kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Passage du Ponceau

Passage du Ponceau är en täckt passage i Quartier de Bonne-Nouvelle i Paris andra arrondissement. Passagen är uppkallad efter en, numera försvunnen, liten gångbro över områdets avloppskanal. Passage du Ponceau börjar vid Boulevard de Sébastopol 119 och slutar vid Rue Saint-Denis 212.

Bilder

Omgivningar
Notre-Dame-de-Bonne-Nouvelle
Square Émile-Chautemps
Cour du Roi-François
Rue du Ponceau
Rue Guérin-Boisseau
Rue du Caire
Passage du Caire

Kommunikationer
  Tunnelbana – linjerna   – Réaumur – Sébastopol
  Busshållplats  – Paris bussnät

Referenser

Webbkällor

Externa länkar

Gator i Paris andra arrondissement
Quartier de Bonne-Nouvelle
Passager i Paris
1826 i Paris
Publius Sempronius Sophus

Publius Sempronius Sophus är ett namn som burits av flera romare:

* Publius Sempronius Sophus (konsul 304 f.Kr.), romersk politiker, censor 300 f.Kr.
 Publius Sempronius Sophus (konsul 268 f.Kr.), romersk politiker, censor 252 f.Kr.
13638 Fiorenza

13638 Fiorenza eller 1996 CJ7 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 14 februari 1996 av de båda italienska astronomerna Ulisse Munari och Maura Tombelli vid Cima Ekar-observatoriet. Den är uppkallad efter Fiorenza Tombelli, syster till en av upptäckarna.

Asteroiden har en diameter på ungefär 4 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Vesta.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Vesta-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av Ulisse Munari
Astronomiska upptäckter av Maura Tombelli
Astronomiska upptäckter 1996
Was nützt die Liebe in Gedanken

Was nützt die Liebe in Gedanken (engelska Love in Thoughts) är en tysk film i regi av Achim von Borries skriven av Annette Hess och Hendrik Handloegten. Den släpptes i Tyskland den 12 februari 2004. Filmen är baserad på en sann historia, den så kallade "Skoltragedin i Steglitz" (1927).

Handling
Bästa vännerna, den öppet homosexuella aristokratpojken Günther och Paul tillsammans med Günthers syster Hilde tillbringar en helg i ett sommarhus på landet, utanför Berlin. Paul är fascinerad av Hilde och blir kär i henne. Och till en början ser det ut som att Pauls känslor är besvarade. Men Hilde älskar en annan. I hemlighet träffar hon en ung, snygg pojke som heter Hans - Günthers tidigare älskare. Under en stor fest i sommarhuset, ansluter Hans överraskande, men då sätts en berg-och-dalbana av känslor igång och allt slutar i en tragedi. Frågan är vad som egentligen hände.

Roller
 Daniel Brühl - Paul Krantz
 August Diehl - Günther Scheller
 Anna Maria Mühe - Hilde Scheller
 Thure Lindhardt - Hans

Referenser
https://liebe-in-gedanken.de/

Externa länkar

Filmer 2004
Berlin på film
Tyska dramafilmer
HBTQ-relaterad film
Sport i Philadelphia

Philadelphia, Pennsylvania, USA, har en lång och rik tradition inom professionell, semiprofessionell, amatör-, college- och gymnasieidrott.

Sport spelar en mycket viktig roll i kulturen i staden och Delawaredalen-området. Philadelphia sportfans anses vara några av de mest kunniga fansen inom sport, och är kända för sin extrema passion för alla sina lag. Philadelphia-fans, särskilt Phillies och Eagles fans, har ett rykte om sig att vara de  mest skoningslösa i hela Amerika. 

Philadelphia är en av tretton städer som är värd för lag i de "fyra stora"  sportligorna i Nordamerika, och Philadelphia är en av bara fyra städer där ett lag från varje liga spelar inom stadens gränser. Dessa stora idrottslag är Philadelphia Phillies i Major League Baseball (MLB), Philadelphia Eagles i  National Football League (NFL), Philadelphia 76ers i National Basketball Association (NBA) och Philadelphia Flyers i National Hockey League (NHL). Varje lag har spelat i Philadelphia sedan åtminstone 1960-talet, och varje lag har vunnit minst två mästerskap. Sedan 2010 har Greater Philadelphia-området också varit hem för Philadelphia Union i Major League Soccer (MLS), vilket gör Philadelphia till en av endast nio städer som är värd för ett lag i de fem stora sportligorna. Före 1980-talet var Philadelphia hem för flera andra anmärkningsvärda professionella organisationer, inklusive Philadelphia Athletics, Frankford Yellow Jackets, Philadelphia Warriors, Philadelphia Quakers, Philadelphia Atoms och Philadelphia Field Club.

Major league-klubbarna

Philadelphia har en lång historia inom professionella-idrottslag. Philadelphia är en av 6 städer i USA som har vunnit åtminstone ett mästerskap i NHL, NFL, MLB och NBA. Philadelphia har totalt 19 mästerskapstitlar, vilket placerar staden på plats sju bland nordamerikanska städer i totala mästerskap.

Eagles, Phillies, Flyers, och 76ers spelar alla sina hemmamatcher vid South Philadelphia Sports Complex, ett idrottsområde i södra Philadelphia. Eagles spelar förnärvarande på Lincoln Financial Field, som byggdes 2003. Phillies spelar på Citizens Bank Park, som öppnades 2004. Både Flyers och 76ers delar på Wells Fargo Center, som invigdes 1996. Alla dessa arenor ligger med gå avstånd till tunnelbanestationerna NRG Station och Broad Street Line. Philadelphia Union i Major League Soccer spelar sina hemmamatcher på Subaru Park grannstaden Chester, cirka 20,9 km sydväst om Philadelphia.

Källor 

Sport i Philadelphia
Sportklubbar i Pennsylvania
Philadelphia Eagles
Philadelphia 76ers
Philadelphia Flyers
Philadelphia Phillies
Olof Bjurström

Bengt Olof Allan Bjurström, född 1944 i Säby församling, Jönköpings län, är en svensk militär.

Olof Bjurström är son till köpmannen Allan Bjurström och Alice Johansson. Han blev officer 1968, kapten vid Svea artilleriregemente 1972, major 1979 samt chef för officerskursen för artilleriet 1982. Bjurström blev artillerilärare vid infanteriskjutskolan 1984, överstelöjtnant och bataljonschef vid Gotlands artilleriregemente, chef för arméstabens artilleriavdelning och var överste och chef för Gotlands artilleriregemente.

Källor 
 Sveriges regementschefer 1700–2000, Rune Kjellander

Överstar i svenska armén
Svenska regementschefer
Födda 1944
Levande personer
Män
Alrik Åkerhielm

Alrik Åkerhielm af Margretelund, född 21 januari 1716 i Stockholm, död 15 februari 1797 på Kägleholm i Ödeby socken, Örebro län, var en svensk militär och godsägare.

Han var son till Samuel Åkerhielm af Margretelund (1684-1768) och Anna Christina Feif (1695-1758) som var dotter till ämbetsmannen Casten Feif (1662-1739). Han var gift första gången 1747 med Magdalena Didron (1729-1758) som var dotter till generallöjtnanten Johan Fredrik Didron (1686-1747) och från 1775 med Brita Bergman (död 1814). Han blev far till tre barn, varav sonen Samuel Fredrik (1748-1800) blev livdrabant och övertog godsen.

Åkerhielm blev student i Åbo 1729 och var ftån 1734 auskultant vid Åbo hovrätt. Han blev volontär vid  livgardet 1737 och rustmästare där 1738. Han blev fänrik 1741 och löjtnant 1747. Han var under en tid i hessisk tjänst som kapten. Vid återkomsten till Sverige blev han kapten vid livgardet 1750. Han erhöll avsked 1759. Åkerhielm blev riddare av Svärdsorden 1757. Som godsägare drev han Kägleholm i Närke och  Medinge i Näsby socken, Västmanland, han ägde dessutom andelar i stamgodset Margretelund och friherrliga Feifska arvegodset Dylta i Axbergs socken. Åkerhielm var även verksam som boköversättare från franska till svenska.

Källor
Svenska män och kvinnor, biografisk uppslagsbok, 8, Toffteen-Ö, sidan 496
Släkten Åkerhielm på Adelsvapen

Noter

Alrik
Svenska godsägare
Svenska militärer
Födda 1716
Avlidna 1797
Personer från Ödeby socken
Män
Skansudde fyrplats

Skansudde fyrplats är en fyrplats på Kronholmen i Västergarns distrikt på västra Gotland belägen mellan Visby och Klintehamn. Den första, ännu bevarade fyren, med fotogenlampa uppfördes på 1890 och ersattes av en nyare betongfyr 1936.Tillsammans med en mindre fyr på ön Västergarns utholme ledde fyrarna till en säker ankringsplats för fartyg på den annars oskyddade västra kusten av Gotland. Fyrplatsen var bemannad fram till 1938 och omges sedan 1958 av Visby golfklubb som tidigare använt bostadshuset som klubbhus.

Historik
Den äldre fyren uppfördes 1890 och kompletterades två år senare med ett bostadshus. Bostadshus är av en typ av prefabricerade hus som vid tiden tillverkade av ett flertal snickerifabriker på uppdrag av Lotsverket. Tillverkaren av huset var sannolikt Bark & Warburg i Göteborg och det är ett exempel på de standardiserade fyr- och bostadshus som uppfördes över hela landet på 1890-talet. Huset rödfärgades med blyvita snickerier.

Fyren inventerades i samband med den inventering som gjordes 2000-2012 av Sveriges fyrar och fasta sjömärken men saknar kulturhistoriskt skydd. I den byggnadsantikvariska undersökning som genomfördes 2016, på uppdrag av fastighetsägaren, bedömdes fyrplatsen har stort kulturhistoriskt värde. Husen bevarar många originaldetaljer och fyrmiljön bedömdes spegla ''dels en stor del av Gotlands fyrväsende men också också toppen av en industrialisering i Sverige med de prefabricerade husen som beställdes av staten".

Referenser

Externa länkar

Fyrar i Sverige
Byggnader och anläggningar i Gotlands kommun
Carl Henrik Wattrang den äldre

Carl Henrik Wattrang, född augusti 1674 i Åker, död 30 november 1733 i Katarina, Stockholm, var ett svenskt kammarråd, brukspatron och godsägare.

Han var son till Jakob Wattrang och Jakobina Lohe (1639-1676) som var dotter till handelsmannen Henrik Lohe (1594-1667) samt från 1707 gift med Johanna Wittmack (1687-1708) som var dotter till direktören Claes Wittmack (död 1706) och från 1711 med Johanna Scharenberg (1681-1741) som var dotter till handelsmannen Johan Scharenberg. Han blev far till åtta barn varav sonen Carl Henrik, (1713-1766) blev brukspatron. Han var bror till Johan Jakob Wattrang (1673-1718).

Wattrang blev student i Uppsala 1683 och kommissarie i kammarrevisionen 1705 samt assessor med kammarråds titel 1719. Han blev kammarråd 1723. Som godsägare och brukspatron drev han bland annat Väsby gård och Kopparmora gård i Värmdö socken, som han köpte av Gustaf Blixencronas arvingar 1704 i köpet ingår hemmanen Ävlinge och Skärmarö, vidare köper han Ekensberg säteri i Överenhörna socken, 1720, Rinkesta slott i Ärila socken, som han köpte 1734, Tummelsta herrgård i Ärila socken, Åkers krutbruk i Åker socken och Länna stångjärnsbruk i Länna socken. Wattrang ägde ett ovanligt rikhaltigt bibliotek av såväl tryckta böcker som handskrifter och urkunder, vilket 1767 efter sonens död efter en tryckt förteckning försåldes på bokauktion i Stockholm. Flera av Wattrangs böcker ingår i den Nordinska samlingen på Uppsala universitetsbibliotek.

Frikostiga donationer av Johan Peringskiöld på Horn och Carl Henrik Wattrang på Ekensberg gjorde att Överenhörna kyrka kunde rustas upp under 1720-1730-talet. 

Wattrang är begraven i Katarina kyrka i Stockholm där hans epitafium är uppsatt. Medaljkonstnären Johann Carl Hedlinger skapade en minnesmedalj över Wattrang 1733.

Källor
Biographiskt lexicon öfver namnkunnige svenska män, 22, Wachenfelt-Wässelius, Släkten Wattrang
 Wattrang på Adelsvapen
Wattrangius på Adelsvapen

Noter

Svenska kammarråd
Svenska brukspatroner
Svenska godsägare
Födda 1674
Avlidna 1733
Män
Cour du Ponant

Cour du Ponant är en gata i Quartier de Bercy i Paris tolfte arrondissement. Gatans namn är av oklart ursprung. Cour du Ponant börjar vid Cour du Levant 3 och slutar vid Rue Baron-Le-Roy 78.

Bilder

Omgivningar
Notre-Dame-de-la-Nativité de Bercy
Parc de Bercy
Cour Saint-Émilion

Kommunikationer
  Tunnelbana – linje  – Cour Saint-Émilion
  Busshållplats  – Paris bussnät

Referenser

Webbkällor

Gator i Paris tolfte arrondissement
Quartier de Bercy
Ulfsparregården

Ulfsparregården är ett envånings trähus vid Östra Storgatan i Jönköping. Den byggdes som bostadshus efter stadsbranden på Öster 1790. Gården bestod ursprungligen av tre tidigare gårdstomter. Det ägdes under större delen av 1800-talet inom släkten Ulfsparre och skänktes 1928 till Svenska kyrkan för att användas som tjänstebostad för kyrkoherden i Kristina församling.

Ulfsparregårdens envåningslänga på Kanalgatan 33 flyttades till platsen i början av 1950-talet från Smedjegatan och användes därefter som scoutlokaler. Den är nu Kristina församlings ungdomshus på Öster.

Externa länkar
Tomtkarta

Källor

Noter

Byggnader och anläggningar i Jönköping
Öster, Jönköping
Raoni Metuktire

Raoni Metuktire, även känd som Chief Raoni eller Ropni, född 1932, är en brasiliansk miljöaktivist och ledare för ursprungsfolket Kayapo. 

Kayapo-folket kommer från slättmarkerna i Mato Grosso och Pará i Brasilien, söder om Amazonfloden längs Xingufloden och dess bifloder. Raoni Metuktire har blivit en frontfigur för kampen för bevarandet av Amazonas regnskog och ursprungsbefolkningarnas kultur.

I offentliga sammanhang bär Raoni Metuktire en traditionell , huvudbonad av färgglada fjädrar och pärlhalsband.

Källor

Externa länkar 

Raoni Metukires biografi

Levande personer
Män
Födda 1932
Personer från Mato Grosso
Miljöaktivister
Sydamerikanska urfolkpersoner
Sydamerikanska urfolkhövdingar
Ursprungsrörelsen i Brasilien
Valla herrgård, Linköping

Valla herrgård är en gård i Linköpings kommun (Sankt Lars socken), Östergötlands län.

Historik
Valla herrgård i Sankt Lars socken i Hanekinds härad. Wallom finns omnämnt redan år 1313, då en hithörande äng testamenterades av en kanik till Linköpings domkyrka. Nämnde kanik hade förut inköpt ängen för 18 öre. År 1439 såldes en del av Valla av Ragnild Filipsdotter till borgaren och rådmannen i Linköping Olof Westgöte, och år 1533 såldes en del av borgaren i Söderköping Olof Persson till hans styvmor Anna, Per Larsons änka. År 1629 köptes egendomen till en del från kronan av assessorn Peder Mattsson Stiernfelt och år 1681 sålde Erik Gust., Johan Gust., och Mårten Boije af Gennäs den halva hagedel i Valla, som de ärvt efter sin mormoder, fru Anna Stjernfelt, till kronbefallningsmannen Jöns Andersson.

Delar av gården ägdes även vid denna tid av assessorn Måns Ekegrens arvingar. Innehades 1686 av Peter Preutz till Distorp. Hans barn Scipio Prytz och Margareta Sofia Prytz försålde 1690 sin ärvda skatterättigheter i Valla för 2000 daler kopparmynt till kronobefallningsmanen Samuel Melander, vilken sedermera även tillköpte en del i rusthållet. År 1734 sålde Anna Kristina Philander sin ärvda fjärdedel i skattehemmanet till lektorn Johan Samsonius för 800 daler kopparmynt, och 1737 försålde Jonas Ekman och hans hustru Hedvig Philander en annan fjärdedel för 900 daler kopparmynt till lektorn sedermera domprosten Johan Sparschuch, som omkring 1754 därjämte tillköpte en del av korpralen vid livdrabanterna (ryttmästaren) Leonard Ahlgren. Gården hade sålunda
under en längre tid haft flera ägare, av vilka flera voro ovannämnde Jöns Anderssons och hans andra hustru Kristina Olofsdotter Fredlings avkomlingar. Dels genom arv och dels genom köp kom dock byalaget tillsammans år 1766 till domprosten Sparschuchs son, assessorn Lars Sparschuch, vars mormoders morfader Jöns Andersson var.

Tillhörde 1817 Sparschuchs dottersöner, kammarjunkaren, friherre Fredrik Ernst Boije och ryttmästaren, friherre Reinhold Gustaf Boije samt köptes på auktion den 18 oktober 1821 av herr Beckström & Westman för 47200 riksdaler banko. Tillhörde efter 1844 handlanden Johan Gustaf Westman, som den 14 mars 1856 med full äganderätt skänkte egendomen till sin son, godsägaren Leonard Westman.

Referenser

Noter 

Herrgårdar i Östergötland
Gårdar i Sankt Lars socken
Hilja Vilkemaa

Hilja Vilkemaa, född 1887, död 1976, var en finländsk kvinnorättsaktivist. 

Hon var ordförande för Suomalainen naisliitto 1927–1932 och 1953–1969.

Vilkemaa var riksdagsledamot i det nationella framstegspartiet 1920–1922 och representerade Åbo läns norra valkrets.

Källor 

Kvinnor
Födda 1887
Avlidna 1976
Finländska feminister
Finländska politiker under 1900-talet
Personer från Åbo
Olga Oinola

Olga Oinola, född 1865, död 1949, var en finländsk kvinnorättsaktivist och politiker. 

Hon var ordförande för kvinnoorganisationen Suomalainen naisliitto 1914–1922 och 1932–1934.

Oinola var lärare vid den allmänna finska riksskolan i Helsingfors stad 1888–1930, modersmåls- och hälsolärare vid en yrkesskola för flickor 1905–1923. 

Oinola var en av de första kvinnorna i Helsingfors stadsfullmäktige 1919 (tillsammans med Bertha Tabelle, Jenny af Forselles, Elin Holmberg, Emma Åström, Miina Sillanpää, Toini Johansson, Paula af Heurlin och Hedvig Gebhard). Oinola representerade dåSamlingspartiet tillsammans med Gebhard. Hon innehade många förtroendeuppdrag, såsom ledamot av stadsfullmäktige (fullmäktige) 1919–1920 och 1931–1936, ledamot av fattigstyrelsen fram till 1936, vice ordförande i Lärarnas nykterhetsförbund 1922–1932, ordförande 1932–1935 och hedersledamot 1935.

Källor 

Kvinnor
Födda 1865
Avlidna 1949
Finländska feminister
Finländska lärare under 1800-talet
Finländska politiker under 1900-talet
Personer inom nykterhetsrörelser i Finland
Personer från Leppävirta
Sven G:son Björck

Sven G:son Björck, född 1923 i Stockholm, är en svensk militär.

Sven G:son Björck är son till generalmajor Gottfrid Björck och Irma Krook. Han blev officer 1945, kapten i generalstabskåren och försvarets kommandoexpedition 1958, major i generalstabskåren 1963, och var adjutant och överadjutant hos Gustaf VI Adolf 1966–1973. Björck var ställföreträdande chef vid Skånska dragonregementet 1968–1970, försvarsattaché i Oslo 1970, sekundchef vid Göta livgarde samt försvarsattaché i Bern och Wien 1981–1983.

Källor 
 Sveriges regementschefer 1700–2000, Rune Kjellander

Överstar i svenska armén
Svenska regementschefer
Födda 1923
Levande personer
Män
Svenska hundraåringar
Svenska militärer under 1900-talet
Smedstads herrgård

Smedstads herrgård är en gård i Linköpings kommun (Sankt Lars socken), Östergötlands län.

Historik
Smedstads herrgård i Sankt Lars socken i Hanekinds härad som från kronan år 1648 donerades till sekreteraren
Samuel Kylander, men som sedermera reducerades. Ägdes 1818 såsom välbyggt av änkefriherrinnan Charlotta von Friesendorff, född Strålenhielm (död 1825) samt därefter av hennes son, kammarherre friherre Fredrik August von Friesendorff. Tillhörde 1852
överstinnan Maria Jakobina Nisbeth, född Barfoth, av vars arvingar egendomen omkring 1870 försåldes till dåvarande domprosten i Linköping, senare biskopen i Kalmar stift Pehr Sjöbring, som 1877 försålde densamma till löjtnanten Karl Kindstrand till Duseborg.

Referenser

Noter 

Herrgårdar i Östergötland
Gårdar i Sankt Lars socken
Cour Saint-Émilion

Cour Saint-Émilion är en återvändsgata i Quartier de Bercy i Paris tolfte arrondissement. Gatan är uppkallad efter vingården Saint-Émilion i Gironde i sydvästra Frankrike. Cour Saint-Émilion börjar vid Rue Gabriel-Lamé.

Bilder

Omgivningar
Notre-Dame-de-la-Nativité de Bercy
Parc de Bercy
Cour du Ponant
Passage Saint-Émilion
Passage Saint-Vivant
Passage de l'Yonne
Rue des Pirogues-de-Bercy

Kommunikationer
  Tunnelbana – linje  – Cour Saint-Émilion
  Busshållplats  – Paris bussnät

Referenser

Webbkällor

Externa länkar

Gator i Paris tolfte arrondissement
Quartier de Bercy
Återvändsgator i Paris
Carl Fredrik Bergenstråhle

Carl Fredrik Bergenstråhle, född 9 oktober 1773 i Stockholm, död 10 februari 1835 i Malmö, var en svensk militär

Han var son till Rudman Bergenstråhle och Lovisa Pfeiff (1747-1793), bror till Johan Bergenstråhle samt dotterson till generallöjtnant Per Gustaf Pfeiff (1690-1783) Han var från 1820 gift med Brita Sofia Hastfer (1775-1833) som var dotter till general Berndt Johan Hastfer (1737-1809). 

Bergenstråhle antogs till krigstjänst 1778 och blev fänrik vid dalvargeringen 1789. Han blev sekundadjutant vid änkedrottningens livregemente 1791 och löjtnant där 1796. Han blev premiäradjutant 1798 och arvoderad löjtnant vid änkedrottningens livregemente 1798 samt kapten 1805. Bergenstråhle förflyttades som kapten först till  Upplands regemente 1810 och därefter till södra skånska infanteriregementet 1811 där han blev major 1814. Han erhöll konfirmationsfullmakt 1814 och fick överstelöjtnants namn, heder och värdighet 1817. Han var major och bataljonschef vid norra skånska infanteriregementet 1819 och erhöll överstes avsked 1822. Bergenstråhle blev riddare av Svärdsorden 1815.

Källor
Släkten Bergenstråhle på Adelsvapen

Svenska militärer
Födda 1773
Avlidna 1835
Män
Crispin Duenas

Crispin Duenas, född 5 januari 1986, är en kanadensisk bågskytt. Han deltog vid olympiska sommarspelen 2008, olympiska sommarspelen 2012, olympiska sommarspelen 2016 och olympiska sommarspelen 2020.

Referenser 

Kanadensiska bågskyttar
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Kanada
Tävlande i bågskytte vid olympiska sommarspelen 2008
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2012 från Kanada
Tävlande i bågskytte vid olympiska sommarspelen 2012
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2016 från Kanada
Tävlande i bågskytte vid olympiska sommarspelen 2016
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2020 från Kanada
Tävlande i bågskytte vid olympiska sommarspelen 2020
Födda 1986
Levande personer
Män
Elmer Ewert

Elmer Ewert, född 19 september 1934, är en kanadensisk bågskytt. Han deltog vid olympiska sommarspelen 1972.

Referenser 

Kanadensiska bågskyttar
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1972 från Kanada
Tävlande i bågskytte vid olympiska sommarspelen 1972
Födda 1934
Levande personer
Män
Edward Gamble

Edward Gamble, född 18 september 1935, död 31 december 2016, var en kanadensisk bågskytt. Han deltog vid olympiska sommarspelen 1976.

Referenser 

Kanadensiska bågskyttar
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1976 från Kanada
Tävlande i bågskytte vid olympiska sommarspelen 1976
Födda 1935
Avlidna 2016
Män
Göran Adlén

Göran Adlén, född 9 april 1958, är en svensk författare, moderator, föreläsare och influenser.

Han är mest känd för sina böcker och föreläsningar om personlig utveckling, livsstil, hälsa och trender.

Referenser

Externa länkar
  Bild på Göran Adlén 
LIBRIS

Svenska bloggare
Svenska författare
Levande personer
Födda 1958
Män
Internetkändisar
Personer i Sverige under 2000-talet
Dinarolacerta montenegrina

Dinarolacerta montenegrina är en ödla i familjen lacertider som förekommer endemiskt i en liten bergstrakt i södra Montenegro som ingår i Prokletije. Populationen infogades fram till 2007 i Dinarolacerta mosorensis. Artepitet i det vetenskapliga namnet syftar på fyndplatsen i Montenegro.

Typiskt är ett kort och avplattat huvud. Jämförd med Dinarolacerta mosorensis är extremiteterna kortare. Fläckarna på ryggen kan bilda en eller tre linjer.

Ödlan hittades 1500 till 1600 meter över havet. Den är vanlig i ravinen av floden Morača. Arten hittas även vid sjöar som skapades av glaciärer. Den lever i klippiga områden med glest fördelad växtlighet och i öppna skogar med tallar. Dinarolacerta montenegrina delar reviret med murödlan. Honor med ägg hittades i juni.

Antagligen dödas några individer i trafiken. I framtiden kan torka vara ett hot. IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Referenser 

Lacertider
montenegrina
Kräldjur i palearktiska regionen
Råberga

Råberga är en gård i Linköpings kommun (Sankt Lars socken), Östergötlands län.

Historik
Råberga i Sankt Lars socken i Åkerbo härad, som under namnet Rughberga omtalas 1328. Ägdes 1818 av mamsell Tydén, 1825 av kammarherren Axel Johan Lindersköld, 1852 av hovrätts-notarien Svante Bergström och 1871 av herr M. Th. Berndes.

Gården
Gården bestod av 2 ½ mantal skatte samt uppges ha en areal av 290 tunnland, varav största delen åker.

Råberga 1 mantal frälse och hörande under Gerstorp har en areal av 138 tunnland, varav omkring 80 tunnland åker, 28 tunnland äng samt 30 tunnland skog och betesmark.

Referenser

Noter 

Herrgårdar i Östergötland
Gårdar i Sankt Lars socken