kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Fløibanen

Fløibanen är en bergbana i Bergen i Norge som går från Vetrlidsallmenningen i stadens centrum till toppen av Fløyfjellet.

Fløibanen är en av stadens största turistattraktioner med mer än en miljon passagerare om året, men också ett viktigt transportmedel för lokalbefolkningen. Den är 847 meter lång och har fem stationer för passagerare och en hållplats utan av- och påstigning.

Historia

Stortingsledamoten John Lund lade fram ett förslag om ett motoriserat transportmedel till Fløyfjellet 1895. Han fick tillstånd att bygga, men lyckades inte skaffa tillräckliga medel och projektet stoppades. År 1907 togs idén upp igen och hösten 1914 började bygget. Arbetet fördröjdes på grund av råvarubrist under första världskriget och blev först klart fyra år senare. Bergbanan invigdes den 15 januari 1918 och har varit i drift sedan dess med undantag för en kort period 2002 och vintern 2021–2022 på grund av renovering.

Banan drevs av en elmotor på 95 hästkrafter och hade en hastighet på 7 kilometer i timmen. De två vagnarna i oljad teak hade plats för 65 passagerare vardera och resan tog 7 minuter. Dalstationen och restaurangen på toppen av Fløyen ritades av Einar Oscar Schou. På 1950-talet målades vagn nr 1 blå och vagn nr 2 röd och 2002 fick de namnen Rødhette (rödluvan) och  Blåmann efter en sång av Aasmund Olavsson Vinje.

Bergbanan har renoverats vid flera tillfällen och fått nya vagnar fyra gånger. Hösten 2002 var den stängd i sju veckor för renovering och i september 2021 stängde den igen för renovering. Själva bergbanan renoverades av schweiziska Doppelmayr 2021–2022. Den förlängdes med 4 meter och fick nya större vagnar med plats för 120 passagerare. Samtidigt byggdes stationerna om och handikappanpassades. Fløibanen återinvigdes den 1 april 2022.

Bilder

Källor

Externa länkar

 officiell webbplats
Bergbanor
Spårvidd 1000 mm
Järnvägslinjer öppnade 1918
Transport i Vestland fylke
Byggnader och anläggningar i Bergen
1918 i Norge
La Liga 2022/2023

La Liga 2021/2022 var den 92:a säsongen av La Liga, Spaniens högsta division i fotboll. Säsongen inleddes den 12 augusti 2022 och avslutades den 4 juni 2023.

Lag och arenor

Tabeller

Poängtabell

Resultattabell

Anmärkningslista

Se även
 Segunda División 2022/2023

Källor
Laliga.es

2022/2023
2022 i Spanien
2023 i Spanien
Fotbollssäsongen 2022/2023
Carl Frederik Jarl

Carl Frederik (Frits) Jarl, i regel omnämnd som C.F. Jarl,  ursprungligen Jørgensen, född 1 augusti 1872 i Köpenhamn, död 25 januari 1951  i Birkerød, var en dansk industriman. Han var bror till Axel och Viggo Jarl.

Jarl, som var son till konferensrådet Vilhelm Jørgensen och Anna Plenge, blev student vid Metropolitanskolen 1890 och polyteknisk kandidat 1895. Han anställdes vid Øresunds chemiske Fabriker samma år, företog en studieresa i Amerika 1896–1897, var direktör för A/S Øresunds chemiske Fabriker 1902–1911, var ensamansvarig innehavare av Øresunds chemiske Fabriker, Kommanditselskab ved C.F. Jarl 1912–1943 samt därefter styrelseordförande och verkställande direktör för Øresunds chemiske Fabriker A/S. Han var medlem av styrelsen för Kryolitselskabet Øresund A/S 1939 och verkställande direktör för samma företag 1939–1948. Han var medlem av styrelsen för Dansk Ingeniørforening 1910–1915 och av styrelsen för G.A. Hagemanns Kollegium 1908–1937, ordförande i Statens Eksportkreditudvalg 1922–1929, medlem av styrelsen för A/S Burmeister & Wain's Maskin- og Skibsbyggeri 1909–1933 och ordförande 1928–1933. Han var medlem av Akademiet for de Tekniske Videnskaber och av kommissionen för vetenskapliga undersökningar på Grönland 1942.

Referenser 

Danska kemiingenjörer
Danska företagsledare
Födda 1872
Avlidna 1951
Män
Personer från Köpenhamn
Trafikplats Odenskog

Trafikplats Odenskog är en trafikplats i form av en cirkulationsplats i skilda plan med anslutande ramper där Stuguvägen (Länsväg Z 605.01), Hagvägen respektive Riksväg 87 ansluter mot Europaväg 14 och Europaväg 45. 

Trafikplatsen är uppkallad efter den närliggande stadsdelen Odenskog och blev i sin nuvarande form till i samband med anläggandet av den andra etappen av förbifarten utanför Östersund. Innan dess har Stuguvägen både utgjort en del av Riksväg 87 samt, efter öppnandet av förbifartens första etapp, en del av Europaväg 14 (tidigare Europaväg 75) respektive Riksväg 45 (nuvarande Europaväg 45).

Lillänge köpcentrum ligger i nära anslutning till trafikplatsen.

Referenser

Transport i Östersunds kommun
Morriston, Florida

Morriston är en ort i Levy County, Florida, USA.

Referenser 

Orter i Florida
Levy County
Rödebybacken

Rödebybacken är en skidbacke belägen i centrala Rödeby ca 10 km norr om Karlskrona i Blekinge län. Backen är 320 meter lång med en fallhöjd på 61 meter och har 2 st liftar upp till toppen. Kapaciteten är ca 900 personer/timme. En av liftarna köptes från Alljungenbacken (som drevs av Friluftsfrämjandet) under 1980-talet när verksamheten upphörde där. Backen är försedd med en snökanonanläggning samt pistmaskin för att ge bästa möjliga åkunderlag. Vintertid används backen för snowboard, slalom, pulka, snowracer och telemarksåkning. Sommartid förekommer mountainbike och dirtboard. Klubbstugan belägen i nedre delen av backen har en servering, samt uthyrning av åkutrustning. Det är Blekinges enda aktiva skidanläggning och drivs av Karlskrona Alpina Klubb som bildades 1982. Den 27 januari 1979 hölls slalomtävlingen "Kalle Anka Cup" i Rödebybacken. Tävlingen arrangerades av OK Dacke.

Källor

Sportanläggningar i Karlskrona kommun
Vintersportanläggningar i Sverige
Lista över världsrekord i friidrott satta 2005

Det här är en lista över världsrekord i friidrott satta 2005.

Inomhus

Utomhus

U20-rekord

U20-inomhusrekord
Vid sin kongress 2011 beslutade IAAF att införa inomhusvärldsrekord för juniorer. De nya reglerna började gälla 1 november 2011. I samband med det publicerades en lista över tidigare prestationer som godkändes som de första rekorden.

Anmärkningar

Källor
World Records set in 2005 as at 8 Dec 2005, IAAF News N.77, December 15, 2005.

Noter

Friidrottsrekord
Friidrottsåret 2005
Johan Schultz

Johan Schultz kan syfta på:

 Johan Schultz (bildhuggare), tysk-svensk bildhuggare i Början av 1700-talet
 Johan Schultz (författare) (1839–1869), svensk författare och schackexpert
12138 Olinwilson

12138 Olinwilson eller 4053 P-L är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 24 september 1960 av den nederländsk-amerikanske astronomen Tom Gehrels och det nederländska astronomparet  och  vid Palomarobservatoriet. Den är uppkallad efter den amerikanske astronomen Olin C. Wilson.

Asteroiden har en diameter på ungefär 3 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av Palomar–Leiden survey
Astronomiska upptäckter av T Gehrels
Astronomiska upptäckter av I van Houten-Groeneveld
Astronomiska upptäckter av CJ van Houten
Astronomiska upptäckter 1960
Blåfjell 2: Jakten på det magiska hornet

Blåfjell 2: Jakten på det magiska hornet (norska: Blåfjell 2: Jakten på det magiske horn) är en norsk julfilm från 2011 regisserad av Arne Lindtner Næss efter ett manus av Thomas Moldestad.

Filmen är den första norskproducerade 3D-filmen och uppföljare till Jul i Blåfjäll från 2009.

Handling 
En sträng och kall vinter förändras livsförutsättningarna för röd- och blåtomtarna. Drottning Fjellrose vill gärna hjälpa till och trotsar en av de strängaste blåtomtereglerna – hon ger sig ut för att leta efter blåhornet, ett magiskt instrument som kan påverka vädret och rädda tomtarna.

Rollista 

 Simon Andersen – Pilten
 Simen Bakken – Erke
 Anna Celine Bredal – Edel
 Per Christian Ellefsen – Rimspå
 Nikoline Ursin Erichsen – Tufsa
 Torkil Johannes Swensen Høeg – Erke (röst)
 Sidney Louise Lange – Adel
 Jeppe Beck Laursen – Ullkallen
 Johan Tinus Austad Lindgren – pojke
 Lillian Lydersen – Blåværskona
 Hilde Lyrån – tomtemor
 Elsa Lystad – gammelmor
 Toralv Maurstad – Mosetussen
 Lena Meieran – Ullmøya
 Stig-Werner Moe – Mons
 Geir Morstad – Kullbaronen
 Andreas Nodland – ullpojken
 Marie Risan – kocken
 Finn Schau – berättaren
 Ane Viola Semb – Fjellrose
 Robert Skjærstad – Nissefyken
 Sindre Slorafoss
 Inger Teien – kvarnflickan
 Iben Vagle – ullflicka
 Simen Velle – ullbror
 Knut Walle – tomtefar

Produktion 
Filmen spelades in på Blaafarveværket.

Mottagande 
Den hade ett samlat besöksantal på norska biografer på .

Referenser

Externa länkar 

 Blåfjell 2: Jakten på det magiska hornet på Norsk filmografi
 Blåfjell 2: Jakten på det magiska hornet på Filmfront
Norska filmer 2011
Norska äventyrsfilmer
Norska fantasyfilmer
Norska familjefilmer
Norskspråkiga filmer
La Gloire (1859)

La Gloire (sv. Äran) var en pansarfregatt i Frankrikes flotta och världens första sjögående pansarfartyg. Hon var det första av tre systerfartyg i Gloire-klassen, som hon bildade tillsammans med Invincible och Normandie. La Gloire byggdes på flottans varv i Toulon efter ritningar av den innovative fartygskonstruktören Henri Dupuy de Lôme, och sjösattes den 24 november 1859. Fartyget var ursprungligen tänkt som ett traditionellt 90-kanoners linjeskepp men ändrades under konstruktionsfasen till en 36-kanoners pansarfregatt.

Skrovet byggdes i trä och kläddes med ett 12 cm tjockt pansarbälte av smidesjärn, vilket löpte från för till akter och täckte bordläggningen ned till två meter under vattenlinjen. Dessutom fanns ett pansrat torn för om mesanmasten. La Gloire förde en bestyckning av 36 stycken räfflade 16 cm bakladdningskanoner, uppställda på ett täckt batteridäck. Kanondäckets höjd över vattenytan var emellertid bara 1,9 meter, vilket gjorde det nästan omöjligt att använda artilleriet i grov sjö. I övrigt ansågs konstruktionen vara mycket lyckad. Propellermaskineriet utgjordes av en stående tvåcylindrig ångmaskin med 890 nominella hästkrafter, som gav en fart på 12,4 knop. Fartyget var skonerttacklat och förde 1 000 kvadratmeter segel som ett komplement till ångdriften. 

Sjösättandet av La Gloire blev inledningen till ett storskaligt byggande av pansarfartyg i flera europeiska flottor. Den mycket snabba sjökrigsmateriella utvecklingen under 1800-talets andra hälft, gjorde emellertid att fartygstypen ganska fort blev gammalmodig. Efter ett flertal ombyggnader överfördes La Gloire till flottans reserv 1871, och utrangerades formellt i december 1879. Tre år senare skrotades hon.

Referenser

Noter

Tryckta källor

Se även 

 USS Monitor
 John Ericsson (1865)

Franska örlogsfartyg
Fartyg sjösatta under 1850-talet
Fartyg byggda i Frankrike
Fartyg konstruerade av Henri Dupuy de Lôme
Christian VIII (1840)

Christian VIII var ett linjeskepp i danska Kungliga flottan. Fartyget, som fick sitt namn efter den danske kungen Kristian VIII, byggdes på Köpenhamns örlogsvarv under ledning av fartygskonstruktören Andreas Schifter och sjösattes den 22 maj 1840. Skeppet var bestyckat med 84 kanoner av olika kalibrar, uppställda på två täckta batteridäck.

Christian VIII deltog i Slesvig-holsteinska kriget 1848–1851. I början av april 1849 avdelades hon tillsammans med fregatten Geifon, för att oskadliggöra två tyska kustbatterier i den innersta delen av Eckernfördebukten, på Slesvigs östkust. Artillerimässigt förfogade danskarna över en betydande övermakt, men fartygsbesättningarna var dåligt övade i pjästjänst och riktade sina skott för högt, så att eldens verkan begränsades. Den danske befälhavaren Frederik Paludan gav order till hjulångarna Hekla och Geiser att bogsera örlogsfartygen ur strid, vilket dock misslyckades på grund av kraftig tysk beskjutning. 

Christian VIII försökte kryssa mot den västliga brisen, men vägrade i en vändning och gick på grund. Kort därefter sköts linjeskeppet i brand. Christian VIII tvingades omedelbart stryka flagg, men innan allt manskap hunnit evakueras nådde lågorna skeppets krutdurk, varpå fartyget exploderade och sjönk. Tyskarna erövrade också fregatten Geifon, som införlivades i den nygrundade slesvig-holsteinska flottan under namnet Eckernförde, till minne av den tyska segern.

Galleri

Referenser

Noter

Tryckta källor

Webbkällor 

 

Danska örlogsfartyg
Danska linjeskepp
Fartyg sjösatta under 1840-talet
Fartyg byggda i Köpenhamn
Jacob Marstrand

Jacob Nicolai Marstrand, född 10 augusti 1848 i Köpenhamn, död där 3 juni 1935, var en dansk industriidkare. Han var brorson till Troels Marstrand. 

Då Marstrand tidigt blev faderlös, inträdde farbrodern Troels Marstrand i faderns ställe. Efter att ha avlagt preliminärexamen med utmärkelse kom han i bagarlära och tog efter avlagda gesäll- och mästarprov 1874 burskap som bagarmästare i Köpenhamn. Sitt bageri drev han snabbt upp till att bli ett av stadens främsta, och han deltog dessutom med liv i den frisinnade rörelsen i Köpenhamn. År 1883 var han medstiftare av Kjøbenhavns liberale Vælgerforening, 1893 blev han medlem av Köpenhamns borgarrepresentation och var det till 1900, då han som rådman blev medlem av magistraten. Åren 1904–1917 var han borgmästare för magistratens fjärde avdelning och ledde under denna tid den tekniska utvecklingen i den danska huvudstaden. Han är författare till flera småskrifter (Benjamin Franklin, Højskoleforstander Falkenstjerne och C.F. Tietgen).

Referenser 

Danska hantverkare
Borgmästare i Köpenhamn
Kommunpolitiker från Det Radikale Venstre
Födda 1848
Avlidna 1935
Män
Personer från Köpenhamn
Fredrik Benzinger

Fredrik August Benzinger, född den 2 maj 1868 i Reutlingen, Württemberg, död den 27 februari 1953 i Stockholm, var en svensk företagsledare

Benzinger var verkställande direktör för Stockholms mjölkförsäljningsaktiebolag 1905–1915 och för Mjölkcentralen, Lantmännens mjölkförsäljningsförening 1915–1936. Han var konsul för Chile 1912–1929. Benzinger blev riddare av Vasaorden 1912 och av Nordstjärneorden 1922 samt kommendör av andra klassen av Vasaorden 1928. Han vilar i Gustaf Vasa kyrkas kolumbarium i Stockholm.

Källor 

 
 
 
  
 
 Benzinger, August Fredrik på SvenskaGravar.se

Svenska företagsledare
Kommendörer av andra klass av Vasaorden
Riddare av Nordstjärneorden
Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Personer från Reutlingen
Gravsatta i Gustaf Vasa kyrkas kolumbarium
Födda 1868
Avlidna 1953
Män
Juniorvärldsmästerskapet i ishockey 2022

Juniorvärldsmästerskapet i ishockey 2022 var det 46:e juniorvärldsmästerskapet i ishockey. Ursprungligen var toppdivisionen tänkt att spelas i Göteborg, Sverige med på grund av konsekvenserna av Covid-19-pandemin byttes spelort med Edmonton, Alberta i Kanada. Toppdivisionen spelas i Göteborg 2024 istället. Toppdivisionen spelades under perioden 9–20 augusti 2022. Samtliga matcher spelades i Rogers Place. Ursprungligen var mästerskapet tänkt att spelas 26 december 2021- 5 januari 2022, men arrangören IIHF valde att ställa in turneringen efter tre dagar på grund av omfattande spridning av COVID-19 i flera länders lag, vilket gjorde dessa oförmögna att spela. Detta trots hårda regler som fanns på plats för att minska smittspridningen av COVID-19 på grund av den pågående pandemin. 

I februari 2022 meddelade IIHF att man hade planer på att starta om turneringen och istället spela klart den senare under augusti 2022. Efter Rysslands invasion av Ukraina 2022 beslutade att IIHF att diskvalificera landet (tillsammans med Belarus som uttalat stöd för invasionen) från deltagande i deras turneringar. Ryssland ersattes av Lettland, det näst bäst placerade laget från division I A (Belarus var det bäst placerade), som flyttades upp.

Toppdivisionen

Deltagande lag 
Tio lag kvalificerade sig för spel i toppdivisionen 2022 och delades in i två grupper utifrån resultatet i juniorvärldsmästerskapet i ishockey 2021. 

Grupp A
 (2)
 (3)
 (7)
 (8)
 (12, ersätter Ryssland)

Grupp B
 (1)
 (5)
 (6)
 (9)
 (10)

Arena

Grupp A (december 2021)

Grupp B (december 2021)

Gruppspel 
De fyra bäst placerade lagen i respektive grupp gick vidare till kvartsfinalerna. Inget lag blir nedflyttat.

Grupp A

Grupp B

Slutspel 
I semifinalerna kom de bäst rankade lagen från gruppspelet att möta de lägst rankade. Därför gjordes en ny rankning efter gruppspelet enligt följande kriterier:
 Placering i gruppen
 Poäng
 Målskillnad
 Gjorda mål
 Seedning inför turneringen

Slutspelsträd

Kvartsfinaler

Semifinaler

Bronsmatch

Final

Referenser

Externa länkar
 Mästerskapets hemsida

2022 i Kanada
Internationella ishockeytävlingar i Kanada
Ishockeysäsongen 2021/2022
2022
Sportevenemang i Edmonton
David Quinn

David Quinn, född 30 juli 1966, är en amerikansk ishockeytränare och före detta professionell ishockeyback som tränar San Jose Sharks i National Hockey League (NHL) sedan den 26 juli 2022.

Spelare
Han spelade för Binghamton Rangers i American Hockey League (AHL); Cleveland Lumberjacks i International Hockey League (IHL) samt Boston University Terriers i National Collegiate Athletic Association (NCAA).

Quinn draftades av Minnesota North Stars i första rundan i 1984 års draft som 13:e spelare totalt.

Under träningslägret med det amerikanska herrishockeylandslaget inför de olympiska vinterspelen 1988, upptäcktes det att Quinn led av Hemofili B. Detta resulterade i att han tvingades lägga av med att spela ishockey, Quinn gjorde dock comeback 1991 men spelade bara två professionella säsonger innan han la av för gott.

Statistik

Tränare
Efter spelarkarriären blev han tränare och var assisterande tränare för ishockeylagen tillhörande idrottsföreningarna Northeastern Huskies och Omaha Mavericks. År 2002 utsågs Quinn till tränare för Team USA i North American Hockey League (NAHL), han var där bara två år innan han återvände till universitetsishockeyn. Den gången som assisterande tränare för just Boston University Terriers, som han spelade för under sin spelarkarriär. Quinn var där fram tills 2009 när han gick vidare i sin karriär och blev tränare för Lake Erie Monsters i AHL. År 2012 meddelade Monsters moderorganisation Colorado Avalanche (NHL) att Quinn hade blivit befordrad till att vara assisterande tränare åt Avalanches tränare Joe Sacco. Bara ett år senare fick Sacco sparken och Quinn lämnade Avalanche för att träna sitt gamla lag Boston University Terriers. Han var där fram tills 2018 när han återvände till NHL och vara tränaren för New York Rangers, en position Quinn hade fram tills den 12 maj 2021 när han fick sparken. Den 27 december 2021 meddelades det att Quinn skulle bli tränaren för USA:s herrishockeylandslag vid olympiska vinterspelen 2022. Efter OS fick han fortsatt förtroende och var även tränare för USA vid världsmästerskapet i ishockey för herrar 2022. Den 26 juli 2022 offentliggjorde San Jose Sharks i NHL att man hade anställt Quinn som ny tränare.

Statistik
Källa:

Referenser

Externa länkar
David Quinn hockey statistics and profile at hockeydb.com

Män
Födda 1966
Levande personer
Personer från Cranston
Idrottare från Rhode Island
Amerikanska ishockeyspelare
Amerikanska idrottare under 1900-talet
Spelare valda i NHL Entry Draft 1984
Spelare valda av Minnesota North Stars i NHL Entry Draft
Ishockeyspelare i Boston University Terriers (herrar)
Alumner från Boston University
Spelare i Binghamton Rangers
Spelare i Cleveland Lumberjacks
Northeastern Huskies
Omaha Mavericks
Amerikanska ishockeytränare
Tränare i Team USA (NAHL)
Boston University Terriers
Tränare i Lake Erie Monsters
Personer verksamma inom Colorado Avalanche
Tränare i New York Rangers
Tränare i San Jose Sharks
Saint Mary's Star of the Sea

Saint Mary's Star of the Sea är en romersk-katolsk kyrkobyggnad i Edinburgh i Skottland. Den är helgad åt Jungfru Maria och särskilt åt hennes roll som Havets stjärna (latin: Stella maris), det vill säga de sjöfarandes beskyddarinna. Kyrkan är belägen i distriktet Leith och förestås av Oblatfäderna. Kyrkan är sedan år 1970 byggnadsminne.

Källor

Externa länkar

Romersk-katolska kyrkobyggnader i Edinburgh
Romersk-katolska kyrkobyggnader invigda 1854
Mariakyrkor i Storbritannien
1854 i Storbritannien
Byggnadsminnen i Storbritannien
Morningtown Ride

Morningtown Ride är en vaggvisa skriven av Malvina Reynolds. Texten handlar om barn som åker tåg med John Blund, eller The Sandman, som motsvarigheten kallas på engelska. Låten är främst känd i en inspelning av The Seekers, utgiven sent 1966. Gruppen hade redan 1964 spelat in den till studioalbumet Hide & Seekers men gjorde en nyinspelning när det bestämdes att den skulle ges ut som singel.

Texten har även översatts till svenska, och spelades in under titeln "Vägen till morgonstad" av Country Four 1967.

Listplaceringar

Källor 

Musiksinglar 1966
Destiny Udogie

Iyenoma Destiny Udogie, född 28 november 2002 i Verona, är en italiensk professionell fotbollsspelare som spelar för Tottenham Hotspur.

Spelarkarriär 
Udogie kom fram i Hellas Veronas ungdomsakademi och gjorde Serie A-debut med klubben den 8 november 2020 i en 2–2-match borta mot Milan.

Den 15 juli 2021 anslöt han till Udinese på lån med en villkorad köpobligation.

Den 16 augusti 2022 meddelade Tottenham Hotspur att Udigie tecknat ett femårsavtal med klubben och att han lånas tillbaka till Udinese för säsongen 2022–23.

Udogie föddes i Italien och har nigerianskt påbrå. Han har spelat ungdomslandskamper för Italien.

Referenser

Externa länkar 

Italienska fotbollsspelare
Spelare i Hellas Verona FC
Spelare i Udinese Calcio
Personer från Verona
Födda 2002
Levande personer
Män
Spelare i Tottenham Hotspur FC
Italienska idrottare under 2000-talet
Lista över världsrekord i friidrott satta 2004

Det här är en lista över världsrekord i friidrott satta 2004.

Inomhus

Utomhus
Internationella friidrottsförbundet beslutade 1998 att nya världsrekord kan sättas i arenor med eller utan tak. Sedam dess finns inte längre särskilda utomhusvärldsrekord, bara världsrekord och inomhusvärldsrekord. Därför innehåller den här listan flera världsrekord i stavhopp som satts inomhus och som även räknas som inomhusvärldsrekord.

U20-rekord

U20-inomhusrekord
Vid sin kongress 2011 beslutade IAAF att införa inomhusvärldsrekord för juniorer. De nya reglerna började gälla 1 november 2011. I samband med det publicerades en lista över tidigare prestationer som godkändes som de första rekorden.

Anmärkningar

Källor

Friidrottsrekord
Friidrottsåret 2004
Lista över kommuner i provinsen Alessandria

Lista över 187 kommuner i provinsen Alessandria i Italien.

Nuvarande kommuner

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|}

Källor

 
Kommuner i provinsen Alessandria