kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Torsten Henriksson (handbollsspelare)

Torsten Lennart "Töta" Henriksson, född 20 juli 1918, död 5 juli 1985, var en svensk handbollsspelare, som spelade för Majornas IK och svenska landslaget.

Karriär 
Torsten Henriksson började spela i IK Baltichov från Göteborg och spelade i denna klubb till 1939. Då gick han till Majornas IK i den högsta svenska serien, allsvenskan. Henriksson debuterade i allsvenskan den 12 november 1939. Eftersom Henriksson hade tuff konkurrens om platserna i denna klubb fick han ibland spela i B-laget trots sina landslagsmeriter. Men när Gustaf-Adolf Thorén och Stig Hjortsberg lämnade klubben kom Torsten Henriksson in i A-laget permanent. Henriksson var spänstig och hade hoppat 1,80 meter i höjdhopp och hade ett mycket bra hoppskott. Han fortsatte att spela i klubben till 35 års ålder och är den som tagit flest SM-guld i klubben: 9 totalt inne och ute. Torsten Henriksson spelade 202 matcher i allsvenskan för Majornas IK och lade 374 mål. Han var med den noteringen en av de bättre målskyttarna i den tidens målsnålare handboll.

Landslagsdebut 1935 i Sveriges andra landskamp utomhus 30 maj 1935 mot Tyskland i Magdeburg. Svensk förlust med 3–21. Sverige var otränat och saknade erfarenhet av utomhushandboll. Henriksson spelade 19 landskamper för Sverige och lade 46 mål i landslaget. Elva av landskamperna var utomhus och åtta inomhus. De fyra sista var utomhus, varav den sista den 17 september 1950 mot Jugoslavien i Zagreb som Sverige vann med 8–4 och Henriksson gjorde ett av målen.

Klubbar 
  IK Baltichov (–1939)
  Majornas IK (1939–1953)

Meriter 
 6 st. SM-guld inomhus i handboll med Majornas IK (1940, 1942, 1943, 1944, 1945 och 1946)
 3 st. SM-guld utomhus i handboll med Majornas IK (1942, 1945 och 1953)

Referenser 

Svenska handbollsspelare
Svenska mästare i handboll
Mottagare av Stora grabbars och tjejers märke
Handbollsspelare i Majornas IK
Svenska idrottare under 1900-talet
Födda 1918
Avlidna 1985
Män
Lars "Laxen" Axelsson

Lars "Laxen" Axelsson, född 1961, är en svensk reklamman och direktör.

Axelsson praktiserade på amerikanska Cato Johnsson under gymnasietiden. Från 1983 utbildade han sig på Berghs och fick praktik och senare anställning på Nordisk Annonsbyrå. Han arbetade på Kreab 1985-1987 och för Ogilvy 2 från 1987.

År 1993 kom han till Lowe Brindfors, då Sveriges största reklambyrå. Axelsson blev vd för Lowe Brindfors år 2000. I september 2002 rekryterades medieprofilen Joachim Berner som ny vd för reklambyrån. Axelsson blev då kundansvarig. Berners tid som vd blev kort när han istället gjorde ett försök att bli vd för Sveriges Radio efter mindre än ett år. Axelsson blev då åter vd. Den 6 februari 2006 lämnade han Brindfors efter tretton år på byrån.

Senare under 2006 gick han över till konkurrenten DDB Stockholm för att bli kundansvarig.

I augusti 2010 blev han vd för designbyrån Brand Union Stockholm. Han slutade på Brand Union den 30 april 2015.

I november 2015 blev han marknadsdirektör för Telia Company. I december 2017 blev han istället varumärkesansvarig inom Teliakoncernen.

Källor 

Svenska direktörer
Män
Födda 1961
Levande personer
Lamachos

Lamachos (grekiska Λάμαχος, latin Lamachus), död 414 f.Kr., var en grekisk fältherre, son till Xenofanes. 

Lamachos var under senare delen av 400-talet f.Kr. en bland huvudmännen för krigspartiet i Aten och utmärkte sig ständigt såväl genom överdådig tapperhet som genom redbarhet och oegennytta vid krigsmedlens förvaltning. För sin omättliga stridslust och sitt martialiska uppträdande hånas han bittert av Aristofanes. Med Nikias och Alkibiades delade han 415 befälet över den stora expeditionen till Sicilien, vilken måhända skulle ha fått en gynnsammare utgång, om man följt Lamachos dristiga råd att omedelbart angripa Syrakusa, innan dess invånare hunnit hämta sig från sin bestörtning. Lamachos stupade utanför Syrakusa.

Källor 

 

 

Antikens grekiska militärer
Födda okänt år
Avlidna 414 f.Kr.
Män
Ugglan
Lars Axelsson

Lars Axelsson kan åsyfta:
Lars Axelsson (översättare)
Lars "Laxen" Axelsson
Lars Axelsson (travtränare)
Kaperdalen Samemuseum

Kaperdalen Samemuseum är ett norskt friluftsmuseum i Torskens kommun på ön Senja i Troms og Finnmark fylke. Det ingår i Midt-Troms Museum.

I Kaperdalen finns två boplatser för bofasta samer, som etablerats tidigt efter sekelskiftet 1800/1900. Dessa är de bäst bevarade boplatserna för bofasta samer i Norge. Kaperdalen var den sista boplatsen som samerna tog i bruk på Senja. Den viktigaste av de två enskilda boplatserna ligger nere i själva Kaperdalen. I en uthuggning i skogen på platt mark står kåtorna, varifrån en stig för upp till det björnide som användes som jordkällare för förvaring av potatis. 

Från boplatsen nere i Kaperdalen går en annan stig en knapp kilometer upp till den andra boplatsen i Øver-Kaperdalen. Här står idag en traditionell samekåta efter andra bofasta samer som slog sig ned i Kaperdalen.

Det var ättlingar till svenska renskötande samer som först slog sig ned och blev bofasta vid den norska kusten vid slutet av 1700-talet. I dessa områden, som var utmarker i förhållande till gårdarna vid kusten, skapade de en livsmiljö som var baserat på jordbruk, säsongfiske och utnyttjande av resurser i skog, berg, älvar och sjöar. Först ordnades boplatsen i Øver-Kaperdalen, och efter hand anlades också boplatsen i Ner-Kaperdalen.

Som mest hade samerna i Kaperdalen fyra kor, samt några getter och får, fördelade på de två boplatserna. Nere i Kaperdalselva kunde de hela året hämta vatten, vilket aldrig frös till.

Torvhusen är uppförda av material från Kaperdalen och är byggda som kåtor med en stomme av björk, med isolering på taket med näver och torvtäckning. Det är tillbyggt med ett avträde och uthus med väggar klädda med näver. Vedskjulet och getladugården, som också är ett torvhus, har väggar av björkris.

Den siste bosatta personen i Kaperdalen var Nikolai Olsen Kaperdal (1905-1986).

Källor
Den første bosetningen i Kaperdalen på www.mtmu.no

Externa länkar
Kaperdalen Samemuseums webbplats
Nikolai Olsen Kaperdal
Sametinget bruker 130.000 kroner på å restaurere denne gammen på www.nordlys.no

 

Tranøy kommun
Samisk kultur
Museer i Troms og Finnmark fylke
Samiska museer
Midt-Troms Museum
Midt-Troms Museum

Midt-Troms Museum är ett regionmuseum för mellersta Troms fylke. Dess område omfattar kommunerna Balsfjord, Bardu, Målselv, Sørreisa, Tranøy, Berg, Torsken, Dyrøy och Lenvik. 

Dess centrala administration finns i Sundlia i Bardufoss. Senjaenheterna har gemensamt kontor i Sážža - Senja natur- og kultursenter i Øverbotn.

Enheter inom museet

Åretruntöppna enheter
 Balsfjord Fjordmuseum og Våtmarksenter ligger på Storsteinnes i Balsfjords kommun och utgör museets naturhistoriska avdelning. 
 Sážža - Senja natur- og kultursenter i Øverbotn på Senja
Troms Forsvarsmuseum i Setermoen
Midt-Troms By- og Barnemuseum i Finnsnes

Sommaröppna enheter
 Kveitmuseet og Gammelbutikken, fiskemuseum i Skrolsvik på Senja
Hofsøya Bygdemuseum på Stonglandet
Kaperdalen Samemuseum, samebostadsmiljö på Senja
Permanent utställning i Tranøya gamla prästgård
Lenvik Museum, permanent utställning om kustkultur i den gamla prästgården, Bjorelvnes 
Fossmotunet, gårdsmiljö vid Bardufoss i Målselvs kommun
Kongsvoldtunet, gårdsmiljö i Målselv
Bardu Bygdetun, gårdsmiljö i Bardu  
Strømsør Fjellgård, gårdsmiljö i Bardu 
Aursfjordsaga, sågverk i Balsfjord
Det samiska sommarvistet Devddesvuopmi i Målselvs kommun  
Kramvigbrygga, affärshus i Sørreisa
Kastnes Bygdetun, gårdsmiljö i Dyrøy
Heimly Arbeiderbruk – Dyröy Bygdemuseum, gårdsmiljö i Dyrøy

Källor
Denna artikel är baserad på artikeln Midt-Troms Museum på norskspråkiga Wikipedia (bokmål).

Externa länkar
 Midt-Troms Museums webbplats

Museer i Troms fylke
Regionmuseer i Norge
Friluftsmuseer i Norge
Keechaka Vadham

Keechaka Vadham är en indisk-brittisk stumfilm, regisserad, filmad och producerad av R. Nataraja Mudaliar, som allmänt räknas som pionjär eller grundare inom den tamilska filmscenen. Keechaka Vadham var den första stumfilm som producerades i södra Indien och räknas också som den första tamilska filmen, eftersom skådespelarna var tamilsktalande. Filmen, med Raju Mudaliar i huvudrollen, var en förhållandevis dyr produktion för sin tid och kom ut på bio under senare delen av 1910-talet. Den fick bra kritik och blev en kommersiell framgång, vilket la grunden till fler tamilska filmer under kommande år. Varken originalet eller någon kopia på originalet finns dock bevarat, såvitt känt, varför filmen räknas som en förlorad film.

Skådespelare  
Raju Mudaliar i  rollen som Keechaka
Jeevarathnam i rollen som Draupadi

Fördjupning

Böcker

Externa länkar

Referenser 

Artikeln är helt eller delvis baserad på engelska Wikipedia.

Indiska stumfilmer
Brittiska stumfilmer
Thomas Eriksson (arkitekt)

Thomas Erik Olof Eriksson, född 24 december 1959, är en svensk arkitekt och möbelformgivare.

Eriksson etablerade eget kontor 1987 och har bland annat arbetet med SAS övergripande designkoncept och Ikea:s PS-kollektion. År 1992 ritade han ett medicinskåp för Cappellini som fick internationell uppmärksamhet och ingår i den permanenta samlingen på Museum of Modern Art i New York.

Källor 
Nationalencyklopedin, Thomas Eriksson (hämtad 2019-01-27)

Noter 

Representerade vid Museum of Modern Art
Födda 1959
Män
Levande personer
Svenska arkitekter under 1900-talet
Svenska formgivare
Svenska arkitekter under 2000-talet
Svenska konstnärer under 1900-talet
Svenska konstnärer under 2000-talet
Judit Neddermann

Judit Neddermann, född 27 mars 1991 i Vilassar de Mar, är en katalansk (spansk) singer-songwriter och sångare. Hon är också aktiv i eller samarbetar med grupperna och artisterna The Gramophone Allstars, Verd i Blau, Clara Peya, Luzazul och Coetus. Sedan 2014 har hon presenterat fyra album med sånger på katalanska, spanska och portugisiska. Dessutom har hon sjungit in ett "julalbum" tillsammans med systern Meritxell Neddermann.

Biografi
Neddermann föddes in i en familj med flera musiker. Hon studerade klassisk gitarr vid Conservatori Municipal de Música de Barcelona (staden Barcelonas musikkonservatorium), för Jordi Cortina. Senare studerade hon både jazz och röstteknik.

2009 medverkade hon, som en av flera sångerskor, på pianisten Clara Peyas debutalbum Declaracions. Hon har även hörts på flera senare album av Peya, inklusive Tot el silenci och Tot el soroll (2012 respektive 2013, som en av två huvudsångare), Espiral (2014) och Mímulus (2015).

2014 presenterade Judit Neddermann sitt första soloalbum, Tot el que he vist ('Allt som jag sett', Temps Record), och senare på året fick hon motta priset som bästa nykomling på festivalen Strenes, Samma år spelade hon, tillsammans med Quartet Brossa, in en version av Franz Schuberts Winterreise, till dikter av Wilhelm Müller översatta till katalanska av Miquel Desclot.

2016 kom Neddermanns andra album, kort och gott betitlad Un segon ('En andra' eller 'En sekund'), med åtta egna sångtexter, en dikt av Daniel Vidal-Barraquer och en cover på en sång av Mikel Laboa. Albumet valdes av tidningen La Tornadas läsare till årets bästa. Sången "Mireia" från albumet valdes till Bästa singer-songwriter-insats av tidningen Enderrocks läsare.

2018 publicerades Nua ('Naken'), Judit Neddermanns tredje album. Albumet blandar pop, folkrock och brasilianska toner. Sången på albumet är mestadels på katalanska, kompletterat med några sånger på spanska eller portugisiska.

Senhösten 2019 kom albumet Present, producerat tillsammans med systern Meritxell Neddermann. Det rörde sig denna gång om ett album med julrelaterade sånger.

Vinter 2021 återkom Judit Neddermann som soloartist, via albumet Aire. För ovanlighetens skull var majoriteten av låtarna denna gång på spanska.

Diskografi 
soloalbum:

 Tot el que he vist (Temps Record, 2014)
 Un segon (Satélite K, 2016)
 Nua (Satélite K, 2018)
Aire (Música Global/Universal Music, 2021)

Judit Neddermann & Meritxell Neddermann:

Present (Satélite K, 2019)

Referenser

Noter

Externa länkar 
 Officiell webbplats   

Levande personer
Kvinnor
Födda 1991
Spanska sångare under 2000-talet
Katalanska musiker
Personer från Vilassar de Mar
Katalanskspråkig musik
Artister på Música Global
Wolf 1061c

Wolf 1061c (eller Wolf 1061c) är en superjord exoplanet som befinner sig 13,8 ljusår (4,29 parsec) från jorden, i stjärnbilden Ormbäraren. Planeten kretsar runt den röda dvärgen Wolf 1061 på 17,867 dygn. Den är i beboeliga zonen av sin stjärna och är en av de närmaste beboeliga planeterna till vårt solsystem.

Beboelighet  
Wolf 1061c är i beboeliga zonen av sin stjärna, zonen runt en stjärna där vatten kan vara flytande. Planeten antas en bunden rotation runt sin stjärna, så att en sida alltid är vänd mot stjärnan, medan den andra sidan har permanent natt. De bästa stället för liv antas därför vara i terminatorzonen mellan dag- och nattsidan, där temperaturen kan låta flytande vatten att finnas. En tät atmosfär kan dock ge lite mer värme till nattsidan, vilket skulle expandera beboeliga zonen av planeten. Forskare har sökt spår av liv på planeten.

Referenser 

Exoplaneter
Stjärnbilden Ormbäraren
EKM

EKM kan syfta på:

 EKM – en statlig organisation i Estland, se Estlands konstmuseum
 EKM – en gren, Evangelische Kirche in Mitteldeutschland, i Sachsen-Anhalt och Thüringen av Tysklands evangeliska kyrka, se Evangeliska kyrkan i Mellantyskland

Akronymer
David Kaše

David Kaše, född 28 januari 1997 i Kadaň, är en tjeckisk professionell ishockeyspelare som spelar för Lehigh Valley Phantoms i American Hockey League.

Externa länkar 

Män
Födda 1997
Levande personer
Tjeckiska ishockeyspelare
Ishockeyspelare i Mora IK
Spelare i SK Kadaň
Spelare i Piráti Chomutov
Personer från Ústí nad Labem
Spelare valda i NHL Entry Draft 2015
Spelare valda av Philadelphia Flyers i NHL Entry Draft
Lilliesköld

Lilliesköld är en svensk adelsätt från Vadstena, Östergötland vars stamfar,  kyrkoherden först i Vadstena och Mariestad, Erich Jesperson (1584–1678) adlades 1651 på Stockholms slott av drottning Kristina med namnet Lilliesköldh och introducerades 1654 på Sveriges Riddarhus under nuvarande nr 566. Släkten fortlever i Sverige, Argentina och möjligen USA (sannolikt utgången).

Blasonering

Några medlemmar ur ätten
Stamfadern Erik Jespersson Lilliesköld, född 1584 i Västergötland, död 1678 på Haneberg, Jockas, var kammarskrivare i Finland 1616, proviantmästare 1618-1623, kommissionkommissarie och tillhörig dem som avgick till Belägringen av Riga (1621). 1626 ståthållare på Nyslott. Adlad 1651, erhöll han Rasalaks by i Viborgs socken under livstidsfrälse, och uppförde där Merijoki säteri, som fick säterifrihet 1651.
Arvid Lilliesköld, var häradshövding i Östbo och Västbo domsaga i Jönköpings län och ledamot av riksdagens första kammare 1902-1908, invald i Jönköpings läns valkrets. 
Lilliesköld, Gunnar Frans Leonard, Kyrkoherde i Svegs församling, Hernösands stift
 Lilliesköld, Johan Adolf, född i Karlstad 1877, kapten och intendent i Kongostatens armé. 
Lilliesköld, Johan Emil Vilhelm, född i Stockholm 1871 intendent vid järnvägsbyggnad i Argentina. 
Erik Lilliesköld (1912–2006), ämbetsman
Karl Johan Lilliesköld, född 1954 i Stockholm, internationell konstnär med ett flertal utställningar i Italien, England, Tyskland, Frankrike och U.S.A och Sverige.

Källor

 Gustaf Elgenstierna, Den introducerade svenska adelns ättartavlor. 1925-36.

Referenser 
 

Svenska adelsätter
Aulus Cornelius Cossus

Aulus Cornelius Cossus kan syfta på:

* Aulus Cornelius Cossus (konsul 428 f.Kr.), romersk politiker
 Aulus Cornelius Cossus (konsul 413 f.Kr.), romersk politiker
 Aulus Cornelius Cossus (diktator 385 f.Kr.), romersk senator och politiker
 Aulus Cornelius Cossus Arvina, konsul 343 f.Kr., romersk senator och politiker
Publius Cornelius Cossus

Publius Cornelius Cossus kan syfta på:

* Publius Cornelius Cossus (konsulartribun 415 f.Kr.), romersk politiker
 Publius Cornelius Cossus (konsulartribun 408 f.Kr.), romersk politiker
 Publius Cornelius Cossus (konsulartribun 395 f.Kr.), romersk politiker
 Publius Cornelius Rutilus Cossus, romersk politiker
Karl Johan Lilliesköld

Karl Johan Lilliesköld, född  6 maj 1954 i Stockholm, är en svensk internationell konstnär med ett flertal utställningar i Italien, England, Tyskland, Frankrike och USA och Sverige.

Utbildning
Lilliesköld räknar sig till stor del autodidakt som konstnär men har skolats på Gerlesborgsskolan i Stockholm. Han hyllar de gamla mästarna.
Han debuterade i Sverige 1977 och ställde 1982 ut i Paris, och utvecklade sig sedan under flera års utlandsvistelse i  London och Lucca i norra Italien 1989-2008. 
Karl Johan Lillieskölds konst har beskrivit som

Utställningar i urval
Galleri Ung Svensk Konst, Stockholm 1977

Galleri Källsprång, Linköping 1977

Galleri Apella. Strängnäs & Göteborg 1978

Galleri Emile, Stockholm 1979

Galleri Ippon, Malmö 1980 & 81

Galerie Art Visionnaire, Paris 1982

Jan Heide Art, Stockholm art fair 1983

Galleri AE, Göteborg 1984

Atlas Galleries, Chicago 1985 -

Arundel House Art, London 1988

Eva Jekel Gallery, London 1991

Galleri Bennetter, Stockholm 1993 & 1996

Härja Prästgård, Tidaholm 1994 & 1998

Galleri Galax, Göteborg 1997

Galleri Lagerwall & Lagerwall, Göteborg 2000

Konstfrämjandet, Eskilstuna 2003

Galleri Stenlund, Stockholm 2004

Pelles Lusthus, Nyköping 2004 

Frans Suell Galleri, Malmö 2005 

Galleri Nord, Örebro 2006

Galleri Gämla Väster, Malmö 2007

Galleri Sjöhästen, Nyköping, 2008

Arboga Konsthall, Arboga 2008

Flens Bibliotek Konsthall 2009

Galleri Nord, Örebro 2009

Miva Gallery, Malmö 2010

Galleri Jan Wallmark, Stockholm 2010

Galleri HandMade, Nyköping 2013

Galleri Nord, Örebro 2014.

Samlingsutställningar

Int. Drawing Biennale, Birmingham 1978

Galleri AE -

London art fair 1985 & 86

Tate Gallery, Liverpool -

"The Surrealist Object" 1989

Victoria & Albert Museum, London -

"Surrealist clothes" 1989

Villa Forci, Lucca -

"Pittura D.O.C." 1990

Crucial Gallery, London 1990

Castello Rocca San Paolino, Perugia -

"Prezensa Stranieri" 1991

Montagu Art Gallery, New York 1992, 93 & 95

Gallery Z, New York 1992

Galerie Die Treppe, Neurtigern/Stuttgart 1992

Galleri AE, Göteborg 1994

Gagliardi Art Gallery, London 1994, 96 & 98

Galleri Galax, Göteborg 1998 & 99

Virsbo Konsthall, Virsbo 2003

Galleri Ängelsberg, 2004 

Galleri Eklund & Wallmark, Stockholm 2005

Torre Viscontea, Lecco 2005

Palazzo Cesi, Aquasparta 2006

Camaver Kunsthaus, SOndrio 2006

Antich Palazzi, Aguasparta 2006

Camaver Kunsthaus, Sondrio 2006

Miva Gallery, Malmö 2008

Galleri Sander, Norrköping 2010

Virsbo Konsthall 2013

Hälleforsnäs Konsthall 2014

Gallery 69, New York 2014.

Sörmlandssalongen 2019 på Eskilstuna Konstmuseum.

Referenser

Noter

Källor
Svenska konstnärer

Externa länkar
Karl Johan Lilliesköld på Svenska konstnärer
Karl Johan Lilliesköld på Galleri Nord

Svenska målare under 1900-talet
Svenska konstnärer under 2000-talet
Födda 1954
Levande personer
Män
Svenska illustratörer
Personer från Stockholm
RMS Etruria

RMS Etruria var ett oceangående passagerarfartyg som sjösattes 25 juni 1884 för Cunard Lines och seglade på Nordatlanten åren 1884-1910. Fartyget gjorde sin jungfruresa 1885 och på nästa resa från Liverpool till New York satte Etruria hastighetsrekord och erövrade Atlantens blå band, genomsnittsfart 18,73 knop.

Beskrivning
Etruria hade sex samverkande kompoundångmaskiner som drev en propeller. Hon var den sista oceanångaren med tre stålmaster fullt riggade. Segel kunde hissas vid akterlig vind och i reserv för framdrivning.

Historia
I början av 1885 hotade Kejsardömet Ryssland att invadera Afghanistan. Det engelska Amiralitetet rekvirerade Etruria innan hon sattes in i atlanttrafiken.

Historiska händelser med Etruria:
 1885 april – Etruria gör den snabbaste resan över Atlanten, genomsnittsfart 18,73 knop.
 1885 september – Fartyget kolliderar med lastfartyget Canada i New Yorks hamn
 1897 – Fartyger räddade besättningen från det förlista fartyget SS Milfield 100 nautiska mil väster om Fastnet Rock.
 1901 – Etruria utrustades med radiotelegrafi.
 1902 – Propelleraxeln bröts och seglen kom till användning. Oceanångaren William Cliff kom till undsättning och kunde bogsera Etruria till Horta på Azorerna.
 1903 – Fartyget träffades av en 15 meter hög monstervåg och en del av bryggan förstördes och en passagerare dog.
 1908 – Fartyget skadades än en gång och lades upp och avrustades.
 1910 – Etruria såldes till ett företag för upphuggning.

Referenser

Noter

Fartyg sjösatta 1884
Brittiska passagerarfartyg
Fartyg byggda i Glasgow
San Sebastianello

San Sebastianello var en kyrkobyggnad i Rom, helgad åt den helige martyren Sebastian. Kyrkan var belägen i närheten av Spanska trappan i Rione Campo Marzio.

Kyrkans historia
Denna lilla kyrka uppfördes år 1895 av dominikanfäderna för deras generalkuria i Rom. På 1930-talet lämnade dominikanerna San Sebastianello och etablerade sig vid Santa Sabina på Aventinen. Enligt Ferruccio Lombardi byggdes kyrkan då om till garage.

Kyrkan hade ett högaltare invigt åt den helige Sebastian och två sidoaltaren: det vänstra var invigt åt Vår Fru av Rosenkransen och det högra åt den helige Thomas av Aquino.

Referenser

Noter

Tryckta källor

Romersk-katolska kyrkobyggnader i Rom (rione Campo Marzio)
Ej längre existerande kyrkobyggnader i Rom
Kyrkobyggnader helgade åt den helige Sebastian
Rione Campo Marzio
Romersk-katolska kyrkobyggnader invigda 1895
Romersk-katolska kyrkobyggnader rivna under 1900-talet
1895 i Italien
Lilliestierna (427)

Lilliestierna med matrikelnummer 427, är en utdöd svensk äldre utslocknad adelssläkt   adelsätt, vilken har ersatts med en ny ätt med samma namn. Ätterna har olika vapensköldar.

Den äldre adelsätten Lilliestierna härstammade från Bo Bjugg som var borgmästare i Stockholm och far till Jöns Bosson Bjugg, som efter diverse uppdrag i kronans tjänst adlades 1648 med namnet Lilliestierna. 

Släkten introducerades året därpå på nummer 427, men slocknade på svärdssidan med Jöns Bosson själv. 

Hans enda barn, Ursula till Lidboholm, var i sitt första äktenskap mor till Magnus Gabriel von Block, och i sitt andra äktenskap gift med superintendenten Petrus Stjernman.

Möjligen var de släkt med befallningsmannen på Stockholms slott Nils Bjugg vars dotter Christina Bjugg var gift med Olof Person som var rådman i Stockholm och blev stamfar för den yngre ätten Lilliestierna med nummer 888.

Källor 
 Gabriel Anrep, Svenska adelns Ättar-taflor, volym 2

Svenska adelsätter