kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Svante Stenbock

Svante Stenbock, född 1 april 1578 i Länghems församling, Västergötland, död 25 februari 1632 i Tystberga församling, Södermanland, var en svensk friherre och lagman.

Biografi
Svante Stenbock föddes 1578 på Torpa i Länghems socken. Han var son till ståthållaren Erik Gustafsson (Stenbock) och Magdalena Sture. Stenbock följde 1597 med sin fader, då denna lämnade Sverige och trädde i konung Sigismunds tjänst. Han gjorde 1602 resor till Tyskland och besökte flera furstliga hov. Stenbock bodde 1604–1608 i Frankrike och började 1608 att arbeta hos Adolf Fredrik I av Mecklenburg-Schwerin. Han avled 1632 på Hälgö säteri i Tystberga socken och begravdes 7 juni samma år i Stenbockska graven i Uppsala domkyrka, där en gravvård i marmor över honom och hans fru sattes upp med 16 anors vapen.

Han var från 1620 och intill sin död lagman i Södermanlands lagsaga.

Han var gift med Brita Bielke och dog barnlös. De har ett epitafium över sig i Uppsala domkyrka.

Egendom
Stenbock ägde och var friherre till Öresten och Kronobäck, herre till Torpa i Länghems socken, Sjöö, Kungslena och Hälgö säteri i Tystberga socken.

Familj
Stenbock gifte sig 11 april 1619 på Nyköpings slott med friherrinnan Brita Bielke (1582–1646), dotter till riksrådet Claes Bielke och friherrinnan Elin Fleming.

Referenser
Biographiskt lexicon band 1-20 - utgivet i Uppsala 1852 - utdrag
Stenbock nr 12 Tab 4 adelvapen

Noter

Externa länkar
Svante Stenbock på Geni

Män
Födda 1578
Avlidna 1632
Lagmän i Södermanland
Svenska friherrar
Svante
Personer från Länghems socken
Kommunens Väl (Skåne)

Kommunens Väl är eller har varit namnet på politiska partier i flera kommuner i Skånes län.

Eslöv
Kommunens Väl var ett lokalt politiskt parti i Eslövs kommun med mandat i kommunfullmäktige 1979 och 1982.

Skurup
Kommunens Väl är ett lokalt politiskt parti bildat 1952 i Skurups kommun med mandat i kommunfullmäktige sedan 1970.

Tomelilla
Kommunens Väl var ett lokalt politiskt parti i Tomelilla kommun med mandat i kommunfullmäktige mellan 1994 och 2006. De ställde inte upp i valet 2010.

Valresultat

Källor

Se även
 Kommunens Väl (Kävlinge) – ett tidigare parti i Kävlinge kommun
 Kommunens väl - Centrumdemokraterna – tidigare namn på ett parti i Simrishamns kommun, se Österlenpartiet
 Centrum-Demokraterna - Kommunens Väl – ett parti i Svalövs kommun

Lokala politiska partier i Sverige
Prix Octave Douesnel

Prix Octave Douesnel är ett travlopp för 4-åriga varmblod som körs på Vincennesbanan utanför Paris i Frankrike varje år i december under det franska vintermeetinget. Det är ett Grupp 2-lopp, det vill säga ett lopp av näst högsta internationella klass. Loppet körs över distansen 2700 meter. Förstapris är 54 000 euro, vilket gör loppet till ett av de större fyraåringsloppen i Frankrike. Flera franska stjärnhästar har vunnit loppet, bland andra Bold Eagle (2015), Ready Cash (2009) och Idéal du Gazeau (1978).

Vinnare

Referenser

Noter

Externa länkar
 Prix Octave Douesnel: Statistik

Octave Douesnel
Sportevenemang i Paris
Lorentz Edling

Lorentz Edling, född 26 augusti 1825 i Söderhamn, död där 17 september 1896, var en svensk grosshandlare. Han var bror till Carl Edling.

Edling, som var son till handlanden och rådmannen Lars Petter Edling och Katarina Asklund, inriktade sig, efter skolgång i Hudiksvall på den merkantila banan, gjorde sitt första lärospån i faderns minuthandelsaffär, som på sin tid var en av de mest betydande i Söderhamn, erhöll därefter anställning i firman Dugge & Settervall i Stockholm och tillbringade där flera år. Han återvände därefter till Söderhamn, blev köpman och övertog faderns affär, men lämnade den ifrån sig efter ett tiotal år och drog sig efter hand tillbaka från affärsverksamheten.

Edling tillhörde stadsfullmäktige oavbrutet från dess inrättande, var medlem av bland annat kyrko- och skolrådet, hamndirektionen och fattigvårdsstyrelsen och i ett flertal kommittéer. Under ett flertal år var han direktör för Gefleborgs Enskilda Banks avdelningskontor i Söderhamn, revisor i ett stort antal företag och direktör i AB Jäderberg & Co, där han verkade till sitt frånfälle.
 
Edling var en framstående tenorsångare och en av de mest intresserade medlemmarna i Söderhamns sångförening. Han var ogift och testamenterade hela sin förmögenhet till Edlingska stiftelsen för inrättande att hem för pauvres honteux i hans fastighet Pantern 6 i Söderhamn. År 1956 sålde stiftelsen fastigheten till Odd Fellow Helsingia, som under en lång följd av år haft sina lokaler där. Stiftelsen fortlever dock ännu och utdelar medel till behövande äldre personer inom Söderhamns församling.

Referenser

Svenska grosshandlare under 1800-talet
Svenska kommunalpolitiker
Personer i Söderhamns historia
Födda 1825
Avlidna 1896
Män
Personer från Söderhamn
Australien i olympiska vinterspelen 2018

Australien deltog i de olympiska vinterspelen 2018 i Pyeongchang, Sydkorea, med en trupp på 51 atleter (28 män, 23 kvinnor) fördelat på 10 sporter.

Vid invigningsceremonin bars Australiens flagga av snowboardåkaren Scotty James.

Medaljörer

Referenser

2018 i Australien
2018
Nationer i olympiska vinterspelen 2018
Flo Hyman

Flora Jean "Flo" Hyman, född 31 juli 1954 i Los Angeles, död 24 januari 1986 i Matsue, var en amerikansk volleybollspelare.
Hyman blev olympisk silvermedaljör i volleyboll vid sommarspelen 1984 i Los Angeles.

Källor 

Amerikanska volleybollspelare
Amerikanska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1984
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1984 från USA
Tävlande i volleyboll vid olympiska sommarspelen 1984
Idrottare från Los Angeles
Födda 1954
Avlidna 1986
Kvinnor
Brännö säteri

Brännö säteri var en sätesgård nära nuvarande Brännögård, Hylte kommun. Säteriet grundades av Carl Ludwig von Blumenthal på 1720-talet. 

Carl Ludwig var född 1684 i Mark Brandenburg. Han var gift med Dorothea Elisabet Isensen, f 1686 och de hade sju barn, sex döttrar och en son. Efter sitt avsked med majors rang 1721 inköpte han ett stort antal hemman i Torups socken. Bland dessa var Brännö gård, som blev hans residens. Han var även ägare till Gustavsberg, Kinnared, Fröslida och Övregård.

Carl Ludwig var av tysk börd och hade tjänstgjort i Karl XII:s armé. Efter avsked från Jönköpings regemente 1721 bosatte han sig på Brännö gård. Där bodde han med sin familj till sin död 1745. Hustrun Dorothea avled redan 1728 i barnsäng. Döttrarna gifte sig med svenska adelsmän, utom en, som dog ogift.
Äldsta dottern Sophia Dorothea gifte sig 1728 med faderns regementskamrat, överstelöjtnant Gabriel Ljungfeldt, vilka bosatte sig på Kinnareds gård.
Två av döttrarna gifte sig med två bröder Lilliehöök på Hjuleberg varav Charlotta med familj bosatte sig på Brännö gård.
Dorothea Elisabet (1717-1764) gifte 1749 sig med adelsmannen Carl Johan Bogeman (1714-1796) av adelsätten Bogeman.
Yngsta dottern Sabina Dorothea gifte sig 1756 med Johan Gustav von Schantz i adelsätten von Schantz och bosatte sig på "Bädden", senare Gustavsbergs säteri.
Sonen Cart Ludwig bosatte sig på sätesgården Dalshult i Slättåkra.

År 1815 sålde släkten Blumenthal säteriet med underliggande gårdar till f.d. kommissionslantmätare Carl Hernwall och hans hustru Gustava, född Kuylenstierna. När Carl avled 1838 tog sonen Carl Gustav Hernwall över egendomen. Han var gift tre gånger och avled 1886. Säteriet såldes samma år till lantbrukaren Anders Lindqvist. År 1893 inköptes gården av med tillhörande kvarn- och vattenfall i Kilan av fabrikör A. V. Andersson från Helsingborg. Han startade Brännö Väveri AB. När textilfabriken lades ner inköptes Brännö säteri 1938 av godsägaren Nils Stenmark (1876-1962).

Referenser

Tryckta källor
 Vår hembygd. Andra Hembygdsboken över Torup-Kinnared-Drängsered, 1970.

Externa länkar
 Brännö, i Carl Martin Rosenberg: Geografiskt-statistiskt handlexikon öfver Sverige, Stockholm 1882-1883
 Torup i Historiskt-geografiskt och statistiskt lexikon öfver Sverige i 7 band, Stockholm 1856-1870

Herrgårdar i Halland
Byggnader och anläggningar i Hylte kommun
Linje A

|}
|}
Paris RER-linje A är en av fem pendeltågslinjer som ingår i RER-systemet i Paris, Frankrike.

Linjen går från de västra slutstationerna i Saint-Germain-en-Laye, Cergy Le Haut och Poissy till de östra slutstationerna i Boissy-Saint-Léger och Marne-la-Vallée – Chessy (Disneyland Paris). Linje A invigdes  1977 och är sammanlagt 108,5 km lång och har 46 stationer. Det är den mest trafikerade av alla Paris linjer med ca 1,2 miljoner passagerare per dag.

I centrala Paris går linjen helt under jord i en tunnel som är ca 2 mil lång, sammanlagt 26 km av linjen går under jord.

Galleri

Underjordiska pendeltågslinjer
Transport i Paris
Lokaltåg
Järnvägslinjer i Frankrike
Järnvägstunnlar i Frankrike
Järnvägslinjer öppnade 1977
Johan Arendsson (Ulv)

Johan Arendsson (Ulv), född före 1486, död 1524 eller 1525, var riksråd och lagman.

Hans far var riksrådet Arend Bengtsson (Ulv) av Ulvätten.

Han nämns 1501 bland rikets råd och kan säkert beläggas som riksråd 1506.

Han var lagman i Södermanlands lagsaga 1510-1523.  Han blev 1517 hövitsman på Stegeholm och då tillfångatagen av danskarna, efter att under belägringen hans fru och fyra barn blivit innebrända. Han var senast 1520 tillbaks i Sverige.

Hans sätesgård var Sjöholm i Östra Vingåkers socken.

Referenser
Tillbakaseende ulv Tab 17 adelswiki

Noter

Externa länkar

Män
Födda 1400-talet
Avlidna 1524
Lagmän i Södermanland
Svenska riksråd under 1500-talet
Nya Zeeland i olympiska vinterspelen 2018

Nya Zeeland deltog i de olympiska vinterspelen 2018 i Pyeongchang, Sydkorea, med en trupp på 19 atleter (15 män, 4 kvinnor) fördelat på 5 sporter.

Vid invigningsceremonin bars Nya Zeelands flagga av freestyleåkaren Beau-James Wells.

Nya Zeelands trupp tog två bronsmedaljer och har därmed tagit totalt tre medaljer vid olympiska vinterspel.

Medaljörer

Referenser

2018 i Nya Zeeland
2018
Nationer i olympiska vinterspelen 2018
Indoor Voices

Indoor Voices, född 14 april 2011 i Lexington i Kentucky, är en amerikansk varmblodig travhäst. Hon tränas sedan 2016 av Roger Walmann och körs oftast av Örjan Kihlström. Tidigare tränades hon av Frode Hamre i Norge.

Indoor Voices började tävla hösten 2014. Hon har till augusti 2019 sprungit in 2,8 miljoner kronor på 82 starter varav 14 segrar, 12 andraplatser och 16 tredjeplatser. Bland hennes främsta meriter räknas en andraplats i Gulddivisionen (jan 2018).

Referenser

Noter

Externa länkar 

 Profil på stall Walmanns webbplats

Hästar födda 2011
Amerikanska travhästar
Hästar som tränats av Roger Walmann
Hästar uppfödda i Kentucky
Tonga i olympiska vinterspelen 2018

Tonga deltog i de olympiska vinterspelen 2018 i Pyeongchang, Sydkorea, med en atlet, längdskidåkaren Pita Taufatofua. 

Pita Taufatofua bar också Tongas flagga vid invigningsceremonin.

Referenser

2018 i Tonga
2018
Nationer i olympiska vinterspelen 2018
Bengt Ryning

Bengt Ryning, död 1505, var ett svenskt riksråd och lagman.

Biografi
Bengt Ryning var son till Erik Pedersen Ryning och Christine Eriksdatter Urup. Han nämns som riksråd från 19 juni 1493. Blev riddare vid Kung Hans kröning 26 november 1497. Fick som belöning efter att uppsagt kungen lydnad och tro 1501 Allbo härad.

Han var lagman i Södermanlands lagsaga till 1505.

Han var herre till Grensholm i Vånga socken vilken han fick genom gifte 1480 och Edshult i Edshults socken, vilket tilldömdes honom genom riksrådets dom 1482.

Hans son Erik Bengtsson Ryning var riksråd och blev halshuggen vid Stockholms blodbad.

Familj
Ryning gifte sig förste 29 december 1480 med Filippa Magnusdotter (född 1463). Hon var dotter till riddaren Magnus Gren och Gertrud Narfvesdotter. De fick tillsammans barnen riksrådet Erik Ryning (död 1520), Axel Ryning, slottsloven Olof Ryning på Kalmar slott och Måns Ryning.

Referenser
Ryning nr 15 Tab 4 Adelsvapen

Noter

Män
Födda 1400-talet
Avlidna 1505
lagmän i Södermanland
Svenska riksråd under 1400-talet
Svenska riksråd under 1500-talet
Bellino II

Bellino II, född 26 februari 1967 i Frankrike, död 6 september 1981, var en fransk varmblodig travhäst. Han tränades 
av sin uppfödare och ägare Maurice Macheret och kördes oftast av Jean-René Gougeon.

Bellino II räknas som en av världens bästa hästar genom tiderna. Han tillhör de som har vunnit världens största travlopp Prix d'Amérique flest gånger med sina tre raka segrar åren 1975, 1976 och 1977. Enbart Ourasi har vunnit loppet fler gånger med sina fyra segrar. Vid sidan om Bellino II har även Roquépine och Uranie tre segrar vardera. Han är dock den enda av dessa Prix d'Amérique-rekordvinnare som även har tagit en Triple Crown inom fransk travsport, vilket innebär att man segrar i de tre stora loppen Prix d'Amérique, Prix de France och Prix de Paris under en och samma säsong. Detta gjorde Bellino II säsongen 1976. Enbart fyra hästar någonsin har lyckats med bedriften, Bold Eagle (2017), Bellino II (1976), Jamin (1959) och Gelinotte (1957 och 1956). Bellino II är den enda av dessa som samma säsong även segrade i världens största montélopp Prix de Cornulier på Vincennesbanan.

Utöver tre segrar i Prix d'Amérique (1975, 1976, 1977) segrade Bellino II under sin karriär även i andra stora lopp som Prix de Vincennes (1970), Prix de Cornulier (1973, 1975, 1976), Prix René Ballière (1974, 1975, 1976), Prix de Bretagne (1975), Prix de Paris (1975, 1976, 1977), Prix de l'Atlantique (1975, 1976, 1977), Grand Critérium de Vitesse (1975, 1976), Elite Rennen (1975), Prix de France (1976), Gran Premio Lotteria (1976), Prix du Bourbonnais (1976) och Grote Prijs der Giganten (1977). Han tog även tre raka andraplatser i International Trot (1975, 1976, 1977).

Referenser

Noter

Externa länkar 

 Histoire du trot: Bellino II

Hästar födda 1967
Hästar avlidna 1981
Franska travhästar
Hästar som vunnit Prix d'Amérique
Hästar som vunnit Prix de France
Hästar som vunnit Prix de Paris
Slaget vid Novara (1849)

Slaget vid Novara, även kallat slaget vid Bicocca, var ett fältslag som ägde rum mellan den 22 och 23 mars 1849 under  första italienska frihetskriget. Slaget utkämpades vid staden Novara i Piedmonte mellan en sardinsk armé på 47 500 man, ledd av den polske generalen Wojciech Chrzanowski, och en österrikisk på 75 000 man under befäl av fältmarskalken Josef Radetzky. Österrikarna vann en avgörande seger, vilket tvingade de italienska staterna att omgående sluta fred med kejsaren.

Källor

Webbkällor 
Britannica.com: Slaget vid Novara (1849) (på engelska)

Österrikiska slag
Italienska slag
Slag i Italien
Svenska Spetsbergenexpeditionen 1872–1873

Svenska Spetsbergenexpeditionen 1872–73 leddes av Adolf Erik Nordenskiöld och finansierades av Oscar Dickson och andra göteborgare samt av staten. Syftet var att upprätta en station på Sjuöarna eller någon annanstans på norra Spetsbergen och efter övervintring försöka ta sig till Nordpolen med slädar. 

Expeditionsmedlemmar var botanikern Frans Reinhold Kjellman, fysikern August Wijkander, läkaren och fotografen Axel Enwall (1844–1912) och den italienske marinlöjtnanten Eugenio Parent (1845–1885). 

Expeditionen lämnade Göteborg den 4 juli 1872 och anlände till Spetsbergen den 2 augusti. Ishinder gjorde att expeditionen inte kunde upprätta den planerade vinterstationen utan tvingades istället välja  Mosselbukten på nordvästra Spetsbergen. Expeditionen använde sig av postångfartyget Polhem, vartill kom de två eskortfartygen örlogsfartyget Gladan och ångfartyget Onkel Adam. Befälhavare på ångaren Polhem var Louis Palander (1842–1920).

Under hösten 1872 blev 57 norska fångstmän överraskade av tidig packis och blev infrusna vid udden Gråhuken, också på norra Spetsbergen. De vände sig till Nordenskiölds expedition för att få hjälp. 17 av fångstmännen tog sig med roddbåt söderut till Svenskhuset vid Kap Thordsen vid Isfjorden. Där hade Nordenskiöld låtit uppföra ett hus, som utrustats med bränsle och proviant, för en tänkt investering i en fosforitgruva av AB Isfjorden. Övriga, utom två som stannade över vid sina båtar, kunde vid en tillfällig uppluckring av packisen ta sig ut med ett fartyg och nådde tillbaka till Hammerfest och Tromsö i Norge. 

De 17 fångstmännen i Svenskhuset hittades våren 1873 döda. Långt senare (2008) visade det sig att de trolig dött av blyförgiftning på grund av konservburkarna, som värmts upp efter att de öppnats. Därvid hade blyet fällts ut och männen blivit förgiftade. Också de två fångstmän, som övervintrade i norr, omkom under vintern. Samtliga av expeditionens egna medlemmar klarade övervintringen utan bestående skador. Några av deltagarna fick dock behandlas för skörbjugg av doktor Enwall.

Polarstationen Polhem
Den svenska expeditionens två eskorterande fartyg blev också infrusna utanför Mosselbukten vid vinterstationen, som kallades Polhem (Polhemsøya, kulturminne 93148), vilket innebar en ökad proviantåtgång. Huvudbyggnaden var en prefabricerad byggnad av samma typ som Svenskhuset på Kap Thordsen. Det har fallit samman och är en ruin. Förutom expeditionshuset fanns tre observatorier, ett magnethus och en bastu, som var ett tidigare ryskt hus som flyttades från den nordöstra sidan av Mossellbukten. I närheten finns en norsk fångsstation med namnet Polheim.

Under övervintringen gjordes astronomiska, geomagnetiska och meteorologiska observationer. Under maj–juni 1873 gjorde Nordenskiöld, tillsammans med Louis Palander och åtta andra, ett misslyckat försök att nå Nordpolen från baslägret vid Mosselbukten.

Referenser

Noter

Källor
Spetsbergsexpeditionen 1872-1873, artikel av Anders Larsson (AL), Göteborgs universitetsbibliotek, Göteborgs universitet. 
Frans Reinhold Kjellman: Svenska polarexpeditionen 1872-1873, 1875

Expeditioner i Arktis
Svalbard
Tom Jones (opera)

Tom Jones är en opéra comique i tre akter med musik av François-André Danican Philidor och libretto av Antoine-Alexandre-Henri Poisenet och Bertin Davesne efter romanen Tom Jones (1749) av Henry Fielding.

Historia
Tom Jones blev Philidors mest berömda opera och den hade premiär den 27 februari 1765 på Comédie-Italienne i Paris.

Personer
Monsieur Western (bas)
Madame Western, hans syster (mezzosopran)
Sophie, hans dotter (sopran)
Honora, hennes sällskapsdam (sopran)
Allworthy, deras granne (baryton)
Tom Jones, hans myndling (tenor)
Blifil, Allworthys brorson (tenor)
Quaker Dowling (talroll)

Handling
Historien handlar om Tom Jones eskapader innan han kan gifta sig med sin älskade Sophie Western.

Källor

Operor av François-André Danican Philidor
Franskspråkiga operor
Henry Fielding-bearbetningar
Carl Gustaf Lewenhaupt (1662–1703)

Carl Gustaf Lewenhaupt, född 17 maj 1662, död 25 mars 1703 i Hamburg, var en svensk greve tysk militär.

Carl Gustaf Lewenhaupt var son till Carl Mauritz Lewenhaupt. Vid lottdragningen om faderns sätesgårdar efter hans död blev Carl Gustaf utan sådan. Han inskrevs 1672 vid Uppsala universitet och trädde därefter 1683 i fransk tjänst som officer vid Charles Königsmarcks regemente. 1690 blev Lewenhaupt överstelöjtnant i hannoveransk tjänst och blev samma år överste för hertigen av Hannovers garde och 1692 överste för ett nyuppsatt infanteriregemente i hertigen av Braunschweig-Celles tjänst. Han deltog 1692 i kriget mellan kejsaren och Osmanska riket under striderna i Ungern. Han blev 1694 överste för Philip Christoph Königsmarcks hannoveranska regemente och 1695 kammarherre i sachsisk tjänst. Lewenhaupt blev senare på våren överste vid sachsiska infanteriet och på hösten samma år generalmajor av kavalleriet och chef för generalmajor Schackmanns första kyrassiärregemente och i december hauptmann över kurkretsen. Under 1695 deltog han åter på sachsisk sida i kriget mot Osmanska riket i Ungern. Han var 1696-1699 överste i fältmarskalk Hans Adam von Schönings regemente och 1696 sachsiskt sändebud till Danmark, Sverige och England 1696, till Hannover 1697 och till Danmark och Sverige 1697-1698. 1697 blev Lewenhaupt medlem av sachsiska ståthållarregeringen, samma år sachsiskt geheimeråd och medlem av sachsiska generalrevisionskollegiet. Han befordrades 1699 till generallöjtnant och var 1699-1701 chef för grand mousquetairegardet. Lewenhaupt blev 1699 sachsisk generalkrigskommissarie och president i geheimekrigsrådet och 1701 general av sachsiska infanteriet.

Carl Gustaf Lewenhaupt 1686 ärvt Övedsklosters slott efter en bror och lossat övriga delar. 1689 hade han i Stockholm gift sig med Amalia Königsmarck, en dotter till Conrad Christoph von Königsmarck. Lewenhaupt försökte under sina diplomatiska resor verka för starkare förbindelser mellan Sachsen och Sverige. I samband med utbrottet Stora nordiska kriget råkade han dock i en lojalitetskonflikt. Han ansåg att familjen drabbats hårt av Karl XI:s reduktioner och kände lojalitet mot August den starke, men ville samtidigt inte bryta med sitt hemland. 3 april 1700 utfärdade Karl XII ett påbud om att alla svenskar i August den starkes tjänst skulle straffas med döden. Lewenhaupt deltog inte i striderna mot Sverige och försökte genom sin svägerska Aurora Königsmarck verka för sin sak hos Karl XII, dock förgäves. Lewenhaupt begav sig därefter till en neutral stad, Hamburg, medan hans familj återvände till Sverige. Han försökte därefter genom vännen Johan Paulin Olivecrantz verka för sin sak vid Svea hovrätt men dömdes 25 april 1703 förlustig liv, ära och gods. Lewenhaupt hade då redan hunnit avlida i Hamburg.

Källor

Noter

Tyska militärer under 1700-talet
Tyska militärer under 1600-talet
Tyska diplomater
Tyskt hovfolk
Sachsiska generaler
Svenska grevar
Carl Gustaf 01
Födda 1662
Avlidna 1703
Män
Ernelinde, princess de Norvège

Ernelinde, princesse de Norvège (Ernelinde, prinsessa av Norge) är en opera (tragédie lyrique) i tre akter (fem akter i den reviderade versionen) med musik av François-André Danican Philidor och libretto av Antoine-Alexandre-Henri Poisenet efter Francesco Silvanis libretto La fede tradita, e vendicata.

Historia
Operan hade premiär den 24 november 1767 på Parisoperan. 1769 reviderades operan och fick titeln Sandomir, prince de Dannemarck. Michel-Jean Sedaine skrev om librettot till en version på fem akter under titeln Ernelinde och Philidor ersatte den talade dialogen med orkestrerade recitativ. I den versionen hade verket premiär den 11 december 1773 på slottet i Versailles.

Personer
Ricimer, kung av Sverige (baryton)
Sandomir, prins av Danmark (tenor)
Ernelinde, prinsessa av Norge (sopran)
Rodoald, kung av Norge (bas)

Handling
En allians mellan Danmark och Sverige besegrar kung Rodoald av Norge. Kung Ricimer av Sverige vill gifta sig med Rodoalds dotter Ernelinde, men hon älskar prins Sandomir av Danmark. Ricimer säger till Ernelinde att han endast kommer att skona Rodoald eller Sandomir, hon får välja.  Hon väljer fadern och Sandomir fängslas. Rodoald samlar sin armé och tillsammans med danskarna besegrar han Ricimers trupper. Sandomir benådar Ricimer som till slut ger sin välsignelse till Ernelindes och Sandomirs giftermål.

Källor

Operor av François-André Danican Philidor
Franskspråkiga operor
Norge i olympiska vinterspelen 2018

Norge deltog i de olympiska vinterspelen 2018 i Pyeongchang, Sydkorea, med en trupp på 106 idrottare (79 män och 27 kvinnor) fördelade på elva sporter.

Vid invigningsceremonin bars Norges flagga av skidskytten Emil Hegle Svendsen.

Den norska truppen tog totalt 39 medaljer, vilket är rekord. Det gamla rekordet på 37 medaljer hade USA från OS i Vancouver 2010. Den norska längdskidåkaren Marit Bjørgen vann 5 medaljer och har därmed vunnit totalt 14 medaljer i olympiska spel, vilket också är rekord.

Medaljörer

Referenser

2018 i Norge
2018
Nationer i olympiska vinterspelen 2018