kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Carl Mattsson

Carl Artur Mattsson, född 7 mars 1908 i Stenkyrka socken i Bohuslän, död 24 juli 2019 i Strömstad, var Sveriges och Nordens äldsta man sedan Thore Erikssons död 27 mars 2016, samt Sveriges äldsta levande person sedan Alice Östlunds död 28 mars 2018. Mattsson var från den 14 juli 2019 till sin död den 24 juli 2019 den äldsta svenske mannen någonsin.

Biografi 
Mattsson var möbelsnickare och var son till hemmansägaren Rutger Matiasson (1877–1943) och Agda Elisabet Berntsdotter (1877–1961). Han hade fem syskon. Mattsson gifte sig första gången 1932 med Sonja Margareta Berendt och de fick 1939 en dotter. Han gifte sig andra gången 16 maj 1964 med Ella Birgit Viola Andersson och blev änkling 27 mars 2010.

Mattson var aktiv i flera olika idrotter under sitt liv såsom skytte och framför allt golf vilket han började spela vid 76 års ålder och höll på med till 2011 då han var 103 år. Därmed var han Sveriges äldsta golfare.

Mattsson var vid sin död bosatt på ett äldreboende i Strömstad.

Källor

Noter

Externa länkar
 Inslag i TV4:s Nyhetsmorgon 7 mars 2019

Män
Avlidna 2019
Födda 1908
Personer från Stenkyrka socken, Bohuslän
Svenska 110-åringar
Carl Lorenz

Carl Lorenz, född 27 november 1913 i Chemnitz, död 25 november 1993 i Berlin, var en tysk tävlingscyklist.

Lorenz blev olympisk guldmedaljör i tandem vid sommarspelen 1936 i Berlin.

Källor 

Tyska tävlingscyklister
Tyska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1936
Tävlande i cykling vid olympiska sommarspelen 1936
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1936 från Tyskland
Födda 1913
Avlidna 1993
Män
Helmutt Merker

Helmutt Erich Merker, född 28 januari 1917 i Reichstadt, Böhmen, död 16 juli 2008 i Helsingborg, var en svensk botaniker. Han var far till Arnulf Merker.

Merker, som var son till doktor Emil Merker och Lena Roffmann, avlade tysk hortonomexamen 1938 och agronomexamen 1943, blev filosofie kandidat i Lund 1960 och filosofie licentiat 1963. Han var amanuens vid Landwirtschaftliche Hochschule i Tetschen–Liebwerd 1943, assistent där 1944–1945, lärare och konsulent i Sverige 1947–1956, amanuens vid Lunds universitet 1958–1960 och assistent där 1960–1964 samt avdelningsföreståndare vid Helsingborgs museums naturhistoriska avdelning från 1965. Han skrev paleobotaniska och recentbotaniska vetenskapliga arbeten i Botaniska Notiser och var medarbetare i dags- och fackpress.

Källor

Svenska botaniker under 1900-talet
Födda 1917
Avlidna 2008
Män
Personer från Böhmen
Lettlands krigsmuseum

Lettlands krigsmuseum () är ett militärhistoriskt museum i Riga i Lettland. 

Lettlands krigsmuseum ligger i en tillbyggnad till Kruttornet. Det etablerades 1916 och inrättades 1919 i själva Kruttornet. Mellan 1937 och 1940 gjordes en tillbyggnad av Kruttornet, i vilken museet flyttade in. Detta krigsmuseum stängdes 1940. Det nuvarande öppnade 1990.

Fotogalleri

Källor
Denna artikel är baserad på artikeln Latvijas Kara muzejs på lettiskspråkiga Wikipedia.

Noter

Externa länkar 
Lettlands krigsmuseums webbplats

Museer i Riga
Byggnader och anläggningar i Riga
Militärhistoriska museer
Museer invigda 1916
Magnus Wibom

Axel Magnus Håkan Gustaf Wibom, född 8 november 1939 i Stockholm, död där 4 september 2010, var en svensk målare.

Han var son till fastighetsmäklaren Häkan Wibom och Elisabeth Skarne. Wibom studerade konst vid Ateljé Tiarco 1956, Gerlesborgsskolan 1957 och genom självstudier i England och Frankrike 1959 innan han studerade vid Kungliga konsthögskolan 1960–1963. Han var representerad i utställningen POP på Galerie Observatorium i Stockholm och separat ställde han bland annat ut på Galleri Maxim. Hans konst kan närmast betecknas som surrealistisk. Wibom är representerad vid bland annat Moderna museet i Stockholm.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 658, Allhems Förlag, Malmö.

Noter

Svenska målare under 1900-talet
Födda 1939
Avlidna 2010
Män
Konstnärer från Stockholm
Representerade vid Moderna museet
Kjell Janne Wiborgh

Kjell Janne Wiborgh, född 17 juli 1905 i Danderyd i Stockholms län, död 18 maj 1975 i Nälden i Jämtland (kyrkobokförd i Helsingborg), var en svensk tecknare.

Han var son till civilingenjören August Wiborgh och Karin Jonsson och från 1933 gift med konstnären Elisabeth Johansson. Wiborgh studerade konst kortare perioder från 1925 i Stockholm, Frankrike och Danmark till 1935 men ansåg att han inte haft något större utbyte av sina studier utan att hans konstnärskap baserades på självstudier. Han var bosatt i Danmark 1933–1937 och tillbringade då vintermånaderna i Sydeuropa där han då hämtade sina flesta motiv. Han arbetade som illustratör i dansk och svensk press 1930–1945 samt med reklam och skämtteckning. Han illustrerade ett flertal böcker bland annat Nikolay Henriksens Mogu tundrans son och Alfred Christian Westergaards Fiskarpojkarna. I mitten av 1940-talet övergick han till den målade bildkonsten. Förutom i Danmark ställde han ut separat i Höganäs, Helsingborg, Ljungby, Göttingen, Strömsund, Brunflo samt ett flertal gånger i Uddevalla och Östersund. Han medverkade regelbundet i Helsingborgs konstförenings vårutställningar och Skånes konstförenings höstutställningar samt från 1950 i så gott som samtliga utställningar arrangerade av Jämtlands läns konstförening i Östersund. Han var representerad i Liljevalchs konsthalls Stockholmssalong 1962. Wiborgh är representerad vid Jämtlands läns museum i Östersund.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 658, Allhems Förlag, Malmö.

Noter

Svenska tecknare under 1900-talet
Födda 1905
Avlidna 1975
Män
Personer från Danderyds socken
Johan Wickman

Johan Wickman (Wijckman, Wijkman) var en svensk trofémålare verksam under 1700-talet.

Han var gift med Catharina Berg. Enligt ett kontrakt från 1718 åtog han sig att brodera 555 postvapen till postiljonrockar till det svenska postverket. För Westmanlands regemente utförde han 1717 dess nya fana och 1730 fick han beställningar på flera militära fanor. Wickman är representerad vid Postmuseum i Stockholm.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 661, Allhems Förlag, Malmö. 

Svenska konsthantverkare under 1700-talet
Födda okänt år
Avlidna okänt år
Män
Svenska målare under 1700-talet
Ludwig Weyandt

Christian Albert Ludwig Weyandt (Weijandt, Wyant), född före 1655, död efter 1720 sannolikt i Kiel, var en tysk målare.

Weyandt uppges i några källor vara av svensk härkomst men senare forskning vill placera honom från trakterna kring Schleswig-Holstein. Han nämns första gången i svenska handlingar 1671 då han utförde ett porträtt av Mattias Björnklou. Man vet väldigt lite om hans uppväxt, härkomst och utbildning men enligt August Hahr var han en tid elev tillsammans med David von Krafft i David Klöcker Ehrenstrahls ateljé innan han fullbordade sina studier i Italien. 

Han var därefter i tjänst som hovmålare för hertigen av Holstein-Gottorp 1689–1720, där hans arbete huvudsakligen bestod i dekorationsmålning, och hantverksmässig inredningsmålning av de hertigliga gemaken. I en handling som utfärdades av Hedvig Sofia och Christian August av Holstein-Gottorp i Stockholm 1703 utnämndes han till Ober Hoffmahler. Weyand utförde en rad porträtt under sin tid vid hovet, bland annat avporträtterade han Christian Albrecht, hertig Friedrich IV, Hedvig Sofia av Sverige, ett ungdomsporträtt av Otto von Düring, Fredrik IV av Danmark och överste Henrik Falkenberg av Bålby. 

Flera av hans porträtt har återutgivits i form av kopparstick av andra konstnärer och i samband med Christian Albrechts likbegängelse 1695 trycktes i Schleswig och Kiel en skrift i folio med tre bilder av Weyand som graverades av J Friedlein. Till hans uppgifter vid hovet hörde även till att porträttera de hertigliga hundarna och enligt bevarade kvitteringar vet man att han utförde ett 10-tal hundporträtt. Omkring 1699–1705 utförde han sex ovala dörröverstycken för nyinredda gemak och 1706 målade han två bilder av aloer till det furstliga orangeriet varav den ena senare sändes till hovet i Stockholm. Han målade 1697 altartavlan Korsfästelsen för slottskyrkan i Kiel och altartavlan 'Nattvarden för kapellet i Eutin. 

Weyand är representerad vid bland annat Gripsholm Rosenborgs slott i Köpenhamn, Eutins slott i Tyskland, Gottorp museum och Tervik i Finland.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 654, Allhems Förlag, Malmö.

Noter
  

Tyska konstnärer under 1600-talet
Svenska konstnärer under 1600-talet
Tyska porträttmålare
Hovmålare
Män
Födda okänt år
Avlidna okänt år
Ejnar Vianden

Ejnar Gustav Vianden, född 16 maj 1912 i Stockholm, död 22 augusti 1981 i Bollnäs, var en svensk målare, tecknare och skulptör.

Han var son till varvsarbetaren Gustaf Rudolf Vianden och Vicktoria Anderson och från 1946 gift med Constance Näslund. Vianden studerade vid Tekniska skolan i Stockholm 1931–1932, Arbetarnas bildningsförbunds konststudiecirklar 1937–1942, Ollers målarskola 1942–1943 och Skånska målarskolan 1943–1945. Han tilldelades ABC-skolans Parisstipendium 1939 och genomförde egna studieresor till bland annat de nordiska länderna och kontinenten. Separat ställde han ut ett flertal gånger i Sollefteå 1941–1966, Härnösand 1947–1966, Östersund  1947–1953, Sandviken 1948–1951 och i Gävle 1950–1951 samt enstaka gånger på ett stort antal platser i landet. Tillsammans med Ture Lundquist ställde han ut i Enköping 1951 och tillsammans med Sven Atterling i Falun 195. Han medverkade i Nationalmuseums utställning Unga tecknare 1940–1947 och var representerad i Sveriges allmänna konstförenings utställning Svart på vitt som visades på Konstakademien 1955. Han utförde den sex meter långa oljemålningen Melodier vid forsen på hotell Appelberg i Sollefteå 1961 och målningen Fantasi ur Svarta ballader på Karlskoga praktiska läroverk samt Ådalsrapsodi på Jordbrukarnas föreningsskola i Sånga-Säby. Hans konst bestod till en början av naturalistiska landskap, stilleben, figurer och porträtt för att senare få ett naivistiskt berättande sagoanslag.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 655, Allhems Förlag, Malmö. 

Svenska målare under 1900-talet
Födda 1912
Avlidna 1981
Män
Konstnärer från Stockholm
Svenska tecknare under 1900-talet
Svenska skulptörer under 1900-talet
Camino de Santiago de Madrid

Camino de Santiago de Madrid (eller Ruta Jacobea Madrileña) är en gren av Jakobsleden som börjar i Madrid och i nordvästlig riktning leder pilgrimerna till Sahagún, där leden går ihop med den franska grenen (Camino francés) som leder vidare fram till Santiago de Compostela.

Leden är vederbörligen utmärkt och det finns infrastruktur och information för en pilgrimsgång.

Det finns också en gren som förbinder Toledo med Madrid, fast den är till synes övergiven och utan kända planer för dess återställande.

Vägsträckning

Källor

Externa länkar 
 Asociación de Amigos del Camino de Santiago de Madrid
 Federación Española de Amigos del Camino de Santiago
 Mundicamino
 Camino de Santiago de Madrid - Vivecamino.com
 Proyecto "Camino de Santiago desde Madrid"
 RayyRosa/Camino de Madrid

Vandringsleder i Spanien
2003 Harding

2003 Harding eller 6559 P-L är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 24 september 1960 av den nederländsk-amerikanske astronomen Tom Gehrels och det nederländska astronomparet  och  vid Palomarobservatoriet. Den är uppkallad efter den tyske astronomen Karl Ludwig Harding.

Asteroiden har en diameter på ungefär 20 kilometer.

Se även 
 Harding (månkrater)

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av Palomar–Leiden survey
Astronomiska upptäckter av T Gehrels
Astronomiska upptäckter av I van Houten-Groeneveld
Astronomiska upptäckter av CJ van Houten
Astronomiska upptäckter 1960
2041 Lancelot

2041 Lancelot eller 2523 P-L är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 24 september 1960 av den nederländsk-amerikanske astronomen Tom Gehrels och det nederländska astronomparet  och  vid Palomarobservatoriet. Den är uppkallad efter Lancelot i den keltiska mytologin.

Asteroiden har en diameter på ungefär 16 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter mytologiska figurer
Astronomiska upptäckter av Palomar–Leiden survey
Astronomiska upptäckter av T Gehrels
Astronomiska upptäckter av I van Houten-Groeneveld
Astronomiska upptäckter av CJ van Houten
Astronomiska upptäckter 1960
2042 Sitarski

2042 Sitarski eller 4633 P-L är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 24 september 1960 av den nederländsk-amerikanske astronomen Tom Gehrels och det nederländska astronomparet  och  vid Palomarobservatoriet. Den är uppkallad efter astronomen Grzegorz Sitarski.

Den tillhör asteroidgruppen Merxia.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Merxia-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av Palomar–Leiden survey
Astronomiska upptäckter av T Gehrels
Astronomiska upptäckter av I van Houten-Groeneveld
Astronomiska upptäckter av CJ van Houten
Astronomiska upptäckter 1960
Paul Wezelius

Paul Wezelius var en tysk målare verksam i Göteborg under första delen av 1600-talet.  

Wezelius anlitades 1625 som ansvarig för den dekorativa inredningen av Rådhuset som uppfördes i Göteborg 1622. Under sin tid i Göteborg utförde han ett flertal dekorativa målningar, men troligen finns inga av hans arbeten bevarade målningarna i Rådhuset förstördes genom en brand 1668, och de andra målningarna fanns i hus som i dag är rivna.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 654-655, Allhems Förlag, Malmö. 

Tyska konstnärer under 1600-talet
Män
Födda okänt år
Avlidna okänt år
Erik Wickman

Erik Gunnar Wickman, född 23 juni 1924 i Stockholm, död 11 april 2019 i Holmedal, var en svensk målare, skulptör och tecknare.

Han var son till Ivar Wickman och Gertrud Engström och gift med Almaz Gizaw. Efter avlagd studentexamen 1945 studerade Wickman till teckningslärare på Konstfackskolan i Stockholm 1948–1953. Han gjorde en studieresa till Mexiko 1951–1952 där han studerade för Francisco José Narváez och han studerade konst i Delhi 1955–1956. Han studerade dessutom konsthistoria vid Stockholms universitet 1964–1965. Separat ställde han ut i bland annat Santiago i Mexiko, Addis Abeba och på några platser i Sverige. Man medverkade i Nationalmuseums utställning Unga tecknare 1951 och från 1961 i Stockholmssalongerna på Liljevalchs konsthall. Bland hans offentliga arbeten märks en muralmålning på Läroverket i Ludvika samt en muralmålning på en skola i Addis Abeba. Hans konst består av målningar utförda i olja eller collage samt skulpturer i trä, glas, plåt och järn. Wickman är representerad vid Linköpings kommun.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 660-661, Allhems Förlag, Malmö.

Noter

Svenska målare under 1900-talet
Födda 1924
Avlidna 2019
Män
Konstnärer från Stockholm
Svenska skulptörer under 1900-talet
Svenska tecknare under 1900-talet
Gustaf Wickman (tecknare)

Gustaf Hjalmar Eugen Wickman, född 13 oktober 1879 i Stockholm, död 13 januari 1948 i Stockholm, var en svensk  tecknare och reproduktionstekniker.

Han var son till kassören Carl Gustaf Teodor Wickman och Emma Elina Hansson och från 1905 gift med Lisa Maria Alvert. Wickman studerade vid Tekniska skolans konstindustriella avdelning och arbetade efter studierna som tecknare vid Cederqvists grafiska AB 1899–1901. Han var tidningstecknare vid Stockholms-Tidningen 1901–1904 samt tecknare och arbetschef vid Gegerfelts grafiska AB 1903–1905. Han etablerade en egen kliché ateljé 1905 som han drev till 1907 då han anställdes son chef för Dagens Nyheters illustrations- och klichéavdelning. Som illustratör och tecknare medverkade han i en rad tidskrifter.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 661, Allhems Förlag, Malmö. 

Svenska tecknare under 1900-talet
Födda 1879
Avlidna 1948
Män
Konstnärer från Stockholm
Theodor Wibom

Gustav Theodor Wibom, född 1 januari 1881 i Åbo, död 28 april 1977 i Sollentuna, var en finländsk-svensk målare.

Han var son till skulptören Axel Wibom och hans hustru Olga och från 1916 gift med Rut Sjöman. Wibom var som konstnär autodidakt och bedrev konststudier i Italien, Spanien, Frankrike och Grekland. Separat ställde han bland annat ut i Växjö 1954 och han debuterade i Liljevalchs konsthalls Septemberutställning 1919 med ett 20-tal målningar. Hans konst består av blomsterstilleben, porträtt och landskapsskildringar från Italien, Stockholm och Norrland.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 658, Allhems Förlag, Malmö. 

Svenska målare under 1900-talet
Födda 1881
Avlidna 1977
Män
Personer från Åbo
2054 Gawain

2054 Gawain eller 4097 P-L är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 24 september 1960 av den nederländsk-amerikanske astronomen Tom Gehrels och det nederländska astronomparet  och  vid Palomarobservatoriet. Den är uppkallad efter Gawain i den keltiska mytologin.

Asteroiden har en diameter på ungefär 18 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter mytologiska figurer
Astronomiska upptäckter av Palomar–Leiden survey
Astronomiska upptäckter av T Gehrels
Astronomiska upptäckter av I van Houten-Groeneveld
Astronomiska upptäckter av CJ van Houten
Astronomiska upptäckter 1960
Heidi Horten

Heidi Horten, eller Heidi Goëss-Horten, född Jelinek den 13 februari 1941 i Wien, död 12 juni 2022 i Klagenfurt i Kärnten, var en österrikisk miljardär, konstsamlare och mecenat. Hon var änka efter affärsmannen Helmut Horten (1909–1987). Forbes uppskattade hennes nettoförmögenhet 8 april 2018 till 3,4 miljarder US-dollar.

Hon ärvde sin förmögenhet efter sin make, som 1936 grundade den tyska varuhuskedjan Horten AG. Hon var 19 år gammal när hon träffade sin blivande make, som var drygt 30 år äldre. Hon är styrelseledamot i Helmut Hortens stiftelse, en välgörenhetsorganisation som stödjer sjukvårdsrelaterad verksamhet och medicinsk forskning samt hjälper enskilda, nödställda personer.

Hon var gift med blomstergrossisten Jean-Marc Charmat 1994–1998. I juni 2015 gifte hon sig med Karl "Kari" Anton Goëss, som hon då känt sedan ett tjugotal år tillbaka.

Heidi Horten bodde växelvis i Wien i Österrike, Ticino i Schweiz och på Lyford Cay i Bahamas. Hon var konstsamlare och ägnade sig också åt jakt. Hon ägede 315-fotsyachten Carinthia VII , som är en av världens största motorjakter. År 2008 sålde hon  35.56 karats Wittelsbachdiamanten för 24 miljoner US-dollar. Diamanten hade tidigare varit en del av Kungariket Bayerns kronjuveler.

Heidi Hortens privata konstsamling omfattade vid bortgången omkring 500 verk av namnkunniga konstnärer såsom till exempel Francis Bacon, Pablo Picasso och Andy Warhol. Delar av samlingen, cirka 170 verk, visades för första gången offentligt 2018 i Leopold Museum i Wien.

Källor
Heidi Horten på www.forbes.com. Läst 8 april 2018.
Denna artikel är delvis baserad på artikeln Heidi Horten på tyskspråkiga Wikipedia.

Noter

Externa länkar
Heidi Horten Collection. Officiell webbsida (arkiverad)

Kvinnor
födda 1941
personer från Wien
konstsamlare
Filantroper under 1900-talet
Avlidna 2022
Personer i Österrike under 1900-talet
Personer i Österrike under 2000-talet
Filantroper under 2000-talet
Folke Lindstedt

Ernst Folke Lindstedt, född 26 september 1884 i Tartu i Estland, död 16 maj 1943 i Stockholm, var en svensk läkare.

Folke Lindstedt var son till professor Anders Lindstedt. Efter mogenhetsexamen vid Nya elementarskolan 1902 blev han student vid Uppsala universitet och avlade en mediko-filosofisk examen 1903. Han studerade därefter till läkare vid Karolinska institutet och avlade en medicine kandidat där 1905. Lindstedt innehade olika amanuenstjänster vid patologiska institutionen vid Karolinska institutet 1907 och 1909–1910, blev 1907 fältläkarstipendiat vid Fältläkarkårens reserv, var 1908–1909 amanuens vid Serafimerlasarettets röntgeninstitution 1908–1909 och blev 1910 medicine licentiat. Han var 1911 amanuens vid Akademiska sjukhusets oftalmiatriska klinik, blev samma år bataljonsläkare i Fältläkarkårens reserv samt var 1912–1913 amanuens och 1913–1914 underläkare vid Serafimerlasarettets medicinska klinik. Efter disputation vid Uppsala universitet 1913 blev Lindstedt medicine doktor 1914 och tjänstgjorde som amanuens vid Serafimerlasarettets poliklinik 1914–1915. Han var 1915–1917 Serafimerlasarettets medicinska polikliniks föreståndare och blev 1915 docent i invärtes medicin vid Karolinska institutet. Lindstedt blev 1916 extra bataljonsläkare i Fältläkarkåren, var 1917–1919 tillförordnad och 1919–1930 ordinarie överläkare vid Garnisonssjukhuset i Stockholm och blev 1922 regementsläkare i Fältläkarkåren. Han var från 1928 överläkare vid Återförsäkrings AB Sverige, överläkare vid Sankt Görans sjukhus från 1930 och ledamot av kommittén angående dödlighetsantaganden för livränteförsäkring 1931–1932. 

Folke Lindstedt blev 1931 ledamot av Krigsvetenskapsakademien. Han är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Källor 
 
 SvenskaGravar

Svenska läkare under 1900-talet
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Personer från Tartu
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1884
Avlidna 1943
Män
Abdelrahman Boudah

Abdelrahman Boudah (tidigare Saidi), född 13 augusti 1999 i Göteborg, är en svensk fotbollsspelare som spelar för Hammarby IF i Allsvenskan.

2023 valde han att istället för Saidi bära sin mors efternamn Boudah på ryggen.

Klubbkarriär
Boudah debuterade för Norrby IF i Superettan den 21 maj 2017 i en 2–1-vinst över IFK Värnamo. Han spelade totalt 17 ligamatcher och gjorde två mål säsongen 2017. Målen gjorde Boudah den 27 maj 2017 i en 3–0-vinst över IK Frej och den 5 augusti 2017 i en 3–2-vinst över Helsingborgs IF. Under säsongen spelade han även en match i Svenska cupen mot Lunds BK (2–0-vinst).

I februari 2021 värvades Boudah av Degerfors IF, där han skrev på ett treårskontrakt. Sitt första allsvenska mål gjorde han borta mot IFK Norrköping den 13 maj 2021.

Den 11 juli 2022 värvades Boudah av Hammarby IF.

Landslagskarriär
Boudah landslagsdebuterade för Sveriges U19-landslag den 14 oktober 2019 i en 3–2-vinst över Norge.

Karriärstatistik

Källor

Abdelrahman Saidi på fotbolltransfers.com
Landslagsstatistik på svenskfotboll.se

Noter

Svenska fotbollsspelare
Fotbollsspelare i Norrby IF
Fotbollsspelare i Degerfors IF
Spelare i Hammarby IF Fotboll
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Spelare i Superettan
Födda 1999
Levande personer
Män
Idrottare från Göteborg
Idrottare från Borås
Svenska idrottare under 2000-talet
Bo Siesjö

Bo Knutsson Siesjö, född 8 januari 1930 i Ljusdals församling, Gävleborgs län, död 27 juni 2013 i Lund, var en svensk läkare. Han var far till Peter och Björn Siesjö.

Siesjö, som var son till vägmästare Knut Siesjö och Lisa Svensson, avlade studentexamen i Norrköping 1951, blev medicine kandidat i Lund 1954, medicine licentiat 1958 samt medicine doktor och docent vid Lunds universitet 1962. Han var amanuens på fysiologiska institutionen i Lund 1958–1959, klinisk amanuens på klinisk kemiska institutionen i Lund 1960–1961, forskarassistent på neurokirurgiska kliniken i Lund 1961–1967, forskningsläkare vid Statens medicinska forskningsråd (SMFR) 1967–1974 och professor (hjärnans ämnesomsättning) vid SMFR från 1974. Han var gästforskare vid Institute of Animal Physiology i Cambridge, Storbritannien, 1962–1963, föreståndare för E-blockets forskningsavdelning på Lunds lasarett och innehade redaktörsuppdrag för ett flertal internationella tidskrifter. Han författade skrifter i ämnet experimentell hjärnforskning.

Bo Siesjö är gravsatt på Norra kyrkogården i Lund.

Källor

Siesjö, Bo Knutsson på svenskagravar.se

Svenska läkare under 1900-talet
Svenska professorer i medicin
Personer verksamma vid Lunds universitet
Födda 1930
Avlidna 2013
Män
Gravsatta på Norra kyrkogården i Lund
Personer från Ljusdal
2095 Parsifal

2095 Parsifal eller 6036 P-L är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 24 september 1960 av den nederländsk-amerikanske astronomen Tom Gehrels och det nederländska astronomparet  och  vid Palomarobservatoriet. Den är uppkallad efter Perceval i den keltiska mytologin.

Asteroiden har en diameter på ungefär 9 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter mytologiska figurer
Astronomiska upptäckter av Palomar–Leiden survey
Astronomiska upptäckter av T Gehrels
Astronomiska upptäckter av I van Houten-Groeneveld
Astronomiska upptäckter av CJ van Houten
Astronomiska upptäckter 1960