kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Lillberget (naturreservat)

Lillberget är ett naturreservat i Vindelns kommun i Västerbottens län.

Området är naturskyddat sedan 1996 och är 75 hektar stort. Reservatet omfattar Lillberget och norra delen av Vinbrännan och mellan dem entjärn, omgiven av öppna och trädklädda våtmarker. Bergen är bevuxna med gammal tall- och barrblandskog.

Referenser
Naturreservatet Lillberget Länsstyrelsen i Västerbottens län

Noter

Naturreservat i Vindelns kommun
Naturskyddsområden bildade 1996
Natura 2000-områden i Västerbottens län
Västerbron (musikgrupp)

Västerbron är ett svenskt alternativ rock/punkband från Stockholm bestående av Peter Jonasson (Sång), Patrik Lange (Gitarr), Anton Lozinski (Trummor), Viktor Losciale (Gitarr) och Stellan Björnlund (Bas).

Biografi 
Västerbron bildades i Fruängen i början av 2013. De har sagt att de inspirerats musikaliskt av band som The Get Up Kids, Weezer och Fireside. Bandet släppte 2014 sitt debutalbum Idiotologi som togs emot väl av diverse kritiker.
När Musikguiden i Sveriges Radio P3 sammanfattade årets bästa låtar hamnade singeln ”Ännu en dag förgäves” från albumet på en hedrande 16:e-plats.

I december 2015 släppte bandet singeln Mall av Skandinavien och hotades då att stämmas av shoppinggallerian Mall of Scandinavia och fick således ändra namn på singeln till Vilse i varuhuset.

Bandets andra album Till vilket pris som helst släpptes 2016 och följdes upp av spelningar runt om i Sverige och Norge.  Albumet mottog fina recensioneroch bandet tog också emot priset Årets Svenska Rock i 2016 års GAFFA Awards. 
I maj 2018 signade bandet till skivbolaget Startracks och i augusti 2018 släpptes första singeln Döda vinklar från det kommande tredje albumet Flyktbeteendevetenskap som släpps hösten 2018.

Diskografi 

Studioalbum 
 2014 – Idiotologi
 2016 – Till vilket pris som helst
 2018 – Flyktbeteendevetenskap

Singlar 
 2014 – "Om du säger det så är det så"
 2014 – "Fattar ingenting"
 2014 – "Du visste vad du ville göra men du gjorde inget"
 2015 – "Död för mig"
 2015 – "Vilse i varuhuset"
 2016 – "Jag nominerar mig själv"
 2018 – "Döda vinklar"
 2018 – "Nya Sverige"
 2021 – "Kemi" (med Klass II)

Priser 

 2016 – GAFFA-priset för Årets Svenska Rock

Referenser

Externa länkar 
Officiell Facebooksida
Officiell webbplats
Svenska rockgrupper
József Csermely

József Csermely, född 3 januari 1945 i Kunhegyes, är en ungersk före detta roddare.

Csermely blev olympisk silvermedaljör i fyra utan styrman vid sommarspelen 1968 i Mexico City.

Källor 

Ungerska roddare
Ungerska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1968
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1968 från Ungern
Tävlande i rodd vid olympiska sommarspelen 1968
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1972 från Ungern
Tävlande i rodd vid olympiska sommarspelen 1972
Födda 1945
Levande personer
Män
Bertil Holm

Bertil Holm, född 3 november 1922 i Nässjö, död 29 januari 2002 i Grycksbo församling, var en svensk målare, tecknare och teknisk illustratör.

Holm var autodidakt och bosatt i Grycksbo större delen av sitt liv. Enligt honom själv skapade han okomplicerade illustrationer av de upplevelser och intryck han samlat från naturen och olika miljöer.

Holm var ledare för en företagsintern tv-studio och bildateljé. Under en period arbetade han som pappersingenjör och sysslade med framtagning av konstgrafiska papper.

Referenser 

Svenska målare under 1900-talet
Män
Födda 1922
Avlidna 2002
Personer från Nässjö
Svenska tecknare under 1900-talet
Svenska illustratörer
Martin Geber

Isaak Martin Geber, född 26 december 1856, död 21 juli 1929, var en svensk bankir och godsägare. Han testamenterade bland annat medel för uppförandet av det efter honom uppkallade Gebers konvalescenthem.

Biografi
Hans föräldrar var grosshandlaren Julius Geber (1816−1876) och Hilda Geber, född Philipson (1834−1891). Hans bröder var bokförläggaren Hugo Geber och bankmannen Philip Geber.

Efter studentexamen utbildade sig Martin Geber vid handelsskolor i utlandet. Därefter ingick han som delägare i den av fadern grundade bankfirman Julius Geber & Co som han förde tillsammans med sin bror Philip Geber. Firman förvärvades 1906 av Svenska Handelsbanken. Martin Geber ägde mellan 1903 och 1918 godset Fågelbro på Värmdö som han utvecklade med bland annat nya stall, ladugårdar och arbetarbostäder. 

Han var en vida känd sportsman, bland annat beträffande segling och i samband med motorbåtstävlingar där han även vann framstående priser. 

Efter hans död donerades ur hans förmögenhet 50 000 kronor för en stipendiefond till Mosaiska församlingen i Stockholm. Hans namn skulle dock särskilt förknippas med Geberska stiftelsens konvalescenthem som uppfördes i södra Stockholm i mitten av 1930-talet med hjälp av en testamenterad donation om 800 000 kronor. Syftet med stiftelsen var att "bereda lantvistelse åt medellösa konvalescenter, såväl barn som äldre, vilka äro i behov av rekreationsvistelse på landet". 

Vid konvalescenthemmet har han en väg uppkallad efter sig och småorten Geber i stadsdelen Orhem bär hans namn.

Källor
MyHeritage: Julius Geber.

Svenska Dagbladet: Dödsfall, M. Geber, publicerad 23 juli 1929.
Svenska Dagbladet: 800.000 kr donerade till konvalescenthem, publicerad 1 augusti 1929.
Svenska Dagbladet: Vackert konvalescenthem för Geberska donationen, publicerad 15 december 1932.
Stockholms stad: Bouppteckningsregister Stockholms län 1900-1947.

Män
Födda 1856
Avlidna 1929
Svenska godsägare under 1900-talet
Svenska donatorer
Svenska bankirer
M/S Kong Olav

M/S Kong Olav (anropssignal LJRW) var ett passagerar- och hurtigrutefartyg, som levererades till Det Stavangerske Dampskibsselskab (DSD) i april 1964 från varvet Bergen Mekaniske Verksted, Bergen i Norge med byggnummer 433, till en kostnad av 16,5 miljoner norska kronor. Fartyget användes under 33 år på Hurtigruten mellan Bergen och Kirkenes i Norge, från 1964 till 1997. Upphuggning och skrotning av Kong Olav påbörjades i Thailand under augusti 2018.

Historik

Hurtigruten 
Under andra världskriget blev flera av de fartyg som trafikerade Hurtigruten skadade eller sänkta, och måste ersättas med äldre skepp med mindre komfort, varför man efter krigsslutet sjösatte ett flertal nybyggda fartyg. Kong Olav var det trettonde nybygget efter kriget, och det tredje hurtigrutsfartyget som byggdes efter kriget. Kong Olav ersatte fartyget MS Sanct Svithun vilket förliste 1962 varvid 41 människor omkom, och döptes av Det Stavangerske Dampskibsselskab till MS «Kong Olav» för att undvika associationer med de tragiska händelserna knutna till «Sanct Svithun»-namnet.

Fartyget sjösattes den 15 november 1963 och överlämnades till rederiet den 11 april 1964. Jungfruturen påbörjades den 11 maj 1964 och fartyget gick mellan 1968 och 1972 i expressroute, med några avstickare till Svalbard.

1978 såldes Kong Olav till Vesteraalens Dampskibsselskab för  17,5 miljoner norska kronor, varvid skorstenen målades om och fartyget fick en ny hemmahamn i Stokmarknes. Under 1986 renoverades fartyget med bland annat utbyte av motor och kranen. Den 20 april 1987 grundstötte hon vid Rørvik (Vikna) på grund av avbrott i fartygets elkraftförsörjning. Efter nya företagsfusioner 1988 fick hon ny hemmahamn i Narvik.

Den 31 juli 1994 grundstötte Kong Olav vid Florø och ådrog sig stora skador. 1997 ankom fartyget Bergen efter sin sista rundtur på Hurtigruten, och ersattes efter 33 års tjänst av det nybyggda hurtigrutefartyget M/S Nordnorge, samt erbjöds till försäljning.

Efter Hurtigruten 
1997 såldes fartyget till det Honduras-registrerade Andaman Club Co Ltd i Bangkok, Thailand, för att användas som  hotell- och kasino-skepp utanför Similan Islands i Myanmar, men fartyget låg oanvänt i flera år i Myanmar och förföll. Under sommaren 2018 siktades fartyget av ett norskt ögonvittne i en bukt i Thailand, nära gränsen till Myanmar, där hon började huggas upp under augusti månad.

Se även
Hurtigruten 
Bergen Mekaniske Verksted

Referenser

Noter 

Hurtigruten
Fartyg sjösatta 1964
Norska fartyg
Gustaf Leopold Söderström

Gustaf Leopold Söderström, född 3 april 1831 i Nystad, död 20 april 1912 i Borgå, var en finländsk bokhandlare och -förläggare.

Söderström innehade 1853–1896 en bokhandel i Borgå (Öhmanska bokhandeln, Constantin Öhman) och drev förlagsrörelse där. Han grundade 1860 ett eget tryckeri i staden, som 1888 övertogs av sonen Werner Söderström och 1861 tidningen Borgåbladet, som han ägde fram till 1897. Han grundade i början av 1860-talet en kolonial- och manufakturaffär och drev även en tid rederi- och exportrörelse. Han var en framträdande gestalt på orten, ivrigt verksam bland annat inom det kommunala livet, och en stordonator som ömmade särskilt för de fattiga.

Källor

Finländska förläggare
Födda 1831
Avlidna 1912
Män
Personer från Nystad
Constantin Öhman

Alexander Constantin Öhman, född 3 mars 1816 i Helsingfors, död 1 mars 1848 i Wien, var en finländsk bokhandlare och förläggare. Han var bror till Johan Edvard och August Mauritz Öhman.

Öhman verkade 1829–1838 som biträde i Waseniuska bokhandeln (Gustaf Otto Wasenius) i Helsingfors, grundade 1839 en egen bokhandel i Borgå och upptog 1841 förlagsverksamhet. På Öhmans förlag utkom verk av bland andra Johan Ludvig Runeberg, Zacharias Topelius och Fredrik Berndtson. Förlagets största objekt var praktverket Finland framstäldt i teckningar, utgivet i häften 1845–1852. Det gav även ut ett stort antal titlar på finska.

Källor

Noter

Finländska förläggare
Näringslivspersoner från Helsingfors
Födda 1816
Avlidna 1848
Män
Höghastighetslinjen Berlin–München

Höghastighetslinjen Berlin–München (tyska: Schnellfahrstrecke Berlin–München) är en tysk höghastighetsjärnväg mellan Berlin och München, öppnad december 2017. Den trafikerar städerna Berlin, Halle, Leipzig, Erfurt, Nürnberg och München. Första delen av banan började byggas 1996 och byggprojektet är ett av de dyraste sedan Tysklands återförening. Banan har ett större antal tunnlar och viadukter.

Galleri

Externa länkar 

Järnvägslinjer i Tyskland
Transportanläggningar i Berlin
Transportanläggningar i Leipzig
Transport i Nürnberg
Transport i München
Nürnberg Hauptbahnhof

Nürnberg Hauptbahnhof är centralstationen i Nürnberg i Tyskland. 

Stationen är en genomgående station och trafikeras bland annat av snabbtåg på Höghastighetslinjen Berlin–München. Nürnbergs tunnelbana ansluter med en station för linje U1, U2 och U3 samt även spårvägen.

Galleri

Järnvägsstationer i Tyskland

Byggnader och anläggningar i Nürnberg
Järnvägsstationer invigda 1844
1844 i Tyskland
Håkan Swedin

Claes Håkan Gustaf Swedin, född 10 oktober 1950 i Lundby församling i Göteborgs och Bohus län, är en svensk militär.

Biografi
Swedin avlade officersexamen vid Krigsskolan 1973 och utnämndes samma år till fänrik vid Bohusläns regemente, där han befordrades till löjtnant 1975 och till kapten 1976. Han befordrades till major 1983 och tjänstgjorde vid Arméstaben 1984–1988, åren 1986–1988 som detaljchef, och inträdde i Generalstabskåren 1988. Under sin tid som detaljchef vid Arméstaben medverkade han i en roll i den militära utbildningsfilmen Förebudet (1987). Han var chef för Beredskapsskvadronen vid Livgardets dragoner 1988–1989, tjänstgjorde under FN-befäl i Mellanöstern 1989–1990, befordrades till överstelöjtnant 1990, tjänstgjorde vid Operationsledningen i Försvarsstaben 1990–1992 och var bataljonschef vid Svea livgarde 1993–1994. År 1994 befordrades han till överste, varpå han var chef för Livgrenadjärbrigaden 1994–1996, tillförordnad chef för Programavdelningen i Arméledningen i Högkvarteret från 1996, stabschef vid Armécentrum 1998–2000 och försvarsattaché vid ambassaden i Ankara 2001–2004, med sidoackreditering vid ambassaden i Tel Aviv 2003–2004. Åren 2004–2007 var Swedin chef för Skaraborgs regemente. Han medverkade i Mediabrukets filmberättelse Om kriget kom (2016).

Håkan Swedin är son till Owe Swedin och Sonja Andersson. Han gifte sig 1973 med Eiwor Forssell.

Referenser

Födda 1950
Levande personer
Män
Militärer från Göteborg
Svenska militärer under 1900-talet
Svenska militärer under 2000-talet
Överstar i svenska armén
Svenska attachéer
Svenska regementschefer
Samuel Wallin

Samuel Wallin den äldre var en svensk-amerikansk tecknare och gravör. 

Han var troligen far till gravören Samuel Wallin den yngre. Wallin drev en tecknings- och gravyrstudio i New York City 1838–1851 där han utbildade sin son och andra i konsten att gravera. Som illustratör medverkade han med teckningar i tidskriften The Parthenon och som fri konstnär medverkade han i utställningar på The National Academy of Design i New York.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 583, Allhems Förlag, Malmö. 

Svenska tecknare under 1800-talet
Amerikanska konstnärer
Födda okänt år
Avlidna okänt år
Män
Svenskamerikaner
Svenska gravörer
Svenska konsthantverkare under 1800-talet
Carl Wilhdenrath

Carl Wilhdenrath var en svensk-norsk dekorationsmålare verksam i Sverige i mitten av 1800-talet.

Wilhdenrath var gift med Stina Maria Kruse. Han utbildade sig till dekorationsmålare i Sverige och var under några år verksam som sådan i Stockholm innan han 1858 utvandrade till Kristiania där han fortsatte sin verksamhet.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 687, Allhems Förlag, Malmö. 

Svenska dekorationsmålare
Norska konstnärer
Födda okänt år
Avlidna okänt år
Män
Svenska målare under 1800-talet
UGM-133 Trident II

UGM-133 Trident II är en ubåtsbaserad ballistisk robot.

Roboten bestod av tre fastbränsle raketsteg och bär upptill 12 stridsspetsar.

Fjorton ubåtar av Ohio-klassen är bestyckade med 24 stycken Trident II robotar vardera.

Även de fyra brittiska ubåtarna av Vanguard-klassen är bestyckade med 16 stycken Trident II robotar vardera.

Framtid 
De planerade ubåtarna av den amerikanska Columbia-klassen och den brittiska Dreadnought-klassen kommer bestyckas med Trident II robotar

Se även 
 Trident (robot)
 UGM-96 Trident I

Externa länkar

Källor
Trident II D-5 Fleet Ballistic Missile 

Amerikanska ballistiska robotar
Kärnvapenbärande robotar
Lockheed Corporation
Amerikansk krigsmateriel under kalla kriget
Les Abencérages

Les Abencérages, ou L'étendard de Grenade (Abenserragerna, eller Standaret i Granada) är en opera i tre akter med musik av Luigi Cherubini och libretto av Etienne de Jouy efter romanen Gonzalve de Cordoue av Jean-Pierre Claris de Florian. Den hade premiär den 6 april 1813 på Académie Impériale de Musique (Parisoperan) i Salle Montansier med Napoleon och hans hustru, kejsarinnan Marie Louise, i publiken. Till en början var operan en succé men dess popularitet falnade efter Napoleons fall. 

På grund av att operan kräver stora körer, liksom spektakulära och långa balettavsnitt och en kärlekshandling som utspelas mot en bakgrund av stora historiska händelser anses vara ett bra exempel på en fransk grand opera. Almanzors tenor-aria Suspendez de ses murs beundrades av kompositörer såsom Berlioz och har spelats in av sångare såsom Georges Thill och Roberto Alagna. Första aktens balettmusik innehåller variationer över den populära melodin La folia (i Frankrike känd som Les folies d'Espagne).

Personer

Handling
Plats: Kungadömet Granada i moriska Spanien

Tid: Slutet av 1400-talet

Akt 1
Operan handlar om striden mellan familjerna Abenserragerna och Zegris. Trots konflikten har den unge abenserragerkrigaren Almanzor och Zegriprinsessan Noraïme förälskat sig i varandra och ämnar gifta sig. Almanzor har också blivit vän med den spanske ädlingen Gonzalve av Cordoba och utverkat ett fredstraktat mellan muslimerna och de kristna. Men Almanzors popularitet har gjort honom till fiende bland Zegris och de gör upp planer för att få bort honom. På bröllopsdagen bryter det ut kravaller och Almansot tvingas ge sig av för att kväsa upproret. Han tar med sig Granadas standar som ä så heligt att förlusten av det skulle innebära exil.

Akt 2
Almanzor besegrar rebellerna men förlorar standaret och ställs inför rätta. Han försvarar sig med att en av hans fiender, Octaïr, i hemlighet tog det, men ursäkten godtas inte och han döms till landsförvisning.

Akt 3
Almanzor kan inte leva utan Noraïme och smyger in i trädgården i Alhambra för att möta henne. Men han överrumplas av Zegrisfiender, arresteras och döms till döden om inte en kämpe dyker upp som kan strida i hans ställe. En okänd krigare som bär på det förlorade standaret anländer och antar utmaningen å Almanzors vägnar. Han strider och besegrar Zegriskämpen Alamir innan han avslöjar att han är Gonzalve av Cordoba. Han visar fram bevis på att det var Octaïr och hans kumpaner som gömde standaret för att förgöra Almanzor. Konspiratörerna arresteras och Almanzors och Noraïmes bröllop kan gå av stapeln.

Inspelningar
På italienska som Gli abencerragi med Anita Cerquetti, Louis Roney, Alvino Misciano och kör och orkester från Teatro Comunale di Firenze, dirigerad av Carlo Maria Giulini (inspelad 1956; återutgiven på CD av Gala, 2001)
Les abencérages, Margherita Rinaldi, Francisco Ortiz, Jean Dupouy, Coro e Orchestra Sinfonica RAI di Milano, dirigerad av Peter Maag (radioinspelning från 1975; utgiven på CD av Arts Archives, 2006)

Referenser

Källor
 Skivhäften medföljande ovanstående inspelningar.

Operor av Luigi Cherubini
Franskspråkiga operor
Franska operor
Förebudet

Förebudet är en kortfilm som producerades 1987 på uppdrag av Försvarsmakten.

Bakgrund
Förebudet är en informationsfilm om säkerhetstjänst, där Försvarsmakten informerade och gav exempel på främmande makt planerade sabotage- och kuppförberedelser i Sverige under kalla kriget. Bland annat intervjuas Håkan Swedin vid arméstaben om främmande sabotageförbands verksamhet, bland annat om en avklippt telekabel upptäcktes den 8 juni 1986. Något som indikerade på främmande undervattensverksamhet.

Externa länkar

Kalla kriget på film
Försvarsmakten
Filmer 1987
Gibraltar Premier Division 2017/2018

Gibraltar Premier Division 2017/2018 var den 119:e säsongen av högstaligan i fotboll i Gibraltar sedan starten. Tio lag deltog i ligan. Europa var inför säsongen regerande mästare men man lyckades inte försvara titeln, istället tog Lincoln Red Imps hem mästerskapstiteln.

Tabeller

Poängtabell

Resultattabell

Kvalspel

Källor
Officiell hemsida

2017 i Gibraltar
2018 i Gibraltar
Fotbollssäsongen 2017/2018
2017/2018
Akhisar Belediyespor

Akhisar Belediye Gençlik ve Spor Kulübü (Akhisar stads ungdoms- och sportklubb), känd som Akhisar Belediyespor eller Akhisarspor, är en turkisk fotbollsklubb från staden Akhisar som spelar i  TFF 1. Lig.

Placering tidigare säsonger

Färger 
Akhisar Belediyespor spelar i grön och svart trikåer, bortastället är röd eller vit.

Nuvarande trupp 
Uppdaterad: 18 september 2019

Referenser

Externa länkar 
 Officiella webbplats
 Soccerway

Fotbollsklubbar i Turkiet
Sportklubbar bildade 1970
Hôtel de Bourgognes teater

Teatern Hôtel de Bourgogne var en fransk teater i Paris, verksam mellan 1548 och 1783.  Det var den första teatern i Paris.

Teatern har sitt namn efter det före detta palatset Hôtel de Bourgogne, eftersom det uppfördes i en kvarvarande del av hertigarna av Burgunds palats.
Byggnaden uppfördes 1548 för det första teatersällskapet med fast tillstånd i staden, Confrérie de la Passion, som bestod av munkar. De uppförde religiösa så kallade mysteriepjäser. 

Från åtminstone 1578 uppträdde kringresande sekulära professionella teatersällskap i byggnaden. 

Mellan 1628 och 1680 var byggnaden en fast teater för teatersällskapet Comédiens du Roi. Dess två rivaler Théâtre du Marais (1634) och Troupe de Molière (1648) förenades 1673 i Théâtre de Guénégaud, och 1680 gick Comédiens du Roi från Hôtel de Bourgogne ihop med Théâtre de Guénégaud och bildade Comédie-Française. 

Hôtel de Bourgogne-teatern inrymde från 1680 Comédie-Italienne som 1762 förenades med Opéra-Comique och blev känd som Théâtre-Italien. Byggnaden upphörde att användas som teater 1783.

Referenser

Ej längre existerande teatrar i Frankrike
1548
Teatrar i Paris
Kulturåret 1783
Paris historia
Lorentz Wolter

Lorentz Wolter var en målare av tysk börd 

Wolter var verksam i Sverige under senare hälften av 1600-talet. Tillsammans med Johan Wulf anställdes han av Magnus Gabriel De la Gardie för att utföra dekorationsmålningar på Kägleholm. Sannolikt arbetade han även på De la Gardies Venngarn. I samband med ombyggnaden av Ödeby kyrka blev han under flitigt anlitad och i en räkning uppger han att han bland annat utfört König David auf den Orgel in der Kirche mit florentiner lach laciret.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon, del V, sid. 716. Allhems Förlag, Malmö. 

Tyska konstnärer under 1600-talet
Födda okänt år
Avlidna okänt år
Män
3050 Carrera

3050 Carrera eller 1972 NW är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 13 juli 1972 av den chilenska astronomen Carlos R. Torres på Cerro El Roble. Den har fått sitt namn efter syskonena Javiera, Juan José, José Miguel och Luis Carrera, alla var inblandade i det Chilenska självständighetskriget.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av CR Torres
Astronomiska upptäckter 1972
Jason (fartyg)

Jason var ett norskt sälfångstfartyg, som byggdes 1881 på Rødsverven i Norge. Det finansierades av varvsägaren och redaren Christen Christensen (1845–1923) i Sandefjord.

Användning under namnet Jason 
År 1888 var Fridtjof Nansen kapten på Jason under en seglats till Grönland med syfte att göra det första försöket att korsa ön.

Mellan 1892 och 1894 användes Jason för vetenskapliga valexpeditioner till Antarktis, finansierade av valfångstföretaget A/S Oceana. Syftet var att kartlägga förekomsten av valar och sälar i området. Jason blev då det fartyg som dittills nått längst söderut, när hon nådde 68°10'S.

Användning under namnet Stella Polare

Den italienske prinsen och upptäcktsresanden Ludvig Amadeus planerade 1898 för en polarexpedition. I Norge rådgjorde han med Fridtjof Nansen, som var den som seglat längst nordligt, med det av Colin Archer byggda polarfartyget Fram 1893–1896. Ludvig Amadeus köpte Jason 1899 och döpte om henne till Stella Polare och tog henne till Colin Archers varv i Larvik, där hon genomgick ombyggnad för att ytterligare stärka skrovet. 

Ludvig Amadeus rekryterade en expeditionsbesättning av italienare och norrmän och seglade från Kristiania den 12 juni 1899. I slutet av månaden nådde Stella Polare Arkhangelsk, där slädhundar togs ombord. Därifrån tog sig expeditionen till Franz Josefs land, där de landade i Teplitzbukten på Rudolfön för att etablera ett vinterläger. De satte upp en rad läger utefter en rutt norrut, men under detta arbete förlorade Ludvig Amadeus två fingrar i kylan och fick överlämna kommandot för trippen mot Nordpolen till Umberto Cagni. Den 25 april 1900 kunde Cagni sätta en italiensk flagga 86°34'N och därmed hävda nytt nordligt rekord. 

I juli 1909 donerades Stella Polare som skolskepp till en organisation i Rom. Efter att ha bogserats till plats i Tibern i Rom, fattade hon eld. Delar av bogen klarade sig och sparades på museum i Milano.

Att läsa vidare
Carl Anton Larsen: The Voyage of the "Jason" to the Antarctic Regions i The Geographical Journal, Volym 4, Nummer 4, Oktober 1894, sidorna 333–344.

Källor
Denna artikel är baserad på artikeln Jason (ship) på engelskspråkiga Wikipedia.

Noter

Norska fartyg
Norska forskningsfartyg
Polarfartyg
Fartyg sjösatta 1881
Italienska fartyg