kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Carl-Gustaf Regårdh

Carl Gustaf (Carl-Gustaf) Bore Regårdh, född den 25 mars 1921 i Helsingborgs församling i Malmöhus län, död den 20 mars 2009 i Danderyds församling i Stockholms län, var en svensk ingenjör.

Biografi
Regårdh avlade studentexamen i Helsingborg 1941, reservofficersexamen i kustartilleriet 1944 och civilingenjörsexamen inom maskinteknik vid Tekniska högskolan i Stockholm 1948. Han tjänstgjorde som ingenjör vid Materielvårdsbyrån i Tygavdelningen i Arméförvaltningen 1948–1949 och som arméingenjör av andra graden vid Göteborgs luftvärnskår 1949–1950. Åren 1950–1953 tjänstgjorde han i Luftvärnsavdelningen vid Arméstaben, från 1951 som arméingenjör av första graden. Han var också lärare i materiellära (eldledningslära) vid Luftvärnsofficersskolan 1951–1954. Därefter var han detaljchef vid Tygavdelningen i Arméförvaltningen 1953–1954 och detaljchef vid Armétygförvaltningen 1954–1956. Åren 1956–1962 var han biträdande militärattaché (arméattaché) vid ambassaden i Washington, från 1958 som armédirektör av andra graden. Som attaché gjorde han en viktig insats för att få till stånd tekniköverföring till Sverige av bland annat nya robotsystem.

Åren 1962–1968 tjänstgjorde Regårdh vid Armétygförvaltningen (1964 namnändrad till Arméförvaltningen): som byrådirektör 1962–1964 och som arméöverdirektör (med överste av första gradens tjänsteklass) och chef för Verkstadsavdelningen 1964–1968. Därefter var han chef för Underhållsavdelningen i Armématerielförvaltningen (1972 namnändrad till Huvudavdelningen för armémateriel) vid Försvarets materielverk (FMV) 1968–1976. Han var 1964–1976 chef för Tygtekniska kåren. Under hans ledning infördes vid FMV ett modernt datorbaserat underhållssystem som innebar att man för första gången kunde skapa sig en överblick över materielens status och kostnader för underhåll. Moderna metoder och resurser infördes även vid arméns regementen för att effektivisera underhåll och utbildning. Han genomdrev kraftfullt inrättandet 1977 av en för alla teknikgrenar gemensam skola: Arméns tekniska skola. Han föreslog att den skulle samlokaliseras med Svea ingenjörregemente i Almnäs, men regeringen beslutade – trots hans våldsamma protester – att skolan skulle förläggas till Östersund.

Från 1976 var Regårdh verksam som egen företagare. Han utförde bland annat utredningar för Kungliga Krigsvetenskapsakademien, Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien, Styrelsen för teknisk utveckling och Försvarsdepartementet.

Carl-Gustaf Regårdh invaldes 1973 som ledamot av Kungliga Krigsvetenskapsakademien.

Utmärkelser
  Riddare av Nordstjärneorden, 1964.
  Kommendör av Nordstjärneorden, 6 juni 1968.

Referenser

Vidare läsning

Födda 1921
Avlidna 2009
Män
Ingenjörer från Helsingborg
Svenska ingenjörer under 1900-talet
Alumner från Kungliga Tekniska högskolan
Överstar i svenska armén
Svenska attachéer
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Riddare av Nordstjärneorden
Kommendörer av Nordstjärneorden
Rolf Sorg

Rolf Sorg är en tyskfödd entreprenör som är grundare och CEO av PM-International AG.

Karriär
Rolf Sorgs intresse för Direct Selling började när han studerade och ville tjäna lite extra pengar. Efter några väldigt framgångsrika år i branschen bestämde han sig för att avsluta sina studier inom maskinteknik, och fokusera helt på affärsverksamheten.

Efter att hans arbetsgivare plötsligt gick i konkurs 1993 grundade Sorg PM-Cosmetics GmbH med ett första högkvarter i Limburgerhof, Tyskland. 1994 grundades moderbolaget PM-International i Luxemburg. Under 2009 drog hans företag in 100 miljoner euro i årlig omsättning och 2016, 460 miljoner dollar i årsomsättning. 

Sorg har bott i Luxemburg sedan 1998 och har luxemburgsk nationalitet. Han är gift med Vicki Sorg, som också är aktiv i företaget som välgörenhetsambassadör. Sorg är pappa till 2 barn.

2014 utsågs Sorg till en av Årets Entreprenörer av den tyska publikationen Manager Magazin.

2022 rankades hans företag som nummer 9 på Direct Selling News Global 100-rankingen.

Utmärkelser och priser
• 2016 blev Rolf finalist i tävlingen ”Årets entreprenör” i Tyskland och Luxemburg som belönar de bästa resultaten på företagsledningsnivå, precis som 6 gånger tidigare.

• WFDSA (World Federation of Direct Selling Association): Rolf Sorg blev invald till WFDSA CEO council av sina kollegor.

Referenser

Födda 1963
Tyska entreprenörer
Män
Levande personer
František Čapek

František Čapek, född 24 oktober 1914 i Branice, död 31 januari 2008 i Prag, var en  tjeckoslovakisk kanotist.

Čapek blev olympisk guldmedaljör i C-1 10000 meter vid sommarspelen 1948 i London.

Källor 

Tjeckoslovakiska kanotister
Tjeckoslovakiska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1948
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1948 från Tjeckoslovakien
Tävlande i kanotsport vid olympiska sommarspelen 1948
Födda 1914
Avlidna 2008
Män
Erkännande (upphovsrätt)

Erkännande är i upphovsrättslagen en bekräftelse som upphovsrättsinnehavarens upphovsman eller författare till ett arbete.

Erkännande anses ofta som de mest grundläggande kraven i användningen av andras verk, med en lång tradition i vetenskapen och akademin.

Om erkännande krävs av en licens hindrar den andra att hävda att de har bedrägligt att äga arbetet och tillåter upphovsrättsinnehavaren att ackumulera ett positivt rykte som delvis återbetalar sina förluster. I de fall då upphovsrättsinnehavaren är författare anses han/hon vara ett tecken på anständighet och respekt för att erkänna skaparen genom att ge honom/henne kredit för arbetet.

Upphovsrättsinnehavarens erkännande 
Den mest grundläggande formen av tillskrivning är uttalandet av upphovsrättsinnehavarens identitet, ofta på formen Copyright © [år] [upphovsrättsinnehavarens namn]. Bevarandet av ett sådant meddelande var ett oundvikligt krav för att förhindra ett arbete som kommer in i public domain. Detta ändrades i USA den 1 mars 1989 när kravet om upphovsrättsregistrering och upphovsrättsnamn upphörde. Upphovsrättsinnehavarens erkännande är inte nödvändigt i de flesta länder i världen på grund av Bernkonventionen.

Författarerkännande 
Författarerkännande krävs av flera licenser, till exempel Creative Commons licenser för öppet innehåll.

Källor 

Upphovsrätt
Dela lika (TV-serie)

Dela lika är en svensk TV-serie i fyra avsnitt, ursprungligen visad i TV1 mellan 27 november och 18 december 1972. Serien regisserades av Carin Mannheimer som även skrev dess manus.

Serien handlar om sju kvinnor som övertar en nedläggningshotad syfabrik där de alla är anställda. Den spelades in på en syfabrik i Göteborg där sömmerskorna agerade statister efter att ha lärt skådespelarna att sy.

Rollista 

Margita Ahlin – Liv
Sören Alm – Gunnar
Wanja Basel – Laila
Lars-Erik Berenett – Anders
Martin Berggren
Gertrud Bodlund – Vera
Lena Brogren – Else-Marie
Pia Bæckström – Elinor
Ingemar Carlehed
Mikael Danielsson 
Per Elam – herr Dyrehag
Magnus Eriksson – Jan
Inger Hayman – Lilian
Lennart Hjulström – ombudsman
Maria Hörnelius – Anna
Margaretha Löwler – Angela
Ulla-Britt Norrman – Ulla-Britt
Nils Nygren – Åke
Birgitta Palme – Inga
Claes Sylwander – Anderberg
Chris Wahlström – Ulla-Britts mor
Folke Walder – Edvard Jansson
Måns Westfelt – Gustav

Källor 
 (Rollista)
Noter

Externa länkar 
 

Svenska miniserier från 1970-talet
TV-program i SVT
TV-seriestarter 1972
TV-serieavslutningar 1972
Svenskspråkiga TV-serier
Salvator Rosa (opera)

Salvator Rosa är en opera i fyra akter med musik av Antônio Carlos Gomes och libretto av Antonio Ghislanzoni efter Eugène de Méricourts äventyrsroman Masaniello som i sin tur löst byggde på historierna om den italienske målaren Salvator Rosa och upprorsledaren Masaniello.

Historia 
Gomes lär ha sagt att han skrev Salvator Rosa för att behaga den vanlige italienske operabesökaren snarare än operakännaren. Premiären den 21 mars 1874 på Teatro Carlo Felice i Genua blev också en stor succé.

Operan var Gomes femte opera och den tredje som uruppfördes i Italien. Ursprungligen hade han och librettisten Ghislanzonu haft tanken att kalla operan för Masaniello. Men Daniel Aubers opera från 1828, Den stumma från Portici, byggd på samma bakgrundshistoria, var redan välkänd i Italien. Ghislanzoni koncentrerade då handlingen kring Salvator Rosa (en bifigur i de Méricourts roman). Kärlekshistorien mellan Isabella och Masaniello byttes ut till Isabella och Salvator Rosa.

Efter premiären i Genua uppfördes Salvator Rosa i Turin 1875, Bergamo 1876 och Parma 1882. Redan 1876 spelades operan i Uruguay men det skulle dröja ytterligare sex år (1882) innan den spelades i Gomes hemland Brasilien.

Personer 
Hertigen av Arcos, vicekung av Neapel (bas)
Isabella, hans dotter (sopran)
Salvator Rosa, en målare förälskad i Isabella (tenor)
Masaniello, rebelledare och vän till Rosa (baryton)
Gennariello, vän till Rosa och Masaniello (sopran)
Fernandez, ledare för de spanska trupperna (tenor)
Greven av Badajoz, en spansk adelsman (tenor)
Corcelli (bas)
Bianca, en spansk adelsdam (mezzosopran)
Suora Ines, en nunna (sopran)
Fra Lorenzo, en munk (bas)

Källor

Operor av Antônio Carlos Gomes
Italienskspråkiga operor
Musikåret 1874
Italienska operor
Robert Christian Avé-Lallemant

Robert Christian Barthold Avé-Lallemant, född den 25 juli 1812 i Lübeck, död där den 10 oktober 1884, var en tysk läkare. Han var bror till Theodor och Friedrich Christian Avé-Lallemant.
 
Avé-Lallemant vistades länge i Brasilien och utgav om detta land Reise durch Süd-Brasilien (1859) och Reise durch Nord-Brasilien (1860). Han utgav även bland annat en mycket spridd broschyr om gula febern (översatt till svenska 1862 av Carl Leche).

Källor 

 

 

Tyska reseskildrare
Tyska fackboksförfattare
Tyskspråkiga fackboksförfattare
Tyska författare under 1800-talet
Tyska läkare under 1800-talet
Personer från Lübeck
Födda 1812
Avlidna 1884
Män
Ugglan
Friedrich Christian Avé-Lallemant

Friedrich Christian Benedikt Avé-Lallemant, född den 23 maj 1809 i Lübeck, död den 20 juli 1892 i Marienfelde, var en tysk polisman och kriminolog. Han var bror till Theodor och Robert Christian Avé-Lallemant.

Avé-Lallemant blev 1834 juris doktor i Jena och var 1851–1868 polischef i Lübeck. Han ägnade sig åt historiska och lingvistiska studier över polis- och kriminalväsendet samt utgav Das deutsche Gaunerthum (1858–1862; 4 band), smärre skrifter i samma ämne samt kriminalromaner. Hans ströskrift Der Brand und Untergang des schwedischen Dampschiffes L. J. Bager am 3 Oktober 1875 är författad till försvar för Lübecks köpmän.

Källor 

  

 

Tyska poliser
Tyska jurister
Kriminologer
Tyska kriminalförfattare
Tyska romanförfattare
Tyskspråkiga romanförfattare
Jurister under 1800-talet
Tyska ämbetsmän under 1800-talet
Tyska författare under 1800-talet
Födda 1809
Avlidna 1892
Män
Ugglan
Jõgeva, Jõgeva kommun

Jõgeva () är en småköping () i Jõgeva kommun i landskapet Jõgevamaa i östra Estland. Orten ligger vid Riksväg 36, direkt norr om staden Jõgeva.

I kyrkligt hänseende hör orten till Laiuse församling inom den Estniska evangelisk-lutherska kyrkan.

Källor 

Orter i Jõgevamaa
Småköpingar i Estland
Carl Leche (ämbetsman)

Carl Fredrik Leche, född 1801 i Lund, död 1878 i Lübeck, var en svensk språk- och ämbetsman. Han var son till prosten Wilhelm Leche och far till professor Wilhelm Leche.

Leche promoverades till filosofie magister vid Lunds universitet 1826 och blev docent i levande språk där 1828. Han var lärare i tyska språket vid Hillska skolan å Barnängen i Stockholm 1835–1837 och blev extra ordinarie kanslist i handels- och finansexpeditionen 1836.  Leche blev vikarierande postkommissarie i Greifswald 1837 och svensk-norsk vicekonsul där samma år samt fick konsuls namn, heder och värdighet 1841. Sistnämnda år flyttades konsulatet till Stralsund, där han var tillförordnad generalkonsul 1846–1850. Leche var postmästare i Helsingborg 1848–1854 och konsul i Lübeck från 1854 till sin död. Han var även verksam som översättare.

Källor 

Svenska germanister
Svenska översättare
Svenskspråkiga översättare
Översättare från tyska
Svenska posttjänstemän
Svenska ämbetsmän under 1800-talet
Ämbetsmän från Lund
Födda 1801
Avlidna 1878
Män
Joaquim Cordeiro

Joaquim Dias Cordeiro da Mata, född 1857 i Icolo e Bengo, provinsen Luanda i Angola, död 2 mars 1894 i Barro do Kwanza. Cordeiro var författare, journalist, lärare, historiker, filolog.

Biografi
Joaquim Cordeiro var son till Agostinho José Cordeiro da Matta och Isabel José Afonso. Hans far hade ett trävarubolag och reste till regnskogarna i Cuanza Norte och köpte exotiska träslag som skeppades till Lissabon. Unge Cordeiro fick ibland följa med sin far och lärde känna flera folkslag och deras språk. Efter skolan arbetade han som springpojke på Luanda-tidningen O Diario. Han drömde om att bli journalist och författare.

På 1880-talet upplevde Angola en litterär våg. Tidningar hade startats i Luanda och Benguela och de gav utrymme åt angolanska journalister. Cordeiro började studera artiklar om folkens historia, legender och språk. Han skrev en avhandling om Den sanna historien om drottning Nzinga, som tyvärr gott förlorad. Med tiden övertog han sin fars företag. Men han fortsatte studera Mbundufolkets kultur och gav ut ett lexikon, Kimbundu – Portugisiska.

Cordeiro var en av de första som uttryckte en önskan om självständighet för Angola. Han bodde i Barro do Kwanza då han dog den 2 mars 1894.

Författarskap
Cordeiro skrev många dikter och två opublicerade romaner, men de flesta manuskripten har gått förlorade. Följande har räddats åt eftervärlden:
1887 – Delirios (Delirium)
1891 – Filosofia Popular em Provérbios Angolenses.
1893 – Lexicon Kimbundu – Portugisiska

Exempel
Några exempel på angolanska ordspråk:
Det är resan som är viktig – inte skeppet.
Den verkliga upptäcktsresan börjar när man blir gammal
Ekorren munhuggs inte med elefanten

Eftermäle
År 1910 bildades Liga Angolana i Luanda av nationalister som hade avkolonisering på sitt program till minne av Joaquim Correiro.

Joaquim Cordeiro kallas för den angoliska litteraturens Fader.

Kommentarer

Referenser

Noter

Tryckta källor

Födda 1857
Avlidna 1894
Angolanska författare
Portugisiskspråkiga författare
Män
Fasalt

Fasalt är en bebyggelse i Örkelljunga kommun, vid gränsen till Laholms kommun. Mellan 2015 och 2020 avgränsade SCB här en småort.

Källor

Orter i Örkelljunga kommun
Orter i Laholms kommun
Tidigare småorter i Sverige
Chris Stewart (politiker)

Christopher Douglas "Chris" Stewart, född 15 juli 1960 i Logan i Utah, är en amerikansk republikansk politiker. Han är ledamot av USA:s representanthus sedan 2013.

Stewart utexaminerades 1984 från Utah State University och tjänstgjorde sedan i USA:s flygvapen 1984–1998. Han har dessutom varit verksam som affärsman och författare. Två bästsäljande böcker har han skrivit tillsammans med brodern Ted Stewart som har tjänstgjort som federal domare. Reklam som Glenn Beck gjorde i sin show var en bidragande faktor till den kommersiella succén med böckerna om historia och religion som bröderna skrev tillsammans.

Han är gift med Evie Stewart och har sex barn.

Bibliografi
 Shattered Bone (1997) 
 The Kill Box: A Technothriller (1998) 
 The Third Consequence (2000) 
 The Great and Terrible-serien
 The Great and Terrible Vol 1 Prologue: The Brothers (2003) 
 The Great and Terrible Vol 2: Where Angels Fall (2004) 
 The Great and Terrible Vol 3: The Second Sun (2005) 
 The Great and Terrible Vol 4: Fury and Light (2007) 
 The Great and Terrible Vol 5: The End of Heaven (2008) 
 The Great and Terrible Vol 6: Clear as the Moon (2008) 
 The Fourth War (2005) 
 A Christmas Bell for Anya (2006) 
 The God of War (2008) 
 Redefining Joy in the Last Days (2009) 
 Seven Miracles That Saved America: Why They Matter and Why We Should Have Hope (tillsammans med Ted Stewart, 2009) 
 The Miracle of Freedom: 7 Tipping Points That Saved The World (tillsammans med Ted Stewart, 2011) 
 Winter Sky (2016)

Referenser

Ledamöter av USA:s representanthus från Utah
Amerikanska republikaner
Amerikanska författare under 1900-talet
Amerikanska författare under 2000-talet
Amerikanska militärer under 1900-talet
Amerikanska politiker under 2000-talet
Personer från Logan, Utah
Födda 1960
Levande personer
Män
Personer som tjänstgjort i USA:s flygvapen
Theodor Avé-Lallemant

Johann Theodor Friedrich Avé-Lallemant, född den 2 februari 1806 i Magdeburg, död den 9 november 1890 i Hamburg, var en tysk musikpedagog, -kritiker och -skribent. Han var bror till Friedrich Christian och Robert Christian Avé-Lallemant.

Avé-Lallemant var vän till Johannes Brahms och Robert Schumann. År 1862 slog Avé-Lallemants försök att skaffa Brahms dirigentposten i Hamburgs filharmoniska orkester, alternativt körledarbefattningen för Singakademie fel. Även om Brahms inte hade sökt tjänsterna direkt blev han djupt besviken över att Julius Stockhausen blev föredragen framför honom.

Källor 

  

Tyska musikkritiker
Tyska musikpedagoger
Tyska musiker under 1800-talet
Personer från Magdeburg
Födda 1806
Avlidna 1890
Män
V Herculis

V Herculis är en gul stjärna (spektralklass G0) av visuell magnitud 10,9 i stjärnbilden Herkules. Den misstänktes vara variabel och åsattes därför en variabeldesignation. Noggranna mätningar har visat att den inte är variabel.

Se även 
 Variabla stjärnor

Referenser

Noter 

Stjärnbilden Herkules
Jupiters älskling

Jupiters älskling (engelska: Jupiter's Darling) är en amerikansk romantisk komedifilm från 1955 i regi av George Sidney. Filmen är baserad på Robert E. Sherwoods antikrigs komedipjäs The Road to Rome (1927). I huvudrollerna ses Esther Williams, Howard Keel och George Sanders. Filmen var den sista av tre filmer Williams och Keel gjorde tillsammans, de andra två är Söderhavets sång (1950) och Texas Carnival (1951).

Rollista i urval 

Esther Williams - Amytis
Howard Keel - Hannibal
Marge Champion - Meta
Gower Champion - Varius
George Sanders - Fabius Maximus
Richard Haydn - Horatio
William Demarest - Mago
Norma Varden - Fabia
Douglass Dumbrille - Scipio
Henry Corden - Carthalo
Michael Ansara - Maharbal
Martha Wentworth - Widow Titus
John Olszewski - Principal Swimming Statue

Externa länkar 
 
 
 

Filmer 1955
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska musikalfilmer
Amerikanska komedifilmer
Romerska riket på film
Fantasy musikalfilmer
200-talet f.Kr. på film
Filmer från Metro-Goldwyn-Mayer
Ferratum

Ferratum Oyj och dess dotterbolag bildar Ferratum Group, kallat Ferratum, är företag som har ekonomisk verksamhet i flera länder. Företaget säljer mobillån/SMS-lån. Huvudkontoret ligger i Helsingfors i Finland

Historia  
Ferratum grundades i maj 2005 av VD:n Jorma Jokela, och har sedan dess expanderat sin verksamhet till stora delar av Europa, Nordamerika, Sydamerika samt Asien och Stilla havs-området.

Bolaget noterades på Frankfurtbörsens huvudlista den 6 februari 2015. Efter noteringen är Jorma Jokela fortfarande den största aktieägaren i bolaget.

Produkter 
Ferratum säljer mobillån/SMS-lån och har flera produkter inom detta område. Företaget tog 2016 fram mobilappen Ferratum Mobile Bank för kunderna i Tyskland, Sverige och Norge för att samla kundernas alla finansiella förehavanden i en enda app.

Referenser 

Finländska företag
Bohumil Kudrna

Bohumil Kudrna, född 15 mars 1920 i Brandlín, död 11 februari 1991 i Prag, var en  tjeckoslovakisk kanotist.

Kudrna blev olympisk guldmedaljör i C-2 1000 meter vid sommarspelen 1948 i London.

Källor 

Tjeckoslovakiska kanotister
Tjeckoslovakiska olympiska guldmedaljörer
Tjeckoslovakiska olympiska silvermedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1948
Olympiska silvermedaljörer 1952
Världsmästare i kanotsport
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1952 från Tjeckoslovakien
Tävlande i kanotsport vid olympiska sommarspelen 1952
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1948 från Tjeckoslovakien
Tävlande i kanotsport vid olympiska sommarspelen 1948
Födda 1920
Avlidna 1991
Män
Kungen av Atlantis

Kungen av Atlantis är en svensk film i regi av Marina Nyström och Soni Jorgensen, med manus av Simon Settergren samt Ursula Fogelström med premiär den 1 mars 2019. Filmen visades i SVT1 i juli 2021 och på långfredagen 2022.

Rollista (urval) 
 Simon Settergren – Samuel
 Philip Zandén – Magnus
 Happy Jankell – Cleo
 Katarina Ewerlöf – Monica
 Anki Larsson – Angelika 
 Isabelle Kyed – Josefine
 Inga Landgré – dam i väntrummet
 Ursula Fogelström – tandläkaren
 Margareta Pettersson – grannen Ylva
 Mats Qviström – grannen
 Samuel Haus – skötaren Kim

Källor 
 

Svenska filmer 2019
Svenska dramakomedifilmer
Ebbsfleet International station

Ebbsfleet International station är en järnvägsstation i Ebbsfleet Valley, Dartford District, Kent. Den ligger 10 engelska mil (16 km) utanför om den östra gränsen av Storlondon. Stationen ligger nära Dartford och shoppingcentret Bluewater västerut och Gravesend österut. Ebbsfleet International ligger på linjen High Speed 1, omkring 400 meter sydväst om Northfleets station. 

Under Sommar-OS 2012 ställde många bilen på stationen och tog Olympic Javelin till Stratford. Stationen var ett bra val då den har gott om parkeringsplatser och ligger nära motorvägen M25.

Stationens namn 
Namnet Ebbsfleet är en artificiell skapelse från antikviteter från 1600-talet, delvis kommer namnet från byn Ebbsfleet in Thanet, belägen 75 km österut.

Historia

Invigning 
Stationen öppnade för allmänheten den 19 november 2007 för personer som reste med Southeasterns höghastighetståg. Den öppnade senare än St. Pancras på grund av eftersom säkerhetsutrustningen överfördes från Waterloo International. Stationen öppnades officiellt av Eurostar med en ceremoni av Kelly Holmes den 29 januari 2008.

Namngivning 
"Ebbsfleet International Station" var det ursprungliga tänkta namnet för stationen, men även "Dartford International Station" föreslogs av Eurostar då de tänkte att orten Dartford var mer känd än Ebbsfleet.

Javelin 
Olympic Javelin eller Javelin var ett höghastighetståg under Sommar-OS 2012 och Paralympics 2012 trafikerat av Southeastern. Tågen åkte mellan Ebbsfleet och St. Pancras med ett stopp i Stratford som ligger mitt i den olympiska parken. Under arrangemangen åkte åtta tåg i timmen mellan St. Pancras och Ebbsfleet vilka ersatte de normala höghastighetsturerna till Kent. Två av dessa tåg förlängdes till Ashford och ett till Faversham. Mellan kl 11.00 och 01.00 utökades trafiken till tolv tåg per timme.

Referenser

Noter

Källor

Externa länkar 

Järnvägsstationer i England
Järnvägsstationer invigda 2007
2007 i Storbritannien