kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Assembled in Blasphemy

Assembled in Blasphemy är det amerikanska death metal-bandet The Ravenous debutalbum, utgivet 29 augusti 2000 av skivbolaget Hammerheart Records.

Låtlista 
"Shrieks of the Mutilated" (instrumental) – 0:49	  
"Dead, Cut Up, and Ready to Fuck" – 2:21	 
"Orgy in Dog's Blood" – 4:35	 
"Feasting from the Womb" – 2:26	 
"Keep My Grave Open" – 6:31	 
"Assembled in Blasphemy" – 2:40	 
"Perverted Before God" – 3:35	  
"Hallucinations of a Deranged Mind" – 3:40	  
"Ageless Existence" – 4:01
"Annointing the Worms" (instrumental) – 1:05	  

Text: Killjoy / Musik: Chris Reifert

Medverkande 
Musiker (The Ravenous-medlemmar)
Chris Reifert – sång, gitarr, trummor
Killjoy (Frank Pucci) – sång
Danny Lilker – basgitarr

Bidragande musiker
Clint Bower – sologitarr
Danny Coralles – sologitarr

Produktion
The Ravenous – producent
Guido – producent
Adam Munoz – ljudtekniker
Justin Lieberman – assisterande ljudtekniker
Michael Riddick – omslagsdesign
Mark Riddick – omslagsdesign, logo
Paul Booth – omslagskonst
Chris Reifert – omslagskonst
Harald O. – foto

Referenser

Externa länkar 
Låttextar på DarkLyrics
Musikalbum 2000
Vincenzo Lancia

Vincenzo Lancia, född 24 augusti 1881 i Fobello, död 15 februari 1937 i Turin, var en italiensk racerförare, ingenjör och grundare av biltillverkaren Lancia.

Lancia visade tidigt talang för siffror och blev bokhållare och började arbeta för en cykelimportör i Turin. Lancia hade samtidigt ett stort intresse för teknik och kunde efterhand lära sig konstruktion och mekanik, bland annat kom han att reparera Carlo Biscaretti di Ruffias Benz. Biscaretti di Ruffia, en stor bilentusiast vars far Roberto Biscaretti di Ruffia varit med och grundat Fiat, kom senare att formge Lancias märke. Lancia kom att göra karriär på Fiat där han var chefsinspektör och testförare. Lancia var framgångsrik som racerförare och tävlade bland annat för Fiat i Le Mans. 

1907 följde den första egenkonstruerade bilen Lancia Alfa. Vincenzo Lancia presenterade sin första bil på bilsalongen i Turin 1908. Banbrytande modeller som Lambda och Aprilia följde. Vincenzo Lancias tanke bakom Lancia Lambda som tillverkades 1923–1931 var att bygga en liten och lätt bil, som inte behövde så stor motor för att uppnå goda prestanda. För att nå målen fick han ta till flera nya idéer och Lambdan anses vara en viktig milstolpe i bilutvecklingen. 

1937 avled Vincezo Lancia av en hjärtattack och ledningen av Lancia togs över av hans fru Adele Miglietti-Lancia och sonen Gianni Lancia.

Källor

Män
Födda 1881
Avlidna 1937
Italienska racerförare
Grundare av bilindustri
Jolan Wennberg

Gösta Jan-Olof Jolan Wennberg, född 28 juli 1969, är en svensk fackföreningsledare. Han är andre ordförande för fackförbundet Livsmedelsarbetareförbundet (Livs) sedan maj 2017 när han blev framröstad för att efterträda den avgående andre ordföranden Gerald Lindberg.

Wennberg har arbetat inom slakterinäringen och varit lokal ombudsman för avdelning 4 i Stockholm och centralombudsman för Livs.

Referenser

Personer inom svensk fackföreningsrörelse
Levande personer
Födda 1969
Män
Solweig Larsson

Solweig Margareta Larsson, född 20 juli 1965, är en svensk fackföreningsledare. Hon är tredje ordförande för fackförbundet Livsmedelsarbetareförbundet (Livs) sedan maj 2017 när hon blev framröstad till att efterträda Eva Guovelin, som hade blivit utsedd till ny förbundsordförande för Livs.

Larsson har arbetat inom mejerinäringen och varit lokal ombudsman i Skara och centralombudsman för Livs.

Referenser

Personer inom svensk fackföreningsrörelse
Levande personer
Födda 1965
Kvinnor
Teijiro Tanikawa

Teijiro Tanikawa, född 20 december 1932, är en japansk före detta simmare.

Tanikawa blev olympisk silvermedaljör på 4 x 200 meter frisim vid sommarspelen 1952 i Helsingfors.

Källor 

Japanska simmare
Japanska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1952
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 1952
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1952 från Japan
Frisimmare
Födda 1932
Levande personer
Män
Attentatet mot Bardo-museet 2015

Attentatet mot Bardo-museet 2015 skedde 18 mars 2015 då de tunisiska islamisterna Yassine Labidi och Saber Khachnaoui runt 12:30 sköt ihjäl turister när de klev ur sina turistbussar på väg in i museet. Sedan gick gärningsmännen in i museet där de förskansade sig med cirka hundra turister som gisslan. Runt klockan 15:30 fritog tunisiska säkerhetsstyrkor gisslan varvid en polis dödades och två av de tre terroristerna sköts ihjäl.

Referenser

Tunisien under 2010-talet
Islamistisk terrorism
Regeringen May

Regeringen May är namngiven efter Storbritanniens premiärminister Theresa May och kan avse:

Regeringen May I (13 juli 2016–9 juni 2017)
Regeringen May II (10 juni 2017–24 juli 2019)
Ilona Novák

Ilona Novák, född 16 maj 1925 i Budapest, död 14 mars 2019 i Budapest, var en ungersk simmare.

Novák blev olympisk guldmedaljör på 4 x 100 meter frisim vid sommarspelen 1952 i Helsingfors.

Källor 

Ungerska simmare
Ungerska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1952
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 1952
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1952 från Ungern
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 1948
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1948 från Ungern
Födda 1925
Avlidna 2019
Kvinnor
Personer från Budapest
Regeringen May II

Regeringen May II () var Storbritanniens regering från 11 juni 2017 till den 24 juli 2019. Regeringen leddes av premiärminister Theresa May från det Konservativa partiet.

Parlamentsvalet i Storbritannien 2017 resulterade i ett hängt parlament, där de Konservativa partiet fick 318 av 650 mandat och 8 mandat från egen majoritet. May bildade dagen efter valet en minoritetsregering med parlamentariskt stöd av det nordirländska DUP, vilka tillsammans erhåller 328 mandat och en majoritet om 2 mandat.

Regeringen May II utmärktes av en hög omsättning av ministrar, inte minst på grund av oenighet kring brexit. En större regeringsombildning genomfördes också i januari 2018. Den 24 maj 2019 meddelade Theresa May att hon skulle avgå som premiärminister och partiledare 7 juni 2019. Från det datumet är regeringen May II en övergångsregering medan Konservativa partiet utser en ny partiledare och regeringen avgick formellt den 24 juli 2019 efter att Boris Johnson valts till ny ledare för Konservativa partiet den 23 juli 2019.

Ministrar 
Fullvärdiga medlemmar av kabinettet:

Nedanstående ministrar närvarar vid kabinettets sammanträden men anses inte vara fullvärdiga medlemmar.

Källor

Fotnoter

Webbkällor

Externa länkar

Bildanden 2017
May
Storbritannien under 2010-talet
Hampus Gustafsson (ishockeyspelare född 1993)

Hampus Gustafsson, född 26 oktober 1993 i Ljungby, är en svensk professionell ishockeyspelare som spelar för Hershey Bears i AHL.

Externa länkar 

Män
Födda 1993
Levande personer
Svenska ishockeyspelare
Personer från Ljungby
Svenska idrottare under 2000-talet
Spelare i Amarillo Bulls
Alumner från Merrimack College
Ishockeyspelare i Merrimack Warriors
Spelare i Hershey Bears
Spelare i South Carolina Stingrays
Parlamentsvalet i Storbritannien 2017

Parlamentsvalet i Storbritannien 2017 hölls torsdagen 8 juni 2017 för att utse 650 platser i det brittiska underhuset. Valet skedde i form av majoritetsval i enmansvalkretsar. Det konservativa partiet tappade sin majoritet i parlamentet, men kunde sitta kvar som en minoritetsregering med stöd av nordirländska DUP.

Inför valet 
Inför valet visade opinionsundersökningarna att de Konservativa partiet ledde över Labour med nära 20 procentenheter. Under valkampanjen tappade de konservativa stöd till förmån för Labour.

Resultat

Partipolitiska konsekvenser 
Som ett resultat av valutgången valde Liberaldemokraternas Tim Farron och UKIP:s Paul Nuttall att avgå som ledare för sina partier.

Anmärkningar

Referenser

Externa länkar 

2017 i Storbritannien
2017
Storbritannien
Hampus Gustafsson (ishockeyspelare född 1991)

Hampus Gustafsson, född 22 april 1991 i Malmö, är en svensk professionell ishockeyspelare som spelar för Storhamar IL i norska GET-ligaen.

Externa länkar 

Män
Födda 1991
Levande personer
Svenska ishockeyspelare
Idrottare från Malmö
Elvis (1979)

Elvis är en amerikansk biografisk TV-film från 1979, i regi av John Carpenter och med Kurt Russell i titelrollen.

Medverkande i urval 
 Kurt Russell (sång av Ronnie McDowell) – Elvis Presley
 Shelley Winters – Gladys Presley
 Season Hubley – Priscilla Presley
 Bing Russell – Vernon Presley
 Robert Gray – Red West
 Pat Hingle – Tom Parker
 Charles Cyphers – Sam Phillips
 Ellen Travolta – Marion Keisker
 Charlie Hodge – Sig själv
 James Canning – Scotty Moore
 Elliott Street – Bill Black

Referenser

Externa länkar 

TV-filmer 1979
Amerikanska biografifilmer
1956 på film
Filmer i regi av John Carpenter
Anna Julia Cooper

Anna Julia Haywood Cooper, född 10 augusti 1858 i Raleigh, död 27 februari 1964 i Washington, D.C., var en amerikansk författare, pedagog, sociolog, talare, aktivist och en framstående forskare.  

Cooper är känd för sin samling av essäer från 1892: A Voice from the South by a black Woman of the South. I essäerna (av vilka många var nedskrivna tal) argumenterade Cooper för att kvinnor måste ta till orda och själva beskriva sin situation, istället för att låta andra tala för dem. Boken har beskrivits som den första feministiska analysen i bokform av afroamerikaners situation. 

Cooper föddes som slav i Raleigh, North Carolina. Hennes mor Hannah Stanley Haywood var slav hos landägaren George Washington Haywood. Coopers far var troligtvis George själv, eller dennes bror Fabius J. Haywood. Hon hade två äldre bröder, Andrew J. Haywood och Rufus Haywood. När Cooper var nio år fick hon börja i skolan, där hon utmärkte sig som en lovande student. Senare studerade hon på Oberlin College i Ohio.  

Efter att ha tagit sin doktorsexamen i historia från Université Paris-Sorbonne 1924 blev Cooper, då 65 år gammal, den fjärde afroamerikanska kvinnan att få en doktorsexamen.  

Cooper har kallats "den svarta feminismens mor".  

Cooper citeras på sidorna 24-25 i det amerikanska passet: "The cause of freedom is not the cause of a race or a sect, a party or a class – it is the cause of humankind, the very birthright of humanity." – Anna Julia Cooper

Referenser 

Amerikanska aktivister under 1800-talet
Alumner från Columbia University
Födda 1858
Avlidna 1964
Kvinnor
Personer från Raleigh, North Carolina
Amerikanska forskare under 1800-talet
Amerikanska författare under 1800-talet
Amerikanska lärare under 1800-talet
Amerikanska aktivister under 1900-talet
Beulah, Wyoming

Beulah är en ort (census-designated place) i Crook County i nordöstra delen av den amerikanska delstaten Wyoming. Orten är belägen vid motorvägen Interstate 90 omkring 2 kilometer väster om delstatsgränsen mot South Dakota. Befolkningen var 73 invånare vid 2010 års federala folkräkning.

Geografi 
Orten är belägen vid Sand Creeks mynning i Redwater Creek, i sin tur ett biflöde till Belle Fourche River.

Källor 

Orter i Crook County, Wyoming
Orter i Wyoming
Kurdi Kara

Kurdi Kara, född Erdogan Kara den 1 mars 1980 i kurdiska byn Büyükbeşkavak i Konya, Turkiet, är en svensk manusförfattare, skådespelare och författare av kurdisk härkomst.

Kurdi Kara kom till Sverige ensam som sjuttonårig till Falkenberg sommaren 1997. Han levde gömd i Sverige som illegal invandrare i fyra års tid. Under tiden åkte han runt och livnärde sig som pizzabagare i ett flertal svenska kommuner. Uppehållstillstånd fick han 2001 och bosatte sig i Landskrona 2005, där han är bosatt än idag. Kurdi Kara är känd från teaterprojektet Landskrona Live, från kortfilmen On Suffocation som hade premiär 2013 och från kortfilmen Min faster i Sarajevo som hade premiär 2016.

Under hösten 2010 medverkade Kurdi i Rampljuset i SVT Barnkanalen som standup-komiker.

Källor

Externa länkar

Födda 1980
Levande personer
Män
Svenska manusförfattare
Svenska skådespelare
Kurder i Sverige
Projekt Kvinnliga huvudpersoner
Personer från Konya
Aladdin, Wyoming

Aladdin, under slutet av 1800-talet även känt som Hay Creek och Barrett, är en mindre ort i Crook County i nordöstra delen av den amerikanska delstaten Wyoming. Orten är belägen vid korsningen mellan delstatsvägarna 24 och 111, omkring 30 kilometer väster om Belle Fourche, South Dakota och 35 kilometer nordost om Sundance, Wyoming. Befolkningen uppgick till 15 personer 2009.

Historia 
Orten namngavs av en kalifornisk investerare i samband med att bebyggelsen planlades.

Ortens postkontor öppnades 1888 under namnet Hay Creek och fick namnet Aladdin 1898. Kontoret var i drift till stängningen 1964. Mellan 1901 och 1927 trafikerades ortens station av Wyoming and Missouri Valley Railroad. De huvudsakliga näringarna i området var kolbrytning, skogsbruk och boskap. Befolkningen uppgick till ett par hundra personer när kolbrytningen hade sin storhetstid, med en betydande andel svenska immigranter.

Källor

Noter 

Orter i Wyoming
Orter i Crook County, Wyoming
Limmareds station

Limmareds station är en järnvägsstation i Limmared som ligger vid Kust till kust-banan. Stationen öppnade 1902. Vid stationen stannar regionaltåg (SJ Regional) som går mellan Göteborg C och Kalmar C. Vänthall finns tillgängligt i närbelägna Glasets Hus. Under perioden 1904-1959 var Limmareds station ändstation för den smalspåriga Falkenbergs Järnväg, också kallad "Pyttebanan", som gick mellan Falkenberg och Limmared. Det fanns även en järnväg mellan Falköping och Landeryd i stationens tidigare historia, den så kallade Västra centralbanan.

Källor  
http://www.stiglundin.se/jarnvag/18116980/gbaj/linje/limmared.htm
Glasets hus lyfte Limmared

Järnvägsstationer i Västra Götalands län
Järnvägsstationer invigda 1902
Byggnader och anläggningar i Tranemo kommun
1902 i Sverige
Maj Andersson (arkitekt)

Maj Agnes Andersson, född 11 maj 1921 i Stockholm, död 4 januari 2012 i Gustavsberg-Ingarö församling, Stockholms län, var en svensk arkitekt.

Andersson, som var dotter till spårvägsman Nils Andersson och Agnes Lager, avlade ingenjörsexamen vid högre tekniska läroverket i Stockholm 1946 och blev Master of Architecture vid Harvard University i Cambridge, Massachusetts, 1951. Hon var byggnadsingenjör hos arkitekt Lennart Tham 1946–1949 och arkitekt hos Erik och Tore Ahlsén Arkitektkontor AB från 1951. Efter omorganisation blev hon 1972 egen företagare i Ahlséngruppen och 1981 delägare i Ahlsénarkitekterna tillsammans med Tore Ahlsén, Sven Ahlsén och Mats Hallén.

Verk i urval 

 Som handläggare hos arkitekterna Erik och Tore Ahlsén: Finnboda varv, arbetarbostäder, idéprojekt, vissa delar utfördes. 1951.
 Bostadsområde, kv Mistralen, Göteborg 1954–1957.
 PUB-bohagshuset, Stockholm, trappor och inredning, 1959.
 Uppsala stadshus, etapp 1, 1959–1964.
 Bostadsområde, Henriksdalsberget, Nacka. Skisser till lägenhetslösningar och barnstuga, 1963–1964.
 Uppsala stadshus, etapp 2, 1966–1973.
 Som egen företagare i Ahlséngruppen: Statens institut för byggnadsforskning, Gävle, 1972–1976.
 Henriksdalsberget, Nacka, kompletteringar, 1976–1978.
 Som delägare i Ahlséngruppen: Uppsala stadshus. Påbörjad utredning om bottenvåningens funktioner.

Källor

Noter

Svenska arkitekter under 1900-talet
Födda 1921
Avlidna 2012
Kvinnor
Arkitekter från Stockholm
Plakat (anslag)

Plakat var i 1600- och 1700-talens svenska författningsspråk ett kungligt offentligt anslag tryckt på en sida för att kunna sätta upp en kungörelse, förordning, stadga eller påbud i till exempel kyrkor. Från 1800-talet och framåt är det även andra offentliga anslag från enskilda eller företag. Plakat som används vid demonstrationer är gjorda av papper, kartong eller papp har stor text och bilder med information om anledningen till demonstrationen.

Källor
 
 
Officiella dokument
Demonstrationer
Konrad Swinarski

Konrad Ksawery Swinarski, född 4 juli 1929 i Warszawa, död i en flygolycka 19 augusti 1975 i Damaskus, var en polsk teaterregissör.

Biografi
Konrad Swinarski studerade konst vid konsthögskolorna i Katowice, Sopot och Łódź innan han studerade regi vid Akademia Teatralna im. Aleksandra Zelwerowicza i Warszawa. Han debuterade som regissör 1955 med Żeglarz (Seglare) av Jerzy Szaniawski på Teatr im. Wojciecha Bogusławskiego i Kalisz. 1955-1956 arbetade han som assistent åt Bertolt Brecht vid Berliner Ensemble. När denne dog slutförde han tillsammans med andra Brecht-assistenter dennes Furcht und Elend des Dritten Reiches (Tredje rikets fruktan och elände). Tillbaka i Polen iscensatte han 1957 Brechts Ten, który mówi tak i ten, który mówi nie (Der Jasager und Der Neinsager/Jasägaren och Nejsägaren) som spelades in för TV och året därpå dennes Opera za trzy grosze (Die Dreigroschenoper/Tolvskillingsoperan) på Teatr Współczesny i Warszawa. 1957-1963 var han verksam vid Teatr Dramatyczny i Warszawa. Sitt internationella genombrott som regissör fick han 1964 för urpremiären på Peter Weiss Marat/Sade på Schillertheater i Västberlin, en uppsättning som bjöds in till Berliner Theatertreffen och tilldelades det tyska kritikerpriset som årets bästa. Uppsättningen gjorde allt av pjäsens överdådiga teatraliska möjligheter och blev till ett spektakulärt totalkonstverk med scenografi av Gunilla Palmstierna-Weiss. Detta gick enligt författaren själv ut över pjäsens sammansatta tematik och dolde kopplingarna till samtiden. Uppsättningen hade inte bara en uppskattad antitotalitär tendens och en kritiserad antirevolutionär; Markis de Sade blev den moraliske segraren, Weiss hade själv tillåtit Swinarski att stryka epilogen där Marat återuppstår och talar direkt till publiken. Från 1965 var Swinarski verksam vid Stary Teatr i Kraków men regisserade regelbundet internationellt, framförallt på olika bemärkta teatrar i Västtyskland men även i Tel Aviv. Han regisserade även opera, bland annat på La Scala i Milano och gjorde uppsättningar för TV. Den absoluta höjdpunkten under hans karriär var uppsättningen av Adam Mickiewicz Dziady (Dödsfesten) i Kraków 1974. Den sista uppsättningen han hann påbörja innan sin plötsliga död var William Shakespeares Hamlet som fick postum premiär 1975. Swinarski räknas som en av efterkrigstidens främsta regissörer i Polen och han har haft stort inflytande på yngre stjärnregissörer som Krystian Lupa, Grzegorz Jarzyna och Krzysztof Warlikowski.

Referenser

Källor
 Konrad Swinarski, Gyldendals Teaterleksikon (läst 10 juni 2017)
 Konrad Swinarski, culture.pl (läst 10 juni 2017)
 Konrad Swinarski, grotowski.net (läst 10 juni 2017)
 Werner Schmidt: Det finns också en annan värld, Vagant 16/11 2016

Noter

Externa länkar
 Konrad Swinarski i Internet Movie Database (IMDb)

Polska teaterregissörer
Polska operaregissörer
Personer från Warszawa
Födda 1929
Avlidna 1975
Män
Nechos kanal

Nechos kanal eller Faraos kanal är en föregångare till Suezkanalen och började byggas under Farao Nechos tid, cirka 610 – 600 f.Kr. Kanalen färdigställdes cirka 500 f.Kr. och stängdes 767 e.Kr.

Läge och konstruktion
Kanalen följde en uttorkad flodbädd, Wadi Tumilat från Nilens delta och österut till Bittersjöarna. Dessa sjöar var i forntiden en bukt av Röda havet. Tumilat börjar vid den gamla staden Sopdu och sträcker sig 55 kilometer österut till stora Bittersjön. Kanalen började byggas på farao Nechos tid och färdigställdes av perserkungen Darius 100 år senare.

Användning av kanalen
Kanalen var så bred att två triremer kunde mötas. Men den måste underhållas för att inte slammas igen av sandstormar. Kanalen reparerades under Ptolemeiska dynastin (305 f.Kr. till 30 f.Kr.) tid, vilket också skedde då 
Trajanus (98 e.Kr. till 117 e.Kr. var kejsare. Därefter slammades kanalen igen, men öppnades efter Amr ibn al-As erövring av Egypten 642. Nechos kanal stängde för gott år 767.

Antika källor
 En minnessten över perserkungen Darius (559 – 486 f.Kr.) upptäcktes vid Suez år 1866.
 Herodotos gjorde många resor och skrev verket Historia.
 Strabon hade rest uppför Nilen år 24 f.Kr. och skrev Geographica.
 Plinius den äldre, naturfilosof, skrev Naturalis Historia.

Referenser

Noter

Tryckta källor
 

Antikens Egypten
Kanaler i Egypten
Krka, Slovenien

Krka (tyska: Gurk, latin: Corcoras) är en flod i sydöstra Slovenien i den traditionella regionen Nedre Krain. Floden är en biflod till Sava. Med en längd på 95 km är det den andra längsta floden som flyter i Slovenien efter Savinja. Floden har sin källa i kommunen Ivančna Gorica.

Namnet Krka fanns i skriftliga källor år 799 som Corca (och som Gurke år 1025, och som Gurka fluvio år 1249). Det slovenska namnet kommer från det slaviska Kъrka, som baseras på det romanska namnet Corcra eller Corca som i sin tur kommer från Corcora. Många floder hade detta namn eller ett liknande under antiken. Namnet antas vara av ett tidig-romanskt ursprung och baseras på onomatopoetikon.

Referenser

Externa länkar 

Vattendrag i Slovenien
Spårlöst – Norge

Spårlöst – Norge () är en norsk dokumentärserie som gick på TV2 Norge mellan 2010 och 2014. I programmet letar programledaren tillsammans med den sökande efter försvunna släktingar. Första säsongen leddes av Sturla Berg-Johansen och Øyvind Fjeldheim. Inför andra säsongen blev Silje Stang programledare.

Säsonger


Säsong 1 
 Cato – hittade sin avlidne far familj i USA
 Veronica – hittade sina morföräldrar i Tyskland och hennes far i Paraguay
 Kristine – hittade sin okända far Norge
 Linn Hege – hittade sina två bröder i Sverige
 Mette – hittade sin far på Teneriffa
 Solvår – hittade sin syster i Norge

Säsong 2 
Den här säsongen tog Silje Stang över som programledare. Säsongstart var 25 januari 2011.
 Tommy hittade sin far i Tyskland
 Vibeke hittade tre bröder i England
 Lisbeth hittade sin mor i Guatemala 
 Thiago hittade sin familj i Brasilien
 Ida hittade sin mor i Sri Lanka
 Sigrun och Ragna Kristin hittade sin far och morfar i Danmark

Säsong 3 
Säsongstart var 13 september 2011.
 Fernando hittade sina tre bröder i Ecuador
 Aline hittade sin mor och två systrar i Brasilien
 Karen  hittade sin far i England
 Ana Rosa hittade sina föräldrar i Costa Rica
 Alicia hittade sin far i Gran Canaria
 Teresa hittade sin farmor och sju syskon i Chile

Säsong 4 
Säsongstart var 23 oktober 2012.
Ann Cathrin och Linn hittade sin far i Israel
Karen, Grettel och Johanna hittade sina föräldrar och syskon i Costa Rica
Line Victoria hittade sina två halvsyster i Finland
Christopher hittade sin far i USA
Ragnhild hittade sin far i England
Christian hittade sin far i Colombia

Säsong 5 
Säsongstart var 11 november 2014.
Mina hittade sin far i Sydkorea
Mariah hittade sin mor i Argentina
Dag hittade sin syster i Tyskland
Susanne hittade sin halvbror i Filippinerna
Harald letar efter sin biologiska far i Brasilien.
Peter letar efter sin biologiska far i Tyskland.
Benedicte letar efter sin biologiska far på Nya Zeeland.

Källor

Norska TV-program
TV-seriestarter 2010
TV-serieavslutningar 2014
Norska TV-serier från 2010-talet