kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Herman Hoffstedt

Herman Mauritz Hoffstedt, född 14 mars 1843 vid Svartnäs bruk i Svärdsjö socken, död 31 maj 1911 i Stockholm, var en svensk företagare och uppfinnare.

Herman Hoffstedt var son till bruksinspektoren Anders Wilhelm Hoffstedt och bror till Wilhelm Hoffstedt. Han utbildade sig praktiskt till bruksman vid Svartnäs järnbruk, där han blev brukselev 1859, bokhållare 1860, var bokförare och kassör 1860–1863 samt verkmästare 1864–1866. Hoffstedt genomgick Falu bergsskola 1867–1868, varefter han var bruksförvaltare och överingenjör vid Svartnäs 1869–1874, samtidigt som han var anställd på Jernkontorets metallurgiska stat. Han blev 1875 överingenjör vid Iggesunds bruk och var disponent vid Bångbro järnverk, som han moderniserade 1876–1888. Efter att 1891–1892 ha varit disponent vid Schisshytte bruk var han 1893–1904 innehavare av Metallurgiskt-tekniska byrån i Ludvika och samtidigt 1899–1904 disponent vid det av honom grundade AB Ludvika bergverk, som bearbetade Lekombergsgruvan. Från 1904 var han bosatt i Stockholm och ledde där som konsulterande ingenjör Metallurgiskt-tekniska byrån och var dessutom disponent vid AB Nora bergverk 1906–1909 och vid Skottorps gruvor 1909–1911. Hoffstedt gjorde sig känd genom att introducera de basiska bessemerprocessen vid Bångbro 1880.

Källor 
 

Personer inom Sveriges näringsliv
Personer från Svärdsjö socken
Födda 1843
Avlidna 1911
Män
8111 Hoepli

8111 Hoepli eller 1995 GE är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 2 april 1995 av de båda italienska astronomerna Valter Giuliani och Augusto Testa vid Sormano-observatoriet. Den är uppkallad efter Ulrico Hoepli.

Asteroiden har en diameter på ungefär 6 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Eunomia.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Eunomia-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av Valter Giuliani
Astronomiska upptäckter av Augusto Testa
Astronomiska upptäckter 1995
Landtag (Liechtenstein)

Liechtensteins parlament, tyska: Landtag, är den lagstiftande församlingen i Liechtenstein. Den består av 25 ledamöter som väljs vart fjärde år. Parlamentet grundades 1862 då Liechtenstein fick sin första grundlag.

Parlamentariskt arbete utförs i tre kommittéer. Ytterligare kan det grundas specialkommittéer vid behov..

I Liechtenstein har medborgaren och furstefamiljen tillsammans den lagstiftande makten: medborgaren representeras av Landtag och furstefamiljen den sittande statschef (i dagens läge Hans Adam II).

Oberland (Liechtensteins södra delar) är kvoterat med 15 representanter och Unterland (norra delen) med 10.

Källor 

Parlament
Politik i Liechtenstein
Åkersberga Kanalen

Åkersberga Kanalen är en endagars tryckt gratistidning med annonsfinansiering utgiven på tisdagar i Åkersberga under tiden 1 oktober 1996 till 20 september 2016. Utgivningen har fortsatt men Kungliga Biblioteket har inte bibliograferat tidningen sedan 2016. Redaktionen satt 2013-2016 i Åkersberga. Ansvarig utgivare var Stefan Söderberg 2013-2016. Redaktör var Charlotta Lambertz samma period. Kungliga biblioteket har bara undersökt perioden 2013-2016 tiden före 2013 är okänd. Tidningen ges  ut digitalt tisdagar och distribueras onsdagar till hushållen.

Historia 
På hösten 1996 trycktes tre provtidningar. I februari 1997 föddes Åkersberga Kanalen . Tidningen skulle bära sina kostnader varje nummer.  Vissa veckor  hade den bara åtta sidor. Annonsmängden styrde tidningens storlek. Inger Lindegren, journalist och ansvarig utgivare för Åkersberga Kanalen anställdes sommaren 1997 och Jannica Sundkvist, producent,  några månader senare. Sedan 2005 har tidningen utvecklats från  annonsbladet till  lokaltidning distribuerad till  23 000 hushåll varje vecka året om.

Tryckning 
Förlag  för tidningen heter sedan starten Fix Media AB i Åkersberga. Tryckeriet hette 1 januari till 23 december 2014 MittMedia Print  i Falun  och 30 december 2014 tog Pressgrannar i Linköping  över. Tidningen trycktes med svart + 1-3 färger, numera i fyrfärg på ett tabloidformat med 16-32 sidor. Upplagan var efter 2013 21000 till 22000 exemplar. Annonsomfattning var 2015 68 % och 2016 56%.

Referenser 

Svenska dagstidningar
Kiske/Somerville

Kiske/Somerville är en tysk duo grundad 2010 av Frontiers Records. Duon består av Michael Kiske (Helloween, Unisonic, Place Vendome) och amerikanska sångerskan Amanda Somerville (Aina, HDK, Trillium, Epica). Hittills har duon släppt två studioalbum och musiken beskrivs som en blandning av poprock, hårdrock, heavy metal, power metal och symphonic metal. I projektet ingår även svensken Magnus Karlsson, Mat Sinner och Veronika Lukesova.

Medlemmar

Nuvarande 
 Michael Kiske - sång (2010-)
 Amanda Somerville - sång (2010-)
 Magnus Karlsson - gitarr, keyboard (2010-)
 Mat Sinner - bas, bakgrundssång (2010-)
 Veronika Lukesova - trummor (2014-)

Tidigare medlemmar 
 Sander Gommans - gitarr (2010-2014)
 Martin Schmidt - trummor (2010-2014)
 Ramy Ali - trummor (2010-2014)
 Jimmy Krešić - keyboard (2010-2014)

Diskografi

Album 
 Kiske/Somerville - 2010
 City Of Heroes - 2015

Singlar 
 Silence - 2010

Externa länkar 
 

Tyska rockgrupper
Tyska metalgrupper
Pan Shu

Pan Shu, född okänt år, död 252, var en kinesisk kejsarinna, gift med kejsar Sun Quan av Östra Wu och mor till kejsar Sun Liang. 

Hon var dotter till en ämbetsman och arbetade i en sidenfabrik då kejsaren fick se ett porträtt av henne och gifte sig med henne på grund av hennes skönhet. 

Kejsaren hade många gemåler, men hon blev den som fick titeln kejsarinna. Hon beskrivs som vacker, charmerande men temperamentsfull, och ska ha behandlat sin makes andra makor och sina tjänare illa. Hon blev 243 mor till tronföljaren. 

Under kejsarens sjukdom år 252 frågade hon hur änkekejsarinnan Lü fick makten efter sin makes död. Frågan skapade oro kring att hon skulle ta makten som regent och ledde till att hon mördades strax före sin makes död.

Referenser 

Kvinnor
Födda okänt år
Avlidna 252
Kinesiska kejsarinnor
Kungligheter som blivit mördade
Personer i Kina under 200-talet
Målilla Dartklubb

Målilla Dartklubb är en förening i Målilla. Föreningen tillhör Götalands Dartförbund och har medlemmar från en stor del av södra Sverige. Klubben har haft stora framgångar i den högsta serien där man bland annat vann grundserien 2013/14. Man har också ett stort antal individuella guld i SM. År 2020/21 spelar klubben i både elitserien samt superettan, men man har också ett lag i dam-elit efter avancemang under säsongen 2019/20.

Lag 2020/2021 

Dart
Tony Esposito

Tony Esposito kan vara:

Tony Esposito (ishockeymålvakt)
Tony Esposito (musiker)
Pang Wei

Pang Wei, född 19 juli 1986 i Baoding, är en kinesisk sportskytt.

Han blev olympisk guldmedaljör i luftpistol vid sommarspelen 2008 i Peking.

Källor 

Kinesiska sportskyttar
Kinesiska olympiska guldmedaljörer
Kinesiska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 2008
Olympiska bronsmedaljörer 2016
Olympiska guldmedaljörer 2020
Olympiska bronsmedaljörer 2020
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Kina
Tävlande i skytte vid olympiska sommarspelen 2008
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2012 från Kina
Tävlande i skytte vid olympiska sommarspelen 2012
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2016 från Kina
Tävlande i skytte vid olympiska sommarspelen 2016
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2020 från Kina
Tävlande i skytte vid olympiska sommarspelen 2020
Personer från Baoding
Födda 1986
Levande personer
Män
Kinesiska idrottare under 2000-talet
Tony Esposito (musiker)

Tony Esposito, född 15 juli 1950 i Neapel, Italien, italiensk musiker och trummis.

Esposito var främst aktiv under 1970- och 1980-tallen. En av hans största hits var låten Kalimba de Luna 1984 som kort därefter också gjordes som coverversion av Boney M.

Referenser

Födda 1950
Italienska popsångare
Italienska trummisar
Levande personer
Män
Personer från Neapel
Fiorenza Sommaripa

Fiorenza Sommaripa, död 1518, var regerande dam av Paros mellan 1517 och 1518.

Referenser 

Kvinnor
Födda okänt år
Avlidna 1518
Kvinnliga regenter under 1500-talet
Personer i Grekland under 1500-talet
Li Yuehong

Li Yuehong (), född 28 augusti 1989 i Jinan, är en kinesisk sportskytt.

Han blev olympisk bronsmedaljör i snabbpistol vid sommarspelen 2016 i Rio de Janeiro. Vid olympiska sommarspelen 2020 i Tokyo tog han återigen brons i 25 meter snabbpistol.

Källor 

Kinesiska sportskyttar
Världsmästare i sportskytte
Kinesiska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 2016
Olympiska bronsmedaljörer 2020
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2016 från Kina
Tävlande i skytte vid olympiska sommarspelen 2016
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2020 från Kina
Tävlande i skytte vid olympiska sommarspelen 2020
Kinesiska guldmedaljörer vid asiatiska spelen
Kinesiska silvermedaljörer vid asiatiska spelen
Medaljörer i skytte vid asiatiska spelen
Medaljörer vid asiatiska spelen 2010
Medaljörer vid asiatiska spelen 2014
Medaljörer vid asiatiska spelen 2022
Tävlande i skytte vid asiatiska spelen 2010
Tävlande i skytte vid asiatiska spelen 2014
Tävlande i skytte vid asiatiska spelen 2022
Personer från Jinan
Födda 1989
Levande personer
Män
Kinesiska idrottare under 2000-talet
Kamtjatkastrandskata

Kamtjatkastrandskata (Haematopus osculans) är en nyligen urskild fågelart i familjen strandskator inom ordningen vadarfåglar. Den behandlas vanligen som en del av arten strandskata, men urskiljs sedan 2020 som egen art av BirdLife Sverige efter genetiska studier. Fågeln häckar i nordöstra Asien och flyttar vintertid söderut till åtminstone östra Kina.

Utseende och läte 
Kamtjatkastrandskatan är likt närbesläktade strandskatan en svartvit vadarfågel med lång orangeröd näbb och röda ben. Jämfört med strandskatan uppvisar den stående bredare vitt på vingen och i flykten bredare vingband på inre delen av vingen, men inget vitt på de yttersta fem handpennorna. Den har vidare längre ben och längre näbb (99 mm lång hos hanen jämfört med 81 mm). Ungfågels- och vinterdräkterna är också distinkta. Några skillnader i lätena har inte beskrivits.

Utbredning och systematik 
Kamtjatkastrandskatan häckar i kustnära nordöstra Ryssland på Kamtjatkahalvön  samt i Amurland och Ussuriland genom Manchuriet till västra delen av Nordkorea och Hebei i Kina, möjligen även på Kurilerna. Den övervintrar i östra Kina söderut till Guangdong, ibland även i Anadyrbukten, på Kommendörsöarna och Sachalin. Tillfälligt har den påträffats i Myanmar, Bangladesh, Vietnam kontinentala Malaysia, Sarawak på Borneo, i Filippinerna och på Guam. Ett fynd som tros utgöras av denna art finns också från västra Aleuterna i Alaska.

Artstatus 
Kamtjatkastrandskatan behandlas vanligen som underart till strandskatan (H. ostralegus). Den urskiljs dock sedan 2020 som egen art av BirdLife Sveriges taxonomikommitté. Genetiska studier visar att den endast är avlägset släkt och istället basal till en grupp bestående av strandskata, kapstrandskata, sydöstrandskata, nyazeelandstrandskata och chathamstrandskata. Den skiljer sig även något i fjäderdräkt och morfologi.

Status 
Internationella naturvårdsunionen IUCN erkänner den ännu inte som art, varför dess hotstatus inte bestämts.

Referenser 

Strandskator
Fåglar i palearktiska regionen
Carl David Hoffsten

Carl David Hoffsten, född 1 april 1873 i Stockholm, död där 15 april 1956, var en svensk bokförläggare.

Carl David Hoffsten var son till bokförläggaren Anders Victor Carlson. Efter mogenhetsexamen 1891 i Stockholm och studier vid Uppsala universitet inträdde Hoffsten i det av fadern grundade A.V. Carlsons bokförlags AB, vars ledning han övertog 1904, från 1905 som VD. Förlaget satsade särskilt på utgivning av skolböcker av vilka Roth Atlas har tryckts i mer än en miljon exemplar. 1905–1917 var han ägare av och VD i Nya tryckeri AB (senare Lindbergs Tryckeri AB). Hoffsten var styrelseledamot i Svenska bokhandelsskolan 1909–1939 och var ordförande i styrelsen för Understödsföreningen för svenska bokhandlare från 1927. 1908 var Hoffsten en av stiftarna av sammanslutningen De religiösa bokförlagen och ordförande där 1922–1933. Han var ordförande i Stockholms gymnastik- och fäktklubb 1924–1938.

Källor

Noter 

Svenska bokförläggare
Personer från Stockholm
Födda 1873
Avlidna 1956
Män
Personer i Sverige under 1900-talet
Judit och Holofernes (Klimt)

Judit och Holofernes ( eller Judith und Holofernes) är två oljemålningar av den österrikiske konstnären Gustav Klimt. Den första versionen är från 1901 och ingår sedan 1954 i Österreichische Galerie Belvederes samlingar i Wien. Judit II målades 1909 och är utställd på Galleria Internazionale d'Arte Moderna i Palazzo Ca' Pesaro i Venedig.

Klimts konst är en märklig och elegant syntes av symbolism och jugend, ofta med erotiska inslag. I Judits bok, som ingår i Tillägg till Gamla testamentet, berättas om en judisk kvinna vid namn Judit som räddar sin stad Betylua genom att förföra och sedan döda Nebukadnessar II:s härförare Holofernes. Som modell för Judit I stod den judiska societetsdamen Adele Bloch-Bauer (1881–1925), även känd från Porträtt av Adele Bloch-Bauer I (1907). Tidvis har tavlorna kallats Salome efter den bibliska kvinna Salome som av sin styvfar krävde Johannes Döparens huvud på ett fat. Med bibliska och historiska motiv som förevändning skildrade Klimt förra sekelskiftets drömföreställningar om den förföriska kvinnan och det ondas lockelse.

Berättelsen om Judit är ett vanligt motiv i konsthistorien och har skildrats av bland annat Simon Vouet, Caravaggio och Artemisia Gentileschi.

Galleri

Källor 
Österreichische Galerie Belvedere
gustav-klimt.com: Judit I
gustav-klimt.com: Judit II
Bra böckers lexikon, uppslagsord Gustav Klimt.

Målningar 1901
Målningar 1909
Målningar av Gustav Klimt
Målningar på Österreichische Galerie Belvedere
Målningar i Venedig
Målningar med motiv från Gamla testamentet
Erik Hagwall

Erik Hagwall, född 16 februari 1901 i Skedevi församling i Östergötlands län, död 10 augusti 1987 i Lidingö i Stockholms län, var en svensk arkitekt. 

Hagwall, som var son till kontraktsprost Emil Hagwall och Ellen Rosén, utexaminerades från Kungliga Tekniska högskolan 1931. Han var anställd på Arkitekt- och byggnadsbyrån  i Linköping 1934–1936, hos stadsarkitekt Sten Westholm 1937–1942, på HSB:s riksförbunds arkitektkontor i Stockholm 1943–1947 och på Einar Hedmans arkitektkontor i Karlshamn från 1948 till pensioneringen. Han var även lärare på Mörrums skola för yrkesundervisning 1954–1957.

Referenser

Svenska arkitekter under 1900-talet
Personer från Skedevi socken
Födda 1901
Avlidna 1987
Män
Einar Hedman

Einar Hedman, född 8 oktober 1900 i Karlstad, död 21 juni 1984 i Karlshamn, var en svensk arkitekt.

Efter studier vid Karlstads mekaniska verkstadsteknikerskola och Högre Konstindustriella Skolan i Stockholm studerade Hedman vid Kungliga Tekniska högskolan 1932–1936 och vid Kungliga Konsthögskolan 1948–1949. Han var konstnärlig ledare vid Hebbels sten- och gravvårdsindustri, anställdes vid Byggnadsstyrelsens stadsplanebyrå 1936, senare stadsplanearkitekt i Linköpings stad och anställd vid länsarkitektkontoret i Östergötlands län. Han var biträdande länsarkitekt i Blekinge och Kronobergs län 1941–1945 och stadsarkitekt i Karlshamns stad 1945–1965. Han bedrev även egen arkitektverksamhet i Karlshamn från 1945. Av han verk kan nämnas utformningen av kyrkogårdsområdet på Stockholmsutställningen 1930.

Verk i urval
Medborgarhuset i Svängsta (1959)
Tingshus för Bräkne och Karlshamns domsaga (1962)
Stadsteatern i Karlshamn (1965)

Referenser

Externa länkar

Karlshamns stadsarkitekter
Födda 1900
Avlidna 1984
Män
Arkitekter från Karlstad
Svenska arkitekter under 1900-talet
Petter Ekberg

Petter Ekberg, född 1972, är en svensk barn- och ungdomskörledare verksam i Göteborg där han sedan 1995 leder Göteborgs domkyrkas goss- och flickkörer.

Biografi
I januari 2009 deltog han i ett körforum på Gotland där han samlade ungdomar från fem gotländska ungdomskörer omkring sig för en konsert i Domkyrkan i Visby. Samma år beskrev Göteborgsposten hans körverksamhet  i artikeln En glädje att sjunga ut .År 2014 tilldelades han priset Årets barn- och ungdomskörledare.  Vid Dirigent- och körledarkurser i Malmö 6-12 augusti 2012 var han ledare för Kursen i barnkörledning.
År 2017 valdes Petter Ekberg in i Eric Ericsson International Choral centers styrelse. Han är också anställd som lärare på musikhögskolan i Örebro.

Göteborgs domkyrkas goss- och flickkörer 
Petter Ekbergs körverksamhet i Göteborgs domkyrka består av sju olika körgrupper med sångare i åldrarna 8-25, som klättrar sig upp genom grupperna för olika åldrar i en trapp-liknande struktur. Den så kallade "körtrappan" slutar efter högstadieåldern, varefter sångare som vill sjunga vidare får söka till den äldsta gruppen, Gustavi Ungdomskör, i konkurrens med utifrån sökande sångare.
Gustavi Ungdomskör har både en aktiv konsertverksamhet och deltar i internationella körtävlingar. I mars 2020 ligger kören som nummer 31 på Interkulturs lista över världens 50 bästa barn- och ungdomskörer; en lista där tre svenska körer finns representerade. 
Den 17 oktober rapporterade Göteborgsposten att Gustavi Ungdomskör kom på första plats i sin åldersgrupp i en internationell körfestival i Grekland.
Körerna har besökt ett flertal resmål genom åren för festivaler, konserter och tävlingar. Dessa finns dokumenterade på körernas hemsida och inkluderar 13 länder.

Diskografi
Sånger kan bära (2007)Kom, följ med oss! - Julsånger från Polen (2010)Lucia, välkommen!'' (2013).

Referenser

Män
Födda 1972
Levande personer
Svenska kördirigenter
Svenska musiker under 2000-talet
Vaduz slott

Vaduz slott (tyska: Schloss Vaduz) är ett slott i närheten av huvudstaden Vaduz i Liechtenstein. Slottet är sedan 1938 det primära residenset för landets furstefamilj och idag officiell bostad till furst Hans-Adam II, Liechtensteins statschef.

Slottet, som ligger på en kulle 570 meter över havet och 120 över floden Rhen, byggdes troligen av grevefamiljen Werdenberg-Sargans och nämns första gången i ett pantbrev från greve Rudolf von Werdenberg-Sargans i samband med en försäljning till Ulrich von Matsch. Det kvadratiska försvarstornet (tyska: Bergfried) från  är omkring 12 meter brett med upp till fyra meter tjocka väggar.

Borgen förstördes under schwabiska kriget 1499, men återuppbyggdes och utvidgades till ett slott under . Slottet köptes av huset Liechtenstein 1712 och användes av dess förvaltare till början på . Delar av slottet användes senare som fängelse och militärförläggning men resten var obebodd och byggnaderna förföll.  

Vaduz slott restaurerades i början av , under Johan IIs regeringstid, och byggdes senare om till bostad för Franz Josef II. Det är inte öppet för allmänheten.

Se även
 Borgen Liechtenstein (Huset Liechtensteins stamgods i Österrike)
 Burg Gutenberg

Källor

Externa länkar 

Slott i Liechtenstein
Kungliga residens i Europa
Erik von Hofsten

Erik Gustaf Nils von Hofsten, född 2 november 1874 på Kilagården i Västra Gerums socken, död 4 september 1956 i Stockholm, var en svensk bankman.

Erik von Hofsten var son till Nils von Hofsten. Efter mogenhetsexamen i Skara 1894 genomgick von Hofsten 1895 Göteborgs handelsinstitut och innehade under de följande åren olika befattningar i svenska banker. Åren 1898–1900 var han anställd i en tysk bankirfirma. Han blev 1905 kamrer i Stockholms köpmannabank och inträdde 1905 i Sveriges allmänna hypoteksbank som kamrer. Senare blev han kontorschef där och 1936–1944 innehade han posten som dess VD. 1916–1936 innehade von Hofsten även posten som VD i Enskilda järnvägarnas pensionskassa. Han var 1912–1926 av Stockholms handelskammare auktoriserad revisor och 1917–1923 revisor hos Statens kristidskommission samt fungerade 1920–1921 som statens kolkontrollant. Som sekreterare eller ledamot deltog von Hofsten i ett flertal olika kommittéer och utredningar främst inom jordbrukskreditens område. 1921–1922 var han teknisk sekreterare hos 1921 års fastighetssakkunniga och 1928–1929 medlem av 1927 års fastighets- och skogskreditsakkunniga. Från 1935 var han ledamot av Lånenämnden för sekundär jordbrukskredit. Han var vidare från 1918 sekreterare i Svenska obligationskreditaktiebolaget och innehade 1922–1937 samma befattning i AB Kreditkassan av år 1922. Han var styrelseordförande och styrelseledamot i ett flertal företag med bank-, bankir-, handels- och industriverksamhet med och samt ledamot av Riddarhusdirektionen med mera.

Källor

Noter 

Personer inom svenskt bankväsen
Personer från Västra Gerums socken
Födda 1874
Avlidna 1956
Män
Personer i Sverige under 1900-talet
Pachanga

Pachanga (spanska) är en blandstil baserad på flera sorters karibisk musik, inklusive cha-cha-cha och merengue. Musikstilen utvecklades under 1950-talet och har senare kommit att inspirera till salsa. Under senare år har den ofta kombinerats med poparrangemang.

Historik

Bakgrund och karaktär 
Musikstilen fick sin karaktär på Kuba under 1950-talet, och var viktig för den vidare utvecklingen av karibisk musik. Inledningsvis tog den sin inspiration från kubansk musik som danzón och charanga. Den senare hade spelats på Kuba och omgivande öar sedan slutet av 1700-talet, som en blandning av fransk contradanza och olika afro-karibiska musik- och dansstilar. Pachanga tog delar av instrumentationen från charanga, inklusive färre blåsinstrument och mer flöjter och violin än normalt inom karibisk musik.

Musiken var under sina tidiga år snarlik stilen i cha-cha-cha. Musiken exporterades via 1950-talets utvandrare till USA, där den fick en popularitetsvåg åren runt 1960.

Senare har salsa uppkommit, som en senare utveckling av pachanga. I jämförelse med salsa har pachanga normalt en hårdare och mer jazzinfluerade ton, ofta med extra taktslag. I likhet med många andra latinamerikanska musikstilar är grupperna aktiva inom musikstilen ofta större ensembler med cirka 6–10 musiker. Dansen till pachangamusik liknar ofta den hos salsa, med ett flertal övergångsformer.

Senare utveckling 
En viktig grupp för senare års vidareutveckling och fortsatta popularitet för pachanga var Mano Negra, vars första album 1988 hade titeln Patchanka. Efter gruppens upplösning har Manu Chao som soloartist fortsatt i samma fotspår.

I Spanien har musikstilen spridits vidare inte minst på östkusten, i det katalanskspråkiga området, av grupper som Obrint Pas, Txarango och La Pegatina. Här har musiken ofta kombinerats med den lokala varianten av rumba och ibland (som i fallet med Obrint Pas) med ren rock. Populariteten hos dessa grupper, som under 2010-talet tidvis dominerade scenerna på de regionala musikfestivalerna, ledde till myntandet av begreppet "generació Patxanga 3.0" ('generation Pachanga 3.0'); då ses 1950- och 1960-talets pachanga som den första generationen, och fusionsmusiken kring Mano Negra som generation 2.

Referenser 

Karibisk musik
Kultur i Kuba
8112 Cesi

8112 Cesi eller 1995 JJ är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 3 maj 1995 av Santa Lucia Stroncone-observatoriet i Stroncone. Den är uppkallad efter Federico Cesi.

Asteroiden har en diameter på ungefär 8 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av Santa Lucia Stroncone-observatoriet
Astronomiska upptäckter 1995