kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Checkmate

Checkmate är den femte EP-skivan av den sydkoreanska tjejgruppen Itzy, utgiven den 15 juli 2022 av JYP Entertainment och Republic Records. Den innehåller sju spår, däribland ledsingeln "Sneakers".

Bakgrund och utgivning 
Den 2 juni 2022 tillkännagav JYP Entertainment att Itzy skulle återvända med ny musik i juli, vilket skulle följas upp av deras första världsturné för att marknadsföra skivan. Detta annonserades genom ett schema med detaljer kring den nya EP:n såväl som ett utkast av turnéplanen. EP:n, som var Itzys första material på nio månader sedan utgivningen av deras debutstudioalbum Crazy in Love, presenterades med namnet Checkmate tillsammans med ledsingeln "Sneakers". Den 13 juni publicerades pressmaterial i form av en gruppbild. Den 11 juli utkom en videotrailer för albumet. Checkmate och musikvideon till "Sneakers" gavs ut den 15 juli.

Skivomslag 
Det ursprungliga digitala omslaget för Checkmate visade en mörk aura med en enskild schackpjäs i mitten. Den 22 juli 2022 ändrade JYP omslaget utan att tidigare ha meddelat detta, som svar på fansens klagomål om att det första omslaget inte matchade gruppens koncept eller marknadsföring.

Låtlista 

 "Racer" skrivs ibland som "RAC3R".

Referenser

Noter 

Album av Itzy
Koreanskspråkiga musikalbum
EP-skivor 2022
Gösta Fischer

Gösta Victor Jacob Fischer, född den 22 december 1866 i Segerstads församling, Skaraborgs län, död den 10 juli 1954 i Jönköping, var en svensk jurist.

Fischer avlade mogenhetsexamen i Jönköping 1886 och hovrättsexamen vid Uppsala universitet 1890. Han blev fiskal i Göta hovrätt 1901 och assessor 1904. Fischer var hovrättsråd 1909–1935 och divisionsordförande 1931–1935. Han blev riddare av Nordstjärneorden 1913, kommendör av andra klassen av samma orden 1923 och kommendör av första klassen 1935.

Källor 

 
 
 
 
 
 
 Dödsfall i Svensk juristtidning 1954
 Sveriges dödbok 1830–2020''

Svenska hovrättslagmän
Kommendörer av första klassen av Nordstjärneorden
Svenska jurister under 1900-talet
Svenska ämbetsmän under 1900-talet
Personer från Segerstads socken, Västergötland
Födda 1866
Avlidna 1954
Män
12846 Fullerton

12846 Fullerton eller 1997 MR är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 28 juni 1997 av Spacewatch vid Kitt Peak-observatoriet. Den är uppkallad efter den amerikanske astronauten Charles G. Fullerton.

Se även 
 Cygnus CRS Orb-1

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av Spacewatch
Astronomiska upptäckter 1997
Fritjof Lejman

Fritjof Lejman kan syfta på:

 Fritjof Lejman (1827–1895), svensk jurist
 Fritjof Lejman (1907–2002), svensk jurist
Nicolás Quijera

Nicolás Quijera Poza, född 24 juni 1996 i Pamplona, är en spansk spjutkastare.

Karriär
Som ung tävlade Quijera vid junior-VM 2014 i Eugene, junior-EM 2015 i Eskilstuna och U23-EM 2017 i Bydgoszcz. Han tog även guld vid U23-medelhavsspelen 2016 i Tunis efter ett kast på 75,30 meter.

I juni 2018 förbättrade Quijera sitt personbästa till 80,21 meter vid en tävling i Eugene, vilket var det näst längsta kastet av en spansk spjutkastare genom tiderna. Samma månad tog han guld vid medelhavsspelen i Tarragona efter ett kast på 75,13 meter. I juli 2018 vid spanska mästerskapen i Getafe tog Quijera guld i spjut efter att slutat framför sin bror Manu Quijera. Det var första gången sedan 1953 som två bröder slutat på pallplats tillsammans vid de spanska mästerskapen. I augusti 2018 tävlade han vid EM i Berlin men gick inte vidare från kvalet.

Internationella tävlingar

Personliga rekord
Utomhus
 Spjutkastning – 80,21 (Eugene, 6 juni 2018)

Källor

Noter

Spanska spjutkastare
Spanska mästare i friidrott
Födda 1996
Levande personer
Män
Alumner från Mississippi State University
Spanska idrottare under 2000-talet
Personer från Pamplona
Richard Lejman

Carl Richard Wieslander Lejman, född den 4 juli 1864 i Förslövs församling, Kristianstads län, död den 19 januari 1933 i Jönköping, var en svensk jurist. Han var son till hovrättsrådet Fritjof Lejman och far till professor Fritjof Lejman.

Lejman blev student vid Lunds universitet 1882 och avlade juris utriusque kandidatexamen där 1889. Han blev vice häradshövding 1892, tillförordnad fiskal i Göta hovrätt 1897, adjungerad ledamot där 1898, fiskal 1900, assessor 1901, hovrättsråd 1909 och divisionsordförande 1930. Lejman blev riddare av Nordstjärneorden 1912 och kommendör av andra klassen av samma orden 1923. Han vilar i sin familjegrav på Slottskyrkogården i Jönköping.

Källor 

 
 
 
 
 
 Lejman, Richard på SvenskaGravar.se

Svenska hovrättslagmän
Kommendörer av andra klassen av Nordstjärneorden
Svenska jurister under 1900-talet
Svenska ämbetsmän under 1900-talet
Personer från Förslövs socken
Gravsatta på Slottskyrkogården
Födda 1864
Avlidna 1933
Män
Stenstorps station

Stenstorps station i Stenstorp är en järnvägsstation i Falköpings kommun. Stationen byggdes från början för Västra stambanan som öppnades för trafik till stationen 1859, stambanan i sin helhet invigdes den 3 november 1862. På 1870-talet fick stationen funktionen av en järnvägsknut då både Hjo–Stenstorps Järnväg och Lidköping–Skara–Stenstorps Järnväg anslöt sina smalspåriga järnvägslinjer till stationen.  Idag saknar stationen stationshus men är en hållplats för Västtågen.

Historik 
Stenstorps station byggdes Västra stambanan och öppnade när trafiken inleddes på sträckan Falköping till Töreboda 1859. När Hjo–Stenstorps Järnväg (HSJ) öppnade sin smalspåriga linje Hjo–Stenstorp 13 november 1873 började ett kraftigt uppsving för stationen och orten var invånarantal ökade. Ett nytt stationshus uppfördes 1873 för att kunna betjäna den ökande trafiken. Den 19 november 1874 öppnade Lidköping–Skara–Stenstorps Järnväg (LSSJ) sin smalspåriga linje Lidköping–Stenstorp, därmed fick HSJ förbindelse med de övriga smalspåriga järnvägar med spårvidden 891 mm som kom att byggas i Västergötland. 1874 begärde HSJ att SJ skulle upplåta mark vid stationen för ett järnvägshotell, efter ett bifall så öppnade hotellet 1876. Stationens bangård byggdes ut i flera omgångar för att hantera den ökande trafiken och behovet av omlastning mellan smalspår och normalspår. I början av 1900-talet fanns det fem normalspår för stambanan och fem smalspår för HSJ och LSSJ. En vändskiva och ett lokstall för två lok uppfördes vid stationen av LSSJ. Då stationshuset låg på den västra sidan av bangården vid stambanan och de smalspåriga spåren låg på östra sidan blev den mycket gångtrafik över spåren. Detta ledde till att en träbro uppfördes över bangården 1919, bron var illa omtyckt med sina höga trappor och den revs 1949.  Från 1916 köptes LSSJ upp av Västergötland–Göteborgs Järnvägar (VGJ) som övertog trafiken på linjen mot Lidköping. 1948 förstatligades både HSJ och VGJ. Den 28 maj 1961 upphörde all trafik på sträckan Axvall - Stenstorp och spåren revs upp 1962. På linjen mot Hjo upphörde persontrafiken 1961 och godstrafiken upphörde den 1 september 1967 rälsen revs under 1968. 

Järnvägsstationen hade lagts ned på 1980-talet, men återöppnades, efter rivning av det äldre stationshuset, i samband med satsningen på vad som då kallades Vättertåg på hösten 1995.

Referenser

Externa länkar 

Byggnader och anläggningar i Falköpings kommun
Järnvägsstationer i Västra Götalands län
Västergötland–Göteborgs Järnvägar
Hjo–Stenstorps Järnväg
Järnvägsstationer invigda 1859
Elihu

Elihu från Bus är enligt Gamla testamentet en av Jobs vänner. Han håller ett tal (Job 32–37).

Se även 

 Elifas
 Bildad
 Sofar

Referenser 

Personer i Gamla Testamentet
Jobs bok
Ernst Kellgren

Per Ernst Magnus Kellgren, född den 29 december 1863 i Uppsala, död den 30 mars 1944 i Stockholm, var en svensk jurist.

Kellgren avlade mogenhetsexamen 1883 och blev samma år student vid Uppsala universitet, där han avlade hovrättsexamen 1888. Han blev auskultant i Svea hovrätt 1888, tjänstgjorde 1888–1889 dels vid protokollet i Svea hovrätt, dels vid protokollet och som domare i civila ärenden och brottmål i Stockholms rådstuvurätt, blev extra ordinarie notarie i Göta hovrätt 1890 och tjänstgjorde som tillförordnad domhavande 1891–1893. Kellgren blev vice häradshövding 1892 och började 1893 sin tjänstgöring i Göta hovrätt, där han blev tillförordnad fiskal 1896, adjungerad ledamot 1898, fiskal 1899 och assessor 1900. Han var hovrättsråd 1910–1933 och divisionsordförande 1928–1933. Kellgren blev riddare av Nordstjärneorden 1911, kommendör av andra klassen av samma orden 1922 och kommendör av första klassen 1935. Han vilar i sin familjegrav på Uppsala gamla kyrkogård.

Källor 

 
 
 
 
 
 
 Kellgren, Per Ernst Magnus på SvenskaGravar.se

Svenska hovrättslagmän
Kommendörer av första klassen av Nordstjärneorden
Svenska jurister under 1900-talet
Svenska ämbetsmän under 1900-talet
Jurister från Uppsala
Ämbetsmän från Uppsala
Gravsatta på Uppsala gamla kyrkogård
Födda 1863
Avlidna 1944
Män
Nicaraguas damlandslag i volleyboll

Nicaraguas damlandslag i volleyboll representerar Nicaragua i volleyboll på damsidan. Laget har deltagit i nordamerikanska mästerskapet två gånger (1987 och 2017), panamerikanska cupen en gång (2022) samt vid centralamerikanska och karibiska spelen vid flera tillfällen.

Källor

Fotnoter

Externa länkar

Volleybolldamerna
Damlandslaget
Volleybollandslag
Kragenäsvarvet

Kragenäsvarvet var ett litet träbåtvarv i Brevik i Lidingö, som grundades av en båtbyggare Sundström på 1920-talet. Det låg vid stranden av Norrviken, strax väster om Kragenäsbadet, nedanför dagens stora Kragenäsvillor. Till det lilla varvet gick en gångstig från Kragenäs gård.

Familjen Sundström, med två söner, drev Kragenäsvarvet med båtreparationer, ombyggnad av småbåtar och enstaka nybyggen, kompletterat med andra snickerijobb. Varvet lades troligen ned i slutet av 1940-talet.

Källor
Kargenäsvarvet – Lidingös minsta varv på www.lidingonyheter.se den 25 maj 2019

Externa länkar
Målningar av Kragenäsvarvet från 1928 av Karl Bergqvist (1894–1972) och från 1941 av Sigfrid Olovsson.

Svenska skeppsvarv
Motorbåtstillverkare
Företag i Lidingö kommun
Brevik
Hannah Dadds

Hannah Dadds, född Head 16 oktober 1941 i London i Storbritannien, död 5 december 2011 i Spanien, var en brittisk tågförare. Hon blev känd som den första kvinnliga tågföraren i Londons tunnelbana.

Biografi

Uppväxt 
Hannah Dadds föddes i Forest Gate i Newham. Hennes mor jobbade inom hemtjänsten och hennes far i möbelbranschen. Efter att ha lämnat skolan vid 15-årsåldern arbetade hon som butiksbiträde och på en tändsticks- och cigarettfabrik.

Karriären i tunnelbanan 
1969 började Dadds arbeta i Londons tunnelbana som "järnvägskvinna" på Upton Parks tunnelbanestation. Hon arbetade som biljettexpeditör innan hon 1976 blev tågvärd. Tågvärdarna var också tågets förare, ifall något skulle hända föraren eller om det skulle inträffa en olycka. Vid den tiden kunde inte kvinnor få utbildning som tågförare, men efter en lagändring 1975 tog man bort den regeln. Dadds ansökte som en av de första kvinnorna till tågförarprogrammet.

1978 slutförde Dadds sin sju veckor långa utbildning för att bli tågförare och inledde sin karriär i det yrket som förare på District Line. Därmed blev hon den första kvinnliga tågföraren i Londons tunnelbana. Som den första kvinnliga tågföraren i Storbritannien inom tunnelbanan fick hon extra ledighet, så att Londons tunnelbana kunde ordna med en presskonferens inför premiärturen.

Från början var planen att hon skulle köra den första turen på den nya Jubilee Line när den öppnade 1979, men den planen spolierades på grund av en fotskada.

Hannahs syster Edna jobbade också i Londons tunnelbana, först som tågvärd och sedan också som tågförare. Både Hannah och Edna tillhörde den första gruppen kvinnliga tågförare i Londons tunnelbana. Systrarna har av deras manliga kollegor beskrivits som mer män än dem själva, då de svor mer, rökte mer och gav ledningen ordrar. 

Dadds arbetade som förare till att hon gick i förtidspension 1993, varefter hon flyttade till Spanien. London Transport Museum gjorde det året därför en större intervju med henne inför pensioneringen. 2004 blev hon inbjuden till en lunch hos "Woman of Achievement" i Buckingham Palace.

Död och utmärkelse 
Dadds avled 5 december 2011 efter en tids sjukdom och hyllades då för sina insatser av dåvarande chefen för Londons tunnelbana Howard Collins. 31 maj 2019 sattes en minnestavla om henne upp på Upton Park tunnelbanestation.

Referenser

Noter

Avlidna 2011
Kvinnor
Födda 1941
Londons tunnelbana
Theatre Royal, Bridgetown

Theatre Royal var en teater i Bridgetown på Barbados, verksam mellan 1812 och 1844 (från 1833 i en ny byggnad). Det var den första permanenta teatern på Barbados. 

Redan på 1730-talet nämns hur teaterpjäser uppsattes av amatörteaterällskap på Barbados, och senare under 1700-talet besöktes kolonin även av turnerande professionella teatersällskap. Dessa uppträdde dock tillfälligt och i tillfälliga lokaler. År 1808 nämns att ett teatersällskap hade öppnat en teater, senare kallad Temple Theatre, i Bridgetown. Denna hade så stor framgång under säsongen 1809-1810, att dess direktion fattade beslut att samla ihop pengar och grunda en permanent teater. Grundstenen lades i en offentlig ceremoni 4 juni 1810.  

Teaterbyggnaden uppfördes vid hörnet av James Street och Coleridge Street i Bridgetown. Den öppnade 1 januari 1812. teatern hade regelbundet verksamhet till 1819.   Orkanen i augusti 1831 förstörde byggnaden, som slutligen revs och såldes i mars 1833.9 Teatern återuppfördes dock på Temple Yard nära St. Mary’s Church 1833, där den återinvigdes och sedan var öppen fram till 1844: den såldes i september 1844. 

Utöver Theatre Royal fanns endast amatörteatersällskap verksamma på Barbados, så som St. Ann’s Garrison Amateur Theatre (1818-1905)  och Lyceum Amateur Theatre (1828-1830). Sedan Theatre Royal stängts 1844 öppnade ingen ny professionell teater förrän med Albert Hall (1874-1892) och Wilhelmina Hall (även kallad London Electric Theatre och Olympic Theatre, 1894-1912).

Källor

 

Ej längre existerande teatrar i Barbados
Barbados historia
1812 i Nordamerika
Sänkköl

Sänkköl är en köl på en segelbåt, som firas ned och hissas upp i lodled i en vattentät köllåda i fartygets skrov. Till skillnad från sticksvärd och andra centerbord har sänkkölen framför allt funktionen att, förutom att motverka avdrift, också ge stabilitet åt båten genom att ge kölens barlast båten lägre tyngdpunkt. En variant av svängköl, vilken också är rörlig runt sin lodräta axel.

Sänkkölen förutsätter att det är fäst en köllåda i eller på fartygsskrovet. Lyftmekanismen kan vara hydraulisk eller mekanisk. Vid grundstötning kan, om kölen och köllådans struktur är tillräckligt kraftig, fartyget ofta tas loss genom att bara lyfta och sänka kölen några gånger efter varandra. 

Sänkkölen ger möjlighet att minska båtens djupgående, när den seglar i grunda vatten eller hamnar, och att ge båten erforderlig stabilitet, när den seglar på öppet vatten. Sänkkölen är också fördelaktig, när båten ska transporteras på en båttrailer.

En sänkköl har dock vissa nackdelar: förekomsten av vissa mekanismer i kölkonstruktionen leder till ökad risk, till exempel vid hårdför grundstötning eller kollisioner med flytande föremål. Att båten har en köllåda, ökar också risken för läckage.

Källor
Lifting keel på www.cariboni-italy.it, läst den 14 mars 2023
Sænkekøl i Ordbok over det danske sprog
What is a Swing or Lifting Keel? 14 Pros and Cons Explained på improvesailing.com, läst den 14 mars 2023

Segling
Skrovdelar och delar fästa på skrovet
Sjötermer
Självseglande fartyg

Självseglande fartyg, eller självseglande ytfartyg, är friseglande fartyg som framförs utan besättning och i stället kontrolleras av datorer med sensorer, ibland med inslag av fjärrstyrning.

Exempel
MF Estelle, norskbyggd passagerafärja i Stockholm
 Yara Birkeland, norskt containerfartyg (2022 och tills vidare fjärrstyrt)
 Attackfartyg med sprängmedel, som Ukraina använt mot mål i Krim hösten 2022
 Anti-Submarine Warfare Continuous Trail Unmanned Vessel
 Sea Hunter, amerikanskt 40 meter långt ubåtsjaktfartyg

Användning i krig
Den 29 oktober 2022, under Rysslands invasion av Ukraina 2022, genomförde den ukrainska militären en attack med självseglande båtar mot ryska Svartahavsflottans fartyg vid marinbasen i Sevastopol. Enligt Rysslands försvarsministerium var sju sådana inblandade i angreppet med stöd av åtta drönare i luften. Detta anses vara det första användandet av självseglande fartyg i marin krigföring.

Källor

Noter
Wang Chen

Wang Chen kan syfta på följande personer:

Wang Chen (politiker) (född 1950), en kinesisk politiker.
Wang Chen (bordtennisspelare) (född 1974), en kinesisk bordtennisspelare.
Eliza Fenwick

Eliza Fenwick, född 1767, död 1840, var en brittisk författare.

Hon var född i Cornwall. Hon gifte sig med den välbärgade författaren John Fenwick, med vilken hon fick två barn. Paret levde i London, där hon under 1790-talet deltog i stadens kulturliv och skapade många kontakter bland tidens konstnärer. Hon separerade från sin make på grund av hans alkoholism, och försörjde sig sedan som guvernant. Hon bosatte sig 1814 på Barbados, där hennes dotter Eliza Ann Fenwick Rutherford (1789-1828) var engagerad vid Theatre Royal, Bridgetown. Hennes son Orlando avled där 1816 och hennes svärson lämnade familjen 1819. Tillsammans med sin dotter drev hon en flickskola, Seminary For Young Ladies, 1814-1822. Hon bosatte sig 1822 i New York, och tvingades ta hand som sina fyra barnbarn ensam sedan dottern hade avlidit 1828. Hon drev 1829-1833 ännu ett Seminary For Young Ladies i Niagara i Kanada, och var därefter hushållerska vid en pojkskola. 

Hon utgav sin första bok, en brevroman 1795, och utgav sedan fler barnböcker. Hon brevväxlade med flera samtida kända kulturpersonligheter och hennes korrespondens har publicerats.

Referenser

Födda 1767
Avlidna 1840
Kvinnor
Brittiska författare under 1700-talet
Brittiska författare under 1800-talet
Brevskrivare under 1800-talet
Skolledare under 1800-talet
Personer i Barbados historia
Anna Freskgård

Anna Freskgård, född 21 december 1987 i Norrköping, är en svensk ryttare, tränare, hästutbildare och uppfödare, aktiv inom fälttävlan och banhoppning.

Biografi 
Anna Freskgård är uppväxt i Kolmården utanför Norrköping och bor sedan 2012 i Tystberga utanför Nyköping. På gården Lövsund driver hon tillsammans med sambon William Nilsson Fryer företaget Eventing Team Anna & William, ett utbildningsstall som tar emot hästar för utbildning, träning, tävling och visning inom alla discipliner.

Utbildning och uppdrag 
Freskgård är utbildad C-tränare i fälttävlan och stildomare i terränghoppning. Hon har tidigare arbetat som statligt anställd beridare på Försvarsmakten och är idag anlitad som tränare av Polisrytteriet. Hon är även profilryttare för riksanläggningarna Flyinge och Strömsholm samt försäkringsbolaget Agria och är en av ledarna för satsningen Agria Fälttävlansakademi.

Sport 
Freskgård tävlar för Strömsholms Ridsportsförening (SRF) och har under 2016–2022 ingått Svenska landslaget i fälttävlan. Hon har deltagit i EM 2018, VM 2018 samt kvalificerat två hästar till OS i Tokyo 2021. Hon har flera placeringar och vinster t.o.m internationell 5* klass i fälttävlan, den absolut högsta nivån inom fälttävlan. Hon tävlar även i banhoppning på internationell nivå och har placeringar i CSI**-klass och har vinster t.o.m. MSV B dressyr.

Meriter 
2017 - EM i Fälttävlan - 34:e plats med hästen Box Quite
2018 - 2 hästar kvalade till 2018 FEI Ryttar-VM 2018 i Tryon i North Carolina
2018 - Placerad i sin CCI5*L-debut i Luhmühlen 2018 och prisad för bästa terrängritt.
2018 - VM i Fälttävlan i Tryon med Box Quite
2018 - Sveriges högst rankade fälttävlansryttare
2018 - 3:e plats med svenska laget i Nations Cup under World Equestrian Festival CHIO i Aachen
2019 - 1:a plats i CCI4*S i Le Pouget med hästen Fly Away, 4:e plats med hästen Techno
2020 - 2 hästar kvalade till OS i Tokyo
2021 - Placerad i CCI4*-S i Baborowko med hästen Techno
2022 - Placerad i CCIYH2*-S 6yo i Baborowko med hästen Don Pedro

Källor 

Kvinnor
Födda 1987
Levande personer
Svenska ryttare
Svenska hästuppfödare
Svenska idrottare under 2000-talet
Idrottare från Norrköping
Abigail Mejia

Abigail Mejia, född 1895, död 1941, var en aktivist, feminist, nationalist, litterär kritiker och pedagog i Dominikanska republiken. 

Hon blev 1925 professor i litteratur, pedagogik och historia i Santo Domingo. Hon grundade år 1931 Acción Feminista Dominicana (AFD), som verkade för bland annat rösträtt för kvinnor,  och har kallats för pionjären för feminismen och första vågens kvinnorörelse i Dominikanska republiken.

Referenser

Födda 1895
Avlidna 1941
Kvinnor
Rösträttskvinnor
Feminister
Lärare under 1900-talet
Personer i Dominikanska republiken under 1900-talet
Personer från Santo Domingo
Isabel Mayer

Isabel Mayer, född 1885, död 1961, var en dominikansk politiker. Hon blev 1942 en av de tre första kvinnliga parlamentsledamöterna i Dominikanska republiken. 

Hon tillhörde en rik godsägarfamilj. Hon blev 1931 en av grundarmedlemmarna av Acción Feminista Dominicana (AFD), som allierade sig med diktatorn Rafael Trujillo för att få igenom sina mål. 

År 1942 gav Trujillo slutligen kvinnor rösträtt, och Isabel Mayer blev samma år en av de första tre kvinnorna i landets parlament som senator för Monte Cristi. Som medlem i den statliga kommittén "Gränsens Dominikanisering" blev hon känd för sin ofta demonstrerade lojalitet mot Trujillo. Hon tjänade som guvernör för Monte Cristi och för Santiago de los Caballeros.  

Hon kallades för Trujillos celestina (bordellmamma) av utländska journalister.

Hon rensades ur partiet efter en konflikt med Trujillo 1960.

Källor

Kvinnor
Födda 1885
Avlidna 1961
Dominikanska politiker
Rösträttskvinnor
Feminister
Personer i Dominikanska republiken under 1900-talet
Salomé Ureña

Salomé Ureña, född 1850, död 1897, var en dominikansk poet och utbildningspionjär. 

Hon debuterade som diktare 1867. Hon var en uppmärksammad diktare i sin samtid, med en poesi som fokuserade på patriotism och familjemiljö. 

Hon gifte sig 1880 med politikern Francisco Henríquez y Carvajal. 

Hon är känd som en pionjär för utbildning för kvinnor på Dominikanska republiken. Med hjälp av sin politiker-make kunde hon 1885 öppna den första skolan som erbjöd utbildning för kvinnor över grundskolenivå i landet, Instituto de Señoritas.

Källor

Kvinnor
Födda 1850
Avlidna 1897
Dominikanska författare
Poeter under 1800-talet
Personer i Dominikanska republiken under 1800-talet
Personer från Santo Domingo
Acción Feminista Dominicana

Acción Feminista Dominicana (AFD) var en kvinnoförening i Dominikanska republiken, grundad 1931. 

AFD:s föregångare var Club Nosotras, som hade grundats 1927 som en välgörenhetsförening för fattiga kvinnor. När dess grundare insåg att politiska reformer var nödvändiga för att lösa kvinnors problem, upplöstes Club Nosotras och ersattes av Acción Feminista Dominicana (AFD). AFD bestod till stor del av bildade kvinnor ur medel- och överklass, ofta lärare. 

På Dominikanska republiken organiserade sig kvinnorörelsen år 1931 genom bildandet av Acción Feminista Dominicana (AFD) under Abigail Mejia, vars mål var rättslig jämlikhet mellan kvinnor och män, bland dem rätten att rösta. För att uppnå sina mål slöt AFD allians med diktator Rafael Trujillo, som i gengäld gjorde AFD till en propagandaredskap för att framställa sig som en beskyddare av kvinnors rättigheter och skapa stöd bland kvinnor för sin regim. Alliansen mellan feminismen i form av AFD med Trujillo gjorde att ordet "feminist" kom att bli synonymt med ordet "Trujillista" (kvinnlig Trujillo-anhängare). 

Rafael Trujillo var dock i praktiken konservativ och gav endast kvinnorörelsen sitt stöd till ytan, då det uppfattades som god propaganda för att framställa Dominikanska republiken som ett modernt land utåt. Trujillo använde AFD för att propagera för en tillbakadragen och passiv roll som kännetecken för en respektabel kvinna. 

Det var inte förrän 1942, efter elva år, som Trujillo slutligen gav kvinnor rösträtt, och de första kvinnorna - Milady Félix de L'Official, Isabel Mayer och Josefa Sánchez de González - valdes in i parlamentet.

Källor

Kvinnlig rösträtt
Kvinnoorganisationer
Organisationer bildade 1931
1931 i Nordamerika
Dominikanska republiken under 1900-talet