kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Gustavo Marzi

Gustavo Marzi, född 25 november 1908 i Livorno, död 14 november 1966 i Trieste, var en italiensk fäktare.
Marzi blev olympisk guldmedaljör i florett vid sommarspelen 1932 i Los Angeles  och vid sommarspelen 1936 i Berlin.

Källor 

Italienska fäktare
Italienska olympiska guldmedaljörer
Italienska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1928
Olympiska silvermedaljörer 1932
Olympiska guldmedaljörer 1932
Olympiska guldmedaljörer 1936
Olympiska silvermedaljörer 1936
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1928 från Italien
Tävlande i fäktning vid olympiska sommarspelen 1928
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1932 från Italien
Tävlande i fäktning vid olympiska sommarspelen 1932
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1936 från Italien
Tävlande i fäktning vid olympiska sommarspelen 1936
Födda 1908
Avlidna 1966
Män
Personer från Livorno
Alina, regina di Golconda

Alina, regina di Golconda (Alina, drottning av Golkonda) är en italiensk opera buffa i två akter med musik av Gaetano Donizetti och libretto av Felice Romani. Texten bygger på Michel-Jean Sedaines libretto till Pierre-Alexandre Monsignys opera Aline, reine de Golconde (1766), som i sin tur bygger på Stanislas de Boufflers opera La Reine de Golconde (1761).

Historia 
Operan hade premiär den 12 maj 1828 på Teatro Carlo Felice i Genua. Donizetti reviderade operan året efter och denna nya version hade premiär den 10 december 1829 på Teatro Valle i Rom och spelades ofta under de närmaste 40 åren.

Personer

Handling 
Franska Indien under 1700-talet.

Drottning Alina tvingas acceptera frieriet från Seide. Men ljudet av kanoner signalerar att franska trupper är på väg att inta hamnen. Ombord finns Volmar och Belfiore vilka en gång var gifta med Alina och hennes tjänarinna Fiorina. Damerna klär ut sig och besöker fransmännen. Seide blir rasande över detta och försöker egga folket till uppror. Med hjälp av en sömndryck lyckas damerna lura i sina män att de är tillbaka i Frankrike där de en gång möttes. Seide arresterar Alina som försöker abdikera men Seide insisterar på att hon fortsätter regera som hans maka. Fransmännen anfaller palatset och friger Alina. De tillfångatar Seide och återupprättar Alinas regentskap.

Källor 

Allitt, John Stewart (1991), Donizetti: in the light of Romanticism and the teaching of Johann Simon Mayr, Shaftesbury: Element Books, Ltd (UK); Rockport, MA: Element, Inc.(USA)
Ashbrook, William (1982), Donizetti and His Operas, Cambridge University Press. .
Ashbrook, William (1998), "Donizetti, Gaetano" i Stanley Sadie (red.),  The New Grove Dictionary of Opera, Vol. One. London: Macmillan Publishers, Inc. . 
Ashbrook, William and Sarah Hibberd (2001), in Amanda Holden (red.), The New Penguin Opera Guide, New York: Penguin Putnam. .  pp. 224 – 247.
Loewenberg, Alfred (1970). Annals of Opera, 1597-1940, 2nd edition.  Rowman and Littlefield
Osborne, Charles, (1994),  The Bel Canto Operas of Rossini, Donizetti, and Bellini,  Portland, Oregon: Amadeus Press. 
Sadie, Stanley, (Ed.); John Tyrell (Exec. Ed.) (2004), The New Grove Dictionary of Music and Musicians.  2nd edition. London: Macmillan.   (hardcover).   (eBook).
 Weinstock, Herbert (1963), Donizetti and the World of Opera in Italy, Paris, and Vienna in the First Half of the Nineteenth Century, New York: Pantheon Books. 

Operor av Gaetano Donizetti
Italienskspråkiga operor
S:t Lars kapell, Vanda

S:t Lars kapell (finska: Pyhän Laurin kappeli) är en finländsk kyrkobyggnad i Helsinge kyrkoby i Vanda, som tillhör Vanda svenska församling. Det ligger nära församlingens huvudkyrka, Helsinge kyrka S:t Lars.

Kapellet, som ritats av Anu Puustinen och Ville Hara på Avanto arkkitehdit Oy i Helsingfors efter en 2003 utlyst öppen arkitekttävling. Det blev färdigt 2010. Det är en byggnad byggd i stål och betong, med ett klocktorn, och med tak i kopparplåt och golv i skiffer. Kapellet har två salar. Den större har plats för omkring 100 personer och den mindre för 25 personer.

Pertti Kukkonen och Pekka Jylhä har utformat konstverk i kapellet efter en utsmyckningstävling 2007. Pertti Kukkonen har utformat Korsets väg, med reliefer som är infällda i en putsad vägg. Pekka Jylhä har gjort glasskulpturen Det heliga. Kyrkotextilierna har utformats av Anu Puustinen och Ville Hara.

Se även
Helsinge kyrka

Källor
Om S:t Lars kapell på www.dezeen.com
Om S:t Lars kapell på www.vantaanseurakunnat.fi (finska)

Externa länkar
Webbplats för S:t Lars kapell

Kyrkobyggnader i Vanda
Helsinge kyrkoby
Ralph Allan Sampson

Ralph Allan Sampson, född den 25 juni 1866 i Schull, Irland, död den 7 november 1939 i Bath, var en engelsk astronom.

Sampson studerade i Cambridge och blev 1896 anställd som professor i matematik och från 1908 också i astronomi vid universitetet i Durham och direktör för observatoriet där. Från 1911 var Sampson Astronomer Royal for Scotland och professor i astronomi vid universitetet i Edinburgh. Han tilldelades Royal Astronomical Societys guldmedalj 1928.

Sampson ägnade sig åt solen: On the rotation and mechanical state of the sun (1894), The sun (1914), och Jupiters månar: On the old observations of the eclipses of Jupiters satellites (1909), A discussion of the eclipses of Jupiters satellites 1878–1903 (1909), Tables of the four great satellites of Jupiter (1910), Theory of the four great satellites of Jupiter (1921).

Därjämte diskuterade Sampson ur och tidstjänster: On clock errors and wireless time signals, Determination of longitude by wireless telegraphy (1920). Han mätte effektiva temperaturer för 64 stjärnor (Monthly Notices 85).

Sampson var medutgivare av Adams Collected scientific papers, II (1900) och publicerade A description of Adams' manuscript on the perturbations of Uranus (1904).

Asteroiden 9881 Sampson är uppkallad efter honom.

Källor

Tryckta källor

Noter

 

Engelska astronomer
Engelska professorer
Professorer i astronomi
Alumner från St. John's College, Cambridge
Personer verksamma vid universitetet i Durham
Personer verksamma vid Edinburghs universitet
Mottagare av Royal Astronomical Societys guldmedalj
Astronomer under 1900-talet
Brittiska forskare under 1900-talet
Födda 1866
Avlidna 1939
Män
Salmonsens
Ledamöter av Royal Society
Mia Sandergård

Mia Kristina Sandergård, född 25 oktober 1889, död 11 juni 1965, var en svensk folkskollärare, målare och tecknare.

Sandergård var dotter till ingenjören Alexander Johansson och Anna Maria Westholm. Hon studerade i unga år vid Althins målarskola och Wilhelmsons målarskola i Stockholm innan hon utbildade sig till folkskollärare. Under sommarledigheterna från skolan fortsatte hon sina konststudier vid olika museer och perioden 1918–1933 gjorde hon studieresor till ett flertal europeiska storstäder, bland annat till Wien där hon studerade för Albert Sallak. En höftskada 1948 tvingade henne att lämna sin lärartjänst och hon var därefter uteslutande verksam som konstnär. Separat ställde hon bland annat ut i Stockholm, Östersund, Umeå och Tranås. Hennes konst består av barn och folklivsskildringar samt blomsterstilleben utförda i olja, gouache, akvarell eller teckningar. Som illustratör medverkade hon i tidskriften Vår skola 1949–1955 och hon illustrerade några barnböcker. Sandergård är representerad vid Stockholms stads skolförvaltning. Hon signerade stundtals sina arbeten med Mias.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V sid 43-44, Allhems Förlag, Malmö. 

Svenska målare under 1900-talet
Kvinnor
Födda 1889
Avlidna 1965
Svenska tecknare under 1900-talet
Svenska lärare under 1900-talet
Lena Santesson-Carlson

Lena Ninnan Santesson-Carlsson, född 29 december 1918 i Stockholm, död 1997 i Målsryd, Västergötland, var en svensk målare och tecknare.

Hon var dotter till Engelbert Bertel-Nordström och Ninnan Santesson  och från 1939 gift med läroverksadjunkten Esbjörn Carlson. Santesson-Carlsson studerade vid Konstgillets målarskola i Borås och för André Lhote och vid Académie de la Grande Chaumière i Paris under flera omgångar 1947–1953. Hon ställde ut separat på ett flertal platser i landet och tillsammans med Carl-Herman Runnström ställde hon ut i Borås 1960 och tillsammans med Bengt Delefors ställde hon på Gullhögen i Västergötland 1965. Hon medverkade i Nationalmuseums utställning Unga tecknare 1949–1950 och hon medverkade i samlingsutställningar arrangerade av Sveriges allmänna konstförening, Borås konstförening och Sjuhäradsbygdens konstförening. Hon tilldelades Konstakademiens stora arbetsstipendium. Hennes konst består av porträtt, landskap utförda i pastell, olja eller i form av teckningar. Santesson-Carlsson finns representerad vid Moderna museet i Stockholm och Göteborgs konstmuseum.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V sid 50, Allhems Förlag, Malmö.

Noter

Svenska målare under 1900-talet
Kvinnor
Födda 1918
Avlidna 1997
Konstnärer från Stockholm
Representerade vid Göteborgs konstmuseum
Svenska tecknare under 1900-talet
Stina Sandström

Stina Inga Sandström, född 9 mars 1927 i Malakoff utanför Paris, död 20 juli 2013 i Kristianstad, var en svensk målare.

Hon var dotter till Nils Möllerberg och Inga Martha Caroline Hellman och mellan 1950 och 1974 gift med Arne Herbert Andreas Sandström. Hon studerade vid Otte Skölds målarskola i Stockholm och därefter för Fritiof Schüldt vid Konsthögskolan 1946–1949. Hennes konst består av stilleben, porträtt och landskapsbilder huvudsakligen utförda i olja.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V sid 47, Allhems Förlag, Malmö. 

Svenska målare under 1900-talet
Kvinnor
Födda 1927
Avlidna 2013
Konstnärer från Stockholm
Kerstin Sandström

Kerstin Margot Viola Sandström, född 10 juni 1911 i Göteborg, död där 25 november 1993, var en svensk målare.

Hon var dotter till Carl Edvin Johansson och Berta Matilda Berg och från 1934 gift med försäljningschefen Oscar Emanuel Sandström. Hon studerade för Tullan Fink vid ABC-skolan och för Börge Hovedskou vid Mölndals målarskola 1954–1959 samt under studieresor till Paris och Italien. Hon medverkade i Decemberutställningarna på Göteborgs konsthall och i samlingsutställningar arrangerade av Göteborgs konstnärsklubb. Hennes konst består av barndomsskildringar och landskap med äldre hus och miljöer. Sandström är representerad vid Sahlgrenska sjukhuset i Göteborg.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V sid 47, Allhems Förlag, Malmö.

Noter

Svenska målare under 1900-talet
Kvinnor
Födda 1911
Avlidna 1993
Konstnärer från Göteborg
Greta Sanner

Maria Margaeta (Greta) Sanner, född 7 juni 1902 i Stockholm, död 28 mars 1998 i Falun, var en svensk småskollärare och målare.

Hon var adoptivdotter till Claes Arvid Sedell och Anna Eriksson och från 1924 gift med barnläkaren Knut Ejnar Sanner och mor till Erland Sanner samt farmor till Eva Sanner. 

Hon utexaminerades som småskollärare 1924 och bedrev därefter konststudier privat för Theodor Glasell och Hans Norsbo dessutom deltog hon under tre års tid i sommarkurser för Hertha Olivet och Ingvar Elén samt två år för Tore Hultcrantz och Erik Lindholm vid Arbetarnas bildningsförbunds målarskola i Falun. Hon medverkade i samlingsutställningar arrangerade av Dalarnas konstförening. Hennes konst består av blomsterstilleben och landskapsmålningar utförda i akvarell samt batikarbeten.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V sid 48, Allhems Förlag, Malmö. 

Svenska målare under 1900-talet
Kvinnor
Födda 1902
Avlidna 1998
Konstnärer från Stockholm
Svenska lärare under 1900-talet
Lärare från Stockholm
Per Sandels

Per Benjamin Sandels, född 20 oktober 1795 på Hästholmen, nuvarande Kvarnholmen, i Stockholms län, död 30 maj 1876 på Elfviks gård, Lidingö socken, Stockholms län, var en svensk bankokommissarie, kammarherre och grafiker.

Han var son till bergsrådet Benjamin Sandels och Brita Sofia Tidlund samt sonson till bergsrådet Samuel Sandels. Han gifte sig första gången 1828 med Maria Elisabet Claesson och andra gången 1837 med Henrika Maria Flensburg. Han var vidare bror till generalmajoren Claes Samuel Sandels och halvbror till konstnären Amalia Lindegren. 

Sandels gjorde karriär i Riksens ständers bank, där hans sista tjänst var som bankokommissarie, och han var från 1837 även i tjänst vid hovet som kammarherre. Han studerade en tid vid Konstakademien i Stockholm och arbetade huvudsakligen med litografier. Han utgav 1831–1834 fyra häften med Scener ur fält-lifvet. Sandels är representerad vid Nationalmuseum i Stockholm. 

Sandels är begravd på Lidingö kyrkogård.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V sid 43, Allhems Förlag, Malmö.

Noter

Män
Födda 1795
Avlidna 1876
Representerade vid Nationalmuseum
Svenska grafiker under 1800-talet
Svenska kammarherrar
Gravsatta på Lidingö kyrkogård
Folding-Fin Aerial Rocket

Folding-Fin Aerial Rocket (FFAR, även kallad Mighty Mouse) är ett amerikanskt raketvapen som konstruerades vid Naval Air Weapons Station China Lake på 1940-talet. Den var ursprungligen tänkt som jaktraket och användes som beväpning på F-86 Sabre, F-89 Scorpion, F-94 Starfire och F-102 Delta Dagger för att skjuta ner tunga bombflygplan. Precisionen var dock sämre än förväntat och den ersattes ganska snart med första generationens jaktrobotar som AIM-4 Falcon och AIM-9 Sidewinder.

Raketen började i stället att användas som attackraket mot markmål, till en början mot ytmål där precision inte var prioriterat. I början på 1960-talet började FFAR-raketer användas på helikoptrar. Tanken var att eftersom helikoptrar ofta anföll mål på mycket kortare avstånd än jetflygplan skulle spridningen inte hinna bli lika stor. Precisionen blev dock om möjligt ännu sämre eftersom helikoptrar flög mycket långsammare än flygplan och dessutom påverkades raketerna av luftströmmen från rotorn. Därför utvecklades en ny motor som gav raketen mer rotation och därmed bättre stabilitet.

För användning mot markmål utvecklades en hel rad olika stridsspetsar för FFAR-raketerna. De flesta av dem kompatibla med det modernare Hydra 70-systemet. Även om Hydra 70 har ersatt FFAR inom USA:s väpnade styrkor används FFAR fortfarande i många länder och tillverkas fortfarande i bland annat Belgien.

Som jaktraket avfyrades FFAR från rakettuber integrerade med vapenbärande flygplan, men som attackraket avfyrades den vanligen från raketkapslar med 7 eller 19 raketer.

Källor

Externa länkar

Raketvapen
Krigsmateriel under Koreakriget
Amerikansk krigsmateriel under Vietnamkriget
Amerikansk krigsmateriel under kalla kriget
Wassili de Santi

Wassili Alexandrowitj de Santi, född 1788 i Weimar, död 1840 i Weimar, var en rysk greve, diplomat, skriftställare och målare.

Santi anställdes vid ryska legationen i Stockholm 1804 och blev 1819 sekreterare vid den ryska legationen i Köpenhamn. Från 1828 fram till sin död var han ryskt sändebud i  Weimar. Under sin tid i Stockholm medverkade han i Konstakademiens utställningar med landskapsmålningar utförda i gouache. I Stockholm utgav han anonymt en översättning till franska av Thomas Grays Le cimitière de village och i Köpenhamn utgav han under eget namn Carte de Finland 1808 och Tableau statistique et topographique du grand-duché de Finlande 1818. På den ryske ministern JP van Suchtelens anmodan utförde han 1810 en översättning  av nidskriften Räfvarne som fick en viss betydelse vid det fersenska mordet.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V sid 50, Allhems Förlag, Malmö.

Noter

Ryska konstnärer
Män
Födda 1788
Avlidna 1840
Personer från Weimar
Lista över ordförande i IFK Göteborg

Följande är en lista över ordförande i IFK Göteborg och deras största meriter från 1904 fram tills i dag. Fram till början av säsongen 2021 har IFK Göteborg haft 21 olika ordförande.

Den mest framgångsrika ordföranden i IFK Göteborg efter antalet vunna titlar är Gunnar Larsson som mellan 1982 och 2000 vann tio SM-guld, Svenska cupen tre gånger och Uefacupen två gånger. Den ordförande som har innehaft posten längst är Nils Grönwall, som satt 1947–1968 (22 år).

Ordförande

Referenser 

Ordförande
IFK Göteborg
Bo Levinson

Bo Göran Levinson, född 1 januari 1933 i Halmstad, är en svensk arkitekt.

Levinson, som är son till civilingenjör Gustaf Levinson och Alice Pettersson, avlade studentexamen 1951 och utexaminerades från Chalmers tekniska högskola 1961. Han var anställd hos professor Jan Wallinder i Göteborg 1959–1960, hos arkitekterna Pär Hultberg och Arne Nygård 1960–1962, på AB Vattenbyggnadsbyrån 1960–1964, blev biträdande länsarkitekt i Jönköpings län 1964, länsarkitekt i Kristianstads län 1980 , stadsarkitekt i Klippans kommun. och bedrev slutligen egen konsultverksamhet.

Källor

Noter

Svenska arkitekter under 1900-talet
Länsarkitekter i Kristianstads län
Svenska stadsarkitekter
Födda 1933
Män
Levande personer
Personer från Halmstad
Sokol Baci Ivezaj

Sokol Baci Ivezaj född 1837 i Gruda i Osmanska riket, död 1920 i Shkodra i Albanien, var en albansk stamledare och en av upprorsledarna i den albanska revolten 1911.

Sokol Baci Ivezaj föddes i Gruda och tillhörde Grudastammen. Han var son till Bac. Han tillhörde Ivezaj klanen som hävdar att de är ättlingar till Iveza, som var son till en viss Vuksan Gjela, som sägs ha kommit från Suma nära Shkodra i 1550-talet.

Som ung togs han av de osmanska myndigheterna och utbildades i Istanbul. På grund av sin intelligens och atletiska förmågor skickades han till militärskolan vid universitetet i Sorbonne i Paris. Som resultat av de många krig han hade stridit i, valdes han och fem andra unga män som livvakt till den osmanska sultanen.

Efter att behandlats illa av osmanerna, bytte han sida till Gruda. Efter den Rysk-Osmanska kriget 1877, gav sultanen order att avväpna de albanska stammarna i norr. Gruda vägrade och var nu tvungna att gå i krig, med Sokol som ledare. Han lyckades halshugga två höga officerare men förlorade dock striden och var tvungen att fly i exil till Triepshi.  

1884 anställde Nikola I av Montenegro honom som diplomat till de albanska stammarna.

1911-1918
Han var en av ledarna i albanska revolten 1911. Den brittiska underrättelse nämner Sokol Baci tillsammans med Ded Gjo Luli och Mirash Luca som de viktigaste ledarna i revolten. De beskriver också Sokol som en mycket intelligent man.

Den 24 juni 1911 kom den osmanska ministern i Montenegro, Saddrin Bey, till Malsia för att förhandla med dem. Han lovade vapen och pengar, men Sokol uppmanade stammarna att inte gå med på det utan att de ska alliera sig istället med Montenegro.

1913 efter att Montenegro hade lurat albanerna att de skulle få vara ifred, bröt Sokol banden med Nikola och bodde i Shkodra i resten av sitt liv.

Den 14 november 1918 ledde Luigj Gurakuqi, Anton Harapi och Gjergj Fishta ledarna från Gruda och Hoti till Shkodra, där de lämnade in en premoria till den franska översten Bardy de Fourton om att Hoti och Gruda skulle förenas med Albanien.

Referenser

Albanska politiker under 1900-talet
Personer i Albanien under 1800-talet
Födda 1837
Avlidna 1920
Män
Personer i Montenegro under 1800-talet
Personer i Montenegro under 1900-talet
Toye Sandberg

Tor Karl Johan (Toye) Sandberg, född 10 december 1900 i Uppsala, död 2 juni 1964 i Stockholm, var en svensk tecknare och målare.

Han var 1930–1948 gift med Ingeborg Viola Molin. Sandberg var huvudsakligen verksam som tecknare och illustratör. Separat ställde han ut på Gummesons konsthall och tillsammans med Bertil Järnstedt på Galerie S:t Lucas i Stockholm. Han medverkade i grupp- och samlingsutställningar med olika konstföreningar. Han medarbetade i tidskrifterna Kasper och Folket i bild. Som bokillustratör illustrerade han bland annat Poes Sällsamma historier och Gustaf Rune Eriks Bortom orden.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V sid 38-39, Allhems Förlag, Malmö.

Noter

Svenska målare under 1900-talet
Män
Födda 1900
Avlidna 1964
Konstnärer från Uppsala
Svenska tecknare under 1900-talet
Roland Sandberg (tecknare)

Roland Sandberg, född 23 november 1919 i Göteborg, död 18 maj 2008 i Stockholm, var en svensk reklamtecknare och målare.

Han var son till Johan Ludvig Sandberg och Agnes Victoria Larsson och från 1950 gift med Gunhild Karolina Lernevall. Sandberg studerade vid Slöjdföreningens skola i Göteborg 1939–1943 och vid Edward Berggrens målarskola i Stockholm 1945. Han var därefter verksam som reklamtecknare vid olika annonsbyråer och medverkade med illustrationer till veckotidningarna Allers och Hemmets journal samt för olika böcker bland annat Med bilen till Italien.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V sid 38, Allhems Förlag, Malmö.

Noter

Svenska målare under 1900-talet
Män
Födda 1919
Avlidna 2008
Konstnärer från Göteborg
Svenska tecknare under 1900-talet
Svenska reklamare
Rolf Ädel

Rolf Östen Ädel, född 26 augusti 1936 i Edsbyn, Ovanåkers socken, Gävleborgs län, är en svensk målare, tecknare och byggnadsarbetare.

Han är son till Hjalmar Ädel och Jenny Ångman och från 1956 gift med Solveig Gustavsson. Ädel utbildade sig till ingenjör via korrespondenskurser och var efter studierna anställd som byggnadsritare. Som konstnär bedrev han självstudier och genomgick korrespondenskurser i konst från ABC-skolan och NKI-skolan. Han medverkade i samlingsutställningar med Dalarnas konstförening i Falun. Hans konst består av figurmotiv, porträtt och realistiska landskap i olika tekniker.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V sid 792, Allhems Förlag, Malmö. 

Svenska målare under 1900-talet
Män
Födda 1936
Levande personer
Personer från Ovanåkers socken
Svenska tecknare under 1900-talet
Axel Santesson

Bror Axel Santesson, född 25 april 1844 i Stockholm, död 16 juni 1909 i Stockholm, var en svensk medaljgravör.

Han var son till tenngjutarmästaren Nils Abraham Santesson och Catharina Wennerström och från 1875 gift med Zelma Kristina Elisabet Sjöberg samt far till Greta Kristina Katarina Tallberg och morfar till Lizzie Tallberg samt farbror till Nils Erik Hjalmar Santesson. Han studerade för hovgravören Abraham Salmson 1861–1864 och vid Konstakademien 1863–1864 där han belönades med den Meijerska silvermedaljen. Han fortsatte därefter sin utbildning för N Louvet och Paulin Tasset i Paris. Han etablerade 1866 en egen gravyrverkstad i Stockholm och gjorde sig känd som en skicklig gravör. Vid sidan av sitt arbete var han numismatiker och ägare till en av Sveriges största privata myntsamlingar och gravyr-kollektion.

Källor
Svenskt konstnärslexikon del V sid 48, Allhems Förlag, Malmö.

Noter 

Svenska gravörer
Män
Födda 1844
Avlidna 1909
Konstnärer från Stockholm
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Svenska konsthantverkare under 1800-talet
Lökholmen, Sandhamn

Lökholmen är en ö i Djurö socken i Värmdö kommun, strax nordost om Sandhamn. Lökholmen har tillsammans med Trollharan en yta av 17 hektar.

Lökholmen med Trollharan inköptes 1912 av Kurt Heinecke, som lät anlägga flera anläggningar på öarna, bland annat en riddarborg med bröstvärn och kanoner vid inloppet till gästhamnen på Lökholmen, ett högt utkikstorn mitt på ön och Trollgården med tjärad fjällpanel. Han lät även uppföra en lappkåta, ett åttkantigt ridhus och paviljongtornet Hohenneck av vilka dock endast rester återstår. 1946 sålde Heinecke Lökholmen med Trollharan till KSSS som använder ön som klubbholme. Trollgården fungerar som sällskapets klubbhus.

Källor 
 Sveriges öar, 3:e upplagan 2013, Anders Källgård s. 365.

Öar i Värmdö kommuns skärgård
Anders Sandström

Anders Sandström, född 29 maj 1815, död 24 april 1882, var en svensk nämndeman, tapetskärare och allmogemålare.

Sandström var bosatt i Sörfors by i Umeå landsförsamling. Han var huvudsakligen sysselsatt med att måla och skära tapetstockar. Ett flertal av hans arbeten finns bevarade vid Västerbottens läns museum i Umeå. Han målade i en empirestil med den tidens moderna färgnyanser i vitt, gult och brunt. När ett hus i Norrfors skulle rivas tillvaratogs en klassicistisk figurgrupp och en takfris. Sandström kan betecknas som en värdefull länk i kedjan av allmogemålare i Västerbottens södra länsdel.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V sid 46, Allhems Förlag, Malmö. 

Svenska allmogemålare
Personer från Umeå socken
Födda 1815
Avlidna 1882
Män