetsfotboll för South Carolina och draftades av San Francisco i den andra rundan av 2019 års NFL-draft.

NFL-karriär 

Samuel gjorde sin NFL-debut den 8 september 2019 mot Tampa Bay Buccaneers där han fångade tre passningar för 17 yards i San Franciscos bortaseger med 31-17. I nästa match mot Cincinnati Bengals fångade han fem passningar för 87 yards och sin första touchdown i NFL. Under sin rookiesäsong fångade Samuel 57 passningar för 802 yards och 3 touchdowns. Han sprang också 14 gånger för 159 yards och 3 touchdowns.

I Super Bowl LIV sprang Samuel tre gånger för 53 yards och fångade fem passningar för 39 yards i San Franciscos förlust mot Kansas City Chiefs. Hans 53 erövrade yards på marken var flest av en wide receiver i en Super Bowl någonsin.

Referenser

Amerikanska utövare av amerikansk fotboll
Spelare i San Francisco 49ers
Personer från Spartanburg County
Idrottare från South Carolina
Män
Födda 1996
Levande personer
Amerikanska idrottare under 2000-talet
M/S Stjärnö

Ej att förväxla med Isbrytaren I (Stockholm), Isbrytaren I (Göteborg) och Isbrytaren (Norrköping).

M/S Stjärnö levererades 1925 från Eriksbergs Mekaniska Verkstad i Göteborg till Norrköpings hamn som Isbrytaren I. Hon köptes 1963 av Halmstads kommun i Norrköping och döptes om till Ran.

Hon såldes vidare till Husum 1967 och döptes om till Stjärnö. Från 1980-talet hade hon flera ägare, bland andra från 1991 i Landskrona och såldes 2007 av AB Svenska Ångtryck till Stjärnö Charter AB i Göteborg.

Stjärnö motoriserades på 1990-talet.

Källor
Stjärnö på /www.tugboatlars.se

Noter

Externa länkar
Bild på Stjärnö
Bild på Stjärnö
Bild på Stjärnö

Svenska isbrytare
Fartyg byggda på Eriksbergs Mekaniska Verkstad
Fartyg sjösatta 1925
Nick Bosa

Nicholas John Bosa, född 23 oktober 1997, är en professionell defensive end för San Francisco 49ers i National Football League (NFL). Han spelade universitetsfotboll för Ohio State och draftades av San Francisco med det andra valet i 2019 års NFL-draft. Bosa valdes till årets defensiva nykomling 2019 efter att ha producerat nio sacks och hjälpt laget att nå Super Bowl LIV.

2022 vann han utmärkelse som NFLs bästa försvarsspelare. Han är son till den tidigare NFL-spelaren John Bosa och yngre bror till Joey, för närvarande en linebacker för Los Angeles Chargers.

Referenser

Amerikanska utövare av amerikansk fotboll
Spelare i San Francisco 49ers
Personer från Fort Lauderdale
Idrottare från Florida
Män
Födda 1997
Levande personer
Amerikanska idrottare under 2000-talet
Intisar Al-Amyal

Intisar Al-Amyal född 1972 i Najaf Irak är en irakisk kvinnorättsaktivist, skribent och vinnare av Per Anger-priset 2020.

Biografi 
Hennes far var lärare och modern, som Al-Amyal ser som en stor inspiration, uppfostrade familjens sex barn att söka kunskap och vara ifrågasättande. Al-Amyal är utbildad vid konsthögskolan i Bagdad.

Aktivism 
Hon har drivit utbildning- och opinionsarbete gällande kvinnors rättigheter i Irak i 20 år.  Som ledande frontfigur i kvinnorättsorganisationen Iraqi Women's League (IWL) arbetar Al-Amyal för att få fler kvinnor att delta i demokratin och politiken. IWL driver bland annat ett projekt för att motarbeta analfabetism bland landsbygdskvinnor genom att lära dem att läsa och skriva. Enligt Al-Amyal så behövs undervisning av kvinnor för att stävja våld och extremism. Organisationen för statistik över hur många barnäktenskap som sker i Bagdad. Varje månad registrerar domstolarna mellan 2 000 och 3 000 äktenskap där personer är under 18 år. I vissa fall yngre än 15 år.

Al-Amyal arbetar för att våldtäktsmän och kvinnomisshandlare ska ställas inför rätta och straffas i domstol och att andra kränkningar av kvinnor och flickors rättigheter ska tas på allvar av den irakiska lagstiftningen.

På grund av hennes feministiska arbete så utsattes hennes familjs hus för ett sprängdåd 2007 men som tur var skadades ingen. Intisar Al-Amyals fortsatta arbete för demokrati och mänskliga rättigheter trots ständiga hot var motiveringen till att Per Anger-prisets jury valde henne till pristagare.

Referenser

Externa länkar 
 Intervju med Intisar Al-Amyal i Sveriges Radio (på arabiska)

Kvinnor
Födda 1972
Levande personer
Personer från Najaf
Irakiska feminister
Per Anger-pristagare
Personer i Irak under 2000-talet
Hamilton Advokatbyrå

Hamilton Advokatbyrå AB, tidigare Advokatfirman Rindborg, är en av de större nordiska advokatbyråerna och grundades 1963 av advokat Stig Rindborg.

Historik
1993 bytte advokatbyrån namn till Hamilton & Co Advokatbyrå och 2004 till Hamilton Advokatbyrå. Byrån hade fram till 2010 kontor i Stockholm, Växjö, Karlstad, Falun och Malmö och tidigare även i Umeå och Helsingborg. 2010 gick advokatbyrån samman med Nilsson & Co Advokatbyrå och verksamheten koncentrerades då till Stockholm. 2016 gick byrån samman med den svenska delen av advokatfirman Ashurst. 2018 utsågs byrån till Årets advokatbyrå i kategorin stora advokatbyråer. 1 januari 2020 slogs verksamheten samman med den norska advokatbyrån Advokatfirmaet Schjødt och blev därmed en av de större nordiska advokatbyråerna.

Referenser

Svenska advokatfirmor
Star's Pride

Star's Pride, född 1947, död 1977 på Hanover Shoe Farms i Pennsylvania i USA, var en amerikansk standardhäst. Han är ansedd som en av de viktigaste avelshingstarna inom utvecklingen av den amerikanska standardhästen.

Historia 
Star's Pride föddes 1947 efter Worthy Boy och undan Stardrift, och köptes som ettåring av E. Roland Harriman och Lawrence B. Sheppard. Han sattes i träning hos Harry Pownall och tränades ofta jämsides med stallkamraten Florican. Som treåring segrade han bland annat i Kentucky Futurity och Matron Stakes, samt kom på andra plats i Hambletonian Stakes bakom Lusty Song.

1959 stallades han upp som avelshingst på Hanover Shoe Farms där han blev en dominerande tillgång. Han blev där far till åtta segrare i Hambletonian Stakes; Nevele Pride, Super Bowl, Ayres, Emily's Pride, Diller Hanover, Egyptian Candor, Lindy's Pride och Kerry Way.

Hans avkommor Ayres, Nevele Pride, Super Bowl och Lindy's Pride lyckades även att vinna Triple Crown of Harness Racing for Trotters.

Star's Pride dog vid 30 års ålder på Hanover Shoe Farms, och vid hans död hade hans avkommor sprungit in 25 miljoner dollar.

Referenser

Noter 

Hästar födda 1947
Hästar avlidna 1977
Amerikanska travhästar
Hästar som vunnit Kentucky Futurity
Hästar uppfödda i Kentucky
Oberreichenbach, Baden-Württemberg

Oberreichenbach är en kommun och ort i Landkreis Calw i regionen Nordschwarzwald i Regierungsbezirk Karlsruhe i förbundslandet Baden-Württemberg i Tyskland.

Kommunen ingår i kommunalförbundet Calw tillsammans med staden Calw.

Referenser 

Kommuner och städer i Landkreis Calw
Reinhold Kempe

Anders Reinhold Kempe, född 11 november 1869 i Ytterlännäs socken, död 15 maj 1941 i Dundee, Sydafrika, var en svensk präst och missionär. Han var bror till Janne Kempe.

Reinhold Kempe var son till maskinisten Johan Erik Kempe. Efter läroverksstudier i Härnösand blev Kempe student vid Uppsala universitet 1890, där han 1896 blev teologie kandidat och även avlade folkskollärarexamen. Han prästvigdes 1896 för Härnösands stift och flyttade 1897 till Sydafrika som missionär i svenska kyrkans tjänst, först i Ekutuleni och 1912 till Dundee, där han slutligen blev konferensordförande och prost 1935. Främst genom sin administrativa och praktiska begåvning utförde Kempe ett betydelsefullt pionjärarbete, ofta under hård motstånd, och byggnader för gudstjänst, undervisning och sjukvård kom att uppföras för Svenska kyrkans missions räkning. Kempe kom snart att leda inte bara svenska kyrkans mission utan all annan luthersk missionsverksamhet i Sydafrika. Under många år var han chef för ett lutherskt bokförlag i Sydafrika som grundades 1923 och under Kempes ledning blev ett blomstrande företag. Han utgav några mindre arbeten på zulu.

Källor 
 

Svenska missionärer
Svenska präster under 1900-talet
Personer från Ytterlännäs socken
Födda 1869
Avlidna 1941
Män
Muntogna da Schons

Muntogna da Schons är en kommun i regionen Viamala i kantonen Graubünden, Schweiz. Kommunen skapades den 1 januari 2021 genom sammanslagningen av de tidigare kommunerna Casti-Wergenstein, Donat, Lohn och Mathon. Muntogna da Schons hade  invånare ().

Referenser

Externa länkar 

 Officiell webbplats

Kommuner i Graubünden
Bildanden 2021
2021 i Schweiz
Amr ibn Hisham

Amr ibn Hisham (arabiska: عمرو إبن هشام), även känd som Abu Jahl (Ignoransens fader på arabiska) bland muslimer, var en av Qurayshs mest inflytelserika ledare och en motståndare till den islamiske profeten Muhammed. Muslimerna kallade honom för Abu Jahl på grund av hans ihärdiga och fientliga attacker mot islam och muslimer. Amr ibn Hisham dog som icke-muslim under Slaget vid Badr.

Källor 
 
 

Män
Islams historia
Muhammeds liv
Rohrdorf, Baden-Württemberg

Rohrdorf är en kommun och ort i Landkreis Calw i regionen Nordschwarzwald i Regierungsbezirk Karlsruhe i förbundslandet Baden-Württemberg i Tyskland.

Kommunen ingår i kommunalförbundet Nagold tillsammans med städerna Haiterbach och Nagold samt kommunen Ebhausen.

Referenser 

Kommuner och städer i Landkreis Calw
Aisling Bea

Aisling Bea (uttal: ) artistnamn för Aisling Clíodhnadh O'Sullivan, född 16 mars 1984, är en irländsk skådespelare, ståuppkomiker och manusförfattare. Hon är framförallt verksam i Storbritannien.

Biografi 
Aisling Bea växte upp i Kildare på Irland och hennes föräldrar arbetade inom ridsport. Hennes mamma var jockey och senare tränare för jockies, pappan var veterinär, och hon jobbade själv bland annat som guide på stuteri. Hennes pappa tog sitt liv när Aisling Bea var tre år gammal och systern några månader. Hon fick inte veta att det var ett självmord förrän hon var tretton år gammal. Hennes egentliga fullständiga namn är Aisling Clíodhnadh O'Sullivan (uttal: ), men hon tog sin pappa Brian O'Sullivans smeknamn Bea som efternamn som artist.

Aisling Bea studerade franska och filosofi på Trinity College i Dublin. Under studierna var hon med i en reklamfilm för McDonalds och hon var medlem i komedigruppen HBAM, som bland annat uppträdde på komikerfestivalen Edinburgh Fringe. Hon flyttade efter examen till London. Där fortsatte hon med dramastudier och påbörjade en delvis framgångsrik karriär som skådespelare, parallellt med att hon utövade ståuppkomik.

Hon fick sitt genombrott 2012, när hon vann talangtävlingen So You Think You're Funny? som pågår över hela Storbritannien och har final på Edinburgh Fringe. Därefter har hon deltagit i brittiska underhållningsprogram som QI, 8 Out of 10 Cats, 8 Out of 10 Cats Does Countdown och Taskmaster, parallellt med ståuppkomik. År 2019 gjorde Aisling Bea den amerikanska dramakomediserien Living with Yourself för Netflix tillsammans med bland annat Paul Rudd. Samma år hade också hennes egen dramakomediserie This Way Up premiär på Channel 4.

Källor

Externa länkar 

 Officiell webbplats

Födda 1984
Kvinnor
Irländska komiker
Levande personer
Irländska manusförfattare
Irländska skådespelare under 2000-talet
Personer från Kildare (grevskap)
Alumner från Trinity College, Dublin
SS Imo

SS Imo var ett ångfartyg som byggdes  åt White Star Line 1889 för gods- och passagerartrafik under namnet SS Runic. Hon är mest känd för att vara ett av fartygen som orsakade Halifaxexplosionen i Halifax i Nova Scotia i Kanada 6 december 1917.

Fartyget transporterade boskap och upp till 12 passagerare för White Star line till 1895 då hon såldes till West India & Pacific Steamship Co och bytte namn till Tampican. Efter flera ägarbyten köptes fartyget 1912 av norska South Pacific Whaling Co som byggde om henne till ett valfångstfartyg och döpte henne till SS Imo. År 1917 chartrades hon av hjälporganisationen Commission for Relief in Belgium för transport av förnödenheter till Europa under första världskriget.

Halixfaxexplosionen

På morgonen den 6 november 1917 kolliderade det norskflaggade SS Imo, som var på väg till Belgien med förnödenheter, med det franska lastfartyget SS Mont Blanc som var på väg in i hamnen i Halifax. Vid kollisionen uppstod ett tre meter stort hål i det franska fartyget och gnistor antände delar av lasten.

Imo slet sig loss och Mont Blanc, som bland annat var lastat med sprängämnen, fortsatte brinnande in i hamnen där hon exploderade strax efter klockan 9 på morgonen. Stora delar av staden förstördes, fönster krossades, fordon slungades iväg och ledningar gick sönder.  personer avled i explosionen och mer än  skadades.

Vidare öden
SS Imo bärgades 26 april 1918,  reparerades och togs i drift som valfångstfartyg igen året efter under namnet Guvernøren.

30 november 1921 gick hon på grund på Falklandsöarna och övergavs tre dagar senare.

Källor

Fartyg sjösatta 1889
Ångfartyg
Sjöolyckor 1917
Fartyg som förlist efter grundstötning
Markus Gustafsson (journalist)

Bo Markus Gustafsson, född den 25 april 1973 i Motala, är en svensk journalist och medieentreprenör. 2013 grundande han och Ian Vännman nyhetstjänsten Omni där Gustafsson är vd, chefredaktör och ansvarig utgivare.

Biografi 
Markus Gustafsson började sin journalistiska bana som 15-åring på Skaraborgs Läns Allehanda i Skövde. Han gjorde lumpen som reporter på Värnpliktsnytt och började arbeta extra som reporter på Aftonbladet parallellt med universitetsstudier i Uppsala. 1996 återvände han till Värnpliktsnytt som chefredaktör och ansvarig utgivare. Åren 1997–1998 arbetade han som biträdande pressekreterare åt statsrådet Anna Lindh, som då var miljöminister.

Under åren 1999 till 2010 arbetade Gustafsson på Aftonbladet som biträdande nyhetschef, nyhetschef och editionschef innan han 2010 utsågs till redaktionschef och chef för nyhetsredaktionen.  Åren 2000–2001 tog han paus från Aftonbladet för att under ett år fungera som redaktionschef på affärstidningen Vision som vännen Pontus Schultz hade startat. 

2011 slutade han som redaktionschef på Aftonbladet för ett projekt inom mediekoncernen Schibsted som i branschmedia beskrevs som ”en svensk motsvarighet till Huffington Post”. I november 2013 såg projektet dagens ljus och det var nyhetsappen Omni som lanserades med Gustafsson och Ian Vännman som grundare. Gustafsson är numera vd, chefredaktör och ansvarig utgivare för Omni. 2017 lanserades systertjänsten Omni Ekonomi, för vilken han också är chefredaktör och ansvarig utgivare.

Utmärkelser 
 Nominerad till Stora Journalistpriset 2003 som "Årets Förnyare” 

 Nominerad till Stora Journalistpriset 2015 som "Årets Förnyare”

Referenser

Män
Födda 1973
Levande personer
Svenska journalister under 2000-talet
Personer från Motala