kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Göran Hård af Segerstad

Sven Olof Göran Hård af Segerstad, född 31 mars 1945 i Karlstad, är en tidigare svensk landslagsspelare i handboll.

Karriär 
Göran Hård af Segerstads första år i handbollskarriären är inte klarlagda. Göran Hård af Segerstad spelade handboll för Hellas under största delen av sin karriär. Han kom till klubben 1963, debuterade i A-laget 1965 och stannade i 7 år till 1972. Då lämnade han klubben för att spela för IFK Malmö under några säsonger. Han var gymnastiklärare men vantrivdes i Malmö och flyttade 1976 tillbaka till Stockholm. Säsongen 1976-1977 vann Hellas sitt sjunde SM-guld med det s.k gubbalaget. 2013 fick han ta emot ett femtioårsstandar efter att ha varit medlem i Hellas i 50 år.

Landslagskarriär 
Göran Hård af Segerstad inledde landslagskarriären med 15 ungdomslandskamper med 51 gjorda mål. Han debuterade i A-landslaget 1966 den 5 november i Linköping mot Finland i en match som Sverige vann 25-17. Göran Hård af Segerstad spelade sedan i VM 1967, 1970 och 1974. Göran Hård af Segerstad spelade 104 landskamper för Sverige åren 1966-1975. De flesta åren i landslaget representerade han Hellas, men 1972 vid OS representerade han  IFK Malmö. Hård af Segerstad  var med i handbollens inomhus OS-premiär år 1972 i München. Göran deltog i fem av Sveriges sex matcher och gjorde fyra mål. Sveriges samtliga matcher: Polen 13-13 (ett mål -spelades i Ulm), Sovjet 11-11 (ett mål - i Göppingen), Danmark 16-10 (ett mål - i Böblingen), Tjeckoslovakien 12-15 (ett mål - i München), Östtyskland 11-14 (i München) och Ungern 19-18 (i München-Göran spelade ej). Hans sista landskamp blev den  5 februari 1975 i Bröndby mot Norge i NM som Sverige vann 17-15.

Referenser

Externa länkar

Män
Födda 1945
Levande personer
Svenska handbollsspelare
Svenska mästare i handboll
Mottagare av Stora grabbars och tjejers märke
Tävlande i handboll vid olympiska sommarspelen 1972
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1972 från Sverige
Handbollsspelare i SoIK Hellas
Spelare i IFK Malmö Handboll
5471 Tunguska

5471 Tunguska eller 1988 PK1 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 13 augusti 1988 av den belgiske astronomen Eric W. Elst vid Haute-Provence-observatoriet. Den är uppkallad efter Tunguska i Sibirien.

Asteroiden har en diameter på ungefär 15 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Eos.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Eos-asteroider
Småplaneter namngivna efter platser
Astronomiska upptäckter av EW Elst
Astronomiska upptäckter 1988
Ten Little Indians (film)

Ten Little Indians är en brittisk mysteriefilm från 1965 i regi av George Pollock. Filmen är baserad på Agatha Christies roman Tio små negerpojkar från 1939.

Handling 
Tio personer, alla okända för varandra, blir inviterade av en främling till en vistelse i österrikiska Alperna. Besöket tar dock en livsfarlig vändning, när gästerna börjar dödas, en efter en. Dödsfallen har en tydlig koppling till barnkammarramsan "Tio små indianer", som hänger inramad på alla gästers rum.

Rollista

Externa länkar 
 
 
 

Filmer 1965
Engelskspråkiga filmer
Brittiska mysteriefilmer
Brittiska thrillerfilmer
Agatha Christie-filmatiseringar
Filmer som utspelar sig i hus på landet
1988 RR

1988 RR är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 13 september 1988 av de båda japanska astronomerna Seiji Ueda och Hiroshi Kaneda i Kushiro.

Asteroiden har en diameter på ungefär 3 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Ej namngivna småplaneter
Astronomiska upptäckter av S Ueda
Astronomiska upptäckter av H Kaneda
Astronomiska upptäckter 1988
Kungsbyn (temapark)

Kungsbyns djurpark är en svensk djurpark öster om Västerås i Västerås kommun.

Djurparken hade 34 olika arter 2019, bland andra visenter, mufflonfår, lemurer, kameler, fågelspindlar och nätpytonormar.

Kungsbyns djurpark öppnade 2010. Den stängde tillfälligt 2018 och återöppnade i juli 2019.

I Kungsbyns djurpark har bland annat visenter fötts 2014 och 2016. Djurparken medverkade i slutet av 2017 i ett projekt att sätta ut visenter i det fria i Kaukasus, varvid fyra tjurar och 13 kvigor flyttades från Eriksbergs Vilt- och Naturpark, Avesta visentpark, Borås Djurpark och Kungsbyns djurpark inom ett projekt som drevs av World Wildlife Foundation Ryssland, European Bison Conservation Center och Eriksbergs Vilt- och Naturpark.

Källor
Kungsbyn öppnar djurparken igen i Västerås Tidning den 13 juni 2019

Noter

Externa länkar
Kungsbyns djurparks webbplats

Djurparker i Sverige
Västerås kommun
ONE Fighting Championship 1

ONE FC 1: Champion vs. Champion var ONE Championships första MMA-gala. Den ägde rum 3 september 2011 i Kallang, Singapore.

Bakgrund
Huvudmatchen var en lättviktsmatch (som med dagens viktklasser i ONE FC skulle kallas fjädervikt) mellan filippinaren Eduard Folayang och K-1-, DEEP- och Legend FC-veteranen, koreanen A Sol Kwon. 

Kommentatorer var ESPN-journalisten Steve Dawson och UFC:s Hall of Fame atleten Bas Rutten. Rutten skötte även ringintervjuerna.

Resultat

Bonusar
Följande MMA-utövare fick bonusar om 5 000 USD:
Fight of the Night: Eduard Folayang vs. A Sol Kwon
Submission of the Night: Eric Kelly vs. Mitch Chilson
Knockout of the Night: Susovan Ghosh vs. Radeem Rahman

Referenser

Noter

Externa länkar
ONE Championship 1 – Tapology.com
ONE Championship 1 – Sherdog.com

Mixed martial arts-evenemang
Croz

Croz är det fjärde studioalbumet med David Crosby. Albumet släpptes den 28 januari 2014 av Blue Castle Records. Det är Crosbys första studioalbum på 20 år. David Crosbys återföreningar med Stephen Stills, Graham Nash och ibland Neil Young har fått mest uppmärksamhet, men Crosby dök också upp på David Gilmours 2006-album On an Island, och mer anmärkningsvärt arbetade han ofta med sin son James Raymond i ett band som heter CPR (David Crosby, Jeff Pevar, James Raymond). Raymond är Davids främsta samarbetspartner på Croz. Albumet innehåller gitarrsolo av Mark Knopfler och trumpetsolo av Wynton Marsalis.

Låtlista
"What's Broken" (James Raymond) – 3:48
"Time I Have" (David Crosby) – 3:49
"Holding On to Nothing" (David Crosby/Sterling Price) – 3:41
"The Clearing"	(James Raymond) – 4:00
"Radio" (David Crosby/James Raymond) – 3:45
"Slice of Time" (David Crosby/Marcus Eaton/James Raymond) – 4:16
"Set That Baggage Down" (David Crosby/Shane Fontayne) – 4:01
"If She Called" (David Crosby) – 4:59
"Dangerous Night" (David Crosby/James Raymond) – 5:57
"Morning Falling" (David Crosby/James Raymond) – 3:41
"Find a Heart" (David Crosby/Marcus Eaton/James Raymond) – 5:04

Medverkande
Musiker
David Crosby – sång, elektrisk gitarr (spår 8)
Todd Caldwell – hammondorgel (spår 2)
Steve DiStanislao – trummor (spår 1, 2, 4, 5, 6, 9, 11), percussion (spår 2, 4, 11)
Marcus Eaton – akustisk gitarr (spår 1-7, 9, 11), bakgrundssång (spår 1, 2, 4-7, 9, 11), elektrisk gitarr (spår 4), elektrisk sitar (spår 4), 12-strängad akustisk gitarr (spår 8)
Shane Fontayne – elektrisk gitarr (spår 2, 4, 6, 7, 9), basgitarr (spår 7), percussion (spår 7) , bakgrundssång (spår 7)
Mark Knopfler – elektrisk gitarr (spår 1)
Wynton Marsalis – trumpet (spår 3)
Kevin McCormick – basgitarr (spår 2, 6), fretless bas (spår 3)
James Raymond – piano (spår 1, 2, 5, 6, 9, 10, 11), Fender Rhodes (spår 1, 3, 11), synthesizer (spår 1, 4, 5, 6, 9, 10, 11), syntbas (spår 1, 4, 5, 7, 9, 10), virtuell pedal steel (spår 1), percussion programmering (spår 1), bakgrundssång (spår 2, 5, 9), trummprogrammering (spår 4, 7, 9, 10), samplad akustisk och elektrisk gitarr (spår 4), samplad akustisk gitarr (spår 10)
Leland Sklar – basgitarr (spår 11)
Steve Tavaglione – EWI (spår 10), sopransaxofon (spår 11)

Produktion
David Crosby, James Raymond – musikproducent
Daniel Garcia – musikproducent, ljudtekniker, ljudmix, foto
Bil Lane, Eddy Santos, Glen Suravech, Rich Tosi – ljudtekniker
Kevin Madigan – ljudtekniker (orgel, spår 2)
Jeffrey Jones – ljudtekniker (trumpet, spår 3)
Doug Sax, Robert Hadley – mastering
Brian Porizek – omslagsdesign
Marcus Eaton, Buzz Person – foto

Externa länkar
Croz på Discogs
Croz på AllMusic

Musikalbum 2014
Bianchi, Kalabrien

Bianchi är en ort och kommun i provinsen Cosenza i regionen Kalabrien i Italien. Kommunen hade  invånare (2017).

Referenser 

   

Kommuner i provinsen Cosenza
Bianchi (efternamn)

Bianchi är ett italienskt efternamn.

Personer med efternamnet
 Ambrogio Bianchi (1771–1856), italiensk kardinal
 Andrea Bianchi (1916–2003), pseudonym för Andrei Feher, rumänsk filmfotograf och regissör
 Andrea Bianchi (född 1925), italiensk filmregissör
Aurelio Bianchi-Giovini (1799–1862), italiensk journalist
 Brigida Bianchi (1613–1703), italiensk skådespelare och poet
 Bruno Bianchi (1955–2011), fransk animatör
 Daniela Bianchi (född 1942), italiensk före detta skådespelare
 Enzo Bianchi  (född 1943), italiensk munk, kommunitetsgrundare och författare
 Francesco Bianchi (olika betydelser)
 Francesco Bianchi (1752–1810), italiensk operatonsättare
 Francesco Bianchi –  italeinskt namn för  Frang Bardhi (1606–1643), albansk romersk-katolsk biskop
 Francesco Bianchi-Ferrari (1447–1510), italiensk konstnär
 Francesco Saverio Bianchi (1743–1815), italiensk munk och helgon
 Ilaria Bianchi (född 1990), italiensk simmare
 Jules Bianchi (1989–2015), fransk racerförare, barnbarn till Lucien Bianchis bror
 Kenneth Bianchi (född 1951), amerikansk seriemördare
 Lucien Bianchi (1934–1969), belgisk racerförare född i Italien
 Luigi Bianchi (1856–1928), italiensk matematiker
 Mattia Bianchi (född 1984), schweizisk ishockeyspelare
 Michele Bianchi (1883–1930), en av grundarna till det italienska fascistpartiet
 Pier Paolo Bianchi (född 1952), italiensk roadracingförare
 René Bianchi (1500-talet), fransk parfymör
 Rico Bianchi (född 1930), schweizisk roddare
 Rolando Bianchi (född 1983), italiensk fotbollsspelare

Italienska efternamn
Santa Maria del Rosario in Prati

Santa Maria del Rosario in Prati är en kyrkobyggnad i Rom, helgad åt Jungfru Maria och särskilt åt hennes roll som Vår Fru av Rosenkransen. Kyrkan är belägen vid Via degli Scipioni i Rione Prati och tillhör församlingen Santa Maria del Rosario in Prati. 

Kyrkan förestås av dominikanorden.

Historia
Vid en tvärgata till Via degli Scipioni – Via Ottaviano – byggdes åren 1898–1901 kyrkan Vergine del Rosario. Arkitekt var Carlo Del Pelo Pardi. Denna kyrka visade sig dock med tiden vara för liten och dominikanerna bestämde sig för att riva den och uppföra en större kyrka i närheten.

Den nuvarande kyrkan uppfördes åren 1912–1916 i nygotik efter ritningar av arkitekten Guglielmo Palombi. Kyrkan konsekrerades den 25 juni 1916 av kardinal Basilio Pompili.

Exteriören
Fasaden uppvisar en portal med en spetsbåge, vilken hyser en lynett med mosaiken Jungfru Marie kröning. Ovanför denna ses ett rosettfönster med rika marmorsniderier. Fasadens muryta är i tegel, medan de arkitektoniska detaljerna är utförda i kalksten.

Interiören
Interiören är treskeppig med polygonal absid. Mittskeppets polykroma fönster avbildar tio kvinnor från Gamla Testamentet, vilka är menade att på olika vis hänsyfta på Jungfru Maria: Eva, Sara, Rebecka, Jael, Ester, Rakel, Hanna, Debora, Abigail och Judit. Kartongerna till dessa fönster ritades av Duilio Cambellotti (1876–1960) och själva fönstren utfördes åren 1915–1916 av Cesare Picchiarini (1871–1943).

Högaltaret har en nygotisk altaruppsats. Raffaele Gagliardi har utfört den förgyllda triptyken som framställer Vår Fru av Rosenkransen och de heliga Dominikus och Katarina av Siena. Högkorets tre lansettfönster framställer Rosenkransens mysterier.

På ömse sidor av högkoret finns sidokapell. Det högra är invigt åt den helige Josef. Altarmålningen framställer honom med Jesusbarnet samt de heliga Thomas av Aquino och Vincentius Ferrer, som båda var dominikaner. Det vänstra kapellet är invigt åt Jesu heliga hjärta och har en altarmålning med Jesus Kristus med de heliga Pius V och Antonino Pierozzi, som även de var dominikaner.

Ovanför ingången till sakristian sitter en fresk som avbildar den heliga Rosa av Lima med Jesusbarnet. Sakristian hyser bland annat målningen Kristus och äktenskapsbryterskan av Alfred Leduc och Fem dominikanska martyrer av Luigi Bartolini.

Referenser

Noter

Webbkällor

Tryckta källor

Externa länkar

Romersk-katolska kyrkobyggnader i Rom (rione Prati)
Mariakyrkor i Rom
Rione Prati
Romersk-katolska kyrkobyggnader invigda 1916
Nygotiska kyrkobyggnader
Kyrkobyggnader ritade av Guglielmo Palombi
Romersk-katolska kyrkobyggnader helgade åt Vår Fru av Rosenkransen
1916 i Italien
Håkan Bengtsson (teolog)

Håkan Bengtsson, född 1962, är en svensk teolog, lektor och författare.

Biografi 
Bengtsson disputerade år 2000 i bibelvetenskap inom Nya Testamentet på en avhandling om bibelkommentarer i Qumrantexterna. Han har undervisat i många år på Högskolan Dalarna, på Uppsala universitet och på Södertörns högskola inom ämnen som bibelvetenskap (Nya och Gamla testamentet), judendom, kristendomens historia och om religioners roller i politiska konflikter. Han har också varit delaktig i svensk judisk-kristen dialog, och är medlem av Samarbetsrådet för judar och kristna i Stockholm. Hans har bland annat forskat kring Dödahavsrullarna, tidig kristen konst i Rom, hermeneutik samt i projekt om bibelforskning och antisemitism.

Mellan 2007 och 2015 var Bengtsson direktor för Svenska teologiska institutet i Jerusalem.

Han är för närvarande (2019) programsamordnare på Uppsala universitet vid Teologiska institutionen, yrkesrelaterad religionsvetenskap.

Bibliografi (urval) 
 2004 – 
 2011 – 
 2012 –

Referenser

Externa länkar 

 

 

Levande personer
Män
Svenska teologer under 2000-talet
Födda 1962
Svenska författare under 2000-talet
Svenska lärare under 2000-talet
SX Phoenicis-variabel

SX Phoenicis-variabeln är en pulserande variabeltyp med egenskaper som liknar Delta Scuti-stjärnorna, men som består av population II-stjärnor med spektralklass A2–F5. De återfinns liksom W Virginis-stjärnorna därför oftast i Vintergatans halo och i klotformiga stjärnhopar. Variabeltypen har kortare period, mindre amplitud och lägre metallhalt än Delta Scuti-variablerna. Perioden ligger inom intervallet 0,03–0,08 dygn eller 0,7–1,9 timmar. De har också relativt hög radialhastighet och låg luminositet med tanke på spektraltypen.

Prototypstjärnan SX Phoenicis varierar mellan visuell magnitud +6,76 och 7,53 med en period av 0,054964438 dygn eller 79,148791 minuter.

SXPHE-variabler 
Magnitud och period för några andra ljusstarka SX Phoenicis-variabler:
 HD 94033 9,46–10,26 0,060 dygn
 DY Pegasi 10,00–10,56 0,073 dygn
 CY Aquarii 10,42–11,20 0,061 dygn
 AE Ursae Majoris 10,86–11,52 0,086 dygn
 XX Cygni 11,28–12,13 0,135 dygn
 BL Camelopardalis 12,92–13,25 0,039 dygn
 BX Sculptoris 13,42–13,71 0,037 dygn

Se även 
 Variabel stjärna

Referenser

Noter 

Variabeltyper
Astrofysik
78 Virginis

78 Virginis, som är stjärnans Flamsteed-beteckning, är en ensam stjärna i den mellersta delen av stjärnbilden Jungfrun, som också har Bayer-beteckningen o Virginis och variabelbeteckningen CW Viginis. Den har en genomsnittlig skenbar magnitud på ca 4,92 och är svagt synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 17,7 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 185 ljusår (ca 57 parsek) från solen. Den rör sig närmare solen med en heliocentrisk radialhastighet på ca -10 km/s.

Egenskaper
78 Virginis är en vit till blå stjärna i huvudserien av spektralklass ApEuCrSr, som visar starka linjer av strontium, krom och andra element högre än järn i spektret. Den har en massa som är ca 2,2 solmassor, en radie som är ca 2,1 solradier och utsänder ca 27 gånger mera energi än solen från dess fotosfär vid en effektiv temperatur på ca 9 100 K.

78 Virginis är en roterande variabel av Alfa2 Canum Venaticorum-typ (ACV), som varierar mellan visuell magnitud +4,91 och 4,99 med en period av 3,722 dygn. Den är den andra stjärnan efter solen som har observerats ha ett magnetfält och visar en dipolstruktur med en ytintensitet på omkring 3,3 kG. Den är troligen också en snabbt oscillerande Ap-stjärna (roAp).

Se även 
 Variabel stjärna

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/78virginis

Stjärnbilden Jungfrun
Flamsteedobjekt
HR-objekt
HD-objekt
Bayerobjekt
Huvudseriestjärnor klass A
Ap-stjärnor
Alfa2 Canum Venaticorum-variabler
82 Virginis

82 Virginis, eller m Virginis, är en misstänkt variabel (VAR) i Jungfruns stjärnbild.

Stjärnan har visuell magnitud +5,03 och varierar med 0,011 magnituder med en period av 4,30942 dygn.

Referenser 

Stjärnbilden Jungfrun 
Misstänkta variabler
Röda jättar
Bayerobjekt
Flamsteedobjekt
HR-objekt
HD-objekt
Gregoryteleskop

Ett Gregoryteleskop, ibland kallat Gregorys teleskop eller gregorianskt teleskop, är en spegelteleskopskonstruktion som beskrevs av den skotske matematikern och astronomen James Gregory 1663.

Det första Gregoryteleskopet konstruerades av Robert Hooke 1673, dock med sfäriska speglar. James Short var, på 1730-talet, den förste att tillverka ett "klassiskt" Gregoryteleskop med paraboloidal primärspegel och ellipsoidal sekundärspegel och han tillverkade under sin levnad gott och väl ettusen exemplar.

I ett Gregoryteleskop reflekteras det infallande ljuset först i en primärspegel och detta reflekterade ljus reflekteras sedan tillbaka mot primärspegeln av en sekundärspegel. Primärspegeln är dock, i sin "klassiska" utformning, försedd med ett centralt hål genom vilket det återreflekterade ljuset passerar.

Gregoryteleskopet påminner om Cassegrainteleskopet, men till skillnad från detta är båda speglarna konkava (sekundärspegeln i ett Cassegrainteleskop är konvex, i sin "klassiska" utformning hyperboloidal). Gregoryteleskopets, liksom Cassegrainteleskopets, primärspegel är, i den "klassiska" utformningen, parabolisk med sitt fokus mellan primär- och sekundärspegeln (i Cassegrinteleskopet har primärspegeln sitt fokus bortom sekundärspegeln), medan sekundärspegeln är prolat ellipsoidal med sitt ena fokus placerat i primärspegelns fokus, och bilden skapas därmed i sekundärspegelns andra fokalplan. Att konstruktionen har två fokus gör att bilden blir rättvänd. Detta "extra" fokus mellan speglarna gör också att man kan sätta in en fältbländare för att minska mängden strålning som når sekundärspegeln, och fältbländare (som kan vara försedda med kylning och avledande speglar) utnyttjas i solteleskop för att minska uppvärmningen.

Till Gregoryteleskopets fördelar hör den rättvända bilden och att en fältbländare kan monteras, till Cassegrainteleskopets fördelar att det är kortare (och en rättvänd bild kan ordnas med ett dubbelt porroprisma). Därutöver är Gregoryteleskopets sekundärspegel enklare att tillverka.

Gregoryteleskopen är enklare att kollimera och de var populärare än Cassegrainteleskop fram till 1800-talets mitt. Gregoryteleskop används fortfarande till annat än solteleskop och ett användningsområde är som sökare med rättvänd bild på större teleskop.

Gregorys konstruktionsprincip (liksom Cassegrains) används även för parabolantenner.

Referenser
 Vladimir Draganov & Daryl G. James, 2002, Compact telescope for free-space communications, Proceedings of SPIE 4767, Current Developments in Lens Design and Optical Engineering III. .
 Y. Suematsu; H. Hara; Y. Katsukawa; R. Kano; T. Shimizu; K. Ichimoto, 2019, Design of all-reflective space-borne 1-m aperture solar optical telescope, Proceedings Volume 11180, International Conference on Space Optics — ICSO 2018; 111800R (2019) .
Vladimir Sacek, 2006, All-reflecting two-mirror telescopes på Notes on amateur telescope optics, TelescopeOptics.net.

Noter

Externa länkar 

Teleskoptyper
Anita Nall

Nadia Anita Louise Nall, född 21 juli 1976 i Harrisburg i Pennsylvania, är en amerikansk före detta simmare.

Nall blev olympisk guldmedaljör på 4 x 100 meter medley vid sommarspelen 1992 i Barcelona.

Källor 

Amerikanska simmare
Amerikanska olympiska guldmedaljörer
Amerikanska olympiska silvermedaljörer
Amerikanska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1992
Olympiska silvermedaljörer 1992
Olympiska bronsmedaljörer 1992
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 1992
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1992 från USA
Födda 1976
Levande personer
Kvinnor
Håkan Bengtsson

Håkan Bengtsson och liknande namn kan syfta på

 Håkan Bengtsson (simmare) (född 1942), svensk simmare
 Håkan A. Bengtsson (född 1958), svensk journalist, debattör och författare
 Håkan Bengtsson (skådespelare), svensk skådespelare
 Håkan Bengtsson (teolog) (född 1962), svensk teolog
 Håkan Bengtsson (journalist, född 1943), svensk journalist.
Éder Militão

Éder Gabriel Militão, född 18 januari 1998, är en brasiliansk fotbollsspelare som spelar för Real Madrid.

Klubbkarriär
Den 14 mars 2019 värvades Militão av Real Madrid, där han skrev på ett sexårskontrakt med start från 1 juli 2019. Militão debuterade i La Liga den 14 september 2019 i en 3–2-vinst över Levante, där han blev inbytt i den 60:e minuten mot Sergio Ramos.

Landslagskarriär
Militão debuterade för Brasiliens landslag den 11 september 2018 i en 5–0-vinst över El Salvador. I maj 2019 blev han uttagen i Brasiliens trupp till Copa América 2019.

I november 2022 blev Militão uttagen i Brasiliens trupp till VM 2022.

Meriter

Real Madrid 
 La Liga: 2019/2020, 2021/2022
 UEFA Champions League: 2021/2022
 Spanska cupen: 2022/2023
 Spanska supercupen: 2019, 2021
 UEFA Super Cup: 2022
 VM för klubblag: 2022

Källor

Noter

Brasilianska fotbollsspelare
Brasilianska landslagsspelare i fotboll
Spelare i São Paulo FC
Fotbollsspelare i FC Porto
Spelare i Real Madrid
Spelare i Campeonato Brasileiro Série A
Spelare i Primeira Liga
Spelare i La Liga
Spelare i Copa América 2019
Spelare i Copa América 2021
Spelare i VM i fotboll 2022
Födda 1998
Levande personer
Män
5474 Gingasen

5474 Gingasen eller 1988 XE1 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 3 december 1988 av de båda japanska astronomerna Kazuro Watanabe och Tetsuya Fujii vid Kitami-observatoriet. Den är uppkallad efter en järnvägssträcka på den japanska ön Hokkaido.

Asteroiden har en diameter på ungefär 5 kilometer.

Referenser 
 

Huvudbältesasteroider
Astronomiska upptäckter av K Watanabe
Astronomiska upptäckter av Tetsuya Fujii
Astronomiska upptäckter 1988
5473 Yamanashi

5473 Yamanashi eller 1988 VR är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 5 november 1988 av de japanska astronomerna Yoshio Kushida och Osamu Muramatsu vid Yatsugatake-Kobuchizawa-observatoriet. Den är uppkallad efter Yamanashi prefektur i Japan.

Asteroiden har en diameter på ungefär 5 kilometer.

Referenser 
 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter platser		
Astronomiska upptäckter av Yoshio Kushida
Astronomiska upptäckter av O Muramatsu
Astronomiska upptäckter 1988
Yamanashi prefektur
5476 Mulius

5476 Mulius eller 1989 TO11 är en trojansk asteroid i Jupiters lagrangepunkt L5. Den upptäcktes 2 oktober 1989 av den amerikanska astronomen Schelte J. Bus vid Cerro Tololo. Den är uppkallad efter Mulius i den grekiska mytologin.

Asteroiden har en diameter på ungefär 35 kilometer.

Referenser 

Jupiters trojaner, trojanska lägret
Småplaneter namngivna efter mytologiska figurer
Astronomiska upptäckter av SJ Bus
Astronomiska upptäckter 1989