kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Puerto Ricos damlandslag i volleyboll

Puerto Ricos damlandslag i volleyboll representerar Puerto Rico i volleyboll på damsidan. Laget tillhör de bättre i Nordamerika, även om det inte har vunnit något internationellt mästerskap. Det deltog vid OS 2016 och har deltagit vid flera VM. De har också deltagit i nordamerikanska mästerskapet (där de kom tvåa  2009 och 2021), panamerikanska spelen, panamerikanska cupen och centralamerikanska och karibiska spelen vid åtskilliga tillfällen.

Källor

Fotnoter

Externa länkar

Volleybolldamerna
Damlandslaget
Volleybollandslag
The Pact (TV-serie)

The Pact är en brittisk kriminal- och thrillerserie från 2021. Första säsongen består av 6 avsnitt. Serien är skapad av Pete McTighe som även skrivit serien manus. För regin har Rebecca Johnson, Eric Styles och Christina Ebohon-Green svarat.

I Storbritannien hade serien premiär den 17 maj 2021 på BBC, och den andra säsongen hade premiär den 24 oktober 2022.

Handling 
Serien beskrivs som en antologiserie där varje säsong handlar om en grupp människor som för att skydda sig själva och sina nära ingår i en hemlig pakt. I säsong 1 hittas en illa omtyckt chef död. En grupp av hans fabriksanställda ingår i en tystnadspakt för alltid kommer att förändras deras liv.

Säsong 2 kretsar kring socialarbetaren Christine och hennes barn som försöker gå vidare efter deras bror Liams död. Främlingen Connor anländer och hävdar att delar deras DNA. Vilka hemligheter döljer Christine?

Roller i urval 
 Laura Fraser – Anna
 Julie Hesmondhalgh – Nancy
 Eddie Marsan – Arwel
 Jason Hughes – Max
 Aneurin Barnard – Jack
 Adrian Edmondson – Richard

Referenser

Externa länkar 

Engelskspråkiga TV-serier
Brittiska dramaserier
Brittiska TV-serier från 2020-talet
TV-seriestarter 2021
Henri Högberg

Henri Högberg, född 19 juni 1932 i Umeå, död 31 augusti 2014, var en svensk författare och journalist. Hans debutroman Rytarens röst har beskrivits som en av det svenska sextiotalets märkligaste debutromaner, och han har jämförts med bland annat Claude Simon och William Faulkner.

Biografi 
Högberg föddes 1932 i Umeå, där han bodde till mitten av 1950-talet. Han blev under 1960-talet vän med författaren Sture Dahlström. 1966 inledde han sin författarkarriär med att skriva erotiska romaner och noveller under pseudonym. Hans debutroman Rytarens röst, som gavs ut 1967 på Norstedts, beskrevs av Anderz Harning i Göteborgs-Tidningen som en av "sextiotalets märkligaste debutromaner" i den svenska litteraturen. Han följde upp debuten med Två gram ljus (1971) och Snön fortsätter att falla (1974). Caj Lundgren jämförde honom, i hans skildringar av "verklighetens mest groteska och svåruthärdliga sidor", med bland annat Claude Simon och William Faulkner, och han gjorde sig känd som en djärvt experimentell författare och för sina skildringar av död och förruttnelse.

Högberg skrev ihop med Bengt Bratt manuset till tv-serien Friställd (1969), men efter sina tre romaner ägnade han sig främst åt journalistik. Under slutet av sitt liv bodde han på Österlen, där han tillsammans med hustrun Inga Lill Högberg gav ut tidskriften På Österlen (1993–2012), samt drev förlag och antikvariat. 1988 gav han ut en handbok, Slöjda sömma bär din egen friluftsutrustning och 2005 en artikelsamling, Om hytlensk prytningk och permutationer.

Högberg dog 2014 och är begravd på Södra Mellby kyrkogård.

Referenser 

Svenska författare under 1900-talet
Svenska journalister under 1900-talet
Författare från Umeå
Födda 1932
Avlidna 2014
Män
Svenska manusförfattare under 1900-talet
Måns Tufvesson

Måns Tufvesson, född omkring 1620 i Hasslaröd, Osby socken, död där 20 november 1713, var en svensk bonde, vapensmed och handelsman.

Måns Tufvesson var son till bonden Tufve Pedersøn och Elne Mogensdatter. Han övertog fädernegården 1651 och brukade den till 1693. Måns Tufvesson tillhörde en gammal betydande bondesläkt i Göinge och räknas som dess främste medlem. Han var en framstående jordbrukare och ägnade sig bland annat åt humleodling i stor skala. Dessutom köpte han upp humle och sålde det till Danmark och i de skånska städerna. Måns Tufvesson var även en skicklig lie- och vapensmed, vilket yrke hade gamla traditioner i släkten. Särskilt var han berömd och vida känd som bössmed. Han skall ha uppfunnit de så kallade snapphanegevären, som var ovanligt träffsäkra och snabbskjutande. Göingebössorna hade kortare pipa och mindre kaliber än andra gevär på den tiden. De bidrog i hög grad till snapphanarnas framgångar. Själv var Måns Tufvesson en avgjord motståndare till snapphanerörelsen och efter Skånes anslutning till Sverige var han en av svenskhetens främsta förkämpar i Göingebygderna.

Källor 
 

Svenska lantbrukare under 1600-talet
Personer från Osby socken
Födda 1600-talet
Avlidna 1713
Män
Svenska smeder
Personer inom Sveriges näringsliv under 1600-talet
Nils Baumgardt

Nils Otto Adolf Dam Baumgardt, född 18 september 1907 i Linköping, död där 13 januari 1992, var en svensk lagman.  

Baumgardt, som var son till pianofabrikör Nils Baumgardt och Juliana Dam, avlade studentexamen 1926 och blev juris kandidat i Stockholm 1932. Han genomförde tingstjänstgöring i Kinda och Ydre domsaga 1932–1935, var fiskal i Göta hovrätt 1936, tingssekreterare i Bråbygdens och Finspånga läns domsaga 1939–1942, adjungerad ledamot i Göta hovrätt 1943, assessor 1944, tingsdomare i Vättle, Ale och Kullings domsaga 1945, tillförordnad revisionssekreterare 1949, häradshövding i Bollnäs domsaga 1950–1970 och lagman i Bollnäs tingsrätt 1971–1974. 

Baumgardt var delägare i J.O. Baumgardts pianofabrik i Linköping från 1938 och under en tid ordförande i Vårgårda municipalsamhälles hyresnämnd. Han var senare ordförande i beslutsnämnden för Gävleborgs län 1955–1977, i arrendenämnderna i Kopparbergs och Gävleborgs län 1957–1971, i utskrivningsnämnden för Hälsinge sjukhus 1963–1966 och för Gävleborgs län 1967–1976.

Referenser 

Svenska häradshövdingar
Svenska jurister under 1900-talet
Svenska ämbetsmän under 1900-talet
Jurister från Linköping
Ämbetsmän från Linköping
Personer i Bollnäs historia
Födda 1907
Avlidna 1992
Män
Akim du Cap Vert

Akim du Cap Vert, född 23 februari 2010, är en fransk varmblodig travhäst. Han tränades och kördes av sin ägare Franck Anne.

Akim du Cap Vert började tävla i augusti 2012 och inledde med en tredjeplats innan han tog sin första vinst i karriärens sjätte start. Han sprang under sin karriär in 1 360 305 euro på 77 starter, varav 12 segrar, 15 andraplatser och 9 tredjeplats. Han tog karriärens största seger i Critérium des 4 ans (2014). Han har även segrat i Prix Emmanuel Margouty (2012), Prix de Berlin (2013), Prix Victor Régis (2013), Prix de Tonnac-Villeneuve (2014), Prix Jean Riaud (2015), Prix de l'Union Européenne (2015), Prix Chambon P (2015) och Prix de Bretagne (2015) samt kommit på andra plats i Critérium des Jeunes (2013), Prix Abel Bassigny (2013), Prix Jacques de Vaulogé (2013), Prix Marcel Laurent (2014), Prix de Bretagne (2014), Prix René Ballière (2015), Prix Jockey (2015), Critérium des 5 ans (2015) och på tredje plats i Prix Kalmia (2013), Prix Albert-Viel (2013), Prix Jules Thibault (2013), Prix d'Été (2015), Prix Ténor de Baune (2015).

Statistik

Större segrar

Referenser 

Hästar födda 2010
Franska travhästar
Yuri Kochiyama

Yuri Kochiyama, född 19 maj 1921 i San Pedro i Los Angeles, död 1 juni 2014 i Berkeley i Kalifornien, var en amerikansk människorättsaktivist och maoist. Hon engagerade sig bland annat för afroamerikaners, kvinnors och politiska fångars rättigheter. Hon var influerad av Mao Zedong och Ho Chi Minh och stödde bland annat Den lysande stigen.

Biografi
Yuri Kochiyama föddes i San Pedro i Los Angeles år 1921. Hennes föräldrar var japanska immigranter. Kochiyama studerade vid Compton College. 

Den 7 december 1941 ägde Japans attack mot Pearl Harbor rum och Kochiyamas far greps kort därpå av FBI för att han utgjorde ett potentiellt säkerhetshot. Faderns hölls internerad under sex veckor; hans hälsa försämrades och han dog i januari 1942. I februari samma år undertecknade president Franklin D. Roosevelt Executive Order 9066, som innebar att tusentals amerikaner av japansk börd deporterades från västkusten och internerades. Tillsammans med sin mor och bror internerades Kochiyama i ett fångläger i Jerome i Arkansas. Familjen kunde efter några år återvända till sin hemstad. Dessa händelser kom att prägla Kochiyama.

Kochiyama lärde känna Malcolm X 1963. Hon var närvarande när han mördades i New York i februari 1965. På ett fotografi ses Kochiyama hålla om den dödligt sårade Malcolm X:s huvud.

Källor

Noter

Externa länkar

 

Födda 1921
Avlidna 2014
Kvinnor
Personer från San Pedro
Amerikanska människorättsaktivister
Amerikanska maoister
Personer i USA under 1900-talet
Personer i USA under 2000-talet
SpaceX CRS-27

SpaceX CRS-27 eller SpX-27 var en flygning till Internationella rymdstationen med SpaceX:s rymdfarkost Dragon 2. Farkosten sköts upp av en Falcon 9-raket, från Kennedy Space Center LC-39, den 15 mars 2023.

Farkosten dockade med rymdstationen den 16 mars 2023.

Farkosten lämnade rymdstationen den 15 april 2023, några timmar senare återinträdde den i jordens atmosfär och landade i Mexikanska golfen.

Källor 

SpaceX
Rymdfarkoster
Internationella rymdstationen
Rymdfartsåret 2023
2023 i USA
Suaad Allami

Suaad Allami är en jurist och kvinnorättsaktivist från Irak. 

Allami studerade vid Bagdad University School of Law och avlade examen i juridik 1992. Efter sina studier arbetade hon i familjedomstolar i Irak i 17 år och grundade Women for Progress Center. Genom denna organisation erbjöds stöd både i form av vård, utbildning, praktikplatser och juridisk rådgivning till utsatta kvinnor och barn. 

Allami tilldelades International Women of Courage Award 2009.  

Allami fick möjlighet att läsa Humphrey Fellowship (Fulbright) vid University of Minnesota Law School under 2009-2010. 

2014 besökte Allami FN:s säkerhetsråd för att delta i debatten om Kvinnor, fred och säkerhet.

Källor 

Kvinnor
Levande personer
Mottagare av International Women of Courage Award
Irakiska aktivister
Födelseår saknas
Personer i Irak under 2000-talet
Personer från Bagdad
Murikka-opisto

Ej att förväxla med orten Murik (finska: Murikka)

Murikka-opisto ("Murikkainstitutet") är ett finländsk folkhögskola, som ligger vid sjön Näsijärvi i Terälahti i Tammerfors kommun. Murikka betyder ett obearbetat stycke metall.

Murikka grundades som ett kurscentrum för fackförbundet Metalliliitto ("Metallarbetareföbundet") 1977 och drivs idag av Teollisuusliitto ry ("Industrifacket"). Skolan fick ställning som folkhögskola 1980. Den är idag en folkhögskola för arbetslivet. Omkring 2 300 personer läser vid skolan varje år i totalt omkring 130 kurser.

Folkhögskolan ingår i en grupp av arbetslivshögskolor, som förutom Murikka omfattar Aktiivi-institutet, Kiljavaskolan och JHL-skolan. 

En stor del av kursutbudet avser korta utbildningar på högst tio dagar. Utbildningsområden är bland andra förtroendemanna- och arbetarskyddsutbildning, informationsteknik, interaktionsförmåga, förhandlingsförmåga och arbetshälsovård.

Byggnaden
Byggnaden ritades av arkitektgruppen Katras (Helin, Siitonen, Nurmela, Raimoranta och Tasa) efter en arkitekttävling 1974 och stod färdig 1977.

Byggnadskomplexet är på 11 150 m². Åren 2016–2018 genomfördes ett större renoveringsprojekt.

Under 2019 utsågs Murikka till ett av Docomomos landmärken för modern arkitektur.

Se även
Jukka Gustafsson

Källor

Noter

Externa länkar
Murikkas webbplats

Folkhögskolor i Finland
Byggnader och anläggningar i Tammerfors
Utbildning i Tammerfors
Université Panthéon-Sorbonne

Université Panthéon-Sorbonne är ett offentligt universitet i Paris, grundat 1971.

Externa länkar 
 Universitetets webbplats

Universitet och högskolor i Frankrike
Utbildningsinstitutioner bildade 1971
Utbildning i Paris
Uno Hagberg

Uno Johannes Hagberg, född 11 februari 1872, död 5 mars 1947, var en finländsk apotekare. 

Uno Hagberg var son till Albert Reinhold Hagberg och Emma Helena Sandelin. Han drev mellan 1905 och 1940 ett apotek i Tammerfors, "Apoteket i hörnet av Salutorget" ("Apteekki Kauppatorin kulmassa"), som låg i det Sandbergska huset i hörnet Handelsgatan/Aleksis Kivigatan vid Salutorget. Detta apotek hade grundats 1874 som Tammerfors andra apotek (Tammerfors II) av apotekaren Thomas Clayhills (1844–1908), som också låtit uppföra byggnaden vid torget 1882.

Uno Hagberg lät 1923–1924 uppföra villan Pyynikinlinna på Mariagatan 40, som ritades av Jarl Eklund. Huset köptes på 1930-talet som bostad av skofabrikören Emil Aaltonen, och efter hans död byggdes det om till utställningslokaler. Det inrymmer nu Emil Aaltonens museum.

Hagberg var gift med Anna Margareta (Greta) Enqvist och hade tre barn, varibland apotekaren i Tammerfors Per Olof Hagberg (1909–1984).

Bildgalleri

Källor

Noter

Finländska apotekare
Födda 1872
Avlidna 1947
Män
Personer i Finland under 1900-talet
Personer från Kronoby
Sandbergska huset

Sandbergska huset är en byggnad i hörnet av Köpgatan och Aleksis Kivigatan, vid dåvarande Salutorget (nu Centraltorget) i Tammerfors.

Sandbergska huset är en affärsbyggnad i tre våningar. Det ritades av stadsarkitekten  F.L. Calonius i nyrenässansstil för apotekaren Thomas Clayhills (1844–1908). Huset färdigställdes i tre etapper: den äldsta hörnbyggnaden stod färdig 1882, flygeln mot Handelsgatan 1891 och flygeln mot Salutorget 1897. Trapphuset i flygeln mot Salutorget har bevarats i ursprungligt skick med vägg- och takmålningar.

Thomas Clayhills hade sitt apotek, Tammerfors andra apotek, "Apoteket på hörnet vid Salutorget", i byggnaden, men blev känt efter Sandbergs järnhandel, som verkade där från 1882 fram till 1960-talet. Järnhandeln grundades 1878 av Wilhelm Sandberg (1843–1887). I Sandbergska huset verkade också Uno Hagbergs apotek mellan 1905 och 1953. Tammerfors första telefonväxel, som togs i bruk 1882, med 16 abonnenter, fanns i Sandbergska huset. 

Sandbergs hus är enligt den kommunala planbeteckningen "en arkitektoniskt och kulturhistoriskt värdefull byggnad och viktig för bevarandet av stadsbilden". 

Järnhandeln ombildades till aktiebolaget W:m Sandberg Oy 1906 under ledning av Rudolf Winner. Efter dennes död 1912 började byggnaden omvandlas till en modern affärsbyggnad. Skyltfönstren utvidgades under de första decennierna på 1900-talet, och ytterligare i samband med en renovering på 1950-talet. Den viktigaste originalbevarade delen i byggnaden är trapphuset till förlängningsdelen mot Handelsgatan, som är utsmyckad med vägg- och takmålningar i  nyrenässans.

Källor
Niina Ketonen: Sandbergin talo på webpages.tuni.fi, odaterat, läst den 7 mars 2023

Byggnader och anläggningar i Tammerfors
Arkitekturåret 1882
1882 i Finland
Akademisk frackkrage

En akademisk frackkrage är en krage av sidenbroderat sammet som visar akademisk rang eller tillhörighet i de kungliga svenska akademierna. Doktorskragen är den mest kända typen av akademisk frackkragar. 

De olika universitetens kragar ser olika ut, men har ofta återkommande akademiska symboler som t.ex. lagerblad. Akademiernas kragar pryds av symboler med koppling till deras respektive verksamhetsområden.

Historia 
Inspiration till kragens framväxt kan ha kommit från Karl XIV Johans franska marskalksuniform i början under 1800-talet, att både lärare och studenter vid Uppsala universitet bar broderade sammetskragar beskrevs av August Blanche i romanen Järnbäraren 1845.

Idag är student- och magisterkragar ovanliga, akademi- och doktorskragarna är mer vanliga och den sistnämnda förekommer fortfarande vid doktorspromovering.

Typer av akademisk frackkragar
 Akademikrage - För ledamoter i de kungliga svenska akademierna
 Professorskrage - För professor
 Docentkrage - Kan vid vissa universitet vara samma som professorskragen
 Doktorskrage - För avlagd doktorsexamen
 Magisterkrage - För avlagd magisterexamen vid lärosäte där sådan brukas (Uppsala, Stockholm, Göteborg)
 Studentkrage - För student vid lärosäte där sådan brukas (Uppsala, Lund, Stockholm, Göteborg)

Se även 

 Doktorsring
 Doktorshatt
 Promovering
 Frack

Källor

Akademiska insignier
Academica
Herrkläder
Anton Turkalj

Anton Turkalj, född 10 juni 1996, är en svensk MMA-utövare som sedan 2022 tävlar i organisationen Ultimate Fighting Championship.

Bakgrund

Familj
Antons pappa, Fabian, var en av deltagarna i 2023 års Robinson.

Karriär
Turkalj representeras av managern Majdi Shammas.

MMA
Turkalj hade en framgångsrik karriär inom amatör-MMA med ett resultat om 16-3, där han bland annat blev europeisk mästare vid IMMAF Europeiska mästerskap 2017 innan han gjorde professionell debut 2018.

Mästerskap och utmärkelser

Fight of the Night
1. Mot  Vitor Petrino vid UFC Fight Night: Yan vs. Dvalishvili, 11 mars 2023 i lätt tungvikt

MMA tävlingsfacit

Noter

Externa länkar
Anton Turkalj – UFC.com
Anton Turkalj – Sherdog.com

Sociala medier
Anton Turkalj – Instagram

Svenska utövare av mixed martial arts
Födda 1996
Män
Levande personer
Idrottare från Göteborg
Svenska idrottare under 2000-talet
Lucrezia d'Este

Lucrezia d'Este, född 1535, död 1598, var en italiensk adelskvinna, hertiginna av Urbino mellan 1574 och 1598 som gift med hertig Francesco Maria II della Rovere.

Hennes arrangerade äktenskap var olyckligt, och efter upprepade äktenskapsbrott från hennes sida, vilket 1575 ledde till att hennes första älskare mördades av hennes bror, fick hon påvens tillstånd till en formell separation 1578. Hon var känd för sin lärdom, och agerade mecenat för diktare och vetenskapsmän. Under tronföljdskrisen i hertigdömet Modena 1597, lyckades hon i egenskap av medlare mellan Modenas pretendent och påvemakten utverka att Modena kvarstod som stat under Huset Este.

Referenser

Födda 1535
Avlidna 1598
Kvinnor
Personer under renässansen
Personer i Italien under 1500-talet
Personer från Ferrara
Agnese Visconti

Agnese Visconti, född 1363, död 1391, var en italiensk adelskvinna, dam av Mantua mellan 1382 och 1391 som gift med länsherren Francesco I Gonzaga.

Biografi
1385 blev hennes far avsatt i en kupp av hennes kusin Gian Galeazzo Visconti som härskare i Milano. 

Agnese Visconti förklarade offentligt sig själv som fiende till 
Gian Galeazzo Visconti och tog öppet ställning mot honom. Genom detta blev hon ett politiskt hinder för sin make, som önskade sluta förbund med Gian Galeazzo Visconti. 

År 1391 lät hennes make gripa henne för äktenskapsbrott med Antonio da Scandiano. Det är okänt huruvida de var skyldiga. Oavsett om de var det eller inte, hade hennes make politiska anledningar att göra sig av med henne, och paret avrättades båda genom halshuggning respektive hängning. 

Trots detta slöt hennes make strax därefter en allians mot Gian Galeazzo Visconti.

Referenser

Födda 1363
Avlidna 1391
Kvinnor
Personer i Italien under 1300-talet
Personer som blivit avrättade under medeltiden
Personer från Milano
Ingemar Ingvarson

Nils Hugo Ingemar Ingvarson, född 10 januari 1937, är en tidigare svensk tennisspelare. Ingemar Ingvarson har Laholms tennisklubb som moderklubb och betraktas som klubbens bästa spelare genom tiderna. År 1963 var han en del av Sveriges Davis Cup-lag tillsammans med Janne Lundqvist och Ulf Schmidt. Ingvarson har flera SM-medaljer, start i Wimbledon med mera och har tävlat för både Kungliga Lawntennisklubben och Djurgårdens IF.

Tillsammans med Lundqvist och Schmidt bildade han Sveriges Davis Cup-lag 1963 och mötte England i den europeiska finalen. En av Ingemars största individuella prestationer var när han kvalificerade sig för Wimbledon 1963. Ingvarson stod mot Ingo Buding, som hade vunnit Wimbledons juniorturnering 1959 och 1960, och var den regerande västtyska mästaren. Ingvarson hamnar på plats 86 bland de högst rankade tennis-spelarna genom tiderna från Sverige.

Källor 

Svenska tennisspelare
Födda 1937
Män
Levande personer
Svenska idrottare under 1900-talet
Isabella av Mallorca

Isabella av Mallorca, född 1337, död 1406, var regerande titulärdrottning av Mallorca mellan 1375 och 1406. Hon var även markisinna av Montferrant 1358-1372 som gift med Giovanni II Paleologo.

Biografi
Hon var dotter till kung Jakob III av Mallorca och Constantia av Aragonien. År 1343 erövrades kungariket Mallorca av hennes fars kusin Peter IV av Aragonien sedan hennes far vägrat svära Peter trohetsed, och familjen tvingades fly från Mallorca till Frankrike. Hennes mor avled året därpå. År 1349 föll hennes far i strid i slaget vid Llucmajor mot Peter IV efter ett försök att återta Mallorca. Hon, hennes bror och styvmor tillfångatogs alla av Peter IV och fängslades i Aragonien: hon och hennes styvmor i ett kloster, och hennes bror, den nya titulärkungen av Mallorca, i en bur i Barcelona. 

Hennes styvmor frigavs 1358, efter nio års fångenskap, och lyckades utverka även Isabellas frigivning, på villkor att hon avsvor sig sin arvsrätt till Mallorca. 
Hon återvände därefter med sin styvmor till Frankrike. Samma år, 1358, gifte sig Isabella med markisen av Montferrant, Giovanni II Paleologo. Äktenskapet hade arrangerats av hennes styvmor. Paret fick fem barn. Äktenskapet var kontroversiellt och orsakade en brytning mellan hennes make och kejsaren. 

År 1362 lyckades hennes bror fly från Aragonien, gifte sig med drottning Johanna I av Neapel och gjorde anspråk på Mallorca genom att utropa sig till kung Jakob IV av Mallorca. Med hjälp av kungariket Neapel bedrev han krig mot Aragonien. Isabella uppges ha stått nära sin bror och delat hans ambitioner att återerövra Mallorca från Aragonien. Hon uppges ha följt med honom på hans krigståg mot Kastilien, där han 1367 togs tillfånga. Med hjälp av sin svägerska lyckades hon friköpa honom ur fångenskapen 1370. Isabella blev änka 1372. Jakob IV avled 1375, enligt uppgift i sin syster Isabellas armar. 
 
Efter sin barnlösa brors död övertog Isabella arvsrätten till tronen i Mallorca, och lät utropa sig till regerande titulärdrottning av Mallorca och gjorde anspråk på Mallorca från Aragonien. För att få hjälp att återerövra Mallorca erbjöd hon Ludvig I av Anjou att bli hennes medregent om han erövrade Mallorca åt henne. Han avböjde dock förslaget till förmån för att bli arvinge åt Johanna I av Neapel istället. Isabella kunde inte säkra något stöd för sina återerövringsplaner av Mallorca och tvingades ge upp. Hon sålde sin arvsrätt till Mallorca till Ludvig I av Anjou i utbyte mot en pension och ett slott i Frankrike, där hon bosatte sig. Hon gifte 1375 om sig med Konrad von Reischach.

Referenser

Födda 1337
Avlidna 1406
Kvinnor
Personer i Italien under 1300-talet
Mallorca
Tronpretendenter
Tronföljare som aldrig tillträdde
Personer i Spanien under 1300-talet
Giovanni Giorgio del Monferrato

Giovanni Giorgio del Monferrato, född 1488, död 1533, var en italiensk länsherre. Han var regerande markis i Monferrato 1530-1533.

Referenser

 

Födda 1488
Avlidna 1533
Män
Personer i Italien under 1500-talet
Personer från provinsen Vercelli
Boniface IV av Monferrato

Boniface IV av Monferrato, född 1512, död 1530, var en italiensk länsherre. Han var regerande markis i Monferrato 1518-1530.

Referenser

 

Födda 1512
Avlidna 1530
Män
Personer i Italien under 1500-talet
Personer från Piemonte
Guglielmo IX av Monferrato

Guglielmo IX av Monferrato, född 1486, död 1518, var en italiensk länsherre. Han var regerande markis i Monferrato 1494-1518.

Referenser

 

Födda 1486
Avlidna 1518
Män
Personer i Italien under 1500-talet