kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Norrtälje försvarsområde

Norrtälje försvarsområde (Fo 45) var ett försvarsområde inom svenska armén som verkade i olika former åren 1942–1946. Försvarsområdesstaben var förlagd i Stockholms garnison i Stockholm.

Historia
Norrtälje försvarsområde bildades den 1 oktober 1942 och var direkt underställd militärbefälhavaren för IV. militärområdet. Staben vid försvarsområdet delades och var gemensam med Stockholms försvarsområde. Den 31 december 1946 upplöstes försvarsområdet och delades försvarsområdet i två delar, vilka tillfördes uppgick den 1 januari 1947 i Stockholms försvarsområde samt Uppsala försvarsområde.

Förläggningar och övningsplatser
När försvarsområdet bildades samlokaliserades dess stab med staben för Stockholms försvarsområde på Storgatan 30 i Stockholm.

Förbandschefer
Förbandschefen titulerades försvarsområdesbefälhavare och  tjänstegraden överste och var tillika chef för Stockholms försvarsområde.

1939–1942: Överste Willy Kleen
1943–????: Generalmajor Sven Alin
1943–1945: Generalmajor Hugo Cederschiöld
1945–1946: Överste Nils Stenbeck

Namn, beteckning och förläggningsort

Se även

Stockholms garnison
Stockholms försvarsområde
Uppsala försvarsområde

Referenser

Anmärkningar

Noter

Tryckta källor

Försvarsområden i Sverige
Historiska indelningar i Stockholms län
Stockholms garnison
Svenska militära enheter bildade 1942
Svenska militära enheter upplösta 1946
Vaxholms försvarsområde

Vaxholms försvarsområde (Fo 46) var ett marint försvarsområde inom svenska marinen som verkade i olika former åren 1942–1975. Försvarsområdesstaben var förlagd i Vaxholms garnison i Vaxholm.

Historia
Vaxholms försvarsområde bildades  som ett marint försvarsområde den 1 oktober 1942 under namnet Stockholms skärgårds försvarsområde och var underställt chefen för Ostkustens marindistrikt. Den 1 januari 1947 antogs namnet Vaxholms försvarsområde. År 1957 omorganiserades Ostkustens marindistrikt till Marinkommando Ost, vilket bland annat innebar att Stockholms kustartilleriförsvar avskiljdes och bildade en egen myndighet. Vid samma tidpunkt uppgick Vaxholms försvarsområde i Stockholms kustartilleriförsvar.

Inför den så kallade OLLI-reformen, vilken genomfördes inom försvaret åren 1973–1975, föreslog överbefälhavaren 1974 att Vaxholms försvarsområde (Fo 46) skulle avskiljas från Stockholms kustartilleriförsvar (SK). För att istället i freds- och krigstid vara underställd chefen för Stockholms försvarsområde (Fo 44). Dock ansåg överbefälhavaren att Stockholms kustartilleriförsvar fortfarande skulle bibehålla sitt mobiliseringsansvar för kustartilleriet. Därmed upplösts Vaxholms försvarsområde den 30 juli 1975 och uppgick den 1 juli 1975 i Stockholms försvarsområde.

Förläggningar och övningsplatser
När försvarsområdet bildades förlades dess stab till Vaxholms fästning. Från den 4 december 1944 kom staben samlokaliserad med staben för Vaxholms kustartilleriförsvar i den gamla ingenjörkasernen på Kungsgatan (nuvarande adress Johannesbergsvägen). Ingenjörkasernen hade uppförts 1907 som kasern för 5. kompaniet ur Svea ingenjörkår (Ing 1). Efter att kompaniet upplöstes den 30 september 1939 stod den tom till och från fram till 1944. Åren 1990–1994 avvecklades verksamheten vid Johannesbergsvägen. Åren 2004–2005 blev kasernen återigen känd, det genom den så kallade Vaxholmskonflikten. Kasernen är sedan dess ombyggd till skola, Söderfjärdsskolan.

Förbandschefer
Förbandschefen titulerades försvarsområdesbefälhavare och var tillika chef för Stockholms kustartilleriförsvar.

1942–1946: Generalmajor Harald Engblom
1946–1953: Överste Rudolf Kolmodin
1953–1957: Överste Sten Puke
1957–1963: Överste Sven Haglund
1963–1967: Överste Bertil Larsson
1967–1975: Överste 1. graden  Curt Karlberg

Namn, beteckning och förläggningsort

Galleri

Se även

Ostkustens marindistrikt
Stockholms försvarsområde
Stockholms kustartilleriförsvar
Vaxholms garnison

Referenser

Anmärkningar

Noter

Tryckta källor

Försvarsområden i Sverige
Historiska indelningar i Stockholms län
Vaxholms garnison
Svenska militära enheter bildade 1942
Svenska militära enheter upplösta 1975
Fo 42

Fo 42 kan avse:

Norrköpings försvarsområde – ett tidigare svenskt försvarsområde
Gotlands försvarsområde – ett tidigare svenskt försvarsområde
Havnar Bóltfelag

Havnar Bóltfelag, ofta förkortat HB eller HB Tórshavn, är en färöisk fotbollsklubb från staden Tórshavn, och grundades 1904.

Meriter
Färöiska mästare:
Vinnare (24): 1955, 1960, 1963, 1964, 1965, 1971, 1973, 1974, 1975, 1978, 1981, 1982, 1988, 1990, 1998, 2002, 2003, 2004, 2006, 2009, 2010, 2013, 2018, 2020
Färöiska cupen:
Vinnare (28): 1955, 1957, 1959, 1962, 1963, 1964, 1968, 1969, 1971, 1972, 1973, 1975, 1976, 1978, 1979, 1980, 1981, 1982, 1984, 1987, 1988, 1989, 1992, 1995, 1998, 2004, 2019, 2020
Finalister (14): 1958, 1960, 1965, 1966, 1970, 1974, 1991, 1993, 1996, 2000, 2002, 2007, 2014, 2018
Färöiska supercupen:
Vinnare (4): 2008, 2009, 2018, 2021
Finalister (3): 2006, 2011, 2013

Placering tidigare säsonger

Källor

Fotnoter

Externa länkar
 Officiell webbplats
 HB på Soccerway

Fotbollsklubbar på Färöarna
Sportklubbar bildade 1904
Chocolate and Cheese

Chocolate and Cheese är rockbandet Weens fjärde studioalbum, släppt den 27 september 1994. Tre singlar släpptes från albumet, "I Can't Put My Finger on It", "Freedom of '76" och "Voodoo Lady". Det är Weens första album som spelades in i en professionell studio, till skillnad från deras första tre album.

Allmusic-kritikern Heather Phares gav albumet 4,5 av 5 i betyg. Musiktidningen Guitar World tyckte albumet var en av de 50 bästa albumen från 1994.

Låtlista
Alla låtar skrevs av Ween, förutom " Freedom of '76", som skrevs av Ween och Ed Wilson.
 "Take Me Away" - 3:01
 "Spinal Meningitis (Got Me Down)" - 2:53
 "Freedom of '76" - 2:51
 "I Can't Put My Finger on It" - 2:48
 "A Tear for Eddie" (instrumental) - 4:50
 "Roses Are Free" - 4:35
 "Baby Bitch" - 3:04
 "Mister, Would You Please Help My Pony?" - 2:55
 "Drifter in the Dark" - 2:32
 "Voodoo Lady" - 3:48
 "Joppa Road" - 3:03
 "Candi" - 4:03
 "Buenas Tardes Amigo" - 7:07
 "The HIV Song" - 2:10
 "What Deaner Was Talkin' About" - 2:00
 "Don't Shit Where You Eat" - 3:20

Musiker
Ween
 Dean Ween - gitarr, sång, trummor
 Gene Ween - sång
 Claude Coleman - trummor
Andra musiker
 Mean Ween - bas
 Patricia Frey - trummor
 Stephan Said - spansk gitarr

Källor

Musikalbum 1994
I Can't Put My Finger on It

I Can't Put My Finger on It är en låt av det amerikanska alternativ rock-bandet Ween. Låten släpptes som första singel från albumet Chocolate and Cheese släppt 1994. Ween har spelat låten live över 250 gånger.
 
En lågbudgetvideo släpptes till låten.
 
AllMusic kritiken Heather Phares tyckte att "I Can't Put My Finger on It" var en av de bästa låtarna på Chocolate and Cheese.

Källor

Musiksinglar 1994
95 Tauri

95 Tauri är en gulvit underjätte i Oxens stjärnbild.

95 Tau har visuell magnitud +6,15 och befinner sig på ett avstånd av ungefär 155 ljusår.

Referenser 

Stjärnbilden Oxen 
Gul-vita underjättar
Flamsteedobjekt
HR-objekt
HD-objekt
Likstol

Likstol, förut kallad likstod och själagåva, var en avgift i Sverige som betalades till prästen för en begravning/jordfästning. Avgiften var anpassad efter den avlidnes ekonomiska situation. Den kunde utgöras av en ko, likstolsko, om det fanns minst sex kor i hemmanet. I annat fall betalades avgiften i kontanter, 1-2 daler silvermynt. Det förekom att kon fördes med till kyrkogården i likprocessionen. 

Likstol omnämns redan på 1300-talet. Det kom flera förordningar, som svar på att många inte erlade avgiften. 1681 fastställdes det ovan angivna värdet. Under 1800-talet ersattes likstolen successivt med kontanta avgifter och avskaffades helt genom prästlönereformen 1910.

Referenser 
 Nationalencyklopedin

Svenska kyrkan
Begravning
De stora baderskorna

De stora baderskorna () är tre oljemålningar av den franske konstnären Paul Cézanne. Den största av de tre målningarna ägs idag av Philadelphia Museum of Art. Övriga två är utställda på Barnes Foundation i Philadelphia och National Gallery i London.

Det franska ordet baigneuses är femininum och plural. Dessa målningar har därför kallats Badande kvinnor på svenska. ”Grand" har lagts till i titeln på grund av målningarnas storlek och för att skilja de från andra liknande målningar. Cézanne målade badande människor under många år; de första tillkom redan på 1870-talet. Ibland avbildade han enskilda individer och ibland grupper av individer. Han målade även manliga badande. 

De stora baderskorna tillkom under Cézannes sista levnadsår och brukar anses vara hans främsta, trots att de inte var helt slutförda när han avled 1906. Han började redan i mitten av 1890-talet att måla de tre stora målningarna och höll simultant på med det i över tio års tid. 

I dessa målningar försökte Cézanne sammanfatta sitt konstnärskap. Han ville visa på de lösningar som han nått fram till i sin strävan att skapa ett alternativ till renässanstraditionen: en bilduppbyggnad som skulle förvandla impressionismens ljusflöden till ”någonting stabilt och bestående i stil med konsten i museerna”.

De stora baderskorna är ett centralt verk i konsthistorien som banade väg för modernismen. När målningen ställdes ut 1907 väckte den intresse hos såväl Henri Matisse som Pablo Picasso.

Galleri

Källor 

Barnes Foundations webbplats
Philadelphia Museum of Arts webbplats
National Gallerys webbplats

Noter 

Målningar 1906
Målningar av Paul Cézanne
Målningar på National Gallery
Målningar på Barnes Foundation
Målningar med motiv från Provence
Målningar på Philadelphia Museum of Art
Badande kvinnor

Badande kvinnor () är en oljemålning av den franske konstnären Paul Cézanne från omkring 1900. Målningen är utställd på Ny Carlsberg Glyptotek i Köpenhamn.

Cézanne målade badande människor under många år; de första tillkom redan på 1870-talet. Ibland avbildade han enskilda individer och ibland grupper av individer. Han målade även manliga badande. Cézannes tre mest monumentala versioner av detta motiv benämns De stora baderskorna och var ännu oavslutade när konstnären avled 1906.

Galleri

Noter 

Målningar 1900
Målningar av Paul Cézanne
Målningar på Ny Carlsberg Glyptotek
Målningar på Ordrupgaard
Comet (motorsåg)

Comet är en motorsåg tillverkad av Como M&T Bjerke AB. Den utvecklades av Rasmus Wiig och presenterades 1949. Den utmärkte sig genom den för sin tid låga vikten på 8,5 kg. Motorn var inte en vanlig bensinmotor, utan liknar mer en tändkulemotor, med ett tändrör som värmdes upp med en inbyggd gasbrännare. När tändröret var varmt kunde motorn hållas igång av sin egen förbränningsvärme. Genom avsaknaden av elektriskt tändsystem blev sågen mindre känslig för fukt och väta.

Como M&T Bjerke AB licensillverkade motorsågen i Sverige 1950–1953. Modellen vidareutvecklades till motorsågen Raket tillsammans med Jonsereds fabriker.

Litteratur
 Jonsereds motorsågar, Magnus Brink, 2014,

Referenser

Externa länkar 
 

Motorsågar
Argja Bóltfelag

Argja Bóltfelag, ofta förkortat AB eller AB Argir, är en färöisk fotbollsklubb från staden Tórshavn, och grundades 1973.

Meriter
 1. deild: 1
2017.
 2. deild: 1
2002.

Placering tidigare säsonger

Källor

Fotnoter

Externa länkar
 Officiell webbplats
 Argja Bóltfelag på Soccerway

Fotbollsklubbar på Färöarna
Sportklubbar bildade 1973
96 Tauri

96 Tauri är en orange jätte i Oxens stjärnbild.

96 Tau har visuell magnitud +6,11 och befinner sig på ett avstånd av ungefär 1100 ljusår.

Referenser 

Stjärnbilden Oxen 
Orangea jättar
Flamsteedobjekt
HR-objekt
HD-objekt
98 Tauri

98 Tauri, eller  k Tauri, är en vit stjärna i huvudserien i Oxens stjärnbild.

98 Tau har visuell magnitud +5,79 och befinner sig på ett avstånd av ungefär 285 ljusår.

Referenser 

Stjärnbilden Oxen 
Huvudseriestjärnor klass A
Flamsteedobjekt
HR-objekt
HD-objekt
Florus Toll

Florus Jakob Axel Toll, född 7 september 1776 i Tenala socken i Finland, död 10 oktober 1856 i Halmstad, var en svensk militär.

Biografi
Tolls föräldrar var majoren Carl Fredrik Toll och dennes andra hustru. Han utnämndes till furir redan 1779 vid faderns gamla regemente, Nylands dragonregemente, men det dröjde till 1795  innan han den 10 maj 1795 utnämndes till löjtnant i armén, och den 17 maj samma år blev han livdrabant i Livdrabantkåren. Den 10 juni 1799 utnämndes han till löjtnant vid Tavastehus infanteriregemente och han befordrades till sekundlöjtnant där 1801, innan han befordrades till premiärlöjtnant och 1804 flyttades till Adlercreutz regemente. Den 15 februari 1808 befordrades han till stabskapten. Han deltog under belägringen av Sveaborg under finska kriget och lyckades fly fångenskapen efter kapitulationen den 3 maj 1808 och tog sig tillbaka till den svenska armén för att fortsätta kampen mot ryssarna i Savolaks regemente.

Han befordrades till major i armén den 26 september 1809 och den 3 april fick han en ny befattning som stabskapten vid Älvsborgs regemente. Redan den 24 september 1811 förflyttades han dock till Västerbottens regemente, men han bytte åter regemente och blev 1816 kapten vid Göta artilleriregemente i Göteborg. 

År 1824 blev han befordrad till chef för Hallands infanteribataljon och den 16 maj 1829 till överstelöjtnant i armén. Han tog avsked från bataljonen den 16 juni 1829, men avsked ur krigstjänst först 1850. Han dog barnlös några år senare, vid åttio års ålder.

Utmärkelser
 För tapperhet i fält - i guld 1808
 Riddare av Svärdsorden - 3 juli 1809
 Karl Johansmedaljen - 1854

Källor
adelsvapen.com, tab 24

Noter

Svensk obetitlad adel
Personer i finska kriget
Riddare av Svärdsorden
För tapperhet i fält (guldmedalj)
Karl Johansmedaljen
Svenska militärer under 1700-talet
Svenska militärer under 1800-talet
Födda 1776
Avlidna 1856
Män
Finlandssvenska militärer
Adriana Mater

Adriana Mater är en opera med musik av den finländska kompositören Kaija Saariaho och libretto på franska av Amin Maalouf.

Historia
Verket var en beställning från Parisoperan och Finlands nationalopera. Den hade premiär på Opéra Bastille den 3 april 2006 i en uppsättning regisserad av Peter Sellars. Uppsättningen var tillägnad Gerard Mortier, Parisoperans artistiske chef.

Operan finska premiär ägde rum den 23 februari 2008 i Helsingfors. I Storbritannien hade den en konsertant premiär den 24 april 2008 och den amerikanska premiären var på Santa Fe Opera den 26 juli 2008 med sångarna Monica Groop och Pia Freund som repriserade sina roller från den finska premiären.

Saariaho använde sig delvis av minnen från sin egen graviditet som inspiration till operan.  Maalouf hade hjälpt av sina minnen som krigskorrespondent och sin kunskap om samtida politiska och religiösa konflikter såsom teman i operan.

Personer

Handling
Operan utspelas i nutid i en orolig zon i ett okänt land. Historien rör sig om moderskap. Adriana, hennes son Yonas och hennes syster Refka befinner sig mitt i ett inbördeskrig. För många år sedan våldtog soldaten Tsargo från deras by den unga Adriana, och Yonas föddes trots Refkas försök att förhindra systerns havandeskap. Adriana betraktar ängsligt Yonas då han växer upp och undrar om han kommer bli våldsam som sin fader eller mild som sin moder.

Externa länkar
  Bill Kenny, "Peter Sellars revisits Adriana Mater in Helsinki: February premiere of Kaija Saariaho’s opera at the Finnish National Opera", Seen and Heard International on musicweb-international.com.

Referenser

Franskspråkiga operor
Musikåret 2006
Finländska operor
Libanesiska operor
Madagaskarpalmseglare

Madagaskarpalmseglare (Cypsiurus gracilis) är en nyligen urskild fågelart i familjen seglare.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer som namnet avslöjar på Madagaskar, men även i Komorerna. Den delas in i två underarter:
 Cypsiurus gracilis gracilis – på Madagaskar
 Cypsiurus gracilis griveaudi – i Komorerna

Madagaskarpalmseglaren behandlades tidigare som underart till afrikansk palmseglare. Studier från 2018 visar dock på skillnader i utseende och läten, varför den vanligen numera urskiljs som egen art.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och det finns inga tecken på vare sig några substantiella hot eller att populationen minskar. Utifrån dessa kriterier kategoriserar IUCN arten som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar

Seglare (familj)
Fåglar i etiopiska regionen
5186 Donalu

5186 Donalu eller 1990 SB4 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 22 september 1990 av den amerikanska astronomen Brian P. Roman vid Palomarobservatoriet. Den är uppkallade efter upptäckarens fru, Dona W. Roman.

Asteroiden har en diameter på ungefär 11 kilometer.

Referenser 
 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av B Roman
Astronomiska upptäckter 1990
Emma Mackey

Emma Margaret Marie Tachard-Mackey, född 4 januari 1996, är en fransk-brittisk skådespelerska. Hon är mest känd för rollen som Maeve Wiley i Netflixserien Sex Education.

Biografi 
Emma Tachard-Mackey föddes i Le Mans, Frankrike och har en fransk far och en brittisk mor. Hon växte upp i Sablé-sur-Sarthe och flyttade till Storbritannien vid 17 års ålder för att bland annat studera engelska och litteratur vid University of Leeds under åren 2013-2017. Därefter flyttade Mackey till London för att satsa på en skådespelarkarriär.

Filmografi

Filmer

TV

Referenser

Externa länkar 

 

Levande personer
Kvinnor
Födda 1996
Brittiska skådespelare under 2000-talet
Franska skådespelare under 2000-talet
Personer från Le Mans
Alumner från University of Leeds
Molly of Denali

Molly of Denali är en amerikansk-kanadensisk animerad TV-serie, skapad och producerad av Atomic Cartoons och WGBH Kids för PBS Kids och CBC Television. Den hade premiär den 15 juli 2019.

Referenser 

Amerikanska animerade TV-serier från 2010-talet
Kanadensiska animerade TV-serier från 2010-talet
TV-seriestarter 2019
Amerikanska TV-seriestarter 2019
Elizabeth Lail

Elizabeth Dean Lail, född 25 mars 1992, är en amerikansk skådespelerska. Hon är bland annat känd för rollen som Guinevere Beck i tv-serien You och Anna i den fjärde säsongen av ABCs fantasyserie Once Upon a Time.

Biografi 
Lail föddes i Williamson County, Texas.. Hon har en äldre syster och växte upp i Asheboro i North Carolina. Efter high school började hon studera vid University of North Carolina School of the Arts varifrån hon tog examen i maj 2014.

Filmografi (i urval)

Filmer

TV-serier 

2018–2019 – You (TV-serie) (även 2023)
2021 – Gossip Girl (TV-serie) (reboot)

Referenser

Externa länkar 

 

Levande personer
Kvinnor
Födda 1992
Amerikanska skådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Personer i USA under 2000-talet
Skådespelare från North Carolina
Liv Inger Somby

Liv Inger Somby, född 1962 i Finland, är en samisk lektor, författare och tidigare journalist. Hon är lektor vid Samiska högskolan i Kautokeino, Nordnorge, där hon undervisar i urfolksjournalistik, och har bland annat varit journalist vid SVT och NRK.

Utöver sin akademiska karriär har hon bland annat i egenskap av journalist lett en sanningskommission, där hon intervjuat samiska kvinnor om bland annat förnorskningspolitiken i Norge.

Referenser 

Samiska journalister
Norskspråkiga författare
Samiskspråkiga författare
Norska journalister under 2000-talet
Födda 1962
Kvinnor
Norska författare under 1900-talet
Norska författare under 2000-talet
Levande personer
How to Sell Drugs Online (Fast)

How to Sell Drugs Online (Fast) är en coming of age-dramakomediserie skapad av Philipp Käßbohrer och Matthias Murmann. Den första säsongen, bestående av sex avsnitt, släpptes den 31 maj 2019 på Netflix. Den andra säsongen väntas ha premiär 2020.

Synopsis
How to Sell Drugs Online (Fast) utspelar sig i den fiktiva staden Rinseln i Tyskland och berättas utifrån gymnasieeleven Moritz Zimmermanns perspektiv. Serien följer Moritz och hans vän Lenny Sander som försöker återuppliva Moritz förhållande med ex-flickvännen Lisa Novak genom att sälja ecstasy online. Det börjar som ett småskaligt projekt men det expanderar snabbt utom kontroll vilket medför att Moritz och Lenny behöver hantera konsekvenserna av storskalig narkotikaförsäljning.

Serien är inspirerad av en verklig händelse som utspelade sig i Leipzig 2015.

Rollista (i urval) 
 Maximilian Mundt - Moritz Zimmermann
 Lena Klenke - Lisa Novak
 Danilo Kamperidis - Lenny Sander
 Damian Hardung - Dan Riffert
 Luna Schaller - Gerda
 Leonie Wesselow - Fritzi
 Bjarne Mädel - Buba
 Jonathan Frakes - Sig själv

Referenser

Externa länkar 
  på Netflix
 

TV-seriestarter 2019
Tyskspråkiga TV-serier
Tyska TV-serier från 2010-talet
TV-program av Netflix
Tyska dramaserier
Tyska komediserier på TV
Joe Janiak

Joseph Janiak, mest känd som Joe Janiak, är en brittisk musiker och musikproducent med bas i Los Angeles, USA. Han är mest känd för att ha skrivit låtar till Ellie Goulding, Tove Lo, Snakehips, Britney Spears, Take That, Adam Lambert och Avicii.

Referenser

Externa länkar
Subway to Sally

Subway to Sally är ett tyskt folk metalband från Potsdam som grundades i början av 1990-talet. Musiken har tydliga medeltida och folkmusikinfluenser, i senare tid även inslag av gothic metal, symfonisk metal, Neue Deutsche Härte, klassisk musik och orientalisk folkmusik. Folkinstrumenten som används är säckpipa, skalmeja, fiol, mandolin, vevlira och luta. Bandet har släppt 13 studioalbum, i det första var de flesta låtarna skrivna på engelska, därefter försökte man sig på latin och gaeliska språk men skriver numera alla texter på tyska. Deras storhet är främst inom tyskspråkiga länder och har därför spelat få gånger utanför de länderna.

Medlemmar 
Nuvarande medlemmar
 Michael "Bodenski" Boden – akustisk gitarr, elektrisk gitarr, vevlira, bakgrundssång (1990–)
 Michael "Simon" Simon – akustisk gitarr, elektrisk gitarr, elektrisk marintrumpet, bakgrundssång (1990–)
 Ingo Hampf – elektrisk gitarr, 8-strängad luta, mandolin, mandola, geyerleier (1990–)
 Erich-Uwe "Eric Fish" Hecht – blåsinstrument, sång (1991–)
 Almut "Ally" Storch – violin, viola (2016–)
 Silvio "Sugar Ray" Runge – basgitarr
 Simon Michael Schmitt – trummor, percussion (2005–)

Tidigare medlemmar
 David Pätsch – percussion (1997–2004)
 Jörg B. – percussion (1991)
 T.W. – percussion (1991–1997)
 Silke "Frau Schmitt" Volland – violin, viola (1990–2016)

Diskografi 

Studioalbum
 1994: Album 1994, (Costbar)
 1995: MCMXCV (1995), (Stars in the Dark)
 1996: Foppt den Dämon! (Red Rooster)
 1997: Bannkreis (BMG Ariola)
 1999: Hochzeit (BMG Ariola)
 2001: Herzblut (Island Mercury)
 2003: Engelskrieger (Motor Music)
 2005: Nord Nord Ost (Nuclear Blast)
 2007: Bastard (Nuclear Blast)
 2009: Kreuzfeuer (Nuclear Blast)
 2011: Schwarz in Schwarz (StS Entertainment)
 2014: Mitgift (StS Entertainment)
 2019: Hey! (StS Entertainment)
 2023: Himmelfahrt (Napalm Records)

Livealbum
 2000: Schrei! (BMG Ariola)
 2006: Nackt (Nuclear Blast)
 2008: Schlachthof (Nuclear Blast)
 2010: Nackt II (StS Entertainment)
 2017: Neon (StS Entertainment)

Samlingsalbum
 2001: Best of Subway to Sally 1 Die Rose im Wasser (BMG)
 2010: Best of Subway to Sally 2 Kleid aus Rosen (STS Entertainment)

Musikvideor

 1994: Where Is Lucky?
 1995: Grabrede
 1996: Sag dem Teufel
 2003: Unsterblich 
 2005: Sieben 
 2007: Auf Kiel
 2009: Besser du rennst
 2009: Eisblumen (Lyric-video)
 2009: Judaskuss (Lyric-video)
 2011: Das Schwarze Meer
 2012: MMXII (Lyric-video)
 2014: Schwarze Seide 
 2014: Grausame Schwester (Lyric-video)
 2015: Mitgift (Lyric-video)
 2018: Königin der Käfer 
 2019: Imperator Rex Graecorum 
 2019: Messias

Externa länkar 

 Officiell webbplats

Tyska metalgrupper
Tyska folk metal-grupper
Tyska gothic metal-grupper
Tyska symphonic metal-grupper
Flume

Harley Edward Streten, född 5 november 1991, känd under artistnamnet Flume, är en australisk musikproducent och DJ. Flume anses vara pionjär av future bass och ha bidragit till musikgenrens popularitet.

Flume har remixat låtar av artister som Lorde, Sam Smith, Arcade Fire, Hermitude och Disclosure. Hans andra studioalbum, Skin, släpptes den 27 maj 2016 och vann en Grammy för "Best Dance/Electronic Album" 2017.

Referenser

Externa länkar 

Officiell webbplats

Levande personer
Män
Födda 1991
Australiska musiker
Australiska musikproducenter
Australiska låtskrivare
Australiska diskjockeyer
Musiker från Sydney
Personer från New South Wales