kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
4964 Kourovka

4964 Kourovka eller 1979 OD15 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 21 juli 1979 av den rysk-sovjetiske astronomen Nikolaj Tjernych vid Krims astrofysiska observatorium på Krim. Den har fått sitt namn efter ett observatorium i Ryssland.

Asteroiden har en diameter på ungefär 15 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter platser
Astronomiska upptäckter av Nikolaj Tjernych
Astronomiska upptäckter 1979
Woolley (olika betydelser)

Woolley kan syfta på:
 Woolley – en by och en parish i Wakefield, West Yorkshire, England
 Woolley, Cambridgeshire – en ort i Barham and Woolley, Huntingdonshire, Cambridgeshire, England
 Woolley, Cornwall – en ort i Cornwall (distrikt), Cornwall, England
 Woolley, Derbyshire – en ort i Derbyshire, England
 Woolley, Somerset – en ort i Charlcombe, Bath and North East Somerset, Somerset, England
 Woolley, Wiltshire – en ort i Wiltshire (distrikt), Wiltshire, England

Personer 
 Bruce Woolley – en brittisk låtskrivare och producent
 John W. Woolley – född 1831, död 1928
 Lorin C. Woolley – född 23 oktober 1856, död 19 september 1934
Uvabergets naturskog och Ramlaklint

Uvabergets naturskog och Ramlaklint är ett naturreservat i Jönköpings kommun i Småland.

Området är skyddat sedan 1990 och är 26 hektar stort. Det är beläget vid Ramsjöns sydvästra strand, cirka 5 kilometer nordväst om Svarttorps kyrka och består till stor del av berg, branter och gammal barrskog. I den norra delen ligger Ramaklint och den södra ligger Uvaberget.

Inom reservatet finns flera toppar där den högsta ligger 60 meter över sjöns yta. På hällmarken i bergets högsta partier växer tallskog. Det finns rikligt med död ved som hyser rik vedsvampflora. Där finns t ex kötticka och gränsticka. På lågorna och på marken finns en rik flora av olika mossor och lavar. Längst i söder förekommer en tydligt kalkpåverkad moss- och kärlväxtflora. I barrskogen är fågellivet rikt med ett stort antal arter.

I området finns gott om väl upptrampade stigar och utsikten från Ramaklint är imponerande.

Källor
Länsstyrelsen i Jönköpings län

Naturreservat i Jönköpings kommun
Natura 2000-områden i Jönköpings län
Naturskyddsområden bildade 1990
Erik Kistner

Erik Kistner, född 6 juni 1882, död 27 juni 1961 i Engelbrekts församling, Stockholm, var en svensk grosshandlare och industrialist.

Erik Kistner var son till grosshandlaren Axel Kistner och Hanna Wagner. Han var grossist i sjukvårdsmaterial och tog omkring 1925 initiativ till att köpa det då förlustbringande läkemedelsföretaget Astra AB av statliga Vin & Spritcentralen. Astra hade 1918 köpts av AB Svensk färgämnesindustri, som hamnade i ekonomiska svårigheter genom återupptagen konkurrens av tyska kemiföretag efter det att internationell handel återupptagits efter första världskrigets avspärrningar. Det gick i konkurs 1920. För att rädda Astra uppdrog regeringen åt det av staten kontrollerade Vin & Spritcentralen att köpa ut företaget ur konkursboet. Astra gav dock därefter årligen betydande förluster.

Erik Kistner kontaktade bankdirektören Richard Julin för att finansiera ett övertagande av Astra. Ett konsortium av sex personer bildades, i vilket ingick Kistner, Julin, Joseph Nachmanson, Jacob Wallenberg och två Astradirektörer, vilket köpte Astra för en krona och övertog företagets skulder.

Erik Kistner hade också ägarintressen i Stockholms Galvaniseringsfabrik och var styrelseordförande i detta företag och dess 1925 inköpta dotterbolag Göteborgs Galvaniseringsfabrik. I slutet av 1940-talet var han också delägare i Limmareds glasbruk och tog initiativ till omfattande modernisering av glasbruket 1948–1950.

Erik Kistner var gift med Sally Kistner, född Carlsson (1897–1984).

Arvsskatt efter Kistners förmögenhet 
Sally Kistner var efter Erik Kistners död Astras största aktieägare och en av Sveriges rikaste personer. Hennes förmögenhet, främst i aktier i Astra, värderades på dagen för hennes frånfälle hösten 1984 till 311 miljoner kronor.
Astraaktien föll dock därefter kraftigt, huvudsakligen på grund av marknadens bedömning att dödsboet skulle tvingas till stor och omedelbar utförsäljning av Astra-aktier på börsen för att kunna betala arvs- och realisationsvinstskatterna. Kapitalvinstskatten blev drygt 25 procent och den högsta arvsskattesatsen på 65 procent var tillämplig. Den kombinerade arvs- och kapitalvinstskatten uppgick därmed till 90 procent. Det visade sig att statens krav på skatt på 249 miljoner ledde till att - med tillgångar i dödsboet på 230 miljoner kronor efter aktiekursfallet – dödsboet fick ett underskott på 19 miljoner kronor, vilket tvingade det i konkurs.

Denna skatteaffär ledde till att många av Sveriges mer förmögna individer flyttade från landet för att hindra att deras företag skulle tvångssäljas om huvudägaren skulle avlida. Till exempel flyttade Fredrik Lundberg med detta som uppgivet skäl till Schweiz inom ett år efter Sally Kistners död.

Referenser 

Personer inom Sveriges näringsliv
Födda 1882
Avlidna 1961
Män
Karlova

Karlova är en stadsdel i Tartu och ligger invid floden Emajõgi. Karlova är beläget centralt i staden och angränsar till stadsdelarna Ropka, Annelinn, Kesklinn och Vaksali.

Karlova är 230 hektar stort och 1 januari 2012 bodde det 9 073 invånare i stadsdelen.

Stadsdelar i Tartu
Tage Sjögren

Tage Anton Ultimus Sjögren, född den 26 augusti 1859 i Färnebo socken, Värmlands län, död den 10 januari 1939 i Stockholm, var en svensk läkare. Han var son till Anton Sjögren och bror till Hjalmar Sjögren

Sjögren blev student i Lund 1878 och medicine licentiat vid Karolinska institutet 1887. Han började tjänstgöra som militärläkare 1888 och var 1910–1916 regementsläkare vid Livgardet till häst samt 1917 fältläkare. Därjämte verkade Sjögren som framstående praktiserande läkare i Stockholm, där han upprättade ett mycket anlitat röntgeninstitut som han drev 1898–1922. Sjögren kreerades 1910 till medicine hedersdoktor av Karolinska institutet. Han tog initiativet till och ledde 1922–1924 en hjälpverksamhet för tyska studenter samt kallades 1924 till hedersborgare vid Berlins universitet. Sjögren är begravd på Lidingö kyrkogård.

Källor 

 
  
  
 Tage Sjögren på Gravar.se

Externa länkar 
 
 

Svenska militärläkare
Svenska radiologer
Hedersdoktorer vid Karolinska Institutet
Svenska läkare under 1800-talet
Svenska läkare under 1900-talet
Personer från Färnebo socken
Gravsatta på Lidingö kyrkogård
Födda 1859
Avlidna 1939
Män
Ugglan
Benedikte Dahl

Benedikte Dahl Jensen, född 13 juni 1954, är en dansk skådespelare och psykolog. Benedikte Dahl är främst känd för rollen som den vuxna Ellen Skjern i TV-serien Matador. Hon medverkade också i några revyer: Randers lige nu (1981) på Hotel Kongens Ege i Randers, Blokhus-revyen (1982) och Liseleje Revyen (1985).

Benedikte Dahl slutade verka som skådespelare och började istället arbeta som psykolog i Randers.

Filmografi 
1981 - Matador (TV-serie)
1982 - Frøken Jensens pensionat (TV-serie)

Externa länkar   

Födda 1954
Danska skådespelare under 1900-talet
Kvinnor
Levande personer
Iris (opera)

Iris är en italiensk opera i tre akter med musik av Pietro Mascagni och libretto av Luigi Illica.

Historia
Operan hade premiär den 22 november 1898 på Teatro dell'Opera di Roma i Rom. Efter På Sicilien blev Iris Mascagnis största succé men den nådde inte på långt när upp i samma popularitet. Endast den inledande hymnen till solen och tenorarian Apria la tua finestra framförs fortfarande.

Personer
Iris (sopran)
Cieco (bas)
Osaka (tenor)
Kyoto (baryton)
Geisha (sopran)
Lumpsamlaren (tenor)
Matthandlaren (tenor)

Handling

Akt I
Iris bor med sin far, den blinde Cieco. Adelsmannen Osaka är betagen av hennes skönhet och ämnar röva bort henne. Han lierar sig med kopplaren Kyoto. Denne arrangerar ett marionettspel som han förstår kommer att fånga Iris intresse, och medan hon sitter och ser på det närmar sig tre geishor. I skydd av deras fladdrande dräkter förs hon bort. Osaka skickar pengar till hennes gamle far, som därför tror att Iris frivilligt har följt med geishorna till Yashiwara där glädjeflickorna håller till. Han beger sig dit och letar efter henne med hjälp av två vänner.

Akt II
När Iris vaknar är hon omgiven av lyx och tror först att hon är död och har kommit till paradiset. Osaka kommer in och hon tror att han är solgudens son, men han säger att hans namn är "Vällust". Hon har läst att vällust betyder döden och avvisar honom förskräckt. Till slut blir Osaka trött på hennes barnslighet och överlåter henne till Kyoto, som klär henne i en överdådig kimono och placerar henne på balkongen till sitt glädjehus. Osaka försöker än en gång göra närmanden, men förgäves. Då Cieco får veta att hans dotter exponeras som geisha överöser han henne med smuts, och djupt skakad kastar hon sig från ett fönster och faller ned i en öppen kloak.

Akt III
Iris hittas av några lumpsamlare som tror att hon är död och skall just stjäla hennes vackra kläder och smycken, men så märker de att hon fortfarande andas. De blir rädda och flyr. Osynliga röster berättar för henne om världen och ödet. Medan hon lyssnar blir himlen rosafärgad och hon minns sin lyckliga tid medan blommorna slår ut runt henne och solen går upp i all sin glans.

Källor

Operor av Pietro Mascagni
Italienskspråkiga operor
Musikåret 1898
Teateråret 1898
Michael Warriner

Michael Henry Warriner, född 3 december 1908 i Chipping Norton, död 7 april 1986 i Shipston-on-Stour, var en brittisk roddare.

Warriner blev olympisk guldmedaljör i fyra utan styrman vid sommarspelen 1928 i Amsterdam.

Källor

Noter

Brittiska roddare
Brittiska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1928
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1928 från Storbritannien
Tävlande i rodd vid olympiska sommarspelen 1928
Alumner från Trinity College, Cambridge
Födda 1908
Avlidna 1986
Män
Alnasl

Alnasl eller Gamma Sagittarii (γ  Sagittarii, förkortat Gamma2 Sgr, γ  Sgr) som är stjärnans Bayerbeteckning, är en jättestjärna belägen i den mellersta delen av stjärnbilden Skytten. Den har en kombinerad skenbar magnitud på 2,98 och är klart synlig för blotta ögat. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 33,7 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd av ca 97 ljusår (ca 30 parsek) från solen.

Nomenklatur
Gamma Sagittarii har de traditionella namnen Alnasl (alternativt Nasl, El Nasl), Nushaba (Nash) och Awal al Warida.  Alnasl kommer det från arabiska النصل al-naşl och Nushaba från det arabiska Zujj al-Nashshaba, båda med betydelsen "pilspets". I stjärnkatalogen i kalendern Al Achsasi al Mouakket benämndes denna stjärna Awal al Waridah, vilket betyder "första stjärnan i strutsen som går ner till vattnet", från det arabiska الواردة Al Na'āma al Wārida, namnet på asterismen bestående av denna stjärna, Delta Sagittarii, Epsilon Sagittariioch Eta Sagittarii. Denna struts var tänkt som att gå ner till floden (Vintergatan) för att dricka, och en annan struts (σ, φ, τ och ζ, al Sadira) var tänkt att komma tillbaka.
Gamma Sagittarii, tillsammans med Delta Sagittarii, Epsilon Sagittarii, Zeta Sagittarii, Lambda Sagittarii, Sigma Sagittarii, Tau Sagittarii och Phi Sagittarii, består av asterismen Tekannan.

År 2016 organiserade Internationella astronomiska unionen en arbetsgrupp för stjärnnamn (WGSN) med uppgift att katalogisera och standardisera riktiga namn för stjärnor. WGSN fastställde namnet Alnasl för denna stjärna den 21 augusti 2016 vilket nu ingår i IAU:s Catalog of star Names.

Egenskaper
Alnasl är en orange till röd jättestjärna av spektralklass K1 III. Den har en radie som har expanderat till ca 12 gånger solens, vilket anger att den har förbrukat vätet i dess kärna och utvecklats bort från huvudserien. Den utsänder från dess fotosfär ca 68 gånger mera energi än solen vid en effektiv temperatur på ca 4 760 K.

Alnasl är en del av en dubbelstjärna tillsammans med en mörkare optisk följeslagare betecknad Gamma¹ Sagittarii som befinner sig ca 50 bågminuter norr om Alnasl. Den senare är av magnitud 4,7 och en Cepheidvariabel stjärna som också har beteckningen W Sagittarii.

Källor

Referenser

Externa länkar	
 https://www.universeguide.com/star/alnasl
 http://stars.astro.illinois.edu/sow/alnasl.html

	
Stjärnbilden Skytten
Bayerobjekt
Orangea jättar
Dubbelstjärnor
Flamsteedobjekt
HD-objekt
HR-objekt
Solvato

Solvato, född 18 maj 2009 i East Windsor i New Jersey, är en amerikansk varmblodig travhäst. Han tränades under slutet av sin karriär av Admir Zukanovic (2016-2017) och körs då av Stefan Söderkvist. Han tränades tidigare av Veijo Heiskanen (2013–2015) och kördes då av Veijo eller Örjan Kihlström. Som två- och treåring tävlade han i Nordamerika och tränades där av Trond Smedshammer.

Solvato började tävla som tvååring 2011. Han sprang under sin karriär in 6,2 miljoner kronor på 66 starter varav 14 segrar. Bland hans främsta meriter räknas segrarna i Pennsylvania Sire Stakes (2012), Olympiatravet (2014), Prix de Bourgogne (2015) och tredjeplatserna i Copenhagen Cup (2014), Oslo Grand Prix (2014), Prix du Bourbonnais (2014). Han deltog i Prix d'Amérique 2015.

Referenser

Externa länkar 

 Solvato's profil hos Svensk Travsport
 Solvato's profil hos Le Trot

Hästar födda 2009
Amerikanska travhästar
Hästar som vunnit Olympiatravet
Hästar uppfödda i New Jersey
Möðrudalskirkja

Möðrudalskirkja ligger i Valþjófsstaðakakalla, Múlaprósdæmi. Den byggdes 1949 av Jón A. Stefánsson (1880-1971), en bonde, gjorde henne till minne efter sin fru, Thor Vilhjálmsdóttir, som dog 1944. Kyrkan invigdes den 4 september 1949.

Kyrkan är byggd på den gamla Möðrudalskirkjans grund, det har innan 1949 inte varit en kyrka där på 22 år.  

Jón A. Stefánsson byggde och dekorerade hela kyrkan, inklusive altarbordet, som visar bergsbibeln.

Externa länkar
 Möðrudalskirkja på Islands kyrkokarta (På isländska)

Kyrkobyggnader på Island
Kyrkobyggnader invigda 1949
1949 på Island
Skeggjastaðakirkja

Skeggjastaðakirkja (isländska: Skeggjastaða kyrka), är den äldsta kyrkan på östra Island. Den är gjord av trä och byggdes 1845. Kyrktornet byggdes när kyrkan renoverades 1961-1962.

Inventarier
Predikstolen är dansk, troligen från början av 1700-talet.
Altarbordet är målat av O. Knippel.

Externa länkar
 Skeggjastaðakirkja på Islands kyrkokarta (På isländska)

Kyrkobyggnader på Island
Arbeiter-Zeitung

Arbeiter-Zeitung var österrikisk socialdemokratisk dagsidning som utkom mellan 1889 och 1991.

Tidningen var en kanal för det österrikiska socialdemokratiska partiet, och förbjöds efter Anschluss. Tidningen återuppstod 1945. Under efterkrigstiden minskade upplagan, som under 1920-talet uppgått till 100 000 dagliga exemplar, sakta men stadigt. Namnbyten till Neue AZ (1985) och AZ (1989) föregick tidningens slutliga nedläggning 1991.

Externa länkar
Österrikes Nationalbibliotek. Digitala versioner av tidningen 1889-1938.

Österrikiska tidningar
Dagstidningar startade 1889
Dagstidningar nedlagda 1991
Dannemoragatan 20

Dannemoragatan 20 är en byggnad med bostäder vid Dannemoragatan i Vasastaden i Stockholm, vilken ritades av arkitekt Hjalmar Eriksson. Byggherre var Erik Wall och byggmästare var W. A. Klingberg.

Om fastigheten
Fastigheten ligger i Kvarteret Sländan och har fastighetsbeteckningen Sländan 2. Byggnaden uppfördes under åren 1913. Den omfattar adressen Dannemoragatan 20. 1977 utvärderades byggnaden av Stadsmuseet i Stockholm som då klassade byggnaden som Gul, vilket betyder att det är en fastighet med bebyggelse av positiv betydelse för stadsbilden och/eller av visst kulturhistoriskt värde..

Exteriör
Byggnaden är i nationalromantisk stil och består av en femvånings husdel, med ett högt takfall som innehåller en vindsvåning, med huvudfasad mot Dannemoragatan. Vid inventeringen 1977 hade byggnaden en grå spritputs på bottenvåningen, och däröver en grå slätputs. Fasaden har senare omfärgats helt i en rödbeige slätputs. Burspråk och balkonger har räcken i smide. Gårdsfasden är avfärgad i en gul puts. Byggnaden har ett svart plåttak.

Interiör
Entrén har golv i marmor samt stuckaturlister i taket. Det norra trapphuset har ett golv i konststen samt räcken med svarvade balusterdockor, det södra har i stort samma utformning, dock med räcke i smide. Lägenhetsdörrarna består av enkeldörrar, delvis fyllda med råglas.

Källor
 
 Stockholmskällan. Läst den 26 november 2017.

Noter

Byggnader och anläggningar i Vasastan
1913 i Sverige
Arkitekturåret 1913
Bostadshus i Stockholm
Christian Steffensen

Christian Steffensen, född 27 oktober 1953 i Nakskov på Lolland, är en dansk skådespelare. Steffensen är bland annat känd för rollen som bankassistenten Poul Kristensen i tv-serien Matador.

Steffensen utbildade sig vid Odense Teaters elevskola och debuterade 1977 i rollen som Romeo i en uppsättning av Romeo och Julia. Han var med och grundade samt var konstnärlig ledare för Grønnegårds Teatret i Köpenhamn mellan 1982 och 1990.

Filmografi i urval 
 
1980-1981 – Matador (TV-serie)
1986 – Kaj Munk (Miniserie) 
1997 – Taxa (TV-serie)

Källor

Externa länkar   

Födda 1953
Danska skådespelare under 1900-talet
Män
Levande personer
Personer från Nakskov
Dannemoragatan 18

Dannemoragatan 18 är en byggnad med bostäder vid Dannemoragatan i Vasastaden i Stockholm, vilken ritades av arkitekt Edvin Engström. Byggherre och byggmästare var Johan Eskil Österling.

Om fastigheten
Fastigheten ligger i Kvarteret Sländan och har fastighetsbeteckningen Sländan 5, vilket även inkluderar byggnaden på Norrtullsgatan 63. Byggnaden uppfördes under åren 1944 - 1947. Den omfattar adressen Dannemoragatan 18 och Norrtullsgatan 63. 1977 utvärderades byggnaden av Stockholms stadsmuseum som då klassade byggnaden som Gul, vilket betyder att det är en fastighet med bebyggelse av positiv betydelse för stadsbilden och/eller av visst kulturhistoriskt värde..

Exteriör
Byggnaden är i funkis och består av en sexvånings husdel, med huvudfasad mot Dannemoragatan. Vid inventeringen 1977 hade byggnaden en brun slätputs ovan bottenvåningen som är täckt i granit. Fasaden har senare omfärgats i en vitgrå slätputs. Fasaden har ett utstickande mittparti, och har ett flertal balkonger mot gatan. Gårdsfasden är avfärgad i en grå puts. Byggnaden har ett svart plåttak.

Interiör
Entrén har golv i grå marmor och i en nisch finns en relief av Stig Lindberg. Lägenhetsdörrarna är fanérade i gabon.

Källor
 
 Stockholmskällan. Läst den 26 november 2017.

Noter

Byggnader och anläggningar i Vasastan
1947 i Sverige
Arkitekturåret 1947
Bostadshus i Stockholm
Vichtis gamla kyrka

Vichtis gamla kyrka är en tidigare kyrkobyggnad i Esbo stift i Finland. Ruinerna efter den tidigare kyrkan, tillägnad Heliga Birgitta, ligger idag i Vichtis kommun.

Vichtis kapell avskildes i början av 1400-talet från Lojo kyrksocken. Vichtis nämns första gången 1433. Mellan åren 1490 och 1507 blev Vichtis en egen kyrksocken.

Kyrkobyggnaden
Kyrkan ligger på Vichtis udde i vattendraget Hiidenvesi. Gråstenskyrkan byggdes i slutet av medeltiden, kanske mellan åren 1500 och 1520. Kyrkan var rektangulär till formen och hade en valvförsedd sakristia. Kyrkans tak hade ett trävalv. Valvet och innerväggar hade väggmålningar från 1670. På den östra sidan står också en klockstapel av trä. Den byggdes 1682. Eftersom kyrkan var byggd på mjuk mark fick väggarna småningom sprickor som måste åtgärdas. Därför uppfördes väggen mot sjön, den västra väggen i tegel år 1656. 

Fram till 1801 hade fukten skadat kyrkan så mycket att Vichtis sockenstämma beslöt att sälja kyrkan på auktion. Kyrkans virke och stenar användes för ladugårdar  som byggmaterial. Kyrkans västra mur rasade i september 1869 under en storm.

Av kyrkan återstår nu bara omkring två meter höga rester av väggarna och sakristian. Sakristian används under sommarmånaderna för en del verksamhet av Vichtis församling.

Sankta Birgitta kyrka ersattes av Vichtis kyrka som blev klar 1772.

Se även 
 Lista över medeltida stenkyrkor i Finland

Källor

Vidare läsning 

 Kulturella byggnadshistoriska fastighetsportalen: Pyhän Birgitan kirkonraunio
 Retkipaikka.fi: Pyhän Birgitan rauniokirkko

Kyrko- och klosterruiner i Finland
Byggnader och anläggningar i Vichtis
S:t Mårtens sakristia

S:t Mårtens sakristia är en medeltida sakristia av sten i S:t Mårtens, Finland. År 1765 byggdes en träkyrka i närheten. Av den planerade medeltida kyrkan förverkligas endast sakristian. Resterna upptäcktes 1937. Sakristian byggdes troligen kring år 1500-1540.

Referenser 

Kyrkobyggnader i Egentliga Finland
Norrtullsgatan 65

Norrtullsgatan 65 är en byggnad med bostäder vid Norrtullsgatan i Vasastaden i Stockholm, vilken ritades av arkitekt Hjalmar Erikson. Byggherre var Erik Wall och byggmästare var E. A. Gustafsson.

Om fastigheten
Fastigheten ligger i Kvarteret Sländan och har fastighetsbeteckningen Sländan 4. Byggnaden uppfördes under åren 1913-1915. 1977 utvärderades byggnaden av Stockholms stadsmuseum som då klassade byggnaden som Gul, vilket betyder att det är en fastighet med bebyggelse av positiv betydelse för stadsbilden och/eller av visst kulturhistoriskt värde..

Exteriör
Byggnaden är i nationalromantisk stil och består av en sexvånings husdel med ytterligare en vindsvåning, med huvudfasad mot Norrtullsgatan. Vid inventeringen 1977 hade byggnaden en rödbrun slätputs ovan bottenvåningen består av råhuggen granit som även omfattar entréporten. Fasaden har senare omfärgats i en vitgrå slätputs. Fasaden har ett mindre utstickande burspråk i mitten, och det flankeras av två högre burspråk. De tre burspråken kröns av en balkong, med räcke i smide. Gårdsfasden är avfärgad i en ljusgul slätputs. Byggnaden har ett svart plåttak.

Interiör
Entrén har en ursprunglig ekport med slipat glas. Golvet är i konststen, och taket har en stuckaturlist.

Källor
 
 Stockholmskällan. Läst den 26 november 2017.

Noter

Byggnader och anläggningar i Vasastan
1915 i Sverige
Arkitekturåret 1915
Bostadshus i Stockholm
Dannemoragatan

Dannemoragatan  är en gata i stadsdelen Vasastaden i norra Stockholms innerstad. Dannemoragatan går från Upplandsgatan norrut till Norra Stationsgatan. Gatan fick sitt namn 1915, och är uppkallade efter gruvorten Dannemora.

Gatan
Dannemoragatans västra sida upptas av kvarteret Vingen, kvarteret Flygmaskinen samt Sankt Eriksparken. På den östra sidan av gatan finns kvarteret Hugin och kvarteret Sländan.

Källor

Externa länkar

Gator och torg i Vasastan