kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Narrow body

Narrow body (från engelska: smal kropp) är benämningen på ett passagerarflygplan som har en mittgång och tillåter sex stolar i bredd och normalt en flygplansdiameter upp till fyra meter. Den större motsvarigheten är Wide body flygplan med två gångar.

Exempel

Sexsätes konfiguration 

Airbus A320
Boeing 707
Boeing 727
Boeing 737

Femsätes konfiguration 
McDonnell Douglas DC-9

Bilder

Se även 
Wide body

Källor

Luftfarkoster
Wide body

Wide body (från engelska: Bred kropp) är en flygplanstyp med två gångar som tillåter sju säten eller fler i bredd. Motsvarigheten är narrow body för mindre trafikflygplan.  Normal diameter på flygplanskroppen är fem till sex meter.

Exempel 
 Airbus A300
 Airbus A310
 Airbus A330
 Airbus A340
 Airbus A350
 Airbus A380
 Boeing 747
 Boeing 767
 Boeing 777
 Boeing 787
 Iljusjin Il-86
 Iljusjin Il-96
 McDonnell Douglas DC-10/MD-11
 Lockheed L-1011 TriStar

Se även 
Narrow body

Källor

Flygplan
Juha Leiviskä

Juha Ilmari Leiviskä, född 17 mars 1936 i Helsingfors, är en finländsk arkitekt.

Juha Leiviskä är son till ingenjören Toivo Ilmari Leiviskä och lektorn Sonja Sylvia Jämsén-Astala. Han utbildade sig i arkitektur vid Tekniska högskolan i Helsingfors, där han avlade examen 1963. Han studerade för bland andra Nils Erik Wickberg, Hilding Ekelund och Olli Pöyry och arbetade som assistent till Aarno Ruusuvuori. Han arbetade på Tekniska högskolan till 1971 och samarbetade efter examen med Bertel Saarnio 1964–1968 och etablerade en egen arkitektbyrå 1967. Från 1978 har han drivit ett arkitektkontor tillsammans med Vilhelm Helander.

En betydande del av Juha Leiviskäs arbeten är kyrkobyggnader. Vid utformningen av interiörerna har han fäst stor vikt vid ljusaspekter, inklusive artificiell belysning med egenformgiven armatur.

Verk i urval
Restaurering av Lemi kyrka 1967-1969
Sankt Thomas kyrka och församlingscentrum i Uleåborg, 1975
Myrbacka kyrka i Vanda, 1984
Männistö kyrka i Kuopio, 1992
Tysklands ambassad, Granö , Helsingfors. 1993
Kouvola stadshus (tillsammans med Bertel Saarnio), 1968
Nakkilas församlingshem, 1970
Restaurering av Gamla studenthuset i Helsingfors, 1979 (tillsammans med Vilhelm Helander
Församlingscentrum i Kyrkslätt, 1984
Bostadshus i Västra Böle i Helsingfors, 1990 (tillsammans med Pekka Kivi Salon)
Vallgårds bibliotek i Vallgård i Helsingfors, 1991 (tillsammans med Asta Björklund)
Renovering och utbyggnad av Den gode herdens kyrka i Baggböle i Helsingfors, 2002
Kultur- och konferenscentret Addar i Betlehem i Palestina, 2005
Restaurering av Lappos konstmuseum i Lappo, tidigare Patronfabriken, 2006
Sandelshuset i Tölö, Helsingfors (tillsammans med Rosemarie Schnitzler, 2007
 Svenska social- och kommunalhögskolan, Kronohagen, Helsingfors, 2009
Restaurering av Villa Johanna renovering och restaurering (tillsammans med Marica Schalin)
Restaurering av Harju ("Åsens") begravningskapell i S:t Michel, samt ny byggnad

Bildgalleri

Utmärkelser i urval 
Ledamot av Konstakademien 1991 
Pro Finlandiamedaljen 1992 
Prins Eugen-medaljen 1994
 Byggrosen, 2007

Källor
 Denna artikel är baserad på artikeln Juha Leiviskä på finskspråkiga Wikipedia.

Finländska arkitekter under 1900-talet
Födda 1936
Levande personer
Män
Ledamöter av Konstakademien
Arkitekter från Helsingfors
Konstens akademiker
Tibble station

Tibble station är en station på Roslagsbanan i Täby kommun, cirka 12 km från Stockholms östra. Den har två spår och en mittplattform.

Antalet påstigande en genomsnittlig vintervardag (2018) är cirka 2 100.

Historik
På den då enkelspåriga sträckan inrättades en hållplats 1974. Hela Kårstagrenen var avstängd januari-augusti 2017 för utbyggnad av dubbelspår på sträckan Roslags Näsby - Visinge. I samband därmed byggdes denna station helt om.

Galleri

Referenser

Järnvägsstationer vid Roslagsbanan
Transport i Täby kommun
Järnvägsstationer invigda 1974
Järnvägsstationer invigda 2017
1974 i Sverige
2017 i Sverige
Byggnader och anläggningar i Täby kommun
Vi vill ha värme

"Vi vill ha värme" är en rocklåt skriven av rockgruppen N'Gang från Onsala/Kungsbacka, och utigven på singel samma år.

Robert Ardin och Michael Erlandsson står som upphovsrättsmän, men låten arbetades fram av gruppens medlemmar och framfördes i Melodifestivalen 1990. Singeln som följde producerades av Tommy Kaså, då anställd av musikförlaget GAP (Glennmark artist productions).

Melodin låg även på Svensktoppen i tre veckor under perioden 25 mars-8 april 1990, med sjundeplats som högsta placering där.

Källor

Fotnoter

Svenska rocklåtar
Svenskspråkiga sånger
Melodifestivalbidrag 1990
Svensktoppsmelodier 1990
Musiksinglar 1990
Kanyigo

Kanyigo är namnet på en ort i distriktet Missenyi i Kagera, norra Tanzania, alldeles på gränsen till Uganda. Orten ligger drygt 30 kilometer norr om Bukoba, på Victoriasjöns västra kust. Vid 2012 års folkräkning bodde 10 168 invånare i orten.

Referenser 

Orter i Tanzania
Anna-Liisa Hirviluoto

Anna-Liisa Hirviluoto, född den 16 februari 1929 i Helsingfors, död den 23 april 2000 i Helsingfors, var en finländsk arkeolog som arbetade inom Museiverket och dess föregångare Arkeologiska kommissionen under 35 år.

Hon var dotter till officeren Simo Hirviluoto (tidigare Lång) och Martta Kasurinen. Hon utbildade sig först till lärare i historia, men blev 1957 kurator för den förhistoriska avdelningen i Arkeologiska kommissionen. När denna lades ned och Museiverket grundades 1972 övergick hon till den nya verksamheten.

Hirviluotos specialområde var utgrävningar av järnåldersmiljöer, exempelvis Korsbacka (Ristimäki) i S:t Karins, Egentliga Finland, 1962.  Hon övervakade också vägprojekt i närheten av känsliga miljöer och arbetade med samverkan mellan arkeologer i Norden.

Bibliografi
 "Raision Ihalan 'vaskivaipat'" Suomen Muinaismuistoyhdistys, Vol 75, (1973), s 60–67 (finska)
 Iron age cultivation in SW Finland (med Kimmo Tolonen och Ari Siiriäinen) Helsinki: Finska fornminnesföreningen, (1979)
 Hollolan kirkko: asutuksen, kirkon ja seurakunnan historiaa Hollola: Hollolan seurakunta, (1985) (finska)
 Iron Age Studies in Salo 1/2: 1: The research History of the Isokylä Area in Salo (med Marianne Schaumann-Lönquist, Elvi Linturi, Pirjo Uino, et al.)  Helsinki: Vammalan Kirjapaino, (1986)
 Salon esihistoria Salo: Salon Kaupunki, (1991) (finska)
 Halikon historia 1 (med Kari Pitkänen) Halikko: Halikon Kunta, (1992) (finska)
 (med Katriina Koskinen), Rapolan muinaislinna. Valkeakoski: Voipaalan taidekeskus, 1993 (2 uppl. 1997). . (finska)

Källor

Födda 1929
Avlidna 2000
Kvinnor
Finländska arkeologer
Finländska fackboksförfattare
Nicklas Johansson

Ej att förväxlas med ishockeyspelaren Niklas Johansson.

Nicklas Johansson, född 12 juni 1984 i Umeå, uppvuxen i Nordmaling, är en svensk före detta ishockeyspelare som spelade för IF Björklöven under stora delar av sin karriär. Johansson representerade även LN 91, IF Sundsvall Hockey och, under juniortiden, Modo Hockey.  

Den 23 mars 2018 meddelades det att Johansson avslutade sin spelarkarriär. Han är yngre bror till den före detta ishockeyspelaren Daniel Johansson.

Referenser

Externa länkar 

Män
Födda 1984
Levande personer
Svenska ishockeyspelare
Ishockeyspelare i IF Björklöven
Spelare i Sundsvall Hockey
Idrottare från Umeå
Svenska idrottare under 2000-talet
Evert Strokirk

Georg Evert Strokirk, född 4 mars 1861 i Örebro, död 19 oktober 1936 i Stockholm, var en svensk arkitekt.

Strokirk inskrevs vid Karolinska läroverket i Örebro 1871 och vid Örebro Tekniska Elementarskola 1877. Han studerade vid Kungliga tekniska högskolan höstterminen 1880 och  fortsatte och avslutade studierna i arkitektur vid Tekniska Högskolan i Stuttgart, med avgångsexamen våren 1884.

Omedelbart efter studierna erhöll han anställning vid byggandet av det nya Riksdagshuset i Berlin vid geheimerådet Paul Wallots atelier, samt anställdes samma år på hösten i den tyska statens tjänst för att utföra ritningar till byggnaden, och stannade där till 1888. Under vistelsen i Berlin deltog han i åtskilliga arkitektoniska tävlingar och utförde flera större ritningar, såsom bland andra till museet i Metz och musikkonservatoriet i Innsbruck.

På hösten 1888 återvände till Sverige och inträdde i den samma år grundade firman G. Rosendal & C:o i Stockholm, som upphörde 1929.

Han ligger begravd det Strokirkska gravkoret på Norra begravningsplatsen i Solna, vilket han själv uppgjorde ritningarna till.

Källor

SvD: Dödsfall (1936-10-31)

Noter

Externa länkar

Svenska arkitekter under 1900-talet
Födda 1861
Avlidna 1936
Män
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Arkitekter från Örebro
Åsa Maria Erlandsson

Åsa Maria Erlandsson, född 30 jan 1974, är en svensk cyklist. Hon tävlade för Sverige i 2016 UCI Cyclo-cross World Championships i Heusden-Zolder.

Referenser 

Kvinnor
Födda 1974
Levande personer
Svenska tävlingscyklister
Arninge station

Arninge station är en järnvägsstation på Roslagsbanan i Täby kommun. Stationen ligger på en dubbelspårig sträcka mellan stationerna Hägernäs och Rydbo cirka 17 kilometer från Stockholms Östra. I nära anslutning till stationen finns även en bussterminal för busslinjerna 639 till/från Rimbo/Hallstavik, 670 till/från Vaxholm, och 676 till/från Norrtälje på den parallellt löpande motorvägen E18, samt hållplatser för ett antal lokala busslinjer.

Under år 2018 ersattes den ursprungliga enkelspåriga sträckningen från 1901 med ett nytt dubbelspår nära E18. Sträckningen Hägernäs–Ullna kvarnväg byggdes ut till dubbelspår. I samband med detta färdigställdes stationen i huvudsak, men den trafikerades inte de första åren. Den nya järnvägsstationen togs i bruk den 12 december 2021, samtidigt med bussterminalen på ömse sidor om E18 och en gångbro till handelsområdet väster om E18.

Bildgalleri

Källor

Noter

Järnvägsstationer vid Roslagsbanan
Transport i Täby kommun
Byggnader och anläggningar i Täby kommun
Järnvägsstationer invigda 2021
Karin Sporre

Karin Alice Sporre, född 25 januari 1952 i Forsheda, är professor vid Institutionen för tillämpad utbildningsvetenskap, Umeå universitet.

Hennes professur i pedagogiskt arbete är inriktad mot värdegrund, genus och kulturell mångfald. Utöver sin professur innehar Sporre styrelseuppdrag i Styrelsen för nationellt forum för religionsdidaktisk/pedagogisk forskning. Hon är även sedan 2017 utsedd av regeringen att delta i Expertgruppen för oredlighet i forskning vid CEPN.

Biografi 

Sporre tog sin Fil.kand./biträdande psykologexamen vid Stockholms universitet 1976, vilken kompletterats med en Högskoleexamen i religionsvetenskap vid Uppsala universitet (1984) samt en Fil.mag. i teologi vid Lunds universitet (1996). Hennes teologie doktorsexamen i etik avslutades 1999 vid Lunds universitet, där hon även sex år senare blev docent i etik. Mellan åren 1999-2006 höll Sporre en tjänst som universitetslektor i etik vid Högskolan Dalarna i Falun. Efter 2006 fortsatte hon som forskningslektor i pedagogiskt arbete vid Umeå universitet t.o.m. 2009, då hon utsågs till professor i pedagogiskt arbete. Från 2009-2011 höll Sporre även en gästprofessur vid Karlstad universitet i religionsvetenskap. Sedan 2001 har hon deltagit i och drivit student- och forskningsutbyten med bl.a. Stellenbosch University samt University of the Western Cape, Sydafrika. 2015-2018 leder Sporre forskningsmiljön RECEUM (Research in Early Childhood Education, Umeå University) och forskar i projektet ”Vad kan man lära i etik? Skilda konceptioner av etisk kompetens för undervisning i en obligatorisk skola” med finansiering från Vetenskapsrådet.

Publikationer 

Nedan följer ett kort urval av publikationer, för fullständig lista var god se rubrikens referens.
 1999 - Först när vi får ansikten - Ett flerkulturellt samtal om feminism, etik och teologi
 2010 - Values, Religion and Education in Changing societies
 2015 - In search of human dignity: Essays in theology, ethics and education

Referenser 
https://web.archive.org/web/20170415202856/http://www.edusci.umu.se/om-institutionen/personal/karin-sporre/

Noter

Kvinnor
födda 1952
Levande personer
Svenska professorer i pedagogik
Personer verksamma vid Umeå universitet
Pisonia brunoniana

För andra betydelser, se Fågelfängare

Pisonia brunoniana, ibland kallad fågelfängare , är en städsegrön tvåhjärtbladig blomväxt som bildar buskar eller träd och förekommer på Nya Zeeland, Norfolk Island, Lord Howe Island och Hawaii. Arten är närbesläktad med Pisonia umbellifera och har av vissa auktoriter kategoriserats som samma art. Växten kan bli sex meter hög och han en stam på upp till sex meter i diameter. Trivialnamnet på Hawaii är "Pāpala kēpau" och på Nya Zeeland "parapara" eller "birdcatcher tree" eftersom dess klibbiga frön ibland gör att småfåglar fastnar och dör i träden. De klibbiga fröna är en anpassning för att de ska fastna på större fåglar, exempelvis havsfåglar som då kan föra dem långa sträckor, till andra öar och sprida arten till nya områden. Detta gäller även vissa andra arter inom släktet, varför flera arter kallas fågelfängare och liknande.

Noter 

Underblomsväxter
Paula Purhonen

Paula Purhonen, född 10 december 1945, är en finländsk arkeolog. Hon var statsarkeolog (fi: valtionarkeologi, motsvarande generaldirektör) på Museiverket i Finland 2003-2009.

Purhonen började arbeta på Museiverkets föregångare, Arkeologiska kommissionen, 1973. Hennes huvudsakliga forskningsområden var gravfältet Vainionmäen kalmisto i Letala och Varggrottan i Bötombergen i Kristinestad. 1998 lade hon fram sin doktorsavhandling Kristinuskon saapumisesta Suomeen (Kristendomens ankomst till Finland).

Bibliografi
(red. med Leena Söyrinki), Arkeologin kenttätyöt, 1973
(red) 'Vainionmäki - A Merovingian Period Cemetery in Laitila, Finland, Museovirasto, Helsinki 1996
Kristinuskon saapumisesta Suomeen, Suomen Muinaismuistoyhdistys, 1998
Maiseman muisti - Valtakunnallisesti merkittävät muinaisjäännökset, Museovirasto, 2001
(med Tiina Miettinen) Elämää kivikauden suomessa, Museovirasto, 2006 (illustrerad faktabok för barn)

Källor

Födda 1945
Levande personer
Kvinnor
Finländska arkeologer
Finländska fackboksförfattare
Deriazturbin

Deriazturbinen är en radial-axialvattenturbin av reaktionstyp namngiven efter sin uppfinnare Paul Deriaz som fick patent på turbintypen 1947. Turbinen kombinerar det radiella inflödet och det axiella utflödet som kännetecknar francisturbinen med de ställbara skovlar för att variera anfallsvinkel som kännetecknar kaplanturbinen. Men där Kaplanturbinens skovlar vrids runt en axel som är vinkelrätt mot turbinens axel så vrids Deriazturbinens skovlar runt en lutande axel. Syftet med denna skillnad är att kunna utnyttja turbinen vid högre fallhöjder. Turbinen kan ha specifika varvtal från 130 till 450 och en fallhöjd från 25 till 200 meter. Turbintypen är tämligen ovanlig, i Sverige finns den bara installerad i Ajaure kraftstation.

Referenser 

Vattenkraft
Turbiner
Resehandling

En resehandling, eller ett resedokument, är en legitimationshandling som följer vissa internationella överenskommelser, och som har utfärdats av en regering, nationell myndighet eller internationell organisation (till exempel Förenta nationerna) med syfte att låta en person eller en mindre grupp av personer kunna röra sig över statsgränser. Resehandlingar försäkrar typiskt sett andra regeringar att innehavaren har rätt att återvända till den stat som utfärdat resehandlingen. Vanligtvis utfärdas resehandlingar i form av ett häfte som innehåller plats för visum samt in- och utresestämpelmärken.

De flesta resehandlingar fastställer innehavarens nationalitet, det vill säga medborgarskap. Den vanligaste typen av resehandling är pass. Andra typer av förekommande resehandlingar är laissez-passer (passliknande handling som utfärdas av bland annat FN), resehandlingar som utfärdas enligt flyktingkonventionen samt i vissa fall nationellt identitetskort. Körkort och andra legitimationshandlingar som inte styrker medborgarskap brukar normalt inte erkännas som resehandlingar.

Europeiska unionen 

Inom Europeiska unionen erkänns pass och, för unionsmedborgare, nationellt identitetskort som giltiga resehandlingar vid resa mellan medlemsstaterna. Dessa bestämmelser finns fastställda i rörlighetsdirektivet, som gäller i hela unionen samt även i Island, Liechtenstein och Norge genom EES-avtalet. Även Schweiz omfattas av motsvarande bestämmelser genom bilaterala avtal med unionen.

Se även 
 Legitimationshandling
 Pass

Externa länkar 
 PRADO - offentligt register över äkta identitets- och resehandlingar online

Gränskontroll
Personliga dokument
Kvalet till VM i snooker 2017

Kvalet till VM i snooker 2017 spelades i tre omgångar den 5–12 april 2017 i Ponds Forge International Sports Centre, Sheffield, England. I första omgången mötte spelarna rankade 17–80 de som rankades 81 och lägre (a=amatör i sammanställningen). De 16 kvalvinnarna gick in i huvudturneringen där motståndarna bestämdes genom lottning.

Alla matcher spelades i bäst av 19 frames

Källor
snooker.org

2017
2017 i Storbritannien
Sportevenemang i Sheffield
Sportåret 2017
VM i snooker 2017

VM i snooker 2017, eller Betfred World Snooker Championship, var en rankingturnering i snooker som spelades mellan 15 april och 1 maj 2017 i Crucible Theatre i Sheffield, England.

Mark Selby var regerande mästare och han upprepade segern i årets turnering då han besegrade John Higgins med 18–15 i finalen.

Prispengar
Den totala prissumman var på 1 750 000 pund fördelat enligt följande:
{| 
|-
! align=left | Placering || align=right | Pris || align=right | Totalt
|-
| width=100 | • Vinnare || align=right width=80 | 375 000 || align=right width=120 | 375 000
|-
| • Tvåa || align=right | 160 000 || align=right | 160 000
|-
| • Semifinal || align=right | 75 000 || align=right | 150 000
|-
| • Kvartsfinal || align=right | 37 500 || align=right | 150 000
|-
| • Sista 16 || align=right | 25 000 || align=right | 200 000
|-
| • Sista 32 || align=right | 16 000 || align=right | 256 000
|-
| • Sista 48 || align=right | 12 000 || align=right | 192 000
|-
| • Sista 80 || align=right | 8 000 || align=right | 256 000
|-
| • Högsta break, TV-sänt ||   || align=right | 10 000
|-
|  ||   || align=right | 1 000
|-
| Summa ||   || align=right | 1 750 000
|}

Pris för maximumbreak
Den ackumulerade prissumman för eventuella maximumbreak låg på totalt 5 000 pund.

Kval

Kvalet spelades i tre omgångar den 5–12 april 2017 i Ponds Forge International Sports Centre, Sheffield, England. Alla matcher spelades i bäst av 19 frames och de 16 kvalvinnarna gick in i huvudturneringen där motståndarna bestämdes genom lottning.

Huvudturnering
De 16 främsta på världsrankingen var direktkvalificerade. Övriga 16 spelare kvalade in och vem de skulle möta bestämdes genom lottning.

Final

Referenser

Källor

snooker.org

2017
Sportevenemang i Sheffield
2017 i Storbritannien
Sportåret 2017
William Fitzwilliam Owen

William Fitzwilliam Owen, född den 17 september 1774 i Manchester, död den 3 november 1857 i Saint John's i New Brunswick, var en engelsk sjömilitär och kartograf.

Owen ingick i flottan 1788, kommenderades 1803 till de ostindiska farvattnen, varefter han kartlade Maldiverna. Han deltog i amiral Pellews krigsföretag mot holländarna, tillfångatogs av fransmännen 1808 och kvarhölls på Mauritius till 1810. Åren 1815–1816 kartlade han Stora sjöarna på den kanadensiska sidan, 1821–1826 Madagaskars och stora sträckor av Afrikas kust samt 1847 en del av Nordamerikas. Han befordrades 1854 till viceamiral. Han utgav Narrative of voyages to explore the shores of Africa, Arabia and Madagascar (2 band, 1833).

Källor 

 

Brittiska amiraler
Brittiska kartografer
Brittiska upptäcktsresande
Afrikaforskare
Personer i Napoleonkrigen
Brittiska militärer under 1800-talet
Personer från Manchester
Födda 1774
Avlidna 1857
Män
Ugglan
Ninus (Assyrien)

Ninus (grekiska Ninos) var enligt medisk-persisk legend grundaren av assyriska riket och staden Nineve. Det sägs att han kuvat alla Asiens folk med undantag av indierna. Det sägs även att han var gift med drottning Semiramis och att han med henne fått sonen Ninya. Legenden förlägger Ninus regeringstid till omkring år 2100 f.Kr. Ninos och hustrun Semiramis är huvudpersonerna i en av de tidigaste grekiska kärleksromanerna som man har funnit delar av på papyrus.

Källor 

 Store norske leksikon/ Ninos

Assyriska kungar
John Owen (epigramdiktare)

John Owen (latiniserat Audoënus, Ovenus), född omkring 1564 i Wales, död 1622 i London, var en engelsk epigramdiktare på latin.

Owen, till yrket skollärare, var för sina muntra och bitande kvicka epigram känd i hela Europa som "den brittiske Martialis". Han angrep gärna påvedömet, varför hans epigram 1654 sattes på Index librorum prohibitorum. En för sin tid utmärkt upplaga av Owens Epigrammata utgavs i 2 band 1795 av Antoine-Augustin Renouard.

Källor 

  

Engelska poeter
Walesiska författare
Latinskspråkiga författare
Poeter under 1500-talet
Poeter under 1600-talet
Engelska författare under 1500-talet
Engelska författare under 1600-talet
Födda 1564
Avlidna 1622
Män
Ugglan
Alumner från New College, Oxford
John Owen (teolog)

John Owen, född 1616 i Stadhampton i Oxfordshire, död den 24 augusti 1683 i Ealing, var en engelsk teolog.
 
Owen värderades högt av Cromwell och var 1652–1657 vicekansler för Oxfords universitet. Sin teologiska lärdom nedlade han i mer än 80 särskilda arbeten, som ställer honom som den mest produktive bland nonkonformisternas skriftställare. Hans verk utgavs 1850–1855.

Referenser

Noter

Externa länkar

Engelska teologer
Personer verksamma vid Oxfords universitet
Teologer under 1600-talet
Personer i England under 1600-talet
Personer från Oxfordshire
Födda 1616
Avlidna 1683
Män
Ugglan
Alumner från The Queen's College, Oxford
Adalin (ort)

Adalin är en ort i kommunen Dragu i judeţet Sălaj i de historiska regionerna Crișana och Transsylvanien i Rumänien. Folkmängden uppgår till cirka 200 invånare.

Referenser

Noter

Orter i Rumänien
Henry Vane

Henry Vane kan syfta på:

*Sir Henry Vane den äldre (1589–1655), engelsk hovman
Sir Henry Vane den yngre (1613–1662), engelsk statsman
 Henry Vane, 1:e earl av Darlington (1705–1758), brittisk peer
 Henry Vane, 2:e earl av Darlington (1726–1792), brittisk peer
 Henry Vane, 2:e hertig av Cleveland (1788–1864), brittisk peer
 Henry Vane, 9:e baron Barnard (1854–1918), brittisk peer

Se även 
 Henry Vane-Tempest (1771–1813), brittisk politiker
Asellus Borealis

Asellus Borealis eller Gamma Cancri (γ Cancri, förkortat gamma Cnc, γ Cnc), som är stjärnans Bayerbeteckning, är en stjärna i centrum av stjärnbilden Kräftan. Eftersom den är belägen nära ekliptikan, kan den ockulteras av månen och, mycket sällan, av någon av planeterna.

Nomenklatur
Stjärnans traditionella namn är Asellus Borealis (latin för "norra åsnefölet"). År 2016 organiserade internationella astronomiska unionen en arbetsgrupp för stjärnnamn (WGSN) med uppgift att katalogisera och standardisera egennamn för stjärnor.  WGSN fastställde namnet Asellus Borealis för denna stjärna den 6 november 2016 vilket nu är infört i IAU:s Catalog of Star Names.

Egenskaper
Asellus Borealis är en vit underjätte av typ A med en skenbar magnitud på 4,67, som är belägen omkring 181 ljusår från solen. Dess utstrålning är ca 35 gånger större än solens och den har en yttemperatur på 9 108 K.

Källor

Referenser

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/asellusborealis
 http://stars.astro.illinois.edu/sow/asellusbor.html

Stjärnbilden Kräftan
Bayerobjekt
Vita underjättar
Flamsteedobjekt
HR-objekt
HD-objekt
Marian Suski

Marian Franciszek Suski, född 2 november 1905 i Kielce, död 25 december 1993 i Wrocław, var en polsk fäktare.
Suski blev olympisk bronsmedaljör i sabel vid sommarspelen 1932 i Los Angeles.

Källor 

Polska fäktare
Polska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 1932
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1936 från Polen
Tävlande i fäktning vid olympiska sommarspelen 1936
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1932 från Polen
Tävlande i fäktning vid olympiska sommarspelen 1932
Födda 1905
Avlidna 1993
Män
Personer från Kielce