kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Korsnäs bröd

Korsnäs bröd var ett familjeägt spisbrödsbageri i Korsnäs i Falun som etablerades på 1920-talet.

År 1988 inledde företaget, som då ägdes av bröderna Folke och Bengt Gustafsson, ett samarbete med Saltå kvarn. Bageriet började baka Saltå kvarns biodynamiska Rågknäcke och från 2007 bakade man också Saltå kvarns biodynamiska Dinkelknäcke.

Semper övertog verksamheten 2010 och då ställdes produktionen om till att endast baka glutenfria knäckebröd. Bageriet har sedan övertagandet helt renoverats och ökat produktionen. I september 2017 invigdes en utbyggnad som mer än fördubblade bageriets kapacitet från 900 ton per år, totalt 64 miljoner knäckebrödskivor, till 2400 ton per år. År 2017 arbetade 24 anställda i 3 skift i bageriet och bakade 10 olika sorter av knäckebröd. 50 procent av produktionen gick då på export, främst till Norden, men även till Tyskland, Schweiz, Benelux och Storbritannien.

Referenser 

Företag i Falun
Ericus Rymonius

Ericus Rymonius, född 1628, död 12 december 1677 i Vikingstads församling, Östergötlands län, var en svensk präst.

Biografi 
Ericus Rymonius föddes 1628. Han var son till kyrkoherden Andreas Petri Normolander och Anna Jönsdotter i Hovs församling. Rymonius blev 1649 student vid Uppsala universitet och prästvigdes 26 januari 1655. Han blev 1655 komminister i Viby församling och 1668 kyrkoherde i Vikingstads församling. Den 3 september 1673 blev han kontraktsprost i Valkebo kontrakt. Han avled 1677 i Vikingstads församling.

Rymonius var respondes vid prästmötet 1667.

Familj
Rymonius gifte sig 1654 med Brita Brask (1626–1703). Hon var dotter till kyrkoherden Johannes Laurentii Brask i Veta församling. De fick tillsammans barnen Catharina Rymonius som första gången var gift med kyrkoherden Nicolaus Follingius i Vikingstads församling och andra gången med kyrkoherden Gabriel Kling i Vikingstads församling, Rebecka Rymonius (död 1743), Anders Rymonius (född 1666), Daniel Rymonius (1670–1671), Jonas Rymonius (född 1672) och Anna Rymonius (död 1725).

Källor

Noter 

Män
Födda 1628
Avlidna 1677
Svenska präster under 1600-talet
Svenska kontraktsprostar
Finansliv

Finansliv är en branschtidning för anställda inom bank, försäkring och finans.

Finansliv ägs av Finansförbundet men produceras av en självständig redaktion på Tidningen Journalisten AB på uppdrag av förbundet.  Medlemmar i Finansförbundet får Finansliv som en del av sitt medlemskap och tidningen når 32 000 personer inom bank och finans.

Förutom magasinet, som utkommer med sju nummer per år, har Finansliv en webb med dagliga nyheter och nyhetsbrev. Finansliv arrangerar även event som Finansloppet och Sustainable Finance Stockholm.

Historik
Finansliv bildades år 2010 som en sammanslagning av Finansvärlden som gavs ut av Finansförbundet och Försäkring & Finans av FTF (senare omdöpt till Forena). Finansvärlden hade sitt ursprung i Svenska bankmannaföreningens tidskrift som startades 1911 och under större delen av sin verksamhetstid gavs ut under titeln Bankvärlden. Försäkring & Finans hade startats 1945 som Försäkringsvärlden när FTF bildades och ersatte de då samgående föreningarnas tidningar.

År 2018 togs produktionen av Finansliv över av Tidningen Journalisten AB som även gav ut Journalisten. Journalistens vd och chefredaktör Helena Giertta blev i samband med detta även chefredaktör för Finansliv.

Finansförbundet och FTF gav ut Finansliv gemensamt fram till 2019 när FTF drog sig ur.

Chefredaktörer
Unn Edberg, 2010–2015
Martin Ahlquist, tillförordnad, 2015–2016
Agnetha Jönsson, 2016–2018
Helena Giertta, 2018–2023
Axel Andén, 2023–
Sedan Tidningen Journalisten AB tog över produktionen är samma person vd och chefredaktör för både Finansliv och Journalisten.

Källor

Svenska fackförbundstidningar
Nicolaus Follingius

Nicolaus Follingius, född 31 augusti 1645 i Skärkinds församling, Östergötlands län, död 14 maj 1684 i Vikingstads församling, Östergötlands län, var en svensk präst.

Biografi 
Nicolaus Follingius föddes 1645 i Skärkinds församling. Han var son till komministern A. Follingius. Follingius blev 1670 student vid Wittenbergs universitet och prästvigdes 24 november 1671 i Klara kyrka, Stockholm. Han blev senare adjunkt vid Storkyrkan i Stockholm och 4 september 1678 blev han kyrkoherde i Vikingstads församling, tillträde 1679. Follingius avled 1684 i Vikingstads församling.

Familj
Follingius gifte sig 1 januari 1679 med Catharina Rymonius. Hon var dotter till kyrkoherden Ericus Rymonius i Vikingstads församling. De fick tillsammans barnen kyrkoherden Anders Follingius (1679–1739) i Marbäcks församling, lantmätaren Erik Follingius (1681–1739), kanslisten Nils Follingius (1682–1715) i Pultava och auditören Samuel Follingius (1683–1706) i Polen. Efter Follingius död gifte Catharina Rymonius om sig med kyrkoherden Gabriel Kling i Vikingstads församling.

Bibliografi
De principiis action. humar., 1670.

Källor

Noter 

Män
Födda 1645
Avlidna 1684
Svenska präster under 1600-talet
Personer från Skärkinds socken
Gabriel Kling (präst)

Gabriel Kling, född 3 maj 1651 i Norrköping, död 17 januari 1728 i Vikingstads församling, Östergötlands län, var en svensk präst.

Biografi 
Gabriel Kling föddes 1651 i Norrköping. Han var son till guldsmeden Måns Kling och Catharina Mattsdotter. Kling blev 1674 student vid Uppsala universitet och prästvigdes 11 juli 1682. Han blev 1682 amiralitetspredikant i Karlskrona amiralitetsförsamling och 7 oktober 1684 kyrkoherde i Vikingstads församling, tillträdde 1685. Kling var från 28 juni 1706 till 2 september 1724 kontraktsprost i Vifolka och Valkebo kontrakt. Han avled 1728 i Vikingstads församling.

Kling var predikant vid prästmötet 1692.

Familj
Kling gifte sig 12 juli 1685 med Catharina Rymonius. Hon  var dotter till kyrkoherden Ericus Rymonius i Vikingstads församling. Catharina Rymonius hade tidigare varit gift med kyrkoherden Nicolaus Follingius i Vikingstads församling. Kling och Rymonius fick tillsammans barnen rådmannen Magnus Kling (1686–1746) i Göteborg, kompaniskrivaren Gabriel Kling (1688–1741) i Kalmar, kyrkoherden Daniel Kling (född 1690) i Vikingstads församling, föraren Hans Kling (1692–1718) vid Östgöta infanteriregemente, Chatarina Kling (1695–1733) som var gift med kvartermästaren Carl Oxelgren, Beata Kling (1700–1749) och Anna Christina Kling (1706–1728) som var gift med länsmannen Peter Hultenberg.

Källor

Noter 

Män
Födda 1651
Avlidna 1728
Svenska präster under 1600-talet
Svenska präster under 1700-talet
Svenska kontraktsprostar
Präster från Norrköping
Melcher Falkenberg (1872–1928)

Melcher Otto Falkenberg af Trystorp, född 2 januari 1872 i Västerås domkyrkoförsamling, död 15 juli 1928 i Rytterne församling, Västmanland, var en svensk friherre och agronom. Åren 1915–1928 var han statens torvingenjör. Han var son till översten friherre Henrik Falkenberg.

Utbildning 
Falkenberg tog inträdesexamen till Tekniska Högskolan i Stockholm 1890. Året därefter började han studera vid Ultuna landtbruksinstitut och tog examen där 1893. Samma år läste han en kurs vid Stockholms läns hushållningssällskaps frökontrollanstalt. År 1903 genomgick Falkenberg torvskolan i Emmaljunga.

Karriär

Agronomi 
Under året 1894 arbetade Falkenberg som bokhållare och andrelärare vid Tomta lantbruksskola. Mellan 1894 och 1907 var han jordbruksarrendator. Han arrenderade Kurö i Teda socken, Uppland, Säby i Björksta socken, Västmanland samt Kärn och Högholm i Ängsö socken, Västmanland.

Falkenberg fick i juli 1903 tjänsten som statens torvbiträde. Han befordrades 1904 till torvassistent och åren 1906–1910 var han sekreterare i torvmaskinprovningsnämnden. I januari 1915 utsågs Falkenberg till statens torvingenjör, en position han höll fram till sin död 1928.

Övrigt 
Falkenberg var vice ordförande i kommunalnämnden i Teda socken 1898–1901 samt nämndeman 1899–1902. Under denna tid var han även verkställande direktör för Ängsösunds mejeriförening.

Familj 
Melcher Falkenberg tillhörde den friherrliga ätten Falkenberg af Trystorp, nr 255. Han var son till översten friherre Henrik Falkenberg (1815–1875) och Charlotta Silfverstople (1836–1911). 15 juni 1899 gifte han sig med Ellen Spilhammar (1872–1945), dotter till tidningsmannen Johan Spilhammar (1836–1922) och Emma Küsel (1835–1920). De fick två söner och tre döttrar.

Referenser

Vidare läsning 

 Riksarkivet – Statens torvingenjör Torvingenjör Melcher Falkenbergs efterlämnade papper.

Svenska friherrar
Svenska agronomer
Torvingenjörer
Svenska ämbetsmän under 1900-talet
Alumner från Kungliga Tekniska högskolan
Ämbetsmän från Västerås
Melcher
Födda 1872
Avlidna 1928
Män
Daniel Kling

Daniel Kling, född 2 juni 1690 i Vikingstads församling, Östergötlands län, död 14 april 1764 i Vikingstads församling, Östergötlands län, var en svensk präst.

Biografi 
Daniel Kling föddes 1690 i Vikingstads församling. Han var son till kyrkoherden Gabriel Kling och Catharina Rymonius. Kling blev 1713 student vid Uppsala universitet och prästvigdes 27 juli 1717. Han blev 6 mars 1728 kyrkoherde i Vikingstads församling, tillträde 1729. Kling avled 1764 i Vikingstads församling och begravdes 27 april samma år.

Kling var respondens vid prästmötet 1733.

Familj
Kling gifte sig första gången 26 augusti 1722 med Margareta Mörtling (1698–1742). Hon var dotter till kyrkoherden Samuel Mörtling och Christina Molin i Östra Skrukeby församling. De fick tillsammans barnen Christina Catharina (född 1726) som första gången var gift med kronolänsmannen Magnus Peter Pihl och  andra gången med prästen J. Mothander, Gabriel Kling (1727–1727), Anna Margareta Kling (född 1728) som var gift med kyrkoherden Jakob Boræus i Vadstena församling, Samuel Kling (1730–1749), Brita Maria Kling (född 1732) Elisabet Kling (1733–1816) som var gift med sekreteraren Carl Hellberg, Gabriel Kling (1734–1753), Daniel Kling (1736–1736), Sigrid Kling (född 1737) och Daniel Kling (1740–1740).

Kling gifte sig andra gången 30 januari 1744 med Hedvig Ulrika Thun (1724–1801). De fick tillsammans barnen kyrkoherden Johan Kling i Ljungs församling, Helena Kling (född 1747), Ulrika Kling (1755–1755) och Christina Ulrika Kling (1756–1757).

Källor

Noter 

Män
Födda 1690
Avlidna 1764
Svenska präster under 1700-talet
Personer från Vikingstads socken
Alberto Razzetti

Alberto Razzetti, född 2 juni 1999 i Lavagna, är en italiensk simmare.

Karriär
I maj 2021 vid långbane-EM i Budapest tog Razzetti silver på 400 meter medley och brons på 200 meter medley. I november 2021 vid kortbane-EM i Kazan tog han guld på 200 meter fjärilsim och noterade ett nytt italienskt rekord på tiden 1.50,24 samt tog silver på 400 meter medley och brons på 200 meter medley. I december 2021 vid kortbane-VM i Abu Dhabi tog Razzetti guld på 200 meter fjärilsim och förbättrade sitt italienska rekord till 1.49,06 samt tog brons på 200 meter medley och noterade även där ett nytt italienskt rekord på tiden 1.51,54.

I augusti 2022 vid långbane-EM i Rom tog Razzetti guld på 400 meter medley, silver på 200 meter medley samt brons på 200 meter fjärilsim.

Källor
Alberto Razzetti på Internationella simförbundets webbplats
Alberto Razzetti på SwimRankings.net

Noter

Italienska simmare
Världsmästare i simning
Europamästare i simning
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2020 från Italien
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 2020
Födda 1999
Levande personer
Män
Italienska idrottare under 2000-talet
Personer från provinsen Genova
Noel, Missouri

Noel är en ort i McDonald County i Missouri, USA.

Referenser 

Orter i Missouri
McDonald County
Qatar-1

Qatar-1 är en ensam stjärna i den mellersta delen av stjärnbilden Draken som också har variabelbeteckningen V592 Draconis. Den har en skenbar magnitud av ca 12,84 och kräver ett teleskop för att kunna observeras. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 5,4 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 609 ljusår (ca 187 parsek) från solen. Den rör sig närmare solen med en heliocentrisk radialhastighet på ca -38 km/s.

Egenskaper
Qatar-1 är en orange till gul stjärna i huvudserien av spektralklass K3 V och har en betydande stjärnfläcksaktivitet. Den har en massa som är ca 0,85 solmassa, en radie som är ca 0,82 solradie och har en effektiv temperatur av ca 4 900 K.

Planetsystem
Exoplaneten av typ het Jupiter, Qatar-1b, upptäcktes 2010 vid Qatar-1. Planetbanan ligger sannolikt i linje med stjärnans rotationsaxel, med en feljustering baserad på Rossiter-McLaughlin-effekten lika med −8,4 ± 7,1 grader. Planeten har en stor uppmätt temperaturskillnad mellan dagsidan (1 696 ± 39 K) och nattsidan (1 098 ± 158 K). En spektroskopisk studie 2017 tyder på att Qatar-1b har relativt klar himmel med några moln.

Ytterligare planeter eller en brun dvärg i konstellationen misstänktes 2013, men dementerades 2015. Variationen i transittid 2020 har också resulterat i att ytterligare planeter inte upptäckts i systemet.

Se även
 Lista över exoplaneter

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/122547/qatar1.

		
Stjärnbilden Draken
Huvudseriestjärnor klass K
Planetpassage-variabler
Solsystem
Tour de l'Ain

Tour de l'Ain är ett etapplopp i landsvägscykling som avhållits årligen sedan 1989 i och kring Jurabergen i det franska departementet Ain. Det inleddes som ett lopp för amatörer, öppnades för professionella 1993 och blev rent professionellt 1996. Från 1996 hade det UCI-status 2.5, vilken uppgraderades till 2.3 2002 och 2.1 2005. Loppet körs vanligen i mitten av augusti (under 2018 och 2019 dock i maj och 2021 de sista dagarna i juli) - oftast lite drygt en vecka före Vuelta a España (för vilken Tour de l'Ain därför ofta används som "uppvärmning" eller "test"). Sedan 2018 består loppet av tre etapper (dessförinnan varierade antalet mellan fyra och sex): den första relativt platt i västra Ain, den andra "backig" i departementets sydöstra del och den avslutande bergig i nordöstra delen. Tävlingen anses av arrangörerna vara en ersättning för loppet Prix de l'Amitié (som lades ner 1988).

Utöver totalsegrare utses även en poängprisvinnare, en bergsprisvinnare, bästa ungdomscyklist, mest angreppsvillige deltagare och bästa lag.

Parallellt med loppet körs Tour de l'Ain Cadets för pojkar 15-16 år med avkortade etapper och tidigare starttid. Sedan 2007 körs även "motionsloppet" Tour de l'Ain Cyclosportive, med fri anmälan, dagen efter huvudtävlingens slut.

Resultat

Totalsegrare

 2023  Michael Storer
 2022  Guillaume Martin
 2021  Michael Storer
 2020  Primož Roglič
 2019  Thibaut Pinot
 2018  Arthur Vichot
 2017  Thibaut Pinot
 2016  Sam Oomen
 2015  Alexandre Geniez
 2014  Bert-Jan Lindeman
 2013  Romain Bardet
 2012  Andrew Talansky
 2011  David Moncoutié
 2010  Haimar Zubeldia
 2009  Rein Taaramäe
 2008  Linus Gerdemann
 2997  John Gadret
 2006  Cyril Dessel
 2005  Carl Naibo
 2004  Jérôme Pineau
 2003  Axel Merckx
 2002  Christophe Oriol
 2001  Ivailo Gabrovski
 2000  Sergej Jakovlev
 1999  Grzegorz Gwiazdowski
 1998  Cristian Gasperoni
 1997  Bobby Julich
 1996  David Delrieu
 1995  Emmanuel Hubert
 1994  Lylian Lebreton
 1993  Emmanuel Magnien
 1992  Denis Leproux
 1991  Eric Drubay
 1990  Denis Moretti
 1989  Serge Pires-Léal

Etappsegrare
Flest etappsegrar, fyra stycken, har (till och med 2022) fransmännen Alexandre Geniez (en vardera 2015, 2016, 2017 och 2019) och Thibaut Pinot (två 2011 samt en vardera 2012 och 2019).

Nordiska deltagare som vunnit etapper är norrmännen Thor Hushovd (en vardera 2000 och 2002) och Trond Kristian Karlsen (en 1995), dansken Brian Bach Vandborg (en 2007) samt svensken Glenn Magnusson (en 1996).

Referenser
 Tour de L'Ain/Prix de l'Amitié på Cycling Archives
 Tour de l'Ain (2.1) på ProCyclingStats
 Tour de l'Ain (2.1), France på BikeRaceInfo

Externa länkar
 Officiell webbplats

Cykeltävlingar i Frankrike
UCI Europe Tour
Återkommande sportevenemang med premiär 1989
Pehr Lars Sundberg

Pehr Lars Sundberg, född 15 september 1725 i Västra Ryds församling, Östergötlands län, död 14 april 1767 i Vikingstads församling, Östergötlands län, var en svensk präst.

Biografi 
Pehr Lars Sundberg föddes 1725 i Västra Ryds församling. Han var son till kaptenlöjtnanten Samuel Sundberg och Brita Lodin. Sundberg blev 1743 student vid Uppsala universitet och 1749 vid Kungliga akademien i Åbo. Han avlade filosofie magisterexamen 1751 och prästvigdes 8 juli 1753. År 1757 blev han domest. episc. och 1764 kyrkoherde i Vikingstads församling. Han avled 1767 i Vikingstads församling.

Familj
Sundberg gifte sig 25 september 1765 med Anna Christina Möller (1745–1822). Hon var dotter till domprosten Levin Möller och Cecilia Helena Papke i Linköping. Efter Sundbergs död gifte hon om sig med kyrkoherden P. Ahlborg i Locknevi församling.

Bibliografi
1748 – De periniquis in eloquentia judiciis.
1751 – De Scandianorum religione signor, militarium.
1759 – Synodalpredikan.

Källor

Noter 

Män
Födda 1725
Avlidna 1767
Svenska präster under 1700-talet
Personer från Västra Ryds socken, Östergötland
That Ragtime Band

That Ragtime Band är en amerikansk komisk kortfilm från 1913 regisserad av Mack Sennett med Fatty Arbuckle.

Skådespelare 
 Ford Sterling som Prof. Smelts
 Mabel Normand som Mabel
 Nick Cogley som rivaliserande musiker
 Alice Davenport
 Roscoe 'Fatty' Arbuckle
 Raymond Hatton
 Edgar Kennedy
 Hank Mann
 Al St. John
 William Hauber som man i publiken (okrediterad)

Externa länkar 

 That Ragtime Band går att ladda ned gratis på the Internet Archive

Amerikanska filmer 1913
Amerikanska kortfilmer
Amerikanska stumfilmer
Amerikanska komedifilmer
Kortfilmer 1913
Länsväg Z 605.02

Länsväg Z 605.02 är en övrig länsväg i Östersunds kommun i Jämtlands län som går mellan Rådhusgatan (Länsväg Z 605) i centrala Östersund och Trafikplats Rannåsen (E14/E45). Vägen är tre kilometer lång, asfalterad och är till större delen belägen inom tätorten Östersund. Den passerar bland annat Östersunds skidstadion.

Närmast Rådhusgatan utgör vägen en del av Fältjägargränd medan huvuddelen av vägen utgör en del av Litsvägen. Den har tidigare, innan anläggandet av den andra etappen av förbifarten utanför Östersund, utgjort del av dåvarande Riksväg 45 (nuvarande Europaväg 45).

Vägen ansluter till:
 Länsväg Z 605 (vid Östersund)
  Europaväg 14 (vid Trafikplats Rannåsen)
  Europaväg 45 (vid Trafikplats Rannåsen)

Se även 
 Lista över länsvägar i Jämtlands län

Referenser

Z 605.02
Länsvägar i Jämtlands län
Transport i Östersunds kommun
Pier Andrea Matteazzi

Pier Andrea Matteazzi, född 5 december 1997 i Vicenza, är en italiensk simmare.

Karriär
I augusti 2022 vid långbane-EM i Rom tog Matteazzi brons på 400 meter medley.

Källor
Pier Andrea Matteazzi på Internationella simförbundets webbplats
Pier Andrea Matteazzi på SwimRankings.net

Noter

Italienska simmare
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2020 från Italien
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 2020
Födda 1997
Levande personer
Män
Italienska idrottare under 2000-talet
Personer från Vicenza
Henrik Falkenberg (1815–1875)

Henrik Magnus Falkenberg af Trystorp, född 25 juli 1815 i Stockholm, Stockholm, död 31 januari 1875 Västerås, Västmanland, var en svensk friherre och officer. Åren 1865–1875 var han sekundchef för Kungl. Livregementets grenadjärkår i Västerås. Falkenberg beskrevs i Västmanlands tidning 1875 som ”[e]n riddersman i detta ords vackraste betydelse”. Henrik Falkenberg var far till agronomen friherre Melcher Falkenberg.

Karriär 
Falkenberg blev sergeant vid Svea artilleriregemente 1832. Året därpå befordrades han till fänrik och flyttades till Västmanlands regemente. Falkenberg utnämndes till löjtnant 1835, kapten 1850 och major 1862. År 1865 blev Falkenberg utnämnd till överstelöjtnant och sekundchef vid Livregementets grenadjärkår. Regementets formella chef var Konungen, men i hans frånvaro, som gällde en majoritet av tiden, var Falkenberg regementschef. 1869 befordrades han till överste i armén.

Familj 
Henrik Falkenberg tillhörde den friherrliga ätten Falkenberg af Trystorp, nr 255. Han var son till kaptenen friherre Carl Gabriel Falkenberg (1763–1836) och grevinnan Ulrika Anna Spens (1780–1833). Hans farfars far var friherre Gabriel Henriksson Falkenberg (1685–1756). Falkenberg gifte sig första gången 15 december 1850 i Arboga landsförsamling med sin halvkusins dotter Hedvig Charlotta von Post (1822–1865). De fick en son och en dotter. Efter hennes död gifte han sig en andra gång 9 juli 1866 i Stockholm med Charlotta Eleonora Silfverstolpe (1836–1911). De fick fyra söner, inklusive torvingenjören friherre Melcher Falkenberg, och en dotter.

Titel 
Falkenbergs fullständiga titel såsom den uttrycktes i han dödsannons i Vestmanlands Läns Tidning lyder: ”Konungens Troman, Sekund-Chefen för Kongl. Lif-Regem. Grenadier-Corps, Öfversten och Ridd. af Kongl. Svärds-Orden och af Kgl. Norska S:t Olofs-Orden, Högvälborne Herr Friherre Henric Magnus Falkenberg”.

Utmärkelser 

   Riddare av Kungl. Svärdsorden, 28 januari 1862.
   Riddare av Kungl. norska Sankt Olavs orden, 1 november 1867.

Referenser 

Överstar i svenska armén
Svenska regementschefer
Svenska friherrar
Riddare av Svärdsorden
Riddare av Sankt Olavs orden
Svenska militärer under 1800-talet
Militärer från Stockholm
Henrik
Födda 1815
Avlidna 1875
Män
Nazlı Tolga

Nazlı Tolga Brenninkmeyer, född 8 november 1979, är en turkisk-nederländska journalist och TV-värd. Tolga var ankare i det ledande programmet för lokala och utländska angelägenheter FOX Ana Haber  och Nazlı Tolga ile Haber Masası.

Nazlı Tolga föddes i Ankara, Turkiet . Hon föddes i en muslimsk-turkisk familj från Samsun och Malatya i Ankara. Hon talar flytande turkiska, holländska, brasiliansk portugisiska och engelska. Efter att ha avslutat sin grund- och gymnasieutbildning vid American Kolege i Istanbul, gick hon på Marmara University, Fakulteten för kommunikation – den ledande institutionen för kommunikationsutbildning och studier i Turkiet. Hon studerade vid institutionen för journalistik. Tolga började sin journalistkarriär på Kanal D Haber 1998. Hon arbetade i Show TV, Skyturk och Fox. Hon gifte sig med den holländska affärsmannen Lawrence Brenninkmeyer i den Helige Andes katedral i Istanbul i september 2013. Hon bor i Brasilien, London och Shanghai. Hon är romersk-katolik sedan 2013. Under de senaste åren blev Tolga mamma till två flickor.

TV-program 
 Kanal D Gece Haberleri ( Kanal D, 1998–2002)
 Nazlı Tolga ile Haber Masası (Skyturk, 2004 – september 2007)
 Show Haber (2002–2003)
 FOX ON Ana Haber (2008–2010)
 Nazlı Tolga ile Fox Ana Haber (3 september 2007 – 14 juni 2013)

Referenser

Levande personer
Nederländska journalister
Personer från Ankara
Födda 1979
Turkiska journalister
Journalister under 2000-talet
Kvinnor
Bidragsstiftelsen

Bidragsstiftelsen är en svensk stiftelse bildad år 1961. Stiftare är DHR som även tillsätter styrelse och revisorer.

Organisationens syfte är att stötta personer med nedsatt rörelseförmåga, utan grund i intellektuell eller neuropsykiatrisk funktionsnedsättning, ekonomiskt genom bidrag till bland annat studier, tekniska hjälpmedel, anpassade fritids- och idrottsredskap samt rehabiliteringsresor eller semestervistelser.

Bidragsstiftelsen tar emot och förvaltar ekonomiska medel som kommer från gåvor och testamenten. Cirka 200–300 bidrag per år delas ut till människor i alla åldrar. Organisationen förvaltar även medel som tillhör andra stiftelser genom testamenten och där testamentet anger särskilda ändamål och villkor för att bidraget ska kunna lämnas ut.

Utöver bidragsverksamheten arbetar stiftelsen med att stödja forskning inom funktionshinderområdet, stödja innovation inom området hjälpmedel som kan underlätta det vardagliga livet för människor med rörelsehinder, samt stödja parasport och annan verksamhet som kan bidra till att fler tränar och utövar idrott på sin fritid.

Bidragsstiftelsen är registrerad i stiftelseregistret som förs av Länsstyrelsen i Stockholms län.

Källor

Stiftelser i Sverige
Organisationer bildade 1961