kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Anker (släkt)

Anker är en dansk-norsk släkt med ursprung i Sverige, där släktens anfader Olof Erichsson var verksam som ankarsmed.

Bland medlemmar märks Peder Anker, Norges statsminister i Stockholm 1814–1822, och köpmannen Bernt Anker.

Källor

Vidare läsning 

 
 

Norska adelsätter
1998 KD51

1998 KD51 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 23 maj 1998 av LINEAR i Socorro County, New Mexico.

Asteroiden har en diameter på ungefär 10 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Ej namngivna småplaneter
Astronomiska upptäckter av LINEAR
Astronomiska upptäckter 1998
Bogstad gård

Bogstad gård är en herrgårdslik norsk gårdsbyggnad i Oslo, uppförd åren 1772–1792.

Morten Leuch uppförde den ursprungliga delen av huvudbyggnaden. Den utbyggdes senare av Peder Anker, som gav den dess nuvarande slottskaraktär. Gården och tillhörande parkområde förvaltas sedan 1954 av Norsk Folkemuseum.

Källor

Vidare läsning 

 Aslaksby, Truls (2014): Peder Anker og Bogstad gård i Jørn Holme (red.): De kom fra alle kanter - Eidsvollsmennene og deres hus, Cappelen Damm, s. 156 flg.

Externa länkar 

Herrgårdar i Norge
Byggnader och anläggningar i Oslo
Arkitekturåret 1792
1792 i Norge
1998 KL56

1998 KL56 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 22 maj 1998 av den amerikanske astronomen Matthew R. Burleigh och den brittiske astronomen Nigel P. Bannister i La Palma.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Ej namngivna småplaneter
Astronomiska upptäckter 1998
Morten Leuch

Morten Leuch, född den 15 april 1732 i Kristiania (nuvarande Oslo), död den 24 januari 1768 på Hafslund, var en norsk affärsman och godsägare.

Leuch var son till köpmannen Peter Mortensen Leuch (1692–1746) och Anna Catharina Hellesen.

Efter utbildning i utlandet återvände Leuch till Norge 1754 varpå han gick med i firman Collett & Leuch. Efter sin mormoders död, år 1756, övertog han Bogstad gård.

Källor

Noter 

Män
Födda 1732
Avlidna 1768
Personer inom Norges näringsliv under 1700-talet
Norska godsägare
Näringslivspersoner från Oslo
Space Quest: The Sarien Encounter

Space Quest: The Sarien Encounter är ett äventyrsspel av Sierra On-Line från 1986. Det är det första spelet i Space Quest-serien.

Handling
Den avlägsna världen Earnon är döende. Solen håller på att slockna och planet efter planet blir obeboelig. Hela världens forskningsresurser sätts in på att hitta på en lösning. Efter år av studier och utveckling finner man en lösning: En Stjärnskapare (Star Generator), som kan förvandla en livlös planet till en ny sol. Men det finns elaka sarianer som vill använda uppfinningen för att ta över universum. De har just invaderat rymdlabbet Arcada där Stjärnskaparen finns och dödat de flesta i besättningen. Den ende överlevande är spelaren själv.

Man spelar som en tredje klassens städare på rymdlabbet. Rymdlabbet har en inbyggd självförstörare som redan är aktiverad, så spelaren måste ta sig ifrån skeppet och vidare mot en annan värld, för att sedan stoppa sarianerna.

Externa länkar

Datorspel 1986
Amigaspel
Apple II-spel
Apple IIGS-spel
Atari ST-spel
Macintosh-spel
MS-DOS-spel
Textäventyrsspel
Äventyrsspel
Brahestads museum

Brahestads museum är ett finländskt lokalhistoriskt museum i Brahestad. Det grundades av Carl Robert Ehrström 1862 och har ursprunglig museilokal och kontor i Brahestads tidigare tull- och packhusbyggnad från 1848.

Det mest kända och värdefulla av museets föremål är "Gamla herren" i Kronomagasinet, en dykardräkt från 1700-talet, som är världens äldsta bevarade dykardräkt. Den är gjord av kalvskinn på 1700-talet.

Brahestads museums museer
Packhuset i Brahestads tidigare tull- och packhusbyggnad 
 Kronomagasinet, med utställningar om Brahestads historia från förhistorisk tid till i dag. 
 Soveliushuset, med interiör av ett redarhem 
Gamla apoteket 
Saloinens hembygdsmuseum 
Ojala hembygdsmuseum 
Olkijoki fredspörte

Bildgalleri

Källor
Brahestads museums webbplats

Externa länkar
Brahestads museums webbplats

Kulturhistoriska museer i Finland
Stadsmuseer i Finland
 
Museer invigda 1862
1862 i Finland
Olkijoki fredspörte

Olkijoki fredspörte (finska: Olkijoen rauhanpirtti) är den byggnad i Olkijoki i Österbotten, i vilken Konventionen i Olkijoki mellan Sverige och Ryssland skrevs under den 19 november 1808. Genom detta vapenstillestånd avslutades fientligheterna i finska kriget, till den del de utkämpades i den östra riksdelen Finland. Det undertecknades på svenska arméns vägnar av generalen Carl Johan Adlercreutz och på den ryska arméns vägnar av generalen Nikolaj Kamenskij.

Enligt villkoren för vapenstilleståndet var den svenska armén tvungen att dra sig tillbaka till västra sidan av Kemi älv, så att båda flodens stränder gavs till ryssarna. De svenska trupperna var tvungna att lämna staden Uleåborg den 29 november. Den svenska arméns styrkor i Finland på omkring 15 000 soldater slog sig för vintern ned i området Torneå–Haparanda. Kriget avslutades med Freden i Fredrikshamn den 17 september 1809.

Efter Olkijokis vapenstillestånd flyttade kriget till Sveriges sida och slutade slutligen med Freden i Fredrikshamn på hösten följande år.

Byggnaden var vid denna tid Lassilas gästgiveri och låg i byn Olkijoki. Huset revs i början av 1900-talet. Rummen där undertecknandet skedde skonades dock och ett museum byggdes av rummen 1937. Museet ingår i Brahestads museum.

Källor
Olkijoki fredspörte på Brahestads museums webbplats
Rauhanpirtti på www.olkijoki.fi, läst den 2 augusti 2022
Museer i Brahestad
Museer invigda 1937
1937 i Finland

Externa länkar
 Olkijoki fredspörtes webbsida på Brahestads museums webbplats
Soveliushuset

Soveliushuset är en byggnad i Brahestad i Österbotten, som uppfördes 1781 och är Brahestads äldsta bevarade bostadshus. Soveliushuset ägs av Sovelius släktstiftelse och hyrs ut till Brahestads museum sedan 1990. Huset är idag ett museum, som drivas av Brahestads museum. I nedervåningen inryms också museets kontor.

Soveliushuset är ett typiskt borgarhus från 1700-talet. Det är byggt i trä i två våningar på en hög stenfot. Väggarna är brädfodrade med lodräta täckribbor. På den norra fasaden finns en i början av 1900-talet tillbyggd veranda och byggnaden har en bevarad karolinsk rumsuppdelning på båda våningarna. Bakom den breda hallen finns salen och på dess båda sidor finns två kammare. 

Övervåningen har restaurerats i 1890-talsstil och nedervåningen i jugendstil från 1900-talets början. På övervåningen finns interiörmuseet Skeppspatronshemmet, som visar ett välbärgat skeppsredarhem. De gröna växterna i skeppspatronshemmet är av samma sorter som valdes till hemmen i Brahestad vid denna tid: rumsgran, hibiskus, kafferlilja, apostlalilja och fjädersparris.

Bildgalleri

Källor
 Soveliushuset på Brahestads museums webbplats

Externa länkar
 Soveliushusets webbsida på Brahestads museums webbplats

Bild av salongen
Museer i Brahestad
Arkitekturåret 1781
1781 i Finland
Gamla apoteket, Brahestad

Gamla apoteket (finska: Wanha apteekki) är ett farmacihistoriskt museum i Brahestad i Österbotten.

Apoteket flyttade 1924 in i nuvarande lokaler på Köpgatan. Dessförinnan låg det, åtminstone från 1820, på Kyrkogatan mitt emot Brahestads kyrka. Det första apoteket i Brahestad hade öppnat 1793 av apotekaren Jean Galenius. 

Lokalerna på Köpgatan övergavs 1998. Brahestad stad övertog våren 1999 den samling, som apotekarna Väinö Mäkinen (innehavare 1917–1960) och Paavo Mäkinen (innehavare 1961–1996) bevarat och vårdat under 1900-talet. Staden hyrde apotekslokalerna för att kunna bevara och visa upp samlingen i dess autentiska miljö.

Vid ingången av Gamla Apotekets finns en örn, vilken fanns i apoteket redan i dess tidigare lokaler på Kyrkogatan. Också inredningen i björk till apoteket på Kyrkogatan, som införskaffades 1900, togs med till de nya lokalerna på Köpgatan.

Källor
 Gamla apoteket på Brahestads museums webbplats
Apteekkihistoriaa Raahessa yli 200 vuotta på www.raahenmatkailuoppaat.fi (på finska)
Tervetuloa Raahen: Wanhan apteekkin på www.raahenmatkailuoppaat.fi (på finska)

Externa länkar
 Gamla apotekets webbsida på Brahestads museums webbplats

Museer i Brahestad
Farmacihistoriska museer
Arbetslivsmuseer i Finland
Museer invigda 1999
1999 i Finland
Kronomagasinet, Brahestad

Kronomagasinet är en byggnad i Brahestad ritad av Ernst Lohrmann. Det stod färdigt 1852.

Kronomagasinet rymde 12.000 spannmålstunnor och fungerade som kronomagasin till 1910. Försvarsmakten använde Kronomagasinet som huvudlager för Brahestads militärdistrikt till 1993. 

År 1995 hyrde Brahestad stad magasinet som en kall lagerlokal och köpte magasinet 2001. Det byggdes därefter om till 600 kvadratmeter varm lageryta,  300 kvadratmeter arbetsutrymmen och ungefär 300 kvadratmeter utställningsyta för Brahestads museum. 

I Kronomagasinet presenteras Brahestads historia från förhistorisk tid till nutid.

Bildgalleri

Källor
Kronomagasinet på Brahestads museums webbplats

Externa länkar
Kronomagasinets webbsida på Brahestads museums webbplats

Museer i Brahestad
Arkitekturåret 1852
1852 i Finland
Museer invigda 2012
2012 i Finland
Fuchsia den lilla häxan

Fuchsia den lilla häxan (nederländska: Foeksia de miniheks) är en nederländsk barnfilm från 2010 i regi av Johan Nijenhuis.

Handling 
En dag hittar trollkarlen Kwark ett ägg i skogen, från vilket den lilla häxan Fuchsia kläcks. Hon växer upp med Kwark och skickas till magiskolan av honom. En dag träffar Fuchsia människopojken Tommy, som hon blir vän med trots att hon varnats för människorna av de andra häxorna. Tommys pappa, en entreprenör, vill röja skogen där Kwark, Fuchsia och många andra häxor bor för att bygga hus. Men med hjälp av Tommy och de andra häxorna lyckas Fuchsia skrämma undan byggarbetarna och rädda skogen.

Rollista 

 Rachelle Verdel – Foeksia
 Annet Malherbe – Minuul
 Porgy Franssen – Kwark
 Marcel Hensema – Oom Rogier
 Lorenso van Sligtenhorst – Tommie
 Eefje Paddenberg – Argje
 Leny Breederveld – borgmästare
 Steye van Dam – byggjobbare
 Kara Borus – Akabahar
 Melanie Reindertaen – Grit
 Chantal Wildering – Grobje
 Valerie Pos – Murmeltje
 Lauren Schuitemaker – Saffraan
 Elvira Out – Tommys mamma
 Yehye Galer – byggjobbare

Svenska röster 

 Maja Benckert – Fuchsia
 Göran Engman – Kwark
 Charlotte Ardai Jennefors – Minuul
 Jakob Stadell – Roger
 Hannes Gille – Tommy
 Michael Blomqvist – Amin
 Matilda Knutsson – Greta
 Alice Sjöberg Brise – Sofie
 Johan Wilhelmsson – Jocke
 Mimmi Benckert – Miriam
 Övriga röster – Carla Abrahamsen, Christian Jernbro, Daniel Bergfalk, Filippa Palm, Gunilla Orvelius, Jenny Wåhlander, Malin Westling, Mia Kihl, Niclas Ekholm, Simona Holmström, Åsa Bergfalk
 Översättning – Johan Wilhelmsson
 Regi – Mattias Söderberg
 Svensk version producerad av KM Studio

Referenser

Externa länkar 

 
Nederländska filmer baserade på böcker
Filmer 2010
Nederländska barnfilmer
Nederländskspråkiga filmer
Blue Origin NS-21

Blue Origin NS-21 var bemannade flygning av Blue Origins New Shepard. Farkosten sköts upp på en kastbanefärd från Corn Ranch i Texas, den 4 juni 2022.

Evan Dick gjorde sin andra flygning, han flög tidigare med Blue Origin NS-19.

Besättning

Källor 

Blue Origin
2022 i USA
Rymdfartsåret 2022
Blue Origin NS-22

Blue Origin NS-22 var en bemannad flygning av Blue Origins New Shepard. Farkosten sköt upp på en kastbanefärd från Corn Ranch i Texas, den 4 augusti 2022.

Besättning

Källor 

Blue Origin
2022 i USA
Rymdfartsåret 2022
Jack Rose

Jack Rose är en cocktail gjord på applejack, grenadin och citron- eller limejuice. Den var populär på 1920- och 1930-talen, och är en av de sex basdrinkarna listade i David A. Emburys The Fine Art of Mixing Drinks. Den populariserades i Ernest Hemingways roman Och solen har sin gång, där berättajaget dricker en Jack Rose i hotellbaren på Hôtel de Crillon i Paris. Den var också författaren John Steinbeck favoritdrink.

Historik 
Drinken är dokumenterad sedan tidigt 1900-tal, i en artikel i National Police Gazette från 1905 uppges att den skapats av en bartender vid namn Frank J. May i New Jersey. Harvey's Famous Restaurant i Washington DC påstår själva att de tog fram drinken, och det finns uppgifter som pekar på att Joseph P. Rose, en prisbelönt mixolog, uppfann den, och att den då döptes efter honom.

Det finns även andra teorier om namnet. Bland annat att den namngivits, och till och med skapats, av en ökänd gangster kallad Bald Jack Rose. Det motsägs av att det finns uppgifter om drinken innan han inlett sin karriär som gangster. Den har också påståtts blivit namngiven efter den rosa rosen "Jacquemot".

Mest troligt är att det har skapats ur ordet applejack och drinkens färg, som blir rosa av grenadinet. 

Cocktailen föll ur modet under andra halvan av 1900-talet. I juni 2003 publicerade Washington Post en artikel där två journalister försökte hitta en bar som serverade Jack Rose i Washington, DC. Trots många barbesök hittade de inte någon bar där bartendern både kände till drinken och hade applejack i sortimentet. Till slut köpte de en flaska applejack till en av de bartendrar som de frågat och som visste hur den görs.

Under 2010-talet har intresset ökat för klassiska cocktails och Jack Rose återfått en viss popularitet.

Referenser

Noter

Externa länkar 

Drinkar
Rue du Croissant

Rue du Croissant är en gata i Quartier du Mail i Paris andra arrondissement. Gatan är uppkallad efter en kaféskylt från år 1612; skylten visade en månskära med gyllene stjärnor. Rue du Croissant börjar vid Rue du Sentier 13 och slutar vid Rue Montmartre 144.

Vid gatan är Café du Croissant beläget. På detta kafé, som öppnade år 1820, sköts socialistledaren Jean Jaurès ihjäl år 1914.

Omgivningar
Notre-Dame-des-Victoires
Boulevard Montmartre
Boulevard Poissonnière
Rue des Jeuneurs
Rue d'Uzès
Rue Saint-Joseph
Rue Réaumur
Rue du Sentier
Placette Louvre-Montmartre
Place Ghislaine-Dupont-Claude-Verlon-Camille-Lepage

Bilder

Kommunikationer
  Tunnelbana – linje  – Bourse
  Tunnelbana – linjerna   – Grands Boulevards
  Busshållplats  – Paris bussnät, linjerna

Referenser

Noter

Webbkällor

Externa länkar

Gator i Paris andra arrondissement
Quartier du Mail
Bourse

Bourse är en tunnelbanestation i Paris metro för linje 3 i andra arrondissementet. Stationen öppnades år 1904 och är belägen under Place de la Bourse. Stationen är uppkallad efter Bourse de Paris.

Omgivningar
Notre-Dame-des-Victoires
Bourse de Paris
Rue du Quatre-Septembre

Bilder

Källor

Externa länkar

Järnvägsstationer invigda 1904
Paris tunnelbanestationer
Paris andra arrondissement
Marko Kristal

Marko Kristal, född 2 juni 1973 i Tallinn i dåvarande Sovjetunionen, är en estnisk fotbollstränare och fotbollsspelare som gjort 143 landskamper för Estland.

Klubblagskarriär

Spel i Estland
Marko Kristal gick 1991 ut skolan på Tallinna 44. Keskkool, idag Tallinna Mustamäe Gümnaasium. Han hade då redan året innan börjat spela för nybildade Flora Tallinn. Kristal spelade med Flora då det estniska mästerskapet Meistriliiga 1992 återuppstod som en följd av Estlands självständighet från Sovjetunionen.

Med två utlåningar som undantag blev Kristal Flora trogen. Han spelade sin sista match för klubben 2004 och hade då samlat på sig sex ligatitlar.

Utlåningar
Under 1999 lånades Kristal ut till IF Elfsborg i Allsvenskan i fyra månader. Då Kristal kom till Sverige hade han en hockeyfrilla och liknades av svenska supportrar med hockeystjärnan Jaromir Jagr, som länge haft en liknande frisyr. Han var tänkt startspelare i premiärmatchen mot Örebro SK men matchen sköts upp och Kristal ådrog sig sen på träning en skada på vristen som höll honom borta från allsvenskt spel. Till slut blev det bara fyra matcher i Allsvenskan 1999. Elfsborgs tränare B-A Strömberg sade om Kristal att "tekniken var bra att men att tempot inte höll allsvensk nivå".

Året efter vistelsen i Borås fick Kristal en ny chans att spela utomlands, han spelade då 12 matcher för FC Lahti i finska Tipsligan.

Efter proffskarriären
När Kristal 2004 avslutade proffskarriären började han spela fotboll för FC Toompea i Estlands lägre divisioner. Han spelade med klubben till 2011. Efter tio års uppehåll som spelare, då han istället agerat tränare, återkom han 2021 i matchtröja när han som 47-åring började spela för FC Zenit Tallinn.

Landslagskarriär
Kristal deltog 1992 i Estlands första landskamp som självständig nation efter Sovjettiden.

År 2001 blev han den yngste europé som spelat 100 landskamper, ett rekord som senare slagits, bland annat av landsmannen Kristen Viikmäe. När han spelat sin sista match för Estland 2005 hade han deltagit i 143 landskamper, med dessa har han näst flest landskamper för baltnationen efter Martin Reim.

Tränarkarriär
Efter att ha avslutat proffskarriären började Kristal arbeta som assisterande tränare i Estlands landslag. Därefter har han tränat olika klubbar i hemlandet, bland annat Levadia, som han tagit till två Meistriliigavinster.

Personligt
Kristal förstår finska efter att ha sett på finsk tv.

Han tog 2005 emot Estniska Röda korsets orden, femte klassen.

Meriter

Som spelare
 Flora Tallinn
 Meistriliiga: 1993–94, 1994–95, 1997–98, 1998, 2001, 2002, 2003
 Estniska cupen: 1994–95, 1997–98
 Estniska supercupen: 1998, 2003

Som tränare
 Levadia Tallinn
 Meistriliiga: 2013, 2014
 Estniska cupen: 2011–12, 2013–14
 Estniska supercupen: 2013, 2015

Referenser

Födda 1973
Män
Idrottare från Tallinn
Levande personer
Estländska landslagsspelare i fotboll
Estländska idrottare under 1900-talet
Estländska idrottare under 2000-talet
Spelare i Meistriliiga
Spelare i FC Flora Tallinn
Fotbollsspelare i IF Elfsborg
Spelare i FC Lahti
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Spelare i Tipsligan
Mottagare av Estniska Röda korsets orden
Konstnärsförbundets styrelse

Konstnärsförbundets styrelse är en oljemålning av Richard Bergh. Den målades 1903 och förvärvades samma år av Nationalmuseum i Stockholm. 

Konstnärsförbundet var en sammanslutning av svenska konstnärer som bildades 1886 i opposition mot Kungliga Konstakademien. Från 1896 och till upplösningen 1920 var Karl Nordström dess ordförande. Bergh tillhörde den innersta kretsen i förbundet och var dessutom nära vän till Nordström. Konstnärsförbundet anordnade såväl alternativa utbildningar som utställningar och lade grunden för modernismen som inspirerades av strömningarna i Europa istället för de akademiska idealen.  

Här har Bergh porträtterat förbundets styrelse 1903 som då bestod av (från vänster) Christian Eriksson, Eugène Jansson, Nils Kreuger, Nordström, Robert Thegerström och han själv. På bordet är Konstnärsförbundets emblem inmålat som Nils Kreuger formgett. I kompositionen anknyter han till 1600-talets nederländska grupporträtt, till exempel Rembrandts Klädesvävarskråets föreståndare i Amsterdam och Frans Hals Officerarna i Sankt Georgs skyttegille.

Bildgalleri

Referenser 
 Nationalmuseums webbplats
Bergh, Richard

Målningar av Richard Bergh
Målningar 1903
Målningar på Nationalmuseum
Grupporträtt
Jackie Walorski

Jacqueline R. "Jackie" Walorski, född 17 augusti 1963 i South Bend, Indiana, död 3 augusti 2022 nära Nappanee, Indiana, var en amerikansk politiker (republikan). Hon blev ledamot av USA:s representanthus 2013, där hon efterträdde Joe Donnelly, och innehade denna post fram till sin död 2022. Hon avled i en bilolycka.

Referenser 

Ledamöter av USA:s representanthus från Indiana
Amerikanska republikaner
Amerikanska politiker under 2000-talet
Personer från South Bend
Födda 1963
Avlidna 2022
Kvinnor
Galleri Sigma

Galleri Sigma är ett konstgalleri på Kronobergsgatan i Växjö. Galleriet grundades 1972 av flera konstklubbar eftersom det vid tiden saknades möjligheter att ställa ut och sälja konst i Växjö.

Källor

Externa länkar 
 

Konstgallerier i Sverige
Kultur i Växjö
Bildanden 1972
1972 i Sverige
ŽOK Rijeka

ŽOK Rijeka var en volleybollklubb från Rijeka, Kroatien. Klubben var aktiv mellan 1947 och 2012 (då den blev en del av HAOK Rijeka). De debuterade i Jugoslaviens första liga i volleyboll för damer 1967. Den hade då namnet "Partizana". De etablerade sig i högsta serien och vann 1972/1973 jugoslaviska cupen. Detta innebar spel i Europa som första idrottslag från Rijeka. Året efter gick klubben samman med "Kvarner", vilket medförde att det nu fanns lag i högstaserien både på dam- och herrsidan. De vann både ligan och cupen 1975 samt cupen både 1977 och 1978. De vann inga nya titlar före Jugoslaviens upplösning.

De vann kroatiska volleybollcupen för damer 1992. Därefter dröjde nästa titel till 1998, då de åter vann cupen efter flera finalplatser i cupen och andraplatser i ligan. Nu följde en mycket framgångsrik period. De vann både cupen (1998-2000) och ligan (1998/99, 1999/00, 2000/01) tre gånger i rad. Därefter följde några titellösa år innan en ny framgångsperiod följde med sju ligasegrar i rad 2005-2012 och fem cupsegrar i rad 2005-2009. Internationellt vann de MEVZA League 2008/2009. De vann även cupen 2012. Därefter gick klubben upp i HAOK Rijeka.

Referenser 

Volleybollklubbar i Kroatien
Sportklubbar i Rijeka
Upplösta volleybollklubbar
Upplösta sportklubbar i Kroatien
Sportklubbar bildade 1947
Sportklubbar upplösta 2012
Sven Nilson (präst)

Sven Johan Nilson, född den 11 juli 1859 i Vetlanda socken, Jönköpings län, död den 6 augusti 1923 i Solna församling, var en svensk präst. Han var far till Ingvar och Kerstin Svennilson.

Nilson avlade teoretisk teologisk examen vid Uppsala universitet 1888 och praktisk teologisk examen där 1889. Han blev kateket i Stockholm sistnämnda år, pastoratsadjunkt i Maria Magdalena församling 1891, komminister där 1894, kyrkoherde i Solna och slottspredikant vid Ulriksdal 1911 samt extra ordinarie hovpredikant 1913. Nilson var ordförande i Sällskapet för kyrklig själavård, sekreterare i Pro Fide et Christianismo, ledamot i centralstyrelsen för Allmänna svenska prästföreningen och styrelseledamot i Stockholms prästsällskap. Han blev ledamot av Nordstjärneorden 1918. Nilson vilar på Solna kyrkogård.

Källor 
 
 
 
 
 Sven Johan Nilsson på Gravar.se

Svenska hovpredikanter
Präster i Svenska kyrkan
Ledamöter av Nordstjärneorden
Svenska präster under 1900-talet
Personer från Vetlanda
Gravsatta på Solna kyrkogård
Födda 1859
Avlidna 1923
Män
HD 194578

HD 194578 är en orange  stjärna i Delfinens stjärnbild..

Stjärnan har visuell magnitud 6,35 och är nätt och jämnt synlig för blotta ögat vid mycket god seeing.

Referenser 

Stjärnbilden Delfinen 
HD-objekt
CB Amadeo Tortajada

Club Balonmano Amadeo Tortajada (CB Amadeo Tortajada) var ett spanskt damlag i handboll från Mislata i provinsen Valencia, bildat 1975 vid skolan Amadeo Tortajada i Mislata och nedlagt 2009. Laget är kanske mer känt under sina olika sponsornamn genom åren, Constructora Estellés, Valencia Urbana, Ferrobús Mislata och slutligen Cementos La Unión Ribarroja. Det sistnämnda namnet fick laget efter att år 2004 flyttats till staden Riba-roja de Túria i samma provins.

Laget blev bland annat spanska mästare två gånger, 2006 och 2007. År 2000 vann laget EHF-cupen.

Spelare i urval 
  Isabel Blanco (1998–1999)
  Svetlana Bogdanova (1999–2002)
  Jenny Holmgren (1998–1999)
  Veronica Isaksson (1998–1999)
  Stéphanie Ludwig (2002–2003)
  Marta Mangué (2004–2007)
  Chana Masson (2000-2004)
  Silvia Navarro (1999–2004)
  Elisabeth Pinedo (2004–2005)

Externa länkar 
 

Sportklubbar bildade 1975
Sportklubbar upplösta 2009
Upplösta handbollsklubbar i Spanien
Handbollsklubbar i Spanien
Lau Pa Sat

Lau Pa Sat (kinesiska: 老巴刹, pinyin: Lǎo Bāshā) är en historisk byggnad i centrala Singapore. Den uppfördes år 1824 som en fiskmarknad och byggdes om år 1838. Byggnaden flyttades sedan och byggdes upp igen på dess nuvarande plats år 1894. Byggnaden hyser olika restauranger som säljer lokala maträtter. Lau Pa Sat är en av de äldsta viktorianska byggnaderna i Sydostasien och en av de första byggnaderna i Asien som konstruerades i färdigtillverkat gjutjärn.

Referenser

Externa länkar 
 

Byggnader och anläggningar i Singapore
Arkitekturåret 1894
1894 i Asien