kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Joachim Staël von Holstein

Joachim Staël von Holstein, född 9 juni 1759 på Bosjökloster i Bosjöklosters socken, död 6 mars 1836 på Torsebro i Färlövs socken, var en svensk friherre, militär och företagare.

Joachim Staël von Holstein var son till översten friherre Carl Jakob Staël von Holstein och bror till Corfitz Ludvig Staël von Holstein. Han blev kvartermästare vid Östgöta kavalleriregemente 1772, livdrabant 1772 och löjtnant i armén 1778, från 1779 med placering vid Norra skånska kavalleriregementet. 1782–1785 var han i franskt tjänst, och 1784 utnämndes han till ryttmästare vid Norra skånska kavalleriregementet. Han blev generaladjuntant av flygeln och överstelöjtnant i armén 1800 samt överstelöjtnant vid Skånska husarregementet 1804. 1805 blev Staël von Holstein överste och generaladjutant. Han deltog 1807 i pommerska kriget och blev samma år brigadchef. Han tog avsked från regementet 1818 och som generaladjutant 1820. Staël von Holstein blev ledamot av Krigsvetenskapsakademien i början av 1800-talet. Han ägde 1790–1798 Klippans pappersbruk med tillhörande stora jordegendomar i Kristianstads län. Han utförde där stora nybyggnadsarbeten. Förutom pappersbruket drev han kvarnrörelse och svinavel samt inrättade en stärkelsefabrik och ett bränneri. Papperstillverkingen bar sig dock inte, bland annat på grund av svårigheten att skaffa lump. 1799–1803 bodde han på Hjälmshult och efter återkomsten från kriget i Pommern övertog han fädernegården Bassarp i Östra Broby socken, där han en tid ägde ett pappersbruk. 1819 ärvde han efter brodern Corfitz Ludvig Staël von Holstein Torsebro krutbruk, där han bodde från 1822 till sin död. Dessutom förvaltade han Skyrups gård, som Corfitz Ludvig hade testamenterat till Joachims döttrar. Till sin politiska inställning var Staël von Holstein en avgjord motståndare till 1809 års män och Karl XIV Johan. Efter att ha blivit förbigången vid tillsättande av regementschefsbefattningen vid Skånska husarregementet var han bitter mot de som stoppat honom från befattningen. Staël von Holstein efterlämnade dagböcker från perioden 1815–1821 och 1831–1836, vilka 1933 utgavs i urval av Pehr Johnsson under titeln Herrgårdsliv i Skåne för hundra år sedan.

Källor 
 

Personer inom Sveriges näringsliv under 1800-talet
Svenska militärer under 1800-talet
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Ridderskapet och adelns riksdagsledamöter
Personer från Bosjöklosters socken
Födda 1759
Avlidna 1836
Män
Välj svensk vara

Välj svensk vara beskrivs som ett upprop, till svenska konsumenter från svenska producenter, med syfte att driva upp efterfrågan av svensktillverkade produkter. Initiativet till uppropet togs i oktober 1923 med anledning av den svåra ekonomiska situation som hade uppstått i Sverige under mellankrigstiden med lågkonjunktur och arbetslöshet som följd.

Initiativtagare var organisationerna Sveriges allmänna lantbrukssällskap representerade av Johan Beck-Friis och Gustaf Leufvén, Sveriges industriförbund representerade av Ernst Wehtje och Axel Hultkrantz, Sveriges Hantverksorganisation representerade av Carl J F Ljunggren och Gunnar Willén) och Sveriges köpmannaförbund representerade av E A Thunholm och H Almström.

Uppropet tog kampanjliknande former där organisationernas medlemsföretag använde sig av budskapet i sin marknadsföring, bland annat i butiker och affärslokaler, i annonser och på mässor, fram till slutet av andra världskriget.

Referenser

Noter 

Kampanjer
1923 i Sverige
Nattjakt

Nattjakt kan syfta på:

Jaktflyguppdrag under mörker – se nattjaktflygplan
Termer som används vid jakt:
Vakjakt – jaktform där jägaren sitter tyst och dold (bl.a. under nattetid)
Nattkvist – den plats där fåglar sover under nattetid
Makarij Telegin

Makarij Telegin (ryska: Паве́л Никола́евич Теле́гин i världen), född 1876, död 1922, var en rysk prästmunk och asket i den rysk-ortodoxa kyrkan. Föddes i en bondefamilj år 1876 i byn Peremenicha, Buzuluk län, guvernementet Samara. Han hade en övernaturlig upplevelse i sin tidiga barndom, varefter han beslutade sig för att tjäna Gud i klosterlivet. Som tonåring drog han sig ofta tillbaka till en avlägsen grotta för att be. Under ett besök i Kievgrottornas Lavra när han var sjutton år, beslitade han sig definitivt för att låta viga sig till munk; men han måste  dröja med att uppfylla sin avsikt eftersom han den 1 januari 1898 inkallades till armen, där han tjänstgjorde till den 29 november 1902.

År 1905 inträdde Makarij i Čudov-kloster i Moskva och tjänade där under fem år i olika lydnadsuppgifter. Han blev officielltantagen som novis den 8 oktober 1910. Den 22 januari 1911 vigdes han till munk och den 1 februari samma år vigdes han munkdiakon och den 6 september 1913 till prästmunk. Vid första världskrigets utbrott inkallades f.Makarij till aktiv militärtjänst för att tjäna som präst vid 400:e mobila fältsjukhuset. Han återvände till Čudov-klostret den 12 oktober 1915 och sedan klostrets stängts 1919 började han att tjänstgöra vid hl. Sergijs kyrka i Heliga Treenighetens Lavras filial. Vid förhöret deklarererade f. Makarij rydligt att han som kristen var "monarkist av övertygelse" och förklarade även: "Jag är altarets tjänare, och det är mycket svårt för mig när heliga föremål blir konfiskerade"- Hans cellkamrat sade att f.Makarij var förtröstansfull och brukade säga: "Jag kan inte vänta tills jag får möta min Herre Kristus".

Prästmunk Makarij var av de femtiofyra som arresterades "i samband med konfiskeringen av kyrkliga värdesaker" eller den s. k. "Moskvarättegongen 1922". Överprästerna Alexander Zaoserskij, Christofer Nadežin, Vasilij Sokolov och lekmannen Sergeij Tichomirov gick igenom denna rättegång med honom.

Referenser 

Ryska helgon
Födda 1876
Avlidna 1922
Män
Personer i Ryssland under 1900-talet
Ding Xuexiang

Ding Xuexiang är en kinesisk kommunistisk politiker på ledande nivå. Han är förste vice premiärminister i Folkrepubliken Kinas statsråd och ledamot i politbyråns ständiga utskott som nummer 6 i rangordningen.

Karriär

Ding kommer från en enkel bakgrund och hade inget större kontaktnät i den nationella politiken.

När han arbetade inom kommunistpartiets lokalorganisation i Shanghai 2007 knöt han viktiga band till Xi Jinping som ledde till att han kallades till Peking i maj 2013 där han fick arbete inom centralkommitténs allmänna kontor. Ding är känd för sina administrativa färdigheter och för sin lojalitet till Xi Jingping, vilket gjorde att han valdes till politbyråns ständiga utskott på partiets 20:e kongress i oktober 2022.

I mars 2023 valde Nationella folkkongressen honom till förste vice premiärminister i Folkrepubliken Kinas statsråd, vilket innebär att han 
är ställföreträdare till premiärministern Li Qiang och har en bred portfölj med ansvarsområden i statsrådets arbete. Han är bland annat ordförande i den centrala ledningsgruppen för Hong Kong och Macao.

Källa
China Vitae
Biografi från Brookings

Födda 1962
Levande personer
Ledamöter av Politbyråns ständiga utskott
Män
Personer från Nantong
WP:Projekt Kina
Kinesiska politiker under 2000-talet
Breiðablik UBK

Breiðablik UBK Kópavogur, ofta förkortat Breiðablik eller Breiðablik Kópavogur, är en isländsk idrottsklubb från Kópavogur som är mest känd för sina framgångar inom fotboll.

Meriter 
 Mästare 2009, 2022

 Cupen 2009

Färger 
Breiðablik spelar i vit och grön trikåer, bortastället är svart och vit.

Placering senaste säsonger

Referenser

Externa länkar 
 Officiell webbplats 

Fotbollsklubbar på Island
Sportklubbar bildade 1950
Kópavogur
Ferrari 499P

Ferrari 499P är en sportvagn som den italienska biltillverkaren Ferrari presenterade i oktober 2022.

499P 
Femtio år efter Ferraris senaste deltagande med en sportvagnsprototyp i FIA:s sportvagns-VM presenterade man en ny bil för deltagande i FIA World Endurance Championship. Bilen är byggd enligt reglementet för Le Mans Hypercar. Den mittmonterade förbränningsmotorn. delas med 296 GT3-modellen som tävlar i GT-klassen. Bilen har även en elmotor som driver framhjulen och som laddas via ett KERS-system.

Bilen ska göra sin tävlingsdebut vid Sebring 1000 miles 2023.

Tekniska data

Referenser

Externa länkar 

 Officiell webbplats 

499P
Le Mans Hypercar
Fyrhjulsdrivna fordon
Lanseringar 2022
12355 Coelho

12355 Coelho eller 1993 QU3 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 18 augusti 1993 av den belgiske astronomen Eric W. Elst vid La Silla-observatoriet. Den är uppkallad efter författaren Paulo Coelho.

Asteroiden har en diameter på ungefär 6 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Koronis.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Koronis-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av EW Elst
Astronomiska upptäckter 1993
12354 Hemmerechts

12354 Hemmerechts eller 1993 QD3 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 18 augusti 1993 av den belgiske astronomen Eric W. Elst vid La Silla-observatoriet. Den är uppkallad efter författaren Kristien Hemmerechts.

Den tillhör asteroidgruppen Eos.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Eos-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av EW Elst
Astronomiska upptäckter 1993
Elena Becheva

Elena Becheva född 30 maj 1998 är en volleybollspelare (center). Dimitrova har spelat med Bulgariens landslag och med dem deltagit i bland annat VM 2022. På klubbnivå spelar hon med Aris Thessaloníki i Grekland.

Referenser

Noter

Födda 1998
Levande personer
Kvinnor
Bulgariska idrottare under 2000-talet
Bulgariska landslagsspelare i volleyboll (damer)
Volleybollspelare i VK Levski Sofia
Volleybollspelare i Merinos SK
Volleybollspelare i CSU Galați
Volleybollspelare i LP Viesti Salo
Volleybollspelare i Roleski Grupa Azoty PWSZ Tarnów
Volleybollspelare i Aris Thessaloníki
12358 Azzurra

12358 Azzurra eller 1993 SO2 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 22 september 1993 av den italienska astronomen Antonio Vagnozzi vid Santa Lucia Stroncone-observatoriet. Den är uppkallad efter upptäckarens barnbarn Azzurra.

Asteroiden har en diameter på ungefär 12 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av Antonio Vagnozzi
Astronomiska upptäckter 1993
Arvidus Jonæ Locke

Arvidus Jonæ Locke, död 1 juli 1628 i Östra Ryds församling, Östergötlands län, var en svensk präst.

Biografi 
Arvidus Locke prästvigdes 16 december 1604 och blev kollega vid Linköpings trivialskola. Han blev 1612 kyrkoherde i Östra Ryds församling. Locke avled 1628 i Östra Ryds församling.

Familj 
Locke gifte sig första gången med en okänd kvinna. Han gifte sig andra gången med Margareta Eriksdotter. Locke gifte sig tredje gången med Margareta Pedersdotter. De fick tillsammans barnen kyrkoherden Andreas Locke i Kristbergs församling, en son och en dotter. Efter Lockes död gifte Pedersdotter sig med kyrkoherden Magnus Ignæus i Östra Ryds församling.

Källor

Noter 

Präster i Svenska kyrkan
Svenska präster under 1600-talet
Födda okänt år
Avlidna 1628
Män
Petrus Eriksson

Petrus Eriksson, född 4 april 1676 i Örtomta församling, Östergötlands län, död 1 januari 1744 i Östra Ryds församling, Östergötlands län, var en svensk präst.

Biografi 
Petrus Eriksson föddes 1676 i Örtomta församling. Han var son till bonden Eric Mårtensson och Anna Jönsdotter på Ås. Eriksson studerade i Linköping och blev 12 oktober 1698 student vid Uppsala universitet. Han avlade examen i teologi 20 juni 1706 och examen i filosofie 18 december 1706. Eriksson disputerade för filosofiegraden 3 april 1707 och avlade magisterexamen 28 maj 1708. Den 20 augusti 1709 prästvigdes han och blev 3 december 1712 kyrkoherde i Östra Ryds församling, tillträde direkt. Han blev 1737 kontraktsprost i Skärkinds kontrakt. Eriksson avled klockan 6 på aftonen 1 januari 1744 och begravdes i Östra Ryds kyrka 17 januari av biskop Andreas Olavi Rhyzelius.

En gravsten över honom finns bevarad i kyrkan.

Familj 
Eriksson gifte sig första gången 10 maj 1710 och Anna Elisabeth Aschanius (1670–1738). Hon var dotter till kyrkoherden Abrahamus Aschanius och Gertrud Klingius i Askeby församling. Aschanius var änka efter kyrkoherden Petrus Rydelius i Östra Ryds församling. Eriksson och Aschanius fick tillsammans barnen Anna Elisabet Eriksson som var gift med prästen N. Hultén och stadsläkaren Daniel Christian Eberstein i Norrköping och Margareta Eriksson som var gift med kyrkoherden Nathanael Alfving i Björkebergs församling.

Eriksson gifte sig andra gången 16 oktober 1739 med änkan Anna Fahlsten (död 1763).

Bibliografi
1705 – De origressione Arithmetica et Geographica, Uppsala.
1707 – De Eclipsibus Lunæ, Uppsala.

Källor

Noter 

Präster i Svenska kyrkan
Svenska präster under 1600-talet
Svenska präster under 1700-talet
Svenska kontraktsprostar
Personer från Örtomta socken
Födda 1676
Avlidna 1744
Män
Henrik Frenkel

Henrik Frenkel''', född 15 maj 1949, är en svensk journalist, publicist och tidigare chefredaktör på Veckans affärer och chef för Kanal 1:s nyhetsprogram Aktuellt.  

På SVT 1 var han också programledare för ekonomiprogrammet Pengar. År 1995 grundade han tidningen Chef, som han ägde och drev under 12 år.

Henrik Frenkel fick 2019 diagnosen MCI, och driver sedan 2019 podden Alzheimer life

Referenser

Externa länkar
Henrik Frenkel på Alzheimerfonden. Läst 30 oktober 2022.
Henrik Frenkel i Söndagsintervjun på P1 23 oktober 2022.

Svenska journalister under 1900-talet
Svenska journalister under 2000-talet
Svenska publicister
Svenska TV-programledare
Svenska chefredaktörer
Levande personer
Män
Födda 1949
Karl Isak Edblom

Karl Richard Isak Edblom (även Rikard), född 4 augusti 1885 i Adolf Fredriks församling, Stockholm, död 4 december 1934 i Gustav Vasa församling, var en svensk byggnadsingenjör och byggmästare.

Biografi
Karl Edblom var son till byggmästaren Richard Edblom och Maria Josefina Jonsson som både härstammade från Kyrkefalla socken i Västergötland och inflyttade till Stockholm 1881. Han avlade studentexamen i Stockholm 1904 och studerade vid KTH i Stockholm 1905–1906. Därefter flyttade han till Berlin för att fortsätta sina studier vid Technische Universität Berlin 1908–1909. Åter i Stockholm arbetade han mellan 1910 och 1911 hos civilingenjören Fritz Söderbergh och därefter hos sin far byggmästaren Richard Edblom. 1912 öppnade han egen byggverksamhet. I september 1916 godkändes han som byggmästare av Stockholms byggnadsnämnd och blev 1919 medlem i Stockholms byggmästareförening. Edbloms byggverksamhet drabbades av första världskrigets materialbrist och nästan inställd bostadsproduktion. Han klarade sig genom att uppföra diverse industribyggnader och utföra några slottsrestaureringar.

Utförda arbeten (urval)

Tofslärkan 4, Odengatan 9, tillsammans med sin far, Rikard Edblom (1912-1914)
Rosersbergs slott, restaurering (1912)
Bultfabriks AB Hallstahammar, diverse byggnader (1913-1914)
Hammersta, huvudbyggnad, (1914-1915)
AB Husqvarna Stockholm, diverse byggnader (1914-1915)
AB Galco, i kvarteret Blästern, Stockholm, verkstadsbyggnad (1916-1917), riven
Ådö slott, restaurering (1918-1919)
Holmens bruk, disponentbostad (1919)
Hjulsta slott, restaurering (1919-1920)
Ulriksdals slott, restaurering (1912-1923)

Referenser

Noter

Källor
Svenskt porträttarkiv
Ansedel över Edblom, Karl Richard Isak

Externa länkar

Byggmästare i Stockholm
Födda 1885
Avlidna 1934
Män
Ingenjörer från Stockholm
Svenska byggmästare under 1900-talet
Ivar Stafsing

Oscar Ivar Stafsing (fram till 1925 Carlson), född 1 september 1883 i Stockholm, död 10 november 1963, var en svensk jurist och bankir.

Ivar Stafsing var son till bergsingenjören Oscar Carlson och Bertha Nicolina Stafsing. Efter mogenhetsexamen i Stockholm 1910, juris utriusque kandidatexamen vid Uppsala universitet 1906, ett års studier vid handelshögskolan i Frankfurt am Main samt sedvanlig tingsmeritering tjänstgjorde Stafsing 1910–1911 i Svea hovrätt och samtidigt som amanuens i Jordbruksdepartementet. Han utövade advokatverksamhet i Stockholm 1912–1916 och inträdde 1916 som ombudsman i det av fadern grundade Stockholms Superfosfat Fabriks AB. 1918–1921 var han VD i detta och samtidigt chef för Fosfatbolagets rederi- och patent AB. 1923 grundade han en bankirfirma (från 1925 Bankiraktiebolaget Stafsing & co.) där han sedan var dess VD. Bolaget bedrev främst affärer utomlands, och deltog bland annat i grundandet av ett försäkringsbolag i São Paulo och ett odlingsföretag i Kenya. Stafsing var bulgarisk generalkonsul i Stockholm 1937–1938. Stafsing, som var ledamot av styrelsen för Travellers Club i Stockholm, och deltog flitigt i finansierandet av olika forskningsresor. Förutom ett antal uppsatser i tidningar och tidskrifter publicerade han The New Gold Standard (1932) och Fri företagsamhet eller kommunism? (1936).

Källor 

 

Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Svenska jurister under 1900-talet
Näringslivspersoner från Stockholm
Födda 1883
Avlidna 1963
Män
Jurister från Stockholm
Schwanden

Schwanden kan avse följande:

 Schwanden bei Brienz – ort och kommun i kantonen Bern, Schweiz
 Schwanden, Glarus – ort i kantonen Glarus, Schweiz
 Kottweiler-Schwanden – ort och kommun i förbundslandet Rheinland-Pfalz, Tyskland
Johan Björner

Johan Björner, född 20 juni 1749 i Herrberga församling, Östergötlands län, död 5 februari 1802 i Östra Ryds församling, Östergötlands län, var en svensk präst.

Biografi 
Johan Björner föddes 1749 i Herrberga församling. Han var son till mjölnaren Lars Björnson och Maria Johansdotter i Öjebro. Björner blev höstterminen 1769 student vid Uppsala universitet och vårterminen 1774 student vid Lunds universitet. Han avlade där magisterexamen 1775 och prästvigdes 18 mars 1775. År 1781 blev han brukspredikant vid Åtvidaberg och avlade 17 december 1783 pastoralexamen. Han blev 17 december 1783 kyrkoherde i Östra Ryds församling, tillträde 1785 och blev 23 december 1799 prost. Björner avled 1802 i Östra Ryds församling och begravdes 14 februari samma år i Östra Ryds kyrka.

Familj 
Björner gifte sig 1785 med Johanna Charlotta Ekenman. Hon var dotter till kommendörkaptenen Israel Ekenman och Catharina Häger på Sålla i Sjögestads församling. De fick tillsammans barnen Israel Björner (1786–1786), Catharina Björner (1788–1832) som var gift med lärftskrämaren Abraham Keyser i Stockholm och Maria Björner (1789–1789).

Björner gifte sig andra gången 3 januari 1794 med Ulrica Egelin (född 1765). Hon var dotter till kyrkoherden Andreas Egelin och Catharina Thollander i Ekebyborna församling.

Bibliografi
1774 – De interprete sacro, Lund.
1775 – De portis inferni, Lund.

Källor

Noter 

Präster i Svenska kyrkan
Svenska präster under 1700-talet
Svenska präster under 1800-talet
Personer från Herrberga socken
Födda 1749
Avlidna 1802
Män
Halloweentragedin i Seoul

Kvällen den 29 oktober 2022 utbrast panik under ett Halloweenfirande i Sydkoreas huvudstad Seoul, vilket orsakade minst 151 personers död genom trängsel och tusentals skadades. Firandet ägde rum i nöjeskvarteret Itaewon, där folkmassor tryckes samman varpå personer avled av kvävning och klämning. Det är fortfarande oklart vad som orsakade trängseln och paniken, med mindre att paniken efter en kort stund blev en dominoeffekt som spred sig över hela stadsdelen. Omkring 2000 brandmän och poliser anslöt till olycksplatsen där arbetet pågick i över ett dygn. Samma natt kallade Sydkoreas president Yoon Suk-yeol till krismöte, och han utfärdade en offentlig order om att folk skulle dra sig undan från gator så att ambulanser och polis skulle kunna ta sig fram. Minst 19 av de döda ska ha varit utländska medborgare.

Referenser 

Olyckor i Sydkorea
2022 i Sydkorea
Henrik Stahl

Henrik Stahl (även Stahell, Stahlius), död 1658 i Narva, var en svensk superintendent.

Henrik Stahl föddes i Riga. Han studerade vid olika tyska universitet omkring 1620–1623, förvärvade magistergraden och verkade därefter som präst på Estlands landsbygd. Han blev domprost och assessor i konsistoriet i Reval 1638 samt superintendent i Ingermanland 1641. Stahl var en av pionjärerna i arbetet att religiöst och politiskt sammansmälta de baltiska provinserna med Sverige. Sedan han som domprost varit med vid organiserandet av kyrkostyrelsen i Estland, anförtroddes han ledningen av samma arbete i Ingermanland. Axel Oxenstierna hyste stort förtroende för honom. Stahl visade sig också ha stor arbetsförmåga och duglighet men var inte fri från härsklystnad och häftighet, varigenom han drogs in i skarpa personkonflikter. Hans svåraste uppgift vara att så varsamt som möjligt omvända de grekiskortodoxa församlingarna och prästerna till lutherdomen. Detta lyckades Stahl genom administrativ skicklighet och ett skrupelfritt mutsystem. Stahl upprättade i Narva en trivialskola och gjorde en betydande språklig insats genom sina skrifter på den Reval-estniska dialekten. Hans huvudarbete var Hand-, Haus- und Kirchenbuch (1632–1638), där bland annat finns översättningar av psalmer och bibeltexter. Detta arbete blev epokgörande för den estniska kyrkan.

Källor

Noter

Svenska präster under 1600-talet
Biskopar i Svenska kyrkan
Personer från Riga
Födda okänt år
Avlidna 1658
Män
Alfred Kutjevskij

Alfred Iosifovitj Kutjevskij (), född 17 maj 1931 i Moskva, död 15 maj 2000 i Moskva, var en sovjetisk ishockeyspelare.

Han blev olympisk guldmedaljör i ishockey vid vinterspelen 1956 i Cortina d'Ampezzo.

Källor 

Sovjetiska ishockeyspelare
Sovjetiska olympiska guldmedaljörer
Sovjetiska olympiska bronsmedaljörer
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1960 från Sovjetunionen
Tävlande i ishockey vid olympiska vinterspelen 1960
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1956 från Sovjetunionen
Tävlande i ishockey vid olympiska vinterspelen 1956
Olympiska guldmedaljörer 1956
Olympiska bronsmedaljörer 1960
Idrottare från Moskva
Födda 1931
Avlidna 2000
Män
Christoffer Nyqvist

Christoffer Nyqvist, född 7 mars 1999 i Stockholm, är en svensk komiker, programledare och skådespelare. Han medverkar bland annat i Tankesmedjan i P3 och Spotifys radioteater Stammis. Han har skrivit och medverkat i SVT-serien Skav.  

Christoffer Nyqvist gick teaterlinjen på Södra Latins gymnasium 2015-2018. 

År 2020 var Christoffer Nyqvist nominerad till årets nykomling på Svenska standupgalan.

Källor 

Män
Födda 1999
Levande personer
Svenska komiker
Personer i Sverige under 2000-talet
Personer från Stockholm
Sans o Balans

Sans o Balans (SoB) är ett lokalparti verksamt i Hammarö kommun. De har sedan valet 2022 ett mandat i kommunfullmäktige, efter att ha fått 2,07 % av rösterna.

Referenser 

Hammarö kommun
Lokala politiska partier i Sverige