kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Jemerson

Jemerson de Jesus Nascimento, mer känd som endast Jemerson, född 24 augusti 1992 i Jeremoabo, är en brasiliansk fotbollsspelare som spelar för Atlético Mineiro.

Klubbkarriär
Den 31 januari 2016 värvades Jemerson av Monaco, där han skrev på ett femårskontrakt. Den 20 mars 2016 debuterade Jemerson i Ligue 1 i en 2–0-vinst över Paris Saint-Germain.

Den 5 november 2020 återvände Jemerson till Brasilien och skrev på för Corinthians. Den 8 oktober 2021 värvades Jemerson av franska Metz. Den 20 juni 2022 blev han klar för en återkomst i Atlético Mineiro.

Landslagskarriär
Den 13 juni 2017 debuterade Jemerson för Brasiliens landslag i en 4–0-vinst över Australien, där han byttes in i den 78:e minuten mot Thiago Silva.

Meriter
Atlético Mineiro
Copa Libertadores: 2013
Recopa Sudamericana: 2014
Copa do Brasil: 2014
Campeonato Mineiro: 2013, 2015

Monaco
Ligue 1: 2016/2017

Källor

Noter

Brasilianska fotbollsspelare
Brasilianska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Atlético Mineiro
Spelare i AS Monaco FC
Fotbollsspelare i Sport Club Corinthians Paulista
Spelare i FC Metz
Spelare i Campeonato Brasileiro Série A
Spelare i Championnat National 2
Spelare i Ligue 1
Födda 1992
Levande personer
Män
Personer från Bahia
Brasilianska idrottare under 2000-talet
Zaniah

Zaniah eller Eta Virginis ( η Virginis, förkortat Eta Vir,  η Vir) som är stjärnans Bayerbeteckning, är en multipelstjärna belägen i västra delen av stjärnbilden Jungfrun. Den har en skenbar magnitud på +3,89 och är synlig för blotta ögat. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 12 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd av 265 ljusår (81 parsek) från solen.

Nomenklatur
Eta Virginis har det traditionella namnet Zaniah/z ə n aɪ . Ə/, härlett från det arabiska زاوية zāwiyah "hörnet", samma källa som Zavijava(Beta Virginis). År 2016 organiserade Internationella astronomiska unionen en arbetsgrupp för stjärnnamn (WGSN) med uppgift att katalogisera och standardisera riktiga namn för stjärnor. WGSN fastställde namnet Zaniah för denna stjärna den 12 september 2016 vilket nu är inskrivet i IAU:s Catalog of Star Names.

I stjärnkatalogen i kalendern Al Achsasi Al Mouakket benämndes denna stjärna Thanih al Aoua, som översattes till latin som Secunda Latratoris, vilket betyder "den andra inroparen". Zaniah, tillsammans med Beta Virginis (Zavijava), Gamma Virginis (Porrima), Delta Virginis (Auva) och Epsilon Virginis (Vindemiatrix), var Al'Awwā''', "Inroparen".

EgenskaperZaniah är en blå underjättestjärna av typ A och av spektralklass A2 V. Stjärnan har en massa som är 2,5 gånger större än solens och en radie som är 4,6 gånger solens radie. Den har en effektiv temperatur på 9  333 K. 

Även om Zaniah kan ses som en enstaka stjärna, har ockultationer med månen visat att den är ett trippelstjärnigt system bestående av två stjärnor separerade med bara 0,6 AE, med ett avstånd på 91 parsek och med en tredje, något mer avlägsen stjärna. Det inre paret är en spektroskopisk dubbelstjärna med en omloppsperiod på 72 dygn. Lutningen av denna bana bestämdes genom interferometerobservationer till 45,5°, vilket gjorde det möjligt att bestämma de individuella massorna av de två stjärnorna. Den primära stjärnan Eta Virginis Aa har en massa på ca 2,5 gånger solens massa, medan sekundären Eta Virginis Ab har 1,9 solmassor. Den svaga tertiära stjärnan, Eta Virginis B, kretsar kring den inre gruppen i en större omlopp med en period av 13,1 år. 

Eftersom Zaniah'' ligger nära ekliptikan kan den skymmas av månen och (mycket sällan) av planeter. Den 12 oktober 272 f.Kr. observerade den grekiske astronomen Timocharis en ockultation av stjärnan med Venus. Den senaste ockultationen av en planet ägde rum den 27 september 1843, även då av Venus.

Källor

Referenser

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/zaniah
 http://stars.astro.illinois.edu/sow/zaniah.html

Stjärnbilden Jungfrun
Bayerobjekt
Huvudseriestjärnor klass A
Trippelstjärnor
Flamsteedobjekt
HD-objekt
HR-objekt
Lyyra Filmi

Lyyra Filmi (även Lyyra-Filmi och Filmitehdas Lyyra) var ett finländskt filmproduktionsföretag, verksamt mellan 1910 och 1922.

Lyyra Filmi grundades av Hjalmar V. Pohjanheimo, som utövade sin filmproduktion och filmimport i flera finska städer; däribland Helsingfors, Björneborg, Viborg (nu i Ryssland) och Tammerfors. 1911 påbörjades Lyyra Filmis egen produktion, inledningsvis endast med kortfilmer, och hade producerat sammanlagt 30 filmer fram till 1919. Under våren 1914 utgav bolaget den egna veckotidningen Lyyran viikkolehti. Företagets huvudkontor låg i hörnet av Ludviginkatu-Erottajankatu i Helsingfors. 

1913 började företaget producera dramafilmer och bland dem som förde samarbete med Lyyra Filmi fanns Kaarle Halme och Pohjanheimos fyra söner, däribland Birger Pohjanheimo. Fjorton dramafilmer producerades mellan 1913 och 1915 och ytterligare tre farser producerades mellan 1920 och 1921. Mot 1922 drog sig Pohjanheimo alltmer tillbaka och sålde sin sista biograf i Helsingfors till Erik Estlander. Samtliga av Lyyra-Filmis filmer är idag förstörda.

Filmproduktioner

 Savolinnan ympäristöineen, 1911
 Matka Savolinnasta Punkaharjulle, 1911
 Kuvasarja Pyrinnön kansainvälisistä uintikilpailuista Tampereella heinäkuun 26-29 p:nä 1913, 1913
 Kuvia Karlbergista, 1912
 Kuvia Porista: Seikun höyrysaha, 1913
 Uintikilpailut Helsingissä kesällä 1913, 1913
 Suomalainen viikko Helsingissä, 1913
 Matka Helsingistä Seurasaarelle, 1913
 H.K.V:n kansainväliset kilpailut, 1913
 Viipuri kuuluisine maalalaisine käytävineen, 1913
 Verettömät, 1913
 Nuori luotsi, 1913
 Kosto on suloista, 1913
 Suomalainen viikko Tampereella, 1914
 Lyyran viikkolehti, 1914
 Kilpailut maailmanmestaruudesta kaunoluistelussa lauvantaina, 1914
 Tampereen puuvillatehdas, 1914
 Kuvia Helsingistä, 1914
 Valtiopäiväin avajaiset 4 p. helmikuuta 1914, 1914
 Suomen jääpallomestaruuskilpailut, 1914
 Hyvinkää ympäristöineen, 1914
 Senaattori Leo Mechelinin hautajaiset 2 p. helmikuuta 1914, 1914
 Nokian koskella, 1914
 Porin puuvillatehtaalta, 1914
 Teollisuuslaitoksia Tampereella, 1914
 Kilpailut suomalais-ruotsalais-norjalaisista kiertopokaaleista sekä kauno- että pikaluistelussa sunnuntaina 1 p. maaliskuuta 1914, 1914
 Se kolmas, 1914
 Pirteä ja katonnut kori, 1914
 Salainen perintömäärätys, 1914
 Väärännetty osoite, 1914
 Nainen, jonkas minulle annoit, 1914
 Tuiskusen kuherruskuukausi, 1914
 Vieraalla maaperällä, 1914
 Käpäsen rakkausseikkailu, 1914
 Kaksi sankarit, 1914
 Kesä, 1915
 Rikosten runtelema, 1915
 Ylipäällikkö kreivi Mannerheimin ja Suomen voittoisan armeijan juhlallinen vastaanotto ja paraati Helsingissä 16 p. toukokuuta 1918, 1918
 Helsinki puhdistuksen jälkeen, 1918
 Mankala kosket, 1918
 Kilu-Kallen ja Mouku-Franssin kosioretki, 1920
 Sunnuntaimetsästäjät, 1921
 Kun solttu-Juusosta tuli herra, 1921
 Kilpailut maailman mestaruudesta kaunoluistelussa 22 p:nä helmikuuta 1914, 1934

Referenser

Filmproduktionsföretag
Finländska företag
Företag bildade 1910
Företag upplösta 1922
W Virginis

W Virginis är en pulserande variabel av Cepheid-typ i stjärnbilden Jungfrun. Den är prototypstjärna för en underkategori av cepheidvariabler som sålunda kallas W Virginis-variabler (CWA) som tillhör typ II-cepheiderna och har en ljusvariation som sträcker sig över 10-20 dygn och är av spektraltyp F6 – K2.

Stjärnan varierar mellan visuell magnitud +9,46 och 10,75 med en period av 1,72736 dygn.

Se även 
 Variabel stjärna
 Cepheider

Referenser

Noter 

Stjärnbilden Jungfrun 
W Virginis-variabler
Gul-vita superjättar
HD-objekt
Ehrlichia

Ehrlichia är ett släkte intracellulära bakterier som omfattar 10 arter (augusti 2017) och ingår i ordningen Rickettsiales. Släktets typart är Ehrlichia canis. Släktet har fått namn efter den tyske läkaren och nobelpristagaren Paul Ehrlich.

Ehrlichia-bakterierna är gramnegativa, strikt intracellulära som lever och förökar sig i cytoplasmavakuoler i eukaryota celler med ursprung i huvudsak från benmärgen som granulocyter, monocyter, erytrocyter och trombocyter. Några arter lever i endotelceller. I huvudsak är det arterna E. canis, E. ewingii och E. chaffeensis som orsakar sjukdom hos människa och djur.

Bakterierna förökar sig i värdcellens vakuoler tills cellen dör och bakterierna släpps ut och sprids till nya celler. Spridningen mellan individer sker framför allt med olika fästingarter som vektorer. Bakterierna är små och odling är komplicerad så den kan endast utföras på speciallaboratorier. I rutindiagnostiken kan mikroskopi vara till hjälp tidigt i sjukdomsförloppet för de aktuella sjukdomarna och vägledning om vilken sjukdomstyp det är kan erhållas från den celltyp bakterierna finns i. PCR-analys på blod taget under första sjukdomsveckan blir oftast positivt men metodens känslighet avtar med sjukdomens varaktighet. Vanlig blododling fungerar inte alls. Serologisk analys av ett enstaka prov kan indikera aktuell infektion men med flera möjliga felkällor som korsreaktion med antikroppar från andra organismer eller att provlämnaren tidigare har genomgått sjukdomen, då antikroppshalter kvarstår många år efter genomgången, även symtomlös infektion. I USA anges, att i en del områden har upp till 12 % friska personer påvisbara Ehrlichia-antikroppar utan att vara sjuka.

Bakterierna är endast åtkomliga för behandling med antibiotika som är effektiva inuti människo- eller djurcellerna på grund av deras intracellulära förekomst. I första hand används preparat ur tetracyklingruppen, oftast doxycyklin och snabb förbättring sker i och med påbörjad behandling.

Historik 
I början av 1930-talet kunde man binda samman olika sjukdomar med intracellulära bakterier men inte särskilja vilka bakteriestammar som orsakade vilka sjukdomar. Taxonomin och systematiken var mycket osäker och det var först i och med molekylärbiologins framväxt som det lyckades att knyta vissa sjukdomar till vissa bakteriestammar.

År 2001 publicerades en omfattande molekylärbiologisk utredning som kom att omdana kunskaperna om hela rickettsiaordningens bakterier och vilka sjukdomar de orsakade. De sjukdomar som orsakas av Ehrlichia-arter har fått behålla samlingsnamnet ehrlichioser medan andra bildat gruppnamn som utgår från respektive släktnamn; exempelvis ingår sjukdomen som orsakas av Anaplasma phagocytophilum, med det svenska trivialnamnet betesfeber, i sjukdomsgruppen anaplasmoser. I praktisk humanmedicinsk verksamhet slås fortfarande ofta begreppen samman i brist på tillfredsställande specifik diagnostik och då behandlingen är likartad, medan en tydligare uppdelning av sjukdomarna har börjat inom veterinärmedicin, där det har större både smittskydds- och klinisk betydelse då ibland stora ekonomiska värden står på spel.

Referenser

Proteobakterier
Proteobacteria
Sandnes (Sør-Varanger)

Ej att förväxla med Sandnes kommun nära Stavanger

Sandnes (skoltsamiska: Kueʹttjokk, nordsamiska: Goađak, kvenska: Kotajoki) är en ort i Sør-Varanger kommun i Finnmark i Norge, som ligger vid Langfjorden tio kilometer söder om Kirkenes. Sandnes ligger mellan tätorterna Hesseng och Bjørnevatn. 

Sandnes är en bygd med gammal samisk bosättning. Där inrättades en skola, nu Sandnes skole, 1867.

I Sandnes ligger Sandnes alpinsenter med en alpin backanläggning med en fallhöjd på 125 meter. På samma berg ligger också tre hoppbackar som liksom övriga idrottsanläggningar i Sandnes drivs av Sandnes Idrettslag. 

Vid Sandnes finns den omkring 80 meter långa Sandnesbrua med ett körfält, en av två broar som går över Langfjorden.

Europaväg 6 mellan Kirkenes och Trelleborg går genom Hesseng några kilometer norr om Sandnes. Nordväst om Hesseng finns för E6 en andra, omkring 50 meter lång, bro med ett körfält över Langfjorden, Strømmen bru.

Källor

Noter

Externa länkar
Bild av sjösamefamiljen Musts hus i Sandnes omkring sekelskiftet 1800/1900. Foto: Ellisif Wessel

Sør-Varangers kommun
Orter i Troms og Finnmark fylke
Fulgence Fresnel

Fulgence Fresnel, född den 15 april 1795 i Mathieu, Calvados, död den 30 november 1855 i Bagdad, var en fransk orientalist. Han var bror till Augustin-Jean Fresnel.

Fresnel studerade moderna språk och översatte flera utländska böcker till franska, exempelvis av Berzelius och Tieck. Han reste 1826 till Italien, där han lärde sig arabiska i maronitkollegiet i Rom, for 1831 till Egypten och sändes 1837 till Jeddah, Mekkas hamnstad, som fransk konsul. Fresnel, som var en framstående kännare av det arabiska språket och dess dialekter, satte sig där grundligt in i den dittills föga beaktade sydarabiska dialekten chikili och lade samtidigt (genom sina uppsatser i Journal asiatique) grunden till dechiffreringen av de himyaritiska inskrifterna från Jemen. Efter att 1850 ha vänt hem till Frankrike sändes han 1851 som ledare av en fransk vetenskaplig expedition till Mesopotamien, vars viktiga resultat, efter att Fresnel hade dött på resan, utgavs av en annan av deltagarna, Jules Oppert (Expédition scientifique en Mésopotamie, 1858–1863 med atlas).

Källor 

  

Franska orientalister
Franska diplomater
Diplomater under 1800-talet
Filologer under 1800-talet
Franska forskare under 1800-talet
Personer från Calvados
Födda 1795
Avlidna 1855
Män
Salmonsens
Lucio Cornelio Silla

För Mozarts version av samma historia, se Lucio Silla.
Lucio Cornelio Silla (HWV 10) är en opera seria (dramma per musica) i tre akter av Georg Friedrich Händel och libretto av Giacomo Rossi.

Historia 
Det råder delade meningar om anledning till operans uppkomst. En uppfattning är att den komponerades för ett privat uppförande hos earlen av Burlington på Burlington House den 2 juni 1713. Men mer sannolikt är att operan skrevs för teatern Her Majesty's Theatre i London, då det i operan finns sceniska effekter som ingick i teaterns repertoar, samt röster som fanns att tillgå bland sångarna på den tiden. Operan kan även ha givits som en halvprivat föreställning till den franske ambassadörens ära till vilken librettot är dedicerat. Lika troligt är att operan aldrig uppfördes.

Personer 
Silla, romersk diktator (altkastrat)
Metella, Sillas hustru (sopran)
Lepido, konsul (soprankastrat)
Flavia, Lepidos hustru (sopran)
Claudio, senator, Celias älskare (kontraalt)
Celia, Catulus dotter (sopran)
Guden Mars (bas)
Scabro (stum roll)

Källor 

Operor av Georg Friedrich Händel
Barockmusik
Kultur i London
Kulturåret 1713
Italienskspråkiga operor
Italienska operor
Fatima Kuinova

Fatima Kuinova (tadzjikiska: Фатима Куэнова, ), född Fatima Cohen den 28 december 1926 i Samarkand, Uzbekistan, död 28 december 2021, var en bukharisk sångerska. Hon var av judisk börd och bar ursprungligen familjenamnet Cohen. Hon växte upp i en rysktalande familj och när hon var endast 13 år flydde hon till Stalinabad, Tadzjikistan med sju bröder och tre systrar efter att deras far mördats av den sovjetiska regeringen. På grund av förföljelserna mot judar lyckades hon byta namn från Cohen till Kuinova. Under andra världskriget underhöll hon soldaterna med sång och fick 1948 utmärkelsen "Honored Artist of the Soviet Union".

Referenser

Kvinnor
Födda 1926
Amerikanska sångare
Hundraåringar
Avlidna 2021
Danny Talbot

Daniel "Danny" Talbot, född den 1 maj 1991 i Trowbridge i grevskapet Wiltshire, är en engelsk/brittisk friidrottare (kortdistanslöpare). Talbots mor är halvtrinidadier och hans far är engelsk.

Karriär 
På seniornivå slog Talbot igenom när han blev bronsmedaljör sin specialdistans 200 meter vid EM 2012 i Helsingfors, besegrad endast av den nederländska duon Martina och van Luijk. Samma år sprang han tredjesträckan i det brittiska korta stafettlaget som växlade bort sig i försöken i Londonolympiaden. I EM 2014 i Zürich nådde Talbot semifinal på 200 meter och löpte sistasträckan i det brittiska guldlaget på 4 x 100 meter. I Samväldesspelen 2014 i Glasgow blev Talbot sjua i 200 metersfinalen och därmed bäste europé. I stafetten var Talbot slutman för det engelska laget som slutade tvåa bakom Jamaica. På slutsträckan fick Talbot ge sig för Usain Bolt men höll Trinidads Richard Thompson bakom sig.

Talbot gjorde sin VM-debut i Peking 2015. På 200 meter noterade Talbot nytt personligt rekord (20,27) i semifinalen men tiden räckte inte till en finalplats. Talbot sprang även andrasträckan i det brittiska stafettlaget, som växlade bort sig i finalen. I EM 2016 i Amsterdam blev Talbot ånyo bronsmedaljör över 200 meter, slagen endast av spanjoren Hortelano och turken Guliyev. Talbot togs dock inte ut till det brittiska stafettlaget (som vann guld).

I OS 2016 i Rio de Janeiro slog Talbort personligt rekord (20,25) i semifinalen men tiden var ändock 16 hundradelssekund från en finalplats. Även i detta mästerskap ställdes Talbot över i stafetten. I VM 2017 hemma i London noterade Talbot personligt rekord på 200 meter för tredje mästerskapet i rad.  I försöksloppet joggade en leende Talbot och en leende van Niekerk i mål, sida vid sida, på tiden 20,16. I semifinalen missade Talbot en finalplats med blott en tiondels sekund. Talbot sprang sedan tredjesträckan i finalen när Storbritannien blev världsmästare på 4 x 100 meter, där laget noterade ett nytt Europarekord.

Personliga rekord

Referenser

Fotnoter 

Födda 1991
Brittiska friidrottare
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2016 från Storbritannien
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2016
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2012 från Storbritannien
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2012
Män
Levande personer
Världsmästare i friidrott
Världsmästare på 4 x 100 meter löpning
Kirsti Hurme

Kirsti Kaarina Hurme, född 22 juli 1916 i Åbo, död 3 augusti 1988 i Helsingfors, var en finländsk skådespelare.

Hurme föddes i en torparfamilj och levde under sin barn- och ungdom under enkla förhållanden. Fadern var skådespelare och regissör och hennes äldre syster Aune uppträdde vid Åbos arbetarteater. Även Hurme själv inledde sin karriär vid arbetarteatern som assistent och dansös. Efter vinterkriget övergick Hurme från teatern till Suomi-Filmi, för vilket hon medverkade i flera filmer under 1940-talet. 1944 gifte hon sig med skådespelaren Kunto Karapää, med vilken hon fick dottern Sini. Efter fortsättningskriget verkade Hurme vid Punainen Mylly och sjöng på restauranger. 1951 gifte sig Hurme med affärsmannen Leo Martin, med vilken hon fick sonen Kai.

Filmografi
 Tukkijoella, 1937
 Vihtori ja Klaara, 1939
 Suomi-Filmis soldatsketch 3: Två kumpaner Kille och Kalle, 1940
 Drömmen på fäbodvallen, 1940
 Timmerkungens son, 1940
 Poikani pääkonsuli, 1940
 Hälsingar, 1940
 Antreas ja syntinen Jolanda, 1941
 Ryhmy ja Romppainen, 1941
 Keinumorsian, 1943
 Jees ja just, 1943
 Tositarkoituksella, 1943
 Nuoruus sumussa, 1946
 Gårdarnas folk, 1946
 Pontevat pommaripojat, 1948
 Kanavan laidalla, 1949
 Yhteinen vaimomme, 1956
 Det gick mig i blodet'', 1956

Referenser

Kvinnor
Födda 1916
Avlidna 1988
Skådespelare från Åbo
Finländska skådespelare under 1900-talet
SpaceX CRS-12

SpaceX CRS-12 eller SpX-12 var en obemannad flygning till Internationella rymdstationen med SpaceX:s rymdfarkost Dragon. Farkosten sköts upp med en Falcon 9-raket, från Kennedy Space Center LC-39A, den 14 augusti 2017. Farkosten dockades med Harmony modulen, med hjälp av Canadarm2, den 16 augusti 2017.

Farkosten lämnade rymdstationen den 16 september 2017, några timmar senare återinträdde den i jordens atmosfär och landade i Stilla havet.

Efter uppskjutningen lyckades SpaceX landa bärraketens första steg på Landing Zone 1, några kilometer från uppskjutningsplatsen.

Källor

Referenser

Noter 

SpaceX
Rymdfarkoster
Internationella rymdstationen
Rymdfartsåret 2017
2017 i USA
Machel Cedenio

Machel Cedenio, född 6 september 1995, är en trinidadisk friidrottare som tävlar i kortdistanslöpning.

Karriär
Cedenio deltog vid olympiska sommarspelen 2016. Han sprang tredjesträckan i finalen när Trinidad och Tobago blev världsmästare på 4x400 meter vid världsmästerskapen i friidrott 2017.

Vid olympiska sommarspelen 2020 i Tokyo blev Cedenio utslagen i semifinalen på 400 meter efter ett lopp på 45,86 sekunder.

Källor
Machel Cedenio på World Athletics webbplats

Noter

Trinidadiska kortdistanslöpare
Världsmästare på 4 x 400 meter löpning
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2016 från Trinidad och Tobago
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2016
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2020 från Trinidad och Tobago
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2020
Födda 1995
Levande personer
Män
Aaliyah Brown

Aaliyah Brown, född 6 januari 1995, är en amerikansk friidrottare. Hon sprang förstasträckan i finalen när USA blev världsmästare på 4x100 meter vid världsmästerskapen i friidrott 2017.

Referenser

Fotnoter 

Födda 1995
Amerikanska friidrottare
Kvinnor
Levande personer
Världsmästare i friidrott
Världsmästare på 4 x 100 meter löpning
Morolake Akinosun

Morolake Akinosun, född 17 maj 1994, är en amerikansk friidrottare. Hon sprang tredjesträckan i finalen när USA blev världsmästare på 4x100 meter vid världsmästerskapen i friidrott 2017.

Vid de olympiska tävlingarna i Rio de Janeiro 2016 ingick hon i det amerikanska lag som vann guld på 4x100 meter. Hon deltog dock endast i försöksheaten men tilldelades medalj eftersom USA vann finalen.

Referenser

Fotnoter 

Födda 1994
Amerikanska friidrottare
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2016 från USA
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2016
Olympiska guldmedaljörer 2016
Amerikanska olympiska guldmedaljörer
Kvinnor
Levande personer
Världsmästare i friidrott
Världsmästare på 4 x 100 meter löpning
Riefstahl

Riefstahl är ett tyskt efternamn, som burits av bland andra:

 Carl Riefstahl (1808–1845), tysk cellist
 Rudolf Meyer Riefstahl (1880–1936), tysk-amerikansk konsthistoriker
 Wilhelm Riefstahl (1827–1888), tysk målare

Se även 
 Riefenstahl

Tyska efternamn
Arab Times

Arab Times ()  är en arabisk internationell tidning med huvudkvarter i Houston. Som en pionjär för arabisk press utanför arabvärlden är den lätt igenkännbar med sina grönaktiga sidor.

Tidningen grundades av Dr. Osama Fawzi i Houston 1986. Eftersom tidigare uppskattningar av cirkulationen har placerat den först bland de panarabiska dagstidningarna utanför arabvärlden, täcker 
Arab Times in händelseutvecklingen genom ett nätverk av byråer och korrespondenter i hela Arabvärlden, Europa, USA och Asien.

Referenser

Externa länkar 
  
  

Dagstidningar startade 1986
Arabiskspråkiga dagstidningar
Rewan Amin

Rewan Amin, född 8 januari 1996 i Duhok, är en nederländsk-irakisk fotbollsspelare med kurdisk härkomst som spelar för Dalkurd FF.

Karriär

Tidig karriär
Amin föddes i Dahuk, Irak. Som treåring flydde hans familj från Irak och kom till Leeuwarden, Nederländerna. Som sexåring började Amin spela fotboll i den lokala klubben LAC Frisia 1883. Som 12-åring gick han över till SC Heerenveen. Det blev inget spel i A-laget för Amin utan främst spel för Heerenveens reservlag.

Dalkurd FF
I februari 2017 värvades Amin av Dalkurd FF, där han skrev på ett treårskontrakt. Amin debuterade i Superettan den 1 april 2017 i en 0–0-match mot IF Brommapojkarna, där han byttes in i halvlek mot Alex DeJohn.

Östersunds FK
Den 11 augusti 2018 värvades Amin av Östersunds FK, där han skrev på ett 3,5-årskontrakt. I augusti 2020 råkade Amin ut för en korsbandsskada, vilket gjorde att han missade resten av säsongen. Efter säsongen 2021 lämnade Amin klubben.

Återkomst i Dalkurd FF
I januari 2022 blev Amin klar för en återkomst i Dalkurd FF.

Källor

Noter

Nederländska fotbollsspelare
Spelare i SC Heerenveen
Spelare i Dalkurd FF
Fotbollsspelare i Östersunds FK
Spelare i Superettan
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Födda 1996
Levande personer
Män