kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Rosalide D'Hannetaire

Jeanne-Etiennette du Tarte, känd under sitt artistnamn Rosalide D'Hannetaire, född 1740, död 1788, var en franskspråkig skådespelare. 

Hon tillhörde de mer betydande scenkonstnärerna vid  Österrikiska Nederländernas huvudscen La Monnaie i Bryssel under 1760- och 70-talen. Hon var fosterdotter till teatedirektören D'Hannetaire (egentligt namn Jean-Nicolas Servandoni): de var egentligen inte släkt genom blodsband, men hon var fosterbarn i familjen och kallades hans niece. Hon blev tillsammans med sina kusiner Eugénie D'Hannetaire och Angélique D'Hannetaire kallad för de tre gracerna.

Källor
 Henri Liebrecht: Histoire du théatre français à Bruxelles au XVIIe et au XVIIIe siècle

Noter

Franska skådespelare under 1700-talet
Personer i Österrikiska Nederländerna
Födda 1740
Avlidna 1788
Kvinnor
Gaslysnings ab

Gaslysnings ab var ett privatägt gasverk i Helsingfors, som grundades 1860.

År 1860 ingicks ett kontrakt mellan Helsingfors stad och Gaslysnings ab, som hade bildats samma år av Johan Fredrik Hackman, Feodor Kiseleff, Johannes Schramm och Johan Magnus Tollander (1811–1870) samt brukspatronen Frans Wilhelm Frenckell. Avtalet, som var på 40 år, avsåg införande av gaslysning i Helsingfors stad med början på dåvarande Henriksgatan (nuvarande Mannerheimvägen), Norra och Södra Esplanadgatorna längs Esplanadparken, Alexandersgatan, på Senats- och Salutorgen samt delar av Gloet, Södra Kajen samt Unions- och Fabiansgatorna. 

Bolaget skulle, på en tomt vid slutet av Henriksgatan, alldeles innanför Esbo tull, som staden ställde till förfogande, inrätta ett gasverk för rörledd gas, tillverkad av trä och stenkol. Bolaget hade att anlägga ett tillräckligt stort gasverk för att så småningom kunna förse större delen av staden med gasljus.

Efter det att Helsingfors 1889 öppnat ett elektricitetsverk, fick gasbolaget konkurrens, och expansionen av gasförbrukning upphörde trots prissänkning av gaspriset. Gasbesparande auerlampor började införas 1892 för belysning inomhus, men fick ingen större framgång i Helsingfors. I början av 1890-talet gjordes sedan i Finland omfattande försök att använda auerlampor också för gatubelysning. Efter förhandlingar mellan Helsingfors stadsmyndigheter och gasbolaget började lampor bytas ut 1894. År 1900, då bolaget kommunaliserades, var 563 av stadens sammanlagt 1.144 lyktor försedda med auerbrännare.

Stadsfullmäktige beslöt 1898 att överta gasdriften i staden och utnyttja stadens rätt att inlösa gasföretaget från 1900. Åren 1909–1910 uppförde Helsingfors stad ett nytt gasverk i Södervik i Sörnäs.

Källor
XV Styrelsen för Helsingfors stads belysningsverk (årsberättelse för 1900) på www.docplayer.se/

Noter

Gasverk
Företag i Helsingfors
Gloet
Mannerheimvägen
Företag bildade 1860
Ej längre existerande finländska företag
Jean-Bertrand Pontalis

Jean-Bertrand Pontalis, född 15 juni 1924 i Paris, död 15 juni 2013 i Paris, var en fransk filosof, psykoanalytiker, författare och professor. Pontalis forskning har haft stor betydelse, inte minst Vocabulaire de la psychanalyse (1967), som han publicerade tillsammans med Jean Laplanche. Pontalis har bland annat tilldelats Prix Valery-Larbaud (2004), Prix Médicis essai (2006) och Grand prix de littérature de l'Académie française (2011).

Biografi
Jean-Bertrand Pontalis föddes i Paris 1924. Han var en av Sartres elever och avlade 1945 doktorsexamen med en avhandling om Spinoza. Kort därefter utnämndes han till professor. I mitten av 1960-talet blev Pontalis medlem i Association Psychanalytique de France.

År 1960 var Pontalis en av många intellektuella som undertecknade Manifeste des 121. I detta manifest fördömdes den franska arméns krigföring och tortyr i Algerietkriget; bland undertecknarna fanns Guy Debord, Geneviève Dormann, Claude Lanzmann, Jean-Paul Sartre, Simone Signoret och Claude Simon.

Bibliografi (urval)
 1965 – Après Freud
 1977 – Entre le rêve et la douleur
 1980 – Loin
 1986 – L'Amour des commencements
 1988 – Perdre de vue
 1990 – La Force d'attraction
 1996 – Un homme disparaît
 1997 – Ce temps qui ne passe pas, suivi de Le Compartiment de chemin de fer
 1998 – L’Enfant des Limbes
 2003 – Fenêtres
 2003 – Traversée des ombres
 2007 – Elles
 2010 – En marge des nuits
 2011 – Un jour, le crime
 2012 – Avant
 2012 – Le Laboratoire central
 2012 – Freud avec les écrivains
 2023 – Marée basse, marée haute

Källor

Noter

Externa länkar

Födda 1924
Avlidna 2013
Män
Forskare från Paris
Franska författare under 1900-talet
Franska författare under 2000-talet
Franska psykoanalytiker
Franska professorer
Franska filosofer under 1900-talet
Franska filosofer under 2000-talet
Concacaf Gold Cup 2023

| mål        = {{#expr:
 27 +
 17 +
 23 +
 21 +
 17}}
| publik     = 
| flest mål  = 
| medalj1    = 
| medalj1text=  (9:e titeln)
| medalj2    = 
| medalj2text= 
| föregående = 2021 USA
| följande   = 2025
}}
Concacaf Gold Cup 2023 var en fotbollsturnering som spelades under 2023. Detta var den 17:e upplagan av Gold Cup som är Nord- och Centralamerika samt Karibiens fotbollsmästerskap anordnat av Concacaf.

Kvalspel

Kvalificerade lag

 (värdnation)

 (inbjuden)

 (ersatte )
 (värdnation)

Gruppspel

Grupp A

Grupp B

Grupp C

Grupp D

Slutspel

Slutspelsträd

Kvartsfinaler

Semifinaler

Final

Källor
Officiell hemsida

Referenser
Nordic United FC

Nordic United FC är en fotbollsklubb från Södertälje som spelar i Ettan norra efter att ha vunnit Division 2 Södra Svealand 2022. Klubben grundades 2004 som Assyriska FF Babylon och bytte 2006 namn till Södertälje FC. 2010 byttes namnet till Assyriska United IK. Klubben gick 2013 in i samarbete med Södertälje FK som Södertälje FK / Assyriska United IK. 2020 byttes namnet till United IK och senare samma år till United IK Nordic. 2022 bytte klubben namn till Nordic United FC.

Trupp

Ledare 
 Huvudtränare: Hakan Bezgin
 Målvaktstränare: Anwar Aly

Spelare 
Uppdaterad 17 september 2023

Utlånade spelare
Uppdaterad 30 augusti 2023

Källor

Referenser 

Fotbollsklubbar i Sverige
Sportklubbar i Södertälje kommun
Sport i Södertälje
Jakob-Kaiser-Haus

Jakob-Kaiser-Haus är ett kontorsbyggnadskomplex vid Dorotheenstrasse i stadsdelen Mitte i Berlin, tillhörande Tysklands förbundsdag. Det är uppkallat efter politikern Jakob Kaiser (1888–1961) som var politiker för Zentrumspartei, motståndsman under Nazityskland och sedermera CDU-minister.

Byggnaden är indelad i totalt åtta separata sexvåningshus som är förbundna med varandra och färdigställdes 2002 efter ritningar av fyra olika arkitektfirmor:
Schweger & Partner (nr 1 och 2), Busmann + Haberer (nr 3 och 7), Gerkan, Marg und Partner (nr 4 och 8) och de Architekten Cie (nr 5 och 6). Förutom nybyggen integrerades även tre befintliga byggnadsminnesmärkta byggnader i komplexet: det tidigare Riksdagstalmanspalatset, VDI-huset och Haus Sommer.

Jakob-Kaiser-Haus inrymmer bland annat 1745 olika kontorsrum, varav 345 är kontor för parlamentarikerna. Förutom dessa finns 43 mötesrum, 2 hörsalar, en TV-studio och den tyska förbundsdagens presstjänst samt olika mediefunktioner inrymda i byggnaden.

Byggnadsdelarna på ömse sidor om Dorotheenstrasse är förbundna med varandra genom två gångbroar och tre underjordiska tunnlar; dessutom finns förbindelsetunnlar under Friedrich-Ebert-Platz till Riksdagshuset och under Spree till Marie-Elisabeth-Lüders-Haus och Paul-Löbe-Haus.

Referenser 

Berlin-Mitte
Tysklands förbundsdag
Arkitekturåret 2002
2002 i Tyskland
Byggnader och anläggningar i Berlin
Novomoskovsk

Novomoskovsk kan avse följande:

Geografi 
 Novomoskovsk, Ryssland – stad i Tula oblast, Ryssland
 Novomoskovsk, Ukraina – stad i Dnipropetrovsk oblast, Ukraina
Gösta Rönnman

Gustaf (Gösta) Adolf Rönnman, född 5 juli 1872 i Sibbo, död 4 februari 1941 i Helsingfors, var en finländsk idrottsledare. 

Rönnman var gymnastiklärare vid olika läroanstalter i Helsingfors, främst vid Svenska normallyceum 1910–1939. Han var överledare för Svenskfinlands ledande gymnastikförening, Helsingfors Gymnastikklubb (HGK), 1909–1936 samt stiftare av och ledare för Sörnäs Gymnastikklubb 1899–1902. Han stiftade även Gymnastikföreningen Pelikanen 1907 och Sörnäs kvinnliga gymnastikförening, som han ledde i tre år. Han var även assistent och ledarassistent vid Helsingfors universitets sjukgymnastikinrättning 1897–1918 och föreståndare för Hangö badanstalts sjukgymnastikavdelning 1897–1920. Han var en erkänd auktoritet inom den finlandssvenska gymnastiken.

Referenser 

Finländska idrottspedagoger
Finländska idrottsledare
Födda 1872
Avlidna 1941
Män
Personer från Sibbo
Pierre Souyri

Pierre Jacques Joseph Souyri, född 10 mars 1925 i Saint-Hippolyte i Aveyron, död 14 juli 1979 i Saint-Mamet-la-Salvetat i Cantal, var en fransk militant kommunist och författare. Under andra världskriget deltog han i motståndsrörelsen. Souyri använde sig emellanåt av pseudonymen Pierre Brune.

Biografi
Pierre Souyri föddes i Saint-Hippolyte år 1925. Mellan 1942 och 1944 var han med i Franska kommunistpartiet och medlem i motståndsrörelsen Francs-tireurs et partisans. Efter andra världskriget var han en kort tid med i ett trotskistiskt parti för att år 1948 gå med i det kortlivade socialistiska Rassemblement démocratique révolutionnaire. År 1952 gick han med i gruppen Socialisme ou Barbarie och blev skribent i dess tidskrift.

Souyri var flitig skribent i tidskriften Annales. Histoire, Sciences sociales.

Bibliografi (urval)
Böcker
 1970 – Le marxisme après Marx
 1982 – Révolution et contre-révolution en Chine: des origines à 1949 
 1983 – La dynamique du capitalisme au XXe

Artiklar (pseudonym Pierre Brune) 
 1958 – "La classe ouvrière chinoise face à l'exploitation bureaucratique, extrait de La lutte des classes en Chine bureaucratique", i Socialisme ou Barbarie
 1959/1960 – "La Chine à l'heure de la perfection totalitaire", i Socialisme ou barbarie

Källor

Noter

Externa länkar
 

Födda 1925
Avlidna 1979
Män
Personer från Aveyron
Franska författare under 1900-talet
Franska kommunister
Franska marxistiska teoretiker
Franska trotskister
Medlemmar av Socialisme ou Barbarie
Novomoskovsk, Ukraina

Novomoskovsk ( , ) är en stad i Dnipropetrovsk oblast i centrala Ukraina. Staden ligger vid floden Samara, cirka 25 kilometer nordost om Dnipro. Novomoskovsk beräknades ha 69 855 invånare i januari 2022.

Referenser

Externa länkar 

Städer i Ukraina
Orter i Dnipropetrovsk oblast
Orrön Energy

Orrön Energy, tidigare Lundin Energy, är ett svenskt börsnoterat energiföretag (på Nasdaq: ORRON), med vind- och vattenkraftstillgångar i Norden. Bolaget namnändrade efter det att Lundin Energy sålt sina olje- och gastillgångar till Aker BP 2022.

Orrön Energy förvärvade aktiemajoriteten i Slitevind AB i september 2022. Bolaget har sedan sommaren 2022 genomfört förvärv som ökat bolagets elproduktion, vilken beräknas till över 1,1 TWh från 2024.

Referenser

Svenska energiföretag
Företag bildade 2022
Bergenström

Bergenström är ett svenskt efternamn. Den 31 december 2022 var 35 personer med namnet folkbokförda i Sverige.

Personer med efternamnet Bergenström
 Anna Bergenström (född 1940), matskribent och författare
 Fanny Bergenström (född 1968), matskribent och författare
 Gullmar Bergenström (1909–1999), jurist
 Jens Bergenström (född 1980), ishockeyspelare
 Nikita Bergenström (1965–2023), finländsk mördare, mera känd som Juha Valjakkala
 Pernilla Bergenström, senare Tunberger (1912–1986), journalist och kokboksförfattare
 Torsten Bergenström (1893–1960), revisor

Källor

Svenska efternamn
Juliette Favez-Boutonier

Juliette Favez-Boutonier, född 24 januari 1903 i Roquefort-les-Pins i Alpes-Maritimes, död 13 april 1994 i Paris, var en fransk läkare, psykolog och psykoanalytiker. Hon var bland annat professor vid Strasbourgs universitet.

Biografi
Juliette Favez-Boutonier föddes i Roquefort-les-Pins år 1903. Hon studerade filosofi vid Sorbonne, där hon erhöll agrégation. Hon var professor i Chartres och sedan i Dijon, samtidigt som hon inledde läkarstudier. År 1938 avlade hon doktorsexamen med avhandlingen La Notion d'ambivalence. Favez-Boutonier försvarade år 1945 sin thèse d'État, vilken bär titeln L'Angoisse ("Ångesten"); handledare var Gaston Bachelard.

Hon var knuten till Centre national de la recherche scientifique (CNRS) när hon gjorde sin praktik vid Centre hospitalier Sainte-Anne, där man bland annat fokuserar på psykiatri och neurologi. Favez-Boutonier blev sedermera professor vid Strasbourgs universitet och år 1955 professor i allmän psykologi vid Paris universitet. Hon grundade det första laboratoriet för klinisk psykologi vid Sorbonne och ledde detta fram till sin pensionering år 1974. Därtill var hon medgrundare av Société française de psychanalyse, där bland andra Daniel Lagache, Françoise Dolto och Jacques Lacan ingick.

Hon var gift med psykoanalytikern Georges Favez (1901–1981).

Bibliografi (urval)
 1945 – Contribution à la psychologie et à la métaphysique de l'angoisse
 1945 – Les défaillances de la volonté
 1951 – Les défaillances de la volonté
 1953 – Les dessins des enfants
 1972 – La notion d'ambivalence: étude critique, valeur séméiologique

Källor

Noter

 

Födda 1903
Avlidna 1994
Kvinnor
Personer från Alpes-Maritimes
Franska psykologer
Franska läkare under 1900-talet
Franska psykoanalytiker
Alumner från Paris universitet
Personer verksamma vid Strasbourgs universitet
Viktor Đukanović

Viktor Đukanović är en montenegrinsk professionell fotbollsspelare som spelar som ytter för den allsvenska klubben Hammarby IF och Montenegros fotbollslandslag.

Klubbkarriär

Budućnost 
Đukanović började sin ungdomskarriär med Sutjeska Nikšić innan han flyttade till Budućnost 2019. Den 29 november 2020 gjorde han mål i sin seniordebut för klubben, bara 15 år gammal, och kom in som avbytare i en 4–2-seger mot Rudar Pljevlja. Under sin debutsäsong hjälpte han Budućnost att sluta först i den montenegrinska ligan 2020–2021 och Montenegrin Cup 2021, och gjorde 23 tävlingsmatcher och gjorde tre mål. 

Säsongen 2021–22 etablerade Đukanović sig som en ordinarie starter, startade 21 matcher och gjorde 31 ligamatcher totalt och gjorde nio ligamål. Han gjorde också sin europeiska debut i UEFA Champions League-kvalomgångarna 2021–22 mot HJK Helsingfors, även om Budućnost förlorade 7–1 sammanlagt. Totalt gjorde Đukanović 13 mål på 38 framträdanden, vilket bidrog till klubbens tvåa i slutet av säsongen 2021–22 och vinsten i Montenegrin Cup 2022.

2022–23, hans sista säsong innan han lämnade klubben, gjorde Đukanović ett drag mot Llapi i kvalfasen för konferensligan 2022–23, varefter Budućnost eliminerades av Breiðablik. Den 26 december 2022 vann Đukanović utmärkelsen Årets mest lovande spelare i Montenegrin First League. Han slutade också trea för utmärkelsen Årets spelare, bakom Novica Eraković från Sutjeska och Draško Božović från Dečić.

Hammarby 
Den 6 januari 2023 skrev Đukanović på ett femårskontrakt med den svenska klubben Hammarby IF. Övergångssumman var enligt uppgift satt till cirka 1 miljon euro, inklusive potentiella bonusar. Đukanović gjorde sin debut i vinsten mot IK Brage i Svenska Cupen den 19 februari 2023.

Internationell karriär 
Đukanović har spelat för Montenegros U17, U19, U21 och seniorlag. Han gjorde sin debut för U17-laget i en 2–1-förlust mot Bosnien &amp; Hercegovina. Han gjorde nio matcher och gjorde fyra mål för U17-laget. Som U19-spelare gjorde han tre framträdanden; han gjorde därefter två mål på två framträdanden för U21-valet. 

Den 14 juni 2022 gjorde Đukanović sitt seniorlandslagsframträdande som en sen avbytare i en Uefa Nations League-seger med 3–0 mot Rumänien.

Karriärstatistik

Klubb

Landslag

Anmärkningar

Referenser

Externa länkar 
 

Montenegrinska fotbollsspelare
Montenegrinska landslagsspelare i fotboll
Spelare i FK Budućnost Podgorica
Spelare i Hammarby IF Fotboll
Montenegrinska idrottare under 2000-talet
Personer från Nikšić
Födda 2004
Levande personer
Män
Thijs Dallinga

Thijs Dallinga, född 3 augusti 2000, är en nederländsk fotbollsspelare som spelar för franska Toulouse.

Karriär
Den 1 juli 2022 värvades Dallinga av franska Toulouse. Han debuterade och gjorde ett mål i Ligue 1 den 7 augusti 2022 i en 1–1-match mot Nice.

Källor

Noter

Nederländska fotbollsspelare
Spelare i FC Emmen
Spelare i FC Groningen
Spelare i Excelsior Rotterdam
Spelare i Toulouse FC
Spelare i Eerste Divisie
Spelare i Eredivisie
Spelare i Ligue 1
Födda 2000
Levande personer
Män
Nederländska idrottare under 2000-talet
Personer från Groningen
François Gantheret

François Gantheret, född 27 november 1934 i Dijon i Côte-d'Or, död 25 december 2018 i Paris, var en fransk psykoanalytiker och författare. Han var professor i psykopatologi vid Université Paris-Diderot.

Gantheret var medlem av Association psychanalytique de France och en av redaktörerna för Nouvelle Revue de psychanalyse.

Bibliografi (urval)
 1984 – Incertitude d’Eros
 1996 – Moi, monde, mots
 1998 – Libido Omnibus et autres nouvelles du divan
 2002 – Résistances (tillsammans med Catherine Chabert och Michel Gribinski)
 2004 – Les Corps perdus
 2005 – Petite route du Tholonet
 2006 – Comme le murmure d’un ruisseau
 2007 – Ferme les yeux
 2010 – La Nostalgie du présent
 2013 – Les Multiples visages de l’Un: le charme totalitaire
 2015 – Fins de moi difficiles
 2018 – Topique de l'instant

Källor

Noter

 

Födda 1934
Avlidna 2018
Män
Personer från Dijon
Franska psykoanalytiker
Franska författare under 1900-talet
Franska författare under 2000-talet
Personer verksamma vid Université Paris-Diderot
David Emundi Corylander

David Emundi Corylander, född 1622 i Hässleby församling, Småland, död 29 augusti 1676 i Normlösa församling, Östergötlands län, var en svensk präst.

Biografi 
David Corylander föddes 1622 i Hässelby församling. Han var son till bonden Emund Svensson och Elisabet Andersdotter. Corylander blev 1645 student vid Uppsala universitet och prästvigdes 14 oktober 1654. Han blev 1655 kyrkoherde i Normlösa församling. Corylander var orator vid prästmötet 1667 och blev 1674 kontraktsprost i Vifolka kontrakt, samt Bobergs kontrakt. Han avled 1676 i Normlösa församling.

Familj
Corylander gifte sig 6 december 1654 med Anna Grubb (född 1626). Hon var dotter till kyrkoherden Petrus Clementis i Normlösa församling. De fick tillsammans barnen tullinspektorn Emund Corylander i Pernau, Elisabet Corylander (född 1659) som var gift med kyrkoherden Johannes Olin i Normlösa församling, vice häradshövdingen Anders Corylander (född 1662), Brita Corylander (född 1664) som var gift med Jöns Ryding och Petrus Corylander (1665–1683).

Källor

Noter 

Män
Födda 1622
Avlidna 1676
Personer från Hässleby socken
Svenska kontraktsprostar
Svenska präster under 1600-talet
Robert Thorssell

Bengt Robert Magnus Thorssell, född 1 maj 1893 i Vassbo, Aspeboda socken, död 30 mars 1988 i Uppsala, var en svensk växtförädlare och ämbetsman.

Robert Thorssell var son till direktören för Vassbo lantbruksskola Bengt Samuel Thorssell och Matilda Sophia Georgii. Han avlade studentexamen i Falun 1913 och agronomexamen vid Alnarp 1915 samt studerade vid Lunds universitet där han blev filosofie kandidat 1923 och filosofie licentiat 1929. Efter assistenttjänst vid Sveriges utsädesförening i Svalöv 1917 var han föreståndare för föreningens filial i Ultuna 1918–1943 och ledde samtidigt baljväxtförädlingen där 1934–1943. Därjämte var han 1925–1928 extraordinarie lärare vid Ultuna lantbruksinstitut, 1928–1932 vikarierande professor i jordbrukslära där och 1935–1943 docent i växtodlingslära vid Lantbrukshögskolan. Thorssell invaldes 1943 i Lantbruksakademien och var med professors namn akademiens sekreterare från 1944. Han var även redaktör för akademiens publikationer Kungl. Lantbruksakademiens Tidskrift från 1944 och Acta agriculturae suecana från 1945 (tidskriften ombildades 1950 till Acta agriculturae scandinavica). Bland hans övriga uppdrag märks, att han från 1945 var ledamot av och sekreterare i Jordbrukets forskningsråd och ledamot av styrelsen för Statens växtskyddsanstalt (från 1952 som vice ordförande) samt från 1946 ledamot av Centrala fröförrådet. Vidare var han från 1949 generalsekretetare i Nordiska jordbruksforskares förening och redaktör för dess tidskrift Nordisk jordbruksforskning. Som växtförädlare arbetade Thorssell främst med höstvete, havre, ärter, klöver och blåluzern samt framställde bland annat ett flertal nya sorter av dessa och andra växtslag. På fröodlingens område ägnade han sig särskilt åt klöverfröodlingen. Hans många skrifter behandlade ämnen rörande växtförädling och växtodling samt jordbrukets historia i modern tid.

Källor 

 

Svenska agronomer
Ledamöter av Lantbruksakademien
Innehavare av professors namn
Personer från Aspeboda socken
Födda 1893
Avlidna 1988
Män
Svenska ämbetsmän under 1900-talet
Passage de la Main-d'Or

Passage de la Main-d'Or är en passage i Quartier Sainte-Marguerite i Paris elfte arrondissement. Passagen är uppkallad efter en krogskylt som visade en gyllene hand. Passage de la Main-d'Or börjar vid Rue du Faubourg-Saint-Antoine 131 och slutar vid Rue du Faubourg-Saint-Antoine 58.

Bilder

Omgivningar
Cour du Saint-Esprit
Sainte-Marguerite de Paris
Saint-Antoine-des-Quinze-Vingts
Passage Rauch
Passage de la Bonne-Graine
Passage Saint-Bernard

Kommunikationer
  Tunnelbana – linje  – Ledru-Rollin
  Busshållplats  – Paris bussnät, linje

Referenser

Webbkällor

Externa länkar

Gator i Paris elfte arrondissement
Quartier Sainte-Marguerite
Passager i Paris
Elisabeth de Balicourt

Elisabeth de Balicourt, död 1746, var en fransk skådespelare. Hon kallades för den franska scenens främsta tragedienne under 1730-talet. 

Hon var engagerad vid Comédie-Française i Paris mellan 1727 och 1738. 

Hon var elev till Charlotte Desmares. Hon betraktades under sin karriär som den franska scenens främsta tragedienne, och spelade Medea, Agrippina, Clytemnestra och Cornelia. 

Hon avslutade sin karriär i förtid på grund av hälsoproblem. Berömmelsen kring Marie Dumesnil och Hippolyte Clairon, som efterträdde henne i hennes roll på teatern, gjorde att hon snabb glömdes i teaterhistorien, trots att hon var mycket känd under sin samtid.

Referenser

Födda okänt år
Avlidna 1746
Kvinnor
Franska skådespelare under 1700-talet
Marie-Élisabeth Joly

Marie-Élisabeth Joly, död 1798, var en fransk skådespelare. 

Hon var engagerad vid Comédie-Française i Paris mellan 1781 och 1798. 

Hon var en populär subrettskådespelare.

Referenser

Födda okänt år
Avlidna 1798
Kvinnor
Franska skådespelare under 1700-talet
Personer från Versailles
Mademoiselle Saint-Val cadette

Mademoiselle Saint-Val cadette, död 1836, var en fransk skådespelare. 

Hon var engagerad vid Comédie-Française i Paris mellan 1772 och 1792. 

Hon var en främst tragedienne.

Referenser

Födda okänt år
Avlidna 1836
Kvinnor
Franska skådespelare under 1700-talet
Personer från Alpes-Maritimes
Charlotte Laurent

Charlotte Laurent, död 1817, var en fransk skådespelare. 

Hon var engagerad vid Comédie-Française i Paris mellan 1784 och 1790.

Hon spelade subretter i tragedier och hjältinnor i komedier.

Referenser

Födda okänt år
Avlidna 1817
Kvinnor
Franska skådespelare under 1700-talet
Marie-Anne de Lachassaigne

Marie-Anne de Lachassaigne, död 1820, var en fransk skådespelare. 

Hon var engagerad vid Comédie-Française i Paris mellan 1765 och 1804. 

Hon spelade spelade främst så kallade karaktärsroller.

Referenser

Födda okänt år
Avlidna 1820
Kvinnor
Franska skådespelare under 1700-talet