kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Stanley Hiller

Stanley Hiller Jr., född 15 november 1924 i San Francisco i Kalifornien i USA, död 20 april 2006 i Atherton, Kalifornien i USA, var en amerikansk konstruktör av helikoptrar.

Stanley Hiller Jr. var son till uppfinnaren och fabrikören Stanley Van Winkle Hiller (1888–1968) och Opal Perkins Hiller (1895–1965). Stanley Hiller Jr. växte upp i Kalifornien. Han konstruerade redan vid 15 års ålder världens första fungerande modell av en helikopter med koaxialrotorer och förevisade vid 17 års ålder konstruktionen av experimenthelikoptern Hiller XH-44 för den amerikanska armén. Den 4 juli 1944 provflögs XH-44. Han grundade därefter en helikopterfabrik i Berkeley, Kalifornien.

Hiller grundade Hiller Industries, som i samarbete med Henry J. Kaiser 1945 blev United Helicopters. År 1948 ändrades namnet till Hiller Aircraft. Efter det att Hillers företag 1966 fusionerat med Fairchild Aircraft, lämnade Stanley Hiller företaget för att under 20 års tid vara expert på att få förlustbringande företag vinstgivande, som vd eller arbetande styrelseordförande, med bas i sitt företag Hiller Investment Company.

Ett av Stanley Hillers mest lyckosamma företagsarbeten genomfördes mot slutet av hans karriär, då han övertalade Borg Warner Inc. att sälja av sitt förlustbringande dotterbolag för luftkonditionering, York International. Stanley Hiller vände som vd företaget till vinst.

Han gifte sig 1946 med Carolyn Balsdon. Paret hade två söner.

Källor
 Stanley Hiller Jr. på nap.nationalacademies.org
1924–2006
 National Academies of Sciences, Engineering, and Medicine. 2008. Memorial Tributes: Volume 12. Washington, DC: The National Academies Press. https://doi.org/10.17226/12473.''

Noter

Amerikanska flygpionjärer
Flygplanskonstruktörer
Födda 1924
Avlidna 2006
Män
Personer i USA under 1900-talet
Personer från San Francisco
Deuel Vocational Institution

Deuel Vocational Institution (DVI) var ett delstatligt fängelse för manliga intagna och var belägen i San Joaquin County i Kalifornien i USA, mellan städerna Manteca i öst och Tracy i väst. Fängelset förvarade intagna som var klassificerade för säkerhetsnivåerna "låg" och "medel". DVI hade också ansvaret att ta hand om intag av nya intagna som skulle bedömas och placeras inom Kaliforniens fängelsesystem. Deuel hade en kapacitet på att förvara 1 681 intagna för den 21 juli 2021.

Fängelset invigdes den 6 juli 1953. Den blev utbyggd 1959, 1981 och 1993. Den 25 september 2020 meddelade Kaliforniens guvernör Gavin Newsom (D) och Kaliforniens kriminalvårdsmyndighet California Department of Corrections and Rehabilitation att Deuel skulle avvecklas och skulle vara stängd den 30 september 2021.

Referenser

Byggnader invigda under 1900-talet
Arkitekturåret 1953
Nedlagda fängelser i Kalifornien
San Joaquin County
Upplösningar 2021
Svante Bohm

Svante Bohm, född 1914 i Rättvik, död 19 augusti 2008, var en musiker, fiollärare och kommunal musikledare i Dalarna. År 1967 grundade han Kopparbergs läns landstings Högre Musikskola som senare kom att bli känt som Musikkonservatoriet Falun.

Utöver Musikkonservatoriet Falun grundade han även Dans- och Musikskolan i Falun.

Referenser

Externa länkar
Musikkonservatoriet Falun

Män
Födda 1914
Avlidna 2008
Svenska musiker under 1900-talet
Personer från Rättviks socken
Nordic Sad

Nordic Sad är en svensk musikgrupp från Malmö, bildat av Victor Hanning och Ola Wirling år 2019. Namnet är taget från en intervju med Björn Ulvaeus där han beskrev en Abba-låt som "Nordic Sad". Bandet har jämförts med artister som David Bowie och Nick Cave. Deras debut EP släpptes 25 november 2022 på Så länge skutan kan gå Records.

Medlemmar 
 Victor Hanning
 Ola Wirling
 Paulina Rydnemalm
 Leo Zethraeus
 Andy Yeo
 Hanna Söderqvist

Diskografi

Studioalbum 
 2022 – "Unity" (EP)

Singlar 
 2022 – "Here To Survive"

Referenser

Svenska musikgrupper
Musikgrupper bildade 2019
Norra Österbottens välfärdsområde

Norra Österbottens välfärdsområde (finska: Pohjois-Pohjanmaan hyvinvointialue) är ett av de 21 välfärdsområdena i Finland. Välfärdsområdet grundades som en del av reformen som berör social- och hälsovården och räddningsväsendet i Finland, och det omfattar samma område som landskapet Norra Österbotten.

Kommuner 
Norra Österbottens välfärdsområde består av 30 kommuner varav 11 är städer. Alla kommuner förutom Uleåborg tillhör en av fem underregioner.

I april 2022 fanns det tillsammans  invånare i området.

Tjänster 
Från och med 1 januari 2023 överförs ansvaret för att ordna social- och hälsovårdstjänsterna och räddningsväsendet från kommuner och samkommuner till välfärdsområdena. Enligt lag ska kommuners och samkommuners gällande avtal överföras till välfärdsområden.

Sjukvård 
Alla kommuner i Norra Österbottens välfärdsområde förutom Reisjärvi tillhör Norra Österbottens sjukvårdsdistrikt. Områdets centralsjukhus är Uleåborgs universitetssjukhus. Andra sjukhus i området är Oulaskangas sjukhus och Brahestads regionsjukhus.

Räddningsverk 
Uleåborg-Nordöstra Österbotten räddningsverk och Jokilaakso räddningsverk är verksamma i Norra Österbottens välfärdsområde.

Beslutsfattande

Välfärdsområdesvalet 
Vid välfärdsområdesval utses välfärdsområdesfullmäktige för välfärdsområdena, som ansvarar för ordnandet av social- och hälsovården och räddningsväsendet från och med den 1 januari 2023. Välfärdsområdena har självstyre och den högsta beslutanderätten utövas av välfärdsområdesfullmäktige. Välfärdsområdesval förrättas samtidigt med kommunalval.

Det första välfärdsområdesvalet hölls den 23 januari 2022. Då valdes 79 personer till välfärdsområdesfullmäktige.

Välfärdsområdesfullmäktige 
Välfärdsområdesfullmäktige ansvarar för välfärdsområdets verksamhet och ekonomi. Fullmäktige fattar beslut om årsbudgeten, godkänner bokslutet och ansvarar för strategiska linjer.

Partier 
Partier och antalet platser i fullmäktige (valet 2022):

Källor 

Norra Österbotten
Välfärdsområden i Finland
Rosina van Hamme

Rosina van Hamme, född 1822, död 1910, var en nederländsk ballerina. 

Hon var engagerad vid Amsterdamse Schouwburg 1847–1855. Hon tillhörde sin samtids mer uppmärksammade artister.

Källor 

 https://resources.huygens.knaw.nl/vrouwenlexicon/lemmata/data/Hamme

Kvinnor
Födda 1822
Avlidna 1910
nederländska balettdansare under 1800-talet
Nederländska skådespelare under 1800-talet
Personer från Amsterdam
Róza Szabó Szöllősy

Róza Szabó Szöllősy, född 1841, död 1875, var en ungersk ballerina. 

Hon var engagerad vid Nationalteatern, Budapest 1864-1875. Hon tillhörde sin samtids mer uppmärksammade artister.

Källor 

Kvinnor
Födda 1841
Avlidna 1875
balettdansare under 1800-talet
Ungerska dansare
Personer från Lučenec
Rosa Price

Rosa Price, född 1810, död 1887, var en dansk ballerina. 

Hon var engagerad vid Morskabstheatret och Kasinotheatret. Hon tillhörde sin samtids mer uppmärksammade artister.

Källor 

Kvinnor
Födda 1810
Avlidna 1887
danska balettdansare under 1800-talet
Flora Price

Flora Price, född 1813, död 1863, var en dansk ballerina. 

Hon var engagerad vid Morskabstheatret och Kasinotheatret. Hon tillhörde sin samtids mer uppmärksammade artister.

Källor 

Kvinnor
Födda 1813
Avlidna 1863
danska balettdansare under 1800-talet
Personer från London
Amalie Hagen

Amalie Hagen, född 1831, död 1892, var en dansk ballerina. 

Hon var engagerad vid Morskabstheatret, Kasinotheatret och Det Kongelige Teater 1847–1867. Hon tillhörde sin samtids mer uppmärksammade artister.

Källor 
 Teatret, XIV København 1915.
 E. Bøgh, Min første Forfattertid, København 1897.

Kvinnor
Födda 1831
Avlidna 1892
danska balettdansare under 1800-talet
Danska skådespelare under 1800-talet
Helene Marie Prom

Helene Marie Prom, född 1828, död 1862, var en norsk skådespelare. Hon var engagerad vid Det norske Theater 1851–1862.

Källor 
 Jensson, Liv (1981). Biografisk skuespillerleksikon. Universitetsforl. sid. 182. .

Kvinnor
Födda 1828
Avlidna 1862
norska skådespelare under 1800-talet
Skådespelare från Bergen
Rosa Asmundsen

Rosa Asmundsen, född 1846, död 1911, var en norsk skådespelare. Hon var engagerad vid Christiania Theater och Folketeatret och turnerade i Norge och Sverige.

Källor 
 Jensson, Liv (1981). Biografisk skuespillerleksikon. Universitetsforl. sid. 182. .

Noter 

Kvinnor
Födda 1846
Avlidna 1911
norska skådespelare under 1800-talet
Norska sångare under 1800-talet
Skådespelare från Oslo
ETB 1

ETB 1 var den första tv-kanalen från Euskal Irrati Telebista-gruppen i den baskiska autonoma regionen, Navarra och Iparralde. Sändningarna startade den 16 februari 1983 under namnet ETB som ändrades till ETB 1 när ETB 2 började sända 31 maj 1986.

Kanalen sänder helt på baskiska.

Källor

Externa länkar 
 Officiell webbplats för ETB1
TV-kanaler och TV-stationer startade 1983
TV-kanaler i Spanien
Olow Netz

Erik Olow Netz, född 12 december 1906 i Linköping, död 16 februari 1960, var en svensk arkitekt.

Netz, som var son till byggmästare August Netz och Jenny Andersson, utexaminerades från Kungliga Tekniska Högskolan 1932. Han tjänstgjorde hos Axel Brunskog i Linköping till 1946, bedrev egen verksamhet i Linköping till 1953 och därefter hos stadsarkitekt Per Bohlin i Västerås. Han var ledamot av parkstyrelsen i Linköpings stad, distriktssekreterare i Motorförarnas Helnykterhetsförbund samt lokalsekreterare i Linköping samt suppleant i Motorförarnas Helnykterhetsförbunds förbundsstyrelse.

Referenser

Externa länkar 

Svenska arkitekter
Födda 1906
Avlidna 1960
Män
Arkitekter från Linköping
1995 XB2

1995 XB2 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 14 december 1995 av Beijing Schmidt CCD Asteroid Program vid Xinglong-observatoriet.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Ej namngivna småplaneter
Astronomiska upptäckter av SCAP
Astronomiska upptäckter 1995
Borna Sosa

Borna Sosa, född 21 januari 1998 i Zagreb i Kroatien, är en kroatisk professionell fotbollsspelare som spelar för Ajax och Kroatiens landslag.

Referenser

Externa länkar 

Kroatiska fotbollsspelare
Kroatiska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Dinamo Zagreb
Spelare i VfB Stuttgart
Spelare i Fußball-Bundesliga
Spelare i 2. Fußball-Bundesliga
Spelare i Prva HNL
Spelare i VM i fotboll 2022
Födda 1998
Levande personer
Män
Idrottare från Zagreb
Kroatiska idrottare under 2000-talet
Långsjöskolan

Långsjöskolan är en kommunal grundskola vid Lövsångarvägen 30 i kommundelen Segeltorp i Huddinge kommun. Skolan invigdes till höstterminen 2022 och ger plats åt 360 elever för årskurserna F-3.

Byggnad

Skolhuset uppfördes på ett tidigare skogsområde intill förskolorna Lövsångaren och Trädgårdssångaren och nära Gömmarens naturreservat. Namnet härrör från närbelägna Långsjön. Tyréns arkitekter ritade skolan i ett tidigt skede medan danska Arkitema Architects  tog över den slutliga projekteringen. Byggherre var Huddinge Samhällsfastigheter. Byggstarten fördröjdes i flera år på grund av att detaljplanen överklagades av grannar.

Skolhuset består av en lång och smal byggnadskropp i en till tre våningar med ett flackt sadeltak. En ursprunglig planerat träliknande fasadbeklädnad byttes mot fasadskivor i tre kulörer som liknar gavelspetsar eller bergstoppar i olika höjd. Projektet utfördes i form av utförandeentreprenad där Byggmästarna i Nyköping blev utsedd till generalentreprenör. Byggstart var den 6 april 2020 och skolan togs i bruk den 17 augusti 2022. Invigningen skedde den 3 september 2022 med bland annat uppträdanden och tal av kommunstyrelsens ordförande Daniel Dronjak.

Verksamhet
Långsjöskolan tillhör sedan 1 augusti 2022 Segeltorpsskolans rektorsområde. Rektorsområdet består av tre grundskolor, Långsjöskolan årskurser F–3, Skansbergsskolan årskurser F–3 och Segeltorpsskolan årskurser 4–9. Långsjöskolan ger plats åt upp till 360 elever och ett 30-tal medarbetare. Skolans ledningsgrupp består av en rektor och två biträdande rektorer. Rektorn har det övergripande ansvaret, medan biträdande rektorer, tillsammans med rektorn, har det operativa ansvaret för skolan. I byggnaden finns även en egen gymnastiksal och ett eget skolbibliotek. Skolmaten tillagas i eget kök.

Bilder

Källor
Huddinge kommun: Långsjöskolan
Stockholms byggnyheter: Nya Långsjöskolan byggs i Segeltorp
Huddinge Samhällsfastigheter: Långsjöskolan
Huddinge kommun: Detaljplan för Långsjöskolan inom del av fastigheten Kråkvik 2:2 m.fl. (planbeskrivning)

Externa länkar

Byggnader och anläggningar i Huddinge kommun
Segeltorp (kommundel)
Grundskolor i Sverige
1995 WH7

1995 WH7 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 26 november 1995 av den japanska astronomen Takao Kobayashi vid Ōizumi-observatoriet.

Asteroiden har en diameter på ungefär 8 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Nysa.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Nysa-asteroider
Ej namngivna småplaneter
Astronomiska upptäckter av Takao Kobayashi
Astronomiska upptäckter 1995
Katri Lylynperä

Katri Lylynperä, född 3 januari 1994 i Vammala, är en finländsk längdskidåkare. 

Hon debuterade i världscupen säsongen 2012/2013 med en 51:a plats i sprint vid tävlingarna i Lahtis.  Lylynperä blev åtta i sprinten under Världsmästerskapen i nordisk skidsport 2021 och deltog även i Olympiska vinterspelen 2022. Både 2019 och 2022 blev hon finsk mästare i sprint.

Referenser 

Finländska längdåkare
Kvinnor
Födda 1994
Levande personer
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2022 från Finland
Tävlande i längdskidåkning vid olympiska vinterspelen 2022
Finländska idrottare under 2000-talet
Personer från Birkaland
1995 WJ5

1995 WJ5 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 24 november 1995 av den japanska astronomen Takao Kobayashi vid Ōizumi-observatoriet.

Asteroiden har en diameter på ungefär 7 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Ej namngivna småplaneter
Astronomiska upptäckter av Takao Kobayashi
Astronomiska upptäckter 1995
12431 Webster

12431 Webster eller 1995 YY10 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 18 december 1995 av Spacewatch vid Kitt Peak-observatoriet. Den är uppkallad efter Alan Reginald Webster.

Asteroiden har en diameter på ungefär 4 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av Spacewatch
Astronomiska upptäckter 1995
DG Canum Venaticorum

DG Canum Venaticorum är en dubbelstjärna i södra delen av stjärnbilden Jakthundarna. Den har en kombinerad skenbar magnitud av ca 12,02 och kräver ett teleskop för att kunna observeras. Baserat på parallaxmätning på ca 55,5 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 59 ljusår (ca 18 parsek) från solen. Den rör sig närmare solen med en heliocentrisk radialhastighet på ca -8 km/s.

Egenskaper
Primärstjärnan DG Canum Venaticorum A är en röd dvärgstjärna i huvudserien av spektralklass M4.0 Ve med emissionslinjer i dess spektrum. Den har en massa som är ca 0,39 solmassa, en radie som är ca 0,26 solradie och har en effektiv temperatur av ca 3 300 K. 

DG Canum Venaticorum är en dubbelstjärna, där paret år 2009 hade en vinkelseparation av 0,20 bågsekund vid en positionsvinkel av 285°, vilket motsvarar en fysisk separation på ca 3,6 AE. Följeslagaren är en mindre stjärna med en massa av ca 0,07 solmassa.   

Minst en av stjärnorna är en typ av variabel som kallas en flarestjärna, vilket innebär att den genomgår korta ökningar av ljusstyrkan med slumpmässiga intervall. Den 23 april 2014 observerade Swiftsatelliten en superflarehändelse av gammastrålning som kom från stjärnans position. Det kan ha varit en av de mest ljusstarka sådana händelser som någonsin observerats från en röd dvärgstjärna. En sekundär radioflare observerades ett dygn senare.

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/124106/dgcanumvenaticorum.

Stjärnbilden Jakthundarna
Glieseobjekt
Huvudseriestjärnor klass M
Dubbelstjärnor
Flarestjärnor
BY Draconis-variabler
12432 Usuda

12432 Usuda eller 1996 AR1 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 12 januari 1996 av de båda japanska astronomerna Naoto Satō och Takeshi Urata vid Chichibu-observatoriet. Den är uppkallad efter Usuda Deep Space Center.

Asteroiden har en diameter på ungefär 8 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter platser
Astronomiska upptäckter av Naoto Satō
Astronomiska upptäckter av T Urata
Astronomiska upptäckter 1996
Charles Soret

Charles Soret, född den 23 september 1854 i Genève, död den 4 april 1904 på samma plats, var en schweizisk kemist, fysiker och mineralog. Han var son till Jacques-Louis Soret.

Charles Soret avlade kandidatexamen i kemi vid Genèves akademi 1874, varpå han flyttade till Paris där han avlade licentiatexamina vid Sorbonne i matematik 1876 och i fysik 1878. Därefter tillbringade han en tid i Heidelberg, där han studerade kemi under Robert Bunsen, innan han 1879 flyttade tillbaka till Genève där han först tjänstgjorde som lärare i mineralogi och kristallografi från 1879 och från 1881 som professor i dessa ämnen. När fysikprofessorn Elie-François Wartmann dog 1886 övertog Soret även dennes professorsstol, varför han 1888 överlät mineralogi- och kristallografistolen åt en av sina elever. 1898 blev han rektor för universitetet, vilket dock ledde till överansträngning som fick honom att avgå som professor samtidigt som rektoratet upphörde år 1900. Han återupptog sin forskning efter två år, men avled efter en magoperation 1904.

Soret ägnade sig först åt termodiffusion där han fick (Ludwig-)Soret-effekten, vilken han beskrev i tre artiklar 1879-1883, uppkallad efter sig (och ibland även efter Carl Ludwig som hade noterat den 1856). Därefter koncentrerade han sig på kristallografi och optik (speciellt refraktometri). Han konstruerade härvid "Soret-refraktometern" (eller "Soret-reflektometern", eftersom man med den mätte vinkeln vid totalreflektion för bestämning av brytningsindex) 1883. Utöver artiklar, vanligen publicerade i Archives des sciences physiques et naturelles, gav han 1893 ut det 563-sidiga verket Eléments de Cristallographie physique.

Han gifte sig 1880 med Madeleine Lullin och tillsammans fick paret två döttrar.

Referenser
 Louis Duparc, Charles Soret i Archives des sciences physiques et naturelles 1904, vol. 4:18.
 J. K. Platten och P. Costesèque, 2004, Charles Soret. A short biography - On the occasion of the hundredth anniversary of his death i European Physical Journal E 15, sid. 235-239.
 Raoul Gautier, 1904, Prof. Charles Soret i Nature vol. 70, sid. 251-252. På Archive.org
 Charles Soret i Historisches Lexikon der Schweiz.

Schweiziska kemister
Schweiziska fysiker
Schweiziska mineraloger
Alumner från Paris universitet
Personer verksamma vid Genèves universitet
Personer från Genève
Födda 1854
Avlidna 1904
Män
Schweiziska forskare under 1800-talet
The Guardians of the Galaxy Holiday Special

The Guardians of the Galaxy Holiday Special är en amerikansk TV-special från 2022, med regi och manus av James Gunn. Den är baserad på Marvel Comics superhjältegrupp Guardians of the Galaxy.

The Guardians of the Galaxy Holiday Special hade premiär på streamingtjänsten Disney+ den 25 november 2022.

Rollista (i urval) 
 Chris Pratt – Peter Quill / Star-Lord
 Dave Bautista – Drax the Destroyer
 Karen Gillan – Nebula
 Pom Klementieff – Mantis
 Vin Diesel – Groot
 Bradley Cooper – Rocket
 Sean Gunn – Kraglin Obfonteri
 Michael Rooker – Yondu Udonta
 Kevin Bacon – sig själv

Produktion 
Inspelningarna för TV-specialen påbörjades i februari 2022 på Trilith Studios i Atlanta, Georgia, i samband med inspelningarna av Guardians of the Galaxy Vol. 3 som pågick mellan november 2021 och maj 2022.

Referenser

Externa länkar 

The Guardians of the Galaxy Holiday Special på Disney+

Amerikanska filmer 2022
Amerikanska TV-filmer
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska actionfilmer
Amerikanska äventyrsfilmer
Amerikanska komedifilmer
Amerikanska science fiction-filmer
Amerikanska superhjälte-filmer
Amerikanska rymdäventyrsfilmer
Filmer i Marvel Cinematic Universe
Filmer i regi av James Gunn
Filmmusik av John Murphy
Västerhaninge IF

Västerhaninge IF, VIF, är fotbollsförening från Västerhaninge i Haninge kommun i Södermanland/Stockholms län, bildad 1925. Föreningen upplöstes 1999 då den ingick vid bildandet av Haningealliansens FF men återuppstod 2006 efter Haningealliansens konkurs. Föreningens herrlag har spelat sex säsonger i tredje högsta divisionen, vilket gör den till Haninge kommuns mest framgångsrika. Säsongen 2022 återfanns herrlaget i division III medan damlaget spelade i division IV.

Historia 1925-1998 
Västerhaninge IF bildades den 12 juli 1925 i Västerhaninge i dåvarande Västerhaninge landskommun. Klubben deltog i seriespel för första gången 1933/1934 och höll till i lägre serier fram till 1973, med undantag av ett kort gästspel i fjärdedivisionen 1961-1962. När VIF avancerade till division IV (motsvarande dagens division II) till säsongen 1974 kom föreningen att etablera sig som en av Sydstockholms ledande klubbar, med spel i tredje- och fjärdedivisionen nästan uteslutande fram till 1998. Som högst spelade VIF sex säsonger i tredjedivisionen; gamla division III 1979-1981 och 1984, samt division II 1995-1996. Detta är en prestation ingen annan förening inom kommunen per 2022 kunnat överträffa.

VIF:s damlag deltog i seriespel för första gången 1983, gjorde ett uppehåll 1991-1993 men återkom 1997-1997.

Herrlagets tabellplaceringar 1970-1998 

Resultat hämtade från SvFF, Everysport och Clas Glenning Football.

Haningealliansen 1999-2006 
Efter säsongen 1998 slogs VIF samman med kommunkollegan Haninge FF i Haningealliansens FF, som blev en förening hemmahörande i Handen.
Se vidare: Haningealliansens FF.

Återstart 2006 
Efter Haningealliansens konkurs 2006 återbildades Västerhaninge IF. KLubbens herrlag deltar ånyo i seriespel sedan 2009 och dess damlag sedan 2019. Verksamheten bedrivs på Hanvedens IP i Västerhaninge och herrlaget har sedan återstarten svarat för en rask klättring i seriesystemet och har etablerat som näst främsta lag i kommunen, bakom uppstickaren IFK Haninge. VIF har per 2022 en bred verksamhet med senior, junior och ungdomslag för såväl herrar som damer.

Herrlagets tabellplaceringar sedan 2009 

Resultat hämtade från SvFF, Everysport och Clas Glenning Football.

Noter

Externa länkar 
 Föreningens webbplats

Sportklubbar bildade 1925
Sportklubbar upplösta 1999
Sportklubbar bildade 2006
Sportklubbar i Haninge kommun
Fotbollsklubbar i Sverige
Koaxialrotorer

Koaxialrotorer är ett par av rotorer för helikoptrar, som är monterade med den ena ovanpå den andra på samma roterande axel, men med rotation i motsatta riktningar (koaxial motrotation).  

Ett av problemen med en enda uppsättning av rotorblad är den vridkraft som helikopterkroppen för i den riktning som är motsatt rotorbladens. På en helikopter med en enda huvudrotor motverkar stjärtrotorn den av huvudrotorn orsakade vridningen och kontrollerar helikopterkroppens rotation. Koaxialrotorer löser detta problem genom att de båda rotorernas vridkraft tar ut varandra.

Historik 
Idén med koaxialrotorer framfördes först av Mikhail Lomonosov, som 1754 utarbetade en liten helikoptermodell med koaxialrotorer, som han förevisade för Rysslands Vetenskapsakademi.

År 1859 utfärdade Storbritanniens patentmyndighet det första helikopterpatentet till Henry Bright för dennes konstruktion med koaxialrotorer.

Två föregångsmodeller till helikoptrar, den av Corradino D'Ascanio (1891–1981) byggda D'Ascanio–Trojani D'AT3 från 1930 och det av Louis Breguet byggda Gyroplane Laboratoire från mitten av 1930-talet, hade båda koaxialrotorer.

Exempel på helikoptrar med koaxialrotorer
 Hiller XH-44
 Kamov Ka-25
 Kamov Ka-26
 Kamov Ka-27
 Kamov Ka-52 
 Kamov Ka-226

Bildgalleri

Källor

Noter

Externa länkar 

Helikoptrar
Rotation
Haningealliansens FF

Haningealliansens FF var en fotbollsförening från Handen i Haninge kommun i Södermanland/Stockholms län. Föreningen bildades 1999 genom sammanslagning av Västerhaninge IF (från Västerhaninge) och Haninge FF (i sin tur en sammanslagning av Österhaninge IF, Jordbro SK och Handens SK). Klubben gick i konkurs 2006.

Noter

Sportklubbar bildade 1999
Sportklubbar upplösta 2006
Sportklubbar i Haninge kommun
Fotbollsklubbar i Sverige