kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
S:t Johannis kyrka, Uppsala

S:t Johannis kyrka är en kyrkobyggnad i Uppsala tidigare tillhörande S:t Johannis Metodistförsamling, del av dåvarande Metodistkyrkan i Sverige. Församlingens verksamhet startade år 1872, varpå kyrkobyggnaden upprättades år 1874 enligt osignerade ritningar. Ett år därefter invigdes kyrkan av metodistbiskop Matthew Simpson.

På 1930-talet var församlingen aktiv, med omkring 700-800 deltagande söndagsskolebarn. Men redan under 1920-tal märktes i metodistförsamlingar från flera håll i Sverige att medlemsantalet sjönk. Vilket anades bero på en rädsla för bristen på andlighet, där Uppsala pekades ut som skräckexempel. Detta i och med stadens växande så kallade nyteologi, vilken ansågs beröva kristenheten från andlighet, mirakler och ibland även erkännandet av Jesus som gudomlig. Därtill flyttades den dåvarande Metodistkyrkans teologiska skola från Uppsala till Överås år 1923, för att undvika influens från Uppsalateologi. Men att medlemsantalet då sjönk från omkring 900 till 300, misstänks även istället bero på valet att flytta skolan. Därefter fortsatte medlemsantalet sjunka fram till år 2002, då det fanns kvar ca 45 medlemmar varav 15 var aktiva. Av denna anledning sålde församlingen sina kyrkolokaler det året.

Orgel
Den nuvarande pneumatiska orgeln byggdes 1922 av Furtwängler & Hammer, Hannover, Tyskland. Orgeln har renoverats flera gånger.

Källor

Externa länkar 
 Bildmaterial från Digitalt Museum

Kyrkobyggnader i Uppsala
Svenska metodistkyrkor
Kyrkobyggnader invigda 1874
1874 i Sverige
Axel Ekblom

Axel Ekblom kan syfta på:

Axel Ekblom (1858–1914), konstnär.
Axel Ekblom (1893–1957), sportskytt.
Museet för konsthantverk och design

Museet för konsthantverk och design () i Riga, Lettland är ett av fyra museer, som ingår i organisationen Lettlands nationella konstmuseum. Där ingår också huvudmuseet, Lettlands nationella konstmuseum, Konstmuseum Rigas Börs, Romans Sutas och Aleksandra Beļcovas museum, samt Arsenalens konsthall. Museet ligger på Skārņu iela 10/20 i Gamla staden.

Det grundades 1 januari 1989 och öppnades för allmänheten den 6 juli 1989. I sina permanenta utställningar visar museet bland annat textilier, keramik, konst och konsthantverk av metall, skinn och glas. Museet har årligen i genomsnitt fem olika, tillfälliga utställningar. Museet anordnar också kreativa workshops, där besökarna får möjlighet att prova på olika hantverkstekniker.

Museet äger den största samlingen av verk av grundarna av den lettiska modernismen, Romans Suta (1896–1944), Aleksandra Beļcova (1892–1981) och Sigismunds Vidbergs (1890–1970), konstnärerna som i slutet av 1924 grundade porslinsmålningsateljén Baltars.

Byggnaden
Museet är beläget i en tidigare kyrkobyggnad från början av 1200-talet, katolska Sankt Görans kyrka, som är en av de äldsta bevarade stenbyggnaderna i Riga.

Bildgalleri

Källor
Samlingssida för museer under Lettlands nationella konstmuseum
Museets för konsthantverk och design webbplats
About museum på Museets för konsthantverk och design webbplats
Museum of Decorative Arts and Design på www.latvia.travel

Noter

Externa länkar
Museum of Decorative Arts and Design på Google Art & Cultures webbplats

Museer i Riga
Konstmuseer och konsthallar i Lettland
Designmuseer
Museer invigda 1989
Vecriga
Lettlands arkitekturmuseum

Lettlands arkitekturmuseum () är ett statligt arkitekturmuseum i Riga.

Det är inrymt i ett av de medeltida hus som kallas Tre bröder i Gamla stan. Huset vid Maza Pils iela 19 fick sitt nuvarande utseende 1646. Stenportalen är från 1746. 

Projektet med ett lettiskt arkitekturmuseum startades 1992, då byggnadsritningar och andra dokument började samlas i ett dokumentationscentrum för kulturarv på Kultūras pieminekļu inspektori ("Myndigheten för kulturvård"). Basen var en samling som donerades av arkitekten Leons Plaucins. Museet grundades formellt enligt ett beslut av Lettlands kulturminister i juli 1994. Museet invigdes i april 1995.

Museet har tillfälliga utställningar och ett arkiv, men ingen permanent utställning. Samlingarna inrymmer ett drygt tusental objekt, huvudsakligen arkitektritningar i original och modeller. De äldsta handlingarna är ritningar av C. Haberland (1750—1803) och Johann Felsko (1813—1902). I arkivet finns också några ritningar av den förste yrkesmässige lettiske arkitekten Jānis Frīdrihs Baumanis (1834—1891). Det finns också manuskript av Eizens Laube (1880—1967).

Bildgalleri

Källor
Building, State Inspection for Heritage Protection, Latvian Museum of Architecture på www.archmuseum.lv

Externa länkar
Lettlands arkitekturmuseums webbplats

Museer i Riga
Arkitekturmuseer
Byggnader och anläggningar i Riga
Vecriga
Georg Frostenson

Georg Frostenson, född 16 januari 1909 i Loshults församling i Kristianstads län, död 24 juli 2002 i Sankt Matteus församling i Stockholm, var en svensk agronom.

Frostenson var son till agronom John Frostenson och Alma Ekström samt yngre bror till psalmförfattaren Anders Frostenson och farbror till Sven och Karin Frostenson.

Han avlade agronomexamen vid Ultuna lantbruksinstitut 1938, blev Master of Science vid Cornell University i USA 1944 och disputerade 1946. Han verkade vid Bollerups lantbruksskola, Svenska legationen i London och vid Sveriges lantbruksförbund innan han 1947 av amerikanska jordbruksdepartementet anställdes som ”agricultural economist” vid amerikanska ambassaden i Stockholm. Med Sverige, och senare även Finland som verksamhetsområde, rapporterade han fortlöpande om den lantbruksekonomiska utvecklingen. Genom detta arbete bidrog han till världsrapporter, som blev vägledande för både USA:s och andra staters jordbrukspolitik. Rapporter som också fick betydelse vid fördelningen av livsmedel under efterkrigsåren.

Han grundade Tidningarnas Artikelförlag (TA) 1958 genom vilket han argumenterade för konkurrenskraftig marknadsekonomi. Med bistånd av Nobelpristagaren i ekonomi Friedrich von Hayek grundade han på 1980-talet ”Hayek Foundation”, för att understödja studier i ekonomisk, social och juridisk teori. Han var också med och grundade ”The Cornell Club of Sweden” 1981. 

Vidare var han redaktör för Lantbrukstekniska Kalendern under 1950- och 1960-talen.

Georg Frostenson var gift första gången 1931–1935 med fotografen Margareta Sjöström (1905–1982) och fick dottern Barbro (1931–2005). Andra gången gifte han sig 1949 med kurator Britta Elmdahl (1917–2014) och fick barnen Cecilia (född 1950), Katarina (född 1953) och Dag (född 1956).

Källor

Externa länkar
Georg Frostenson på Worldcat (internationell bibliotekskatalog på engelska)

Svenska agronomer
Personer från Loshults socken
Födda 1909
Avlidna 2002
Män
Giovanni Evangelista Pallotta

Giovanni Evangelista Pallotta, född i februari 1548 i Caldarola, död 22 augusti 1620 i Rom, var en italiensk kardinal och ärkebiskop. Han var ärkepräst av San Pietro in Vaticano från 1589 till 1620 samt camerlengo från 1595 till 1596.

Biografi
Giovanni Evangelista Pallotta var son till Desiderio Pallotta och Domenica Cianfortini. Han for till Rom och fick tjänst hos kardinal Felice Peretti, sedermera påve Sixtus V.

I september 1587 utnämndes Pallotta till ärkebiskop av Cosenza och biskopsvigdes den 13 september 1587 av kardinal Costanzo da Sarnano i basilikan Santi XII Apostoli. Kardinal Sarnano assisterades vid detta tillfälle av biskop Ladislao d'Aquino och biskop Ottavio Paravicini. 

Den 18 december 1587 upphöjde påve Sixtus V Pallotta till kardinalpräst och han mottog året därpå San Matteo in Merulana som titelkyrka. Kardinal Pallotta kom att delta i sex konklaver: september 1590, oktober–december 1590, 1591, 1592, mars–april 1605 samt maj 1605. Han avslutade sitt kardinalskap som kardinalbiskop av Porto-Santa Rufina.

Kardinal Pallotta avled i Rom 1620 och är begravd i kyrkan Santa Caterina i Caldarola.

Referenser

Personer från Caldarola
Italienska kardinaler
Romersk-katolska ärkebiskopar
Födda 1548
Avlidna 1620
Män
Kardinalpräster av San Lorenzo in Lucina
Kardinalpräster av San Matteo in Merulana
Y Corvi

Y Corvi är en pulserande variabel av RR Lyrae-typ (RRC) i stjärnbilden  Korpen.

Stjärnan har en bolometrisk magnitud som varierar mellan +11,73 och 12,10 med en period av 0,32904 dygn eller 7,897 timmar.

Se även 
 Variabel stjärna

Referenser

Noter 

Stjärnbilden Korpen
RR Lyrae-variabler
Z Corvi

Z Corvi är en kortperiodisk förmörkelsevariabel av Algol-typ (EA/SD) i stjärnbilden  Korpen.

Stjärnan har en visuell magnitud som varierar mellan ungefär +14,0 och 16,5 med en period av 0,504754 dygn eller 12,1141 timmar.

Se även 
 Variabel stjärna

Referenser

Noter 

Stjärnbilden Korpen
Algolvariabler
Dubbelstjärnor
Georges Maton

Georges Maton, född 26 oktober 1913 i Lille, död 6 juli 1998 i Val-de-Marne, var en fransk tävlingscyklist.

Maton blev olympisk bronsmedaljör i tandem vid sommarspelen 1936 i Berlin.

Källor 

Franska tävlingscyklister
Franska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 1936
Tävlande i cykling vid olympiska sommarspelen 1936
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1936 från Frankrike
Födda 1913
Avlidna 1998
Män
Donora

Donora är en ort i Washington County i delstaten Pennsylvania. Vid 2010 års folkräkning hade Donora 4 781 invånare.

Källor 

Orter i Pennsylvania
Washington County, Pennsylvania
The Landmark 81

The Landmark 81 är en skyskrapa i Ho Chi Minh-staden (Saigon), Vietnam och är Vietnams högsta byggnad. Byggnationen inleddes 2014 och byggnaden invigdes mars 2018. Byggnaden är 461,2 meter hög och omfattar 81 våningar, varav 4 är under jord. Total golvyta är 141 000 kvadratmeter.

Tornet är byggt i hjärtat av Vinhomes Central Park, ett exklusivt stadsområde med blandad användning. Utvecklingen omfattar hotell- och konferensfaciliteter, lyxiga lägenheter, exklusiva butikslokaler inklusive Armani Exchange och Rolex, restauranger, barer och en utsiktsplats i flera våningar.

Historik
Den inledande startceremonin för tornet hölls den 13 december 2014. I oktober 2017 nådde konstruktionen våning 69, och med en höjd av 270 meter, överträffade Bitexco Financial Tower och blev den högsta byggnaden i Ho Chi Minh City. I januari 2018 var alla golvplan klara, bara spiran och kronan återstod att få färdiga. Den 10 april 2018 tillades det sista segmentet av kronspiran, vilket fullbordade Landmark 81. Byggnadens bas, som tar upp 6 våningar med en total yta på 50 000 m2, invigdes den 27 juli 2018 för att uppmäksamma 25-årsjubileet av dess ägares moderbolag, Vingroup. Utsiktsplatsen, som heter Skyview, öppnade den 28 april 2019. Planen, som sträcker sig från våning 79 på 369,65 m till våning 81 på 382,65 m, är för närvarande Vietnams högsta utsiktsplats.

Den 21 september 2022 hade Autograph Collection anslutit sig till hotellmarknaden i Vietnam med sin första anläggning på Vinpearl Landmark 81. Vinpearl Landmark 81, Autograph Collection-hotellet är beläget från 47:e till 71:a våningen i skyskrapan, och har 223 rum med konstnärliga utsmyckningar och excelent inredning. Varje rum har fönster från golv till tak med panoramautsikt över stadens viktigaste vattenvägar. Hotellet höjer sig 461 meter och erbjuder sina gäster matställen, en utomhuspool, en klubblounge som vetter mot Saigonfloden och ett dynamiskt centrum. Vinpearl Landmark 81, Autograph Collection har en 1 200 kvm stor festlokal, som rymmer 1 500 gäster. Samtidigt tillgodoser Sky Studios på 69:e våningen exklusiva chefsbehov. Restaurangen Oriental Pearl serverar bufféer och à la carte-menyer, så att gästerna kan välja mellan olika säsongsbetonade, regionala, internationella och lokala rätter. Lobbyloungen Cloud serverar kaffe och drinkar på dagtid och förvandlas till en ekologisk vinbar på kvällen.

Galleri

Se även 
 Lista över världens högsta byggnader

Referenser

Noter

Externa länkar 

Byggnader och anläggningar i Vietnam
Ho Chi Minh-staden
Kaj Englund

Kaj Gustaf Georg Englund, född 13 mars 1905 i Uleåborg, död 20 juni 1976 i Helsingfors, var en finländsk arkitekt. Han var bror till Dag och Einar Englund.

Biografi
Englund blev student 1923 och avlade arkitektexamen vid Tekniska högskolan i Helsingfors 1931. Han var lärare i stillära och ornamentritning vid Centralskolan för konstflit 1930–1936 och praktiserande arkitekt från 1932 i Helsingfors. Efter anställning vid nickelgruvorna i Petsamo 1936–1938, verkade Englund som arkitekt vid socialministeriet 1939–1945 och var därefter chef för Finlands Arkitektförbunds standardiseringsinstitut till 1949. 

Englund startade egen arkitektverksamhet 1944 och ägnade sig främst åt bostadsområden bland annat i Helsingfors, Jakobstad, Kaukas, Kemi, Torneå och Vasa Han var speciellt inriktad på social bostadsproduktion; typhus för egnahem, skolbyggnader, kommunalbyggnader, stadsplaner och affärshus. Han tilldelade pris i talrika tävlingar 1932–1953, bland annat Helsingfors universitet, Helsingfors centrumplan, universitetsinstitutioner, Runsala stadsplan, bostadsreformtävling 1953 och typer för folkskolor.

Källor 

Finländska arkitekter under 1900-talet
Födda 1905
Avlidna 1976
Män
Personer från Uleåborg
Akademipalatset, Zagreb

Akademipalatset () är ett kulturmärkt palats i Zagreb i Kroatien. Byggnaden är säte för Kroatiska vetenskaps- och konstakademien och uppfördes för denna institutions räkning åren 1877–1880. Palatset är en fristående byggnad och landmärke beläget söder om Zrinjevac i Nedre staden.

Historik      
När den "Sydslaviska vetenskaps- och konstakademien" (idag kallad Kroatiska vetenskaps- och konstakademien) år 1861 etablerades i dåvarande österrikisk-ungerska Zagreb saknade institutionen ett adekvat säte. Akademien var först inrymd i den byggnad som idag nyttjas av Kroatiska naturhistoriska museet och därefter i Folkets hus i Övre staden. 

Sedan kulturpersonligheten Josip Juraj Strossmayer (1815–1905) etablerat Akademiens bibliotek och arkiv samt donerat flera konstverk till institutionen utvecklade han en idé om en passande byggnad för både Akademien och ett konstgalleri. År 1875 donerade han 40 000 floriner till Akademien med syfte att uppföra en byggnad (Akademipalatset) som därtill skulle rymma ett konstgalleri (Strossmayers galleri). Projektet att rita en ny byggnad anförtroddes den välrenommerade wienske arkitekten Friedrich von Schmidt (1825–1891). Det var ursprungligen tänkt att den nya byggnaden skulle uppföras på platån mittemot gymnasieskolan i Grič. Till följd av protester från boende i området övergavs dock idén och år 1876 beslutades det att byggnaden istället skulle uppföras på en yta söder om Zrinjevac i Nedre staden. Med anledning av den nya utsedda platsen ändrade von Schmidt de ursprungliga ritningarna och byggnaden fick en större yta för att även kunna rymma Arkeologiska museets samlingar. Då han utarbetade det nya projektet var Hermann Bollé (1825–1926) hans lärling och assistent.        

Byggnadsarbetena inleddes år 1877 och övervakades av Bollé. Byggnaden stod färdig år 1880 med skadades i den stora jordbävningen samma år vilket försenade den officiella invigningen. Den 4 november 1884 (den fjärde årsdagen av jordbävningen) presenterades palatset högtidligt för Akademiens förvaltning. Samma datum öppnade Strossmayers galleri för allmänheten.

Arkitektur och beskrivning   
Akademipalatset är en fristående byggnad i nyrenässans-stil med två våningar. Det anses ha ett särskilt kulturhistoriskt värde. Byggnadens entré och interiör har modifierats och avviker således från arkitektens von Schmidts ursprungliga planritning. Sedan tillkomsten har flera anpassningar utförts. År 1982 breddades entrétrapporna för att motsvara bredden på gaveln vid palatsets fasad och år 2000 totalrenoverades hela byggnaden.

Referenser

Externa länkar 

Arkitekturåret 1880
Donji grad
Palats i Zagreb
Inkeri Leivo

Sisko Inkeri Leivo-Lindh, född 29 maj 1944 i Helsingfors, död där 28 september 2010, var en finländsk keramikkonstnär.

Leivo studerade 1966–1970 vid Konstindustriella läroverket och var 1971 knuten till Arabias produktplaneringsavdelning, till Notsjö glasbruk 1979–1982, Järvenpää emalj 1981–1984 och Nikko Company i Japan 1982–1984.

Hon blev känd bland annat för sin vita Arctica-servis, som kom ut på marknaden 1979. Den nya versionen Aurora Borealis med en ny dekor började tillverkas 1987. På Notsjö glasbruk utförde Leivo glasserviser och för Järvenpää emalj stålemaljkärl. Hon använde bland annat benporslin i sina populära lyktor, som hon dekorerade med växtmotiv. Samma dekor ingår även i Arabias stora Gardena-fat i Pro Arte-serien. Från 1980-talet gjorde on vid sidan av sin industridesign för massproduktion även  unika arbeten, till exempel landskap av färgade benporslinskivor radade på varandra. 

År 1978 gifte hon sig med keramikkonstnären Richard Lindh.

Källor

Noter 

Finländska keramiker
Konstnärer från Helsingfors
Avlidna 2010
Kvinnor
Födda 1944
Elco

Elco är en ort i Washington County i delstaten Pennsylvania. Vid 2010 års folkräkning hade Elco 323 invånare.

Källor 

Orter i Pennsylvania
Washington County, Pennsylvania
Albert Sundgren

Albert Ferdinand Sundgren, född 26 juni 1903 i Kamjanske, död 17 januari 1970 i Helsingfors, var en finländsk kemist.

Sundgren utbildade sig till kemist i Bryssel 1924, blev diplomingenjör 1926 och filosofie doktor 1930 i Strasbourg. Han arbetade 1931–1939 som teknisk ledare och vd för oljeföretag på kontinenten och var 1940–1941 forskningsingenjör vid Enso-Gutzeit Oy. Han återvände till Finland 1939 för att delta i vinterkriget, svarade vid Högkvarteret för återvinning av smörjoljor och bränsleförsörjningens effektivering. Från 1941 ledde han ett torvforskningslaboratorium för undersökning av bränntorvens lämplighet vid framställning av olja och förestod detta (från 1952 med professors titel) även sedan det 1948 anslutits till Statens tekniska forskningsanstalt. Som forskare vid Ingenjörsvetenskapsakademin i Stockholm 1946–1947 utvecklade han en metod att utvinna vax ur torv.

Sundgren var en av landets främsta experter på torvforskningens område och har även betecknats som det statliga oljebolaget Nestes andlige fader; han gjorde lönsamhetsberäkningar och förslag för raffinaderiet i Nådendal och deltog i planeringen av Sköldvik. Han initierade importen av naturgas från Ryssland och bidrog därmed till att bredda den finländska energibasen. 

Han var far till Christian och Tatiana Sundgren.

Källor

Finländska kemister
Finländska kemiingenjörer
Män
Avlidna 1970
Födda 1903
Finländska professorer
Österby naturreservat

Österby naturreservat ligger i Sorunda socken i Nynäshamns kommun. Reservatet ligger längst i norr i kommunen, ungefär nio kilometer sydväst om Västerhaninge och knappt tre kilometer nordväst om Hemfosa. Reservatet, som omfattar en areal om 132 hektar bildades år 2006 och utvidgades år 2011. Marken ägs av Staten genom Naturvårdsverket.

Beskrivning
Österby naturreservat har sitt namn efter samhället Österby. Marken hörde på 1800-talet till Stora Lundby gård. Reservatet består huvudsakligen av ett skogsområde med barrskog som är till största delen opåverkad av modernt skogsbruk. En övervägande del av reservatet ingår i nätverket Natura 2000. Genom reservatets östra del sträcker sig Sörmlandsleden.

Syftet
Syftet med reservatet är att skydda ett naturskogsartat område med stor betydelse för den biologiska mångfalden, fram för all dess sällsynta flora av mossor, lavar och svampar.

Källor
Länsstyrelsen Stockholm: Österby naturreservat.
Beslut om bildandet av Österby naturreservat i Nynäshamns kommun, 2006-11-16.

Noter

Externa länkar

Naturreservat i Nynäshamns kommun
Naturskyddsområden bildade 2006
Playing for Change

Playing for Change kan syfta på:
 Playing for Change (musikstiftelse) – ett multimedia musikprojekt startat 2002 av Mark Johnson och Whitney Kroenke
 Playing for Change – tidigare namn på en ideell stiftelse, se Reach for Change
Dunlevy

Dunlevy är en ort i Washington County i delstaten Pennsylvania. Vid 2010 års folkräkning hade Dunlevy 381 invånare.

Källor 

Orter i Pennsylvania
Washington County, Pennsylvania
Pentti Sammallahti

Pentti Ilmari Sammallahti, född 18 februari 1950 i Helsingfors, är en finländsk fotograf.

Pentti Sammalahti var sonson till fotografen Hildur Larsson Sammallahti och bror till språkvetaren Pekka Sammallahti. Han var 1970–1973 elev till och assistent hos Matti A. Pitkänen. Med sina bilder har han skildrat framför allt samhällen och miljöer runt om i världen som han besökt under sina resor. Resultatet har han redovisat dels på utställningar, dels i en lång rad fotoböcker, bland vilka särskilt kan nämnas Pohjolan yö I-II (1982 -83), Venäjän tie (1994) och Helsingforsboken Staden - Kaupunki (2006, med dikter av Bo Carpelan). Han har företrädesvis arbetat i svartvitt. 

Han undervisade vid Konstindustriella högskolan 1974–1991.

Källor 
 

Finländska fotografer under 1900-talet
Män
Levande personer
Födda 1950
Fotografer från Helsingfors
Finländska fotografer under 2000-talet
Gotthard Flensborg

Gotthard Flensborg, född 1723 i Flensborg i dåvarande Danmark, död 1803 i Stockholm, var en dansk-svensk arkitekt. 

Flensborg bosatte sig 1741 i Stockholm, där han utbildade sig till arkitekt, och reste till Finland 1751 för att tjänstgöra som byggmästare vid uppförandet av Sveaborg, men bosatte sig en kort tid därefter i Lovisa. Han blev stadsarkitekt i Borgå 1760 med ansvar för återuppbyggandet av staden efter stadsbranden samma år. Han ritade bland annat Borgå rådhus (färdigställt 1764) och en rad andra byggnader kring Rådhustorget. Han ritade även Diktarhemmet i Borgå (färdigställt 1765), som ursprungligen var boningshus åt honom själv och där han även bedrev utskänkningsrörelse.

Källor

Svenska arkitekter under 1700-talet
Finländska stadsarkitekter
Födda 1723
Avlidna 1803
Män
Personer från Flensburg
Johan Magnus Lindstedt

Johan Magnus Lindstedt, född 14 juli 1844 i Långasjö socken, död 18 mars 1918 i Torsås socken, var en svensk präst och kommunalpolitiker.

Johan Magnus Lindstedt var son till hemmansägaren Carl Pettersson. Efter skolgång i Växjö och Karlskrona blev han 1869 student vid Uppsala universitet och avlade en teoretisk-teologisk examen där 1870. Samma år prästvigdes han i Ljungby församling och innehade därefter flera olika prästtjänster i närheten av Kalmar och Öland, 1871-1872 i Långlöts församling, 1872-1874 i Torsås församling, 1874-1875 i Kalmar innan han 1875 blev komminister i Löts och Alböke församlingar. 1875-1877 var han samtidigt tillförordnad komminister i Föra och Persnäs. Efter pastoralexamen i Kalmar 1878 blev Lindstedt 1879 kyrkoherde i Borgholms församling. Under sin tid som kyrkoherde här var han 1880-1892 ordförande i Borgholms stadsfullmäktige och genomförde ett intensivt arbete för att göra staden till en attraktiv badort. Lindstedt utnämndes 1891 till kyrkoherde i Torsås församling, en tjänst han tillträdde 1893 och arbetade där hårt för att stärka ortens näringsliv. Han arbetade intensivt för att få en järnväg till bygden och var 1897-1909 ledamot av styrelsen för Kalmar–Torsås Järnvägsaktiebolag. Lindstedt var 1904-1912 kontraktsprost i Södra Möre kontrakt, vice ordförande i centralstyrelsen för Allmänna svenska prästföreningen 1903-1913 och ledamot av kyrkomötet 1908, 1909 och 1910. Han blev 1917 teologie hedersdoktor vid Uppsala universitet.

Källor 

Svenska kommunalpolitiker
Svenska präster under 1800-talet
hedersdoktorer vid Uppsala universitet
Födda 1844
Avlidna 1918
Män
Personer från Långasjö socken
Runar Finnilä

Runar Valfrid Finnilä, född 5 augusti 1891 i Vasa, död 6 december 1956 i Helsingfors, var en finländsk arkitekt. 

Finnilä, som startade egen arkitektverksamhet i Helsingfors 1916, ritade bland annat Finska socker Ab:s fabriker vid Tölöviken och i Åbo, Kotka och Vasa. Av hans övriga verk kan nämnas bankhus i Tammerfors, Uleåborg, Björneborg och Ekenäs samt en rad bostadshus i södra Helsingfors, däribland Parkgatan 11, Havsgatan 7 och Rådmansgatan 3, vilka är uppförda i klassicistisk stil. Han var även verksam inom näringslivet som direktör och styrelsemedlem i en rad bolag.

Källor

Finländska arkitekter under 1900-talet
Födda 1891
Avlidna 1956
Män
Personer från Vasa