kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Kaarlo Tuori

Kaarlo Heikki Tuori, född 9 april 1948 i Helsingfors, är en finländsk jurist.

Tuori blev juris doktor. Han var 1986−1992 forskarprofessor och 1986−90 biträdande professor i finansrätt vid Helsingfors universitet, där han 1990 utsågs till professor i förvaltningsrätt och 2002 i allmän rättslära. Han är känd som en framstående rättsteoretisk forskare och har utnyttjats som sakkunnig i flera sammanhang. Han har fått internationell uppmärksamhet för det av honom utvecklade rättsteoretiska begreppet kritisk positivism, ett gemensamt program för den normativa rättsvetenskapens skilda grenar. Inom hans samhällsvetenskapligt inriktade produktion märks verken Oikeuden rationalisuus (1988), Oikeus, valta ja demokratia (1990) och Kriittinen oikeuspositivismi (2000, i engelsk utgåva Critical legal positivism (2002).

Tuori har förlänats hedersdoktorstitlar vid universiteten i Lund (2001), Köpenhamn (2005) och Åbo (2009). Han utnämndes 2009 till ledamot av Academia Europaea och 1994 av Finska Vetenskapsakademien. Sedan 2018 är han utländsk ledamot av Det Norske Videnskaps-Akademi.

Källor

Uppslagsverk

Noter

Finländska professorer i juridik
Män
Personer verksamma vid Helsingfors universitet
Födda 1948
Jurister från Helsingfors
Hedersdoktorer vid Köpenhamns universitet
Hedersdoktorer vid Lunds universitet
Hedersdoktorer vid Åbo universitet
Ledamöter av Finska Vetenskapsakademien
Ledamöter av Det Norske Videnskaps-Akademi
Ledamöter av Academia Europaea
Levande personer
Jonas Stockenberg

Jonas Stockenberg, född 4 december 1744, död 22 april 1807, var en ledamot av högsta domstolen, lagman och häradshövding.

Han var borgmästare i Askersunds stad 1776, sedan häradshövding i Tunaläns och Sevede härader 1777. Han var ledamot av Högsta domstolen 1791-1793 och åter 1799-1807. Lagman i Tiohärads lagsaga 1795 intill sin död 1807. Riddare av Nordstjärneorden 1805. Stockenberg var en av de ledamöter av Högsta domstolen som närvarade under rättegången mot Jacob Johan Anckarström våren 1792.

Referenser
 Jonas Stockenberg i Swea och Götha Höfdinga-Minne sedan 1720, Volym 2 Av Aug. Th. Låstbom

Noter

Externa länkar
Jonas Stockenberg på Geni

Män
Födda 1744
Avlidna 1807
Lagmän i Tiohärads lagsaga
Riddare av Nordstjärneorden
Svenska häradshövdingar
Justitieråd i Högsta domstolen (Sverige)
Olivia Eliasson

Olivia Margareta Eliasson, född 7 juni 1996, är en svensk artist verksam inom musik. 

Olivia Eliasson upptäcktes efter att hon lagt ut en cover 2013 av låten ”Begging” på Youtube, som tidigare framförts i Melodifestivalen av Anton Ewald,  . Olivia Eliasson och Anton Ewald gjorde en duett av låten ”Human” efter förfrågan då han och hans manager hade sett covern på ”Begging”.

Olivia Eliasson deltog i 2018 års upplaga av Melodifestivalen med bidraget ”Never Learn” i fjärde deltävlingen där hon tog sig till Andra chansen.

Källor 

Deltagare i Melodifestivalen 2018
Födda 1996
Levande personer
Kvinnor
Per Öberg

Per Erik Waldemar Öberg, (enligt SDB Peter) född 30 juni 1842 i Arboga, död 3 februari 1934 i Filipstad, var en svensk geolog och polarforskare.

Per Öberg var son till kopparslagarmästaren Per Erik Öberg och Brita Kristina Lundqvist. Han blev student vid Uppsala universitet 1861. Han tog filosofie kandidatexamen 1871 i mineralogi, geologi, zoologi och kemi. Han disputerade 1872 på avhandlingen Kemisk och mineralogisk undersökning af eukrit från Rådmansön i Upland. Han var amanuens på universitetet 1866–1868 och 1871–1872 samt docent i mineralogi och geologi 1872–1873.

Han var bergsingenjör i Fagersta 1873–1874 och flyttade 1875 till Filipstad för att bli ingenjör vid Persbergs gruvor 1875–1888. Han var lärare vid Bergsskolan i Filipstad 1888–1890 och skolans föreståndare 1891–1901. Han var brandchef i Filipstads stad 1890–1907, gruvingenjör och senare bergmästare i Västra distriktet 1893–1910. Han var stadsfullmäktiges ordförande i Filipstad 1891–1906 och senare tillförordnad stadsingenjör i Filipstad 1914–1926.

Polarfarare
Per Öberg gjorde två polarfärder, först i Adolf Erik Nordenskiölds Svenska Grönlandsexpeditionen 1870 som zoolog med bland annat fossilsamlande.

Den andra polarfärden var till Spetsbergen 1872 med syfte att som kemist och geolog vidare undersöka en fosforitfyndighet för AB Isfjorden vid Isfjorden. Detta projekt hade initierats av Adolf Erik Nordenskiöld och stöttats av Oscar Dickson, men visade sig olönsamt och fullföljdes inte. Som minne av projektförberedelserna finns det då uppförda Svenskhuset vid Kap Thordsen.

Familj
Han gifte sig 1877 med Augusta Charlotta Almqvist (född 1850). Paret fick fyra döttrar och en son.

Källor
Per Öberg från Filipstad på Sveriges Radios webbplats den 2 juli 2012
Per Öberg 1842–1934' på www.filipstadsbergslag.com

Noter

Svenska geologer under 1800-talet
Svenska polarforskare (Arktis)
Födda 1842
Avlidna 1934
Män
Svenska geologer under 1900-talet
Personer från Arboga
Trinomys yonenagae

Trinomys yonenagae är en gnagare i familjen lansråttor som förekommer i Brasilien.

Arten blir 141 till 195 mm lång (huvud och bål), har en 169 till 225 mm lång svans, har 41 till 51 mm långa bakfötter och 20 till 27 mm stora öron. Pälsen är allmänt mjukare än hos andra släktmedlemmar. De stora täckhåren som är inblandade i ryggens päls är 16 till 19 mm långa samt 0,6 mm breda och inte styv som hos övriga arter i släktet Trinomys. Den ljusa kanelbruna pälsen på ovansidan blir på kroppssidorna ännu ljusare och på undersidan finns vit päls. Även svansen är uppdelad i en brun ovansida och en ljus undersida.

Denna lansråtta lever vid floden São Francisco i delstaten Bahia i östra Brasilien. Den vistas på sandbankar och sanddyner intill floden.

Trinomys yonenagae gräver underjordiska tunnelsystem. De används av flera individer från olika kön men gemensamma sovplatser förekommer bara i vissa fall.

Arten hotas av habitatförstöring. Beståndet minskar och dessutom är utbredningsområdet begränsat. IUCN listar Trinomys yonenagae därför som starkt hotad (EN).

Referenser 

Lansråttor
Echimyidae
Däggdjur i neotropiska regionen
AB Isfjorden

AB Isfjorden var ett svenskt företag som bildades omkring 1870 för att utvinna fosforit vid Kap Thordsen vid Isfjorden på Spetsbergen i Svalbard.

Adolf Erik Nordenskiöld hittade en fosforitfyndighet vid sin första egna Spetsbergenexpedition, Svenska Spetsbergenexpeditionen 1864. 

En rekognosering skedde 1872, vid vilken bland annat geologen Per Öberg deltog. Projektet avbröts, efter det att det bedömts vara omöjligt att starta lönsam brytning, speciellt då andra fosfat börjat komma i handeln. Kvar från projektförberedelserna blev en för bolaget uppförd tvåvånings bostadsbyggnad på Kap Thordsen, som senare blev känd som Svenskhuset. Denna kom till användning som expeditionshus för den svenska expeditionen under Det första internationella polaråret, 1882–1883, Den svenska fysikaliska-meteorologiska expeditionen till Spetsbergen 1882–1883. 

AB Isfjordens exploateringsplaner övergavs slutgiltigt efter att Adolf Eriks son Gustaf Nordenskiöld kartlagt området sommaren 1890.

Källor

Noter

Ej längre existerande gruvföretag
Ej längre existerande svenska gruvföretag
Gruvföretag i Svalbard
Svalbard
Churra

Churra är en fårras som härstammar från Kastilien och León. Det är en av de viktigaste inhemska raserna i Spanien, såväl för dess höga mjölkproduktion som för det stora antalet får av rasen som förekommer.

MorfologI 
Fårrasen har en något subkonvex profil, långsträckta proportioner och medelstorlek, även om det finns lokala varianter med mindre storlek. De uppvisar vit färg med karakteristisk svart pigmentering på huvud och extremiteter. Ullen är öppen och grov och lämplig för tillverkning av madrasser. Den stora mjölkförmågan gör att främsta användningen av rasen är för mjölkproduktion. Baggen brukar ha en vikt runt 73 kg och tackan 66 kg, Mankhöjden är 81 cm respektive 68 cm för bagge respektive tacka, även om ekotyperna för  Salamanca och  Sayago inte överstiger 45-50 kg för baggar och 30-35 kg för tackor.

Rasens historia 
Churra är en av de mest primitiva raserna på den Iberiska halvön. Rasen härstammar från Ovis aries celticus eller churro som gett sitt namn till stammen. Trots att rasen under många år var skymd av överflödet av Merinofår, har den alltid haft en stor ekonomisk betydelse för gårdarna i de nordliga regionerna i Leónprovinsen och Gamla Kastilien. Rasen är också representerad i utvecklingen av fåruppfödningen på  Amerikanska kontinenten.

Förekomst 
Churrarasen förekommer främst norr om floden Duero, i Kastilien-Leon, främst i provinserna Burgos,  León,  Palencia,  Valladolid och  Zamora.

Churraullen 
Churrafårets ull är grövre och inte så krullig som merinoull och anses därför sämre än merinoull för konfektion. En del av ullen används i hantverksmässig tillverkning av artiklar, såsom strumpor, filtar och mattor. Efter tvätt och balning exporteras den och används för värme- och akustisk isolering av byggnader.

Då rasen är tålig och klarar sig på magert bete så förekommer den ofta på små besättningar, på avstånd från större orter. Små leveranser, sämre ullkvalitet än merinoullen och konkurrens från syntetmaterial gör att churrauppfödare främst inriktar sig på leverans av kött och mjölk för ostproduktion. I Portugal och Spanien har uppfödare av churraraserna, ägare till små besättningar, svårigheter att finna avsättning för ullen.

Källor

Externa länkar 

 ARCA, Ministerio de Agricultura, Alimentación y Medio Ambiente

Fårraser
Husdjursraser från Spanien
Ull
Göran Adolf Rutensköld

Göran (Georg) Adolf Rutensköld, född 23 april 1712 på Hinderstorp i Häggesleds socken, död 13 maj 1786 i Borrarp, var ett hovrättsråd och lagman.

Han var assessor i Göta hovrätt 1747 och hovrättsråd där 1752. Lagman i Tiohärads lagsaga 1759 från vilken han begärde avsked 1773. 

Innehavare av Borrarp i Dalstorps socken Reutersberg i Hulareds socken.

Referenser
Georg Adolf Rutensköld i Swea och Götha Höfdinga-Minne sedan 1720, Volym 2 Av Aug. Th. Låstbom
Rutensköld nr 328 tab 19 på Adelsvapen

Noter

Externa länkar
Göran Adolf Rutensköld på Geni

Män
Födda 1712
Avlidna 1786
Lagmän i Tiohärads lagsaga
Svenska hovrättsråd
Personer från Häggesleds socken
Darius Adamczyk

Darius Adamczyk, född 8 februari 1966, är en polskfödd amerikansk företagsledare som är styrelseordförande, president och VD för det multinationella konglomeratet Honeywell International, Inc sedan han efterträdde David M. Cote på positionerna. 

Adamczyk har tidigare arbetat för General Electric Company, Booz Allen Hamilton och Ingersoll-Rand plc.

Han avlade kandidatexamen i elektroteknik och datavetenskap vid Michigan State University, en master i datavetenskap vid Syracuse University och en master of business administration vid Harvard University.

Referenser

Noter

Externa länkar

Personer inom USA:s näringsliv under 2000-talet
Personer inom USA:s näringsliv under 1900-talet
Alumner från Harvard Business School
Alumner från Michigan State University
Levande personer
Födda 1966
Män
Amerikanska företagsledare
Alumner från Syracuse University
Olavi Hjellman

Olavi Ilmari Hjellman, född 22 februari 1945 i Kimito, är en tidigare finsk hastighetsåkare på skridskor.

Hjellman representerade Finland i Olympiska vinterspelen 1968 i Grenoble. Där blev han 21:a på distansen 1 500 meter och på 40 på distansen 500 meter. Han deltog i VM-tävlingar och EM-tävlingar 1965 och 1969.

Hjellman tävlade för Dalsbruks idrottsförening Jäntevä. Han vann Finlands mästerskap i sprint år 1975. Han vann AIF:s mästerskap sju gånger under tiden 1966–1976. Hjellmans tränare var Juhani Järvinen.

Karriären

Början av 1960-talet 
Olavi Hjellman fick sin inspiration i skridskoåkning redan som 5-6-åring, när han såg hur andra åkte skridsko på Dalsbruks träsk. Hjellmans första åk med hastighetsskridskor var på träsket, men på naturisen uppstod det ofta sprickor. När Wärtsilä, som då ägde nästan allt i byn insåg detta, började de satsa på att skapa is på idrottsplanen, som senare kunde användas till både vanlig skridskoåkning och bandy. Flera Dalsbruksbor började med hastighetsåkning på skridsko, men Hjellman klarade sig absolut bäst. Han tog andraplatsen i FM år 1965, och på basis av det blev han uttagen till EM i Göteborg och VM i Oslo.

Slutet av 1960-talet och Olympiska vinterspelen 1968 
Ungefär på samma vis blev Olavi Hjellman också uttagen till Olympiska vinterspelen 1968 som arrangerades i franska Grenoble. Han blev uttagen i samband med FM i skridskoåkning några veckor tidigare. Hjellman blev uttagen till både 500 och 1500 meter. Han ville egentligen skrinna 1500 och 5000 meter, men finländarna var så många att sträckorna delades mellan dem. Hastighetsåkning på skridskor avgjordes då på utebana, så det var litet annorlunda än det görs idag.

Personliga rekord 
 500 meter 40,67
 1 000 meter 1.24,12
 1 500 meter 2.07,3
 3 000 meter 4.30,3
 5 000 meter 7.47,1
 10 000 meter 16.25,7

Källor 
 Siukonen, Markku: Urheilukunniamme puolustajat – Suomen olympiaedustajat 1906–2000, s. 68. Graface Jyväskylä, 2001. 
 https://svenska.yle.fi/artikel/2018/01/31/nog-pirrar-det-ju-lite-att-delta-igen-50-ar-sedan-olavi-hjellman-deltog-i-vinter

Finländska skridskoåkare
Födda 1945
Män
Levande personer
Tag mitt liv (film)

Tag mitt liv (, "irrblosset") är en fransk dramafilm från 1963 i regi av Louis Malle och med Maurice Ronet i huvudrollen. Den handlar om en fransman som har återvänt från New York för att behandlas på en alkoholklinik i Versailles. Han är djupt deprimerad och besöker sina vänner i Paris för att se om något hos dem kan få honom att avstå från självmord.

Filmen bygger på Pierre Drieu la Rochelles roman Tag mitt liv från 1931. Inspelningen ägde rum i Paris och Versailles från 16 april till 1 juli 1963. Filmen hade premiär i Frankrike den 16 oktober 1963. Sverigepremiären ägde rum den 21 september 1964.

Den vann juryns stora pris vid filmfestivalen i Venedig 1963.

Medverkande 
 Maurice Ronet – Alain Leroy 		
 Lena Skerla – Lydia 		
 Yvonne Clech – Mademoiselle Farnoux 		
 Hubert Deschamps – d'Averseau 		
 Jean-Paul Moulinot – La Barbinais 		
 Mona Dol – Madame La Barbinais 		
 Pierre Moncorbier – Moraire 		
 Rene Dupuy – Charlie 		
 Bernard Tiphaine – Milou 		
 Bernard Noël – Dubourg 		
 Ursula Kübler – Fanny 		
 Jeanne Moreau – Jeanne

Se även 
 Oslo, 31 augusti – en norsk filmatisering från 2011 av samma roman

Källor 

Filmer 1963
Filmer baserade på franska romaner
Filmer i regi av Louis Malle
Filmer om självmord
Franska dramafilmer
Franska filmer baserade på romaner
Franskspråkiga filmer
Paris på film
Carl Bonde (1709–1740)

Carl Bonde, född 9 juli 1709, död 6 januari 1740, var en svensk greve och lagman.

Han blev lagman i Tiohärads lagsaga 1737 och var det intill sin död 1740. 

Han var son till riksrådet Gustaf Bonde (1682–1764)

Referenser
Carl Bonde i Swea och Götha Höfdinga-Minne sedan 1720, Volym 2 Av Aug. Th. Låstbom
Bonde af Björnö nr 41 tab 2 på Adelsvapen

Noter

Externa länkar
Carl Bonde på Geni

Män
Födda 1709
Avlidna 1740
Lagmän i Tiohärads lagsaga
Svenska grevar under 1700-talet
Shaoang Liu

Shaoang Liu, född 13 mars 1998, är en ungersk skridskoåkare som tävlar i short track. Han ingick i det ungerska lag som vann olympiskt guld på  meter stafett vid OS i Pyeongchang i Sydkorea. Segern innebar att Ungern vann sitt första guld någonsin i olympiska vinterspelen.

Referenser

Ungerska skridskoåkare
Ungerska olympiska guldmedaljörer
Ungerska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 2018
Olympiska guldmedaljörer 2022
Olympiska bronsmedaljörer 2022
Tävlande i short track vid olympiska vinterspelen 2018
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2018 från Ungern
Tävlande i short track vid olympiska vinterspelen 2022
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2022 från Ungern
Män
Födda 1998
Levande personer
Ludvig – rekviem för en jungfrukonung

Ludvig – rekviem för en jungfrukonung () är en västtysk dramafilm från 1972 i regi av Hans-Jürgen Syberberg med Harry Baer i huvudrollen. Filmen handlar om Ludvig II av Bayern som skildras som en excentrisk men också populär och orättvist baktalad monark. Filmen är inspelad helt i studio och är gjord med en avsiktligt artificiell stil, kännetecknad av monologer, bakprojektion och karnevaleska scener.

Filmen hade premiär i Tyskland den 23 juni 1972 när den både gick upp på bio och visades på TV-kanalen ZDF. Den tilldelades Tyska filmpriset för bästa film och bästa manus. Den är den inledande delen i Syberbergs "tyska trilogi" och följdes av de fristående Karl May från 1974 och Hitler - en film från Tyskland från 1977.

Rollista 

 Harry Baer som Ludvig II
 Ingrid Caven som Lola Montez, Cosima Wagner och den första nornan
 Baltharsar Thomass som Ludvig II som barn
 Oskar von Schab som Ludvig I och Karl May
 Eddy Murray som Kainz och Winnetou
 Peter Kern som Lakai Mayr, hovbarberare Hoppe och Röhm
 Gerhard März som Richard Wagner 1
 Annette Tirier som Richard Wagner 2
 Ursula Strätz som Bulyowski, sångerska och den tredje nornan
 Hanna Köhler som Sissi och den andra nornan
 Johannes Buzalski som Emanuel Geibel och Hitler
 Peter Przygodda som Bismarck
 Gert Haucke som baron Freyschlag
 Günther Kaufmann som greve Holnstein
 Peter Moland som ministerpresident Lutz
 Rudi Scheibengraber som prinsregent Luitpold
 Fridolin Werther som kejsar Vilhelm I

Källor

Externa länkar 
 

1860-talet på film
1870-talet på film
1880-talet på film
Adolf Hitler på film
Bayern på film
Filmer 1972
Filmer i regi av Hans-Jürgen Syberberg
Ludvig II av Bayern
Tyskspråkiga filmer
Västtyska biografifilmer
Västtyska dramafilmer
Västtyska historiefilmer
Biografiska filmer om tyska kungligheter
Filmer som utspelar sig på slott
Shaolin Sándor Liu

Shaolin Sándor Liu, född 20 november 1995, är en ungersk skridskoåkare som tävlar i short track. Han ingick i det ungerska lag som vann olympiskt guld på 5 000 meter stafett vid OS i Pyeongchang i Sydkorea. Segern innebar att Ungern vann sitt första guld någonsin i olympiska vinterspelen.

Han deltog även i OS 2014.

Referenser

Ungerska skridskoåkare
Ungerska olympiska guldmedaljörer
Ungerska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 2018
Olympiska bronsmedaljörer 2022
Tävlande i short track vid olympiska vinterspelen 2014
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2014 från Ungern
Tävlande i short track vid olympiska vinterspelen 2018
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2018 från Ungern
Tävlande i short track vid olympiska vinterspelen 2022
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2022 från Ungern
Män
Födda 1995
Levande personer
Viktor Knoch

Viktor Knoch, född 12 december 1989, är en ungersk skridskoåkare som tävlar i short track. Han ingick i det ungerska lag som vann olympiskt guld på 5 000 meter stafett vid OS i Pyeongchang i Sydkorea. Segern innebar att Ungern vann sitt första guld någonsin i olympiska vinterspelen.

Han deltog även i OS 2006, 2010 och 2014.

Referenser

Födda 1989
Ungerska skridskoåkare
Ungerska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 2018
Män
Levande personer
Tävlande i short track vid olympiska vinterspelen 2006
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2006 från Ungern
Tävlande i short track vid olympiska vinterspelen 2010
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2010 från Ungern
Tävlande i short track vid olympiska vinterspelen 2014
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2014 från Ungern
Tävlande i short track vid olympiska vinterspelen 2018
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2018 från Ungern
Csaba Burján

Csaba Burján, född 27 september 1994, är en ungersk skridskoåkare som tävlar i short track. Han ingick i det ungerska lag som vann olympiskt guld på 5 000 meter stafett vid OS i Pyeongchang i Sydkorea. Segern innebar att Ungern vann sitt första guld någonsin i olympiska vinterspelen.

Referenser

Födda 1994
Ungerska skridskoåkare
Ungerska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 2018
Män
Levande personer
Tävlande i short track vid olympiska vinterspelen 2018
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2018 från Ungern
Johan Lassagård

John Fredrik Johan Lassagård, född 22 juni 1994, är en svensk fotbollsspelare som spelar för Vinbergs IF.

Karriär
I december 2016 värvades Lassagård av Falkenbergs FF, där han skrev på ett tvåårskontrakt. Den 18 februari 2017 tävlingsdebuterade Lassagård för FFF i en 3–0-vinst över Ytterhogdals IK i Svenska cupen. Han gjorde även sitt första mål i matchen. Lassagård debuterade i Superettan den 2 april 2017 i en 2–0-förlust mot Östers IF, där han blev inbytt i den 80:e minuten mot Mahmut Özen. I december 2018 förlängde Lassagård sitt kontrakt med ett år.

Den 30 juli 2019 lånades Lassagård ut till division 1-klubben IFK Värnamo. Inför säsongen 2020 blev det en permanent övergång till IFK Värnamo för Lassagård. I januari 2021 värvades han av Lindome GIF. Inför säsongen 2022 skrev Lassagård på ett ettårskontrakt med Tvååkers IF. I september 2022 förlängde han sitt kontrakt med ett år. I juli 2023 lämnade Lassagård klubben.

I augusti 2023 blev Lassagård klar för en återkomst i moderklubben Vinbergs IF.

Karriärstatistik

Källor

Johan Lassagård på fotbolltransfers.com

Noter

Svenska fotbollsspelare
Spelare i Vinbergs IF
Spelare i Falkenbergs FF
Fotbollsspelare i IFK Värnamo
Spelare i Lindome GIF
Spelare i Tvååkers IF
Spelare i Superettan
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Spelare i Division 1 i fotboll för herrar
Födda 1994
Levande personer
Män
Kim Chang-Hee

Kim Chang-Hee, född 14 februari 1921, död 18 januari 1990, var en sydkoreansk tyngdlyftare.

Han blev olympisk bronsmedaljör i 67,5-kilosklassen i tyngdlyftning vid sommarspelen 1956 i Melbourne.

Källor 

Sydkoreanska tyngdlyftare
Sydkoreanska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 1956
Tävlande i tyngdlyftning vid olympiska sommarspelen 1948
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1948 från Sydkorea
Tävlande i tyngdlyftning vid olympiska sommarspelen 1952
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1952 från Sydkorea
Tävlande i tyngdlyftning vid olympiska sommarspelen 1956
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1956 från Sydkorea
Födda 1921
Avlidna 1990
Män
Panamerikanska mästerskapet i handboll för herrar 2002

Panamerikanska mästerskapet i handboll för herrar 2002 spelades i Argentina 10-14 juli 2002. Turneringen vanns av Argentina före Brasilien och Grönland.

Gruppspel

Grupp A

Grupp B

Slutspel

Spel om femte- till åttondeplats

Spel om första- till fjärdeplats

Slutställning

Källor
Todor66.com. Arkiverad 22 februari 2018.

2002 i Argentina
Handboll i Argentina
Sportåret 2002
Carl Gustaf Silfverskiöld

Carl Gustaf Silfverskiöld, född 5 juli 1692, död 24 april 1741, var en svensk lagman.

Han blev lagman i Tiohärads lagsaga 1740 och var det till sin död följande år. 

Silfverskiöld innehade Össjö gård i Össjö socken, Kristianstads län.

Källor
Carl Gustaf Silfwerschöld i Swea och Götha Höfdinga-Minne sedan 1720, Volym 2 Av Aug. Th. Låstbom
Silfversköld nr 1073 tab 29 på Adelsvapen

Externa länkar
Carl Gustaf Silfverskiöld på Geni

Noter

Lagmän i Tiohärads lagsaga
Svenska ämbetsmän under 1700-talet
Carl Gustaf
Födda 1692
Avlidna 1741
Män
The Indian Queen

The Indian Queen är en semiopera i fem akter med musik av Henry Purcell. Librettot bygger på John Drydens och Sir Robert Howards pjäs med samma namn (1664).

Purcells sista stora dramatiska verk (troligen ofullbordad vid hans död) var tänkt att bli ytterligare en framgång för skådespelaren Thomas Betterton, men Betterton lämnade Theatre Royal innan operan sattes upp. På grund av ansträngd ekonomi och brist på goda sångare fick uppsättningen bantas ned till mindre proportioner än Purcells andra semioperor. Operan innehåller knappt inga sceniska effekter eller dans. Musiken intar inte lika stor plats i The Indian Queen som i de övriga semioperorna men innehåller ändå centrala avsnitt, till exempel offerscenen i akt V som går långt utöver vanlig skådespelsmusik. 

Operan hade premiär våren eller hösten 1695 på Dorset Garden Theatre i London.

Källor

Operor av Henry Purcell
Engelskspråkiga operor
Barockmusik