kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Skissblock

Ett skissblock, eller skissbok, är en samling blanka pappersark avsedda att skissa eller teckna på. Pappren är sammanbundna på ett eller annat sätt, exempelvis i form av ett spiralblock eller inbunden som en bok. Skissblocket används ofta av konstnärer, modeskapare, kreatörer och liknande, och i den samlas idéer och bilder som del av den kreativa eller konstnärliga processen. Det finns en mängd olika storlekar och former av skissblock med olika papperskvalitet och sidantal. 

Skissblocket är, så att säga, nära besläktad med anteckningsboken, men särskiljs genom att den förra används mer för bild än för text, men det finns ingen skarp gräns mellan dem. Orden "skissblock" och "skissbok" dyker upp i svenskan kring 1880-talet.

Noter

Externa länkar 

Under Cover — Artists Sketchbooks - utställning med skissblock vid Harvard University Art Museums (Fogg) 2006]
Artists' Sketchbooks OnLine'' - en mängd skissblock och anteckningsböcker av samtida och kända konstnärer]

Teckning
Konstnärsmaterial
Pappersprodukter
Herberth Wiechel

Herberth Wiechel, född 18 september 1894 i Norrköping, död 1965 i Norrköping, var en svensk korrespondent, reklamchef och  tecknare.

Efter genomgången handelsskola arbetade Wiechel som korrespondent och reklamchef vid olika företag i Norrköping. Redan som student på gymnasiet började han medarbeta med teckningar och illustrationer för Norrköpings Tidningar där han sedan under många år tillhörde medarbetarstaben. Han kom senare att bidra med teckningar till Östergötlands Dagblad och skämttidningarna som utgavs i Stockholm. Han medverkade med teckningar i Östgöta konstförenings utställningar och finns representerad vid Norrköpings konstmuseum. Wiechel utgav de tecknade karikatyrsamlingarna 6-gubbar 1914 och Landstormsgubbar 1933.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 671, Allhems Förlag, Malmö.

Noter

Svenska tecknare under 1900-talet
Födda 1894
Avlidna 1965
Män
Konstnärer från Norrköping
Svenska journalister under 1900-talet
Svenska reklamare
Asbjörn Wien

Asbjörn Torleiv Wien, född 3 mars 1909 i Toten, Oppland fylke, Norge, död 21 april 1980 i Falkenberg, var en norsk-svensk målare.

Han var son till garverimästaren Halfdan Wien och Kathrine Lerche och från 1943 gift med sjuksköterskan Jeanette Maria Stranne. Wien var huvudsakligen autodidakt som konstnär men fick en viss privatundervisning av Lasse Wager i Helsingfors och bedrev därefter självstudier under resor till bland annat Spanien, Tyskland, Frankrike och Italien. Separat ställde han ut på HSB i Stockholm 1950 samt i Sveg, Smögen, Vimmerby, Sävedalen, Kungsbacka, Trollhättan och under en följd av år i Falkenberg. Han arrangerade 1954–1957 vandringsutställningar i de mindre halländska orterna där han ledsagade utställningen med föredrag om sin konst och platser han avbildat. Bland hans offentliga arbeten märks en altartavla som han utförde i al fresco för missionskyrkan i Norrala. Hans konst består av stilleben och landskapsskildringar från Bohuslän, Halland och den härjedalska fjällvärlden i en naturalistisk stil utförda i olja, akvarell eller pastell. Wien är representerad vid Karolinska institutet i Stockholm och vid ett flertal skolor i Halland.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 672–673, Allhems Förlag, Malmö. 

Svenska målare under 1900-talet
Födda 1909
Avlidna 1980
Män
King Curtis

King Curtis, egentligen Curtis Ousley, född som Curtis Montgomery den 7 februari 1934 i Fort Worth, Texas, död 13 augusti 1971 i New York, var en amerikansk saxofonist inom framförallt jazz, r&b och soul, samt producent. Som soloartist är han främst känd för låtarna "Soul Twist" från 1962 och "Memphis Soul Stew" från 1967. Hans version av "Ode to Billie Joe" blev också den en amerikansk hit 1967. Han gjorde även betydande insatser för andra artister. Bland annat hörs han som saxofonist på The Coasters rockklassiker "Yakety Yak" och "Charlie Brown". 1965 började han arbeta fast på Atlantic Records där han bland annat ledde Aretha Franklins band. 1971 medverkade han på John Lennons album Imagine där han gör saxofonsolon på låtarna "It's So Hard" och "I Don't Wanna Be a Soldier".

Externa länkar 
King Curtis på Allmusic

Amerikanska saxofonister
Födda 1934
Avlidna 1971
Män
And Now!

And Now! är det tredje studioalbumet av den amerikanska musikgruppen Booker T. & the M.G.'s, lanserat 1966 på skivbolaget Stax Records. Albumet var deras första där basisten Donald ”Duck” Dunn medverkade på alla låtar, sedan han helt ersatt den förra basisten Lewie Steinberg. Låten “My Sweet Potato“ var den enda som släpptes som singel från albumet, b-sidan "Booker Loo" ingick inte på albumet. Gruppens tolkning av "Summertime" släpptes 1967 som b-sida till singeln "Hip Hug Her".

Låtlista 
(kompositör inom parentes)
“My Sweet Potato” (Steve Cropper, Booker T. Jones, Al Jackson, Jr.) - 2:47
“Jericho” (Trad.) - 2:37
“No Matter What Shape (Your Stomach's In)” (Granville Burland) - 3:01
“One Mint Julep” (Rudy Toombs) - 3:05
“In the Midnight Hour” (Steve Cropper, Wilson Pickett) - 2:58
“Summertime” (George Gershwin, Ira Gershwin, Dubose Heyward) - 4:41
“Working in the Coal Mine” (Lee Dorsey, Allen Toussaint) - 2:42
“Don’t Mess up a Good Thing” (Oliver Sain) - 2:44
“Think” (Lowman Pauling) - 2:58
“Taboo” (Bob Russell, Margarita Lecuona) - 4:25
“Soul Jam” (Cropper, Donald "Duck" Dunn, Jones, Jackson) - 3:05
“Sentimental Journey” (Les Brown, Bud Green, Ben Homer) - 3:13

Externa länkar 
Albumet på Allmusic

Musikalbum 1966
2317 Galya

2317 Galya eller 2524 P-L är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 24 september 1960 av den nederländsk-amerikanske astronomen Tom Gehrels och det nederländska astronomparet  och  vid Palomarobservatoriet. Den är uppkallad efter den sovjetiska dissidenten och människorättsaktivisten Galja Salova (död 2018).

Se även 
 2318 Lubarsky

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av Palomar–Leiden survey
Astronomiska upptäckter av T Gehrels
Astronomiska upptäckter av I van Houten-Groeneveld
Astronomiska upptäckter av CJ van Houten
Astronomiska upptäckter 1960
2318 Lubarsky

2318 Lubarsky eller 6521 P-L är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 24 september 1960 av den nederländsk-amerikanske astronomen Tom Gehrels och det nederländska astronomparet  och  vid Palomarobservatoriet. Den är uppkallad efter astronomen och människorättsaktivisten Kronid Ljubarskij.

Asteroiden har en diameter på ungefär fyra kilometer och den tillhör asteroidgruppen Flora.

Se även 
 2317 Galya

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Flora-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av Palomar–Leiden survey
Astronomiska upptäckter av T Gehrels
Astronomiska upptäckter av I van Houten-Groeneveld
Astronomiska upptäckter av CJ van Houten
Astronomiska upptäckter 1960
A Northern Soul

A Northern Soul är ett musikalbum av den brittiska gruppen The Verve. Albumet var gruppens andra studioalbum och lanserades 1995 på skivbolaget Hut Records. Majoriteten av låtarna skrevs gemensamt av The Verve, medan Richard Ashcroft står som ensam upphovsman på två. Albumet blev en hyfsat stor framgång i Storbritannien 1995, och har fortsatt åtnjutit stor respekt hos musikkritiker. Albumet var en av titlarna i boken 1001 album du måste höra innan du dör.

Albumtiteln refererar till det brittiska musikfenomenet northern soul.

Låtlista 
(låtar utan angiven upphovsman komponerade av The Verve)
"A New Decade" - 4:12
"This Is Music" - 3:35
"On Your Own" (Richard Ashcroft) - 3:33
"So It Goes" - 6:11
"A Northern Soul" - 6:32
"Brainstorm Interlude" - 5:11
"Drive You Home" - 6:41
"History" (Richard Ashcroft) - 5:26
"No Knock on My Door" - 5:11
"Life's an Ocean" - 5:44
"Stormy Clouds" - 5:34
"(Reprise)" - 6:11

Listplaceringar 
UK Albums Chart, Storbritannien: #13

Källor

Externa länkar 
Recension och info på Allmusic

Musikalbum 1995
Simon Stenberg

Simon Stenberg, född 27 augusti 1987, är en svensk före detta fotbollsspelare.

Karriär

Tidig karriär
Stenbergs moderklubb är IF Tunabro. 2008 spelade han för Kvarnsvedens IK i Division 3 Södra Norrland. 

Inför säsongen 2009 gick Stenberg till IK Brage. Den 18 april 2009 debuterade han och gjorde två mål som inhoppare i en 2–2-match mot Valsta Syrianska. Stenberg spelade totalt 16 ligamatcher och gjorde två mål under säsongen 2009. Brage blev under säsongen uppflyttade till Superettan 2010. Under säsongen 2010 gjorde han endast två inhopp.

Kvarnsvedens IK
I juli 2010 lånades Stenberg ut till Kvarnsvedens IK. Han spelade nio ligamatcher och gjorde tre mål i Division 3 Södra Norrland 2010. Stenberg stannade kvar i klubben och spelade 20 ligamatcher och gjorde fem mål i Division 2 Norra Svealand 2011. Säsongen 2012 gjorde han 17 mål på 21 ligamatcher. 

Säsongen 2013 gjorde Stenberg sju mål på 22 ligamatcher. Säsongen 2014 gjorde han åtta mål på 21 ligamatcher.

Dalkurd FF
I november 2014 värvades Stenberg av Dalkurd FF. Han spelade 24 ligamatcher och gjorde tre mål säsongen 2015. Målen gjorde Stenberg den 25 april 2015 mot Akropolis IF (2–1-vinst), den 31 augusti 2015 mot Västerås SK (4–0-vinst) och den 18 oktober 2015 mot Vasalunds IF (2–0-vinst). Under säsongen spelade han även tre matcher i gruppspelet av Svenska cupen 2014/2015 mot Gefle IF (2–1-förlust), mot Örebro SK (1–0-förlust) och mot Varbergs BoIS (2–0-förlust).

Säsongen 2016 spelade Stenberg 20 ligamatcher. Han spelade även en match i Svenska cupen mot Täby FK (2–0-vinst).

Återkomst i IK Brage
I november 2016 blev det klart att Stenberg återvände till IK Brage, där han skrev på ett treårskontrakt. Stenberg spelade 25 ligamatcher och gjorde två mål säsongen 2017. Målen gjorde han den 29 april 2017 mot Nyköpings BIS (3–0-vinst) och den 26 juni 2017 mot Västerås SK (2–1-vinst). Under säsongen spelade Stenberg även en match i Svenska cupen mot Åtvidabergs FF (4–1-förlust). 

Efter säsongen 2019 avslutade Stenberg sin karriär.

Karriärstatistik

Källor

Simon Stenberg på fotbolltransfers.com

Noter

Svenska fotbollsspelare
Spelare i Kvarnsvedens IK
Fotbollsspelare i IK Brage
Spelare i Dalkurd FF
Spelare i Superettan
Födda 1987
Levande personer
Män
Paul Shenar

Albert Paul Shenar, född 12 februari 1936 i Milwaukee i Wisconsin, död 11 oktober 1989 i West Hollywood i Kalifornien, var en amerikansk skådespelare som var verksam mellan 1973 och 1989.

Biografi
Han är mest känd för att gestaltat den bolivianske knarkkungen Alejandro Sosa i Brian De Palmas film Scarface från 1983. Han var också verksam i teater där han gestaltade bland annat Hamlet, Kung Oidipus och Macbeth.

Shenar var enligt uppgift tillsammans med den brittiska skådespelaren Jeremy Brett under delar av 1970-talet.

1989 avled Shenar av komplikationer från aids.

Filmografi
Källa:

Filmer

TV
Ett urval av hans TV-roller

Teater

Roller

Referenser

Externa länkar
  

Avlidna 1989
Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Personer från Milwaukee
Män
Födda 1936
Geno Silva

Geno Silva, född 20 januari 1948 i Albuquerque, New Mexico, död 9 maj 2020 i Los Angeles, Kalifornien, var en mexikansk-amerikansk skådespelare som var verksam mellan 1974 och 2007. Han är förmodligen mest känd för att ha gestaltat lönnmördaren The Skull i Brian De Palmas film Scarface från 1983.

Filmografi
Källa:

Filmer

TV
Ett urval av hans TV-roller

Referenser

Mexikanska skådespelare under 2000-talet
Mexikanska skådespelare under 1900-talet
avlidna 2020
Män
Födda 1948
Skådespelare från New Mexico
Personer från Albuquerque
Nora Widmark

Camilla Agnora (Nora) Widmark, född Larsen 22 juli 1887 i Sandefjord i Norge, död 9 mars 1992 i Bjärred, var en norsk-svensk målare och skulptör.

Hon var dotter till sjökaptenen och polarforskaren Carl Anton Larsen och Andrine Thorsen samt från 18 september 1913 gift med professorn Erik Widmark. Efter examen från ett handelsgymnasium i Kristiania 1905 studerade Widmark vid Kristianias Kunst- og Haandværksskole och Konstakademi samt bedrev självstudier i London 1908–1909 och skulpturstudier för Alice Nordin. Hon genomgick Sydsvenska gymnastikinstitutet i Lund 1909–1911, Separat ställde hon bland annat ut på Lunds universitets konstmuseum 1925. Vid inrättandet av den nya Fysiologiska institutionen i Lund på 1920-talet gjorde hon skisserna till väggdekorationerna som senare utfördes i al fresko. Makarna Widmark är begravda på Nya kyrkogården i Helsingborg.

Källor 
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 671, Allhems Förlag, Malmö. 
 Widmark, Camilla Agnora på SvenskaGravar.se

Norska konstnärer
Svenska målare under 1900-talet
Svenska skulptörer under 1900-talet
Personer från Sandefjords kommun
Gravsatta på Nya kyrkogården i Helsingborg
Hundraåringar
Födda 1887
Avlidna 1992
Kvinnor
Smädelseparagrafen

Smädelseparagrafen åsyftar paragraf 3:9 i den svenska Tryckfrihetsförordningen. Paragrafen tillkom 1812.

Paragrafen innebar att omdömen och yttranden angående främmande makt kunde leda till åtal om missförstånd kunde uppstå.

Användning 
Paragrafen hade knappast använts sedan sin tillkomst på 1800-talet fram till andra världskrigets utbrott 1939, men under året 1939 åberopades paragrafen för att i Sverige åtala 19 tidningar. 16 av dessa tryckfrihetsåtal slutade med fängelsestraff för den ansvarige utgivaren.

Dock ledde åtalen, vilka uppmärksammades i andra tidningar, till att de uppgifter som regeringen försökte stoppa fick ännu större spridning.

För att undvika dessa uppmärksammade censurrättegångar valde Regeringen Hansson III enligt samtida juridiska bedömare att medvetet feltolka lagen för att få tillstånd ett förenklat censurförfarande.

De första beslagsfallen föredrogs för regeringen före beslagen, men besluten kom sedan att delegeras till justitieminister Karl Gustaf Westman och sanktionerades av regeringen i efterhand.

Åren 1940–1943 beslagstogs 315 svenska tidningar, varav 251 var kritiska mot Nazityskland.

Se även 
 Streisandeffekten
 Transportförbudet

Fotnoter

Anmärkningar

Referenser 

Sveriges lagar
Sverige under andra världskriget
Politikåret 1939
Censur i Sverige
Elizabeth Gould

Elizabeth Gould, född Coxen, den 18 juli 1804, död 15 augusti 1841, var en brittisk konstnär och illustratör, gift med naturvetaren John Gould, känd för att ha skapat många illustrationer till hans bokverk.

Biografi 
Elizabeth föddes i Ramsgate i England som Elisabeth Coxen. Hon gifte sig med John Gould i januari 1829 och han uppmuntrade henne att lära sig att trycka litografier, bland annat var hon elev till Goulds samarbetspartner Edward Lear. På detta sätt kom hon att skapa illustrationer utifrån Johns skisser och teckningar. Hon skapade mer än 600 litografier av Lears teckningar, som förekommer i böckerna:

A Century of Birds from the Himalaya Mountains (1831 och 1832)
The Birds of Europe (1832–37)
A Monograph of the Ramphastidae, or Family of Toucans (1834)
A Monograph of the Trogonidae (1835–38)
A Synopsis of the Birds of Australia (1837–38)
The Birds of Australia (1837–38)
Icones Avium (1837–38)

Hennes tidiga illustrationer har beskrivits som stela, och trots att hennes teknik förfinades så fortsatte hennes kompositioner att vara ganska formella.

Paret Gould och deras äldsta barn, av de fyra som överlevt, reste 1838 till Australien. Hon tillbringade där mycket av tiden i Hobart, som gäst hos Jane Franklin. Medan John reste runt i landet och insamlade specimen, tecknade och målade hon delar av hans samling. Henne bror Charles Coxen emigrerade också till Australien. Han och hans fru Elizabeth Coxen var också intresserade av naturvetenskap och medlemmar i Queensland Philosophical Society.

Elizabeth skapade hundratals teckningar utifrån specimen för böckerna Birds of Australia, A Monograph of the Macropodidæ och Family of Kangaroos, men även illustrationer för ornitologiska publikationer, som Charles Darwins Zoology of the Voyage of HMS Beagle.

Under tiden i Australien blev hon gravid med en son som föddes 1840 detta sitt åttonde barn när de återvänt till England. Hon dog kort därefter.

Teckningarna hon producerade i Australien gjordes till litografier av H. C. Richter och publicerades under hans namn. Detta medförde att hennes rykte och betydelse nästan helt förminskades och hon hamnade i skuggan av sin man.

Hennes liv skildrades i The Story of Elizabeth Gould som publicerades 1944, skriven av Alec Chisholm. Mycket lite var känt om hennes fram till 1938 då en samling av hennes brev från Australien återupptäcktes.

Både regnbågsamadin (Chloebia gouldiae) och gouldsolfågel (Aethopyga gouldiae) är namngivna efter henne.

Noter 
Texten bygger på en översättning från engelskspråkiga wikipedias artikel Elizabeth Gould (illustrator), läst 2018-04-11

Vidare läsning

Externa länkar 

John Gould's Birds of Australia
Linda Hall Library Portraits of 12 Scientific Illustrators from the 17th to the 21st Century

Brittiska illustratörer
födda 1804
Avlidna 1841
Kvinnor
Hedda Wiedersheim-Paul

Hedda Karin Wiedersheim-Paul, född 28 september 1902 i Berlin, död 14 augusti 1995 i Säffle, var en svensk  målare, tecknare, silhuettklippare och teckningslärare. 

Hon var dotter till skriftställaren Adolf Paul och Natalie Brehmer samt syster till Holger Wiedersheim-Paul och Tali Elene Paul. Hon studerade för Adolf Mayer vid Staatliche Kunstschule fûr Zeichenlehrer und Lehrerinnen i Berlin där hon utexaminerades som teckningslärare 1925 och fortsatte därefter sina studier vid Academie für bildende Künste 1925–1927 samt genom självstudier under resor till Schweiz och Italien. Hon bosatte sig i Sverige 1932 och har vid sidan av sitt arbete som teckningslärare varit verksam som konstnär. Separat ställde hon ut i Köping 1936–1937, Tidaholm 1939–1944 och tillsammans med sin syster ställde hon ut på Mässhallen i Stockholm 1943. Hon medverkade i samlingsutställningar i Berlin och på Liljevalchs konsthall i Stockholm. Hennes konst består av herrgårdsinteriörer, porträtt, blomsterstilleben och svenska landskapsskildringar utförda i olja eller akvarell samt silhuettklipp

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 672, Allhems Förlag, Malmö. 

Svenska målare under 1900-talet
Födda 1902
Avlidna 1995
Kvinnor
Personer från Berlin
Svenska tecknare under 1900-talet
Svenska lärare under 1900-talet
Svenska silhuettklippare
Mary Wiel-Hagberg

Bodil Mary Wiel-Hagberg, född 18 juli 1912 i Borås, död 10 juni 1976 i Björketorps församling, var en svensk målare, tecknare, grafiker och författare.  

Hon var dotter till kamreren Fritjof Wiel-Andersén och Hildur Johansson och gift med företagsekonomen Rolf Gustaf Hagberg. Hon studerade vid Borås målarskola 1952 och 1961 samt vid Varbergs konstskola 1962. Separat ställde hon bland annat ut i Fristad, Mölndal och tillsammans med Åke Braun ställde hon ut i Alingsås 1962 samt med Lennart Rytterfalk i Göteborg 1965. Hon medverkade i samlingsutställningar arrangerade av Borås och Sjuhäradsbygdens konstförening i Borås. Hennes konst består av figurer, porträtt och landskapsskildringar utförda i olja, akvarell eller pastell och linoleumsnitt. Hon utgav diktsamlingarna Med utsträckta händer 1950 och De tusen dagarna 1972.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 672, Allhems Förlag, Malmö.

Noter

Svenska målare under 1900-talet
Födda 1912
Avlidna 1976
Kvinnor
Konstnärer från Borås
Svenska tecknare under 1900-talet
Svenska grafiker under 1900-talet
Den stora fisken äter den lilla

Den stora fisken äter den lilla är en teckning från 1556 av den sydnederländske konstnären Pieter Brueghel den äldre. Den illustrerar ett ordspråk. Bilden gjordes känd genom en gravyr skapad 1557 av Pieter van der Heyden och utgiven av Hieronymus Cock i Antwerpen.

I förgrunden sitter en far och talar till sin son, han pekar på den valstora fisken och ser ut att säga något till sonen. På gravyren står texten: "Se, [ECCE] den stora fisken äter den lilla fisken". Den stora fisken i centrum får sin mage uppskuren med en jättelik kniv. Ur fiskens mage och mun faller ett stort antal mindre fiskar, som i sin tur har ännu mindre fiskar i sina munnar. Runt om i bilden återupprepas detta motiv. I överkant på gravyren står texten "de rika förtrycker dig med sin makt" på latin (Opressio pauperum divites per potentiam opprimunt vos).

I gravyrens nedre vänstra hörn står "Hieronijmus Bos inventor" vilket gjorde att teckningen länge troddes vara skapad av Hieronymus Bosch (cirka 1450-1516). Flera av figurerna i teckningen är också hämtade ur Hieronymus Boschs bildvärld, som fisken med ben och den flygande fisken. Då den förberedande teckningen för gravyren har överlevt och är signerad så är det dock ingen tvekan om att det är Brueghel som gjort teckningen, dock kan den i sin tur grunda sig på en försvunnen förlaga av Bosch.

Originalteckningen mäter 216 gånger 307 millimeter och finns på konstmuseet Albertina i Wien.

Noter

Externa länkar

Konstverk från 1500-talet
Konstverk på Albertina
Konstverk av nederländska konstnärer
Teckningar
Målningar av Pieter Bruegel den äldre
Kristian Berg

Kristian Urban Berg, född 18 april 1959, död 8 februari 2020 i Väsby distrikt, Höganäs, var en svensk antikvarie och museiman.

Berg växte upp i Höganäs. Han studerade på bebyggelseantikvarisk linje vid Göteborgs universitet, idéhistoria vid Lunds universitet och konsthistoria vid Stockholms universitet. Han arbetade först huvudsakligen med bebyggelseantikvariska frågor på Jämtlands läns museum och på Boverket i Karlskrona. Från 1994 arbetade han på Kulturdepartementet.

1999–2005 var Berg överintendent och chef för Statens historiska museer i Stockholm. Där införde han ett stort inslag av politisk samtidskonst. 2004 inträffade skandalen kring konstverket "Snövit och sanningens vansinne", vilket ledde till att Berg med flera inblandade utsattes för hot. Sista året han tjänstgjorde på museet blev Berg kallad för "museivärldens mest utskällde man" av kulturjournalisten Mårten Arndtzén. Från 2007 till december 2009 var kulturchef vid Västra Götalandsregionen, och därefter utredare och kulturstrateg där till 2011.

Bibliografi 
 Kristian Berg, Viveca Berntsson och Claes Göran Guinchard: Små samhällen, synsätt och arbetsformer, Boverket rapport 1993:3, Karlskrona 1993, 
Kristian Berg och Kjell Hansson: Tre små tätorter: om vardagslivets landskap i den lilla tätorten. Jämtlands läns museum och Boverkets stadsmiljöavdelning, Boverket media nummer 37, Karlskrona 1991, 
Kristian Berg: Underlag för FoU-program: byggnader och bebyggelsemiljöer – FoU-behov inom kulturmiljövårdens regionala institutioner, Riksantikvarieämbetet och Statens historiska museer Rapport 1992:1,

Referenser 

Svenskt museifolk
Personer från Höganäs
Födda 1959
Avlidna 2020
Män
Personer i Sverige under 1900-talet
Personer i Sverige under 2000-talet
Carl Anders Norberg

Carl Anders Norberg (eller Nordberg), född omkring 1758 i Örebro, var en svensk målare och militär.

Carl Anders Norberg var klarinettblåsare vid artilleribataljonen vid Gotlands garnison. I vissa dokument kallas han varvsmålare. Norberg målade omkring 1780 gardiner på väggen i Kräklingbo och Vänge kyrkor, i Guldrupe kyrka målade han 1779 predikstolen med blommor och Gustav III:s namnskiffer, i Gothems kyrka målade han 1783-1784 bänkluckorna med bibliska figurer samt i Sjonhems kyrka evangelister på predikstolskorgen. 1789 följde han med de flesta av de kvarvarande soldaterna i artilleribataljonen till Finland, där är hans vidare öden okända. De arbeten han utförde var tämligen enkla och han saknade officiellt uppdrag som dekorationsmålare och får räknas som bönhasmålare.

Källor 
 Måleri på Gotland 1530-1830, Gunnar och Karin Svahnström, s 187.

Svenska målare under 1700-talet
Födda 1758
Avlidna okänt år
Män