kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Petter Klockars

Petter (Pehr) Klockars, född 16 maj 1752 i Nykarleby, död där 23 eller 27 januari 1814, var en finländsk bonde samt riks- och lantdagsman. 

Klockars far avled när han var tio år och redan vid 18 års ålder tog han över familjens stora gård i Nykarleby socken. Han gick inte i skola, men var både läs- och skrivkunnig samt tvåspråkig. Klockars blev som nämndeman känd av bönderna i häradet och valdes till representant för bondeståndet vid riksdagen i Norrköping 1800. Där gjorde han väl ifrån sig och fick följaktligen upprepat förtroende vid Borgå lantdag 1809, där kejsaren utsåg honom till bondeståndets talman.

Referenser

Externa länkar 
 

Bondeståndets riksdagsledamöter
Bondeståndets lantdagsledamöter
Födda 1752
Avlidna 1814
Män
Personer från Nykarleby
Finländska politiker under 1800-talet
Thomée

Thomée är ett efternamn, som burits av bland andra:

 Agnes Thomée (1896–1984), svensk dansös och skådespelerska
 Anders Jakob Thomée (1812–1874), svensk ämbetsman och näringsidkare
 Gustaf Thomée (1812–1867), svensk författare och översättare
 Gustaf Henrik Thomée (1763–1823), svensk ämbetsman och författare
 Jan Thomée (1886–1954), nederländsk fotbollsspelare
 Kari Thomée (född 1932), svensk TV-producent, musiker och regissör
 Pontus Thomée (född 1987), svensk friidrottare 
 Vidar Thomée (född 1933), svensk matematiker

Se även 
 S/S Thomée, svenskt fartyg
 Thomé
 Thomä
 Thomae
Artemiz

Artemiz, född 30 september 2001 i Gómez Palacio i Durango, är en mexikansk fribrottare inom stilen lucha libre. Sedan 2022 brottas hon i Lucha Libre AAA Worldwide. Tidigare använde hon artistnamnet Perla Lagunera. 

Hon tränades i Comarca Lagunera av Brillante Sr., Diamante Negro, Dandy Garcia och Halcon Suriano Jr. och gjorde sin professionella debut 2016. Sedan 2019 är hon ett av de största kvinnliga namnen på den mexikanska oberoende fribrottningsscenen och har brottats runt om i landet i förbund som Grupo Internacional Revolución (IWRG), Kaoz Lucha Libre, Lucha Libre Vanguardia och Mexawrestling.

Som många andra mexikanska fribrottare brottas Artemiz iförd fribrottningsmask, enligt traditionerna inom lucha libre. Hennes riktiga namn och identitet är således inte känt av allmänheten.

Referenser 

Kvinnor
Födda 2001
Levande personer
Mexikanska fribrottare
Personer från Gómez Palacio
Mexikanska idrottare under 2000-talet
Pseudonymer
Mononymt kända personer
Oidentifierade fribrottare
Valter Thomé (militär)

Valter Thomé, född den 26 maj 1918 i Helsingfors, död den 25 juni 2000 i Åhus, var en svensk militär. Han var postum son till arkitekten Valter Thomé.

Thomé avlade studentexamen i Stockholm 1937 och officersexamen 1940. Han blev fänrik vid Bodens artilleriregemente 1940, löjtnant där 1942 och vid Bergslagens artilleriregemente 1944. Efter att ha genomgått Artilleri- och ingenjörhögskolans högre kurs 1945–1947 blev Thomé kapten vid sistnämnda regemente 1948 och i generalstabskåren 1950. Han övergick till Wendes artilleriregemente 1956 och blev major  där 1958. Thomé var stabschef i I. militärbefälsstaben 1959–1966. Han befordrades till överstelöjtnant 1962 och överste 1966. Thomé var befälhavare i Kalmar-Växjö försvarsområde 1966–1967 och chef för Wendes artilleriregemente 1967–1978. Han blev riddare av Svärdsorden 1958, kommendör av samma orden 1970 och kommendör av första klassen 1974. Thomé var ordförande i Kristianstads golfklubb 1971–1985 och i Skånes golfförbund 1980–1984.

Källor 

 
 
 
 Riddare av Kungl. Svärdsorden i Sveriges statskalender 1969
 Svenska Dagbladet den 7 juni 1970, sidan 10
 Svenska Dagbladet den 7 juni 1974, sidan 22
 
 Valter Thomé på Gravar.se

Överstar i svenska armén
Svenska regementschefer
Försvarsområdesbefälhavare
Kommendörer av första klass av Svärdsorden
Svenska militärer under 1900-talet
Militärer från Helsingfors
Födda 1918
Avlidna 2000
Män
Henrik Henriksson Vanberg

Henrik Henriksson Vanberg, Heikki Heikinpoika Vaanila, född 1630 i Lojo, död där 19 april 1709, var en finländsk bonde och riksdagsman. 

Vanberg föddes på Vaanila rusthåll i Lojo, efter vilket han på äldre dagar tog sitt släktnamn. Han lärde sig i motsats till flertalet bönder vid denna tid att läsa och uppenbarligen även svenska språket, trots att han bodde norr om språkgränsen. Han beskrivs som processlysten, våldsam, supig och övermodig, men utsågs trots det till medlem av bondeståndet som representant för Raseborgs län vid riksdagarna 1664, 1676, 1678, 1680 och 1682. Vid riksdagen 1680 tjänstgjorde han en del av tiden som bondeståndets talman, av allt att döma på grund av den gunst han åtnjöt hos Karl XI, som använde honom som ett redskap i kampen mot adeln. Vid riksdagen 1682 gjorde han sig dock omöjlig i ståndet bland annat genom sin rapportering till kungen och höll på att bli utkastad genom fönstret, men räddades av andra bönder från Finland.

Referenser

Personer i Finland under 1600-talet
Bondeståndets riksdagsledamöter
Födda 1630
Avlidna 1709
Män
Personer från Lojo
Lilli Suburg

Caroline "Lilli" Suburg, född 1 augusti 1841 (n.s.) på Rõusa herrgård nära Vändra i det ryska guvernementet Livland, död 8 februari 1923 i Valga, var en estnisk journalist, författare och feminist. Hon grundade en privat flickskola för estniska flickor i Pärnu 1882 och flyttade skolan till Viljandi 1885. Åren 1887–1894 grundade och drev hon Estlands första veckotidning för kvinnor, Linda. Efter att ha tvingats sälja tidningen flyttade Suburg till den lettiska delen av guvernementet Livland och verkade som skolledare där fram till 1907.

Referenser

Litteratur

Noter 

Estländska journalister
Kvinnor
Feminister
Estländska författare
Födda 1841
Avlidna 1923
Personer från Pärnumaa
Skolledare under 1800-talet
Personer i Estland under 1800-talet
Carl Björkman (militär)

Carl Magnus Björkman, född den 20 december 1892 i Eksjö, död den 12 januari 1969 i Ängelholm, var en svensk militär.

Björkman avlade studentexamen i Linköping 1912 och officersexamen 1914. Han blev underlöjtnant i Andra livgrenadjärregementet 1914 och löjtnant där 1918. Efter att genomgått Gymnastiska centralinstitutet 1923 och Krigshögskolan 1924–1926 blev Björkman kapten i Livgrenadjärregementet 1929 (vid regementet 1933). Han var chef för infanteriets officersaspirantskola 1935–1937, blev major vid Norra skånska infanteriregementet 1937, ställföreträdande chef för Krigsskolan 1940 och överstelöjtnant vid Västernorrlands regemente 1941. Björkman befordrades till  överste i armén och blev befälhavare i Kalmar försvarsområde 1944. Han var befälhavare i det samordnade Kalmar-Växjö försvarsområde 1947–1953. Björkman blev riddare av Svärdsorden 1935 och kommendör av samma orden 1949. Han vilar i en familjegrav på Norra begravningsplatsen i Stockholm.

Källor 

  
 
 
 
 
 
 
 Björkman, Carl Magnus på Svenskagravar.se

Överstar i svenska armén
Försvarsområdesbefälhavare
Kommendörer av Svärdsorden
Svenska militärer under 1900-talet
Militärer från Eksjö
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1892
Avlidna 1969
Män
HD 190647

HD 187085 är en ensam stjärna belägen i den södra delen av stjärnbilden Skytten. Den har en skenbar magnitud av ca 7,78 och är kräver åtminstone en stark handkikare eller ett mindre teleskop för att kunna observeras. Baserat på parallax enligt Gaia Data Release 2 på ca 18,3 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 178 ljusår (ca 55 parsek) från solen. Den rör sig närmare solen med en heliocentrisk radialhastighet på ca -40 km/s.

Egenskaper
HD 190647 är en gul till vit stjärna i huvudserien av spektralklass G5 V. Den har en massa som är ca 1,1 solmassor, en radie som är ca 1,7 solradier och har ca 2,4 gånger solens utstrålning av energi från dess fotosfär vid en effektiv temperatur av ca 5 000 - 6 000 K.

Planetsystem
År 2007 tillkännagavs en exoplanet, som kretsar kring HD 190647, med en massa av cirka två Jupitermassor. Det har en omloppsperiod på ca 2,84 år.

Se även
 Lista över exoplaneter

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/99115/hd190647.

 

		
Stjärnbilden Skytten
HD-objekt
Huvudseriestjärnor klass G
Solsystem
Råbelövs kyrka

Råbelövs kyrka är en kyrkobyggnad i Kristianstad kommun. Den är församlingskyrka i Nosaby församling i Lunds stift.

Kyrkobyggnaden

Råbelövs kyrka uppfördes på 1200-talet i senromantisk stil. Under senare delen av 1400-talet målades kalkmålningar i kyrkan av Vittskövlemästaren. Dessa är dock ganska skadade. 1835 togs kyrkan ur bruk då Råbelövs församling och Fjälkestads församling gick samman. Kyrkan kom då att bli ett sädesmagasin, samtidigt som man avlägsnade valven. Kyrkan restaurerades på 1920-talet av godsägaren Gilbert Kennedy. Klockstapelns byggdes 1956 av sonen Douglas Kennedy. 1958 målades korfönstren av Bo Notini. Kyrkan förvaltas idag av en stiftelse.

Inventarier
 kalkmålningar av Vittskövlegruppen.
 Dopfunten är från medeltiden.
 Harmonium.

Se även
Råbelövs slott

Referenser

Externa länkar 

Kyrkobyggnader i Lunds stift
Kyrkobyggnader i Kristianstads kommun
Kyrkobyggnader invigda under 1200-talet
Las Vegas Monorail

Las Vegas Monorail är en 6,3 kilometer lång förarlös  monorailbana av typ Alweg som går längs Las Vegas Strip i Clarc County i Nevada i USA. Den förbinder flera stora kasinon i de kommunfria områdena  Paradise och Winchester men går inte in i staden Las Vegas. 

När banan öppnade 1995 gick den endast mellan de två hotellen MGM Grand och Bally's, en sträcka på 1,6 kilometer. De två begagnade tågen, som kom från Walt Disney World Resort i Florida, körde fram och tillbaka på vart sitt spår. År 2002 stängdes den för att byggas om och förlängas norrut till Sahara Hotell. Nio nya tåg med vardera fyra vagnar köptes från Bombardier Transportation, fem stationer byggdes och de två spåren kopplades ihop så att tågen skulle kunna vända. Den nya banan invigdes 15 juni 2004. 

En förlängning av monorailbanan norrut till speldistrikten i Las Vegas och söderut till
McCarran International Airport har diskuterats, men på grund av den dåliga beläggningen på tågen har den ej kommit till stånd.

Las Vegas Monorail har bytt ägare flera gånger och ägs nu av Convention & Visitors Bureau sedan förra ägaren Las Vegas Monorail Company gick i konkurs hösten  2020.

Källor

Externa länkar

Monorail
Järnvägslinjer öppnade 2004
Las Vegas Strip
2004 i USA
Shikichi-jinja

Shikichi-jinja (敷地神社) är en shinto-helgedom i Kita-ku, Kyoto. Dess shakaku-rang var sonsha (byhelgedom). Den är även känd under namnet Wara-tenjin.

Dyrkade kami 

 Huvudgudom

 Konohanasakuyahime

 Andra gudomar

 Amenohiwashi no Kami
 Takuhatachiji-hime no Mikoto

Historia 
Ursprungligen dyrkades här olika gudar som nedstigit till Kinugasamura i form av Kitayama no Kami. År 831 byggdes ett ishus i närheten, och arbetskraft importerades från Kaga-provinsen (nuvarande Ishikawa prefektur). Dessa arbetare förde med sig Sugō Isobe-jinjas gud (Wara-tenjin), som sedan dyrkades väster om Kitayama no Kami, och utsåg dennes mor Konohanasakuyahime som huvudgudom.

När Ashikaga Yoshimitsu byggde det närliggande Kinkaku-ji år 1397 blev helgedomarna svåråtkomliga, och flyttades därför till den nuvarande platsen där de kombinerades till en.

Tro 
Konohanasakuyahime dyrkas här som barnafödelsens gudinna. Namnet "Wara-tenjin" kommer av att man ger ut halm ("wara" på japanska) som skyddsamuletter. Det sägs att om det finns en skarv i halmstrået kommer det födas en pojke, och om det inte finns så blir det en flicka. 

I den underliggande helgedomen Rokushō-jinja dyrkas en rad gudar för att få bra betyg i skolan.

Området 

Shintohelgedomar
Kyoto
Byggnader och anläggningar i Kyoto prefektur
Bränn alla mina brev

Bränn alla mina brev av Alex Schulman är en delvis verklighetsbaserad roman byggd kring historien om Alex mormor Karin Stolpe och författaren Olof Lagercrantz. Boken publicerades 2018 på Bookmarks förlag.

Handling 
Alex Schulman har startat familj och inser i ett gräl med sin fru Amanda Schulman att han har ett inneboende mörker inom sig. I ett samtal med en psykolog spårar Alex många av släktens problem tillbaka till sin morfar Sven Stolpe. Alex blir nyfiken på var hans morfars mörker kommer ifrån och läser för första gången en av Sven Stolpes böcker. Han upptäcker upprepade teman i hans romaner. Otrohet och opålitliga ”lösaktiga” kvinnor återkommer gång på gång och den ena ledtråden leder till den andra, tills allt börjar klarna, mörkret tar avstamp i sommaren 1932 på Sigtunastiftelsen. 

Sven Stolpe som redan 1932, endast 27 år, är en etablerad författare besöker Sigtuna för att jobba på sin nästa pjäs. Med till stiftelsen följer Svens nyblivna hustru Karin. Paret gifte sig i samma lokaler året innan, 1931, men förhållandet innehåller inte så mycket kärlek som man skulle hoppas efter ett år. På stiftelsen etablerar Karin bekantskap med den 21 åriga Olof Lagercrantz och den relationen innehåller desto mer kärlek. Relationen blir snabbt intensiv och stark, Olof beskriver i sin dagbok att Karin är kvinnan i hans liv. Relationen hemlighålls från den äkta maken Sven och när den uppdagas är katastrofen ett faktum.

Boken hoppar sen ytterligare i tiden och det är vintern 1988 och Alex, endast 11 år, tillbringar dagar hos sin mormor och morfar i deras hus i Filipstad. Han bevittnar där den psykiska maktkampen mellan sina morföräldrar och ser hur nedbruten hans mormor har blivit av alla år. Men samtidigt berättar 11-åriga Alex om sin spännande morfar som har en revolver i byrålådan och bibliotek fyllt till brädden med böcker. 

Bokens titel syftar tillbaka på en mening som återkommer i brevkorrespondensen mellan Olof och Karin. Om breven skulle hittas skulle bådas liv befinna sig i fara, varför Karin tycker att det är bättre om de kärleksfulla orden bränns upp. Sven Stolpe och Olof Lagercrantz förblir fiender under hela livet. I intervjuer med de båda herrarna framkommer hatet dem emellan, men aldrig vad som är anledningen. Inom familjen Stolpe så fortsätter hatet mot familjen Lagercrantz och Schulman berättar om hur man inte fick nämna det namnet vid middagsbordet utan att få hårda tillsägelser.  

Filmrättigheterna är sålda till SF studios och produktionen beräknas påbörjas under sommaren 2021. Veronica Zacco, manusförfattare till Netflix-produktionen Störst av allt, ska skriva manuset.

Mottagande 
Bokens recensioner är positiv kritik som berömmer Schulmans skrivande med ord som  ”Mycket vackert och berörande”. I recensionerna återkommer det att Schulman utvecklas mer för varje bok han skriver och att han kommer kunna gå långt med sitt skrivande.

Filmatisering 
2022 utkom en filmatisering av romanen med samma namn regisserad av Björn Runge.

Utgåva

Referenser

Skönlitteratur 2018
Svenska romaner
Hembygdens Vänner i Sjundeå

Hembygdens Vänner i Sjundeå rf är en finländsk hembygdsförening baserad i Sjundeå. Föreningen bildades år 1914. Hembygdens Vänner i Sjundeå värnar om Sjundeås historia, samlar och bevarar föremål och handlingar, som hör ihop med Sjundeå samt ger uppgifter om Sjundeås historia. Föreningen upprätthåller ett hembygdsmuseum i Sjundeå kyrkby. Hembygdens Vänner i Sjundeå är en svenskspråkig förening.

Historia 
Hembygdens Vänner i Sjundeå bildades på ett möte på Pickala folkskola i Sjundeå den 13 september 1914 under första världskriget. Personer som var med att grunda föreningen var bland annat Axel Lille, Ivar Hortling och Henrik Lindeberg.

År 2014 fyllde Hembygdens Vänner i Sjundeå 100 år.

Böcker 
Hembygdens Vänner i Sjundeå har publicerat många böcker. Några av dessa är:

 Sjundeå sockens historia (delar I - III), 1953, 1964
 Hembygdens vänner i Sjundeå R.F.: historisk överblick över föreningens verksamhet åren 1914-1984 : Fanjunkars
 Titthål, bilder och berättelser från det gamla Sjundeå, 2014

Källor 

Finländska hembygdsföreningar
Sjundeå
Bildanden 1914
Fanjunkars

Fanjunkars är ett soldattorp och museum i Sjundeå i Finland. Författaren Aleksis Kivi bodde på Fanjunkars hos Charlotta Lönnqvist under åren 1864-1871 och hans kändaste verken skrevs här såsom Sju Bröder i tre olika repriser.

Historia

Det gamla Fanjunkars 
Torpet Fanjunkars låg några kilometer från Sjundby vid korsningen av Stora Strandvägen och byvägen till Billskog i den nuvarande Sjundeå stationsområdet. Torpet fick sitt namn efter fanjunkare Lönnqvist, en veteran från finska kriget 1808, som innehade torpet till 1850. Därefter övertog hans dotter Charlotta Lönnqvist torpet.

Aleksis Kivi bodde på Fanjunkars från 1865 till 1871 och han skrev där sina viktigaste arbeten.

Efter Charlotta Lönnqvists död 1891 förenades torpets jord med två andra torp, Granbacka och Bruses. År 1900 inrättades en småskola på Fanjunkars och den första lärarinnan hette Sigrid Liljefors. Hon efterträddes 1904 av Anna Liljeström. Skolan verkade på Fanjunkars till 1930, då den flyttade till Henriksberget.

Porkalaparentesen och det nya Fanjunkars 
Torpet försvann under Porkalaparentesen men vid Fanjunkars-projektet under år 2003-2006 återuppbyggdes Fanjunkars torp i det skick som torpet hade under 1800-talet, då Aleksis Kivi bodde där. Sjundeå kommun, Sjundeå församlingar, Sparbanksstiftelsen i Sjundeå och Hembygdens Vänner i Sjundeå grundade stiftelsen Pro Fanjunkars att ta hand om den nya Fanjunkars. Statsministern Matti Vanhanen invigde den nya Fanjunkars i bruk på Aleksis Kivi -dagen den 10 oktober 2006. Torpet har ett museirum med föremål från det gamla Fanjunkars och Kivis egna ägodelar.

Källor 

Museer i Nyland
Byggnader och anläggningar i Sjundeå
Bengt Thomasson

Bengt Thomasson kan syfta på:

* Bengt Thomasson (1924–2001), svensk läkare
 Bengt Thomasson (född 1926), svensk antikvetare
Glasblåsaren – ett liv i glasets tjänst

Glasblåsaren – ett liv i glasets tjänst är en svensk dokumentärfilm från 1 januari 2021 av dokumentärfilmaren Mattias Ohlsson (född 1976). Den handlar om glasblåsaren Öiwind`s yrkesverksamma liv som glasblåsare i glasets tjänst under mer än fyra decennium runt omkring i det småländska Glasriket. Filmen tar upp utvecklingen i glasriket under de senaste decennierna och visar hur glastillverkningen går till, från tillredningen av glasmassan till den färdiga produkten. Filmen innehåller material från glasriket samt arkivmaterial från de nedlagda glasbruken i Norrhult, Rosdala glasbruk och Lindshammars glasbruk i orten med samma namn.  

I dokumentären tas saneringen av tungmetaller och föroreningar på glasbrukstomterna runt om i Glasriket som enligt ett reportage i SVT kommer att uppgå till över en miljard kronor.

Referenser

Externa länkar
 

Svenska dokumentärfilmer
Svenska filmer 2021
Maria De Mattias

Maria De Mattias, född 4 februari 1805 i Vallecorsa, död 20 augusti 1866 i Rom, var en italiensk romersk-katolsk nunna och grundare av Kristi allraheligaste blods tillbedjande systrar år 1834. Hon vördas som helgon i Romersk-katolska kyrkan, med minnesdag den 20 augusti.

Maria De Mattias helgonförklarades den 18 maj 2003 tillsammans med Virginia Centurione Bracelli, Ursula Ledóchowska och Józef Sebastian Pelczar.

Bilder

Källor

Webbkällor

Externa länkar

Italienska helgon
Kvinnor
Födda 1805
Avlidna 1866
Personer från Vallecorsa
Italienska nunnor
Personer i Italien under 1800-talet
Grundare av katolska ordnar, sällskap och institut
Personer helgonförklarade av påve Johannes Paulus II
Moldaviens statliga universitet

Moldaviens statliga universitet (rumänska: Universitatea de Stat din Moldova) är ett universitet i Chișinău, Moldavien.

Universitetet grundades 1946 i det dåvarande Moldaviska SSR och hette ursprungligen Chișinăus statliga universitet. Det nuvarande namnet antogs i januari 1990.

Källor

Universitet och högskolor i Moldavien
Utbildningsinstitutioner bildade 1946
1946 i Sovjetunionen
Chișinău
Bengt Thomasson (antikvetare)

Bengt Erik Thomasson, född den 23 februari 1926 i Falun, är en svensk antikvetare. Han är son till Johan Thomasson.

Thomasson avlade filosofisk ämbetsexamen 1948 och filosofie licentiatexamen 1954. Han promoverades till filosofie doktor vid Lunds universitet 1960 och var docent i klassisk fornkunskap och antikens historia där 1960–1961. Han blev lektor i latin vid Försöksgymnasiet i Göteborg 1961. Thomasson var tjänstledig därifrån och föreståndare vid Svenska institutet i Rom 1961–1964. Åren 1972–1978 arbetade han som docent vid Göteborgs universitet. Thomasson tilldelades professors namn 1990.

Bibliografi (i urval) 

 Die Statthalter der römischen Provinzen Nordafrikas von Augustus bis Diocletianus (doktorsavhandling, I–II, 1960)
 Laterculi praesidum (I–III, 1972–1990)

Källor 
 

Svenska antikvetare
Svenska innehavare av professors namn
Svenska lektorer
Svenska docenter
Personer verksamma vid Lunds universitet
Personer verksamma vid Göteborgs universitet
Svenska forskare under 1900-talet
Personer från Falun
Födda 1926
Levande personer
Män
Eldtuppen

Eldtuppen är ett studioalbum av Lars Winnerbäck, utgivet 27 september 2019 på United Stage Artists

Låtlista 

 Tror jag hittar hem
Paradiset
Eldtuppen
Hur och vem och vad
Skulle aldrig hända oss
När jag såg dig
Vykort från Alperna
Precis det där
Död och himmel
Stockholm i okt
Hymn

Medverkande 
Text och musik av Lars Winnerbäck

Producerad av Jerker Odelholm och Lars Winnerbäck, 2019

Lars Winnerbäck – sång, gitarr
Jerker Odelholm – bas
Jonna Löfgren – trummor, percussion, kör
Therese Johansson – sång, gitarr, percussion
Tomas Hallonsten – klaviatur, trumpet
Staffan Johansson – gitarr
Carl Ekerstam – gitarr, kör
Per Texas Johansson – saxofon (Tror jag hittar hem), klarinett (Hymn)

Källor 
https://kulturbloggen.com/?p=127602
https://www.ginza.se/product/winnerback-lars/eldtuppen/565279/?gclid=Cj0KCQiAjKqABhDLARIsABbJrGm0MZ3nYgW8BA_l0uELl6SuE3mhbcdrLqocFBzMan1lmBTtybFn1pgaAiwUEALw_wcBhttps://kulturbloggen.com/?p=127602

Album av Lars Winnerbäck
Svenskspråkiga musikalbum
Musikalbum 2019
Johan Thomasson

Johan Thomasson kan syfta på:

* Johan Thomasson (1887–1968), svensk teolog 
 Johan Thomasson (1892–1955), grönländsk politiker
Elefantkyrkogården (metafor)

Elefantkyrkogård är en metafor som i överförd bemärkelse används för att beskriva arbetsplatser dit oönskade offentligt anställda chefer omplaceras. Det impliceras då att de hamnar på anonyma och undanskymda poster efter att tidigare innehaft mer attraktiva tjänster. "Dessa omplacerade topptjänstemän får bland annat ansvara för olika utredningar eller på annat sätt bistå med sin specialkunskap."

Sverige
I Sverige har placeringar på regeringskansliets elefantkyrkogård uppmärksammats då avsatta generaldirektörer med tid kvar på sitt förordnande har placerats där i mellan enstaka månader och mer än fem år.

I september 2012 beräknades den årliga kostnaden för lönerna för generaldirektörerna på elefantkyrkogården uppgå till sammanlagt 9,5 miljoner kronor per år, exklusive sociala avgifter och förmåner. 2017 beräknades det att lönekostnaderna för de nio omplacerade generaldirektörer och andra statliga chefer på regeringskansliet uppgick till 17 miljoner kronor per år.

Rune Premfors, professor i statsvetenskap vid Stockholms universitet, såg 2012 inget alternativ till modellen.

Referenser 

Statsvetenskap
Johan Thomasson (teolog)

Johan Bernhard Thomasson, född den 20 mars 1887 i Konga församling, Malmöhus län, död den 28 februari 1968 i Simrishamn, var en svensk teolog. Han var far till Bengt Thomasson.

Thomasson avlade studentexamen i Malmö 1909, teologisk-filosofisk examen i Lund 1910, teologie kandidatexamen 1913, filosofie kandidatexamen 1917 och teologie licentiatexamen 1919. Han fördjupade sig i Pontus Wikners religiösa utveckling. Thomasson tjänstgjorde som extralärare i Eslöv 1916–1918 och i Malmö 1918–1921 samt som timlärare vid enskilda gymnasiet i sistnämnda stad 1919–1921. Han gjorde sitt provår 1920. Thomasson var lektor vid folkskoleseminariet i Falun 1920–1939 och vid folkskoleseminariet i Linköping från 1939. Efter prästvigning 1925 var han regementspastor vid Dalregementet 1925–1939 och vid Svea trängkår 1939–1942. Thomasson blev ledamot av Nordstjärneorden 1938. Han är begravd på Simrishamns gamla kyrkogård.

Källor 

 
 
 Johan Thomasson på Gravar.se

Svenska teologer under 1900-talet
Svenska lektorer
Militärpräster
Präster i Svenska kyrkan
Ledamöter av Nordstjärneorden
Svenska lärare under 1900-talet
Svenska präster under 1900-talet
Personer från Konga socken
Födda 1887
Avlidna 1968
Män