kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
David Andersson i Brännarp

David Andersson (i riksdagen kallad Andersson i Brännarp), född 15 februari 1798 i Slättåkra socken i Hallands län, död 7 april 1879 i Steninge församling i Hallands län, var en svensk bonde och riksdagsman.

Biografi 
David Andersson hade tidigare varit inspektor på Fröllinge säteri. Han gifte sig på 1830-talet med en hushållerska och köpte frälsehemmanet Brännarp 3 i Rävinge socken. David Andersson blev den förste bonde i Halland att äga ett frälsehemman efter 1835 års grundlagsändring. År 1856 sålde han sitt hemman och flyttade därefter till Steninge socken och slutligen till Halmstad. År 1840 utmanade han Anders Svensson i Uppnora om dennes riksdagsplats Hallands södra domsaga och vann striden; Anders Svensson försökte 1844 återvinna sin riksdagsplats men förlorade då på nytt. År 1847 förlorade han riksdagsvalet efter en hård strid mot Magnus Hallberg i Gräsryd men återtog 1850 riksdagsplatsen och behöll den även 1853 och 1856, men förlorade 1858 valet mot Carl Ifvarsson.

I riksdagen ivrade David Andersson för att rior skulle införas för torkning av spannmål och för införande av premier för kreatursskötsel och skogsplantering. Till skillnad från många andra av bondeståndets ledamöter stödde han även inrättandet av de tidiga lantbruksskolorna, de så kallade rättareskolorna. Han stod i gott förhållande till Bengt Gudmundsson och följde denne i hans åsikter i representationsfrågan. Under en av Bengt Gudmundssons sjukdomsperioder 1853 utsågs David Andersson till elektor vid utskottsvalen och försökte då förgäves ordna så att Bengt Gudmundsson skulle få överta uppdraget om han tillfrisknade. Han kämpade hårt mot den utsocknes frälsejordens inlemmande i roteringen. Han kämpade även hårt för att staten skulle gå in och ge anslag för att hindra utbredningen av flygsanden i Halland; något som slutligen blev genomdrivet 1860. Precis som Bengt Gudmundsson kämpade David Andersson för att rädda husbehovsbränningen. Han var dock inte särskilt engagerad, då han själv inte brände eller drack brännvin.

Referenser 
 Hallands historia, Rosén, Weibull, Pettersson & Restad, del II, sid. 782–786

Noter 

Bondeståndets riksdagsledamöter
Personer från Slättåkra socken
Födda 1798
Avlidna 1879
Män
Ärkebiskopsdömet Riga

Artikeln behandlar det medeltida furstärkebiskopsdömet. För nuvarande kyrkliga stift, se Riga evangelisk-lutherska ärkestift och Riga romersk-katolska ärkestift.

Ärkebiskopsdömet Riga var ett romerskt-katolskt furstbiskopsdöme i det medeltida Livland (Terra Mariana). 

Ett biskopssäte grundades 1186 i Yxkull och lydde från 1188 under Bremens ärkestift. Första biskop av Livland blev augustinermunken Meinard. Omkring år 1201 lät den nyutnämnde biskopen av Livland, Albert von Buxthoeven (omkr. 1165–1229), flytta biskopssätet till Riga, och 1202 grundade han även Svärdsriddarorden som under början av 1200-talet genom korståg utökade det tyska kristnade territoriet till att så småningom omfatta större delen av dagens Baltikum. Biskopsdömet blev år 1207 förläning under Tysk-romerska riket och från 1224 upphöjdes biskoparna till riksfurstar. Samtidigt tvingades Albert acceptera att staden Riga fick ett ökat oberoende, med rätt att välja ett eget råd och undantag från ärkebiskopens beskattningsrätt. 

1255 frigjordes biskopsdömet Riga från Bremens ärkestift genom att istället upphöjas till ett nytt ärkebiskopsdöme, med biskoparna av Dorpat, Ermland, Kulm, Kurland, Ösel-Wiek, Pomesanien och Samland som suffraganbiskopar. Från 1330 kom dock Livländska orden att inom den tyska ordensstaten överta den ledande politiska rollen i Livland, medan ärkebiskoparna behöll sitt andliga oberoende. 

Den siste ärkebiskopen, Vilhelm av Brandenburg-Ansbach (1498–1563), avsattes i samband med den lutherska reformationen i Riga 1561. Vid samma tid omvandlades den tyska ordensstaten i Livland till en vasallstat under Polen-Litauen, som del av Storhertigdömet Litauen. Staden Riga kom att i ytterligare tjugo år förbli en oberoende fri riksstad inom Tysk-romerska riket, innan även den införlivades i Polen-Litauen.

Källor 

Livland
Romersk-katolska stift
Lettlands historia
Anita Linde

Anita Birgitta Linde, född 20 november 1943 i Ängelholms församling, Kristianstads län, död 11 augusti 2011 i Lunds domkyrkoförsamling, Skåne län, var en svensk bokhandlare och föreläsare. 

Linde var en välkänd profil inom Boksverige och Anita Linde-priset, som delas ut årligen sedan 2012, är instiftat till hennes minne.

Biografi 
Linde växte upp hos sin mormor i Ängelholm. Hennes mor, Anna, arbetade på Margretetorps gästgiveri. Efter realexamen blev Linde elev på Killbergs bokhandel i Ängelholm. Hon arbetade därefter under femtio år inom bokhandeln i Skåne, på Lindstedts bokhandel, Gleerups, Lilla Gleerups och Boklådan. Linde reste till USA där hon besökte och inspirerades av kvinnoboklådor och hon ville lyfta fram författare som strävade för ett mer jämlikt samhälle och som skildrade kvinnors utsatthet. Hon deltog även i kampen mot kärnkraft.

Hon spelade en socialarbetare i filmatiseringen av Maria Gripes Pappa Pellerins dotter och hon var även återkommande medverkande i tv-programmet Sköna söndag.

Linde satt i juryn för Augustpriset 2009, där hon var med i gruppen som utsåg bästa skönlitterära bok.

Priser och utmärkelser 
Linde fick Lunds kommuns kulturpris (1993), Gunnar Josephson-priset och det första Bokhandelsmedhjälparepriset.

Anita Linde-priset 
Även kallat Stora Anita Linde-priset. Priset delas årligen ut för att hedra andra bokhandlare som arbetar i Anita Lindes anda. Juryn består av Ola Jönsson, Lena Göranson, Ann Wallberg, Anna Tillgren och Magnus Ingvarsson. Priset utgörs av 20 000 kronor, en räkmacka på Grand Hotel och ett diplom.

Pristagare 
 2012 – Anna Gillinger och Bo Greider, Söderbokhandeln, Stockholm
 2013 – Inês Lohr, Lohrs Pocket MedMera, Göteborg
 2014 – Didier Mourmant, Franska Bokhandeln, Lund
 2015 – Anders Källgren, Globe Bokhandel, Ludvika
 2016 – Tora Lindberg, Kiruna Bokhandel
 2017 – Johnny Karlsson, Holje Bok, Olofström
 2018 – Johanna von Horn och Ebba Billengren, Bokslukaren
 2019 – Anders Karlin, Söderköpings Bokhandel
 2020 – Kerstin Rydholm, Bokhandeln i Ystad

Noter 

Födda 1943
Avlidna 2011
Personer från Ängelholm
Kvinnor
Projekt Kvinnliga huvudpersoner
Bokhandlare
Hitchens rakkniv

Hitchens rakkniv (engelska: Hitchens razor) är en epistemologisk princip formulerad av den brittisk-amerikanske författaren och journalisten Christopher Hitchens, som hävdar att bevisbördan ligger hos den som gör ett påstående, och att om påståendet saknar bevis så behöver den som motsätter sig påståendet inte argumentera ytterligare för att förkasta det.

Begreppets ursprung är en artikel från 2003 i den amerikanska tidskriften Slate där Hitchens formulerade principen enligt följande: "Det som kan hävdas utan belägg kan förkastas utan belägg" (engelska: What can be asserted without evidence can be dismissed without evidence).

Se även
 Vetenskaplig skepticism
 The Demon-Haunted World

Referenser 

Epistemologiska teorier
Lilla helgonet (film, 1963)

Lilla helgonet (danska: Frøken Nitouche)  är en dansk komedifilm från 1963 i regi av Annelise Reenberg. Filmen är baserad på operetten Lilla helgonet. I huvudrollerna ses Lone Hertz och Dirch Passer.

Rollista i urval 
 Lone Hertz - frk. Nitouche / Charlotte Borg
 Dirch Passer - Floridor / Celestin
 Ebbe Langberg - löjtnant Parsberg
 Hans Kurt - ryttmästare Alfred Schmuck
 Else Marie Hansen - den fromma modern
 Malene Schwartz - Corinna
 Paul Hagen - Rasmus, ryttmästarens betjänt
 Ove Sprogøe - Ferdinand Piper
 Tove Wisborg - skådespelare
 Beatrice Palner - skådespelare
 Lili Heglund - priorinnans högra hand
 Hugo Herrestrup - löjtnant vid 27:e husarregementet
 Katy Bødtger - frk. Nitouche / Charlotte Borg (sångröst)

Externa länkar 
 

Filmer 1963
Danskspråkiga filmer
Danska komedifilmer
Danska 1960-talsfilmer
Värdshuset Vita Hästen (film, 1964)

Värdshuset Vita Hästen (danska: Sommer i Tyrol) är en dansk operett-komedifilm från 1964 i regi av Erik Balling. Filmen är baserad på operetten Vita Hästen. Huvudrollen spelas av Dirch Passer. Filmen blev en av 1960-talets största danska filmsuccéer

Rollista i urval 
 Dirch Passer - Leopold Ulrik Joackim Brantmeyer
 Susse Wold - Josepha Gabriela Maria Vogelhuber.
 Ove Sprogøe - Sigismund Sülzheimer
 Karl Stegger - fabrikör Julius Müller
 Lone Hertz - Klara Müller
 Peter Malberg - kejsar Franz Joseph
 Jan Priiskorn-Schmidt - ung servitör
 Gyda Hansen - Lena
 Paul Hagen - fotograf Schmidt
 Elith Foss - borgmästaren 
 Ole Monty - reseguide

Externa länkar 
 

Filmer 1964
Danskspråkiga filmer
Danska komedifilmer
Filmer i regi av Erik Balling
Danska 1960-talsfilmer
Rattus detentus

Rattus detentus är en nyupptäckt råttart som har beskrivits 2016 som följd av undersökningar utförda åren 2002 till 2012 av Robert M. Timm, Valter Weijola, Ken P. Aplin, Tim Flannery och Ronald H. Pine. Den lever endast på en eller två öar utanför Papua Nya Guineas kust.

Beskrivning 
En stor, kraftigt byggd och kortsvansad råtta, nästan lika stor som brunråttan, med en kroppslängd exklusive svansen på omkring 26 cm, en svanslängd på 15 cm, och en medelvikt på 430 g. Pälsen är sträv, mörkgrå med ljusgrå fläckar, rikligt med genomskinliga, taggiga hår och långa, svarta och grova täckhår. Undersidan och sidorna har ljusare och mjukare päls utan taggiga hår. Den fjälliga svansen är mörkgrå med vit hud synlig mellan fjällraderna. Huvudet har svarta, upp till 6 cm långa morrhår, kraftiga framtänder och små kindtänder.

Utbredning 
Arten är endemisk för ön Manus och troligtvis även för den närbelägna ön Los Negros tillhöriga Papua Nya Guinea och belägna norr om Nya Guinea. Subfossila lämningar indikerar att arten har funnits på ön Manus i åtminstone 9 000 år.

Ekologi 
Rattus detentus är en marklevande gnagare som förekommer i skog med en blandning av sagopalm, maniokträd och insprängda trädgårdar. Bitmärken som stämmer överens med artens tandbeväpning har hittats på nötter från trädet Canarium indicum (som främst förekommer odlat); lokalbefolkningen har dessutom nämnt att råttan gärna tar maniokrötter och ananas, men också vittjar fällor, avsedda för varaner och betade med fisk, något som tyder på en blandad diet. 

Arten förefaller har varit vanlig tidigare, men under åren undersökningara gjordes hade den blivit mycket ovanlig. Enligt Tim Flannery, en av forskarna, är de troliga orsakerna habitatförlust till följd av skogsavverkning, predation av förvildade katter, och sjukdomar spridda av införda råttarter.

Etymologi 
Artepitetet, detentus, är delvis valt på grund av att arten så längre varit undangömd på ön, men också för att påminna om "Manus Detention Centre", det flyktingsförvar för sydöstasiatiska asylsökande som Australien drev på ön från 2001 till 2017.

Källor

Anmärkningar

Externa länkar 

Råttdjur
Muridae
Däggdjur i australiska regionen
3728 IRAS

3728 IRAS eller 1983 QF är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 23 augusti 1983 av IRAS. Den är även uppkallad efter IRAS.

Asteroiden har en diameter på ungefär 23 kilometer.

Referenser 

Småplaneter namngivna efter farkoster
Huvudbältesasteroider
Astronomiska upptäckter 1983
Astronomiska upptäckter av IRAS
Oelsnitz, Vogtland

Oelsnitz är en stad i Vogtlandkreis i förbundslandet Sachsen i Tyskland. Staden har cirka  invånare.

Kommunen ingår i förvaltningsområdet Oelsnitz/Vogtl. tillsammans med kommunerna Bösenbrunn, Eichigt och Triebel/Vogtl..

Källor

Kommuner och städer i Vogtlandkreis
Oelsnitz, Erzgebirge

är en stad  i Landkreis Erzgebirgskreis i förbundslandet Sachsen i Tyskland. Staden har cirka  invånare.

Källor

Kommuner och städer i Erzgebirgskreis
Louis Schindelmeisser

Ludwig (Louis) Alexander Balthasar Schindelmeisser, född den 8 december 1811 i Königsberg (nuvarande Kaliningrad), död den 30 mars 1864 i Darmstadt, var en tysk tonsättare.  

Schindelmeisser var klarinettist vid kungliga kapellet i Berlin 1831–1832 och operadirigent 1837–1847 i Pest. Han tillträdde hovkapellmästareplatsen i Darmstadt 1858. Schindelmeissers på flera ställen givna operor, Mathilde, Malvina och Der Rächer med flera, gjorde stor lycka. Han komponerade dessutom pianosonater, ouvertyrer, klarinettkonserter och sånger med mera.

Källor 

  

Hovkapellister
Tyska klarinettister
Tyska dirigenter
Tyska musiker under 1800-talet
Personer från Königsberg
Födda 1811
Avlidna 1864
Män
Tvos

Tvos (i marknadsföring skrivet tvOS) är ett operativsystem utvecklat av Apple för den fjärde generationen av Apple TV.

Källor

Externa länkar 

Apple TV 

Operativsystem utvecklade av Apple
Produkter lanserade 2015
Rodolphe Poma

Rodolphe Poma, född 12 oktober 1885 i Gent, död 1954, var en belgisk roddare.

Poma blev olympisk silvermedaljör i åtta med styrman vid sommarspelen 1908 i London.

Källor 

Belgiska roddare
Belgiska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1908
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1908 från Belgien
Tävlande i rodd vid olympiska sommarspelen 1908
Födda 1885
Avlidna 1954
Män
Belgiska idrottare under 1900-talet
Eilean Beag

Eilean Beag är en obebodd ö i den Crowlin Islands i Highland, Skottland. Ön är belägen 10 km från Applecross.

Referenser

Externa länkar 

Öar i Skottland
Highland
Neustadt in Sachsen

är en stad i Landkreis Sächsische Schweiz-Osterzgebirge i förbundslandet Sachsen i Tyskland. Staden har cirka  invånare.

Källor

Kommuner och städer i Landkreis Sächsische Schweiz-Osterzgebirge
Brian Drummond

Brian Drummond, född 10 augusti 1969 i Salmon Arm, British Columbia, är en kanadensisk skådespelare.

Externa länkar
 

Födda 1969
Levande personer
Män
Kanadensiska skådespelare
Kanadensiska TV-skådespelare
Personer i Kanada under 1900-talet
Personer i Kanada under 2000-talet
Personer från Salmon Arm
Alumner från Juilliard School
Kvinnliga tekniknätverk

Kvinnliga tekniknätverk är personliga nätverk enbart för kvinnor med inriktning på teknik. Dessa nätverk har uppkommit till följd av att kvinnor är underrepresenterade inom teknik. 

Nätverken är uppbyggda för att på olika sätt uppmuntra eller stödja kvinnor i olika åldrar och i olika livssituationer. Till exempel finns det organisationer som vill synliggöra olika teknikyrken för unga tjejer genom event eller mentorskapsprogram med syfte att öka antalet kvinnor inom teknik. 
Det finns även nätverk som riktar sig till att stötta och framhäva kvinnliga studenter på tekniska högskolor eller i yrkeslivet.

I Sverige

De kvinnliga tekniknätverken har funnits ända sedan kvinnor har fått tillgång till de Tekniska lärosätena i början på 1920-talet. På KTH bildades Kvinnliga Teknologers Sammanslutning 1927. Idag heter det kvinnliga nätverket på KTH Malvina och är en del av Tekniska Högskolans Studentkår. På Chalmers grundades Teknologföreningen Emilia som en kårförening inom Chalmers Studentkår 1956 och 30 år senare, 1986 bildades ytterligare en kårförening, Tarantella, av Annette Brodin Rampe. 

Vid de tekniska högskolorna är det vanligt med mentorskap i nätverken. Ett sådan exempel är Pepp som finns på 6 tekniska högskolor i Sverige där ingenjörsstudenter är mentorer till kvinnliga gymnasieelever. Det finns också kvinnliga tekniknätverk kopplade till utmärkelser där de deltagare som tävlar om utmärkelsen blir medlemmar av nätverket. Ett sådant exempel är Female Leader Engineer som varje år väljer ut 20 deltagare som blir en del av deras alumninätverk.

Det finns även nätverk och organisationer som inte är kopplade till de tekniska högskolorna. Nätverket Teknikkvinnor på Facebook grundades 2017 av Maria Paavola och hade efter en vecka nästan 6 000 medlemmar. I april 2018 hade nätverket 24 000 medlemmar. Enligt Teknikkvinnor själva har nätverket över 25 000 medlemmar. Ytterligare exempel är:

Womengineer är en organisation som vill inspirera och introducera fler tjejer till ingenjörskap genom att lyfta fram kvinnliga förebilder. 

DataTjej är en ideell förening som arbetar med att främja kvinnor och icke-binära i alla åldrar som är intresserade av, studerar eller arbetar inom data och IT. Året om anordnar DataTjej events så som inspirerande föreläsningar och företagsbesök för medlemmarna. DataTjej är också känt för den årliga Konferensen där företag och studenter får möjligheten att nätverka. DataTjej vann Womentorpriset 2015 med motivation från juryn att DataTjej gör en stor insats för att attrahera fler kvinnor till IT-branschen och att där ta ledande positioner. DataTjej blev utsedda till ”Bästa organisation 2018” av Womengineer Awards. Stiftelsen Sveriges nationaldag utsåg 2019 DataTjej till en av tio organisationer som tilldelades en fana av H.M. Konungen på nationaldagen.

Referenser 

Nätverk
Psi Hydrae

Psi Hydrae (ψ Hydrae, förkortat Psi Hya, ψ Hya)  är en sannolik astrometrisk dubbelstjärna belägen i den nordöstra delen av stjärnbilden Vattenormen. Den har en skenbar magnitud på 4,97 och är synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 14,1 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 231 ljusår (ca 71 parsek) från solen.

Egenskaper
Primärstjärnan Psi Hydrae A är en orange till röd jättestjärna av spektralklass K0 III och är en röd jättestjärna som genererar energi genom fusion av helium i dess kärna. Den har en uppmätt vinkeldiameter på 1,39 ± 0,02 mas, som vid dess uppskattade avstånd ger en fysisk storlek på omkring 10,6 gånger solens radie. Den utsänder från dess fotosfär ca 56 gånger mera energi än solen vid en effektiv temperatur av ca 4 700 K.

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/psihydrae

		
Stjärnbilden Vattenormen
Bayerobjekt
Flamsteedobjekt	
Orangea jättar
Dubbelstjärnor
HD-objekt
HR-objekt
3729 Yangzhou

3729 Yangzhou eller 1983 VP7 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 1 november 1983 av Purple Mountain-observatoriet i Nanjing, Kina. Den är uppkallad efter den kinesiska staden Yangzhou.

Asteroiden har en diameter på ungefär 12 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Eunomia.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Eunomia-asteroider
Småplaneter namngivna efter platser
Astronomiska upptäckter av Purple Mountain-observatoriet
Astronomiska upptäckter 1983
Euryarchaeota

Euryarchaeota är namnet på både ett rike och fylum av arkéer.

Referenser

Externa länkar 

Arkéer
DPANN

DPANN (Diapherotrites, Parvarchaeota, Aenigmarchaeota, Nanoarchaeota, Nanohaloarchaea) är ett överfylum av arkéer.

Referenser

Externa länkar 

Arkéer
Ford Royale

Ford Royale är en personbil tillverkad av sydamerikanska Autolatina, ett samriskföretag mellan Ford och Volkswagen, mellan 1992 och 1996. Bilen är en kombiversion av Ford Versailles.

Ford Royale var tillgänglig som både 3- och 5-dörrars kombi. Ford Royale och den besläktade Ford Versailles byggdes även under namnet Volkswagen Quantum.

Referenser

Noter 

Royale
Framhjulsdrivna fordon
Sol, sommar och studentskor

Sol, sommar och studentskor (danska: Sol, Sommer og Studiner)  är en dansk Fyrtornet och Släpvagnen-komedifilm från 1922 i regi av Lau Lauritzen Sr.

Rollista i urval 
Carl Schenstrøm - Fyrtornet
Harald Madsen - Släpvagnen
Oscar Stribolt - handlare Kruse
Ruth Komdrup - Alice, handlarens dotter
Petrine Sonne - Trine, handlarens hushållerska 
Hans Egede Budtz - Søren Hammer
Arthur Jensen
Jessie Rindom
Lauritz Olsen
Poul Juhl

Externa länkar 
 

Filmer 1922
Danska stumfilmer
Danska komedifilmer
Danska 1920-talsfilmer
Hagaöverenskommelserna

Hagaöverenskommelserna var ekonomiskpolitiska överenskommelser i Sverige mellan Socialdemokraterna, Folkpartiet och Centerpartiet som ingicks 1974–1976. De innebar bland annat att marginalskatterna för medelinkomsttagare sänktes samtidigt som arbetsgivaravgifterna höjdes. Överläggningarna ägde rum på Haga slott.

Se även 
 Underbara natten
 Århundradets skattereform

Sveriges politiska historia
Sverige under 1970-talet
Sadhguru

Jaggi Vasudev, mera känd som Sadhguru, född 3 september 1957 i Mysore, är en indisk yogi, mystiker och författare. Han grundade Isha Foundation, en icke-vinstdrivande organisation som erbjuder yoga-program runt om i världen och är engagerad i bland annat utbildning och miljöarbete.

Jaggi Vasudev var det yngsta av fyra barn – två pojkar och två flickor. Hans far var ögonläkare för de indiska järnvägarna och på grund av detta flyttade familjen ofta. Vid tio års ålder kom Vasudev i kontakt med Malladihalli Raghavendra, som lärde honom enkla yoga-asanas. Detta tillämpade han sedan regelbundet. Han säger: "utan en enda dags avbrott upplevde jag denna enkla yoga som jag hade blivit lärd och det ledde till en mycket djupare upplevelse med tiden."

Vid 25 års ålder, den 23 september 1982, åkte han upp till Chāmundi Hill och satte sig på en sten. Där fick han en andlig upplevelse.

Referenser

Externa länkar 

Män
Levande personer
Födda 1957
Yogi
Mystiker inom hinduismen
Indier
Omega Hydrae

Omega Hydrae (ω Hydrae, förkortat Omega Hya, ω Hya)  är en ensam stjärna belägen i den nordvästra delen av stjärnbilden Vattenormen. Den har en skenbar magnitud på 5,00 och är synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 3,6 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 900 ljusår (ca 270 parsek) från solen.

Egenskaper
Omega Hydrae är en orange till röd jättestjärna av spektralklass K2 II-III vilket anger att dess spektrum visar egenskaper hos såväl jättestjärna som ljusstark jättestjärna. Den befinner sig med 98 procent sannolikhet på den horisontella grenen, vilket betyder att stjärnan genererar energi genom fusion av helium i dess kärna. Den har en beräknad massa som är ca 4,3 gånger större än solens massa, en radie som är ca 48 gånger större än solens och utsänder från dess fotosfär ca 945 gånger mera energi än solen vid en effektiv temperatur av ca 4 800 K.

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/omegahydrae
 http://stars.astro.illinois.edu/sow/thetahya.html

		
Stjärnbilden Vattenormen
Bayerobjekt
Flamsteedobjekt	
Orangea jättar
HD-objekt
HR-objekt
Gävleutställningen 1901

1901 års industri- och slöjdutställning i Gävle hölls 15 juni–15 augusti 1901 och marknadsfördes som den första industri- och slöjdutställningen som hölls i Norrland. Den kombinerades med 19:e lantbruksmötet 8–14 juli.

Bakgrund
Utställningar på samma tema hade hållits tidigare, som Nordiska industri- och slöjdutställningen i Malmö 1896 och senare, till exempel Helsingborgs Industri- och slöjdutställning 1903. Närmast hämtade utställningsarrangörerna inspiration från  Allmänna konst- och industriutställningen i Stockholm 1897. Flera av de ansvariga hade erfarenhet från tidigare utställningar. Kommissarie för utställningen var Carl Bendix som medverkat och organiserat utställningar sedan 1883 och var byråchef vid Stockholmsutställningen 1897. Arkitekter var Sigge Cronstedt som arbetat för Ferdinand Boberg vid Stockholmsutställningen 1897 samt Gustaf Wickman som bland annat hade bidragit vid utställningarna i Chicago 1983 och Stockholm 1897.

Utställningen
Utställningen invigdes den 15 juni av statsministern Fredrik von Otter. Lantbruksmötet öppnades av kung Oscar II den 8 juli. Över 30000 närvarade. Utställningsområdet låg söder om Valbogatan, mellan Norra Skeppargtaan och Byggmästargatan till husraden norr om Staketgatan. Utställningarna i industrihallen utformades under överinseende av arkitekten Gustaf Wickman och omfattade bland annat järnverken i en kollektivutställning och en skogsutställning. Gysinge bruk hade en paviljong där man visade elektrostål, en metod de var först i världen med år 1900. De norrländska sågverkens hade kollektivutställning och på området fanns en maskinhall och en slöjdhall. Slöjdalster från framförallt Norrland visades men det fanns även alster från andra delar av landet, som Malmöhus län. Norrlands fauna visades med inspiration från Biologiska museet, Stockholm. Kostnaderna för utställningen summerades till över 200 000 kronor och täcktes av biljettintäkter på omkring 126 000 kronor, säsongskort mm på 20 000 kronor samt inkomster från tombola, platshyror och provision.

Källor

Referenser

Externa länkar 
 

1901 i Sverige
Utställningar i Sverige
Evenemang i Gävle
Vetenskapsåret 1901
Gävles historia