kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
I Will Follow Him

I Will Follow Him är en poplåt, känd genom Little Peggy Marchs inspelning från 1963, ursprungligen komponerad som ett instrumentalt stycke under titeln Chariot av de franska kompositörerna Franck Pourcel och Paul Mauriat. 

Låten utgavs först 1961. Den fick sedan fransk text av Jacques Plante och spelades in av Petula Clark och blev en stor hit i Frankrike och Belgien. Låten försågs samma år med engelsk text av Arthur Altman och Norman Gimbel, och spelades in 1962 av Little Peggy March. Hennes version blev singeletta i USA, och även en internationell hit. I Danmark blev Petula Clarks engelska insjungning dock en större framgång än Marchs med en sjätteplats på singellistan.

Topplistor

Referenser

Noter 

Amerikanska musiksinglar
Musiksinglar 1963
Engelskspråkiga sånger
Singelettor i USA
Sings for the King

Sings for the King är ett album av den amerikanske countryartisten Glen Campbell, utgiven 2018. Albumet innehåller 18 tidigare opublicerade demoinspelningar som Campbell gjorde mellan 1964 och 1968 för Elvis Presley. De flesta av låtarna på albumet spelade Presley sedermera in, bland annat i samband med filmer såsom ”Clamebake” och ”Spinout”.

Inspelningarna hittades i ett förråd och har tidigare tillhört Ben Weisman, som skrev en rad låtar för Elvis, och som är en upphovsmännen bakom låtarna på albumet. 

Den första låten på albumet är en duett av låten ”We Call On Him” mellan Elvis och Glen Campbell.

Låtlista
 We Call On Him (Duett med Elvis Presley ) 
 Easy Come, Easy Go 
 Any Old Time
 Anyone Can Play
 I Got Love
 I’ll Never Know 
 All I Needed Was The Rain 
 How Can You Lose What You Never Had 
 Spinout 
 Magic Fire
 I’ll Be Back 
 Love On The Rocks
 Stay Away, Joe 
 Cross My Heart And Hope To Die 
 Clambake 
 There Is So Much World To See 
 Do The Clam 
 Restless

Referenser

Musikalbum 2018
Benediction

Benediction är ett engelskt death metal-band, bildat 1989. Året därpå utkom gruppens debutalbum – Subconscious Terror.

Nuvarande medlemmar
 Darren Brookes – gitarr (1989–)
 Peter Rewinsky – gitarr (1989–)
 Dan Bate – basgitarr (2018–)
 Dave Ingram – sång (1990–1998, 2019–)
 Giovanni Durst – trummor (2019–)

Diskografi
Studioalbum
Subconscious Terror (1990)
The Grand Leveller (1991)
Transcend the Rubicon (1993)
The Dreams You Dread (1995)
Grind Bastard (1998)
Organised Chaos (2001)
Killing Music (2008)
Scriptures (2020)

Källor
 

Musikgrupper bildade 1989
Engelska death metal-grupper
Solaris Urbino

Solaris Urbino är en serie bussar med lågt golv och lågentré tillverkade i Poznań av den polska busstillverkaren Solaris Bus & Coach (f.d. polska Neoplan) sedan 1999.

Utbudet sträcker sig från korta bussar i längden 8,9 meter till boggibussar med 15 meters längd och ledbussar med 18 eller 18,75 meters längd.

Solaris Urbino-serien finns endast som vänsterstyrda högertrafiksbussar och säljs endast i Europa. De ersatte de polsktillverkade bussarna i Neoplan N40-serien och var polska Neoplans första egna serie bussar som inte tillverkades på licens.

Motorerna är monterade på längden stående eller liggande längst bak i det bakre överhänget. Dessa tillverkas av externa tillverkare precis som de gjorde hos föregångaren i Neoplan N40-serien och sträcker sig från vanliga förbränningsmotorer med diesel/biodiesel och bio-/naturgasdrift till elektriska motorer och bränsleceller.

En utmärkande detalj i designen på Solaris Urbino-seriens bussar är den asymmetriska fronten som sluttar nedåt mot bussarnas högra sida.

I svensk linjetrafik

I Sverige har olika operatörer hittills endast köpt in olika typer av Solaris Urbino eller Trollino när de har köpt in bussar av Solaris. Olika varianter av Solaris Urbino är i Sverige som allra vanligast i Region Västmanland där de utgör majoriteten av bussarna i länet samt en väldigt stor andel av bland annat Stadsbussarna i Västerås. Samtliga Solarisbussar i Region Västmanland, utom en buss i Västerås stadstrafik (som är eldriven med biogasuppvärmning) är biogasdrivna med Cummins-motorer. Västerås lokaltrafik började köpa in Solaris 2010 och fram till 2018 köpte företaget endast in Solaris Urbino vid nyleverans. Inledningsvis köptes endast regionbussmodellen Urbino 15LE, men sedan 2013 även Urbino 18 och Urbino 12 för stadstrafiken i Västerås.

I övrigt förekommer Solaris Urbino i Göteborgsområdet samt i Skåne. Även i norra Sverige, och då i Umeå, Skellefteå och Luleå kommuner förekommer Solaris Urbino. Solaris Urbino har tidigare förekommit i Stockholms innerstad men bussarna återkallades efter en kortare tid då det varit en del missnöje med bussarna där.

Sedan 2020, då Vy Buss förnyade sitt avtal för Stadsbussarna i Gävle, finns ett stort antal Solaris Urbino 12 CNG och Urbino 18 CNG i Gävle, under 2022 levererades några elektriska bussar av samma typ som ersättatte de sista kvarvarande bussarna från förra avtalet. Till Sandvikens stadsbussflotta beställdes två Solaris Urbino med vätgasdrift med leverans i slutet av 2021. Dessa sattes i trafik våren 2022.

Se även

Solaris Trollino

Bildgalleri

Referenser

Bussar tillverkade av Solaris
Bakhjulsdrivna fordon
Lanseringar 1999
Goulphar fyr

Goulphar fyr (franska: Phare de Goulphar) är en fyr på ön Belle-Île-en-Mer utanför Bretagnes kust.

De första ritningarna presenterades av ingenjör Augustin Fresnel i oktober 1826, men bygget fördröjdes och stoppades på grund av instabila grundförhållanden 1929. Det återupptogs tre år senare och var klart sommaren 1835. Fyren tändes för första gången den 1 januari år 1836. Den var utrustad med oljelampa och en fresnellins som roterades med hjälp av ett urverk. 
År 1882 byggdes en mindre tillbyggnad för en mistlur, som fortfarande är i drift.

Fyren elektrifierades 1890 och försågs med en båglampa. År 1903 installerades en bassäng med kvicksilver som underlag för fresnellinsen. Fyrvaktarebostaden byggdes ut på  och radiofyren stängdes 1987. Ljusbågslampan har ersatts av en metallhalogenlampa på 1000 watt

Fyren automatiserades helt år 2000 och kan besökas från april till oktober.

Källor

Fyrar i Frankrike
Arkitekturåret 1835
Bretagne
1835 i Frankrike
Longgang (olika betydelser)

Longang kan avse följande platser i Kina:

 Longgang, Longan Qu – stadsdistrikt i Huludao, Liaoning-provinsen
 Longgang, Guangdong, Longan Qu – stadsdistrikt i Shenzhem, Guangdong-provinsen
 Longgang (köping i Kina, Anhui)
 Longgang (köpinghuvudort i Kina, Guangdong Sheng, lat 24,00, long 116,23)
 Longgang (köpinghuvudort i Kina, Hubei Sheng, lat 29,63, long 114,95)
 Longgang (socken i Kina, Jilin)
 Longgang (socken i Kina, Sichuan)
 Longgang (sockenhuvudort i Kina, Chongqing Shi, lat 29,70, long 105,71)
 Longgang (sockenhuvudort i Kina, Jiangxi Sheng, lat 26,11, long 116,26)
 Longgang Shezu (sockenhuvudort i Kina, Jiangxi Sheng, lat 26,74, long 115,58)
 Longgang Shan (bergskedja) – Jilin-provinsen
 Longgang Shuiku – vattenreservoar i Jiangxi-provinsen
Chikan (olika betydelser)

Chikan kan avse:

 Chikan –  konstruerat farthinder, främst på banor för motortävlingar

Geografi

Bangladesh
Chikan Chāra (vattendrag, lat 21,53, long 92,06), Chittagong, 
 Chikan Chāra (vattendrag, lat 21,61, long 91,92), Chittagong, 
 Chikan Chāri – vattendrag, Chittagong-provinsen

Indien
 Chikan Metta – kulle i delstaten Chhattisgarh

Kina
 Chikan, Zhanjiang – stadsdistrikt, Guangdong-provinsen
 Chikan (häradshuvudort i Kina, Guangdong Sheng, lat 21,27, long 110,36) – ort i provinsen Guangdong
 Chikan (köpinghuvudort i Kina, Guangdong Sheng, lat 22,32, long 112,58) – ort i provinsen Guangdong
 Chikan Shuiku – vattenreservoar, Guangdong-provinsen
 Chikan Wan – havsvik, Guangdong-provinsen
Zhenjiang (olika betydelser)

Zhenjiang kan avse följande platser i Kina:

 Zhenjiang –  stad på prefekturnivå i Jiangsu- provinsen
 Zhenjiang, Shaoguan –  stadsdistrikt i Guangdong-provinsen
 Zhenjiang (köping), Chongqings storstadsområde
 Zhenjiang (köpinghuvudort i Kina, Guangdong Sheng, lat 21,87, long 110,71)
 Zhenjiang (köpinghuvudort i Kina, Liaoning Sheng, lat 40,76, long 125,43)
Christoph Butterwegge

Cristoph Butterwegge, född 26 januari 1951 i Albersloh nära Sendenhorst, Nordrhein-Westfalen, är en tysk statsvetare och fattigdomsforskare. Han var från 1998 till 2016 professor i statsvetenskap vid institutet för jämförande utbildningsforskning och sociologi vid den humanvetenskapliga fakulteten vid Kölns universitet, samt medlem av forskningscentrat för interkulturella studier. Sedan oktober 2016 är han pensionerad. 

Butterwegge var i perioderna 1970–1975 och 1987–2005 medlem av SPD. Sedan han lämnade SPD 2005 har han inte varit medlem av något parti, men nominerades inför Förbundsförsamlingen 2017 av Die Linke till partiets kandidat till Tysklands förbundspresident. Han förlorade valet till Frank-Walter Steinmeier (SPD).

Referenser 

Tyska statsvetare
Personer från Nordrhein-Westfalen
Män
Tyska socialister
Födda 1951
Levande personer
Tyska politiker under 2000-talet
Personer verksamma vid universitetet i Köln
Taishan (olika betydelser)

Taishan kan avse följande platser i Kina:

 Taishan – berg i Shandong-provinsen, världsarv
 Taishan, Jiangmen  – stad på häradsnivå, Guangdong-provinsen
 Taishan, Tai'an  – stadsdistrikt i Shandong-provinsen
 Taishan (forskningsstation)  – kinesisk forskningsstation i Antarktis
 Taishan (socken) – stadsdelsdistrikt (!) i Jiangsu-provinsen
 Taishan (sockenhuvudort i Kina, Jiangxi Sheng, lat 27,44, long 114,27) – ort i provinsen Jiangxi
 Taishan Liedao – öar i Fujian-provinsen

Se även
 Taishan Shuiku – flera vattenreservoarer
HD 51799

HD 51799 är en ensam stjärna belägen i den södra delen av stjärnbilden Akterskeppet. Den har en skenbar magnitud av ca 4,95 och är svagt synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 3,8 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 860 ljusår (ca 260 parsek) från solen. Den rör sig bort från solen med en heliocentrisk radialhastighet på ca 22 km/s.

Egenskaper
HD 51799 är en röd jättestjärna av spektralklass M1 III. Den har en radie som är ca 65 solradier och har ca 2 532 gånger solens utstrålning av energi från dess fotosfär vid en effektiv temperatur av ca 3 800 K.

HD 51799 anses kunna vara en halvregelbunden variabel av typ SRb med skenbar magnitud 4,99 –5,05.

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/33357/hd51799.

 

		
Stjärnbilden Akterskeppet
HR-objekt
HD-objekt
Röda jättar
Misstänkta variabler
Aviation Club de France

Aviation Club de France var en spelklubb i Paris i Frankrike verksam åren 1907–2014. Klubben var belägen på Champs-Élysées i stadens centrum.

Aviation Club de France grundades 1907 på 104 Avenue des Champs-Elysees som en privat klubb för piloter. Den omorganiserades 1925 till spelklubb och medlemskap öppnades för andra än piloter. Medlemsantalet ökade och med tiden kom Aviation Club de France att bli en av Europas mest exklusiva spelklubbar. År 1995 införde man poker som första spelklubb i Franrike, det blev populärt och klubben kom att bli en plats för spel med höga insatser och sågs som ett flaggskepp på den europeiska pokerscenen. Aviation Club de France var med när World Poker Tour instiftades 2002 och var plats för deltävlingar i turneringsserien fram till 2013. En mängd andra kortspel såsom bridge, rummy blackjack och baccarat spelades här.

År 2014 gjorde myndigheter ett tillslag och stängde klubben på grund av oegentligheter i bokföringen. Klubbens licens löpte oförnyad ut och man öppnade aldrig för spel igen, slutligen likviderades tillgångarna år 2015. År 2018 öppnade en ny spelklubb Club Barrière i Avation Club de Frances gamla lokaler.

Källor 

Paris
Spelklubbar
Organisationer bildade 1907
Organisationer upplösta 2015
HELLP-syndrom

HELLP-syndrom är en ovanlig men allvarlig graviditetskomplikation kopplad till preeklampsi. Akronymen står för "hemolysis, elevated liver enzymes and low platelet count". 

HELLP debuterar vanligtvis under den andra halvan av graviditeten eller strax efter förlossningen. Symtomen kan vara trötthet, vätskeansamling, huvudvärk, illamående, buksmärta i övre delen av buken, dimsyn, näsblod och kramper. Komplikationer kan innefatta disseminerad intravasal koagulation, placentaavlossning och njursvikt.

Diagnosen baseras vanligtvis på kliniska symptom och att blodprover visar tecken på nedbrytning av röda blodkroppar (hemolys), leverpåverkan och låga blodplättsvärden (trombocytopeni).

HELLP-syndrom förekommer i cirka 0,7 % av graviditeter och drabbar cirka 15 % av kvinnor med eklampsi eller svår preeklampsi.

Symptom 
Patienter med HELLP-syndrom drabbas ofta av svår smärta i epigastriet eller högra övre delen av buken, åtföljt av illamående, kräkningar och högt blodtryck. Vissa patienter kan också drabbas av huvudvärk och synproblem.

Kliniskt är det ofta ett snabbt förlopp med hastig försämring av patientens tillstånd.

Riskfaktorer 
Förhöjt BMI och metabola rubbningar, liksom antifosfolipidsyndrom, ökar risken för HELLP-syndrom. Om kvinnan utvecklat HELLP-syndrom i en tidigare graviditet tenderar hon att löpa en högre risk under alla sina efterföljande graviditeter.

Patofysiologi 
Patofysiologin är fortfarande oklar. Den bakomliggande mekanismen verkar bero på onormal placentautveckling med endotelcellsskada som följd, vilket i sin tur leder till påverkan på koagulation och inflammation.

Behandling 
Den enda botande behandlingen är att kvinnan förlöses så snart som möjligt, eftersom symtomen minskar och gradvis försvinner efter uttagandet av moderkakan. Viss hänsyn tas till graviditetslängden och fostrets förutsättningar, men moderns hälsa går alltid först. Efter graviditetsvecka 34+0 rekommenderas förlossning.

Blodtryckssänkande läkemedel kan användas för att behandla högt blodtryck, vilket ofta ses vid HELLP-syndrom. Magnesiumsulfat används för att minska risken att kvinnan utvecklar eklampsi. Blodförtunnande behandling ges för att minska risken att utveckla blodpropp. Blodtransfusioner kan också krävas.

Prognos 
Med behandling är mödradödligheten mindre än 1 %, även om komplikationer som placentaavlossning, akut njursvikt, subkapsulärt leverhematom, permanent leverskada och näthinneavlossning förekommer hos cirka 25 % av kvinnorna.

Utfallet för barnet är i allmänhet relaterat till vilken graviditetsvecka det föds i. Upp till 40 % är små för graviditetslängden.

Referenser 

Akuta sjukdomstillstånd
Graviditet
Sjukdomar och komplikationer vid graviditet
Villa Elfviks udde

Villa Elfviks udde är en kulturhistoriskt värdefull byggnad vid Elfviks udde 6 i kommundelen Elfvik i Lidingö kommun. Villan uppfördes 1911 för finansmannen  Jonas Kjellberg efter ritningar av arkitekt Ragnar Östberg. Villan utgör ett välkänt sjömärke vid segelleden till och från Stockholm.

Bakgrund
Elfviks udde hörde ursprungligen till Elfviks gård. Här förvärvade 1910 den välbärgade finansmannen  Jonas Kjellberg en stor södervänd tomt med vidsträckt utsikt över Hustegafjärden, Halvkakssundet och Stockholms inlopp.

Byggnadsbeskrivning

Byggnaden placerades mitt på tomten med egen körväg från grinden (adress Elfviks udde 6) ner till husets entré. Villan fick två våningar med en hög bottenvåning som accentueras av höga fönster mot sjön och i övervåningen av ett symmetriskt placerat fönsterband direkt under takfoten. Taket utgörs av ett högt, valmat och tegeltäckt sadeltak. Mot norr omsluts entrén av två i huvudbyggnaden integrerade flyglar i två våningar som bildar en sorts cour d'honneur. Själva huvudentrén gestaltade Östberg som ett litet antikt tempel. Byggnadens strama arkitektur med vitputsade fasader har drag av engelska ”country houses” och svenska herrgårdar. Till bebyggelsen hör även en av Östberg ritad trädgårdsmästarbostad belägen på tomtens västra sida. Husets fasader är klädda med träpanel under ett flackt tak. 

När Villa Elfviks udde uppfördes 1911 och fram till 1960-talet var Kjellbergs anläggning den enda bebyggelsen på uddens sydöstra sida. Därefter uppfördes Blue Hotel, den stora kursgården för IBM på uddens centrala del och ytterligare några villor öster om Villa Elfviks udde. 

Under andra världskriget användes byggnaden av Försvarsstaben/FRA för signalspaningsverksamhet mellan 1940 och 1943. Den kallades Rabo och där bedrevs radiospaning och kryptoforcering, mestadels mot sovjetisk, tysk och brittisk radiotrafik. Ett trettiotal personer arbetade på Rabo och var förlagda i närheten.  

I gällande stadsplan från 1982 har villan och trädgårdsmästarbostaden en Q-märkning vilket innebär ”kulturhistoriskt värdefull byggnad vars yttre ej får förvanskas”.

Byggnadens disposition
Bottenvåningen innehåller husets representations- och sällskapsrum. Planen domineras av salongen som nås via en stor, central hall med separat kapprum och flankeras av bibliotek i väster och matsal i öster. Från matsalen leder ett serveringsrum till köksregionen och rum för personal som upptar västra flygeln. Den östra flygeln är reserverad för ett biljardrum.  Övervåningen upptas av ”Herrens sovrum”, ”Fruns sovrum”, två barnkammare och tre gästrum, dessutom badrum, två jungfrurum, rum för guvernant och kokerska.

Östberg om villan

Ragnar Östberg beskrev tomten och villan med följande ord:

Referenser

Noter

Källor

Externa länkar

 FRA:s lokaler under andra världskriget

Byggnader och anläggningar i Lidingö kommun
Elfvik
Byggnader ritade av Ragnar Östberg
Arkitekturåret 1911
1911 i Sverige
Ardem Patapoutian

Ardem Patapoutian (), född 2 oktober1967 i Beirut i Libanon, är en amerikansk molekylärbiolog och neurovetenskapare av armenisk härkomst. Han är forskare på Scripps Research i La Jolla i Kalifornien i USA. 

Ardem Patapoutian studerade på American University of Beirut innan han emigrerade till USA 1986. Han avlade 1990 kandidatexamen i biologi på University of California, Los Angeles och disputerade i biologi på California Institute of Technology 1996. Han blev 2000 biträdande professor vid Scripps Research Institute.

Han fick Kavlipriset i neurovetenskap 2020, samt – tillsammans med David Julius – Nobelpriset i fysiologi eller medicin 2021 för sina upptäckter av receptorer för temperatur och beröring.

Källor
Biografi på www.kavliprize.org

Noter

Amerikanska biologer under 2000-talet
Födda 1967
Levande personer
Män
Nobelpristagare i medicin
Amerikanska nobelpristagare
Personer från Beirut
Alumner från University of California, Los Angeles
Alumner från American University of Beirut
Giorgio Parisi

Giorgio Parisi, född 4 augusti 1948 i Rom, är en italiensk fysiker, vars forskning har rört kvantfältteori, statistisk mekanik och komplexa system.

Giorgio Parisi utbildade sig till fysiker på La Sapienza-universitetet i Rom med examen 1970. Han var forskare på Laboratori Nazionali di Frascati 1971–1981. Mellan 1981 och 1992 var han professor i teoretisk fysik på Università degli studi di Roma Tor Vergata och därefter professor i kvantteori på La Sapienza. 

Han fick Wolfpriset 2021 för banbrytande insatser inom organiserade system, partikelfysik och statistisk fysik. Samma år tilldelades han Nobelpriset i fysik tillsammans med Syukuro Manabe och Klaus Hasselmann. Han fick priset för sina bidrag inom kvantkromodynamiken och studier av komplexa fysikaliska system.

Bibliografi i urval

Källor

Noter

Externa länkar
Giorgio Parisis webbplats

Italienska fysiker
Födda 1948
Levande personer
Män
Italienska forskare under 1900-talet
Italienska forskare under 2000-talet
Forskare från Rom
Alumner från Universitetet La Sapienza
Personer verksamma vid La Sapienza
Nobelpristagare i fysik
Italienska nobelpristagare
Agit 883

Agit 883 56 51, sedermera förkortat till Agit 883, alternativ titel: Flugschrift für Agitation und Sozialistische Praxis, var en anarkistisk-libertariansk tidskrift som publicerades av aktivister inom den utomparlamentariska vänstern i Västberlin mellan 1969 och 1972. Numret 883 56 51 syftar på den första redaktionens telefonnummer.

Idén till tidskriften väcktes efter dödsskjutningen av Benno Ohnesorg i samband med en studentdemonstration i Västberlin den 2 juni 1967. Initialt var tidskriften marxistiskt orienterad och influerad av kritisk teori, men senare kom den alltmer att färgas av det anarkistiska budskapet.

Den i maj 1970 grundade Röda armé-fraktionens första kommuniké publicerades i tidskriften den 5 juni samma år. Den programmatiska texten Die Rote Armee aufbauen! författades av Holger Meins.

Redaktionens splittrade inställning till Röda armé-fraktionen samt flera konfiskeringar av tidskriften blev slutet för Agit 883 som utkom med sitt sista nummer i februari 1972. Efterföljare till Agit 883 var de kortlivade 883 Hannover (1972) och 883 Bremen (1973).

Källor

Noter

Externa länkar
Die Titelseiten der Agit 883 und pdf-Scans zum Download

Anarkistiska tidskrifter
Tidskrifter startade 1969
Tidskrifter nedlagda 1972
Dagvattnets dag

Dagvattnets dag infaller den 24 september varje år, oavsett veckodag. Dagvattnets dag instiftades 2020 av VA SYD och är en officiell temadag i Sverige. Den uppmärksammas av såväl branschorganisationen Svenskt Vatten, lokala och regionala VA-organisationer, privata aktörer inom området som universitet och högskolor. Datumet valdes då det sammanföll med internationella Stormwater Awareness Week. 

Syftet med dagen är att uppmärksamma (dag)vattnets roll i staden och att få fler att se dagvatten som en värdefull resurs. Arbetet med att göra plats för vattnet i tättbebyggda städer är omfattande och alla som bor och verkar i en stad kan bidra.

Se även 
 Dagvatten

Källor 
 Svenskt Vatten
Temadagar.se
VA-guiden

Externa länkar 
Stormwater Awareness Week

Dagvatten
Temadagar i september
Islands nationalmuseum

Islands nationalmuseum är ett museum grundat 1863 i Reykjavík. Tanken med museet är att förklara öns historia från de tidiga bosättningarna under Medeltiden till nutiden. På museet finns en permanent utställning som heter Making of nature. Här kan besökare få information om "bebyggelsetiden" under andra hälften av det nionde århundradet och även ta del av ungefär 1000 fotografier från 1900-talet. Utställningen är uppbyggd som en tidsresa där man tar del av bland annat gamla fartyg, rör sig genom historien för att till sist få ta del av bilder av stadens flygplats.

Museet grundades av Jón Árnason (bibliotekarie) år 1863 under namnet den isländska antikvitetssamlingen. Senare utvecklade Sigurdur Gudmundsson idén och anläggningen fick dagens namn år 1911. Museet moderniserades år 2004, bland annat med pekskärmar och andra tekniska detaljer.

Islands nationalmuseum ligger på Suðurgata, mellan stadsdelarna Midborg och Vesturbær.

Källor 

Museer i Reykjavik
Historiska museer i Island
Museer invigda 1863
Ingmar Simonsson

Ingmar Simonsson (pseudonym: Simon Inge), född 29 december 1951 i Ludvika församling, är en svensk förläggare, författare och översättare, som 2001 grundade Themis förlag.

Källor 

Svenska bokförläggare
Svenska författare under 1900-talet
Svenska författare under 2000-talet
Svenska översättare under 1900-talet
Svenska översättare under 2000-talet
Födda 1951
Levande personer
Män
Personer från Ludvika socken
Kjell-Åke Johansson (ishockeyspelare)

Kjell-Åke Johansson, född 25 december 1958, är en svensk före detta professionell ishockeyspelare (back).

Källor 

Män
Födda 1958
Levande personer
Svenska ishockeyspelare
Ishockeyspelare i Luleå HF
Ishockeyspelare i Piteå HC
Ishockeyspelare i Bodens IK
Svenska idrottare under 1900-talet
Changzhou (olika betydelser)

Changzhou kan avse följande platser i Kina:

 Changzhou – stad på prefekturnivå i Jiangsu-provinsen
 Changzhou Benniu Airport
 Changzhou, Wuzhou] –  stadsdistrikt i Guangxi-regionen
 Changzhou (köping) – Guangxi-regionen
 Changzhou (ort i Kina, Jiangxi Sheng, lat 29,02, long 116,80) – en ort i provinsen Jiangxi