kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Erik Arbin

Erik Wilhelm Arbin, född 13 september 1892 i Norrköping, död 27 december 1960 i Täby församling, Stockholms stift, var en svensk präst. Han var gift med Öllegård Åkerhielm.

Erik Arbin var son till fängelsepredikanten Wilhelm Arbin. Han avlade studentexamen i Stockholm 1911 och studerade från 1913 vid Uppsala universitet, där han blev teologie kandidat 1916 och teologie licentiat 1923. Arbin prästvigdes för Uppsala ärkestift 1917, blev pastorsadjunkt i Gustaf Vasa församling samma år, 1919 pastorsadjunkt i Engelbrekts församling och 1925 komminister där. År 1939 blev han kyrkoherde i Johannes församling och samma år ledamot av Stockholms domkapitel. Arbin tillhörde de ledande inom Oxfordgrupprörelsen och kom att utföra en uppmärksammad insats inom Stockholms religiösa liv. Han utgav Mellan fyra ögon (1941).

Källor 
 

Kyrkoherdar i Stockholm
Präster i Svenska kyrkan
Svenska präster under 1900-talet
Präster från Norrköping
Födda 1892
Avlidna 1960
Män
Axel von Arbin

Axel Gustaf von Arbin, född 7 september 1877 i Linköping, död 11 februari 1954 i Gingri, Fristads landskommun, var en svensk militär.

Axel von Arbin var son till kabinettskammarherren Axel von Arbin. Han blev underlöjtnant vid Första livgrenadjärregementet 1898, löjtnant vid Generalstaben 1910 och kapten där 1912. År 1916 blev von Arbin kapten vid första livgrenadjärregementet. 1919 blev han major vid Generalstaben och 1921 major vid Första livgrenadjärregementet. von Arvin var 1923–1926 militärattaché i Warszawa och Bukarest 1923–1926, blev 1924 överstelöjtnant vid Södermanlands regemente och var 1927–1936 överste och chef för Älvsborgs regemente. Han var medlem av 1930 års försvarskommission och blev ledamot av Krigsvetenskapsakademien 1931. von Arbin var även fram till 1929 ordförande i Svenska handelskammaren i Polen. Han är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Källor 
 
 Dödsannons i Svenska Dagbladet, 12 februari 1954, sid. 2
 von Arbin, Axel Gustaf på SvenskaGravar.se

Noter 

Födda 1877
Avlidna 1954
Män
Militärer från Linköping
Svenska militärer under 1800-talet
Svenska militärer under 1900-talet
Överstar i svenska armén
Svenska regementschefer
Svenska attachéer
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Jornalet

Jornalet (occitanska för 'liten tidning') är en gratis webbtidning grundad 31 mars 2012. Den är helt och hållet publicerad på occitanska. Tidningen definierar sig som en "occitansk nyhetstidning, skriven på occitanska, skriven ur ett occitanskt perspektiv och riktad mot occitaner". […] Målsättningen är att ge occitanerna nyheter från Occitanien." Chefredaktör är Ferriol Macip, och tidningen är medlem av l'Associacion entara Difusion d'Occitània en Catalonha ('Kataloniens förening för occitanska tidskrifter'). Tidningen grundades i Toulouse, även om de två tidningsgrundarna är från spanska Katalonien.

Innehållet i Jornalet är skrivet på endera av de occitanska grundvarianterna och enligt klassisk stavning. Under den första månaden (april 2012) fick man cirka 15 000 besök, av totalt 6 000 läsare.

Tidningens logotyp är kombinerad med en variant av den occitanska flaggan. Dessutom finns den förklarande undertiteln Gaseta occitana d'informacions – 'Occitansk nyhetstidning'. Textmaterialet publiceras under en Creative Commons-licens, och produktionen finansieras delvis genom gräsrotsfinansiering.

Jornalet är en av en numera inte obetydlig skara publikationer som sprider information på occitanska. 2016 publicerades resultatet av en enkät, där 4 av 5 svarande var för att återinföra de traditionella sydfranska regionerna. Denna indelning utgick från den gamla förrevolutionära indelningen i provinser och grevskap.

Galleri

Referenser

Noter

Externa länkar
Officiell webbplats 

Occitanska
Webbtidningar
Tidningar startade 2012
Tavazzano con Villavesco

är en kommun i provinsen Lodi i regionen Lombardiet i Italien. Kommunen hade  invånare (2018).

Referenser 

Kommuner i provinsen Lodi
Mixed dubbel vid Franska öppna 2019

Latisha Chan och Ivan Dodig var regerande mästare och de lyckades försvara sin titel efter att ha besegrat Gabriela Dabrowski och Mate Pavić med 6–1, 7–6(7–5) i finalen.

Seedning 

  Nicole Melichar /  Bruno Soares (Semifinal)
  Gabriela Dabrowski /  Mate Pavić (Final)
  Barbora Krejčíková /  Rajeev Ram (Drog sig ur)
  Demi Schuurs /  Jean-Julien Rojer (Första omgången)
  Zhang Shuai /  John Peers (Kvartsfinal)
  Chan Hao-ching /  Oliver Marach (Kvartsfinal)
  Alicja Rosolska /  Nikola Mektić (Kvartsfinal)
  Anna-Lena Grönefeld /  Robert Farah (Andra omgången)

Matcher

Övre halvan

Undre halvan

Slutspel

Referenser
Lottning

Noter

Franska öppna 2019
Franska öppna 2019 – Mixed dubbel
Franska öppna 2019 – Mixed dubbel
Le beau monde (kadrilj)

Le beau monde, op. 199, är en kadrilj av Johann Strauss den yngre. Den spelades första gången den 6 september 1857 i Pavlovsk i Ryssland. "Le beau monde" kan översättas med "det vackra folket" eller "den vackra världen". I Wien talade man om "Haute-volée" (se Haute Volée-Polka).

Historia
I juli 1857 befann sig Johann Strauss i Pavlovsk utanför Sankt Petersburg, där han för andra året i rad hade engagerats för en konsertturné mellan maj och oktober. Den entusiastiska publiken bestod till stor del av rysk societet och medlemmar av den kejserliga familjen. Tsar Alexander II bevistade ofta konserterna liksom hans bröder, storfurstarna Konstantin Nikolajevitj och Mikael Nikolajevitj, varav den förre även uppträdde som cellist i Strauss orkester. I ett brev som Strauss skrev till sin förläggare Carl Haslinger i slutet av juli 1857 meddelades: "Jag ger ytterligare en välgörenhetskonsert denna månad till vilken jag ska skriva en vals och en kadrilj". De två nya verken komponerades i augusti och framfördes första gången vid hans välgörenhetskonsert den 6 september: valsen Telegrafische Depeschen och kadriljen Le beau monde. Den senare kompositionen visar på modet i Ryssland att använda det franska språket. Vid premiären sjöng orkestermusikerna då det i partituret var inskrivet en körinsats, vars text emellertid endast bestod av "La, la, la". Detta togs senare bort. I slutet av oktober återvände Strauss till Wien och den 1 november framförde han kadriljen för hemmapubliken vid en konsert i Volksgarten.

Om kadriljen
Speltiden är ca 5 minuter och 33 sekunder plus minus några sekunder beroende på dirigentens musikaliska tolkning.

Weblänkar 
 Le beau monde i Naxos-utgåvan.

Referenser

Noter

Kadriljer av Johann Strauss den yngre
Eric Anjou

Erik Viktor Anjou (stavade sitt eget förnamn Eric), född 1 april 1919 i Ordrup, Danmark, död 21 mars 2009 på Väsby i Horns församling, Linköpings stift, var en svensk landskapsarkitekt. Han räknas till en av sin tids mest ansedda landskapsarkitekter, med säte i Stockholm och verksam i Sverige.

Biografi

Anjou (uttalas: ánnscho) är en släkt härstammande från den vallonske arbetaren Nicolas Anjou (Anceau, Anceou, Ancieo, Anciaux), vilken enligt en anteckning av industrimannen Louis De Geer 1633 inflyttade till Sverige och var verksam vid Österby bruk. 

Eric Anjou, som var son till trädgårdsarkitekt  Victor Anjou och Marie-Louise Lund, var trädgårdsarkitekt och landskapsarkitekt. Under åren 1942 till 1957 hade han samarbete med Walter Bauer. Deras firma hade som mest ett 70-tal medarbetare och formgav trädgårdsanläggningar samt upprättade markplaneringsritningar för en lång rad nybyggnadsprojekt runtom i landet. 

Anjou gestaltade bland annat trädgårdsanläggningen för bostadsområdet Skönstaholm i Hökarängen, radhusen Fresia 5 ”Radiohusen” och Sjötrådgården båda i Hässelby strand. I slutet av 1960-talet stod han tillsammans med Bauer för markgestaltningen runt Elinsborgsskolan i Tensta. På tidigt 1970-tal ritade han innergårdarna på Huddinge sjukhus vilka fick en modernistisk stil och restaurerades 2012.

Övriga arbeten i urval

 Rostaparkerna i Örebro (sent 1940-tal)
 Kvarteret Glasteglet, Bandhagen (1953)
 Ringlåset 1, Hagsätra (1957)
 Mölndals stadshuspark (1958-1962) tillsammans med  Walter Bauer
 Pensionärshemmet Eken, Gröndal (1956-1962)
 Kvarteret Ljuskronan och Ljussaxen, Gröndal (1958)
 Topasen 1 och 2 i Norrköping (1960-tal)
 Solhjulet, Sollentuna (tidigt 1960-tal)
 Storstugeparken, Täby (tidigt 1960-tal)

Publikationer
 Artiklar i tidskriften Hem i Sverige
 Medverkan i Allmän material- och arbetsbeskrivning AMA för trädgårdsanläggningar.

Noter

Källor
KulturNav: Eric Anjou.

Externa länkar

 

Svenska trädgårdsarkitekter
Svenska landskapsarkitekter
Födda 1919
Män
Avlidna 2009
Eric
Lina Ljungblom

Lina Ljungblom, född 15 oktober 2001, är en svensk ishockeyspelare som spelar för HV71. Hon har även spelat för Skövde IK.

I augusti 2019 gick Ljungblom till HV71.

Ljungblom var uttagen i Sveriges lag vid VM i ishockey 2019.

Källor

Noter

Svenska ishockeyspelare
Ishockeyspelare i HV71 Dam
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2022 från Sverige
Tävlande i ishockey vid olympiska vinterspelen 2022
Födda 2001
Levande personer
Kvinnor
Fredrik Bondestam

Fredrik Bondestam, född 2 november 1971, är en svensk sociolog och feministisk forskare. Han är sedan 2019 föreståndare för Nationella sekretariatet för genusforskning vid Göteborgs universitet.

Biografi 
Bondestam disputerade 2004 på en avhandling om abjektion och akademisk jämställdhet. Han har arbetat med genusfrågor i 20 år, bland annat vid Centrum för genusvetenskap vid Uppsala universitet och som forskningssamordnare vid Nationella sekretariatet för genusforskning, och har forskat om forskar om sexuella trakasserier, utsatthet, normalitetens våld i akademiska kontexter, maskuliniteter och risk samt olika aspekter på feministisk pedagogik.

Han har varit ledamot i regeringens expertgrupp för jämställdhet i akademin (DEJA) under ledning av forskningsminister Helene Hellmark Knutsson och även ansvarat för SOU 2010:35 "Kunskap som befrielse - en metaanalys av svensk forskning om jämställdhet och skola 1969–2009" och 2010:36 "Svensk forskning om jämställdhet och skola - en bibliografi". Han var 2018 medförfattare till Vetenskapsrådets forskningsöversikt "Sexuella trakasserier i akademin", som kartlägger området och påvisar bland annat att forskning om förövarna nästan helt saknas.

Han tillträdde 2019 som föreståndare för Nationella sekretariatet för genusforskning vid Göteborgs universitet, där han efterträdde Kerstin Alnebratt.

Bibliografi
 2000 – 
 2001 – 
 2004 – 
 2004 – 
 2007 – 
 2010 – 
 2010 – 
 2010 – 
 2014 – 
 2015 – 
 2018 –

Referenser

Externa länkar 

Svenska genusvetare
Personer verksamma vid Göteborgs universitet
Svenska forskare under 2000-talet
Födda 1971
Levande personer
Män
64 Leonis

64 Leonis är en Am-stjärna i stjärnbilden Lejonet. 

64 Leonis har visuell magnitud +6,47 och befinner sig precis på gränsen till vad som går att se för blotta ögat vid mycket god seeing. Den befinner sig på ett avstånd av ungefär 250 ljusår.

Referenser 

Stjärnbilden Lejonet
Am-stjärnor
Flamsteedobjekt
HD-objekt
HR-objekt
Sydfront 1989

Sydfront 1989 (FMÖ 89) var en militärövning (försvarsmaktsövning) som genomfördes i Sverige 5–17 september 1989. Sydfront 1989 var resursmässigt en av de största av genomförda försvarsmaktsövningarna, genom att förband ur samtliga försvarsgrenar övades och samverkade med totalförsvaret. Övningen genomfördes i huvudsak inom Södra militärområdet (Milo S) och övningsledare var militärbefälhavaren för Milo S, generallöjtnant Gustaf Welin. I övningen deltog inalles 30.000 ur armén, marinen och flygvapnet. Huvuddelen av personalen var värnpliktiga som undergick repetitionsutbildning. Materielmässigt ingick 3.000 hjulfordon, 225 bandfordon, ett 60-tal båtar och fartyg samt omkring 125 flygplan och helikoptrar.

Referenser

Försvarsmaktsövningar
1989 i Sverige
Sveriges militär
Johan Lothigius

Johan Lothigius, 3 augusti 1681 i Jönköpings Kristina församling, Jönköping, död februari 1724 i Jönköpings Kristina församling, Jönköping, var en svensk häradshövding.

Biografi
Lothigius föddes 3 augusti 1681 i Jönköping. Han var son till advokatfiskalen Samuel Lothigius och Sigrid Hult. Lothigius blev häradshövding i Dals och Lysings häraders domsaga. Han avled februari 1724 i Jönköping.

Familj
Lothigius gifte sig 1709 med Anna Catharina Ekeroth (1684-1765). Hon var dotter till räntmästaren Johan Ekeroth och Annika Lindeblad. De fick tillsammans barnen Sigrid Anna (1710-1795), Nils Lothigius (1719-1766), Elisabet Beata (1716-1782) och Helena Maria Lothigius (1723-1790).

Källor
Lothigius på Mattiasloman.se

Män
Födda 1681
Avlidna 1724
Svenska häradshövdingar
Jurister från Jönköping
Svenska jurister under 1700-talet
Gerhard Arehn

Anders Ludvig Gerhard Arehn, född 24 februari 1849 i Stockholm, död 13 april 1898 i Djursholm, var en svensk bergsingenjör och företagsledare.

Gerhard Arehn var son till kommissarien i riksgäldskontoret Oskar Justus Arehn. Han studerade 1867-1872 vid Teknologiska institutet och utexaminerades därifrån som bergsingenjör. Ahren tjänstgjorde därefter som smidesmästare vid Vikmanshyttans stål- och järnverk 1872-1874 och var 1874-1875 som Jernkontorets stipendiat anställd vid det ryska gevärsfaktoriet Ischeffs gjutstålverk vid Sankt Petersburg. Efter att ha återvänt till Sverige var Arehn 1875-1877 på nytt smidesmästare vid Vikmanshyttan innan han 1877-1878 företog en ny studieresa till Frankrike och Storbritannien. 1880 grundade han Arehns Mekaniska Verkstad och efter att ha inlett samarbete med uppfinnaren Frans Lundgren började han tillverka automatiska maskiner för tillverkning av tändstickor, som kom att vinna internationellt rykte.

År 1893 uppfördes för ingenjör Gerhard Arehn en villa, Villa Delling, även kallad Arehns Woodlands, i Djursholm i Danderyds kommun. Beställare var ingenjör Gerhard Arehn, ägare av AB Gerh. Arehns Mekaniska Verkstad i Stockholm, som tillverkade tändsticksmaskiner. Villan är en kulturhistoriskt värdefull byggnad i kvarteret Delling vid Strandvägen 37 i hörnet av Slottsvägen 2 i Djursholm. Arehn kallade sin villa för "Woodlands". Villan uppfördes efter ritningar av arkitekterna Kasper Salin och Gustaf Lindgren i tidstypisk nationalromantik. År 2003 klassades byggnaden av Danderyds kommun som "omistlig" och omfattas i detaljplanen av q-märkningsbestämmelser. Efter Gerhard Arehns död omkring år 1900 bodde hans änka Annie i huset fram till 1906.

Noter

Källor 
 

Personer inom Sveriges näringsliv under 1800-talet
Svenska ingenjörer under 1800-talet
Näringslivspersoner från Stockholm
Födda 1849
Avlidna 1898
Män
Georg Stierneroos

Georg Stierneroos, född 20 mars 1677, död 20 juni 1710 i Vadstena församling, Östergötland, var en svensk häradshövding.

Biografi
Stierneroos föddes 1677. Han var son till borgmästaren Johan Stierneroos och Maria Hobe i Strängnäs. Stierneroos blev 19 oktober 1689 student vid Uppsala universitet och senare hovauditör. Han blev häradshövding i Dals och Lysings häraders domsaga. Stierneroos avled 1710 i Vadstena församling.

Familj
Stierneroos gifte sig 1709 med Elisabet Schmidt. De fick tillsammans sonen Johan Stierneroos (född 1710).

Referenser
Strängnäs lands- och stadsförsamlingar (D) C:1 (1667-1691) Sida: 50
Vadstena (E) CI:2 (1689-1727) Sida: 424

Noter 

Män
Födda 1677
Avlidna 1710
Svenska häradshövdingar
Personer från Strängnäs
Dalatprinia

Dalatprinia (Prinia rocki) är en asiatisk fågel i familjen cistikolor inom ordningen tättingar. Den behandlas traditionellt som en underart till brun prinia, men vissa urskiljer den numera som egen art.

Utbredning och systematik 
Dalatprinian förekommer i centrala och södra Vietnam. Traditionellt utgör den en underart till brun prinia (P. polychroa). Numera urskiljs den dock vanligen som egen art baserat på genetiska studier.

Status och hot 
Internationella naturvårdsunionen IUCN erkänner den ännu inte som egen art, varför dess hotstatus inte bedömts.

Namn 
Prinia kommer av Prinya, det javanesiska namnet för bandvingad prinia (Prinia familiaris).

Noter

Externa länkar 

Cistikolor
Fåglar i palearktiska regionen
Fåglar i orientaliska regionen
Sydfront 1982

Sydfront 1982 (FMÖ 82) var en militärövning (försvarsmaktsövning) som genomfördes i Sverige 25–29 september 1982. Sydfront 1982 utgjorde den andra etappen av försvarsmaktsövning 1982, där den första delen och etappen var Norrsken 82. Ändamålet med övningen var att samöva staber och förband från samtliga försvarsgrenar i samband med en invasion. Övningen genomfördes i huvudsak inom Södra militärområdet (Milo S) och övningsledare var militärbefälhavaren för Milo S, generallöjtnant Sven-Olof Olson. 

Ur armén övades två arméfördelningsstaber, Skånska dragonbrigaden (PB 8), Kalmarbrigaden (IB 42) och 4 cykelskyttebataljoner. Ur flygvapnet övades styrkor ur bland annat Attackeskadern (E 1).

Referenser

Försvarsmaktsövningar
1982 i Sverige
Sveriges militär
Norrsken 1982

Norrsken 1982 (FMÖ 82) var en militärövning (försvarsmaktsövning) som genomfördes i Sverige 6–9 mars 1982. Norrsken 1982 utgjorde den första etappen av försvarsmaktsövning 1982, där den andra delen och etappen var Sydfront 82. Ändamålet med övningen var att samöva staber och förband från samtliga försvarsgrenar i samband med en invasion. Övningen genomfördes i huvudsak inom Övre Norrlands militärområde (Milo ÖN) och övningsledare var militärbefälhavaren för Milo ÖN, generallöjtnant Erik Bengtsson.

Referenser

Försvarsmaktsövningar
1982 i Sverige
Sveriges militär
De Shàrengrad

de Shàrengrad är ett efternamn, som bärs av en svensk släkt av kroatiskt ursprung. 

Carl de Shàrengrad (1834–1878), fotograf
Wilhelm de Shàrengrad (1870–1955), ingenjör och företagsledare
Harald de Shàrengrad (1913–1998), arkitekt

Den 31 dcember 2023 var 11 personer med namnet folkbokförda i Sverige.

Källor

Svenska släkter
Mjärdevi, Mjölby kommun

Mjärdevi är en gård i Hogstads socken, Mjölby kommun, Östergötlands län. Gården bestod av 5  mantal.

Källor
II. Östergötlands Beskrivning, med dess städer samt landsbygdens socknar och alla egendomar

Gårdar i Hogstads socken
Mörby, Mjölby kommun

Mörby är en gård i Hogstads socken, Mjölby kommun, Östergötlands län. Gården bestod av 3  mantal.

Källor
II. Östergötlands Beskrivning, med dess städer samt landsbygdens socknar och alla egendomar

Gårdar i Hogstads socken
Salvetorp

Salvetorp är en gård i Hogstads socken, Mjölby kommun, Östergötlands län. Gården bestod av 2 mantal.

Källor
II. Östergötlands Beskrivning, med dess städer samt landsbygdens socknar och alla egendomar

Gårdar i Hogstads socken
Jupiter Tonans tempel

Jupiter Tonans tempel, Jupiter ”Dundrarens” tempel (grekiska: Ζεὺς βροντῶν), var ett tempel i Rom, beläget på Capitolium. Templet var invigt åt Jupiter som åskans gud. Templet uppfördes av kejsar Augustus i tacksamhet för att ha undkommit att träffas av blixten i samband med det kantabriska fälttåget.

Templet var byggt i marmor och hyste en kultstaty av Jupiter hållande i en spira och en åskvigg. Framför templet stod statyer av Castor och Pollux.

Karta

Källor

Noter

Tryckta källor

Tempel i Rom
Rione Campitelli
Capitolium
Jupitertempel
Källeryd, Mjölby kommun

Källeryd är en gård i Hogstads socken, Mjölby kommun, Östergötlands län. Gården bestod av 1 mantal.

Källor
II. Östergötlands Beskrivning, med dess städer samt landsbygdens socknar och alla egendomar

Gårdar i Hogstads socken
Kolstorp, Mjölby kommun

Kolstorp är en gård i Hogstads socken, Mjölby kommun, Östergötlands län. Gården bestod av 1 mantal.

Källor
II. Östergötlands Beskrivning, med dess städer samt landsbygdens socknar och alla egendomar

Gårdar i Hogstads socken
Krakstad, Mjölby kommun

Krakstad är en gård i Hogstads socken, Mjölby kommun, Östergötlands län. Gården bestod av 2  mantal.

Källor
II. Östergötlands Beskrivning, med dess städer samt landsbygdens socknar och alla egendomar

Gårdar i Hogstads socken
Kummelby, Mjölby kommun

Kummelby är en gård i Hogstads socken, Mjölby kommun, Östergötlands län. Gården bestod av 3  mantal.

Källor
II. Östergötlands Beskrivning, med dess städer samt landsbygdens socknar och alla egendomar

Gårdar i Hogstads socken
Stora Ljuna

Stora Ljuna är en gård i Hogstads socken, Mjölby kommun, Östergötlands län. Gården bestod av 2 mantal.

Källor
II. Östergötlands Beskrivning, med dess städer samt landsbygdens socknar och alla egendomar

Gårdar i Hogstads socken
Lilla Ljuna

Lilla Ljuna är en gård i Hogstads socken, Mjölby kommun, Östergötlands län. Gården bestod av 1 mantal.

Källor
II. Östergötlands Beskrivning, med dess städer samt landsbygdens socknar och alla egendomar

Gårdar i Hogstads socken
Sten Thiel

Sten Thiel, född den 3 juli 1891, Stockholm, död den 12 februari 1980, Stockholm, var en svensk civilingenjör och scoutledare. 

Han var son till grosshandlare Arthur Semmy Thiel (1860-1933) och Alice Sachs (1869-1949) och syster till Siri, Alvar, Agda och Olga. Han tog sin examen 1909 vid Östermalms högre allmänna läroverk (Östra real) och 1913 blev han färdig vid Kungliga Tekniska högskolan (KTH). Hans första tjänst var vid Alfa Lavals ångturbin 1914-1916. Åren 1916-1917 befann han sig i USA och Hawaii på studieresor och under 1917-1918 var han av samma anledning i Asien, bland annat Kina, Japan, Korea, Taiwan, Filippinerna och Sibirien. Åren 1921-1923 var han verkställande direktör vid AB Ars (Aktiebolaget Regi- och Scenteknik) vilket följdes av 7 år som ingenjör vid AB Separator. År 1930 blev han ägare och verkställande direktör för AB Tryckfärger (senare AB Tedeco), en position som sonen Knut Arthur fick ta över. Under 1948 var han i USA, Kanada, Panama och Kuba.

Scoutrörelsen 
Sten Thiel inträdde i scoutrörelsen redan före första världskriget. 1914 var han vice avdelningschef i Stockholms Scoutkår och 1919 chef för 5. kolonnen i kåren. Thiel var chef för Stockholms Scoutdistrikt från dess grundande 1925 och internationell kommissionär för svensk scouting mellan 1919 och 1953. Sten Thiel var mellan 1948 och 1953 ledamot av Internationella Kommittén (Världsscoutunionens styrelse)

1947 var han initiativtagare till att bilda Sankt Georges Scoutgille i Sverige och han var organisationens första ordförande.

Han tilldelades svensk scoutings högsta utmärkelse Silvervargen 1935, Brittiska scoutförbundets Silvervargen 1950 och som förste svensk världsscoutrörelsens högsta utmärkelse, Bronsvargen, 1953.

Samlingar från Taiwan 
Under sina studieresor 1916-1918 besökte han bland annat Taiwan i februari 1918. Från denna resa fick han med sig en samling föremål från nordöstra delen och från ursprungsfolken atayal och seediq. Denna samlingar lämnades till hans gamla skola Östermalms högre allmänna läroverk 1922. År 1959 lämnade skolan över dessa samlingar till Etnografiska museet, Stockholm.

Familjeliv 
År 1918 var han skriven på Villagatan 10. Sten gifte sig 1920 med Ingeborg Kjellberg (1894-1974). De fick barnen Knut Arthur (1921-1992) och Georg (1923-2020). På 1930-talet bodde familjen på Karlavägen 12.

Källor

Noter 

Män
Mottagare av Bronsvargen
Mottagare av svenska Silvervargen
Födda 1891
Avlidna 1980
Svenskar med anknytning till scouting
Scouting i Sverige
Mottagare av Gustaf Adolfs-märket
Finketorp

Finketorp är en gård i Hogstads socken, Mjölby kommun, Östergötlands län. Gården bestod av 1 mantal.

Källor
II. Östergötlands Beskrivning, med dess städer samt landsbygdens socknar och alla egendomar

Gårdar i Hogstads socken
Ayla Shatz

Ayla Shatz (Ayla Adams), född 1989, är en svensk artist (under artistnamnet Ayla) och musikproducent, inom hiphop och reggae. Hon är uppvuxen i Malmö och började tidigt spela instrument, men även producera under tonåren. Ayla började uppträda med Malmögrupperna Faela och Chalao under 2008, men från 2011 började hon satsa soloprojekt. 2013 gick hon ut en hiphopinriktad utbildning på folkhögskolan Spinneriet i Malmö, där bland annat artisterna Cleo och Promoe undervisade. Under utbildningen var hon med att bilda rappgruppen Från vettet och gav ut singel Trippelsingeln där hon producerade två låtar. Ayla har också ingått i nätverket Femtastic för att främja kvinnliga artister.

Under 2020 vann hon pris för Årets Rytm på Manifestgalan för albumet Klarspråk.

Diskografi 
 2014 - Ayla Shatz
 2017 - Loops and thoughts
 2018 - Vilken Värld (singel med O-Hund)
 2018 - För oss (singel med Broder John)
 2019 - Klarspråk

Referenser 

Svenska sångare
Kvinnor
Levande personer
Födda 1989