kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Laura Hillenbrand

Laura Hillenbrand, född 15 maj 1967 i Fairfax i Virginia, är en amerikansk författare av facklitteratur.

Biografi 
Hillenbrand studerade vid Kenyon College, men kunde inte slutföra studierna då hon drabbades av kroniskt trötthetssyndrom, något hon beskrivit 2003 i den prisbelönta essän A sudden illness (ungefär "En plötslig sjukdom").

År 2001 utkom hennes bok Seabiscuit : en amerikansk legend, som sedan filmatiseras i regi av Gary Ross. För detta verk tilldelades Hillenbrand William Hill Sports Book of the Year. Medan hon jobbade med Seabiscuit kom hon över material rörande Louis Zamperini och bestämde sig då att skriva biografi över honom. Under tiden som hon arbetade med boken Obruten : en sann berättelse från andra världskriget kämpade hon mot sin sjukdom (kroniskt trötthetssyndrom). Hillenbrands biografi över Zamperini fanns med i The New York Times Best Seller list i fyra år. Boken kom senare att filmatiseras 2014 i filmen Unbroken i regi av Angelina Jolie och med manus av Joel och Ethan Coen.

Bibliografi
 Seabiscuit : an American legend, Random House, 2001, 
 (på svenska, i översättning av Elisabeth Lundberg-Karlsson), Seabiscuit: en amerikansk legend Forum, 2002, 
 Unbroken : a World War II story of survival, resilience, and redemption, Random House, 2010, 
 (på svenska, i översättning av Ulf Gyllenhak), Obruten: en sann berättelse från andra världskriget, Damm, 2012, 
 (på mongoliska, i översättning av Doljingiin Odgerel), Mjatarshgüj amjdral, temcel, teswer tewcheer, uuchlal örshöölijn tukhaj onc sonirkholtoj tüükh : zaluu unshigchdad zoriulaw, Mönkhijn üseg, 2017, 
 Unbroken (the Young Adult Adaptation): An Olympian's Journey from Airman to Castaway to Captive, Delacorte Press, 2014, 

Seabiscuit : an American legend finns översatt till 13 olika språk och finns på över 6 000 bibliotek runt om i världen, Unbroken : a World War II story of survival, resilience, and redemption är översatt till fler språk (18) men finns representerad på färre bibliotek.

Kortare texter 
 "Stop that splint : with careful management and patient training you can protect your young horse from this common injury", Equus, no. 223, sidorna 35-42, OCLC Number 795932944
 "'Four Good Legs Between Us' - When the lives of a failed prizefighter, an aging horsebreaker, and a bicycle-repairman-turned-overnight-millionaire converged around a battered little horse named Seabiscuit, the result captivated the nation", American heritage, augusti 1998
 "FEATURES - The Derby - The founder, believing his race a failure, took his own life. But his contest survived him, enduring several brushes with extinction to become America's longest-running sports tradition. It turns 125 this spring", American heritage, maj 1999
 "PERSONAL HISTORY - A Sudden Illness - When she was nineteen, life went on hold", The New Yorker, 7 juli 2003

Referenser

Externa länkar

Kvinnor
Levande personer
Födda 1967
Författare från Virginia
Projekt Kvinnliga huvudpersoner
Alumner från Kenyon College
Marstemplet

Marstemplet (latin: Aedes Martis in Circo) var ett tempel i närheten av Circus Flaminius på södra Marsfältet i antikens Rom. Templet uppfördes år 138 f.Kr. av konsuln Decimus Junius Brutus Callaicus efter ritningar av arkitekten Hermodorus av Salamis. Templet hyste en staty föreställande Mars och en föreställande Venus, båda utförda av Skopas.

Marstemplet var beläget på den plats där nu kyrkan San Salvatore in Campo står.

Källor

Noter

Tryckta källor

Romersk arkitektur i Rom
138 f.Kr.
Rione Regola
Tempel på Campus Martius
Marstempel
Mark Cuban

Mark Cuban, född 31 juli 1958 i Pittsburgh i Pennsylvania, är en amerikansk entreprenör som äger företag och gör investeringar i branscherna för bland annat försäkringar, informationsteknik, livsmedel, läkemedel, sjukvård, träning och underhållning.

Det som startade entreprenörskarriären för Cuban var när han delgrundade internetradiowebbplatsen Broadcast.com 1995 som Audionet, fyra år senare såldes den till Yahoo för 5,7 miljarder amerikanska dollar. Cuban själv fick mer än en miljard dollar för sina aktier.

Han är dock mest känd för att vara ägare av basketorganisationen Dallas Mavericks i National Basketball Association (NBA), som han köpte år 2000 för 285 miljoner dollar. Under de år som han har ägt Mavericks, har han varit kontroversiell och bland annat tappat humöret och kritiserat både NBA och domare otaliga gånger. Fram till mars 2020 har NBA bötfällt Cuban 22 gånger på totalt 2,99 miljoner dollar, där toppnoteringen var 600 000 dollar för att han sa öppet 2018 att Mavericks borde spela medvetet dåligt så de kom sist och få störst chans att välja först i NBA-draften. NBA:s kommissarie Adam Silver var inte glad och hävdade att såna kommentarer från ägare kan skada NBA:s anseende, därav den höga boten.

Den amerikanska ekonomitidskriften Forbes rankade Cuban till att vara världens 412:e rikaste med en förmögenhet på 4,3 miljarder dollar för den 24 mars 2020.

Han avlade en kandidatexamen i ledarskap vid Kelley School of Business.

År 2002 gifte Cuban sig med Tiffany Stewart. Paret har två döttrar och en son.

Referenser

Män
Födda 1958
Levande personer
Personer från Pittsburgh
Alumner från Kelley School of Business
Personer inom USA:s näringsliv under 1900-talet
Amerikanska miljardärer
Personer inom USA:s näringsliv under 2000-talet
Amerikanska entreprenörer
Dallas Mavericks
Amerikanska filantroper
Igor Matovič

Igor Matovič, född 11 maj 1973 i Trnava i dåvarande Tjeckoslovakien, är en slovakisk politiker. Han var Slovakiens premiärminister från 21 mars 2020 till 1 april 2021. Sedan 1 april 2021 är han Slovakiens finansminister.

Matovič studerade vid Comeniusuniversitetet och var därefter verksam som företagare i förlagsbranschen. Efter giftermål förde han över ägarskapet av företaget till sin fru 2010, och började samma år engagera sig politiskt.

Han grundade rörelsen Obyčajní ľudia (Vanligt folk), med korruptionsbekämpning som linje och politiskt till mitten/höger (politiskt parti bildat 2011). Han blev ledamot av Slovakiens parlament nationalrådet efter valet 2010, som en av fyra kandidater i dåvarande fraktionen Obyčajní ľudia inom partiet Sloboda a Solidarita ("Frihet och solidaritet", bildat 2009).

Hans antikorruptionskampanj har utmärkts av "PR-trick för att belysa påstådd politisk korruption", särskilt med fokus på privilegier inom parlamentet samt mutor. Han blev återvald som parlamentsledamot vid valet 2020. Hans parti erhöll då tillräckligt många mandat för att kunna bilda en koalitionsregering med tre andra mitten- och högerpartier. Matovičs val av ministrar till regeringen blev godkända av president Zuzana Čaputová och han utnämndes till premiärminister den 21 mars 2020.

I mars 2021 uppstod en regeringskris till följd av Matovičs sätt att hantera covid-19-pandemin. I syfte att snabba på vaccinationerna i Slovakien tecknade Matovič på egen hand avtal att köpa in vaccinet Sputnik V från Ryssland, utan att informera sina koalitionspartner, trots att det inte godkänts av Europeiska läkemedelsmyndigheten (EMA) eller den slovakiska läkemedelsmyndigheten. Efter att flera ministrar lämnade regeringen i protest meddelade Matovič sin avgång som premiärminister. 1 april 2021 tillträdde hans partikollega Eduard Heger posten som premiärminister, medan Matovič ersatte Heter på finansministerposten.

Källor

Noter 

Slovakiens regeringschefer
Slovakiens finansministrar
Födda 1973
Personer från Trnava
Män
Levande personer
Gagge

Gagge kan syfta på:

 Gagge (adelsätt) – en dansk uradelssläkt
 Gagge (udde) – en udde i Antarktis

Personer
 Carl-Magnus Gagge (född 1951), svensk museiman
 Gustaf Gagge (1873–1947), svensk elektroingenjör
 Lars Gagge (1907–1982), en svensk målare
 Rudolf Gagge (1834–1912), en svensk bankdirektör och tecknare
Hasselblads månkameror

Hasselblads månkameror var vidareutvecklade Hasselblad stillbildkameror för 70 millimetersfilm. De användes för att ta bilder inom Apolloprogrammet 1967–1972, bland annat bilder på månytan.

Historia 
Den amerikanske astronauten Walter Schirra hade en standardkamera av modell Hasselblad 500C. Han intresserade Nasa för denna kameratyp, och medförde ett avskalat exemplar i kapseln Sigma 7 i oktober 1962. Viktor Hasselblad AB arbetade därefter för Nasa:s räkning med att vidareutveckla Hasselbladskameran. Syftet var att möjliggöra för astronauter i Apolloprogrammet att ta bilder i klumpiga rymdhandskar från månens yta. Spegel och luckslutare togs bort och en optisk ringsökare sattes på tillbehörsskon. Objektivet var ett 80 millimeters Zeiss Planar.

I samarbete med professorn i fotogrammetri vid Kungliga Tekniska högskolan i Stockholm Bertil Hallert gjordes kameran om till ett vetenskapligt instrument, genom att en réseauplatta av glas sattes in mellan kamerahus och filmmagasin. På denna var ett antal mätkors ingraverade. Dessa kors syntes på varje filmruta och hjälpte till att beräkna avstånd och höjdskillnad. Linsen försågs med ett polarisationsfilter för att reglera vilka ljusvågor som släpptes genom objektivet. Materialet i vissa detaljer byttes också från plast till aluminium. 

Vid den första månlandningen användes en silverfärgad modifierad Hasselblad 500EL med ett 60 millimeters Zeiss Biogonobjektiv. Den och de två filmmagasinen hade målats i silverfärg för att något reglera för den växlande temperaturen på månen. Smörjmedel i kameramekanismen togs också bort för att hindra att den skulle koka och kunna kondensera på lins, réseauplatta eller film.

Tolv månkameror lämnades kvar på månen av astronauterna efter deras uppdrag där. Endast filmkassetten togs med till kapseln, eftersom bara livsnödvändig eller föremål av högt dokumentationsvärde tilläts att tas med tillbaka på månlandaren.. Skälet var att vikten av säkerhetsskäl måste hållas ned. 

En av de speciella månkamerorna finns dock kvar på Tekniska museet i Stockholm. Denna kamera levererades till Nasa, men sändes tillbaka till Bertil Hallert för att kalibreras inför en av månfärderna. Den kom dock aldrig att återsändas till USA.

Bildgalleri

Källor
Hasselblad in Space på Hasselblads webbplats
KTH-teknik i Hasselblads månkamera på Kungliga Tekniska högskolans webbplats den 20 september 2019

Noter

Externa länkar
Hasselblad commemorates Moon landings with limited edition model på www.digitalrev.com den 24 juli 2019
Jekaterina Zelenko

Jekaterina Ivanovna Zelenko (, (: Kateryna Ivanivna Zelenko), född 14 september 1916 i byn Korosjtjino i guvernementet Volynien i kejsardömet Ryssland, död 12 september 1941 nära byn Anastasievka i Sumy oblast, var en ukrainsk-sovjetisk pilot (premiärlöjtnant) och den enda kvinnan i världen som har rammat ett annat flygplan med sitt eget (luftramning). Den 5 maj 1990 erhöll hon postumt titeln "Sovjetunionens hjälte".

Zelenko föddes in i en bondefamilj i byn Korsjin, som det tionde barnet i syskonskaran. Zelenkos mamma, Natalja Vasilijevna Maksimova var ursprungligen från Kostroma-regionen och hennes far kom från Kursk-regionen. Under första världskrigets turbulens beslutade familjen att flytta in till staden Kursk.

Den 12 september 1941 gjorde Zelenko två spaningsflygningar i ett flygplan av modellen Su-2. Trots att hennes flygplan skadades under den andra flygningen, flög hon samma dag återigen ut på ett tredje uppdrag. På vägen hem från uppdraget attackerades hon och en annan stridspilot av sju tyska stridsflyg av typen Me-109. Detta skedde nära staden Romny. Det andra sovjetiska flygplanet sköts ner och tvingades fly striden. Zelenko kunde skjuta ner ett plan, och när hon fick slut på ammunition så rammade hon ännu ett tyskt plan genom att köra in i det med sitt eget flygplan. På så vis lyckades hon omintetgöra ännu en fiende, men omkom själv i attacken. 

Hennes man, Pavlo Ignatenko, befälhavare för 4:e skvadronen i samma regemente, dödades i en luftstrid 1943.

Referenser 

Sovjetunionens hjältar
Sovjetiska militärer
Piloter
Stridspiloter
Personer i Sovjetunionen under andra världskriget
Födda 1916
Avlidna 1941
Kvinnor
Tegne- og Kunstindustriskolen for Kvinder

Tegne- og Kunstindustriskolen for Kvinder var en dansk konstskola i Köpenhamn, instiftad 1876 som ett initiativ för kvinnors utbildningsmöjligheter, då kvinnor i slutet av 1800-talet inte kunde söka in på tekniska skolor.

Tegneskolen utbildade kvinnor i konsthantverk och grafiska ämnen. Dansk Kvindesamfund arbetade för att få kvinnor registrerade på Konstakademien, och då det lyckades år 1888, blev konstskolan erkänd som en förberedande skola till Kunstakademiets Kunstskole for Kvinder. Skolan blev 1967 sammanslagen med Kunsthåndværkerskolen som Skolen for Brugskunst, senare Kunstakademiets Designskole.

1880–1881 uppfördes en ny skolbyggnad på H. C. Andersens Boulevard (Vestre Boulevard), ritad av arkitekten Vilhelm Klein, vilken användes från 1881 till 1967. Hans fru Charlotte Klein (född Schrøder) var den nyuppförda skolans första föreståndare. Byggnaden är idag kulturminnesmärkt.

Källor 
 Tegneskolen för Kvinnor, H.#C. Andersens Boulevard, #Första forstander – #1001 berättelser om Danmark
 #Dansk Kvinno samfund: Rätten till #företagare forsørgelse

Indre By
Byggnadsminnen i Köpenhamn
Utbildningsinstitutioner upplösta 1967
Utbildningsinstitutioner bildade 1876
Arvid Bæckström

Arvid Fredrik Elimar Bæckström, född 29 april 1881 i Stockholm, död 25 april 1964 på Lidingö, var en svensk museiman.

Efter mogenhetsexamen 1898 studerade Bæckström vid Tekniska högskolans avdelning för väg- och vattenbyggnadskonst 1899–1904. Åren 1904–1906 var han anställd vid byggnadskontoret i Göteborg och 1906–1909 amanuens vid Göteborgs museums konstavdelning. Han blev filosofie kandidat 1909, filosofie licentiat 1913 och filosofie doktor 1923. 

Bæckström blev 1914 extra ordinarie och 1916 ordinarie amanuens vid Nordiska museet, 1929 arkivarie och 1932 andre intendent där. Han var även sekreterare i Konsthantverkarnas gille 1914-1916 och var från 1922 bibliotekarie vid Konstakademien. 

Bæckström var flitigt verksam som författare inom byggnadshistoria, konsthistoria och konsthantverk. Bland hans arbeten märks doktorsavhandlingen Studier i Göteborgs byggnadshistoria före 1814 (1923), Rörstrand och dess tillverkningar 1726–1926 och Svenska tändsticks AB:s huvudkontor (1931, tillsammans med Ivar Tengbom). Bæckström blev riddare av Vasaorden 1925 och av Nordstjärneorden 1946.

Arvid Bæckström var son till byråchefen Elimar Bæckström. Han var 1910−1934 gift med skolföreståndarinnan Dagmar O. Josefson (1876−1945), som var dotterdotter till Gustav Leonard Dahl och som först varit gift med Sigfrid Ericson, och från 1937 med Ella Byström. Makarna Bæckström är begravda på Lidingö kyrkogård.

Källor 
 
 
 
 Arvid Fredrik Elimar Baeckström och Ellen (sic!) Byström Baeckström på Gravar.se

Noter 

Svenska konsthistoriker
Arkitekturhistoriker
Svenskt museifolk
Riddare av Nordstjärneorden
Riddare av Vasaorden
Svenska forskare under 1900-talet
Forskare från Stockholm
Gravsatta på Lidingö kyrkogård
Födda 1881
Avlidna 1964
Män
Vanligt folk

Vanligt folk (, fullständigt namn Obyčajní Ľudia a nezávislé osobnosti, OĽaNO) är ett slovakiskt konservativt politiskt parti som grundades den 28 oktober 2011. Partiet leds av Igor Matovič, som mars 2020 till april 2021 var landets premiärminister.

Externa länkar 
 Partiets officiella webbsdia

Politiska partier i Slovakien
Politiska partier bildade 2011
Konservativa partier
Britta Abramson

Britta Jane Abramson, född Alverman, född 10 augusti 1925, död 18 oktober 2017, var en svensk arkitekt. Tillsammans med maken Kjell Abramson drev hon under 30 år Kjell Abramson arkitektkontor.

Biografi

Född i USA av svenska föräldrar anlände Britta Alverman till Sverige på 1930-talet. I Stockholm tog hon studentexamen 1945 och avlade examen vid Kungliga Tekniska högskolan (KTH) 1952 samt vid Kungliga Konsthögskolan (KKH) 1958. Som praktikant var hon anställd på HSB:s arkitektkontor 1946-1947 och hos arkitekt Bengt Edman samt på Lennart Holms arkitektkontor 1950-1951.

I början av 1950-talet var hon verksam på Ahrbom & Zimdahl arkitektkontor (Nils Ahrbom och Helge Zimdahl) där hon träffade sin framtida make Kjell Abramson. Mellan 1954 och 1955 var hon anställd hos arkitekt David Helldén. 1956-1957 var hon förste assistent i arkitektur på KTH och övningsassistent i samma ämne 1958-1960. Från och med 1959 och fram till 1989 drev hon tillsamman med maken Kjell Abramson arkitektkontor. 1982 publicerade hon tillsammans med arkitekten Sten Samuelson skriften Skolhus för alla: Ett diskussionsunderlag för anpassning av skolbyggnader till elever med handikapp.

Bland kontorets arbeten under 1960-talets bostadsproduktion i Stockholms nya förorter märks det nio våningar höga skivhuset Coldinuorden 3 i Bredäng som hon ritade tillsammans med maken Kjell. I en formstark modernism med ambitiöst utformade detaljer gav de byggnaden en egen identitet. Huset är blåklassat av Stadsmuseet i Stockholm vilket innebär att det representerar "synnerligen höga kulturhistoriska värden".

Britta Abramson fann sin sista vila på Skogskyrkogården i Stockholm, där hon gravsattes den 30 november 2017. I samma grav vilar maken Kjell som gravsattes den 19 februari 2019.

Verk ett urval

 Teknorama, annex till Tekniska museet, Museivägen 7, Stockholm 1964.
 Barnstuga och natthärbärge i kvarteret Häckelfjäll, Södermalm, Stockholm 1963-1966.
 Coldinuorden 3 i kvarteret Coldinuorden i Bredäng 1964-1968.
 Kvarteret Bergholmen i Vårberg, 1965-1967.
 Kronobageriet, Sibyllegatan 2, Stockholm, ombyggnad till Musikhistoriskt museum 1975-1978.
 Daghemmet Krubban, Linnégatan 83, Stockholm 1977.
 Typbarnstugor, tre grundtyper, för Stockholms Fastighetskontor 1965-1967.
 Två barnstugor, Yttersta tvärgränd 8 och 11, Stockholm, 1982.

Noter

Källor
KulturNav: Britt Abramson.
RAÄ:s bebyggelseregister: COLDINUORDEN 3 BREDÄNG.

Externa länkar

Födda 1925
Avlidna 2017
Svenska arkitekter under 1900-talet
Gravsatta på Skogskyrkogården i Stockholm
Kvinnor
Georg Engström (präst)

Ferdinand Georg Engström, född 28 augusti 1865 i Styrsö församling, Göteborgs och Bohus län, död 28 augusti 1931 i Skee församling, Göteborgs och Bohus län, var en svensk präst. 

Engdström blev student i Uppsala 1885 och prästvigdes 1895. Han var pastorsadjunkt i Adolf Fredriks församling i Stockholm 1898–1899, föreståndare och första lärare vid Göteborgs stads barnhus 1900–1906 och amanuens vid Göteborgs stifts domkapitel 1901–1906. Han blev komminister i Lurs församling 1906, kyrkoherde i Skee församling 1911 och kontraktsprost i Vikornas norra kontrakt 1913. Han blev ordförande i styrelsen för Strömstads samskola 1922 och inspektor vid Strömstads samrealskola 1929. Han var ledamot av riksdagens andra kammare 1911.

Källor

Noter

Svenska kontraktsprostar
Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Liberala samlingspartiet
Födda 1865
Avlidna 1931
Män
Personer från Styrsö socken
Gustaf de Geer (1920–2003)

Gustaf Oscar Gerhard de Geer, född 22 november 1920 i Stockholm, död 23 september 2003 i Stockholm, var en svensk ryttare som tävlade inom banhoppning. Han tävlade för K1 IF.

de Geer tävlade för Sverige vid olympiska sommarspelen 1960 i Rom. Han var en del av Sveriges lag som blev oplacerade i lagtävlingen i hoppning.

Källor

Svenska hoppryttare
Tävlande i ridsport vid olympiska sommarspelen 1960
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1960 från Sverige
Födda 1920
Avlidna 2003
Män
Lennart Hansson (roddare)

Karl Sture Lennart Hansson, född 21 januari 1931 i Hogdal, Strömstads kommun, död 1 mars 2013 i Trollhättan, var en svensk roddare. Han tävlade för RK Three Towns och Uddevalla RK.

Hansson tävlade för Sverige vid olympiska sommarspelen 1956 i Melbourne, där han var en del av Sveriges lag som slutade på fjärde plats i åtta med styrman. Vid olympiska sommarspelen 1960 i Rom var Hansson en del av Sveriges lag som blev oplacerade på både tvåa med styrman och tvåa utan styrman.

Vid Europamästerskapen i rodd 1955 i Gent tog Hansson silver i åtta med styrman (tillsammans med Evert Gunnarsson, Ivar Aronsson, Rune Andersson, Bo Gustavsson, Gösta Eriksson, Olle Larsson och Bertil Göransson). Vid Europamästerskapen i rodd 1959 i Mâcon tog Hansson brons i fyra med styrman (tillsammans med Kjell Hansson, Ulf Gustafsson, Lars-Eric Gustafsson och Bengt Gunnarsson).

Källor

Noter

Svenska roddare
Tävlande i rodd vid olympiska sommarspelen 1956
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1956 från Sverige
Tävlande i rodd vid olympiska sommarspelen 1960
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1960 från Sverige
Födda 1931
Avlidna 2013
Män
Smålands runinskrifter 81

Sm 81 är en nu försvunnen medeltida (s 1100-t) putsmålning av kalkputs i Vrigstads gamla kyrka, Vrigstads socken och Sävsjös kommun. Vrigstads gamla kyrka revs 1865 men hade blivit beskriven av C. G. Brunius och avtecknad av C. F. Lindberg och O. Sörling (C. G. Brunius: Konst­anteckningar under en resa år 1849, 1851, s. 616) och sedan rivningen hade påbörjats. Runinskriften på väggen var avtecknad av en person, vilken saknade nödvändig bekantskap med runorna. Inskriften »förekom målad å ena väggen» och måttsuppgifter saknas.

Inskriften

Källor 

 
Smålands runinskrifter
Runinskrifter i Sävsjö kommun
Kvarteret Bergholmen

Kvarteret Bergholmen är ett bostadskvarter vid Rönnholmsgränd 10-42 i stadsdelen Vårberg i södra Stockholm. Bebyggelsen uppfördes i slutet av 1960-talet och är grönmärkt av Stadsmuseet i Stockholm vilket innebär att den anses vara ”särskilt värdefull från historisk, kulturhistorisk, miljömässig eller konstnärlig synpunkt”.

Historik

Kvarteret Bergholmen är ett mindre lamellhusområde som började uppföras 1968 direkt väster om Vårbergsskolan. Byggherre var Erland Gustafsson Byggnads AB som anlitade Kjell Abramson arkitektkontor (genom Britta Abramson och Kjell Abramson) att formge bebyggelsen. Området består av fem längor med två och tre våningar. 

Fasaderna gavs olika karaktär, dels med symmetrisk fönsterplacering eller med utskjutande halvrunda trapphus och slitsar av glasbetong där fasaden möter trapphuset. Vidare märks raka trapphus med glasbetongslitsar och indragna balkonger. Fasaderna utfördes spritputsade och avfärgade i brun kulör. Även entréerna är ovanlig formgivna och påminner om utanpåliggande skyltskåpsliknande glaslådor.

Se även
 Coldinuorden 3, Kjell och Britta Abramsons blåmärkta skivhus i Bredäng.

Noter

Källor

Externa länkar

Byggnader och anläggningar i Söderort
Bergholmen
Grönmärkta byggnader i Stockholm
Vårberg
Drollerie-Polka

Drollerie-Polka, op. 231, är en polka av Johann Strauss den yngre. Den framfördes första gången sommaren 1859 i Pavlovsk i Ryssland.

Historia
Enligt hornisten Franz Sabay komponerade Strauss polkan "under sommaren i Sankt Petersburg". Om och när den eventuellt framfördes där går inte att fastställa. Det första dokumenterade framförandet skedde den 13 februari 1860 i Wien.

Om polkan
Speltiden är ca 3 minuter och 13 sekunder plus minus några sekunder beroende på dirigentens musikaliska tolkning.

Externa länkar 
 Drollerie-Polka i Naxos-utgåvan

Referenser

Noter

Polkor av Johann Strauss den yngre
Owe Lostad

Owe Rune Gustav Lostad, född 27 juni 1922 i Jönköping, död 12 oktober 2013 i Jönköping, var en svensk roddare. Han tävlade för Jönköpings RS.

Lostad tävlade i tre grenar för Sverige vid olympiska sommarspelen 1960 i Rom. Han var en del av Sveriges lag som blev oplacerade i tvåa med styrman, fyra med styrman och åtta med styrman.

Källor

Noter

Svenska roddare
Tävlande i rodd vid olympiska sommarspelen 1960
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1960 från Sverige
Födda 1922
Avlidna 2013
Män
Lars-Eric Gustafsson

Lars-Eric Gustafsson, även skrivet Gustavsson, född 6 juni 1935 i Göteborg, är en svensk roddare. Han tävlade för Uddevalla RK.

Vid Europamästerskapen i rodd 1959 i Mâcon tog Gustafsson brons i fyra med styrman (tillsammans med Kjell Hansson, Ulf Gustafsson, Lennart Hansson och Bengt Gunnarsson).

Gustafsson tävlade i två grenar för Sverige vid olympiska sommarspelen 1960 i Rom. Han var en del av Sveriges lag som blev oplacerade på både fyra med styrman och åtta med styrman.

Källor

Noter

Svenska roddare
Tävlande i rodd vid olympiska sommarspelen 1960
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1960 från Sverige
Födda 1935
Levande personer
Män