kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Gösta Johansson (båtbyggare)

För målaren, se Gösta Johansson (målare)

Gösta Torvald Johansson, född 15 oktober 1909 på Brattås Västergård, Röra socken, död 22 december 1993<ref>[https://sittbrunnen.se/nyheter2/batar/1588-gosta-johanssons-varv?fbclid=IwAR2OQphwpWZsczR5XM-Dv1Wd2pfPM8J4DBYV4ujVp91tWC_uE4V35968EQo Dan Nilsson i filmen Bland enepinnar och brännvinsspant" om Gösta Johansson omkring 2015 på www.sittbrunnen.se]</ref> därstädes, var en svensk båtbyggare.

Gösta Johansson var son till båtbyggaren Julius Johansson ("Julius i Kilen" 1878–1932) och brorson till båtbyggaren Henrik Johansson (1896–1945). Han växte upp i Brattås vid Kungsviken på Orust, där fadern och farbrodern byggde båtar. Han var i unga år hjälpreda vid sin fars och sin farbrors båtbyggande. Han arbetade 1929–1932 på Billdals båtvarv på Killingsholmen söder om Göteborg. Fadern dog 1932, och han återvände då hem för att ta över efter honom. Han drev båtbyggeriet vidare tillsammans med farbrodern. 

Han byggde fritidsbåtar och mindre bruksbåtar som jullar och ekor. Åren 1943–1945 byggdes femtiosju Långedragsjullar. Han grundade 1947 Kungsvikens Jakt- och Motorbåtsvarv i närheten av Brattås, på östra sidan av Kungsviken. Han sjösatte sin sista båt 1984.

Gösta Johanssons varv i Kungsviken förvaltas av den 2005 bildade Kulturföreningen Gösta Johanssons varv.

Bibliografi
 Bertil Quirin: Gösta Johansson – båtbyggare'' , Bertil Quirins förlag, Herrestad 1984,

Källor
Johansson i Brattås och Gösta Johansson på fiskebatar.zaramis.se, läst den 20 september 2021
Fakta: Gösta Johanssons varv i Lokaltidningen Stenungsund den 7 augusti 2021

Noter

Svenska båtbyggare
Födda 1909
Avlidna 1993
Män
Personer i Sverige under 1900-talet
Personer från Röra socken
Kungsviken
Mats Berglund (politiker)

Mats Henrik Gösta Berglund, född 4 mars 1970 i Sollentuna, Stockholms län, är en svensk politiker (miljöpartist), historiker och forskare. Han var riksdagsledamot (tjänstgörande ersättare) 23 januari 2019–30 november 2021 för Stockholms kommuns valkrets.

Berglund var tjänstgörande ersättare i riksdagen för Maria Ferm under perioden 23 januari 2019–30 november 2021. I riksdagen var han ledamot i socialförsäkringsutskottet 2019–2021. Han var även suppleant i bland annat EU-nämnden, kulturutskottet och utbildningsutskottet samt revisorssuppleant i Systembolaget AB 2019–2020.

Referenser

Externa länkar 

Ledamöter av Sveriges riksdag för Miljöpartiet
Svenska politiker under 2000-talet
Svenska historiker under 2000-talet
Personer från Sollentuna
Födda 1970
Levande personer
Män
Whitesboro, New York

Whitesboro är ett municipalsamhälle (village) i Oneida County i delstaten New York. Vid 2020 års folkräkning hade Whitesboro 3 612 invånare.

Kända personer från Whitesboro 
 Sidney Breese, politiker och jurist
 Robert Esche, ishockeymålvakt
 John Frink, TV-producent och manusförfattare

Källor 

Orter i delstaten New York
Oneida County, New York
Stig Eriksson (olika betydelser)

Stig Eriksson och liknande namn kan syfta på

 Stig H:son Ericson (1897–1985), svensk sjöofficer och riksmarskalk
 Stig Erikson (1905–1962), svensk läkare
 Stig Ericson (1929–1986), svensk författare och musiker
 Stig Eriksson (filmvetare) (född 1946), svensk filmvetare och aktivist
 Stig Eriksson (född 1949), svensk politiker och riksdagsledamot (v)
Brukskapellet

Brukskapellet i Kallinge, även kallat "Kockums utställningshall", stod klar till Nordiska industri- och slöjdutställningen i Malmö år 1896 som en utställningshall för Kockums produkter. Som arkitekt för den nya byggnaden utsågs Theodor Wåhlin. Stommen till den bärande konstruktionen tillverkades i Kallinge och transporterades sedan till Malmö enligt en liknande princip som för monteringsfärdiga hus. Byggnaden flyttades sedan tillbaka till Kallinge efter utställningen och fick sin nuvarande placering vid Ronnebyån där Kockums Jernverks AB hade sin verksamhet. Även återuppbyggnaden och de samtidiga invändiga ombyggnader som gjordes leddes av Wåhlin.

Brukskapell och kulturinstans
Efter återuppbyggnaden i Kallinge invigdes byggnaden som brukskapell år 1897 och en ny fristående klockstapel byggdes intill det nya kapellet. Klockorna till det nya kapellet skänktes av Louise Kockum. Återuppbyggnaden innebar en del förändringar av byggnadens interiör då den inreddes med en större samlingslokal och flera mindre rum med möjlighet att hålla föredrag eller bedriva mindre föreningsverksamhet. Byggnaden användes aktivt som kapell fram till 1938 då klockorna monterades ned för att ingå i Kallinge kyrka som då var under uppförande och stod klar 1939. Brukskapellet ställdes därefter om till bibliotek och föreningslokaler och användes för detta ändamål fram till brukets hundraårsjubileum 1949 då Kockums Jernverks AB bekostade en ombyggnad till fritidsgård och gymnastiksal. Samtidigt revs också klockstapeln och en mindre kopia byggdes upp i vid kyrkan i Möljeryd. Sedan 1975 fungerade byggnaden som ungdomsgård i kommunal regi och den övergick sedermera i kommunal ägo år 1985. Byggnaden har senare under 2000-talet använts av Ronneby kommun som förskola.

Kulturhistoriskt värdefull byggnad
Byggnaden är att betrakta som kulturhistoriskt värdefull med anledning av dess utformning och roll i svensk industrihistoria. Byggnaden skyddas idag från rivning och förvanskning på kommunal nivå i gällande detaljplan. Länsstyrelsen i Blekinge län har även behandlat ett ärende om möjligheten att förklara kapellbyggnaden som byggnadsminne. länsstyrelsen beslutade 2020-10-08 att byggnaden är kulturhistoriskt värdefull, men att den samtidigt inte uppfyller alla de krav som krävs enligt kulturmiljölagen för att byggnaden ska kunna bli ett byggnadsminne. Länsstyrelsen konstaterade i samma beslut att byggnaden redan har ett lämpligt skydd i gällande detaljplan.

Se även
 Kockums Jernverks AB
 Kockums Emaljerverk
 Kallinge kyrka
 Kallinge
 Möljeryds kyrka

Källor

Miljö- och byggnadsnämndens protokoll 2020-10-08 § 284
Gällande detaljplanekarta för Brukskapellet
Gällande planbeskrivning till detaljplan för Brukskapellet
, upplaga i PDF-format
Svenska kyrkan om Kallinge kyrka

Byggnader och anläggningar i Kallinge
Arkitekturåret 1896
1896 i Sverige
Stellan d'Orchimont

Stellan d'Orchimont, född den 11 maj 1891 i Göteborg, död den 3 augusti 1942 i Stockholm, var en svensk militär. Han var son till Charles Emil d'Orchimont. 

d'Orchimont avlade studentexamen 1911 och blev volontär vid Göta livgarde samma år. Han avlade officersexamen 1913 och blev underlöjtnant vid Göta livgarde samma år, löjtnant där 1916. d'Orchimont befordrades till kapten i Göta livgarde 1928, vid regementet 1935, till major i armén 1936 och vid Kronobergs regemente 1937. Han förordnades att tills vidare vara chef för regementets detachement i Karlskrona samma år. d'Orchimont förordnades till infanteribefälhavare i Vaxholms fästning 1939 och utnämndes samtidigt till överstelöjtnant i Kronobergs regemente. Han blev chef för Arméns underofficersskola 1941 och befordrades till överste 1942. d'Orchimont blev riddare av Svärdsorden 1934.

Källor 
 D'Orchimont nr 2227, tab. 7 på Adelsvapen-Wiki
 Sveriges dödbok 1860–2017

Externa länkar 
 Porträtt i Digitalt museum
 Porträtt i Svenskt porträttarkiv

Överstar i svenska armén
Riddare av Svärdsorden
Svenska militärer under 1900-talet
Militärer från Göteborg
Stellan
Födda 1891
Avlidna 1942
Män
Itata

Itata kan syfta på:

 Itata (provins) – en provins i Chile
 Itata (släkte) – ett släkte av spindlar
Whitesboro, Texas

Whitesboro är en stad (city) i Grayson County i Texas. Vid 2020 års folkräkning hade Whitesboro 4 074 invånare.

Källor 

Orter i Texas
Grayson County, Texas
Charles Emil d'Orchimont (konsul)

Charles Emil d'Orchimont, född den 23 december 1854 på Stora Lindås i Tunhems socken, Älvsborgs län, död den 24 april 1924 på Västra Jordhammar i Ödsmåls församling, Göteborgs och Bohus län, var en svensk affärsman. Han var sonson till Charles Emil d'Orchimont, far till Stellan d'Orchimont och svärfar till Carl von Horn.

d'Orchimont genomgick Göteborgs handelsinstitut 1871–1873. Han anställdes hos Skandinaviska kreditaktiebolaget i Göteborg sistnämnda år och grundade en egen agenturaffär i Göteborg 1884. d'Orchimont var ledamot av Göteborgs hamnstyrelse 1901–1913, av Göteborgs stadsfullmäktige 1902–1913, av styrelserna för bankaktiebolaget Södra Sveriges avdelningskontor i Göteborg 1909–1913, för Göteborgs stadshypoteksförening 1911–1913 och för allmänna pensions- och änkekassan i Göteborg 1902–1913. Han var verkställande direktör i Göteborgs magasinsaktiebolag. d'Orchimont var mexikansk konsul i Göteborg 1903–1913. Han arrenderade överstebostället Slädene i församlingen med samma namn, Skaraborgs län, 1895–1908 samt ägde säteriet Viken i Karleby församling, Skaraborgs län, 1905–1913 och Svarttorp i Åsle församling, Skaraborgs län, 1910–1913. d'Orchimont blev riddare av Vasaorden 1910.

Källor 
 
 D'Orchimont nr 2227, tab. 7 på Adelsvapen-Wiki

Personer inom svenskt bankväsen
Ledamöter av Göteborgs kommunfullmäktige
Riddare av Vasaorden
Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Svenska politiker under 1900-talet
Personer från Västra Tunhems socken
Charles Emil
Födda 1854
Avlidna 1924
Män
Maison d'Arrêt de Monaco

Maison d'Arrêt de Monaco är furstendömet Monacos enda häkte tillika fängelse och ligger granne med Oceanografiska museet i distriktet Monaco-Ville. Fängelset har fyra avdelningar för intagna, två för manliga vuxna; en för kvinnliga vuxna samt en för ungdomar. Det finns totalt 84 platser. Fängelset är dock aldrig fullbelagt, oftast står runt hälften av platserna tomma. De intagna som avtjänar sina straff på fängelset är medborgare i Monaco och utlänningar som är dömda till fängelsestraff på mindre än sex månader. De utlänningar som döms till längre fängelsestraff blir överförda till fängelser i grannlandet Frankrike.

De vanligaste brotten, som intagna var dömda för, var stöld, rattfylleri och ekonomisk brottslighet (år 2012).

Fängelset leds av en fängelsechef och en assisterande fängelsechef, båda två arbetar och bor på fängelset eftersom de har jour dygnet runt.

Historik
Fängelset uppfördes omkring 1865 efter att fursten Karl III av Monaco tyckte att det var på tiden att fängelset skulle få en egen anläggning istället för att använda utrymmen i palatset Palais princier de Monaco. Honoré V av Monaco hade tidigare försökt få detta löst med att flytta fängelset till några övergivna lagerbyggnader men fick överge detta eftersom man kunde inte garantera säkerheten på dessa. Fängelset var underställt Monaco-Villes borgmästare fram till 1897, då fängelset överfördes till Monacos statsminister. År 1955 flyttades ansvaret till Monacos inrikesminister och 1990 blev det underställt Monacos justitieminister. Mellan åren 1986 och 1988 genomgick fängelset en större renovering vilket utökade platserna till 90. Ytterligare en renovering genomfördes år 2000.

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats

Arkitekturåret 1865
Byggnader invigda under 1800-talet
Fängelser i Monaco
Monaco-Ville
Whitesboro

Whitesboro kan syfta på:

 Whitesboro, New York
 Whitesboro, Texas
Gånggriften vid Lunden

Gånggriften vid Lunden är en dös i Tegneby socken i Orusts kommun.

Dösen är från tidig mellanneolitisk tid, omkring år 3 200 före Kristus. Graven ligger på 45 meters höjd över havet. Detta innebär att den under neolitisk tid låg omkring 25 meter över havsytan och på betydligt mindre avstånd från havet. Det finns spår av en neolitisk bosättning omkring 200 meter från graven. 

Gånggriften ligger på en mindre höjd och består av en gravkammare på knappt två gånger två meter, bestående av stora naturliga stenblock, vilka också täcker graven. Genom en hög med tio meters diameter löper en ungefär tre meter lång entrégång till gravkammaren, vilken medger nya begravningar.   

Det har gjorts fynd i området kring gången in i gånggriften, vilka pekar mot att rituella offer gjorts. Keramikkärl har krossats, och arkeologerna har konstaterat att bortåt 400 fragment härrör från ett tjugotal kärl, många av dem dekorerade. Även i kammaren fanns en del keramikskärvor. 

Arkeologen Gabriel Wilhelm Ekman och hans arbetslag fann stenartefakter i gravkammaren, till exempel delar av en spjutspets och en pilspets i flinta, en dubbeleggad skafthålsyxa samt sex bärnstenspärlor. 

Wilhelm Ekman, då 33 år gammal, förolyckades i samband med undersökningen av gånggriften i september 1915. En minnessten över Wilhelm Ekman restes 1915 nära megalitgraven.

Bilder

Källor 
Cornelius Holtorf: Dyster står dösen – Reflektioner kring död och minne utifrån gånggriften vid Lunden i Tegneby socken på Orust in Situ 2002:4, sidorna 11–25
L1967:1808 Stenkammargrav på Riksantikvarieämbetets webbplats

Externa länkar

Megalitgravar i Sverige
Fornminnen i Orusts kommun
Fornminnen från stenåldern i Sverige
Fornminnen i Västergötland
Željko Matuš

Željko Matuš, född 9 augusti 1935 i Donja Stubica, är en före detta jugoslavisk fotbollsspelare.

Han blev olympisk guldmedaljör i fotboll vid sommarspelen 1960 i Rom.

Källor 

Jugoslaviska fotbollsspelare
Jugoslaviska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1960
Tävlande i fotboll vid olympiska sommarspelen 1960
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1960 från Jugoslavien
Födda 1935
Levande personer
Män
Personer från Krapina-Zagorjes län
Diguillín

Diguillín är en provins i regionen Ñuble i Chile. Regionen Ñuble bildades 6 september 2018 av provinsen med samma namn från regionen Biobío och delades samtidigt in i tre provinser, varav Diguillín är en.

Kommuner i provinsen:

Bulnes
Chillán
Chillán Viejo
San Ignacio
Pinto
El Carmen
Pemuco
Yungay
Quillon

Källor

Diguillín
Johan Andersson (fotbollsspelare född 1974)

Johan Herman Andersson, född 30 oktober 1974, är en svensk före detta fotbollsspelare. Han spelade under sin karriär för bland annat Djurgårdens IF, Hammarby IF och GIF Sundsvall. Han tog SM-guld med Hammarby 2001.

Karriär
Anderssons moderklubb är Gröndals IK och som 12-åring gick han till Djurgårdens IF. 1993 och 1994 spelade han för A-laget i Division 1. Efter att Djurgården blivit uppflyttade till Allsvenskan spelade Andersson 20 matcher och gjorde två mål i Allsvenskan 1995 samt 21 matcher och ett mål 1996. Klubben blev nedflyttade under säsongen 1996 och han spelade därefter åter med Djurgården i Division 1 1997. Totalt blev det fem säsonger i Djurgårdens A-lag, varav två i Allsvenskan.

Inför säsongen 1998 gick Andersson och Kaj Eskelinen över till rivalen Hammarby IF. Han spelade 22 ligamatcher och gjorde två mål i Allsvenskan 1998, 24 matcher Allsvenskan 1999 samt 18 matcher och fyra mål 2000. Säsongen 2001 spelade Andersson 23 ligamatcher och gjorde tre mål och hjälpte Hammarby att vinna SM-guld. Han fortsatte därefter spela för klubben i Allsvenskan fram till 2004.

I maj 2004 värvades Andersson av GIF Sundsvall efter att ha varit fjärdevalet som mittback i Hammarby bakom Pétur Marteinsson, Patrik Gerrbrand och Max von Schlebrügge. Han spelade för GIF Sundsvall i Allsvenskan under 2004 och 2005 och sedan i Superettan 2006 efter att klubben blivit nedflyttade.

Inför säsongen 2007 återvände Andersson till moderklubben Gröndals IK för spel i Division 1.

Meriter
Hammarby IF
Allsvenskan: 2001

Källor

Johan Andersson på worldfootball.net

Noter

Svenska fotbollsspelare
Svenska mästare i fotboll
Fotbollsspelare i Gröndals IK
Spelare i Djurgårdens IF Fotboll
Spelare i Hammarby IF Fotboll
Fotbollsspelare i GIF Sundsvall
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Spelare i Superettan
Spelare i Division 1 i fotboll för herrar
Födda 1974
Levande personer
Män
Svenska idrottare under 1900-talet
Svenska idrottare under 2000-talet
Bileiydhoo

Bileiydhoo är en ö i Norra Nilandheatollen i Maldiverna.  Den ligger i administrativa atollen Faafu, i den centrala delen av landet,  km sydväst om huvudstaden Malé.

Källor 

Öar i Faafu atoll
Feeali

Feeali är en ö i Norra Nilandheatollen i Maldiverna.  Den ligger i administrativa atollen Faafu, i den centrala delen av landet,  km sydväst om huvudstaden Malé.

Källor 

Öar i Faafu atoll
Lechard Johannesson

Carl Lechard Johannesson, född den 1 december 1904 i Starrkärrs församling, Älvsborgs län, död den 15 september 1989 i Stockholm, var en svensk teolog och filosof.

Johannesson avlade studentexamen i Göteborg 1927, filosofie kandidatexamen 1930 och teologie kandidatexamen 1934 vid Lunds universitet. Han var sjömanspräst i Dunkerque och Calais 1934–1936 och upprätthöll prästerliga befattningar i Skara och Lunds stift 1936–1942. Johannesson avlade teologie licentiatexamen 1940 och filosofie licentiatexamen 1941 vid Uppsala universitet. Han blev filosofie doktor 1944 vid Göteborgs högskola. Johannesson var lektor i Skövde 1947–1952, vid Stockholms samgymnasium 1952–1964 och vid Hersby skola 1964–1970. Under tiden lämnade han prästämbetet i Svenska kyrkan och upptogs i romersk-katolska kyrkan 1956. Johannesson, som var påverkad av nythomismen, promoverades till teologie hedersdoktor vid Uppsala universitet 1982. Han blev riddare av Nordstjärneorden 1966. Johannesson var ordförande i Svensk-Tyska föreningen 1964–1973. Han vilar på Katolska kyrkogården i Stockholm.

Bibliografi (i urval) 
 Kunskap och verklighet (doktorsavhandling 1944)
 40-talet och idéerna (ett inlägg i Hedeniusdebatten, 1949)
 Henric Schartau (1957) 
 Pontus Wikners psykologiska självbekännelser (1971)
 Pontus Wikner – dagböckerna berättar (1982)
 Jacques Maritain (1973)
 Biodling – ett år i bigården (tillsammans med Birger Karlsson, 1975)
 Franciskus – karismatikern – den egendomslöse (1975)
 Elev vid Fjellstedtska skolan på 1920-talet (1976)
 Fjellstedtska skolan på Johannes Kerfstedts tid (1977)
 Olle Herrlin, högkyrklig och nythomist (ur De hundra kyrkornas ö 1980)

Källor 

 
 Riddare och Ledamöter av Kungl. Nordstjärneorden i Sveriges statskalender 1969
 
 
 Lechard Johannessons fyrtiotal efter femtio år i Signum
 Carl Lechard Johannesson på Gravar.se

Svenska lektorer
Hedersdoktorer vid Uppsala universitet
Riddare av Nordstjärneorden
Präster i Svenska kyrkan
Personligheter inom romersk-katolska kyrkan i Sverige
Personer inom svenskt föreningsliv
Svenska präster under 1900-talet
Svenska teologer under 1900-talet
Svenska filosofer under 1900-talet
Personer från Starrkärrs socken
Gravsatta på Katolska kyrkogården i Stockholm
Födda 1904
Avlidna 1989
Män
Polstjernan (fiskebåt)

Polstjernan är ett svenskt fiskefartyg i trä, som byggdes 1919 i Brattås vid Kungsviken av Julius Johansson ("Julius i Kilen", 1878–1932), far till båtbyggaren Gösta Johansson. 

Polstjernan beställdes som jakt av Johan Ödman i Liden för att användas för frakt av fisk till Marstrand. År 1926 motoriserades hon med en Avance råoljemotor från J.V. Svensons Motorfabrik. Sonen John Öhman använde Polstjernan som fiskebåt under många år med hemmahamn i Restenäs. Båten hade då beteckningen UA33.

År 1950 byttes motorn till en tändkulemotor av fabrikatet Seffle. År 1972 såldes båten, som sedan användes som fritidsbåt. Från slutet av 1900-talet hade hon Spiken i Vänern som hemmahamn.

Polstjernan ägs och förvaltas sedan 2007 av Kulturföreningen Gösta Johanssons varv i Kungsviken.

Källor
Jakten Polstjernan - 100 år på www.prismavg.se
Broschyren Kulturföreningen Gösta Johanssons Varv, läst den 24 september 2021

Externa länkar
Bilder på Polstjernan
Polstjernan i sjön! i På Kryss den 31 juli 2017

Svenska fiskefartyg
Kungsviken
Transport i Orusts kommun
Albrecht Schoenhals

Albrecht Schoenhals, även stavat Albrecht Schönhals, född 7 mars 1888 i Mannheim, död 4 december 1978 i Baden-Baden, var en tysk skådespelare. Schoenhals var utbildad läkare och arbetade i yrket fram till 1934 då han upptäcktes av en rollsättare från UFA. Han spelade sedan i underhållningsfilmer under 1930-talet och hade flera av dåtidens stora tyska kvinnliga skådespelare som motspelare, bland andra Pola Negri (Mazurka, 1935), Olga Tjechova (Den röda orkidén (1938), Angelika, 1940) och Jenny Jugo (Nanette, 1940). Efter att han 1940 vägrat medverka i propagandafilm föll han i onåd hos UFAs vid tiden politiserade ledning, och tvingades sedan göra en stor roll i den propagandistiska ungdomsfilmen Kopf hoch, Johannes 1941 för att sedan försvinna från filmen till krigsslutet 1945. Han återkom 1949 och arbetade ånyo inom tysk film och TV fram till 1969.

Filmografi, urval

Källor 
Albrecht Schoenhals på filmportal.de

Noter

Externa länkar 

Tyska skådespelare under 1900-talet
Födda 1888
Avlidna 1978
Män
Personer från Mannheim
Wikner

Wikner är ett svenskt efternamn, som burits av bland andra:

 Ann-Marie Wikner (född 1954), svensk basketbollspelerska
 Bengt Wikner (1923–2014), svensk friidrottare (diskuskastare)
 Ernst Wikner (1873–1953), svensk läkare
 Hugo Wikner (1872–1928), svensk militär
 Jan Wikner (1924–1990), svensk teckningslärare, målare och tecknare.
 Lisbet Wikner (född 1946), svensk filmproducent 
 Pontus Wikner (1837–1888), svensk filosof
 Valfrid Wikner (1911–1994), svensk skogsvårdskonsulent och politiker
 Åke Wikner (1922–2016), svensk jurist

Svenska efternamn
April, April!

April, April! är en tysk komedifilm från 1935 i regi av Detlef Sierck med manus av Rudo Ritter och H. W. Litschke. Denna förväxlingskomedi innebar Siercks debut som långfilmsregissör. Filmen följer en pastafabrikör som blir utsatt för ett skämt, då han tror att en prins ska besöka hans fabrik. Den spelades även in i en holländsk version.

Rollista 
Ernhard Siedel - Julius Lampe
Werner Finck - Leisegang
Paul Westermeier - Finke
Albrecht Schoenhals - prinsen av Holsten-Böhlau
Hubert von Meyerinck - Müller
Charlott Daudert - Mirna Lampe
Lina Carstens - Mathilde Lampe
Carola Höhn - Friedl Bild, sekreterare

Källor 
April, April! på filmportal.de

Tyska komedifilmer
Filmer 1935
Svartvita filmer
Kawasaki-Higashis postkontor

Kawasaki-Higashi (japanska: 川崎東郵便局, Kawasaki Higashi yūbinkyoku, Kawasakis östra postkontor) är ett postkontor med sorteringsterminal tillhörande Japan Post som fungerar som samlingspunkt för en stor del av paket och brev från och till utlandet. Det är beläget på den konstgjorda ön Higashi-Ōgishima i Kawasaki.

Historik 
Kawasaki-Higashi öppnade den 4 maj 2013 och tog under de följande månaderna över internationell posthantering från postkontoren Kawasaki Minato, Narita International Airport, Tokyo International (Shinsuna) och Osaka International. Innan öppnandet av Kawasaki-Higashi hade några av dessa postkontor periodvis kapacitetsbrist. Efter att Tokyo-Haneda åter blivit en internationell flygplats hade ingen internationell postsortering etablerats där, utan den uppgiften hade lagts på Tokyo International. Vid öppnandet planerades för en sorteringskapacitet om 500 000 internationella brev och 10 000 internationella paket om dagen. Vid starten arbetade runt 1 300 människor på platsen.

Källor 

Kawasaki
Postkontor
Itata (provins)

Itata är en provins i regionen Ñuble i Chile. Regionen bidades 6 september 2018 av provinsen med samma namn från regionen Biobío och delades samtidigt in i tre provinser, varav Itata är en..

Kommuner i provinsen:

Quirihue 
Cobquecura 
Ninhue 
Treguaco 
Portezuelo 
Coelemu 
Ranquil

Källor

Itata
FIRE (livsstil)

FIRE movement (Financial Independence, Retire Early), ungefär "finansiellt oberoende och tidig pensionering", är en livsstil med målsättningen att uppnå finansiellt oberoende för att kunna pensionera sig tidigt. Livsstilen blev populär under 2010-talet och har fått uppmärksamhet på olika nätforum, där målet anges som att lämna regelrätt förvärvsarbete på heltid och i större utsträckning själv bestämma över sin tid.

Livsstilen bygger på att man har tillräckligt investerat kapital för att kunna leva på ränta och avkastning utan att det ursprungliga kapitalet krymper, förutsatt att marknaden följer ungefär samma mönster som den gjort hittills. Sedan slutet av 1800-talet har den genomsnittliga årsavkastningen på Stockholmsbörsen varit drygt 9 procent, men inom FIRE är det vanligt att räkna med en avkastning på 4 procent, en siffra som hämtats från en amerikansk forskningsstudie publicerad 1998. För att få en månadsinkomst på till exempel  kronor behövs med detta antagande ett eget kapital på 12*20 000/0,04 =  kronor.

FIRE har populariserats bland allmänheten under 2010-talet genom exempelvis bloggar, podcasts och forum.

Referenser 

Privatekonomi
Livsstil