kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Lars Constans Pontin

Lars Constans Pontin, född 2 februari 1800 i Torpa socken, Östergötland, död 15 april 1891 i Stockholm, var en svensk ämbetsman och idag känd genom den numera försvunna Pontinska villan på Kaptensudden på Djurgården. Mellan 1852 och 1886 innehade han även Lilla Sickla gård i Nacka socken. Han var brorson till Magnus Martin af Pontin.

Biografi
Släkten Pontin härstammade från byn Broagärde, i Nöbbele socken, Kronobergs län. Sönerna till stamfadern Jöns Månsson kallade sig Pontinus/Pontin efter födelsebyn (pons är latin och betyder bro). Lars Constans Pontins föräldrar var prosten Per David Pontin (1761-1825) och Catharina Charlotta Weidenhielm (1780-1868). Efter avlagd examen blev Pontin 1822 anställd som extra ordinarie kanslist i kammarexpeditionen vid Kunglig Majestäts kansli. Där blev han 1843 protokollsekreterare. Samtidigt tjänstgjorde han vid generaltullstyrelsen där han blev aktuarie 1842. Från den sistnämnda befattningen tog han avsked 1861 och från tjänsten i civildepartementet 1865.

Privatliv
Pontin var trädgårdsintresserad och tillsammans med sin farbror Magnus Martin af Pontin och Anders Retzius stiftade han 1832 Svenska trädgårdsföreningen. År 1835 förvärvade han Kaptensudden på Södra Djurgården med den sedermera efter honom uppkallade Pontinska villan. 

Sin sommarvistelse hade han mellan 1852 och 1886 på Lilla Sickla gård i Nacka socken där han bland annat lät anlägga det romantiska gravmonumentet kallat Filosofens grav. Graven undersöktes 1945 av arkeologen Hans Hansson från Stockholms stadsmuseum. Man fann tre kistor i graven, två av dem innehöll kvarlevor efter Pontins mor Catharina Charlotta (död 1868) respektive hans syster Carolina Henrika Matilda (död 1877). Den tredje kistan innehöll en ung person som ej gick att identifiera.

År 1886 drabbades Pontin av konkurs och han var tvungen att sälja både Lilla Sickla och Kaptensudden med villan. Lilla Sickla såldes på auktion och Kaptensudden förvärvades av Allmänna Rundmålningsaktiebolaget som strax öster om villan uppförde Rundmålningsbyggnaden, en panoramabyggnad där man visade cykloramor. Pontin fick dock bo kvar i villan fram till sin död 1891. Han var ogift och avled barnlös. Pontinska villan revs 1896, Lilla Sickla existerar fortfarande.

Källor
 Dödsruna i Nya Dagligt Allehanda, publicerad 17 april 1891.
Adelsvapen, Pontin.
Stockholmskällan: Filosofens grav i engelska parken på Lilla Sickla.
Hammarbyhöjden 1:1, del av: Lilla Sickla: Björkhagen, Stockholm: bebyggelsehistorisk inventering / Daniel Hofling (text), Sofia Sternegård (text); Mattias Ek (foto). - Stockholm: Stadsmuseet (Stockholm), 2017

Svenska ämbetsmän under 1800-talet
Födda 1800
Avlidna 1891
Män
Personer från Torpa socken, Östergötland
HD 63454

Ceibo eller HD 63454 är en ensam stjärna belägen i den norra delen av stjärnbilden Kameleonten. Den har en skenbar magnitud av ca 9,40 och kräver åtminstone ett mindre teleskop för att kunna observeras. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 29,0 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 113 ljusår (ca 35 parsek) från solen. Den rör sig bort från solen med en heliocentrisk radialhastighet på ca 34 km/s. Stjärnan ligger nära den södra himmelspolen och är aldrig synlig norr om latitud 12° N.

Nomenklatur
På förslag av Uruguay i NameExoWorlds-kampanjen vid IAU:s 100-årsjubileum 2019 godkände International Astronomical Union namnen Ceibo (korallbuske) för HD 63454 och Ibirapita (Peltophorum Dubium) för exoplaneten HD 63454 b. De är "kulturellt betydande trädarter som är inhemska i Uruguay." Ceibo är namnet på det ursprungliga trädet i Uruguay som ger upphov till den nationella blomman." Ibirapitá är namnet på ett inhemskt träd som är karakteristiskt för Uruguays land och är också känt som Artigas’ träd, efter den nationella hjälten.

Egenskaper
HD 63454 är en orange till röd stjärna i huvudserien av spektralklass K4 V. Den har en massa som är ca 0,8 solmassor, en radie som är ca 0,7 solradier och har ca 0,24 gånger solens utstrålning av energi från dess fotosfär vid en effektiv temperatur av ca 4 800 K.

Planetsystem
År 2000 hittades en het Jupiter, HD 63454 b, av Claire Moutou, Michel Mayor och François Bouchy genom metoden med mätning av radialhastighet.

Se även
 Lista över exoplaneter

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/37284/hd63454.

		
Stjärnbilden Kameleonten
HD-objekt
Huvudseriestjärnor klass K
Solsystem
Trekroner

Trekroner är en konstgjord ö och tidigare befästning i norra delen av Köpenhamns hamn. Den började byggas år 1786, söder om ett tidigare fort från 1713 och ingick i Köpenhamns befästning från 1870-talet till år 1922.

Det bor 4 personer på ön (2020) och på sommaren kan den besökas med rundtursbåt från Köpenhamn.
Det finns ett kafé på fortet.

Historia

Det ursprungliga Trekroner Søfort låg omkring 200 meter norr om den nuvarande anläggningen. Det anlades år 1713 av tre gamla linjeskepp som fylldes upp med sten. Fortet namngavs efter ett av fartygen, det danska linjeskeppet Tre Kroner, och användes till år 1731, bland annat som karantänstation och fängelse.

År 1787 började man bygga det nuvarande fortet genom utfyllnad med jord innanför ett pålverk. Trekroner, med sina 60 kanoner, var en viktig del av den danska försvarslinjen vid Slaget vid Köpenhamn den 2 april 1801. Det var också i aktion under Köpenhamns bombardemang år 1807.

Åren 1818-1828 samt på 1860-talet byggdes fortet ut bland annat med kasematter och ett fyrtorn. Det var en del av Köpenhamns befästning från 1870-talet till år 1922 och användes därefter för utbildning av värnpliktiga inom kustartilleriet.

Från år 1934 till början av andra världskriget var Trekroner ett populärt utflyktsmål. Tyska soldater inkvarterades på fortet under ockupationen. År 1994 öppnade fortet åter som utflyktsmål. Ett kafé och en restaurang inreddes i den tidigare kommendantbostaden år 2006.

Se även 
 Middelgrundsfortet
 Flakfortet

Källor 

Konstgjorda öar
Befästningar i Danmark
Öar i Öresund
Psi Octantis

Psi Octantis är en gulvit ljusstark jätte i Oktantens stjärnbild.

Stjärnan har visuell magnitud +5,47 och är synlig för blotta ögat vid god seeing. Den befinner sig på ett avstånd av ungefär 125 ljusår.

Referenser 

Stjärnbilden Oktanten 
Gul-vita ljusstarka jättar
Bayerobjekt
HD-objekt
HR-objekt
Risto E.J. Penttilä

Risto Erkki Juhani Penttilä, född 17 mars 1959 i Björneborg, är en finländsk politiker och samhällsdebattör. 

Penttilä var forskare vid flera europeiska utrikespolitiska institut 1988–1991. Han disputerade för doktorsgraden i Oxford 1989 och var specialforskare vid försvarsministeriet 1991–1994. Han utsågs 1994 till ordförande för det nybildade partiet Ungfinnarna och satt i Finlands riksdag 1995–1999. Han blev 2002 direktör vid Näringslivets delegation (EVA) och gjorde på denna post uppmärksammade inlägg i samhällsdebatten. Han valdes i början av 2010 till verkställande direktör för Centralhandelskammaren i Finland. Bland hans arbeten märks Finland's Search for Security through Defence 1944–89 (1991) och Historian roolipeli (2006), en betraktelse kring finländska ledares agerande i förhållande till det ryska imperiet och Europeiska unionen.

Källor

Webbkällor

Noter

Vidare läsning 

 

Ledamöter av Finlands riksdag
Födda 1959
Män
Levande personer
Finländska politiker under 1900-talet
Finländska politiker under 2000-talet
Alumner från University College, Oxford
Alumner från Yale University
Personer från Björneborg
Tsunami (olika betydelser)

Tsunami kan syfta på:
 Tsunami, en typ av vattenvåg
 Projekt 205 Tsunami, eller Osa-klass, en serie robotbåtar i sovjetiska flottan
 Satoshi Tsunami, en japansk tidigare fotbollsspelare
 Tsunami (berg- och dalbana), en före detta berg- och dalbana
 Tsunami (miniserie), en svensk miniserie för TV från 2020
 Yuta Tsunami, en japansk fotbollsspelare

Se även 
 Tsunamibanden
 Tsunamistenar
 Efter Tsunamin – barns berättelser från Asien och Sverige
 Indian Ocean Tsunami Memorial
 Minnesmärke över tsunamikatastrofen 2004
 :Kategori:Tsunamier

Japanska ord och uttryck
Verner Fredrikson

Robert Verner Fredrikson, född 13 augusti 1881 i Tillinge socken, död 6 september 1954 i Stockholm, var en svensk försäkringsman.

Verner Fredrikson var son till lantbrukaren Robert Fredrikson. Efter mogenhetsexamen i Västerås 1901 studerade han vid Uppsala universitet och anställdes 1903 vid Svenska Lifförsäkringsanstalten Trygg, där han var avdelningschef 1909–1917. Från 1917 var Fredrikson kontorschef i Sveriges Privatanställdas Pensionskassa och blev 1920 VD där. Samma år gick han över till Livförsäkringsbolaget Framtiden och blev dess VD. Fredrikson var 1920 huvudredaktör för den svenska försäkringstidningen Assurans, 1933–1935 ledamot av Svenska Försäkringsföreningens styrelse och 1933 en av initiativtagarna till Arbetarpensionskassan. Han utgav ett flertal arbeten i försäkringsfrågor, bland annat Översikt över tuberkulosstriden i Sverige och utlandet och försäkringsverksamhetens insats i detta arbete (1915), Bostadsfrågor i Sverige och utlandet och försäkringsverksamhetens betydelse för bostadsproblemet (1920), Folkförsäkring (1924), Anskaffningsorganisation och provisionssystem (1929) och Organisation inom såväl stor- som folkförsäkringsbolag (1931).

Källor

Noter 

Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Personer från Tillinge socken
Födda 1881
Avlidna 1954
Män
Klaus Bremer

Klaus Ilmari Bremer, född 3 november 1938 i Helsingfors, är en finländsk företagare och politiker.

Bremer, som blev diplomekonom 1961, har blivit känd som trafikkommentator i den Helsingforsbaserade radiostationen Radio City. Han invaldes 1993 i stadsfullmäktige i Helsingfors och satt 1995–2003 i Finlands riksdag, där han var obunden medlem av Svenska folkpartiets riksdagsgrupp. Han har profilerat sig som en stridbar politiker med bland annat trafik- och försvarsfrågor som intressen. Han har därtill framträtt som ett språkrör för huvudstadsregionen i den regionalpolitiska debatten.

Källor

Finländska företagsledare
Ledamöter av Finlands riksdag för Svenska folkpartiet
Födda 1938
Män
Levande personer
Finländska politiker under 1900-talet
Politiker från Helsingfors
Trau, schau, wem!

Trau, schau, wem! (även känd under titeln Waldmeister-Walzer), op. 463, är en vals av Johann Strauss den yngre. Den spelades första gången den 15 december 1895 i Gyllene salen i Musikverein i Wien.

Historia
Den 30 januari 1895 skrev den tyske målaren Franz von Lenbach ett brev till Johann Strauss i Wien: "Högt ärade Maestro! Tack vare det oerhört framgångsrika framförandet av er gudomliga musik till den charmiga 'Läderlappen' har jag åter blivit påmind, och jag törs även säga uppmuntrad, att tillfråga Maestron själv om denna min ödmjuka förfrågan: skulle ers höghet ge mig möjligheten att en dag få måla ert porträtt) Jag skulle bli mycket glad om ni inte avslog min önskan. Med största beundran, er tillgivne F. Lenbach". Konstnären var då Tysklands mest uppburne porträttmålare och hade redan avbildat kejsare Vilhelm I av Tyskland, Otto von Bismarck, William Gladstone, Franz Liszt och Richard Wagner. Strauss accepterade glatt erbjudandet, både för både honom själv och hans hustru Adèle, och paret for till München i åtta dagar och satt modell. Samtidigt "umgicks de i sällskapet av Lenbach, Franz Defregger, Paul Heyse och andra prominenta män inom litteratur och konstnärskap i den bayerska huvudstaden" (Musical Courier, London upplagan, 22 juni 1895). Lenbach målade tre porträtt av Johann och två av Adèle, för att senare överräcka två av dessa med sina hälsningar. 'Musical Courier' noterade: "Johann Strauss nästa komposition kommer bli en Lenbach-Walzer, till den tyske målarens ära".

Strauss tillägnade verkligen sin "Lenbach-Walzer" till Franz von Lenbach. Valsen, formellt benämnd Trau, schau, wem!, byggde på melodier från Strauss senaste operett Waldmeister, som hade haft premiär på Theater an der Wien den 4 december 1895. Johanns broder Eduard Strauss dirigerade Capelle Strauss i det första framförandet av valsen Trau, schau, wem! vid en av sina söndagskonserter i Musikverein den 15 december 1895. (Sommaren 1897 framförde Eduard valsen i London under titeln 'Wife, see who comes'.) Några recensenter ansåg att Waldmeister-Walzer (den titel som verket också var känt som och först publicerad som) blickade tillbaka på Strauss "guldår", och refererade till valsen som en "inverterad Donau-vals", då det uppåtgående arpeggiot av de tre första tonerna i An der schönen blauen Donau (op. 314) nu var inverterat till ett nedåtgående arpeggio.

Om valsen
Speltiden är ca 10 minuter och 43 sekunder plus minus några sekunder beroende på dirigentens musikaliska tolkning.

Valsen var ett av sex verk där Strauss återanvände musik från operetten Waldmeister:

 Trau, schau, wem!, Vals, Opus 463
 Herrjemineh, Polka-française, Opus 464
 Liebe und Ehe, Polkamazurka, Opus 465
 Klipp-Klapp-Galopp, Schnellpolka, Opus 466
 Es war so wunderschön, Marsch, Opus 467
 Waldmeister-Quadrille, Kadrilj, Opus 468

Weblänkar 
 Trau, schau, wem! i Naxos-utgåvan.

Referenser

Noter

Valser av Johann Strauss den yngre
Metro Pace

Metro Pace är ett passgångslopp för 2-åriga varmblodiga passgångshästar som körs varje år i september på Mohawk Racetrack i Campbellville i Kanada. Loppet har körts sedan 1988, och är ett av de större loppen inom Nordamerikansk passgångssport, med en samlad prissumma på $750 000 (2019). Det största loppet är North America Cup som körs på samma bana.

Rekord 
 Kusk med flest segrar
 4 – John Campbell (1990, 1996, 1999, 2000)
 Tränare med flest segrar
 3 – Tony Alagna (2012, 2014, 2020)
 Snabbaste segertid
  – Tall Dark Stranger (2019)

Segrare

Referenser 

Nordamerikanska passgångslopp
Samuel Fredrik von Born

Samuel Fredrik von Born, född 2 juli 1782 i Lovisa, död 15 november 1850 i Helsingfors, var en finländsk militär och ämbetsman. Han var far till Johan August von Born. 

Samuel Fredrik von Born förde i kriget 1808–1809 först befälet över Savolaxbrigadens artilleri och var sedan adjutant under Johan August Sandels och Georg Carl von Döbelns kommando (möjligen förebild till adjutanten i Johan Ludvig Runebergs dikt Sandels). Vid fälttågets slut inköpte han godset Gammelbacka i Borgå socken. Han blev 1820 landshövding i Uleåborgs län och 1826 ledamot av senatens ekonomiedepartement, där han var tillförordnad viceordförande; avgick 1828 till följd av en tvist med generalguvernör Arsenij Zakrevskij.

Källor

Noter 

Svenska militärer under 1800-talet
Landshövdingar i Uleåborgs län
Födda 1782
Avlidna 1850
Män
Personer från Lovisa
Samuel Fredrik
Carl Mesterton (regissör)

Carl Wilhelm Ossian Mesterton, född 21 november 1929 i Helsingfors, död 22 juli 2021 i Helsingfors, var en finländsk regissör och TV-producent. 

Mesterton genomgick 1950–1952 Svenska Teaterns elevskola och arbetade 1952–1957 som skådespelare och biträdande regissör vid denna teater. Han studerade vid filmskolan i Prag och avlade slutexamen där. Han var regissör, producent och teaterchef vid Finlands svenska television 1957–1990 och därefter frilansmanusförfattare och regissör på Finska Yle.

Mesterton regisserade ett stort antal skådespel, dokumentär- och underhållningsprogram, bland annat Nog blir det bra och fortsättningen Bergströms. Han skrev manus till och regisserade de finskspråkiga TV-serierna Metsolat, en publiksuccé på 1990-talet, och Hovimäki, som båda har utkommit i bokform. Han ansvarade tillsammans med sin hustru Anna-Lisa som scripteditor för femtio avsnitt av Yle TV1:s långkörare Kotikatu. I televisionens programarkiv finns över 300 program gjorda av honom bevarade.

Mesterton innehade ett stort antal förtroendeuppdrag, som styrelseordförande i Finlands svenska skådespelarförbund (1976–1979), vars hedersmedlem han var, ordförande för Cefisto (1976–1983), för Forum artis (1978–1983), för Kopiosto (1981–1989) och andra organisationer.

Källor

Noter

Finländska teaterregissörer
Finländska TV-regissörer
Finlandssvenska skådespelare
Finländska TV-producenter
Finländska skådespelare under 1900-talet
Regissörer från Helsingfors
Skådespelare från Helsingfors
Födda 1929
Avlidna 2021
Män
Gerhard Boldt

Gerhard Boldt, född 24 januari 1918 i Lübeck, död där 7 maj 1981, var en tysk officer. Boldt inträdde 1937 i kavalleriet och blev löjtnant i reserven samt skvadronchef vid 158:e divisionsspaningsbataljonen. Som ryttmästare blev han 1943 placerad vid avdelningen Främmande arméer öst och 1944 officer med särskilt uppdrag hos generalstabschefen Guderian. Efter dennes avgång var han ordonnansofficer hos hans efterträdare general Krebs. I andra världskrigets slutskede tjänstgjorde han i Führerbunkern i Berlin.

Efter 1945 var han verksam vid den västtyska underrättelsetjänsten Organisation Gehlen, senare vid Bundesnachrichtendienst.

Källor

Noter

Tryckta källor 
 

Män
Födda 1918
Avlidna 1981
Personer i Tyskland under andra världskriget
Deltagare i slaget om Berlin
Personer från Lübeck
Mottagare av Riddarkorset
Jason Goldberg

Jason Goldberg, född 1972 i stadsdelen Bel Air i Los Angeles, Kalifornien, är en amerikansk film- och TV-producent. Han är producenten bakom Guess Who och The Butterfly Effect och är exekutiv producent bakom TV-serierna Beauty and the Geek och Punk'd. Han jobbar oftast ihop med Ashton Kutcher.

Goldberg är sedan 1998 gift med skådespelerskan Soleil Moon Frye och tillsammans har de fyra barn.

Källor

Externa länkar
 

Amerikanska filmproducenter
Amerikanska TV-producenter
Födda 1972
Levande personer
Män
Personer i USA under 2000-talet
Personer från Los Angeles
John Vernon

John Vernon, född Adolphus Raymondus Vernon Agopsowicz den 24 februari 1932 i Zehner, Saskatchewan, död 1 februari 2005 i Los Angeles, Kalifornien, var en kanadensisk skådespelare.

Filmografi i urval

Teater

Roller

Referenser

Externa länkar
  

Män
Födda 1932
Avlidna 2005
Kanadensiska skådespelare under 1900-talet
Werner von Troil

Samuel Werner von Troil, född 14 februari 1833 i Nousis, död 27 april 1900 i Helsingfors, var en finländsk ämbetsman och politiker. Han var son till Samuel Werner von Troil och bror till Gösta von Troil. 

Efter avlagd juridisk examen och tjänstgöring vid Åbo hovrätt 1859–1866 ägnade von Troil sig åt bland annat jordbruk och affärsverksamhet. Från 1867 var han, som en av de främsta talarna i ståndet, en inflytelserik medlem av ridderskapet och adeln i lantdagen, där han tillhörde de liberala. Han tjänstgjorde som lantmarskalk 1882, 1885, 1897 och 1899; återinträdde 1885 i statstjänst som vice ordförande i senatens ekonomiedepartement och var då allmänt uppskattad, men betydligt mindre populär 1891, då han tog avsked. Orsaken till hans försämrade anseende låg i den undfallenhet han visat inför de gryende förryskningssträvandena.

Källor

Finländska ämbetsmän under 1800-talet
Ridderskapet och adelns lantdagsledamöter
Födda 1833
Avlidna 1900
Män
Personer från Nousis
Wilhelm Zander

Wilhelm Zander, född 22 april 1911 i Saarbrücken, död 27 september 1974 i München, var en politisk funktionär i NSDAP och SS-officer med Standartenführer som slutlig tjänstegrad.

Zander var affärsman och verksam inom trävaruhandeln. Han blev medlem i NSDAP 1931 och inträdde i SS som Sturmführer. Han var från 1933 verksam vid Reichsführer SS personalavdelning, 1935 adjutant hos SS-Oberabschnittsführer Nordwest, 1936 i samma position hos SS-Oberabschnittsführer Mitte och 1937 Sturmbannführer.

Efter en duell förflyttades han till Führerns stab hos Reichsleiter Martin Bormann, blev 1940 Reichsamtsleiter i NSDAP och tjänstgjorde 1941–1943 i olika staber i Waffen-SS samt 1943 hos NSDAP:s Oberbereichsleiter. Han befordrades till SS-Obersturmbannführer och i september 1944 till SS-Standartenführer. I andra världskrigets slutskede tjänstgjorde han i Führerbunkern i Berlin vilken han lämnade den 29 april 1945 för att överbringa Hitlers pölitiska testamente till Paul Giesler i Bayern.

Källor

Noter

Tryckta källor 
 

Män
Födda 1911
Avlidna 1974
Personer i Tyskland under andra världskriget
Deltagare i slaget om Berlin
Personer från Saarbrücken
SS-Standartenführer
Daniel Ljung

Daniel Birger Ljung, född 29 november 1998, är en svensk fotbollsspelare som spelar för Östers IF i Superettan.

Karriär
Ljungs moderklubb är IF Hallby. Därefter gick han till Jönköpings Södra. I december 2017 värvades Ljung av Assyriska IK, där han skrev på ett tvåårskontrakt. Totalt spelade Ljung 54 tävlingsmatcher och gjorde nio mål under två säsonger för Assyriska IK.

I november 2019 återvände Ljung till Jönköpings Södra, där han skrev på ett treårskontrakt. Ljung tävlingsdebuterade den 9 mars 2020 i en 2–0-vinst över Örgryte IS i Svenska cupen. Ljung gjorde sin Superettan-debut den 27 juni 2020 i en 0–3-förlust mot Halmstads BK, där han blev inbytt i den 78:e minuten mot Dzenis Kozica.

I december 2022 lämnade Ljung Jönköping och skrev på för seriekonkurrenten Öster IF för de kommande tre säsongerna.

Källor

Noter

Svenska fotbollsspelare
Fotbollsspelare i Jönköpings Södra IF
Spelare i Assyriska IK
Fotbollsspelare i Östers IF
Spelare i Superettan
Spelare i Division 1 i fotboll för herrar
Födda 1998
Levande personer
Män
Svenska idrottare under 2000-talet
He Touched Me

He Touched Me är den amerikanske sångaren Elvis Presleys sjuttonde studioalbum, utgivet 3 april 1972. Albumet var Elvis fjärde gospelalbum, efter "His Hand in Mine" (1960), "How Great Thou Art "(1967) och "You'll Never Walk Alone" (1971). Detta album var Elvis sista gospelalbum under hans livstid, och präglades av mer modern gospel (så kallad "contemporary gospel") än de tidigare albumen. Albumet tilldelades Presleys andra Grammy, av totalt tre, i kategorin Best Inspirational Performance. He Touched Me certifierades guld i mars 1992 och platina i juli 1999 av RIAA.

Referenser

Album av Elvis Presley
Musikalbum 1972
Gösta von Troil

Axel Gustaf (Gösta) Samuel von Troil, född 25 september 1837 i Pemar, död 26 mars 1909 i Stockholm, var en finländsk ämbetsman. Han var son till Samuel Werner von Troil och bror till Werner von Troil.

Gösta von Troil var ordförande i direktionen för Finlands Bank (1875–1883), guvernör i S:t Michels, senare i Åbo och Björneborgs län (1884–1891) samt senator i senatens ekonomiedepartement 1891–1900 (först chef för civil-, sedan för jordbruksexpeditionen).

Källor

Personer inom finländskt bankväsen
Finländska guvernörer
Födda 1837
Avlidna 1909
Män
Finländska ämbetsmän under 1800-talet
Personer från Pemar
Finalen av A-League 2018/2019

Finalen av A-League 2018/2019 spelades den 19 maj 2019, där Perth Glory tog emot Sydney. Detta var Perth Glory:s andra A-League-final och Sydneys femte. Matchen spelades på Perth Glorys hemmaplan, Perth Stadium då Perth Glory slutade etta och Sydney tvåa i grundserien

Grundserien

Lagens väg

Matchen
{{Resultat med trupp
|bild                = Football pitch.svg
|datum               = 19 maj 2019
|tid                 = 
|lag1                = Perth Glory
|lag2                = Sydney
|resultat            =  0 – 0
|halvtid             = 0 – 0
|efl                 = ja
|mål1                = 
|mål2                = 
|straffresultat      = 1 – 4
|straffar1           = Juande Andy Keogh Brendon Santalab 
|straffar2           =  Adam le Fondre Brandon O'Neill Rhyan Grant Reza Ghoochannejhad
|arena               = Perth Stadium
|spelplats           = Perth, Western Australia
|publik              = 56371
|domare              = Shaun Evans
|rapport2 = Rapport
|assisterande domare = Andrew Lindsay och Paul Cetrangolo
|fjärdedomare        = Chris Beath
|femtedomare         = 
|kitlag1=

|trupplag1 = 
|kitlag2=

|trupplag2 = 
}}

Källor
 A-Leagues officiella hemsida
 Rsssf.com

A-League 2018/2019
2019
Slutspelet i A-League 2018/2019

Slutspelet i A-League 2018/2019  behandlar slutspelet i A-League 2018/2019, slutspelet startade med kvartsfinalen mellan Melbourne Victory och Wellington Phoneix den 3 maj 2019 och avslutades med Grand Final den 19 maj 2019 där Sydney FC gästade Perth Glory.

Tabell

Slutspelsträd

Matcher

Kvartsfinaler

Semifinaler

Grand Final

Källor
 A-Leagues officiella hemsida
 Rsssf.com

A-League 2018/2019