kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
De Havilland Goblin

de Havilland Goblin (även känd som Halford H-1) var en brittisk jetmotor konstruerad av Frank Halford och tillverkad av de Havilland. Goblin användes i de två första av prototyperna av Gloster Meteor på grund av Rovers problem att tillverka Rover W.2B/23. Den har därefter använts i flera andra flygplan som de Havilland Vampire, Fiat G.80 och Saab 21R. Goblin användes som förebild för den större och kraftfullare motorn de Havilland Ghost.

Motorn började konstrueras av Frank Halford i april 1941 baserad på Frank Whittles patent. Halford förenklade Whittles design genom att separera kompressor och turbin. Därigenom kunde han använda genomströmsbrännkammare i stället för motströmsbrännkammare. Den första provkörningen ägde rum 13 april 1942. Den flög första gången 5 mars 1943 i den första prototypen av Gloster Meteor och därefter 26 september samma år i den första prototypen av de Havilland Vampire. Ungefär samtidigt köpte de Havilland upp Hallfords företag och gjorde honom till chef för de Havillands motordivision. I juli 1943 skickades en Goblin-motor till USA där den användes i prototypen av Lockheed P-80 Shooting Star. Det var tänkt att Allis-Chalmers skulle tillverka motorn på licens, men de drabbades av problem och fördröjningar varför Allison J33 valdes i stället. Efter krigsslutet minskade behovet av nya flygplan och motorer och Goblin-motorer kunde därför börja exporteras för att hjälpa Storbritanniens ekonomi som drabbats hårt av kriget. Den första exportkunden var Sverige som använde Goblin-motorn för att konvertera Saab 21 till jetdrift. Resultatet Saab 21R blev nästan 45% snabbare än föregångaren. En annan exportkund var Italien där Goblin användes som motor i de första prototyperna av Fiat G.80.

Varianter
Goblin I – 12,0 kN dragkraft.
Goblin II (RM 1) – 13,6 kN dragkraft.
Goblin III (RM 2) – 14,9 kN dragkraft.
Goblin IV – 16,7 kN dragkraft.

Referenser

Jetmotorer
Berndt Alfreds

Berndt Alfreds, född 21 februari 1915 i Ulricehamn, död 1 februari 1981 i Stockholm, var en svensk arkitekt.

Alfreds, som var son till grosshandlare Alfred Andersson och Gertrud Persson, avlade studentexamen i Jönköping 1936 och utexaminerades från Kungliga Tekniska högskolan 1940 och arbetade hos bland andra Björn Hedvall och Stig Åkermark. Han anställdes på arkitektkontor 1940, på Stockholms stads fastighetskontor 1948, på Stockholms stads stadsplanekontor 1952 och var tillsammans med Gunnar Larsén delägare i Alfreds & Larsén arkitektkontor i Stockholm från 1956 (styrelseordförande från 1960).

Källor

SvD: Minnesruna (1981-02-21)

Svenska arkitekter under 1900-talet
Födda 1915
Avlidna 1981
Män
Personer från Ulricehamn
Hobart, Oklahoma

Hobart är administrativ huvudort i Kiowa County i Oklahoma. Orten har fått sitt namn efter USA:s 24:e vicepresident Garret Hobart. Enligt 2010 års folkräkning hade Hobart 3 756 invånare.

Källor 

Orter i Oklahoma
Kiowa County, Oklahoma
Poteau

Poteau är administrativ huvudort i Le Flore County i Oklahoma. Enligt 2010 års folkräkning hade Poteau 8 520 invånare.

Källor 

Orter i Oklahoma
Le Flore County
Stor-Ulvån

Stor-Ulvån är en ca 6 km lång å i västra Jämtland. Ån rinner från Ulvåtjärnen österut förbi Storulvåns fjällstation och mynnar i Handölan.

Källor

Vattendrag i Jämtland
Vattendrag i Åre kommun
Tilopa

Tilopa, född 988, död 1069, var en indisk man som var en av de många ansedda grundarna till den tibetanska buddhistiska inriktningen kagyu.

Biografi 
Enligt en traditionell biografi var hans föräldrar av hög samhällsklass och tillhörde den hinduiska kasten brahmin. De levde i Jago i Sahor i östra Indien.

Tilopa blev som ung man munk, men fick en dag en vision av en dakini som instruerade honom att bete sig som en galning och utöva buddhismen i hemlighet. Genom att bete sig som en galning blev han utstött av hindusamhället, och kunde på detta sätt lämna det konventionellt egoistiska livet.

Han undervisades av många lärare och instruerades av dakinin att flytta till Bengalen för att bli betjänt hos en prosituterad under nätterna, och krossa sesamfrön under dagarna. I denna livssituation mediterade han mycket under många år. Till slut bestämde han sig för att ägna all sin tid åt buddhismen, och därefter mötte han i en vision buddhan Vajradhara, som han fick mycket avancerad lärdom av. Några lärdomar som Tilopa lärde sig av buddhan Vajradhara eller de övriga lärarna han hade under sin levnadstid var bland annat mahamudra och några av Naropas sex yogatyper. Hans huvudsakliga lärjunge var Naropa.

Referenser

Tryckta källor

Chos-kyi bLos-gros, Mar-pa; Torricelli, Fabrizio (översättning), Sangye T. Naga, Acharya (översättning); Cayley, Vyvyan (redigering) (1995) The Life of the Mahasiddha Tilopa. Library of Tibetan Works and Archives 
Ray, Reginald A. (2012) Indestructible Truth: The Living Spirituality of Tibetan Buddhism Shambhala Publications Inc 

Personligheter inom tibetansk buddhism
Män
Födda 988
Avlidna 1069
Emulsionsfärg

Emulsionsfärg är en målarfärg där två i varandra olösliga vätskor fås att samverka med hjälp av ett tredje ämne, kallat emulgator. Oftast består emulsionen av små fettdroppar finfördelade i vatten, på samma sätt som i vanlig mjölk. Exempel på sådana OV-emulsioner (olja i vatten) är temperafärg och linoljeblandad slamfärg. När man talar om emulsionsfärg syftar man ofta på olika OV-emulsioner som har använts under 1900-talet. Det finns också exempel på emulsionsfärg där små vattendroppar är emulgerade i olja (VO-emulsion).

Se även 
 Dispersionsfärg

Källor 

Målningsfärger
Emmygalan 2016

Emmygalan 2016 var den 68:e upplagan av Primetime Emmy Awards som belönade insatser inom TV-produktioner som visades i USA mellan 1 juni 2015 och 31 maj 2016, och hölls den 18 september 2016 på Microsoft Theater i Los Angeles, Kalifornien. Årets värd var Jimmy Kimmel.

Vinnare och nominerade 

Vinnarna listas i fetstil.

Program

Skådespelare

Regi

Manus

Externa länkar 
 Academy of Television Arts and Sciences
 Emmygalan 2016 på Internet Movie Database

2016
TV-året 2016
2016 i USA
Ryan Crouser

Ryan Crouser, född 18 december 1992 i Portland, Oregon, är en amerikansk friidrottare som tävlar i kulstötning.

Karriär
Crouser blev olympisk guldmedaljör i kulstötning vid sommarspelen 2016 i Rio de Janeiro. Sedan 24 januari 2021 är han världsrekordinnehavare inomhus då han fick iväg en stöt på 22,82 meter. Den 18 juni 2021 slog han Randy Barnes 31 år gamla utomhusvärldsrekord när han stötte 23,37 meter.

Vid olympiska sommarspelen 2020 i Tokyo tog Crouser guld i kulstötning med en stöt på 23,30 meter, vilket var ett nytt olympiskt rekord. I mars 2022 vid inomhus-VM i Belgrad tog han silver i kultävlingen efter en stöt på 22,44 meter och blev endast besegrad av brasilianska Darlan Romani. I juli 2022 vid VM i Eugene tog Crouser guld i kultävlingen och satte ett nytt mästerskapsrekord efter en stöt på 22,94 meter.

I augusti 2023 vid VM i Budapest tog Crouser sitt andra raka VM-guld efter en stöt på 23,51 meter, vilket blev ett nytt mästerskapsrekord.

Referenser 

Amerikanska kulstötare
Världsmästare i kulstötning
Amerikanska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 2016
Olympiska guldmedaljörer 2020
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2016 från USA
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2016
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2020 från USA
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2020
Födda 1992
Levande personer
Män
Institut national des sciences appliquées de Toulouse

Institut national des sciences appliquées de Toulouse (INSA Toulouse) är en fransk Grande École som utexaminerar generalistingenjörer i södra Frankrike (Toulouse), och som är medlem av Université Fédérale Toulouse Midi-Pyrénées.

Referenser

Externa länkar 
 INSA Toulouse

Institut National des Sciences Appliquees de Toulouse
Grandes écoles
Utbildning i Toulouse
Tekniska universitet och högskolor
Utbildningsinstitutioner bildade 1963
Miniopterus natalensis

Miniopterus natalensis är en fladdermusart i familjen läderlappar som beskrevs av A. Smith 1834. Taxonet bör troligen uppdelas i tre olika arter.

Arten listades tidigare som underart till Schreibers fladdermus (Miniopterus schreibersii).  Mammal Species of the World listar två underarter för Miniopterus natalensis.

Utseende 
Miniopterus natalensis har i princip samma utseende som Miniopterus fraterculus. Den är med en genomsnittlig kroppslängd (inklusive svans) av 113,6 mm lite större än Miniopterus fraterculus men den har kortare bakfötter. Underarmarna är cirka 45 mm långa och svansen är helt omsluten av den del av flygmembranen som ligger mellan bakbenen. Arten saknar en hudflik (bladet) på näsan. Beroende på utbredning och årstid kan pälsen på ovansidan vara mörkbrun, mörkgrå, svartaktig eller rödbrun. Vid buken är pälsen lite ljusare. De trekantiga öronen har avrundade spetsar och en mörkgrå till svartbrun färg. Artens vingar är ganska smala.

Utbredning och habitat 
Denna fladdermus förekommer med flera från varandra skilda populationer på sydvästra Arabiska halvön samt i östra och södra Afrika. Förekomsten i Etiopien och Sudan behöver bekräftelse. Arten vistas i halvöknar, i torra och fuktiga savanner samt i buskskogar av Medelhavstyp.

Ekologi 
Hanar och honor vilar främst i grottor och de bildar där stora kolonier med 2500 eller fler medlemmar. Miniopterus natalensis hittas även vid liknande viloplatser som övergivna gruvor.

Status 
Några populationer hotas av habitatförstöring, intensiv bruk av insekticider eller störningar i grottorna. Hela beståndet listas av IUCN som livskraftig (LC).

Referenser 

Läderlappar
natalensis
Däggdjur i etiopiska regionen
Gabi Citron-Tengborg

Gabi Citron-Tengborg, egentligen Gabriele Magdalena Margareta Tengborg, ogift Citron, född 22 februari 1930 i Fristaden Danzig, död 30 maj 2009 i Sankt Hans församling, Lund, var en svensk konsthantverkare, keramiker och formgivare. Hon var gift med Erik Tengborg (1926–1982)

Citron-Tengborg, som invandrade till Sverige 1939, studerade för Edgar Böckman vid Konstfackskolan i Stockholm 1950–1954. Med sin klasskamrat Britt-Louise Sundell vann hon en tävling i att formge en teservis. Vinsten ledde till ett provår på Gustavsbergs porslinsfabrik 1954, där hon fick arbeta ihop med Lisa Larson och Eje Öberg i Tyra Lundgrens gamla ateljé på porslinsfabriken. Hon slutade vid fabriken 1956 efter att ha formgivit modellerna Buckla, Löva och Vinga. Efter perioden vid Gustavsberg arbetade hon som fri formgivare och ritade bland annat tapeter för Duro och olika danska tapettillverkare. Hon flyttade med sin familj till Lund 1964 och där byggde hon upp en egen verkstad med elektrisk ugn och drog igång sin keramiska karriär igen. Separat ställde hon ut i Stockholm, Lund, Helsingborg och på Höganäs museum samt Röhsska konstslöjdsmuseet. Hon medverkade i H55-utställningen med tre föremål producerade vid Gustavsberg. Hon har utfört offentliga utsmyckningsarbeten i bland annat Lund, Strängnäs, Ängelholm, Malmö och Stockholm. Hennes konst består av dekorativt stengods för privat och offentlig miljö. Citron-Tengborg är representerad vid Kulturen, Jönköpings museum, Helsingborgs museum, Statens konstråd, Trondheim och Göteborg. Hon är begravd på Norra kyrkogården i Lund.

Tryckta källor
Svenska konstnärer, Biografisk handbok, Väbo förlag, 1987, sid 98,

Noter

Vidare läsning 
 
 
Svenska konsthantverkare under 1900-talet
Svenska keramiker
Svenska formgivare
Personer från Danzig
Gravsatta på Norra kyrkogården i Lund
Födda 1930
Avlidna 2009
Kvinnor
Johan Georg Chiewitz

Johan Georg Chiewitz (uttalas tje:vits), född 1786, död 10 april 1838, var en svensk grafiker.

Han var son till violinisten i hovkapellet Paul Johansson Chiewitz och Christina Elisabeth Runius och gift med Chatharina Acrel. Han var bror till Elis Chiewitz och far till George Chiewitz. Han omtalades som gravören i sten och var under 1830-talet verksam som grafiker i Ryssland.

Referenser 
Svenskt konstnärslexikon del I sid 306, Allhems Förlag, Malmö.

Noter 

 
Svenska grafiker under 1800-talet
Födda 1786
Avlidna 1838
Män
Kerabedarf

Kerabedarf var en tillverkare av ugnar (tunnelugnar) för keramiktillverkning. Bolaget går tillbaka till Keramische Industrie-Bedarf AG i Meissen. Ingenjören Paul Gatzke utvecklade en tunnelugnstyp som fick namnet Kerabedarf. 

1929 köptes bolaget av Deutsche Ton- und Steinzeugwerke och flyttades till Berlin. Gatzke fortsatte utveckla tunnelungar och tog 1937 över bolaget som fick namnet Keramische Industrie-Bedarfs KG men var känt under varumärket Kerabedarf. Bolaget hade sitt huvudkontor i Kera-Haus. AB Gustavsbergs sanitetsporslinsfabrik som byggdes 1938-39 planerades av Kerabedarf och bolaget levererade även Gustavsbergs gaseldade tunnelugnar 1934-35.

Källor
Muggar och ställ: en berättelse om Gustavsbergs sanitetsporslinsfabrik, Bengt Norling, Gustavsbergs porslinsmuseum i samarbete med Arena, 2010

Referenser 

Ej längre existerande tyska företag
Flaka

Flaka är en by i Lemland på Åland. Flaka har 154 invånare (2015). Byn grundades troligen på 1200-talet och kom att bli Lemlands största med nio hemman som utöver jordbruk även ägnade sig åt fiske. Namnet Flaka är en naturbeskrivning och betyder öppet, jämnt fält.

Befolkningsutveckling

Källor 

Byar i Lemland
Erik Cedervall

Erik Gustaf Cedervall, född 20 januari 1923 i Matteus församling, Stockholm, död 10 juni 2013 i Sollentuna, Stockholms län, var en svensk  var målare, grafiker och skulptör.

Cedervall studerade vid Konstfackskolan 1941-1946 och för Sven Erixson vid Konsthögskolan i Stockholm 1947-1953. Han tilldelades franska statens studiestipendium som gav honom möjlighet att studera konst vid École nationale supérieure des Beaux-Arts i Paris 1949-1950. Med ett specialstipendium kunde han studera mosaikarbete i Italien 1954. Han medverkade i Nationalmuseums utställning Unga tecknare ett flertal gånger med balettstudier i kol och krita under 1940-talet. Separat debuterade han med en utställning på Galerie Æsthetica i Stockholm 1954 och han medverkade i samlingsutställningarna Stockholms vårsalong, jubileumsutställningen på Liljevalchs konsthall 1985, grafiktriennalerna i Norrköping-Linköping 1986 och i Göteborg 1989 samt med Svenska konstnärernas förening och Grafiska Sällskapet samt i ett flertal vandringsutställningar. Bland hans offentliga arbeten märks en 56 meter lång polykrom aluminiumrelief i Sundbybergs simhall, en temperamålning i Enköpings stadsbibliotek, glasmålningar i Sundbybergs huvudbibliotek och dekorativa betongplattor med marmormosaik för Båstads sjukhem. Han tilldelades Helge Ax:son Johnsons stipendium 1953, San Michelestiftelsens Capristipendium 1986, Grez-sur-Loingstipendium 1998 och ett större statligt arbetsstipendium. Som porträttör har han utfört ett 80-tal hedersporträtt av bland annat Hans Blix, Arne Geijer, Pontus Hultén, Alva Myrdal och Evert Taube. Han var verksam som lärare i porträttering vid Gerlesborgsskolan 1984-1989. Cedervall är representerad vid Moderna museet i Stockholm, Skissernas museum i Lund, Teckningsmuseet i Laholm, Akvarellmuseet på Tjörn, Statens konstråd samt i en rad olika samlingar inom kommuner och landsting.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del I sid 301, Allhems Förlag, Malmö.
Svenska konstnärer, Biografisk handbok, Väbo förlag, 1987, sid 95,

Noter

 
Svenska skulptörer under 1900-talet
Födda 1923
Avlidna 2013
Män
Konstnärer från Stockholm
Svenska grafiker under 1900-talet
Svenska målare under 1900-talet
Le Cid (opera)

Le Cid är en fransk opera i fyra akter med musik av Jules Massenet och text av Adolphe d'Ennery, Louis Gallet och Édouard Blau efter Pierre Corneilles tragedi med samma namn.

Historia
Le Cid är Massenets mest storslagna opera. Ett spektakulärt försök att föryngra Meyerbeers och Halévys operastil från mitten av 1800-talet. Mellan Manon (1884) och Werther (1892), vilka var Massenets största succéer, skrev han tre operor i rad som inte tillnärmelsevis låg på samma nivå. Le Cid var den första av dessa och den har aldrig riktigt kunnat göra sig gällande på den internationella repertoaren. Verket uruppfördes den 30 november 1885 på Parisoperan.

Personer

Greve Gormas (bas)
Chimène, hans dotter (sopran)
Don Diègue (bas)
Rodrigue, Le Cid, hennes älskade och don Diègues son (tenor) 
Kung Ferdinand (bas)
Doña Urraque, kungens dotter som är förälskad i Le Cid  (sopran)
Saint Jacques (baryton)
L'envoyé maure (bas)
Don Arias (tenor)
Don Alonzo (bas)
Adelsmän, hovdamer, biskopar, präster, munkar, soldater (kör)

Handling
Spanien, 1000-talet.

Akt I
Le Cid har besegrat morerna och adlas därför av kung Ferdinand i greve Gormas hus. Gormas dotter Chimène och Le Cid älskar varandra, och kungen är införstådd med partiet. Hans egen dotter är visserligen förälskad i Le Cid men kan inte äkta honom på grund av hans börd. Kung Ferdinand utnämner Le Cids far don Diègue till guvernör men Gormas hade väntat sig denna post och förolämpar därför don Diègue. Denne ber sin son försvara familjens ära, men Le Cid blir olycklig då han upptäcker att hans motståndare är hans blivande svärfar.

Akt II
Under duellen dödar han Gormas, och Chimène svär att utkräva hämnd av sin älskade. Hon bönfaller kungen om rättvisa, men kungens dotter vädjar för Le Cid och då morerna åter för en framstöt i Spanien har kungen användning för Le Cid som härförare.

Akt III
Det ryktas om att Le Cid har stupat i ett slag, och fastän Chimène nu känner att hennes far är hämnad sörjer hon sin älskade.

Akt IV
Le Cid är dock inte död, men då han kommer tillbaka måste kungen lova Chimène att straffa honom. Han ber henne därför klokt nog att själv tillkännage dödsdomen över Le Cid, och då hon inte kan förmå sig till detta hotar Le Cid med att stöta dolken i sitt eget bröst om hon inte vill bli hans hustru. Till sist kapitulerar Chimène, och Le Cid har segrat i både krig och kärlek.

Källor

Verk av Jules Massenet
Franskspråkiga operor
Musikåret 1885
Verk 1885
1885 i Frankrike
Kultur i Paris
Teateråret 1885
Franska operor
Leukofärg

Leukofärg (från grekiskans λευκός leukos, vit) är ett färgämne som kan växla mellan två kemiska former, varav den ena är färglös. Reversibel förändring kan orsakas av värme, ljus eller pH-förändring, vilket resulterar i termokromism, fotokromism och halokromism. Irreversibel förändring inbegriper oftast reduktion eller oxidation. Den färglösa formen benämns ibland som leukoform.

Leukofärg bildar basen i termiskt skrivarpapper och vissa pH-indikatorer.

Referenser

Färgämnen och pigment
Stina Colleen

Stina Sigrid Margareta Colleen, född Bensow 10 februari 1914 i Göteborg, död  8 december 2000, var en svensk konstnär.

Hon var dotter till Kurt Waldemar Bensow och Selma Konstantia Andersson och från 1938 gift med Carl-Göran Colleen. Hon studerade vid Stockholms konstskola och vid Arbetarnas bildningsförbunds dagskola för måleri samt vid Gerlesborgsskolan. Hon medverkade ett flertal gånger i Stockholms vårsalong och vid tre tillfällen i Teckningstriennalen Svart på Vitt i Landskrona samt i utställningar på Kulturhuset i Stockholm. Hennes konst består huvudsakligen av teckningar med stilleben, och naturstudier.

Tryckta källor
Svenska konstnärer, Biografisk handbok, Väbo förlag, 1987, sid 100, 

 
Svenska tecknare under 1900-talet
Födda 1914
Avlidna 2000
Kvinnor
Konstnärer från Göteborg
Einar Christiansson

Einar Wilhelm Christiansson, född  8 juni 1901 i Göteborgs domkyrkoförsamling, Göteborg, död 8 februari 1987 i Göteborgs Annedals församling, Göteborg
, var en svensk konstnär. 

Han var son till lagerarbetaren Herman Valdemar Christiansson och Anna Gustava Svenberg. Christiansson studerade vid Slöjdföreningens skola 1925-1928 och för Sigfrid Ullman vid Valands konstskola i Göteborg 1932-1936 och för Kræsten Iversen vid konstakademien i Köpenhamn 1939-1940 samt under ett flertal studieresor till Frankrike. Separat ställde han ut i Göteborg och Stockholm och tillsammans med Einar Eklund och Olof Leyman ställde han ut i Göteborg 1949. Han var under en period växelvis bosatt i Göteborg och Grivie med ateljéer på bägge orterna. Hans konst består av stilleben, porträtt, figurer i interiörer samt  landskap. Christiansson är representerad vid Göteborgs konstmuseum.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del I sid 307-308, Allhems Förlag, Malmö.
Svenska konstnärer, Biografisk handbok, Väbo förlag, 1987, sid 98,

Noter

 
Svenska målare under 1900-talet
Födda 1901
Avlidna 1987
Män
Konstnärer från Göteborg
Representerade vid Göteborgs konstmuseum
Brunnen och pendeln

Brunnen och pendeln () är en novell från 1842 av den amerikanske författaren Edgar Allan Poe. Den handlar om en man som instängd i en trång cell blir utsatt för utstuderad tortyr av den spanska inkvisitionen. Poe hade inga ambitioner att vara historiskt korrekt och använde inkvisitionen som en ren skräcksymbol.

Novellen trycktes första gången i The gift: a Christmas and New Year's present 1843. En lätt reviderad version trycktes i Broadway Journal 1845. Det är en av Poes mest lästa noveller.

Filmatiseringar i urval
 1909: Le Puits et le pendule, regi Henri Desfontaines
 1961: Dödspendeln, regi Roger Corman
 1964: Le Puits et le pendule, regi Alexandre Astruc
 1983: Kyvadlo, jáma a naděje, regi Jan Švankmajer
 1991: The Pit and the Pendulum, regi Stuart Gordon
 2009: The Pit and the Pendulum, regi David DeCoteau

Källor

Externa länkar

 

Amerikanska noveller
Engelskspråkig skönlitteratur
Skönlitteratur 1842
Verk av Edgar Allan Poe
Anton Pihlström

Claes Anton Herbert Pihlström, född 30 juni 1862 i Voxna socken, Gävleborgs län, död 7 november 1902 i Falun, var en svensk militärhistoriker. 

Pihlström blev 1881 underlöjtnant och 1901 kapten vid Dalregementet. Han författade Kungl. Dalregementets historia (fem avdelningar, omfattande tiden 1542–1815; 1902–1911, från andra avdelningen utgiven av Carl Westerlund).

Källor

Svenska officerare
Svenska militärhistoriker
Svenska militärer under 1800-talet
Svenska militärer under 1900-talet
Personer från Voxna socken
Födda 1862
Avlidna 1902
Män
Ugglan
Gustav Croner

Eric Gustav Croner, född 28 april 1889 i Falun, död 1962 i Stockholm, var en svensk tecknare och grafiker.  

Han var son till kusken Per Eric Croner och Johanna Ericsson och gift med Edit Josefina Wallin. Efter avslutad skolgång tog Croner anställning vid ett slakteriföretag i Falun vid sidan av arbetet studerade han teckning vid Faluns tekniska skolas aftonkurser 1904-1905. Han flyttade till Stockholm 1906 där han anställdes som styckmästare vid ett slakteri, vid sidan av arbetet fortsatte han att studera vid Tekniska skolans aftonkurser. Han inledde konststudier vid Wilhelmsons målarskola 1927 men flyttade över till Blombergs målarskola i och med att Carl Wilhelmson avled. Efter åtta år rekommenderade Henrik Blomberg honom att söka sig till Konstakademiens etsningsskola där han under Emil Johanson-Thor och Harald Sallberg lärde sig etsa. Senare studerade han tekniken för träsnitt under en kurs för Sigge Bergström. Separat ställde han ut på Lorensbergs konstsalong i Göteborg och på Lilla Galleriet i Stockholm. Han medverkade i utställningen 6 grafiker på Galerie Moderne i Stockholm och i Grafiska Unionens utställning på Liljevalchs konsthall. Hans konst består av naturbilder, trädgårdsinteriörer, skogsgläntor, porträtt, figurer samt kust- och inlandsbilder i trägravyr, färglitografi och akvatint. Croner är representerad vid Statens historiska museum, Nationalmuseum och Moderna museet.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del I sid 322-323, Allhems Förlag, Malmö.
Svenska konstnärer, Biografisk handbok, Väbo förlag, 1987, sid 102,

Noter

 
Svenska grafiker under 1900-talet
Födda 1889
Avlidna 1962
Män
Konstnärer från Falun
Representerade vid Nationalmuseum
Svenska tecknare under 1900-talet