kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Orlan

Orlan, av henne själv skrivet ORLAN, född Mireille Suzanne Francette Porte 30 maj 1947 i Saint-Étienne, är en fransk konstnär inom body art, BioArt och mixed media. Hon är mest känd för att genom plastikkirurgi modifiera sin egen kropp och utmana den gängse uppfattningen av vad skönhet är.

Biografi
År 1964 utförde Orlan i sin hemstad "Marches au ralenti" ("Promenader i slowmotion"), vilka innebar att hon förflyttade sig så långsamt som möjligt mellan två punkter i staden. Från 1964 till 1966 anordnade hon en serie fotografiska konstverk kallade "Vintages". Orlan poserar i olika yogaliknande ställningar. En av bilderna har titeln "Orlan accouche d'elle m'aime", ungefär "Orlan föder sitt eget älskade själv". Betraktaren ser uppifrån en naken Orlan, som föder fram en androgyn skyltdocka. Orlan drömmer om att hennes nya jag inte ska kunna inordnas i en specifik könsroll.

År 1989 lät sig Orlan inspireras av Gustave Courbets Världens ursprung (L'Origine du monde; 1866) och utförde Krigets ursprung (L'Origine de la guerre).

År 1990 inledde Orlan sitt konstprojekt La Réincarnation de sainte Orlan, som utgörs av en serie plastikkirurgiska ingrepp genom vilka hon modifierar sin egen kropp, i synnerhet ansiktet, för att levandegöra motiv från berömda målningar och skulpturer som framställer kvinnor. Inom ramen för manifestet Carnal Art filmades dessa ingrepp och sändes på bland annat Centre Pompidou i Paris och Sandra Gehring Gallery i New York. Orlans syfte med dessa kirurgiska ingrepp var att själv uppnå det skönhetsideal som framhävts av manliga konstnärer. Hon ämnade få Venus haka som den framställs av Botticelli, Psyches näsa som den avbildas av Jean-Léon Gérôme, Europas läppar som de framställs av Boucher, Dianas ögon som de avbildas i en målning av Fontainebleauskolan samt pannan i Leonardos Mona Lisa.

År 2013 stämde Orlan Lady Gaga för plagiat i musikvideon till sången "Born This Way" och krävde 31,7 miljoner dollar i ersättning.

Referenser

Noter

Webbkällor

Externa länkar
Officiell webbplats

Franska konstnärer under 1900-talet
Franska konstnärer under 2000-talet
Kvinnor
Födda 1947
Personer från Saint-Étienne
Body art
Levande personer
Etch A Sketch

Etch A Sketch, är en mekanisk ritleksak som uppfanns av André Cassagnes i Frankrike och tillverkades av Ohio Art Company från och med 1960.

En Etch A Sketch har en tjock och platt grå skärm omgiven av en röd plastram. Den har två rattar på framsidan av ramen, i de nedre hörnen. Genom att vrida på rattarna flyttas en penna som fördelar aluminiumpulver på baksidan av skärmen, vilket ger en heldragen linje. Den vänstra ratten flyttar pennan horisontellt, och den högra flyttar den vertikalt.

Historia 
Etch A Sketch uppfanns i slutet av 1950-talet av elektrikern André Cassagnes, som gav leksaken namnet L'Ecran Magique (The Magic Screen/Den magiska skärmen). 1959 tog han med sin ritning av leksaken till den internationella leksaksmässan i Nürnberg i Tyskland. Ohio Art Company såg ritningen men hade först inget intresse av leksaken. Men när de såg leksaken en andra gång, bestämde de sig för att ge produkten en chans och satsa på den. L'Ecran Magique fick sitt nya namn Etch A Sketch och blev en populär ritleksak. Ohio Art Company lanserade leksaken i USA inför julen 1960. I Frankrike, sitt ursprungsland, säljs Etch A Sketch under namnet "Télécran". I februari 2016 förvärvades rättigheterna till Etch A Sketch namn och design  av det Toronto-baserade Spin Master Corporation.

Relaterat 
 Magna Doodle, en liknande leksak som använder sig av en annan driftsprincip.
 "The Mystic Writing Pad" (även kallad Wunderblock), en äldre leksak som används för att skriva och rita, den består av en tunn skiva av genomskinlig plast som täcker en tjock vaxad platta.
 En Etch A Sketch finns med i filmen Toy Story, och dess uppföljare Toy Story 2 och Toy Story 3.

Källor

Externa länkar 

Officiell webbplats Ohio Art Company
Officiell webbplats Spin Master Corporation

1960-talets leksaker
Leksaker
Produkter lanserade 1960
Edvard Garberg

Edvard Garberg, född 21 mars 1823 i Gefle församling, Gävleborgs län, död 24 oktober 1861 i Gävle, var en svensk bruksinspektor och tecknare.

Han var son till grosshandlaren Anders Garberg och Carin Sehlberg och gift med Mathilda Charlotta Grundén. Garberg genomgick en bergsskola och anställdes efter avslutad skolgång som bruksinspektör vid Gällivareverken. Han drabbades tidigt av en sjukdom och vistades som sjukling i Gävle där han avled. Som tecknare är Garberg representerad med en teckning av Selets bruk i Luleå kommun, som finns i Jernkontorets samlingar.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del II sid 265, Allhems Förlag, Malmö.

 
Svenska tecknare under 1800-talet
Födda 1823
Avlidna 1861
Män
Konstnärer från Gävle
Sakari Halonen

Sakari Oskari Halonen, född 6 september 1923 i Kuopio, död 27 juni 1992 i Helsingfors, var en finländsk sångare och skådespelare. Han var från 1945 gift med skådespelaren Eila Halonen.

Halonen var son till författaren Armas Halonen och skådespelaren Fanni Kettunen. Halonen gjorde studieresor till Frankrike 1952, Tyskland och Österrike 1959, 1960, 1962 samt 1964, Sovjetunionen 1969, Ungern 1972, Tjeckoslovakien 1974 samt Grekland 1975, 1976 och 1977. Åren 1950-65 var Halonen verksam vid Helsingfors folk- och arbetarteatrar. Från 1949  var han verksam i film, radio och TV samt anställd vid Helsingfors stadsteater från 1965. 1949 medverkade Halonen under en konsert genom Finland med J. Alfred Tanners kupletter som tema. Halonen var under trettio år verksam vid Finlands nationalteater och gestaltade ofta J. Alfred Tanner. Åren 1950, 1959, 1964 och 1970 gjorde Halonen 23 skivinspelningar, de flesta med sånger av Tanner, men även av Tatu Pekkarinen och Toivo Kärki. Till en del inspelningar verkade George de Godzinsky som pianist.

Halonen filmdebuterade 1949 i filmen Orpopojan valssi i vilken han innehade huvudrollen som Tanner. Samma roll hade Halonen året därpå i filmen Tytön huivi. Totalt medverkade Halonen i 20 filmer och sju TV-serier.

Filmografi
 Orpopojan valssi, 1949
 Tytön huivi, 1950
 Kenraalin morsian, 1951
 Mitäs me taiteilijat, 1952
 Komppanian neropatit, 1952
 Miljonäärimonni, 1953
 Lumikki ja 7 jätkää, 1953
 Okänd soldat, 1955
 Kahden ladun poikki, 1958
 Sotapojan heilat, 1958
 Leikkimurha (TV-serie), 1959
 Synti, 1959
 Paljon melua tyhjästä, 1961
 Kun lesket lempivät, 1961
 Iskelmäkaruselli (TV-serie), 1962
 Kaverukset (TV-serie), 1963
 Tanneriana (TV-serie), 1963
 Italialainen olkihattu, 1964
 Susikoski (TV-serie), 1966
 Alaston kuningas, 1967
 Kantapaikka, 1967
 Hupsut homekorvat, 1967
 Jännitysnäytelmä (TV-serie), 1968
 Vaimo kulttuurikodissa, 1970
 Teatterituokio (TV-serie), 1965-70
 Eeva (TV-serie), 1971
 Rautatie, 1973
 Sakea veri, 1977
 Isältä pojalle, 1977
 Sodan ja rauhan miehet (TV-serie), 1978

Källor
 Veistäjä, Verner (1965), Teatterin maailma 
 Veistäjä, Verner (1965), Suomen teatterilaitos ja teatteriväki

Noter

Externa länkar 
 Sakari Halonen på YouTube

Män
Födda 1923
Avlidna 1992
Personer från Kuopio
Finländska sångare under 1900-talet
Finländska skådespelare under 1900-talet
Anders Gabrielsson

Anders Martinus Gabrielsson, född 18 april 1917 i Älvdalen i Kopparbergs län, död 7 mars 1963 i Avesta, var en svensk målare och konsthantverkare.

Biografi 
Gabrielsson var son till kontraktsprosten Sam Gabrielsson och Jenny Maria Beer, och bror till Olle och Jan Gabrielsson. Han studerade vid Högre konstindustriella skolan i Stockholm och under studieresor till Danmark och Paris. Gabrielsson debuterade i en utställning i Rättvik 1943 och medverkade därefter i samlingsutställningar i Rättvik, Falun, Ludvika och Sala. 

Bland hans offentliga verk märks fondmålningar i AB Svenska Trähus bystuga i Vad, oljemålningen i Ovanmyra missionshus, altartavlan i Hedemora gravkapell, glasmålningar i Gagnefs kyrka och Stjärnsunds kyrka, porträttmåleri i Rättviks kyrka och en landskapsmålning och ett blomsterstilleben vid Kungliga Flygkrigsskolan. Hans konst består av stafflimåleri som domineras av fantasikompositioner och bibliska motiv.

Galleri

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 Svenskt konstnärslexikon del II sid 261, Allhems Förlag, Malmö.

 
Svenska målare under 1900-talet
Födda 1917
Avlidna 1963
Män
Svenska konsthantverkare under 1900-talet
Bertil Gatu

Bertil Gatu, född 12 juli 1913 i Rättviks församling, Kopparbergs län, död där 13 december 1984, var en svensk målare.

Han var son till bokhållaren Gatu Hans Hansson och Lars Kerstin Olsdotter från Östbjörka och från 1942 gift med Svens Karin Hansson. Gatu studerade konst vid Edward Berggrens målarskola i Stockholm 1937-1938 och teckning vid Académie Julien i Paris 1938 samt kortare studier för Emil Johanson-Thor och Harald Sallberg vid Konstakademiens etsningsskola. Som målare ansåg han sig som autodidakt. Han debuterade i en utställning i Örebro 1941 och medverkade därefter i stort antal samlingsutställningar. Hans konst består huvudsakligen av akvarellmåleri med landskap och figurmotiv samt nonfigurativa motiv i akryl. Han utgav diktsamlingen Under månen på Bonniers förlag 1936. Gatu är representerad vid Norrköpings konstmuseum, Moderna museet, Dalarnas museum och Örebro läns museum.

Referenser

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del II sid 46, Allhems Förlag, Malmö.

Noter

 
Svenska målare under 1900-talet
Födda 1913
Avlidna 1984
Män
Personer från Rättviks socken
Representerade vid Moderna museet
Eila Halonen

Eila Ellen Kyllikki Halonen, född Kauhanen 16 juni 1921 i Kuopio, är en finländsk skådespelare. Hon var från gift med sångaren Sakari Halonen från 1945.

Halonen var dotter till järnvägsarbetaren Lauri Johannes Kauhanen och skådespelaren Aira Kauhanen.

Filmografi
 Punainen ruukku, 1987
 Tjurens år, 1989

Referenser

Kvinnor
Födda 1921
Levande personer
Personer från Kuopio
Finländska skådespelare under 1900-talet
Hundraåringar
Concha Buika

Concha Buika, född 1972 i Palma de Mallorca, är en spansk sångerska, numera bosatt i USA. Hon är känd för sin unika sångröst, och har samarbetat med bland annat artisten Nelly Furtado, samt filmskaparen Pedro Almodóvar i hans film La piel que habito (Huden jag lever i).

Biografi 
Concha Buika började sin karriär som trummis och basist, men övergick till enbart sång eftersom: " Ingen i Spanien var intresserad av en kvinnlig trummis och jag blev trött på att  höra nej, nej, nej." I slutet av 1990-talet började hon bli känd för sina framträdanden på nattklubbarna i Madrid där hon sjöng coplas - en populär form av spanska folksånger. Hon släppte sin första skiva Mestizüo år 2000 och har även publicerat boken A los que amaron a mujeres difíciles y acabaron por sotares.

Diskografi 
 Mestizüo (2000) med pianisten Jacob Sureda
 Buika (2005)
 Mi niña Lola (2006)
 Niña de fuego (2008)
 El último trago (2009)
 En mi piel (2011)
 La noche mas larga''' (2013)
 Vivir sin miedo'' (2015)

Referenser 

Kvinnor
Födda 1972
Levande personer
Spanska sångare under 2000-talet
Vedrana Rudan

Vedrana Rudan, född den 29 oktober 1949 i Rijeka, är en kroatisk författare och journalist. Fram till 2015 har hon givit ut tio böcker.

Bibliografi 
  
)

Referenser

Kroatiska romanförfattare
Kroatiskspråkiga författare
Kroatiska författare under 2000-talet
Personer från Rijeka
Födda 1949
Levande personer
Kvinnor
Projekt Kvinnliga huvudpersoner
Johannes Gebhard

Johannes Fredrik Albert Gebhard, född 24 februari 1894 i Helsingfors, död där 14 mars 1976, var en finländsk konservator och konstnär.

Han var son till Albert Gebhard och Emma Fredrika Kekoni och från 1925 gift med Barbro Selma Emilia Finnström.

Gebhard studerade först konst för sin far innan han sökte sig till universitetet i Helsingfors där han kom att studera för Eero Järnefelt. Han företog ett flertal studieresor i Europa, bland annat till Tyskland där han fick möjlighet att studera vid Hans Hofmanns privata målarskola i München 1921–1922. I egenskap av Finlands konstakademis stipendiat studerade han restaureringskonst i England 1947 och i Oslo 1952. Han var verksam som konservator vid Ateneum i Helsingfors 1933–1950 och som lärare i materialkunskap vid Finlands konstakademi 1934–1950. Han flyttade till Stockholm 1948 och var även här verksam med restaurering av konstverk. 

Gebhard ställde ut separat med akvareller på Nordiska Bokhandeln i Stockholm 1922. Han medverkade i ett stort antal samlingsutställningar bland annat i Helsingfors, Stockholm, Oslo, Reval, Dorpat, Amsterdam, Milano och Rom. Hans konst består av stilleben, landskap och figursaker i olja, tempera och akvarell. Som illustratör illustrerade han sina egna och andras kåserier och dikter i tidskrifter och dagspressen. Han är representerad i ett flertal finländska museer, Roslags Näsby folkskola och Vallentuna kommunalhus.

Han tilldelades Pro Finlandia-medaljen 1958.

Källor

Svenskt konstnärslexikon del II sid 269-270, Allhems Förlag, Malmö.

 
Finländska konstnärer
Mottagare av Pro Finlandia-medaljen
Konstnärer från Helsingfors
Födda 1894
Avlidna 1976
Män
Anita Borg

Anita Borg, född 17 januari 1949 i Chicago, död 6 april 2003 i Sonoma i Kalifornien, var en amerikansk datavetare. Hon var initiativtagare till nätverket Systers för kvinnor i datavärlden. Dessutom grundade hon Institute for Women and Technology (nu Anita Borg Institute for Women and Technology) och Grace Hopper Celebration of Women in Computing. Hennes mål var att ha 50 procent kvinnor inom datavärlden före år 2020.

Biografi 
Anita Borg studerade datavetenskap och arbetade tidigt i karriären med att bygga Unix-baserade operativsystem. I mitten av 1980-talet fick hon anställning på Digital Equipment Corporation och startade i samband med det, tillsammans med tolv andra it-kvinnor, mejllistan Systers, som fortfarande existerar. Tanken med mejllistan var att ge kvinnor i IT-branschen en plats att dela erfarenheter och kunskap med varandra. När Mattel 1992 började sälja en pratande Barbiedocka som bland annat sa att "matematik är svårt" ledde de protester som startade på Systers till att Mattel tog bort meningen från dockans mikrochipp.

Efter att ha tröttnat på att alltid vara en av de enda kvinnorna på sina jobbkonferenser startade Anita Borg 1994 Grace Hopper Celebration, uppkallad efter datapionjären Grace Hopper. Konferensen har kommit att bli världens största mötesplats för kvinnor inom IT-sektorn.

Några år senare börjar fick Borg anställning som Chief Technology Officer på Xerox. Hon grundade kort därefter ytterligare en organisation för att främja kvinnor: "The Institute for Women and Technology”. Organisationen arbetar för att öka både antalet kvinnor verksamma inom tekniska yrken samt tekniska innovationer skapade av kvinnor. År 1999 ledde Anita Borgs arbete för ökad jämställdhet i IT-branschen till att USA:s dåvarande president Bill Clinton utsåg henne till medlem i kommissionen ”the Advancement of Women and Minorities in Science, Engineering, and Technology”.

Anita Borg avled 2003 till följd av en hjärntumör. För att hedra hennes minne bytte The Institute for Women and Technology namn till Anita Borg Institute for Women and Technology. Sedan dess har organisationen fortsatt att växa och finns representerad på många håll i världen.

Referenser

Externa länkar
 Anita Borg Institute for Women and Technology
 Systers
 Grace Hopper Celebration of Women in Computing Conference
 The Google Anita Borg Memorial Scholarship
Remembering Anita Borg. A Documentary. Dokumentär om Anita Borg.

Kvinnor
Födda 1949
Amerikanska datavetare
Amerikanska kvinnorättskämpar
Amerikanska ingenjörer
Projekt Kvinnliga huvudpersoner
Avlidna 2003
Personer från Chicago
Bertil Gedda

Bertil Einar Gedda, född 6 december 1912 i Göteborg, död 1991, var en svensk författare målare och tecknare. Han var gift med Inga-Lisa Andersson.

Efter läroverksstudier i Göteborg kom han främst att ägna sig åt författarskap. Han utgav diktsamlingarna Daggryning (1937) och Skuggspel (1939) i en stil influerad av Bertil Malmberg. I diktsamlingen Över djupet (1941) har han i stället övergått mot en mer surrealistisk stil. I diktsamlingarna Blad ur sömnen (1942) och Gräset och vinden (1944) vidareutvecklade han sin personliga stil. Gedda var från 1942 verksam som lyrik och konstrecensent vid Ny Tid i Göteborg. Som konstnär medverkade han i decemberutställningarna på Göteborgs konsthall. Hans konst består av surrealistiskt betonade teckningar och oljemålningar som anknyter till Göteborgsmåleriet.

Tryckta källor

Svenskt konstnärslexikon del II sid 270, Allhems Förlag, Malmö.

 

Svenska tecknare under 1900-talet
Födda 1912
Avlidna 1991
Män
Konstnärer från Göteborg
Författare från Göteborg
Svenska målare under 1900-talet
Per Otto von Gedda

Per Otto von Gedda, född 23 mars 1771 i Stockholm, död 4 januari 1813 på Norrga, Grödinge socken, Stockholms län, var en svensk friherre, kanslist och tecknare.

Han var son till kammarrevisionsrådet Peter Niclas von Gedda och Maria Charlotta Möller och från 1804 gift med Emerentia Andreetta Berg. von Gedda var anställd som kanslist vid generallanttullkansliet, vid sidan av sitt arbete var han verksam som konstnär. Han studerade vid Konstakademien 1792, och där finns en bevarad kolorerad etsning föreställande Kärnbo kyrka i Södermanland som han utförde 1802.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del II sid 270, Allhems Förlag, Malmö.

 
Svenska tecknare under 1800-talet
Födda 1771
Avlidna 1813
Män
Konstnärer från Stockholm
Petter Gedda

Petter Gedda, född 31 december 1661 i Lövångers socken i Västerbotten, död 19 juni  1697 i Karlskrona, var en svensk kartograf och tecknare. Geddas sjökort var de första som grundade sig på mätningar i Sveriges kustområden.

Biografi 

Petter Gedda var son till lantmätaren och inspektören Johan Persson Gedda och Katarina Palm och gift med Kristina Braun. När han var tretton år följde han sin far till Ingermanland och hjälpte honom med kartografiska sysslor. Under resan hade han blivit inskriven vid Uppsala universitet och han studerade där några år efter hemkomsten 1678, innan han blev lantmätare i Åbo och Björneborg. År 1681 anställdes han som konduktör vid Amiralitetet (Marinens högsta ledning) och 1685 blev han inspektör för Upplands lantmätare. Han återvände till Amiralitetet 1687 och efterträdde amiral Werner von Rosenfeldt som direktör för landets alla styrmän, ett yrke som numera kallas lotsar. 

Gedda var därmed chef för Navigationskontoret i Karlskrona och ett av hans första arbeten blev att kartera svenska västkusten, vilket resulterade i "Hydrographisk charta öfwer cousten ifrån Giöteborgs inlop alt in til Warberg... anno 1691". Till denna detaljerade karta som alltså beskriver kusten mellan Varberg och Göteborg, hör värdefulla uppgifter om djup och olika insegligsförhållanden med mera. 

Han utgav 1693 tillsammans med Werner von Rosenfeldt Navigationen eller styrmanskonsten som innehöll ett egenhändigt ritat sjökort över Östersjön. Samma år fick han privilegium på en svensk sjöatlas. Den utgavs 1695 i tio kartblad tryckta i Amsterdam under namnet General hydrographisk chartbook öfwer Östersiön och Kattegatt. Den räknas idag som ett av de viktigaste kartverket som utgavs under 1600-talet. 

För Sjökarteverkets del betecknades Geddas död vid endast 35 års ålder som "en stor förlust". Gedda är representerad med originalmanuskriptet till sin sjöatlas vid Örlogsvarvet i Karlskrona.

Se även
M/S Petter Gedda

Källor 
 Stormakten som sjömakt, Historiska Media, red. Björn Asker, Lund 2005
 
Svenskt konstnärslexikon del II sid 46, Allhems Förlag, Malmö.

Noter

Externa länkar

Svenska kartografer
Svenska konstnärer under 1600-talet
Födda 1661
Avlidna 1697
Män
Personer från Lövångers socken
Martin Gavler

Knut Martin Gavler, född 24 april 1915 i Gävle, död 1986, var en svensk reklamkonstnär, illustratör och grafisk formgivare.

Han var son till skräddaren Edvin Petterson och Hulda Dahlman och från 1941 gift med Kerstin Hääger. Gavler studerade till teckningslärare vid Tekniska skolan i Stockholm 1934-1939 och konst under studieresor till London och Paris. Han medverkade i ett flertal konstreklamutställningar i Stockholm, Köpenhamn, Wien, Stuttgart, London och New York. Vid sidan av sitt arbete som reklamtecknare illustrerade han böcker och komponerade bokband. På Landskrona museum visades 2014 en separatutställning av Martin Gavlers produktion under cirka 50 år. Gavler är representerad vid bland annat Nationalmuseum i Stockholm.

Källor
Svenskt konstnärslexikon del II sid 269, Allhems Förlag, Malmö.

Noter

 
Svenska reklamare
Födda 1915
Avlidna 1986
Män
Konstnärer från Gävle
Representerade vid Nationalmuseum
Svenska grafiska formgivare
Svenska tecknare under 1900-talet
Svenska illustratörer
Irakutredningen

Irakutredningen eller Chilcotutredningen (engelska: Iraq Inquiry eller Chilcot Inquiry) är en utredning som tillkännagavs 2009 för att granska Storbritanniens roll i Irakkriget. Resultatet, Chilcotrapporten, presenterades i juli 2016.

Rapporten var mer fördömande än väntat och sade att Saddam Hussein inte utgjorde något omedelbart hot mot brittiska intressen, att underrättelser om massförstörelsevapen lades fram med för hög bestämdhet, att fredliga alternativ till krig inte hade uttömts, att Storbritannien och USA underminerade FN:s säkerhetsråd, att processen för att identifiera krigets legalitet var långt ifrån tillfredsställande och att Irakkriget i mars 2003 var onödigt.

Utredningens ordförande John Chilcot sade när rapporten presenterades att den inledande militära insatsen var lyckad och att det var efterdyningarna av invasionen som var det stora misslyckandet. Att Storbritannien inte var förberett att ta ansvar för det som sedan hände.

Mottagande 
Efter att rapporten hade presenterats, höll den tidigare premiärministern Tony Blair ett två timmar långt försvarstal där han tog på sig ansvaret för de misstag som begåtts enligt rapporten men sade också att rapporten inte anklagar honom för att medvetet ha ljugit och vilselett parlamentet och det brittiska folket och att han verkligen trodde att Saddam Hussein hade kemiska och biologiska vapen. Han höll fast vid att det var rätt att invadera Irak.

Premiärminister David Cameron sade i parlamentet att man behöver dra slutsatser och lärdomar av de systemfel som rapporten påpekar kring förankring och bred konsultation i regeringskretsen vid så stora beslut.

Rapporten kan också leda till reformer för militären, vars planering var undermålig, och ett mer kritiskt ifrågasättande av underrättelseinformation.

Om rapporten 
Rapporten, som innehåller 2,6 miljoner ord, blev kraftigt försenad.

Se även 
 The Butler Review (2004) som utredde underrättelseuppgifterna om Iraks massförstörelsevapen

Källor

Referenser

Externa länkar 
 Chilcotrapportens officiella webbplats

Irakkriget
2016 i Storbritannien
Holger Gardelius

Oskar Elov Holger Gardelius, född 1 november 1908 i Stockholm, död 1972, var en svensk målare, tecknare och grafiker.

Han var son till Elof Enequist och Manda Henriksson och gift 1930-1936 med Stina Forsell och från 1947 med Gullan Blomberg. Gardelius studerade för Edward Berggren 1926 och för Carl Wilhelmson 1927 samt vid Konsthögskolan 1928-1931 och under studieresor till Nederländerna, Belgien och Frankrike. Separat ställde han ut på Fahlcrantz konstsalong i Stockholm 1935 och på Expo Aleby 1948. Han deltog i ett flertal samlingsutställningar bland annat med Sveriges allmänna konstförening. Hans konst består av stadsmotiv och landskap i gouache, blyerts eller som träsnitt, han var även verksam med teaterdekorationer. Han var under några år i slutet av 1930-talet bosatt i Danmark.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del II sid 265, Allhems Förlag, Malmö.

 
Svenska grafiker under 1900-talet
Födda 1908
Avlidna 1972
Män
Konstnärer från Stockholm
Svenska målare under 1900-talet
Svenska tecknare under 1900-talet