kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Bill Wurtz

Bill Wurtz (enligt eget skrivsätt: bill wurtz) är en internetbaserad musiker från USA.

Wurtz är känd för att producera musik, musikvideor, animationer och kortfilmer av varierande längd. Dessa präglas av surrealistiska och absurda inslag och oförutsägbara skeenden. Wurtz publicerar innehåll på plattformarna Youtube, Twitter, Instagram och sin egen webbplats. Han släpper även sin musik på Spotify och Bandcamp. Till de mer uppmärksammade produktionerna hör history of the entire world, i guess från 10 maj 2017, som är ett nitton minuter långt försök att skissera universums, livets och mänsklighetens historia, med betoning på människans geopolitiska historia. Fem månader efter uppladdning på Youtube hade filmen visats över 32,5 miljoner gånger. Året innan hade Wurtz tilldelats sociala medier-priset Shorty Award i kategorin Best in Weird ("bästa konstiga"), i vilken bland andra även Amy Sedaris var nominerad.

År 2018 deltog Wurtz i panelen "Finding a niche and making it work for you" på videokonferensen Vidcon 2018. Där förklarade han exempelvis hemligheten bakom varför hans videor framstår som annorlunda jämfört med andra musikinriktade youtubeare. Enligt Wurtz beror hans unika stil på att han inte låter sig påverkas av andra skapares videor, istället fokuserar han på att skapa videor som han själv anser vara helt normala.

Wurtz konstnärliga produktion är desto mer omfattande på hans webbplats, där han bland annat tillgängliggör sina alster i ljud-, video- och textformat och svarar på allmänhetens frågor.

I ett svar på en tittarfråga angav Wurtz att hans favoritlåt är "Great Day" av Paul McCartney.

Låtar i urval 

 "Stuck in a rut" (2005)
 Detta är Wurtz äldsta släppta låt och är endast 7 sekunder lång.
 "Tuesday" (2014)
 "School" (2014)
 "We Could Just Get High" (2014)
 "New Canaan" (2014)
 "It's Gonna Be Alright" (2014)
 "I'm Confused" (2014)
 "this is a song for my next album" (2014)
 "Alphabet Shuffle" (2016)
 "In California" (2017)
 "I Love You" (2017)
 "Movie Star" (2017)
 "Got to Know What's Going On" (2017)
 "Outside" (2017)
 "La de Da de Da de Da de Day Oh" (2018)
 Musikvideon till denna låt blev mycket populär på Youtube och har över 8 miljoner visningar.
 "And the Day Goes On" (2018)
 "Hello Sexy Pants" (2018)
"Hallelujah" (2018)
"I'm Best Frieds With My Own Front Door" (2018)
"Mount St. Helens Is About To Blow Up" (2018)
"The Moon Is Made of Cheese (But I Can't Taste It)" (2018)
"When I Get Older" (2018)
"Long Long Long Journey" (2018)
"Slow Down" (2018)
"Christmas Isn't Real" (2018)
"Just Did a Bad Thing" (2018)
"At the Airport Terminal" (2019)
"Might Quit" (2019)

Ovan nämnda låtar har släppts av Bill Wurtz på Spotify. Han har dock skrivit en stor mängd fler som han publicerat på sin hemsida.

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats
Officiell Youtubekanal

Musikinriktade youtubare
Amerikanska komediinriktade youtubare
Män
Levande personer
Födelseår saknas
Youtubare från USA
Gåshagen

Gåshagen är en bebyggelse utmed länsväg I 562 strax söder om Visby. Från 2015 avgränsar SCB här en småort.

Källor 

Orter i Gotlands kommun
Småorter i Sverige
Boviksön

Boviksön är en bebyggelse på en halvö mellan Boviksfjärden och Kågefjärden norr om Skellefteå. Från 2015 avgränsar SCB här en småort.

Källor 

Orter i Skellefteå kommun
Småorter i Sverige
Marfik

Marfik eller Lambda Ophiuchi (λ Ophiuchi, förkortat Lambda Oph, λ Oph) som är stjärnans Bayerbeteckning, är en dubbelstjärna belägen i den nordvästra delen av stjärnbilden Ormbäraren. Den har en genomsnittlig skenbar magnitud på 3,90 och är synlig för blotta ögat. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 19,6 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd av ca 170 ljusår (51 parsek) från solen.

Nomenklatur
Lambda Ophiuchi har det traditionella namnet Marfik (eller Marsik), vilket betyder "armbågen" på arabiska. År 2016 organiserade Internationella astronomiska unionen en arbetsgrupp för stjärnnamn (WGSN) med uppgift att katalogisera och standardisera riktiga namn för stjärnor. WGSN fastställde namnet Marfikför den här stjärnan den 12 september 2016, som nu är inskrivet i IAU:s Catalog of Star Names.

Egenskaper
Marfik är en blå stjärna i huvudserien av spektralklass A0V+. Den har en massa som är 1,9 gånger större än solens massa och en uppskattad radie som ca 2,5 gånger större än solens. Den utsänder från dess fotosfär 17 gånger mera energi än solen vid en effektiv temperatur på ca 9 260 K.

Marfiks två komponenter kretsar kring varandra med en omloppsperiod på 129 år.

Källor

Referenser

Externa länkar	
 https://www.universeguide.com/star/marfik
 http://stars.astro.illinois.edu/sow/marfik.html

	
Stjärnbilden Ormbäraren
Bayerobjekt
Huvudseriestjärnor klass A
Dubbelstjärnor
Flamsteedobjekt
HR-objekt
HD-objekt
AllBright

Allbright, marknadsfört som AllBright, är en ideell stiftelse som verkar för jämställdhet och meritokrati i näringslivet. Allbrights vision är att "verka för meritokratiska ledningsgrupper och styrelser och på så vis skapa ett mer lönsamt och hållbart näringsliv". Stiftelsen är opinionsbildande och bedriver utbildningsverksamhet. 

Stiftelsen Allbright grundades år 2011 av finansmannen Sven Hagströmer. Stiftelsen har fem anställda och cirka tio volontärer. Från 2011 till 2013 var Rebecca Lucander vd för stiftelsen. År 2013 blev Amanda Lundeteg vd. Våren 2016 öppnade stiftelsen även ett kontor i Berlin, Tyskland, som leds av vd:arna Christian Berg och Wiebke Ankersen. 

Stommen i Allbrights arbete är framtagandet av rapporter som kartlägger könsfördelningen i svenska börsbolags ledningsgrupper. Som mått på jämställdhet används könsfördelning, där lika utfall i fördelning mellan könen representerar fullständig jämställdhet. Bolagen rangordnas utefter hur jämställda de är i ledningsgruppen och placeras på antingen en grön, gul eller röd lista (tidigare vit, grå och svart lista). Stiftelsen arbetar efter metoden skampåle och uthängning, vilket varit väl omdebatterat i media. Utöver ledningsgrupperna har Allbright granskat börsbolagens styrelser och valberedningar, juristkåren, riskkapitalbolag och universitetsvärlden. 

Allbright bedriver utbildningsverksamhet gentemot de företag som vill arbeta aktivt med sin företagskultur och för ökad jämställdhet. Stiftelsen delar ut ett årligt Allbrightpris till det bolag som under året visat att de tagit ansvar för att driva företaget mot en mer meritokratisk och jämställd verksamhet. Bland de tidigare vinnarna återfinns industribolaget Mycronic, fastighetsbolaget Kungsleden AB, omsorgsbolaget Humana  och konsultbolaget Knowit .

Referenser

Externa länkar
 AllBright

Stiftelser i Sverige
Organisationer bildade 2011
Ann-Marie Nilsson (organisationsdirektör)

Ann-Marie Nilsson, född 31 mars 1942 i Stockholm, är en svensk IT-pionjär, organisationsdirektör och programmerare.

Biografi
Hon är dotter till direktör Göran Bryngelsson och Gunvor, född Sjöblom.

Ann-Marie Nilssons karriär inom IT började med ett tillfälligt arbete 1963–1964 vid matematikmaskinnämnden, som bland annat hanterade Sveriges första datorer BESK och BARK. Detta ledde till att hon så småningom läste en programmeringskurs med IBM 1400 och efter det fortsatte hon att arbeta med datorer. Hon hade sedan en rad statliga arbeten där hon arbetade med diariesystem, ADB-strategi för utrikesförvaltningen och Försäkringskassornas datorisering med AI-system. 

I slutet av 1980-talet fick Ann-Marie Nilsson i uppdrag att upphandla all statlig tele- och datakommunikation. Detta uppdrag har haft enorm effekt för Sveriges tekniska utveckling. Hon ledde en delegation för att spara 25 % av statens telekostnader. Uppdraget innebar att hon inte var uppskattad på Televerket, Nilsson har berättat att det på Televerket vid den tiden gjordes piltavlor med hennes ansikte på, halvt på skämt halvt på allvar. Efter att ha blivit övertygad av Peter Löthberg skrev hon in TCP/IP i kravspecifikationen för datorkommunikation. Bland de upphandlande företagen fanns Telia, British Telecom och France Telecom. År 1993 fattades slutligen ett beslut om ett ramavtal för statsförvaltningen. För skattebetalarna sparades många miljoner och med hjälp av TCP/IP kunde internet börja spridas på bred front då prisbilden förändrades för vanligt folk och nya internetleverantörer lanserades.

Efter upphandlingen ansågs Ann-Marie Nilsson vara en makthavare inom IT i Sverige. I december 1993 skrev hon en debattartikel i Svenska Dagbladet med rubriken "Utan visioner halkar vi efter". Några veckor senare använde statsminister Carl Bildt en del av texten i sitt uppmärksammade IT-tal. Detta ledde till att hon kom att tillhöra den första IT-kommissionen. Hon tillhörde även den andra kommissionen som bildades efter regeringsskiftet i Sverige 1994. År 1996 blev Nilsson chef för IT-kommissionens första kansli. Under åren i kommissionen startades bland annat projekt för E-handel och Seniornet, en förening som kom till för att stimulera äldre personer att använda teknik.

Ann-Marie Nilsson har även satt ihop ett nätverk för kvinnor inom telebranschen. År 1997 blev ledare för IT-företagen där hon bland annat drev bredbandsfrågan. Efter några år på posten övergick hon till att driva konsultverksamhet. År 2007 tillsatte infrastrukturminister Åsa Torstensson en arbetsgrupp kallad IT-politiska rådet som skulle fungera som en efterföljare till IT-kommissionen. Nilsson utsågs då till av de 18 personerna i rådet.

År 1996 blev Ann-Marie Nilsson den första mottagaren av IT-priset Guldmusen. Hon är även ledamot i Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien sedan 1996.

Källor

Noter

Externa länkar
Svenska internetpionjärer: Ann-Marie Nilsson Videointervju med Ann-Marie Nilsson.

Levande personer
Kvinnor
Födda 1942
Personer från Stockholm
Svenska programmerare
Svenskar inom IT-branschen
Ledamöter av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien
Samhällsnytt

Samhällsnytt eller Samnytt är ett svenskt alternativt medium, en nättidning, som är en efterföljare till bloggen Avpixlat sedan 2017. Namnet förkortas ofta till Samnytt av Samhällsnytt själva och av andra medier, efter domännamnet samnytt.se.

Historik 
Samhällsnytt har en kontinuitet med föregångaren Avpixlat genom att Samhällsnytt drivs av samma ideella förening, Föreningen för sverigevänliga intressen, och genom att nyckelpersoner som Kent Ekeroth ligger bakom både Avpixlat och Samhällsnytt.

Politisk chefredaktör och ansvarig utgivare är (2021) Mats Dagerlind, som också ledde Avpixlat. Martin Dahlin under pseudonymen Egor Putilov var chefredaktör mellan februari 2021 och juli 2021. Bland medarbetarna märks sverigedemokratiske politikern Kent Ekeroth.

Tidningen uppger att den är beroende av läsarnas kontinuerliga ekonomiska stöd. År 2020 beviljade Mediestödsnämnden Samhällsnytt redaktionsstöd, en form av mediestöd.

Hösten år  2020 gick Samnytt med i det medieetiska systemet, vilket man dock valde att hoppa av vintern år 2022. Under denna tid anmäldes de 18 gånger till rådet klandrades sex av gångerna.

Politisk inriktning 
Samhällsnytt anger ingen politisk inriktning, utan definierar sig som ett alternativ till gammelmedia, och säger sig specialbevaka ”de områden där etablissemangsmedia uppvisar underlåtenhetsförsyndelser”. Etablerade svenska rikstidningar har betecknat Samhällsnytt som en ”hatsajt”. En annan beteckning i etablerade medier på Samhällsnytt/Samnytt är ”högerpopulistisk”; efter att Samhällsnytt gick med i medieetiska rådet under 2020 har några tidningar valt att citera Samhällsnytt/Samnytt med beskrivningen ”högerpopulistisk”.

Referenser

Externa länkar
Webbplats Samnytt.se

Svenska webbtidningar
Robert Bilott

Robert Bilott, född 2 augusti 1965, är en amerikansk jurist. Bilott tog juristexamen vid Ohio State University 1990 och är en av världens främsta miljöjurister. Han fick 2017 års Right Livelihood Awards hederspris.

Kemiföretaget Dupont
Dupont är ett av världens största kemiföretag och har utvecklat många syntetiska produkter, bland annat teflon, freon och nylon. I början på 1980-talet köpte företaget 66 acres mark av en bonde i Parkersburg, West Virginia, för att använda för deponi av företagets avfall. 1998 fick Bilott ett samtal från Wilbur Tennant som var kreatursbonde i Parkersburg. Han hävdade att många av hans nötboskap visade tecken på allvarlig sjukdom och misstänkte att det kunde bero på soptippen. Bilott åtog sig att undersöka ärendet, trots att han tidigare arbetat för Dupont.

Domslut
Bilott fann att dricksvattnet i området hade förorenats av perfluoroktansyra (PFOA) vilket lett till sjukdomar hos djur och cancer. Han förde talan för 70 000 invånare, som fick genomgå en toxikologisk studie under sju år. Wilbur Tennant som slagit larm dog i cancer 2009. Efter 19 år accepterade Dupont sitt ansvar och dömdes att betala 671,7 miljoner USD i skadestånd till de drabbade.

Priser och utmärkelser
 2017 – Right Livelihood Award för att ha avslöjat utsläpp av miljögifter som pågått under decennier, vunnit rättvisa för drabbade och skapat prejudikat för en effektiv reglering av hälso- och miljöfarliga ämnen

Referenser

Män
Födda 1965
Levande personer
Amerikanska advokater
Mottagare av Right Livelihood Award
Marion Dampier-Jeans

Marion Dampier-Jeans, född i Slagelse, Danmark, 1950, är en dansk-brittisk författare och spirituellt medium. Förutom den andliga och spirituella verksamheten i olika kyrkor, samt några böcker, har hon också medverkat i TV-programmen Andarnas makt och Förnimmelse av mord.

Biografi 

Marion Dampier-Jeans föddes i Slagelse i Danmark 1950. Hennes far var dansk och hennes mor var norska. 1969 flyttade hon till England och började som 19-åring att ta småjobb på Spiritualistkyrkor runt om i London. Om detta har hon berättat att det var mycket svårt i början och att hon även blev utsparkad från några kyrkor som inte tyckte att ett "ungt utländskt medium skulle arbeta för Andevärlden i deras kyrkor". Dock gav hon inte upp utan fortsatte att verka som medium i England i många år, såväl inom de oberoende spirituella kyrkorna och de mer religiösa och även inom den största organisationen, Spiritualist National Union (SNU). En stor del av hennes arbete som spirituellt medium sker dock i hennes eget hem i Waterloo, London, där hon tar emot personer från olika religioner och samhällsklasser för "privata sittningar".

Bibliografi 

 Mitt liv med ånderne. Boken skrevs i samarbete med författaren och journalisten Charlotte Kehler och publicerades av Borgens Förlag i Danmark.
 Röster från en annan värld. PP Förlag 1994.

Referenser 

Kvinnor
Levande personer
Födda 1950
Medier
Blekingska lagsagan

Blekingska lagsagan var en lagsaga som omfattade Blekinge och dess härader. Svensk rättegångsordning infördes i Blekinge 1682–1683 och 1683 inrättades denna lagsaga. 1690 förenades denna med Skånska lagsagan vilket varade till 1777, med undantag av åren 1718–1719, då en separat lagsaga för Blekinge fanns under namnet Blekinge läns lagsaga.

1827 uppgick lagsagan återigen i Skånska lagsagan till dess lagsagorna avskaffades 31 december 1849.

Lagmän
Peter Crusebjörn 1683–1686
Germund Cederhielm 1686–1690

Johan Enanderhielm 1718–1719

Arvid Erik Posse 1777–1783
Johan Henning Gyllenborg 1783–1794
Olof Magnus Sanderskiöld 1794–1827

Referenser

Historiska indelningar i Blekinge län
Lagsagor
Kalle Kultala

Kaarlo Erik (Kalle) Kultala, född 18 augusti 1924 i Helsingfors, död 2 november 1991 i Helsingfors, var en finländsk fotograf.

Kalle Kultala växte upp på Kronohagen i Helsingfors. Vintern 1943 ryckte han in i militärtjänst och deltog i kriget. Från 1944 arbetade han som professionell fotograf på Bildbyrå Finlandia Foto och 1946–1949 på bildbyrån Poutiainen Oy. Han var Oy Strömberg Ab:s första heltidsfotograf 1949–1950 och därefter bildjournalist på tidskriften Kuluttaja 1950–1957. Han var teknisk direktör på Lehtikuva Oy 1957-1963, och därefter arbetade han som frilansfotograf.

Kultala donerade ett bibliotek med över 200.000 negativ till Finlands fotografiska museum.

Han fick Pro Finlandia-medaljen 1988.

Biografi
Kohtalona Kekkonen ("Som löjtnant Kekkonen"), Tammi, Helsingfors 1980 
Jännittävä Koivisto ("Spännande Koivisto"), Tammi, Helsingfors 1983
Kuvien palvelija ("Tjänsten på bilderna"), Tammi, Helsingfors 1985

Källor
 
Biografi på Finlands fotografiska museums webbplats.

Finländska fotografer under 1900-talet
Födda 1924
Avlidna 1991
Män
Mottagare av Pro Finlandia-priset
Fotografer från Helsingfors
Birger Olin

Birger Gerdt Axel Olin, född 3 mars 1911 i Klara församling i Stockholm, död 25 augusti 1980 i Oscars församling i Stockholm, var en svensk militär.

Olin tog officersexamen 1933 och blev samma år fänrik vid Smålands arméartilleriregemente. Han tjänstgjorde därefter vid Karlsborgs luftvärnsregemente, där han 1936 befordrades till löjtnant och 1941 till kapten. Han gick Högre kursen vid Artilleri- och ingenjörhögskolan 1941–1943 och var generalstabsaspirant 1944–1947. Han tjänstgjorde vid Sundsvalls luftvärnskår 1947–1949 och var 1949–1953 lärare vid Artilleri- och ingenjörhögskolan (1951 ombenämnd Artilleri- och ingenjörofficersskolan), under vilken tid han befordrades till major 1952. Åren 1953–1954 tjänstgjorde han vid Stockholms luftvärnsregemente. Han var chef för Försöksavdelningen vid Luftvärnets stridsskola 1955–1957, varpå han 1957 befordrades till överstelöjtnant och var chef för Luftvärnets stridsskola 1957–1964, befordrad till överste 1960. Åren 1964–1971 var han chef för Roslagens luftvärnsregemente.

Birger Olin invaldes 1959 som ledamot av Kungliga Krigsvetenskapsakademien.

Birger Olin var son till livmedikus Oscar Olin och Elin Lundeberg. Han gifte sig 1939 med Ulla Ribbing. De är alla begravda på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Utmärkelser 

   Kommendör av första klass av Svärdsorden, 6 juni 1967.

Referenser

Källor
Kjellander, Rune: Kungl Krigsvetenskapsakademien. Svenska Krigsmanna Sällskapet (till 1805), Kungl Krigsvetenskapsakademien. Biografisk matrikel med porträttgalleri 1796–1995 (Kungl. Krigsvetenskapsakademien, Stockholm 1996), s. 164.
Kjellander, Rune: Sveriges regementschefer 1700–2000. Chefsbiografier och förbandsöversikter (Probus, Stockholm 2003), s. 158.
Vem är det. Svensk biografisk handbok 1977 (Norstedts Förlag, Stockholm 1976), s. 782.

Födda 1911
Avlidna 1980
Män
Militärer från Stockholm
Svenska militärer under 1900-talet
Överstar i svenska armén
Svenska regementschefer
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Kommendörer av första klass av Svärdsorden
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Samuel Girard

För skridskoåkaren Samuel Girard, se Samuel Girard (skridskoåkare).

Samuel Girard, född 12 maj 1998, är en kanadensisk professionell ishockeyback som spelar för Colorado Avalanche i National Hockey League (NHL).

Spelarkarriär 
Han draftades i andra rundan i 2016 års draft av Nashville Predators som 47:e spelare totalt och signerade ett treårskontrakt med klubben den 29 september 2016.

Girard gjorde sin NHL-debut säsongen 2017–18 och två dagar senare gjorde Girard sitt första mål då mot Dallas Stars, 12 oktober 2017.

6 november 2017 ingick han i en bytesaffär där han skickades till Colorado Avalanche tillsammans med Vladislav Kamenev och ett andraval i draften 2018 i utbyte mot Kyle Turris. 31 juli 2019 skrev Girard på ett 7-årskontrakt med Avalanche värt $35 miljoner. Han var med och vann Stanley Cup med Avalanche 2022.

Statistik

Klubbkarriär

Internationellt

Meriter och utmärkelser

Referenser

Externa länkar

Samuel Girard NHL Statistics – Hockey-Reference.com
Samuel Girard hockey statistics and profile at hockeydb.com
Samuel Girard – player profile at The Hockey News

Spelare i Colorado Avalanche
Spelare i Nashville Predators
Spelare valda i NHL Entry Draft 2016
Spelare i Cataractes de Shawinigan
Kanadensiska idrottare under 2000-talet
Kanadensiska ishockeyspelare
Idrottare från Québec
Levande personer
Födda 1998
Män
Spelare valda av Nashville Predators i NHL Entry Draft
Stanley Cup-mästare 2022
Spelare i Élites de Jonquière
Takra

Takra Oy var en finländsk traktortillverkare. 

Takrafabriken låg i Tammerfors. Företaget började som ett bussföretag och började tillverka reservdelar för fordon under andra världskriget. Efter kriget tillverkades transportband som en del av Finlands krigsskadestånd till Sovjetunionen. Det hade då 300 anställda och en omsättning på 188 miljoner mark 1948.

Takrafabriken beslöt 1946 att tillverka traktorer och den första prototypen blev klar 1948. Den första provserien byggdes i juni 1949. År 1950 påbörjades serieproduktion med 100 enheter. En ny fabrik började byggas våren 1953 och produktion startade där vintern 1954. Tillverkningen lades ned 1955 och fabrikslokalerna såldes till Tammerfors stad. Sammanlagt tillverkades 880 enheter under åren 1949–1954. 

Traktorn drevs av en treliters bensinmotor från amerikanska Waukesha Engines på 32–38 hästkrafter. Dess dragkraft motsvarade en Fordson Major. Den bedömdes vara mest passande för ett jordbruk på omkring 40 hektar öppen mark.

Källor 
Denna artikel är baserad på artikeln Takra på finskspråkiga Wikipedia.

Finländska traktortillverkare
Ej längre existerande finländska företag
Zdeněk Škrland

Zdeněk Škrland, född 6 februari 1914 i Prag, död 6 mars 1996 i Prag, var en  tjeckoslovakisk kanotist.

Škrland blev olympisk guldmedaljör i C-2 10000 meter vid sommarspelen 1936 i Berlin.

Källor 

Tjeckoslovakiska kanotister
Tjeckoslovakiska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1936
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1936 från Tjeckoslovakien
Tävlande i kanotsport vid olympiska sommarspelen 1936
Idrottare från Prag
Födda 1914
Avlidna 1996
Män
Blista fjärd

Blista fjärd är en östersjöfjärd i Haninge kommun, Stockholms län, belägen mellan Gålö och fastlandet. Vid fjärdens innersta del ligger Årsta slott. Fjärdens medeldjup är drygt tio meter. I Blista fjärd har Husbyån sitt utlopp.

Beskrivning

Blista fjärd, eller Blistafjärden, har sitt namn efter den vikingatida byn Blista som omnämns i skrift redan 1331. Vid den tiden sträckte sig fjärden längre in mot land och i norr hade den kontakt med Väsbyfjärden via ett sund mellan Gålö och fastlandet. Under 1200-talet stod havsytan ungefär fem meter över dagens och en viktig farled, Kung Valdemars segelled, gick förbi Blistafjärden mellan Gålö och fastlandet. Den beskrevs av den danske kungen Valdemar i Kung Valdemars jordebok på 1200-talet.

Här fanns troligen en pålspärr som förleden i namnet Stegsholm (se Stegsholms gård) antyder. Steg är det gamla ordet ”stäk” som syftar på en farledsspärr som kan ha funnits i sundet mellan Gålö och fastlandet. Sundet blev allt smalare i samband med landhöjningen och fylldes slutligen igen år 1850. Kvar fanns en kort bro (vid Brostugan) som ersattes på 1940-talet av en fast vägbank. Genom landhöjningen har även fjärdens strandlinje dragit sig tillbaka. På en av Erik Dahlberghs Sueciabilder över Årsta från 1680 kunde man fortfarande se en liten blänk av Blista fjärd.

Största byggnad vid Blista fjärd är Årsta slott vars nuvarande corps de logi uppfördes 1660–1667 för Claes Hansson Bielkenstierna och hans hustru Barbro Åkesdotter (Natt och Dag). Tack vare sitt skyddade läge bakom en åsrygg klarade sig anläggningen undan rysshärjningarna 1719. Vid Blistafjärdens västra sida ligger Fiskarstugan, Tegeludden och Svenslund som var torp under Årsta. På östra sidan (Gålö) märks Stegsholms gård som var arrendegård under Årsta.

Se även
Blistastenen

Källor
Eniro sjökort
 "Gålö naturreservat", karta och beskrivning utgiven av Skärgårdsstiftelsen och Länsstyelsen i Stockholms län (2009).
 "Områdesguide från Östskär till Landsort" utgiven av Skärgårdsstiftelsen (2017).
 MICRA fastigheter: Historik om Stegsholm 3:5.

Externa länkar

Stockholms skärgård
Haninge kommun