kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
HD 106252

HD 106252 är en ensam stjärna belägen i den norra delen av stjärnbilden Jungfrun. Den har en skenbar magnitud av ca 7,36 och kräver åtminstone en handkikare för att kunna observeras. Baserat på parallax enligt Gaia Data Release 2 på ca 26,5 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 123 ljusår (ca 38 parsek) från solen. Den rör sig bort från solen med en heliocentrisk radialhastighet på ca 15 km/s.

Egenskaper
HD 102195 är en gul till vit stjärna i huvudserien av spektralklass G0 V. Den har en massa som är ungefär lika med solmassan, en radie som är ca 1,1 solradier och har ca 1,5 gånger solens utstrålning av energi från dess fotosfär vid en effektiv temperatur av ca 5 800 K.

Planetsystem
År 2005 upptäcktes en följeslagare, HD 106252 b,  med hjälp av European Southern Observatory.  Upptäckten bekräftades av ett annat team som använder Lick Telescope. Denna exoplanet har en massa av ≥7,10 Jupitermassor, en omloppsperiod av ca 1 516 dygn i en bana med en excentricitet av 0,586 ± 0,065.

Se även
 Lista över exoplaneter

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/59610/hd106252.

		
Stjärnbilden Jungfrun
HD-objekt
Huvudseriestjärnor klass G
Solsystem
Panhard et Levassor DS

Panhard et Levassor DS var en fransk lyxbil, mest såld som en fyradörrars sedan. Bokstaven "S" stod för "surbaissé", vilken indikerade att chassit var nedsänkt mellan hjulaxlarna.

Panhard et Levassor DS tillverkades av Panhard et Levassor 1929–1938. Den var företagets största bilmodell och lanserad parallellt med Panhard et Levassor CS. Den hade en rak åttacylindrig slidmotor på 5,1 liter (8DS), alternativt en rak sexcylindrig slidmotor på 4,1 eller 4,8 liter (6DS). DS tillverkades fram till 1938 i ett antal av knappt 1 200, jämfört med ungefär 6 000 för CS.

DS ersattes 1937 av Panhard & Levassor Dynamic 1609.

Panhardstag uppfanns av Panhard et Levassor och installerades 1930 på Panhard 6DS som första bilmodell.

Bildgalleri

Bibliografi
 Bernard Vermeylen: Panhard & Levassor. Entre tradition et modernité, ETAI, Boulogne-Billancourt 2005,

Referenser
Denna artikel är delvis baserad på artiklarna Panhard och Panhard & Levassor DS på franskspråkiga Wikipedia
Panhard Levassor 6 DS RL, 1933, på Lane Motor Museums webbplats

DS
Bakhjulsdrivna fordon
Lars Björkbom

Lars Leonard Björkbom, född 1 januari 1931 i Stockholm, död 8 december 2020 i Oscars distrikt i  Stockholm, var en  svensk diplomat.

Björkbom arbetade med internationellt kulturutbyte inom Svenska Institutet, i svenska beskickningar samt med miljöfrågor inom Regeringskansliet och Naturvårdsverket där han ledde förhandlingar om internationella överenskommelser gällande utsläppsbegränsningar av gränsöverskridande luftföroreningar.

Lars Björkbom studerade ekonomisk historia vid London School of Economics och blev fil. lic. vid Stockholms universitet 1960. År 1964 anställdes han som biträdande direktör vid Svenska Institutet, där han bl.a. ansvarade för film och AV-media. År 1977 utsågs han till ambassadråd vid Sveriges ambassad i Warszawa varefter han år 1981 fortsatte inom Utrikesdepartementet som departementsråd med ansvar för internationella miljö- och naturresursfrågor År 1990 övergick han till Naturvårdsverket för att med tjänsteställning som ambassadör ansvara för den internationella verksamheten. Han upprätthöll tjänsten till sin pensionering.

Lars Björkbom var ordförande för Working Group on Strategies inom FN:s . The Convention on Long-Range Transboundary Air Pollution (CLRTAP) förkortat som Air Convention ledde framgångsrika förhandlingar med ingående länder om minskning av utsläppen av de försurande luftföroreningarna svaveldioxid och kvävedioxid utsläppsbegränsningar för bly, kvicksilver och kadmium från bl.a. sopförbränningsstationer och förbud för tillverkning av PCB och DDT och andra svårnedbrytbara organiska miljögifter samt om förbud för användning av de ozonskiktförstörande klorfluorkarbonerna. Verksamheten är sammanfattad av honom vid en Workshop on future needs for regional air pollution strategies i Saltsjöbaden 10-12 april 2000.

Bibliografi
Samuel E. Bring, Sten Simonsson, Harald Thunæus och Lars Björkbom. S:t Eriks bryggeri på Kungsholmen : Pilsenerbryggeriet, Gustaf Piehls bryggeri, F.W. Billes bryggeri m.fl., AB Stockholms bryggerier 1889-1910.publicerad 1963.  99-0581579-1
Lars Björkbom.  Resolution of environmental problems: The use of diplomacy. International Environmental Diplomacy, p 123. Ed. John Edward Carroll. Cambridge University Press 1988. 
Lars Björkbom. Experiences from the Process Leading to the CLRTAP Protocol to Abate Acidification, Eutrophication and Ground-level Ozone and Expectations for the Future.[10

Referenser

Män
Födda 1931
Avlidna 2020
Svenska diplomater under 1900-talet
Diplomater från Stockholm
SEP-363856

SEP-363856 eller SEP-856, är en antipsykotika som tillhandahålls av Sunovion. SEP-856 befinner sig på utredningstadiet än.

Farmakologisk verkan

Farmakologisk front för detta läkemedel är att det inte beter sig som de Atypiska antipsykotika.

Det mesta av dess verkningsmekanism är okänd. Under år 2001 upptäcktes en receptor som fick kallas TAAR1. Och det skedde studering om denna receptor i rollen för patofysiologin och farmakoterapin för schizofreni.

SEP-856 agerar via TAAR1-receptorn genom att stimulera TAAR1-receptorn, och det aktiverar även serotoninreceptorn 5-HT1A. Den TAAR1-receptorn tros spela en nyckelroll för dopamin, noradrenalin och serotoninneuroner i Centrala nervsystemet (CNS).

Farmakokinetik

Den exakta farmakokinetiska profilen för SEP-856 har inte uppgetts, men utvecklaren har föreslagit att de farmakokinetiska egenskaperna stödjer dosering vid ett tillfälle om dagen för SEP-856.

Referenser 

Antipsykotika
Taitung (län)

Distriktet Taitung (pinyin: Táidōng Xiàn) är ett av önationen Taiwans 22 administrativa områden. Distriktet ligger på öns sydöstra del.<ref name="C"> [https://www.citypopulation.de/en/taiwan/admin/ Taiwan -Counties, Cities, Townships and Districts] Citypopulation.de (läst 20 juni 2020)</ref> Distriktet gränsar söderut mot distriktet Pingtung, västerut mot Kaohsiung och norrut mot distriktet Hualien.

Geografi
Distriktet har en yta på cirka 3 515 km² och är det till ytan tredje största distriktet. Befolkningen uppgår till cirka 224 800 invånare. Befolkningstätheten är cirka 64 invånare / km².

Till distriktet hör även öarna Lanyu och Lǜdǎo.

Förvaltning
Distriktet är indelat i ett stadsområde (shì), 2 stadsorter (jhèng) och 13 landsorter (siang).
Distriktet förvaltas av ett länsråd, Táidōng Xiàn Yìhuì, under ledning av en guvernör Xiàn Cháng''.

Huvudorten är Taitung.

Referenser

Externa länkar
 om Taiwans administrativa indelning (Ministry of Foreign Affairs, Republic of China (Taiwan) )
 om Taiwans distrikt (Government organizations, Office of the President, Republic of China (Taiwan) )

Taiwans geografi
Taiwans administrativa indelning
Cali Farquharson

Cali Farquharson, född 17 december 1993, är en amerikansk fotbollsspelare. Hon har bland annat spelat för KIF Örebro i Damallsvenskan.

Karriär
I december 2019 värvades Farquharson av KIF Örebro, där hon skrev på ett ettårskontrakt. Farquharson debuterade i Damallsvenskan och gjorde sitt första mål den 27 juni 2020 i en 3–3-match mot Eskilstuna United. Efter säsongen 2020 lämnade hon klubben.

Källor

Noter

Amerikanska fotbollsspelare
Spelare i KIF Örebro DFF
Spelare i Damallsvenskan
Födda 1993
Levande personer
Kvinnor
Amerikanska idrottare under 2000-talet
Zacharias Åberg

Zacharias Åberg, född 1756, död 1822, var en svensk domkyrkoorganist i Växjö församling.

Biografi
Åberg blev 1781 cantor choralis. Åberg blev 1790 kantor  och klockare i Växjö församling. 1793 blev han också  domkyrkoorganist i församling tillsammans med Johannes Svensson. De delad på domkyrkoorganisttjänsten ända fram till Åbergs död 1822.

Källor

Referenser

Svenska domkyrkoorganister
Födda 1756
Avlidna 1822
Män
Svenska organister under 1700-talet
Svenska organister under 1800-talet
Svenska musiker under 1700-talet
Svenska musiker under 1800-talet
Robert Gabriel Larson

Robert Gabriel Larson, född den 14 mars 1897 i Torpa socken, Västergötland, död den 7 mars 1956 i Borås, var en svensk författare. Pseudonymer: G-l, L-s-n, Bert Briel.

Biografi
Föräldrar var lantbrukaren Johan Edvard Larsson och Maria West. Han genomgick förutom folkskolan olika privatkurser åren 1912-1917 och arbetade först som skräddare. Vid sidan av det yrket skrev Larson uppsatser för olika tidningar och tidskrifter, såsom Såningsmannen och Borås Tidning. Han övergick emellertid snart till författarskap och föredragsverksamhet på heltid och hade en tid ett eget bokförlag.

På det egna förlaget utgav Larson 1924 Medborgarens praktiska uppslagsbok, som innehöll praktiskt vetande i olika ämnen i koncentrerad form. Hans intresse övergick dock till etnologin och han verkade som upptecknare av folkminnen för Västsvenska folkminnesarkivet och medarbetade i tidskriften Folkminnen och folktankar. Larson upptecknade och studerade särskilt bygdemålen i Sjuhäradsbygden och skrev berättelser på detta västgötamål. Berättelserna lästes upp på föredragsturneer, vilka också ägnades åt olika kulturella och litterära ämnen. På 1950-talet skrev Larson en serie romaner med skildringar från 1830-talets emigrantliv i Förenta Staterna.

Bibliografi 

 - Larson medarbetade i flera årgångar på 1950-talet.

Referenser 

Svenska författare under 1900-talet
Födda 1897
Avlidna 1956
Män
Författare från Västergötland
Johannes Svensson (organist)

Johannes Svensson, född 4 augusti 1775 i Näshults socken, Jönköpings län, död 17 juni 1845 i Växjö, Kronobergs län, var en svenska domkyrkoorganist i Växjö församling och kompositör.

Hans kompositioner finns bevarad på Linköpings bibliotek.

Biografi
Johannes Svensson föddes 4 augusti 1775 i Näshults socken. 1793 blev han också  domkyrkoorganist i Växjö församling tillsammans med Zacharias Åberg. De delad på domkyrkoorganisttjänsten ända fram till Åbergs död 1822. Svensson var även musiklärare vid Sjögrenska skolan i Växjö. Han avled 17 juni 1845 i Växjö.

Familj
Svensson gifte sig med Sara Ulrica Gram (född 1781). De fick tillsammans barnen Elisabeth Charlotta (född 1805), Catarina Fredrika Carolina (född 1811), Juliana Maria (född 1816) och Erik Gustaf Samuel (född 1821).

Källor

Referenser

Svenska klassiska kompositörer under 1700-talet
Svenska klassiska kompositörer under 1800-talet
Svenska domkyrkoorganister
Svenska organister under 1700-talet
Svenska organister under 1800-talet
Födda 1775
Avlidna 1845
Män
Svenska musiker under 1800-talet
Panhard et Levassor Dynamic

Panhard et Levassor Dynamic var en fransk stor bil, som lanserades på Bilsalongen i Paris i oktober 1936 som efterträdare till Panhard et Levassor CS och Panhard et Levassor DS. Den tillverkades av Panhard et Levassor till 1940, då andra världskriget kom i vägen för produktion av privatbilar i Frankrike. 

Dynamic tillverkades med tre olika hjulbaser, varav den kortaste snart togs ur sortimentet. Vanligast var hjulbasen 280 cm. Som ersättare till DS introducerades Dynamic 160, som hade en sexcylindrig motor på 3,6 liter, vilken tillverkades i 153 exemplar. Sammanlagt tillverkades till 1940 omkring 2.740 exemplar av Dynamic.

Panhard et Levassors anställda konstruktör och formgivare Louis Bionier (1898–1973) ritade en strömlinjeformad kaross till Dynamic. Strålkastarna integrerades i framhjulens skärmar. Den längsta karossversionen, berline "sex-fönsters", rymde nio passagerare.

Speciella drag i Dynamics konstruktion var att ratt och pedaler placerades mitt i framsätet, i stället för till höger som varit standard i Frankrike dessförinnan, samt att den var upphängd med dubbla länkarmsstötfångare framtill.

Andra världskriget
Efter utbrottet av andra världskriget kontrakterade den franska armén 182 Dynamic med kraftig motor och lång hjulbas och lång kaross. 
I juni 1940 ockuperade den tyska armén norra Frankrike. Så småningom flyttade Panhard et Levassor sin produktion till Tarbes i sydvästra Frankrike, där en gengasvariant av Dynamic tillverkades i ett mindre antal. Företaget tvingades dock under ockupationen att i ökande utsträckning tillverka krigsmaterial.

Bildgalleri

Bibliografi
 Bernard Vermeylen: Panhard & Levassor. Entre tradition et modernité, ETAI, Boulogne-Billancourt 2005,

Referenser
Denna artikel är delvis baserad på artiklarna Panhard och Panhard & Levassor DS på franskspråkiga Wikipedia
Panhard Levassor 6 DS RL, 1933, på Lane Motor Museums webbplats

Dynamic
Bakhjulsdrivna fordon
Elof Larsén

Carl Elof Larsén, född 6 juni 1873 i Skårby socken, Malmöhus län, död 19 januari 1936 i Växjö, Kronobergs län, var en svenska domkyrkoorganist i Växjö församling och kompositör.

Biografi
Elof Larsén föddes 6 juni 1873 på Rögla skolhus i Skårby socken, Malmöhus län. Han var son till skolläraren Nils Larsén och Carolina Ljungman. Larsén gjorde militär tjänstgöring som musiker 1888. Han tog 1891 organistexamen och kyrkosångarexamen i Lund. 1896 tog han musikdirektörsexamen i Stockholm. Larsén blev 1908 musikanförare vid Kronobergs regemente. 1921 blev han domkyrkoorganist i Växjö församling. Larsén var också direktör för Växjö musiksällskap. Larsén avled 19 januari 1936 i Växjö.

Kompositioner
Larsén var kompositör och komponerade bland annat Sång till Småland. Texten skrevs av komministern Gotthard Virdestam i Älmhult.

Källor

Referenser

Svenska domkyrkoorganister
Svenska organister under 1800-talet
Svenska organister under 1900-talet
Födda 1873
Avlidna 1936
Män
Svenska musiker under 1900-talet
Personer från Skårby socken
Knut Sitell

Knut Einar Hilding Sitell, född 8 juli 1930 i Krokstad, Göteborgs och Bohus län, är en svensk tidigare domkyrkoorganist i Växjö församling.

Biografi 
Knut Sitell föddes 8 juli 1930 i Krokstad. Han var son till Johan Svensson och Anna Johansson. Sitell tog organistexamen vid Musikhögskolan i Stockholm. Han var organist vid Malmö S:t Johannes församling i Malmö. Han blev 1974 domkyrkoorganist i Växjö församling som senare kom att ändra namn till Växjö domkyrkoförsamling. I Växjö bildade han bland annat en gosskör och Växjö domkyrkas oratoriekör år 1976. Oratoriekören ersatte Växjö domkyrkokör som upphörde 1975. Kören framförde ofta verk i samarbete med Regionmusiken. Sitell slutade som domkyrkoorganist 1994.

Sitell har under sin tid framför orgelkonserter och större körverk i Sveriges Radio. Han har även gjort skivinspelningar.

Referenser 

Svenska domkyrkoorganister
Svenska organister under 1900-talet
Svenska organister under 2000-talet
Födda 1930
Män
Levande personer
Svenska musiker under 1900-talet
Erik Andersson i Lippinge

Erik Andersson (i riksdagen kallad Andersson i Lippinge), född 1759 i Odensala församling, Stockholms län, död 6 april 1826 i Alsike församling, Stockholms län, var en svensk riksdagsman i bondeståndet och häradsdomare.

Andersson företrädde Ärlinghundra, Långhundra och Seminghundra härader av Stockholms län vid den urtima riksdagen 1812. Han var då suppleant i förstärkta statsutskottet.

Referenser

Noter 

Bondeståndets riksdagsledamöter
Svenska politiker under 1800-talet
Födda 1759
Avlidna 1826
Män
Personer från Odensala socken
Nils Fischerström

Nils Fischerström, född 8 november 1865 i Högseröds socken, död 10 oktober 1926 i Stockholm, var en svensk militär.

Nils Fischerström var son till ryttmästaren Alexander Otto Hugo Fischerström och brorson till Waloddi Fischerström. Han blev underlöjtnant vid Skånska dragonregementet 1885, var andre lärare i ridning vid ridskolan å Strömsholm 1903–1904, bedrev studier vid ridskolorna i Hannover och Saumur och följde övningarna vid Militär-Reitlehrer-Institut i Wien 1904. Fischerström var 1912 kommenderad till tjänstgöring vid österrikiska kavalleriet 1912, blev major i armén samma år, 193 major vid Skånska dragonregementet, överstelöjtnant vid fördelningskavalleriet 1915 och var chef för ridskolan å Strömsholm 1915–1921. Samtidigt förordnades han till chef för Strömsholms hingstdepå och innehade denna befattning till sin död. Han var på 1890-talet en av Sveriges främsta kapplöpningsryttare och till sin död en engagerad jaktryttare. Han ägnade stort intresse för dressyrridningen och ägnade sig själv åt dressyrritt. Tillsamman med Frank Martin utgav han Ridskolan å Strömholm, 50 år den 4 juli 1915 (1918). Nils Fischerström är begravd på Kolbäcks kyrkogård.

Källor 
 
 Nils Fischerström på Gravar.se

Svenska ryttare
Svenska militärer under 1900-talet
Personer från Högseröds socken
Födda 1865
Avlidna 1926
Män
Cyrano (tidning)

Cyrano var en svensk kultur- och nöjestidskrift. Tidningen gavs ut i Stockholm under tiden 27 oktober 1918 till 1 april 1920 i dagstidningsformat.

Utgivningsfrekvens och redaktion 
Utgivningsfrekvens för tidningen var till den 6 juli 1919 ett nummer i veckan söndagar (enligt redaktionsruta i tidningen torsdag morgon.) Utgivningsuppehåll för tidningen från 6 juni till 29 oktober 1919 på grund av typografstrejken enligt tidningens nummer den 29 oktober 1919. Efter typografstrejken är utgivningen bara en gång i månaden, på varierande dagar. Provnummer för tidningen kom ut med 2 nummer 15 maj och 15 juni 1918. Möjligen utkom ett provnummer även för juli (antydan i anmälan av tidningen 27 oktober 1918. Redaktionsorten för tidningen hela utgivningstiden var i Stockholm med adress Karduansmakaregatan 11 nedre botten. Pris för tidningen 1918 2,50, lösnummer kostade 40 öre. 1919 kostade tidningen 15 kr med postförsändelse, lösnummer kostade 20 öre, medan de som hämtade själva betalade 8 kr i prenumeration. 1920 finns endast lösnummerpris som var 20 öre. Inga uppgifter finns om upplagan för tidningen.

Ansvarig utgivare och redaktör

Tryckning 
Tidningen trycktes i dagstidningsformat men med relativt liten satsyta. Antalet sidor var från oktober 1918 till december 1918 16 sidor, men minskades då man satsade på en prenumererad upplaga till 4-6 sidor 1919-1920.Tryckeriet från 27 oktober 1918 till 1 april 1920 var Svenska bok- och tidningstryckeriet i Stockholm .  Tryckningen skedde i svart hela utgivningstiden. Typsnittet var antikva.

Referenser 

Nedlagda svenska tidskrifter
Dagstidningar startade 1918
Dagstidningar nedlagda 1920
Hualien (län)

Distriktet Hualien (engelska: Hualien County, pinyin: Huālián Xiàn) är ett av önationen Taiwans 22 administrativa områden. Distriktet ligger på öns sydöstra del.<ref name="C"> [https://www.citypopulation.de/en/taiwan/admin/ Taiwan -Counties, Cities, Townships and Districts] Citypopulation.de (läst 20 juni 2020)</ref> Distriktet gränsar söderut mot Taitung län, västerut mot Nantou län och norrut mot Yilan län.

Geografi
Distriktet har en yta på cirka 4 629 km² och är det till ytan största distrikt. Befolkningen uppgår till cirka 334 000 invånare. Befolkningstätheten är cirka 72 invånare / km².

Inom distriktet ligger Taiwans första äventyrsbad Farglory Ocean Park nära Shoufeng och nationalparkerna Taroko National Park och Yushan National Park.

Förvaltning
Distriktet är underdelad i 1 stadområde (city / shì), 2 stadsorter (urban township / jhèng) och 10 landorter (rural township / siang'').

Distriktet förvaltas av ett länsråd (Hualien County Council / "Huālián Xiàn Yìhuì") under ledning av en guvernör (magistrate / "Xiàn Cháng").

Distriktets ISO 3166-2-kod är "TW-HUA". Huvudorten är Hualien City.

Referenser

Externa länkar
 
 om Taiwans administrativa indelning (Ministry of Foreign Affairs, Republic of China (Taiwan) )
 om Taiwans distrikt (Government organizations, Office of the President, Republic of China (Taiwan) )

Taiwans geografi
Taiwans administrativa indelning
Gjenreisningen

Gjenreisningen är det norska begreppet för återuppbyggnaden efter andra världskriget.av det nedbrända och utbombade Finnmark och del av Nord-Troms.

Omfattning av krigsskadorna
Den tyska armén använde sig av den brända jordens taktik vid reträtten i Nordnorge hösten 1944. Dessutom förstördes Kirkenes och delar av östra Finnmark av sovjetiska flygbombningar. Det uppskattas att bland annat 11.000 bostadshus för 60.000 människor, 116 skolor, 27 kyrkor, 306 fiskerianläggningar samt 53 hotell och gästgiverier förstördes.

Återuppbyggnad
Efter kriget upprättades den särskilda myndigheten Finnmarkskontoret i Harstad för återuppbyggnaden under Diderich Lund (1888–1986). Den låg under Forsynings- og gjenreisningsdepartementet och Gjenreisningsdirektoratet (senare Boligdirektoratet) i Oslo och hade  drygt 800 anställda, varav omkring 600 satt på sju lokala distriktskontor. 

För återuppbyggnaden utformades ett antal typritningar för bostadshus och uthus, anpassade till landsändan. Från hösten 1945 utlystes arkitektävlingar om typhus. Före kriget hade det bara funnits en enda privatpraktiserende arkitekt norr om Tromsø, så de flesta deltagande arkitekterna för detta kom söderifrån. Det uppskattas att fler än 100 typritningar tillkom för Finnmark och Nord-Troms. Med Gjenreisningsloven från 1946 fastställdes att alla endast byggnader med av myndigheterna godkända ritningar fick uppföras. 

Först byggdes tillfälliga bostäder. Från 1946 genomfördes gjenreisningen i en permanent fas. Det skulle byggas fort, billigt och bra, samtidigt som det var knappt med byggnadsarbetare, pengar och byggnadsmaterial. 

Det tog tio år innan antalet bostäder kom upp till nivån före andra världskriget. Finnmarkskontoret avvecklades 1955. Gjenreisnings­projektet avslutades under tidigt 1960-tal.

Minnen
År 2019 återuppfördes ett bostadshus och ett uthus från gjenreisnings­tiden från Porsanger på Norsk Folkemuseum i Oslo. Bostadshuset kommer från Olderfjord, på västsiden av Porsangerfjorden.<ref>[https://www.byggogbevar.no/inspirasjon/artikler/gjenreisningen-av-en-landsdel Espen Revold: Tre hus fra Finnmark den 11 februari 2009]</ref>

 Se även 
Gjenreisningsmuseet for Finnmark og Nord-Troms i Hammerfest

Bibliografi
Trond Dancke: Opp av ruinene – gjenreisningen av Finnmark 1945-1960''. Gyldendal, Oslo 1986,

Källor
Arvid Petersson: Gjenreisningen av Finnmark og Nord-Troms etter 1945 på Oslo universitets webbplats www.norgeshistorie.no den 30 augusti 2017
Birte Sandvik: Gjenreisningen av en landsdel på www.byggogbevar.no den 19 februari 2020

Noter

Externa länkar
Gjenreisning 1945-1960 på webbplatsen för Museene for kystkultur og gjenreisning i Finnmark
Gamvik i ruiner 1945 (bild)

Finnmark fylke
Troms fylke
Troms og Finnmark fylke
Norge under andra världskriget
Norge under 1900-talet
Äkta juvelvingar

Äkta juvelvingar (Lycaeninae) är en underfamilj inom familjen juvelvingar.

Juvelvingarnas taxonomi är inte helt klarlagd, vilket även påverkar underfamiljen Lycaeninae. Trots detta placerar flertalet auktoriteter bara de arter som är närmst besläktade med typsläktet Lycaena inom underfamiljen.

Systematik 
Lycaeninae sensu stricto kan delas upp i två tribus:

 Heliophorini
 Heliophorus 
 Iophanus
 Melanolycaena
 Lycaenini (guldvingar)
 Athamanthia
 Gaeides – inkluderas ofta i Lycaena
 Hyrcanana
 Lycaena
 Phoenicurusia

Ett antal släkten som tidigare placerats i underfamiljen förs idag till underfamiljer Poritiinae. Slutligen förekommer det ett antal släkten vars taxonomiska hemvist är oklar, men som kan tillhöra Lycaeninae: 
 Alciphronia
 Apangea
 Kulua
 Mirzakhania
 Nesa

Se även 
 Arter av äkta juvelvingar i Norden

Referenser 
Texten bygger på en översättning av engelskspråkiga wikipedias artikel Lycaeninae, läst 2020-07-05

Noter

Tryckta källor 
 Brower, Andrew V.Z. (2008): Tree of Life Web Project – Lycaeninae. Version of 2008-APR-29. Retrieved 2009-FEB-18.

Ytterligare läsning 
 Glassberg, Jeffrey Butterflies through Binoculars, The West (2001)
 James, David G. and Nunnallee, David Life Histories of Cascadia Butterflies (2011)
 Pelham, Jonathan Catalogue of the Butterflies of the United States and Canada (2008)
 Pyle, Robert Michael The Butterflies of Cascadia (2002)

Externa länkar 
Butterflies and Moths of North America
Butterflies of America

 
Juvelvingar