kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Zorn und Zeit

Zorn und Zeit. Politisch-psychologischer Versuch (ung. "vreden och tiden. Politiskt-psykologiskt försök") är en bok från 2006 av den tyske filosofen Peter Sloterdijk. Den skildrar vredens plats i den västerländska historien, med utgångspunkt i det som Homeros i Iliaden kallar thymos. Sloterdijk menar att en gynnsam form av vrede har undertryckts av först kristendomen och därefter psykoanalysen.

Boken finns bland annat översatt till engelska, franska, italienska och spanska.

Mottagande
Julia Encke på Frankfurter Allgemeine Zeitung etiketterade Sloterdijk som en "demokratiskt sinnad Nietzscheläsare" på grund av hans sökande efter en ressentimentsfri vrede, och menade att denna bok är "ett första steg" på vägen mot en sådan.

Bokens franska utgåva tilldelades 2008 års Prix européen de l'essai Charles Veillon.

Källor

Externa länkar
 Bokens beskrivning hos förlaget 

Facklitteratur 2006
Filosofisk litteratur
Kontinental filosofi
Tysk litteratur
Tyskspråkig facklitteratur
Lars Lundwall

Lars Lundwall, född 19 maj 1920 i Göteborgs Vasa församling, död 17 mars 2010 i Täby församling i Stockholms län, var en svensk arkitekt.

Lundwall, som var son till direktör Percy Lundwall och Karin Philip, utexaminerades från Chalmers tekniska högskola 1945. Han anställdes hos professor Gunnar Hoving 1946, hos Thomas Lyon White i USA 1947, tjänstgjorde på Göteborgs stads stadsplanekontor 1951–1955, på AB Vattenbyggnadsbyråns kontor i Göteborg 1947–1951 och från 1955. Han var även konsulterande arkitekt vid Chalmers tekniska högskola (övningsassistent i stadsbyggnad).

Källor

Noter

Externa länkar

Svenska arkitekter under 1900-talet
Födda 1920
Avlidna 2010
Män
Arkitekter från Göteborg
PM-International AG

PM-International AG  är ett multinationellt företag känt för tillverkning och marknadsföring av näringstillskott, produkter för viktkontroll, näringstillskott för idrottare och personliga hygienprodukter.

Historik

PM-International grundades 1993 av Rolf Sorg i Limburgerhof i Tyskland. Företaget finns nu i Schengen i Luxemburg där det har haft sitt huvudsäte sedan 2015. Samma år som företaget grundades öppnades den första utländska filialen i Polen.

1994 registrerades PM-International på börsen i Luxemburg.  1995 lanserade företaget en produktserie med näringstillskott under namnet FitLine.

År 2000 satte PM-International samman en grupp med vetenskapliga experter vars uppgift är att garantera produktkvaliteten och tillhandahålla vetenskaplig rådgivning gällande produktsammansättningar.  2003 öppnade företaget sitt europeiska logistikcenter i Speyer (Rheinland-Pfalz).  2005 ändrades bolagsformen från ”GmbH” till olistat ”AG”.

2011 bekräftade Frankfurts högre regionala domstol att PM-Internationals marknadsföringsplan var legitim. 2013 intygade TÜV Hessen att PM-International hade en ”rättvis struktur för direktförsäljning”.

2015 öppnade PM-International sitt högkvarter för Asien-Stillahavsområdet i Singapore och företaget invigde det internationella högkvarter i Schengen (Luxemburg) samma år.  2016 blev Rolf Sorg, PM-Internationals grundare och CEO, medlem i WFDSA CEO Council.

2016 undertecknade PM-International AG ett strategiskt samarbetsavtal med Luxemburgs institut för vetenskap och teknik (LIST), en organisation inom forskning och teknik som utvecklar avancerade tekniker och levererar innovativa produkter och tjänster till industrin och allmänheten.

Företaget upprätthåller också ett forskningssamarbete inom näringsvetenskapliga området med Upper Austria University of Applied Sciences.

I nuläget har PM-International över 500 anställda världen över och rapporterade intäkter på 460 miljoner USD för 2016.  I april 2017 distribuerades företagets produkter i 35 olika länder.  PM-International är medlem i World Federation Direct Selling Associations (WFDSA).

År 2022 rankades PM-International som nummer 9 på Direct Selling News lista över direktförsäljningsföretag efter globala intäkter. Företagets intäkter 2021 var 1,71 miljarder dollar.

Produkter och tjänster
PM-International tillverkar och marknadsför näringstillskott, produkter för viktkontroll, näringstillskott för idrottare och personliga hygienprodukter.  Företaget använder sig av direktförsäljningsmodellen när de marknadsför sina produkter.]

Sponsring och näringstillskott för idrottare
Genom sitt varumärke FitLine har PM-International varit officiell sponsor och leverantör för flera idrottsförbund i Europa. Bland annat: Deutscher Skiverband,  Deutscher EisHockey-Bund, Bund Deutscher Radfahrer e.V.,  PZN  och flera andra.

Priser och utmärkelser
 2010–2022: Med I DSN Global 100: The Top Direct Selling Companies in the World List (2022 #9)
 2021 Le Fonti Award.

Externa länkar 

 website företag
 website välgörenhet
 website produkter

Referenser

Företag bildade 1993
Luxemburgska företag
Bluthochzeit

Bluthochzeit (Blodsbröllop) är en tysk opera (lyrisk tragedi) i två akter med musik av Wolfgang Fortner. Librettot skrevs av Fortner efter pjäsen Blodsbröllop (spanska: Bodas de Sangre) av Federico Garcia Lorca (1933) i tysk översättning av Enrique Beck. Operan hade premiär 8 juni 1957 på operahuset i Köln.

Historia 
Fortner ombads av teaterdirektören Karl-Heinz Stroux att komponera teatermusik till en uppsättning av Lorcas pjäs i Hamburg i början av 1950-talet. Tonsättaren blev imponerad av dramat och kände att skådespeleriet inte var tillräckligt för att "sjunga tragedin till ett slut" ("die Tragödie zu Ende zu singen"), och bestämde sig för att tonsätta fler delar, vilket han gjorde 1953 i Der Wald.

Fortner skrev operans libretto själv efter Enrique Becks tyska översättning av pjäsen. Musiken är komponerad efter tolvtonsteknikens grunder där en tolvtonsserie varieras medan oktaverna är mer fria vilket skapar en känsla av tonalitet. Inslag av spansk folkmusik (mandolin, kastanjetter och tamburin) är integrerad i strukturen och en dramatisk kontrast uppnås genom växelspelet mellan sjungna och talade passager. Orkestern är sparsamt utnyttjad och i finalens skogsscen endast spelad av slagverk och två violiner.

Bluthochzeit, en "litterär opera" liksom Alban Bergs Wozzeck och Lulu, drivs av dramatiken, som kompositören kommenterade: "Tvånget i orden driver fram musiken". Han tonsatte verket för både tal- och sångroller. Texten är delvis skriven på prosa och delvis på vers. 

1962 reviderade Fortner både partituret till Bluthochzeit och till sin dramatiska scen Der Wald och använde båda i musiken till sin nya opera In seinem Garten liebt Don Perlimplin Belisa med ett libretto baserat på en annan av Lorcas pjäser, (Amor de Don Perlimplín con Belisa en su jardín). Denna opera hade premiär 10 maj 1962 på Kölns operahus.

Uppförandehistorik 
Bluthochzeit hade premiär 8 juni 1957 i en uppsättning regisserad av Eric Bormann och dirigerad av Günter Wand. Det var den första urpremiären som iscensattes på det nyöppnade operahuset.

Uppsättningen på Staatsoper Stuttgart 1964 filamdes live och släpptes på DVD 2005. Operan valdes att inviga Opernhaus Düsseldorf med en uppsättning 12 oktober 1986 av Deutsche Oper am Rhein, dirigerad av Hans Wallat och iscensatt av Kurt Horres. Bluthochzeit fick nypremiär i januari 2013 med en ny uppsättning av Wuppertal Opera, regisserad av Christian von Götz och dirigerad av Hilary Griffiths. En föreställning av denna uppsättning filmades och släppte på DVD 2014.

Personer

Handling
En ung pojke önskar gifta sig med en flicka. Men då det visar sig att hon tidigare varit förlovad med Leonardo, en släkting till den man som dödade pojkens far och bror ställer det till problem. Pojkens mor bestämmer sig i alla fall för att ge bröllopet sin välsignelse. När Leonardo får veta att hans tidigare fästmö ska gifta sig med pojken bestämmer han sig för att röva bort bruden. I den mörka skogen dödar Leonardo och brudgummen varandra. Bruden och modern begråter sina förluster.

Referenser

Källor

Tyskspråkiga operor
Operor av Wolfgang Fortner
Alice Östlund

Alice Viola Östlund, född Olsson den 8 december 1906 i Jättendals socken i Hälsingland, död 28 mars 2018 i Trollhättan, Västergötland, var från 26 maj 2017, då den fem månader äldre Nanny Halvardsson avled,  fram till sin egen död följande år, Sveriges äldsta kända levande person. Efter att danskan Ellen Brandenborg gått bort den 22 juli 2017, så blev Alice Östlund även Skandinaviens äldsta person. Hon var den senaste av endast åtta kända svenskar som levt till minst 111 års ålder. Östlund levde i 111 år och 110 dagar.

Östlund föddes 1906 i Jättendals socken, som äldsta dotter till Lars August Olsson (född 1878) och Beda Kristina Wallman (född 1886)., Hon hade två yngre bröder. Fadern var snickare vid Inlandsbanan, och familjen flyttade dit det fanns arbete.

Hon medverkade första gången i radio år 2007 när hon var 101 år. Östlund drabbades sommaren 2013, vid 106 års ålder, av en stroke, som hon dock återhämtade sig från. Alice Östlund avled natten mellan den 27 och 28 mars 2018 på ett äldreboende i Trollhättan.

Källor

Födda 1906
Avlidna 2018
Kvinnor
Personer från Jättendals socken
Svenska 110-åringar
Ove Sköllerholm

Ove Sköllerholm, född 23 augusti 1939 i Trollhättan, död 23 juli 1996, var en svensk jurist.

Sköllerholm avlade juris kandidatexamen vid Lunds universitet 1965, gjorde tingstjänstgöring 1965–1968 och blev utnämnd till fiskal i Svea hovrätt 1968. Han anställdes vid en advokatbyrå 1969. Sköllerholm var sekreterare i Arbetsdomstolen 1971–1972, biträdande sekreterare i arbetsrättskommittén 1973–1974, utnämndes till assessor i Svea hovrätt 1975 och arbetade som sakkunnig i Justitiedepartementet 1975–1984. Han blev hovrättsråd i Svea hovrätt 1984, hovrättslagman i samma hovrätt 1986 och ordförande i Arbetsdomstolen 1984.

Han utnämndes 1996 till justitieråd, men avled samma år.

Källor 
 
 SvJT 1996 s. 589

Svenska jurister under 1900-talet
Män
Födda 1939
Avlidna 1996
Personer från Trollhättan
Alumner från Lunds universitet
Svenska hovrättslagmän
Justitieråd i Högsta domstolen (Sverige)
715 Transvaalia

715 Transvaalia eller 1911 LX är en asteroid i huvudbältet, som upptäcktes 22 april 1911 av den engelske astronomen Harry E. Wood i Johannesburg. Den har fått sitt namne efter den numera upplösta region Transvaal i nordöstra Sydafrika.

Asteroiden har en diameter på ungefär 25 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter platser
Astronomiska upptäckter av HE Wood
Astronomiska upptäckter 1911
758 Mancunia

758 Mancunia eller 1912 PE är en asteroid i huvudbältet, som upptäcktes 18 maj 1912 av den engelske astronomen Harry E. Wood i Johannesburg. Den har fått sitt namn efter det latinska namnet på den engelska staden Manchester.

Asteroiden har en diameter på ungefär 88 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Hygiea.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Hygiea-asteroider
Småplaneter namngivna efter platser
Astronomiska upptäckter av HE Wood
Astronomiska upptäckter 1912
Manchester
790 Pretoria

790 Pretoria eller 1912 NW är en stor asteroid i huvudbältet, som upptäcktes 16 januari 1912 av den engelske astronomen Harry E. Wood i Johannesburg. Den har fått sitt namn efter den Sydafrikanska staden Pretoria.

Asteroiden har en diameter på ungefär 170 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Cybele.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Cybele-asteroider
Småplaneter namngivna efter platser
Astronomiska upptäckter av HE Wood
Astronomiska upptäckter 1912
Pretoria
Antirasistiska Akademin

Antirasistiska Akademin (ArA) är en förening som bildades år 2007. De har en konferens varje år. Den stödjer etniska, religiösa och antirasistiska icke-akademiska organisationer i sitt opinionsarbete.

Den bildades av akademiker som samarbetat kring en statlig utredning om integration och strukturell diskriminering. I en av utredningens delrapporter, Bortom Vi och Dom SOU (2005:41) författades av Masoud Kamali, Irene Molina, Paulina De los Reyes och Mekonnen Tesfahuney skrev författarna att alla européer bär en kollektiv skuld för århundraden av kolonialism och förtryck. Författarna bildade senare ett löst sammansatt forskarnätverk av samhällsvetare som ville driva en vänsteragenda i integrationsfrågor, ett nätverk som utvecklades till ArA.

ArA fick 2013 och 2016 projektbidrag ifrån Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor (MUCF).

År 2016 var Adrián Groglopo styrelsens ordförande.

Referenser 

Föreningar i Sverige
Antirasism i Sverige
Fritz Popper

Friedrich (Fritz) Hugo Popper, född 5 augusti 1907 i Wien, död 27 januari 1995 i Kalmar, var en tysk-svensk arkitekt.

Popper avlade studentexamen i Görlitz 1927 och utexaminerades från Tekniska högskolan i Berlin-Charlottenburg 1937. Han var anställd på länsarkitektkontoret i Kalmar och Byggnadsstyrelsen 1951–1962, stadsarkitekt i Borgholms stad från 1958 och vice stadsarkitekt i Kalmar stad från 1962.

Källor

Friedrich Hugo Popper på gravar.se

Tyska arkitekter under 1900-talet
Svenska arkitekter under 1900-talet
Borgholms stadsarkitekter
Födda 1907
Avlidna 1995
Män
Personer från Wien
982 Franklina

982 Franklina eller 1922 ND är en asteroid i huvudbältet, som upptäcktes 21 maj 1922 av den engelske astronomen Harry E. Wood i Johannesburg. Den har fått sitt namn efter den brittiske amatörastronomen John Franklin Adams.

Asteroiden har en diameter på ungefär 33 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av HE Wood
Astronomiska upptäckter 1922
Lista över olje- och gasfält i Albanien

Detta är en lista över olje- och gasfält i Albanien.

Listor med anknytning till Albanien
Ulf Brolin

Ulf Sven Ivar Brolin, född 8 januari 1929 i Stockholm, död 29 mars 2009 i S:t Görans församling, Stockholm, var en svensk arkitekt. 

Brolin, som var son till civilingenjör Sven Brolin och Hilma Cecilia Elisabet Eriksson, avlade studentexamen 1949 och utexaminerades från Kungliga Tekniska högskolan 1955. Han anställdes hos arkitekterna Mårten Larsson och Anders William-Olsson 1954, hos arkitekt Nils-Henrik Winblad 1956 och var verksam hos arkitekterna Tore Forsman och Ulf Snellman från 1961. Han var generalplanearkitekt i Solna stad/kommun 1969–1992. Han bedrev även egen arkitektverksamhet. Brolin är begravd på Sandsborgskyrkogården i Stockholm.

Källor

Noter

Svenska arkitekter under 1900-talet
Arkitekter från Stockholm
Personer i Solnas historia
Gravsatta på Sandsborgskyrkogården
Födda 1929
Avlidna 2009
Män
Attentatet vid Champs-Élysées 2017

Attentatet vid Champs-Élysées 2017 var ett attentat där tre franska poliser blev beskjutna den 20 april 2017 på paradgatan Champs-Élysées i Paris.

Bakgrund 
Polisen i Frankrike var i larmberedskap i förberedelse för befarade attentat mot Presidentvalet i Frankrike 2017 och att två beväpnade personer som sympatiserade med Islamiska staten gripits i Marseille då de förberedde ett attentat.

Attentatets förlopp 
IS-terroristen Karim Cheurfi (född 1977) klev kvällen den 20 april 2017 ur en personbil som stannat bredvid en polisbuss parkerad på Champs-Élysées och öppnade eld med automatkarbin mot polisbussen och polisen Xavier Jugelé dödades med två skott mot huvudet och två poliser sårades. Cheurfi försökte fly från platsen och sköt mot människor varvid en kvinnlig turist skadades av rikoschetter. Poliser som skyndat till platsen avlossade moteld och sköt ihjäl Cheurfi.

Utredning 
Polisen hittade papper vid Cheurfis kropp med propaganda för Islamiska staten. Personbilen som Cheurfi klivit ur genomsöktes av bombexperter för att kontrollera att den inte hade några fällor. Detektiver sökte igenom fordonet och hittade en lista över adresser till polisstationer i Lagny-sur-Marne och tre vapenbutiker. I en sportbag hittades ett pumphagelgevär, knivar och ett exemplar av Koranen.

Offer 
Xavier Jugélé (född 1980) var en av poliserna som deltog i insatsen mot terroristerna i Bataclan-massakern i samband med terrordåden i Paris i november 2015. Fram till 2010 hade han varit anställd vid Gendarmerie nationale. Han var ordförande i föreningen Flag, en förening för homosexuella poliser.

Referenser 

Terroristaktioner i Frankrike
Terroristaktioner 2017
2017 i Frankrike
Islamistisk terrorism
Green Glens Arena

Green Glens Arena är en inomhusarena för hästsport. Arenan är belägen i Millstreet på Irland. Arenan valdes till värdarena för Eurovision Song Contest 1993 efter att Linda Martin vunnit med låten "Why me" året innan i Malmö.

Sportanläggningar i Irland
Helsingborgs närradio

Helsingborgs närradio är en närradiostation som sänder på frekvensen 99,2 MHz över Helsingborg och via Internet. Stationen inledde sina sändningar 1982. Våren 2018 hade Helsingborgs närradio 19 000 lyssnare per dag, vilket motsvarade 6,9 % av möjliga lyssnare.

Historik
1979 ansökte pingstförsamlingen i Helsingborg om att få sända närradio och fick i augusti 1982 tillstånd att börja sända med stadionsbeteckningen Radio City. Församlingens studio ställdes till förfogande för de föreningar som ville sända närradio. Radio Citys medarbetare ansvarar fortfarande för att tekniken inklusive sändare fungerar.

Programutbud 
Våren 2017 sände sex föreningar regelbundet egenproducerade program i närradion.

Helsingborgs närradio direktsände även Helsingborgs kommunfullmäktiges sammanträden.

Referenser

Noter

Källförteckning

Externa länkar
Helsingborgs närradios webbplats

Media i Helsingborg
Organisationer bildade 1982
Radiokanaler och radiostationer startade 1982
Svenska närradiostationer
Tomokazu Harimoto

Tomokazu Harimoto (japanska: 張本智和) född Zhang Zhihe 27 juni 2003 i Sendai, Japan, är en japansk bordtennisspelare med kinesiska föräldrar.

Harimoto deltog som 6-åring i sitt första japanska ungdomsmästerskap för 7-åringar och tog sig till åttondelsfinal.
Redan som elvaåring visade Tomokazu Harimoto upp sig i Sverige i turneringen Safirs internationella. Han besegrade bland annat svenske landslagsspelaren Jens Lundqvist i semifinalen. 
2015 blev han den yngsta någonsin att kvala in till en världstourtävling när han fick gå en match mot världsettan Ma Long i Polen Open. Några månader tidigare fyllde han tolv år.

Vid Världsmästerskapen i bordtennis 2017 i Düsseldorf blev Harimoto det stora samtalsämnet. På sin väg fram till kvartsfinal slog den då 13-åringa Harimoto landsmannen och OS-trean Jun Mizutani, taiwanesiske juniorvärldsmästaren Cheng-Ting Liao och den 20 år äldre slovaken Ľubomír Pištej. Han förlorade sedan i kvartsfinal till Xu Xin. I lagtävlingen vid olympiska sommarspelen 2020 i Tokyo tog han en bronsmedalj.

Familj 
Tomokazus föräldrar är före detta kinesiska bordtennisspelare. Hans far och tränare, Yu Harimoto, var i unga år kinesisk juniorlandslagsspelare. 1998 flyttade han till Japan för första gången för att arbeta som tränare på Sendai Citys bordtennisscenter.
Hans mor, Zhang Ling, deltog vid Världsmästerskapen i bordtennis 1995 som spelare i det kinesiska landslaget. 2013 blev familjen japanska medborgare.

Meriter 
Bordtennis VM
 2017 i Düsseldorf
 Kvartsfinal herrsingel

 Asiatiska mästerskapen TTFA/ATTU
 2017 i Wuxi
 1/16-final herrsingel
 3:e plats med det japanska herrlaget

 Bordtennis vid olympiska sommarspelen
 2020 i Tokyo
 1/16-final herrsingel
 3:e plats med det japanska herrlaget

Källor 
 Nyheter, artiklar och se tv-klipp om Tomokazu Harimoto på Aftonbladet.se.
 Världsettan slog ut supertalangen - Aftonbladet 4 juni 2017
 Pingisens underbarn framme i VM-kvartsfinal - Aftonbladet 3 juni 2017
 Japanska underbarnet fick möta J-O Waldner - Aftonbladet 11 november 2015

Noter

Externa länkar 
ITTFs World Ranking - Tomokazu Harimoto
Twitter

Japanska bordtennisspelare
Japanska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 2020
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2020 från Japan
Tävlande i bordtennis vid olympiska sommarspelen 2020
Män
Födda 2003
Levande personer
Personer från Miyagi prefektur
Victor Ekeståhl Jonsson

Victor Ekeståhl Jonsson, född 20 oktober 1993, är en svensk ishockeyspelare. Han är äldre bror till den professionella ishockeyspelaren Lucas Ekeståhl Jonsson.

Externa länkar 

Män
Födda 1993
Levande personer
Svenska ishockeyspelare
Estadio Provincial de Yacuiba

Estadio Provincial de Yacuiba (Yacuibas provinsstadion), är en fotbollsstadion i staden Yacuiba och hemmaarena för det lokala fotbollslaget Club Petrolero.

Den 7 juni 2017, från klockan 17:00, spelades den första landskampen på stadion, en vänskapsmatch mellan Bolivia och Nicaragua som slutade 3-2 till Bolivia.

Kuriosa 
Fotbollsstadion ligger ett par meter ifrån gränsen till Argentina i stadsdelen San José Obrero.

Referenser 

Fotbollsanläggningar i Bolivia
Sportanläggningar i Bolivia
Sportanläggningar invigda 2017
Japan i olympiska sommarspelen 1964

Japan deltog med 328 deltagare vid de olympiska sommarspelen 1964 i Tokyo. Totalt vann de sexton guldmedaljer, fem silvermedaljer och åtta bronsmedaljer.

Medaljer

Guld
 Takao Sakurai - Boxning, bantamvikt.
 Tsutomu Hanahara - Brottning, grekisk-romersk stil , flugvikt.
 Masamitsu Ichiguchi - Brottning, grekisk-romersk stil , bantamvikt.
 Yoshikatsu Yoshida - Brottning, fristil, flugvikt.
 Yojiro Uetake - Brottning, fristil, bantamvikt.
 Osamu Watanabe - Brottning, fristil, fjädervikt.
 Yukio Endo, Takuji Hayata, Takashi Mitsukuri, Takashi Ono, Shuji Tsurumi och Haruhiro Yamashita - Gymnastik, mångkamp.
 Yukio Endo - Gymnastik, mångkamp.
 Takuji Hayata - Gymnastik, ringar.
 Haruhiro Yamashita - Gymnastik, hopp.
 Yukio Endo - Gymnastik, barr.
 Takehide Nakatani - Judo, lättvikt.
 Isao Okano - Judo, mellanvikt.
 Isao Inokuma - Judo, tungvikt.
 Yoshinobu Miyake - Tyngdlyftning, 60 kg.
 Masae Kasai, Emiko Miyamoto, Kinuko Tanida, Yuriko Handa, Yoshiko Matsumura, Sata Isobe, Katsumi Matsumura, Yoko Shinozaki, Setsuko Sasaki, Yuko Fujimoto, Maseko Kondo och Ayano Shibuki - Volleyboll.

Silver
 Shuji Tsurumi - Gymnastik, nångkamp.
 Yukio Endo - Gymnastik, fristående.
 Shuji Tsurumi - Gymnastik, bygelhäst.
 Shuji Tsurumi - Gymnastik, barr.
 Akio Kaminaga - Judo, öppen klass.

Brons
 Iwao Horiuchi - Brottning, fristil, lättvikt.
 Kokichi Tsuburaya - Friidrott, maraton.
 Toshiko Aihara, Ginko Chiba, Keiko Ikeda, Taniko Nakamura, Kiyoko Ono och Hiroko Tsuji - Gymnastik, mångkamp.
 Makoto Fukui, Kunihiro Iwasaki, Toshio Shoji och Yukiaki Okabe - Simning, 4 x 200 meter frisim.
 Yoshihisa Yoshikawa - Skytte, fripistol.
 Shiro Ichinoseki - Tyngdlyftning, 56 kg.
 Masashi Ohuchi - Tyngdlyftning, 75 kg.
 Yutaka Demachi, Tsutomu Koyama, Sadatoshi Sugahara, Naohiro Ikeda, Yasutaka Sato, Toshiaki Kosedo, Tokihiko Higuchi, Masayuki Minami, Takeshi Tokutomi, Teruhisa Moriyama, Yūzo Nakamura och Katsutoshi Nekoda - Volleyboll.

Källor 
 

1964 i Japan
Nationer i olympiska sommarspelen 1964
1964
Elfenbenskusten i olympiska sommarspelen 1972

Elfenbenskusten deltog med elva deltagare vid de olympiska sommarspelen 1972 i München. Ingen av landets deltagare erövrade någon medalj.

Källor 
 

1972 i Elfenbenskusten
Nationer i olympiska sommarspelen 1972
1972
Alrescha

Alrescha, eller Alfa Piscium (α Piscium förkortrat Alfa Psc, α Psc) som är stjärnans Bayer-beteckning, är en roterande variabel av Alfa2 Canum Venaticorum-typ (ACV) i Fiskarnas stjärnbild.
Stjärnan varierar mellan fotografisk magnitud +3,82 och 3,83 med en period av 0,745483 dygn eller 17,8916 timmar.

Nomenklatur
Komponenterna har också ibland nämnts med egennamnen Kaitain och Okda. Alrescha är arabiska och betyder repet, medan Okda betyder knuten. Den kan alltså visualiseras som knuten som binder ihop linan norrut, och linan i medsols riktning. År 2016 organiserade Internationella astronomiska unionen en arbetsgrupp för stjärnnamn (WGSN)  med uppgift att katalogisera och standardisera riktiga namn för stjärnor. WGSN fastställde namnet Alrescha för komponenten Alfa Piscium A i augusti 2016 och det ingår nu i listan över IAU-godkända stjärnnamn.

Egenskaper
Alrescha är en dubbelstjärna med avståndet 1,8" mellan komponenterna. Dessa är av spektralklass A0p och A2m och magnituderna 4,33 och 5,23. De två stjärnorna har en omloppsperiod på mer än 700 år och de kommer att ha den närmaste positionen till varandra omkring år 2060. En eller båda stjärnorna kan också vara en spektroskopisk dubbelstjärna. De har en massa av 2,3 respektive 1,8 solmassor.

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/alrescha

Stjärnbilden Fiskarna 
Bayerobjekt
Flamsteedobjekt
HR-objekt
Alfa2 Canum Venaticorum-variabler
Dubbelstjärnor
HD-objekt
Am-stjärnor