kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Éva Székely

Éva Székely, född 3 april 1927 i Budapest, död 29 februari 2020 i Budapest, var en ungersk simmare.

Székely blev olympisk guldmedaljör på 200 meter bröstsim vid sommarspelen 1952 i Helsingfors.

Källor 

Ungerska simmare
Ungerska olympiska guldmedaljörer
Ungerska olympiska silvermedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1952
Olympiska silvermedaljörer 1956
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 1956
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1956 från Ungern
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 1952
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1952 från Ungern
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 1948
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1948 från Ungern
Födda 1927
Avlidna 2020  
Kvinnor
Bröstsimmare
Idrottare från Budapest
Ungerska idrottare under 1900-talet
William Yorzyk

William Albert "Bill" Yorzyk, Jr., född 29 maj 1933 i Northampton, Massachusetts, död 2 september 2020, var en amerikansk simmare.

Yorzyk blev olympisk mästare på 200 meter fjäril vid sommarspelen 1956 i Melbourne.

Källor 

Amerikanska simmare
Amerikanska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1956
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 1956
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1956 från USA
Fjärilssimmare
Alumner från University of Toronto
Födda 1933
Avlidna 2020 
Män
Personer från Northampton, Massachusetts
Amerikanska idrottare under 1900-talet
Idrottare från Massachusetts
Z Arietis

Z Arietis är en pulserande variabel av Mira Ceti-typ i stjärnbilden  Väduren.

Stjärnan varierar mellan magnitud +10,6 och 14,4 med en period av 337 dygn.

Se även 
 Variabel stjärna

Referenser

Noter 

Stjärnbilden Väduren
Miravariabler
Valéria Gyenge

Valéria Gyenge, född 3 april 1933 i Budapest, är en ungersk före detta simmare.

Gyenge blev olympisk guldmedaljör på 400 meter frisim vid sommarspelen 1952 i Helsingfors.

Källor 

Ungerska simmare
Ungerska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1952
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 1956
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1956 från Ungern
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 1952
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1952 från Ungern
Födda 1933
Levande personer
Kvinnor
Frisimmare
Idrottare från Budapest
Den listige bonden

Den listige bonden (tjeckiska: Šelma sedlák) är en komisk opera i fem akter med musik av Antonín Dvořák och libretto av Josef Otakar Veselý.

Historia 
Den listige bonden var Dvořáks först opera som spelades utomlands (Dresden 1882) och den är komponerade med osedvanlig tillförsikt och iver. Dvořáks skicklighet att teckna de mindre rollerna är tydlig och skulle visa sig användbar i hans senare operor. Floran av tjeckiska folkdanser i musiken särskiljer verket från tidigare influenser såsom Albert Lortzings operor. Operan hade premiär den 27 januari 1878 på Provisoriska teatern i Prag. Från premiären 1878 till Provisoriska teaterns stängning 1883 var Den listige bonden den mest spelade tjeckiska komiska opera bortsett från Brudköpet. Dess popularitet minskade endast i och med premiären av Jakobinen 1887.

Personer 
Prinsen (baryton)
Prinsessan (sopran)
Jean, prinsens betjänt (tenor)
Berta, prinsessans kammarjungfru (sopran)
Jeník, en fattig pojke (tenor)
Martin, en rik bonde (bas)
Bětuška, hans dotter (sopran)
Václav, en rik bondson (tenor)
Veruna, (kontraalt)

Handling 
Bětuška älskar den fattige gossen Jeník men fadern vill att hon ska gifta sig med den rike bonden Martin. Hon uppvaktas även av prinsen och dennes betjänt. I slutet förenas prinsen med sin prinsessa och Bětuška får tillåtelse att gifta sig med Jeník.

Källor 

Operor av Antonín Dvořák
Tjeckiskspråkiga operor
Musikåret 1878
Joan Harrison (simmare)

Joan Cynthia Harrison, född 29 november 1935 i East London, är en sydafrikansk före detta simmare.

Harrison blev olympisk guldmedaljör på 100 meter ryggsim vid sommarspelen 1952 i Helsingfors.

Källor 

Sydafrikanska simmare
Sydafrikanska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1952
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 1952
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1952 från Sydafrika
Födda 1935
Levande personer
Kvinnor
T Arietis

T Arietis är en halvregelbunden variabel av SR-typ i stjärnbilden  Väduren.

Stjärnan varierar mellan magnitud +7,3 och 10,5 med en period av 314 dygn.

Se även 
 Variabel stjärna

Referenser

Noter 

Stjärnbilden Väduren
Halvregelbundna variabler
Baghrir

Baghrir (Beghrir) är en sorts pannkaka som är populär i Tunisien, Algeriet och Marocko. Den har många små porer (som en tvättsvamp) och serveras med socker, smör eller honung samt mandlar. De innehåller inte några mejeriprodukter och är veganska.

Källor
 

Mat och dryck i Tunisien
Mat och dryck i Algeriet
Mat och dryck i Marocko
Formella metoder

Formella metoder är ett område inom datavetenskapen som handlar om att modellera och i form av matematisk terminologi specificera och verifiera olika egenskaper hos datorsystem, vilket omfattar såväl hårdvaru- som programvarusystem.
Datavetenskap
Bernardini Scapitta

Giacomo Bernardini (Bernardino) Scapitta, var en italiensk glaskonstnär och äventyrare verksam i Sverige under senare hälften av 1600-talet.

Scapitta dök upp i Stockholm under det falska namnet Markis Guagnini 1675. Han stammade från Casale Monferrato i norra Italien och var förordnad av Hieronimus Mirolicis, biskop i Casale, att predika och övertala folk att ansluta sig till den katolska läran. Under resan till Sverige passerade han bland annat Frankrike, Nederländerna och England där han predikade och försökte övertala folket att ansluta sig till katolicismen. I Amsterdam hade han verkat som själasörjare och glasarbetare hos hyttägaren Nicolas Stua. Väl i Stockholm lanserade han tanken att etablera ett stort glasbruk där han lovade att med inhemskt material producera kristall-, fönster och dricksglas. Genom överståthållaren Claes Rålamb försågs han med medel för att bygga en provugn där han tillsammans med medhjälparen Jean Guillaume Reinier och apotekargesällen Johan Frise utförde en provsmälta som utföll till belåtenhet. Ett bolag bildades där Karl XI var en lottägare tillsamman med 12 av landets främsta män. En glasugn byggdes i närheten av Klara kyrka 1676 och 1678 beviljades Scapitta att på egen hand driva ett spegelmakeri. Hans bristande hantverksskicklighet och oförmåga att sköta bolagets finanser gjorde att han senare under 1678 flydde till England med bolagets kassa på 5000 riksdaler. Efter en tid i England reste han 1680 till Kassel i Tyskland där han arbetade med framställning av venetianskt kristallglas.

Fotnoter

Se även
Kungsholmens glasbruk

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V sid 52, Allhems Förlag, Malmö. 

Italienska konstnärer
Män
Födda okänt år
Avlidna okänt år
Anders Scarinus

Anders (Andreas) Abrahami Scarinus var en svensk tapetmålare och krögare verksam under förra hälften av 1700-talet.

Scarinus blev student i Uppsala 1721 och bosatte sig därefter i Stockholm där han gifte sig. Han var anställd som tapetmålare hos änkan efter tapetmålaren Johan Rosenthal och begärde på 1740-talet att få bli mästare vid Stockholms tapetmålarskrå. Hans ansökan avslogs och gav honom rådet att fortsätta med dem krögarenärig som han drivit tidigare och att han inte skulle befatta sig med ett yrke som han inte hade fullt begrep. Trots avslaget fortsatte han sina verksamheter som tapetmålare och krögare och uppges ha dött i misär.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V sid 52, Allhems Förlag, Malmö. 

Svenska målare under 1700-talet
Män
Födda okänt år
Avlidna okänt år
René Yard

René Jean Francis Yard, född 3 mars 1914 i Rouen, död där 11 mars 1974, var en fransk-svensk målare, tecknare, dekoratör och reseledare. 

Han var son till författaren Francis Yard och Marthe Martel och 1941–1960 gift med Ulla Ingelsson. Yard studerade vid konstakademierna i Rouen och Paris samt vid en akademi i England. Bland hans offentliga arbeten märks ett par väggmålningar för AB Transmarin och AB Otto Hillerström i Helsingborg. Separat ställde han ut i Helsingborg, Ängelholm, Båstad och Malmö. Han medverkade i samlingsutställningar på Skånska konstsalongen och tillsammans med Folke Johansson ställde han ut på Killbergs konstsalong i Helsingborg. Efter 1960 ställde han huvudsakligen ut i Rouen och Paris. Hans konst består av porträtt och landskapsmålningar i en surrealistisk stil samt illustrationer för ett flertal barnböcker. Vid sidan av sitt eget skapande var han knuten till några franska tidningar som karikatyrtecknare.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V sid 731, Allhems Förlag, Malmö.

Noter

Svenska målare under 1900-talet
Franska konstnärer under 1900-talet
Män
Födda 1914
Avlidna 1974
Personer från Rouen
Svenska tecknare under 1900-talet
Gösta Ydström

Johan Gustaf (Gösta) Emil Ydström, född 21 november 1861 i Burseryd, Jönköpings län, död 25 oktober 1952 i Moheda, Kronobergs län, var en svensk präst, författare och målare. 

Han var son till kyrkoherden Johan Emil Ydström och Hildegard Emilia Moberg och från 1892 gift med Sigrid Alfhilda Carolina Bergdahl. Ydström bedrev sina akademiska studier i Uppsala och tjänstgjorde nästan hela sin tid som komminister i Ör i Växjö stift samt som regementspastor vid Kronobergs regemente. Vid sidan av sitt arbete var han en produktiv författare både i bunden och obunden form samt målare. Till hans personliga vänner räknades Bruno Liljefors som uppmuntrade honom i hans måleri. Separat ställde han ut i Växjö och han medverkade vid konstutställningarna i Nässjö 1922 och Jönköping 1928. Hans konst består av landskapsmålningar med djurstaffage i Liljefors anda.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V sid 731, Allhems Förlag, Malmö. 

Svenska målare under 1900-talet
Svenska präster under 1900-talet
Män
Födda 1861
Avlidna 1952
Personer från Burseryds socken
Svenska författare under 1900-talet
Elektrisk pol

En elektrisk pol är ett område där det råder ett överskott eller underskott på elektroner. Elektriska poler finns till exempel på batterier och strömuttag, men en atom eller molekyl kan också ha poler.

Se även
Anod
Katod
Elektrisk dipol
Elektricitet

Källor
 Ove W. Dietrich: pol i Den Store Danske, Gyldendal. Hentet 13 maj 2017 fra https://denstoredanske.lex.dk/pol_-_fysisk_eller_teknisk_begreb
Jacob Sauerberg

Jacob Sauerberg (Sauberg, Saurberg, Zurbergh), död 1728 i Stockholm, var en svensk bildhuggarmästare.

Sauerberg omtalas som mäster i ett intyg utfärdat 1712 av David von Krafft när Sauerberg ansökte om ett inrikes pass för att resa till Kalmar. Ändamålet med hans resa till Kalmar var att tillsammans med marmorerare, förgyllare och snickare montera altartavlan i Kalmars domkyrka som färdigställts i Stockholm. Altartavlan var ritad av Nicodemus Tessin och delvis skulpterad av Caspar Schröder när Schröder avled 1710 färdigställde Sauerberg altartavlan. Tillsammans med Petter Norberg utförde han ett barockaltare till Härnösands domkyrka 1723 som bär stora drag från altaruppsatsen i Kalmar. För Valö kyrka i Uppland utförde han en predikstol 1709 men den monterades först 1719 och till Danmarks kyrka i uppland utförde han en altaruppsats 1723. Inget om Sauerbergs utbildning är känt men man antar att han var elev till Caspar Schröder och att han liksom Schröder arbetade med inredningsdetaljer till Drottningholms slott där man finner tavelramar och möbler utförda av Sauerberg. Bland hans gesäller märks bildhuggaren Olof Gerdman. Vissa lexikon och böcker (Böttingers bok om Drottningholm) använder det felaktiga förnamnet Johan.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V sid 51-52, Allhems Förlag, Malmö. 

Svenska bildhuggare
Män
Födda okänt år
Avlidna 1728
Johann Christopher Sartorius

Johann Christopher Sartorius, född omkring 1650 i Nürnberg, död 1739 eller senare i Prag, var en tysk kopparstickare, tecknare och förläggare.

Sartorius var elev till Michael Heinrich Rentz och var efter sin lärotid först verksam i Nürnberg men reste runt i till olika europeiska städer där han utförde uppdrag. Han vistades i Antverpen 1680 där han bland annat tecknade av arbetet på det nya torn som byggdes till S:t Paulskyrkan. Genom sin bekantskap med Nicolaes Millich kom han i kontakt med svenska uppdragsgivare och reste till Stockholm 1681. Året efter skrev han ett kontrakt med boktryckaren Henrik Keyser där han efter Matthäus Merian skulle gravera bilderna för en ny praktfull bibelutgåva. Arbetet försenades av och Keyser  och endast 14 plåtar stacks under åren 1682–1684 (i sin helhet utgavs kopparsticken först 1753–1760 av Lars Horn i Västerås under titeln Genesis eller Bibliska historier utur skapelseboken). 

Utöver dessa bibelbilder utförde Sartorius även illustrationer till Christophorus Berzelius Die Herrlichkeit des Christenthumes och försättsblad till Manuale Sueticum samt Andreas Jonae Luderhoffs Ett wälsignadt rijke och ett flertal fristående illustrationsteckningar. Sämjan mellan Keyser och Sartorius var inte den bästa och 1684 klagade Sartorius över den dåliga kost och kammare han försågs med samt att tryckaren för en ringa penning påbördade honom annat arbete vid sidan av bibelillustrationerna. Tvisten drogs inför regeringen och avgjordes till Sartorius förmån. Under processen framkom att Erik Dahlbergh anmodat Sartorius att medverka i Suecian vilket den bristande fritiden förhindrat. Han lämnade troligen Stockholm 1685 och var verksam i Nürnberg fram till 1690 innan han flyttade till Prag.

Sartorius finns representerad vid Nationalmuseum, Stockholm och Plantin Moretusmuseet i Antwerpen.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V sid 50-51, Allhems Förlag, Malmö.

Noter

Tyska konstnärer under 1600-talet
Tyska konstnärer under 1700-talet
Tyska gravörer
Personer från Nürnberg
Män
Födda 1650
Avlidna 1739
Representerade vid Nationalmuseum
Strandtunneln

Strandtunneln eller Tammerfors strandtunnel (finska: Rantatunneli eller Rantaväylän tunneli) är en 2 327 meter lång tunnel i Tammerfors, nära sjön Näsijärvis strand. Den öppnades 15 november 2016 och är Finlands längsta vägtunnel (97 meter längre än Karnais tunnel). Den är en del av Riksväg 12 och har två filer i vardera riktningen. Högsta tillåtna hastighet är 60 km/tim.

Tunneln började byggas hösten 2013. Den minskar belastningen på vägnätet ovan jord och möjliggör en bättre tillgång till sjöns strand.

Källor

Transport i Tammerfors
Tunnlar i Finland
Vägtunnlar
Transportåret 2016
Archaeolemur

Archaeolemur är ett släkte av utdöda primater i underordningen lägre primater.

Dessa djur är kända från halvfossila kvarlevor som hittades på Madagaskar. Enligt uppskattningar nådde de en vikt av 22 kg eller tyngre. Skallens form är ungefär lika som hos de nu levande sifakor (Propithecus) som tillhör familjen silkeslemurer. Hos Archaeolemur finns tre premolarer i över- och underkäken men hos silkeslemurer finns bara två. Framtänderna och de nedre hörntänderna var hos det utdöda släktet framåtriktade. De övre hörntänderna fanns bara rudimentärt.

Med sitt robusta skelett och sina korta extremiteter påminde arterna däremot mer om dagens markattartade apor. De vistades troligen främst på marken och plockade föda från växternas låga delar. Archaeolemur var bättre anpassade till öppna landskap som savanner och buskskogar. Det ifrågasätter den gamla teorin att Madagaskar var täckt av tät skog före människans ankomst.

Enligt olika undersökningar är kvarlevorna 2850 till 1035 år gamla. Släktet fanns troligen kvar när människan för 1500 till 2000 år sedan nådde ön. Troligen var Archaeolemur ett lätt jaktbyte men djurens utdöende kan även ha haft andra orsaker.

Två arter blev beskrivna:
 Archaeolemur edwardsi, på norra och centrala Madagaskar.
 Archaeolemur majori, på södra Madagaskar.

Referenser 

Primater
Strepsirrhini
Per Weiland

Per Månsson Weiland, född 5 mars 1860 i Vinslövs socken, Kristianstads län, död 10 april 1907 på Uppsala hospital, var en svensk tidningsman. 

Weiland var redaktionssekreterare i Nya Skånska Posten januari till december 1884, redaktör och utgivare av Upsala-Posten från december 1886 till 1890 och av Trumf från december 1888 till november 1891. Han var även verksam som skriftställare. 

I Weilands skrift Göingen (1887) är återgivningen av bygdemålet långt drivet åt det fonetiska och vokabulären så pass svårtillgänglig att en lång ordlista tillfogats. I några av sina lyrisk stycken har han ett vemodigt och mycket personligt uttryck. I dikten "Draingen" låter han en dräng tala om sitt öde med tung resignation: "for ain gang bleer ad bedor, ain gang en ska ju dö".

Bibliografi

Källor

Noter

Svenska redaktörer
Svenska författare
Svenskspråkiga författare
Födda 1860
Avlidna 1907
Män
Personer från Vinslövs socken
Eta Arietis

Eta Arietis (η Ari, η Arietis) är Bayerbeteckning för en stjärna i östra delen av stjärnbilden Väduren. Den är svagt synlig för blotta ögat med en skenbar magnitud på 5,231. Baserat på en årlig parallaxförskjutning på 34,64 mas, befinner den sig på ett avstånd av ungefär 94,2 ljusår (28,9 parsek)från solen.

Egenskaper
Eta Arietis är en stjärna i huvudserien av F-typ med spektralklass F5 V. Den är, med en ålder av cirka 2,6 miljarder år, yngre än solen. Med den yttre atmosfärens effektiva temperatur på 6 380 K, utstrålar den ett gulvitt ljus, karakteristiskt för en stjärna av F-typ. 

Eta Arietis har undersökts med hjälp av HARPS-instrumentet med avseende på variationer hos radialhastigheten, som kan orsakas av en omkretsande följeslagare, men ingen signal om detta kunde detekterades. Det har inte heller, vid undersökning med rymdteleskopet Spitzer, upptäckts något överskott av infraröd strålning, vilken skulle kunna indikera närvaro av en skiva av gas eller stoft.

Källor

Referenser

Externa länkar
https://www.universeguide.com/star/etaarietis 

Stjärnbilden Väduren
Huvudseriestjärnor klass F
Bayerobjekt
Flamsteedobjekt
HR-objekt
HD-objekt
Panorama över Slaget vid Borodino

Panorama över Slaget vid Borodino är en cykloramamålning av Franz Roubaud, som invigdes 1912, och som visar Slaget vid Borodino den 7 september 1812 under Napoleonkrigen. Den visas på Museum över Sovjetunionens och Ryska federationens hjältar i Moskva.

Bildgalleri

Källor 
Webbplats för Museum-Panorama The Battle of Borodino

Målningar i Moskva
Bataljmålningar
Konstmuseer och konsthallar i Ryssland
Cykloramor
Målningar 1912
Målningar av Franz Roubaud
Slaget vid Borodino
Målningar med motiv från Ryssland
Triumf (tidning)

Triumf var en svensk "allmän veckojournal" som utgavs 1888–1979.

Tidningen startades 1888 under namnet "Trumf" i Uppsala av Per Weiland, men namnet ändrades till Triumf efter att Weiland avgått 1891. Den politiska tendensen angavs 1896–1916 som liberal. År 1927 blev Harald Hermodsson ansvarig utgivare för tidningen, för vilken han blev redaktör 1934. Han efterträddes vid sin död 1960 av sonen Olle Hermodsson som var redaktör till 1977. Åren 1978–1979 utgavs tidningen i Lindesberg med Sven Carlsson som redaktör.

Källor
Kungliga Biblioteket: Nya Lundstedt

Nedlagda svenska tidningar
Toktamış Ateş

Toktamış Ateş, född 4 april 1944 i Istanbul, Turkiet, död 19 januari 2013 i Istanbul, Turkiet, var en turkisk akademiker, politisk kommentator, kolumnist och författare. 

Efter examen från bägge gymnasiet i Istanbul, Sankt George's Österrikiska Gymnasiet (Sankt Georg Avusturya Lisesi) och Vefa Gymnasiet (Vefa Lisesi), blev han antagen till den ekonomiska fakulteten vid Istanbuls universitet och tog examen 1967.

Han började sin akademiska karriär som forskningsassistent vid institutionen för politiska vetenskaper i Istanbuls universitet. Han fördjupade doktorsexamen med en avhandling med titeln, Det osmanska samhällets politiska struktur i etableringsperioden (Kuruluş Dönemi Osmanlı Toplumunun Siyasal Yapısı) 1969 och blev universitetslektor 1974 vid samma fakultet. Han blev full professor 1982. Toktamış Ateş har föreläst i länder som Tyskland, USA och Turkiet. Han skrev dagliga kolumner för turkiska tidningar Cumhuriyet och Bugün. Han deltog även i paneldiskussionsprogrammet Siyaset Meydanı som en politisk kommentator.

Den 19 januari 2013 avled Toktamış Ateş och begravdes i Istanbul den 23 januari 2013.

Källor

Turkiska professorer
Personer från Yeniceoba
Födda 1944
Avlidna 2013
Män
Panorama över slaget vid Waterloo

Panorama över slaget vid Waterloo är en cyklorama-väggmålning av Louis Dumoulin, som invigdes 1912, och som visar slaget vid Waterloo 1815 under Napoleonkrigen. 

Cykloramat visas i en rund utställningsbyggnad i Braine-l'Alleud i Belgien, som ritades av Franz Van Ophem 1911. Den har en yttre diameter på 25 meter, är 15 meter hög och har ett konformat tak. Rotundans vitmålade tegelväggar är dekorerade med falska bågar med joniska pelare och kröns av en parapet med en palmettfris.  

Målningen färdigställdes 1912 och består av 14 dukar som sytts samman. Åskådarna står på en fem meter hög plattform i byggnadens mitt. Motivet är framför allt det franska kavalleriets anfall.

Byggnaden och målningen fick byggnadsminnesskydd 1988.

Bildgalleri

Källor 
Denna artikel är baserad på artikeln Panorama of the Battle of Waterloo på engelskspråkiga Wikipedia.

Målningar i Belgien
Bataljmålningar
Konstmuseer och konsthallar i Belgien
Cykloramor
Vallonska Brabant
Byggnadsminnen i Belgien
Målningar av franska konstnärer
Målningar 1912
Slaget vid Waterloo
Målningar med motiv från Belgien
Hadropithecus

Hadropithecus är ett släkte av utdöda primater i underordningen lägre primater.

Släktet är känd från halvfossila kvarlevor som hittades på sydvästra och södra Madagaskar. Individerna var antagligen lika stora som medlemmar av det likaså utdöda släktet Archaeolemur. Båda släkten tillsammans bildar familjen Archaeolemuridae. Individer av Hadropithecus hade en kortare nos och andra avvikande detaljer av skallens och tändernas konstruktion. Från andra skelettdelar upphittades bara ett fåtal. Antagligen var Hadropithecus lite smalare än Archaeolemur.

Troligtvis gick individerna med alla fyra fötter på marken. Enligt en teori hade de samma levnadssätt som dagens gelada. De flesta kvarlevor är 1000 till 2000 år gamla. Under samma tid nådde människan Madagaskar. Hadropithecus var troligen ett lätt byte men släktets utdöende kan även ha haft andra orsaker.

Referenser 

Primater
Strepsirrhini
Upp mot stjärnorna

Upp mot stjärnorna är en låt av Kellys 1999 skriven av Christer Lundh och Mikael Wendt. Det var det första spåret i albumet med samma namn. Bandet tävlade med låten i Dansbandslåten 1999. Låten fanns på Svensktoppen under 23 veckor mellan 4 december 1999 och 20 maj 2000 med första plats som bästa placering.

Källor

Fotnoter

Svenska dansbandslåtar
Svenskspråkiga sånger
Svensktoppsmelodier 1999
Sånger 1999
Svensktoppsmelodier 2000
Ett litet ljus

Ett litet ljus är en sång skriven av Jörgen Andersson och Lennart Dahlberg. Den spelades in av Kellys och var första spåret på bandets album samma namn, som utkom 1996. Låten fanns på Svensktoppen under 29 veckor mellan 27 juli 1996 och 30 december 1997 med första plats som bästa placering.Det var den första låten bandet fick in på Svensktoppen.

Sångtexten handlar om ett par, där den ena är spelemannen, som möts under en logdanskväll år 1922. De lever sedan tillsammans i flera år innan maken avlider, och paret visar sig vara jag-personens morföräldrar. Sången har bland annat spelats under begravningar i Sverige.

Andra inspelningar
Låten har blandat annat även spelats in av Matz Bladhs på albumet 20 gobitar 2005 från 2004. och av Jenny Saléns på albumet Nu bubblar blodet från 2012.

Källor

Fotnoter

Svenska dansbandslåtar
Svenskspråkiga sånger
Svensktoppsmelodier 1996
Sånger 1996
Svensktoppsmelodier 1997
1922 i fiktion