kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Magnus Juringius

Magnus Juringius, född 6 november 1769 i Kvillinge församling, Östergötlands län, död 24 april 1848 i Borg och Löts församling, Östergötlands län, var en svensk präst.

Biografi
Juringius föddes 6 november 1769 i Kvillinge församling. Han var son till kyrkoherden Samuel Juringius och Ingrid Catharina Moselius. Juringius blev höstterminen 1789 student vid Uppsala universitet. Han prästvigdes 13 oktober 1796. Juringius avlade samma år filosofie kandidatexamen och 13 juni 1797 magisterexamen. Juringius blev 19 mars 1806 komminister i Kristbergs församling och tillträdde tjänsten 1807. Han blev 3 november 1813 komminister i Hällestads församling och tillträdde tjänsten 1815. Slutligen blev han komminister 21 mars 1827 i Borg och Löts församling och tillträdde tjänsten 1828. Juringius avled 24 april 1848 i Borg och Löts församling.

Familj
Juringius gifte sig 24 augusti 1809 med Maria Margareta Maechel (1780–1864). Hon var dotter till godsägaren Herman Georg Maechel och Ulrica Catharina Dettow i Kvillinge församling.

Bibliografi
1793 - Annales typographici seculi decimi sexti in Svecia, P. I. Uppsala.
1796 - Idea systematis hierarchici papalis, cum applicatione ad res patrias, Uppsala.

Musiker
En bok med noter som ägdes av Juringius finns bevarad hos Musikverket. Den är daterad 8 april 1786 i Linköping av Magnus Juringius i Tåby. Boken innehåller 30 stycken låtar, varav 21 menuetter, fyra Polonesser, en marsch, en symfoni, en Belle Janette, en basso och en utan titel.
Menuett i F-dur för två instrument.
Menuett i F-dur för två instrument.
Menuett i F-dur för två instrument.
Menuett i F-dur för två instrument.
Menuett i G-dur för två instrument.
Menuett i Bb-dur för två instrument.
Menuett i D-dur för två instrument.
Menuett i G-dur för två instrument.
Menuett i G-dur för två instrument.
Belle Janette i Eb-dur för ett instrument.
Menuett den sköna Charin i C-dur för två instrument.
Polonesse i D-dur för två instrument. Komponerad av A. Linblad. 
Polonesse i D-dur för två instrument.
Polonesse i D-dur för två instrument.
Utan titel i G-dur för ett instrument (ofullbordad).
Menuett i G-moll för ett instrument.
Simphoni (ofullbordad).
Menuett i C-dur för två instrument.
Menuett i F-dur för två instrument.
Menuett i D-dur för två instrument (ofullbordad).
Polonesse i G-dur för ett instrument.
Menuett i F-dur för två instrument.
Marsch i D-dur för ett instrument. Finns även en ofullbordad version i boken.
Menuett i D-dur för ett instrument av J. Miklin.
Menuett i D-dur för ett instrument av Karl Michael von Esser.
Menuett i G-dur för ett instrument (ofullbordad).
Basso i D-dur för ett instrument.
Menuett i C-dur för ett instrument.
Menuett i C-dur för ett instrument.
Menuett i C-dur för ett instrument.
Menuett i C-dur för två instrument.
Menuett i D-dur för två instrument av Nicolaus Palmaer.

Litteratur och källor
FolkWiki

Fotnoter

Svenska teologer under 1800-talet
Födda 1769
Avlidna 1848
Män
Personer från Kvillinge socken
Svenska präster under 1800-talet
Durchs Telephon

Durchs Telephon, op. 439, är en polka av Johann Strauss den yngre. Den framfördes första gången den 10 februari 1890 i Sofienbad-Saal i Wien.

Bakgrund
Världens första pressreportage via telefon gjordes den 12 februari 1877 från "Essex Institute" i Salem, Massachusetts av en reporter från "The Boston Globe". Det gällde en föreläsning av Alexander Graham Bell som den 9 mars 1876 tog patent på den första telefonen i stånd att överföra hörbart tal. Redan 1860 hade dock Philipp Reis byggt en telefon men denna var endast kapabel att överföra oartikulerat prat. Vid den Internationella Elektricitetsutställningen i Wien 1883 kopplades en telefonledning upp mellan utställningen och Wiener Hofoper så att det var möjligt att avlyssna en föreställning av Giuseppe Verdis opera Aida.

Historia
Johann Batka (1845-1917) var guvernör och statsarkivarie i Bratislava. Han umgicks med dåtidens stora musiker såsom Franz Liszt, Anton Rubinstein, Hans Richter och Johann Strauss. Särskilt Strauss värdesatte Batkas åsikter som kritiker, anförtrodde honom libretton och ansträngde sig för att använda Batkas inflytelse på teatern i Bratislava. Till julen 1890 ville Strauss ge vännen en gåva i form av en komposition: polkan Durchs Telephon. I själva verket hade Strauss komponerat polkan till Wiens Författare- och Journalistförening "Concordia" och deras årliga karnevalsbal, vilken ägde rum den 10 februari 1890 i Sofienbad-Saal. Vid samma tillfälle framfördes även Eduard Strauss polka Phonograph (op. 264), Carl Zellers polka Fliegende Federn, Karl Komzák juniors polka Sub Rosa (op. 172) och Carl Michael Ziehrers polka Sensations-Nachricht! (op. 418). Titlarna var särskilt välfunna för "Concordia" men Johann Strauss verk låg helt rätt i tiden med tanka på telefonens fördelar när det gällde att snabbt förmedla en nyhet.

Det första publika framförandet av polkan ägde rum i Musikverein den 23 februari 1890 då Eduard Strauss och Capelle Strauss framförde verket.

Den 16 april 1975 såldes "Utrop nr 194" vid Sotheby's auktionsbyrå i London. Det gällde ett notmanuskript av en polka av Johann Strauss den yngre, bestående av "9 sidor foliant, 19 notsystem per sida, inbunden i röd plysch. Infälld på översta sidan är ett musikark med en fyra takters melodi utförd av Johann Strauss egen hand och med följande dedikation under: "Till min högt ärade vän Johann Batka med kära hälsningar Julen 90. Johann Strauss". Kompositionen hade enbart titeln: Polka i G-Dur, men det rörde sig om Strauss op. 439, Durchs Telephon. Noterna ropades in av "Anglo-Austrian Music Society" och verket fick sin engelska premiär den 28 februari 1973 i Royal Albert Hall då London Symphony Orchestra framförde det under ledning av Henry Krips. Genom att tillföra bjällror vid konserten förvandlades Strauss Polka i G-Dur / Durchs Telephon till en Julpolka.

Om polkan
Speltiden är ca 2 minuter och 39 sekunder plus minus några sekunder beroende på dirigentens musikaliska tolkning.

Weblänkar 
 Durchs Telephon i Naxos-utgåvan.

Referenser

Noter

Polkor av Johann Strauss den yngre
Bartow, Mecklenburg-Vorpommern

Bartow är en kommun och ort i Landkreis Mecklenburgische Seenplatte i förbundslandet Mecklenburg-Vorpommern i Tyskland.

Kommunen ingår i kommunalförbundet Amt Treptower Tollensewinkel tillsammans med kommunerna Altenhagen, Altentreptow, Breesen, Breest, Burow, Gnevkow, Golchen, Grapzow, Grischow, Groß Teetzleben, Gültz, Kriesow, Pripsleben, Röckwitz, Siedenbollentin, Tützpatz, Werder, Wildberg och Wolde.

Referenser 

Kommuner och städer i Landkreis Mecklenburgische Seenplatte
Metro Luminal

Metro Luminal är ett estniskt postpunk / alternativ rockband som bildades 1988.

Medlemmar 

 Robin Juhkental (sång) (sedan 2018) 
 Rainer Jancis (gitarr) (sedan 1988) 
 Kalle Nettan (basgitarr) (sedan 1989) 
 Marko Atso (trummor) (sedan 2018)

Historia 
Bandet bildades i Tallinn 1988. Bandet blev berömd på nittiotalet, men kunde ses som ett  kultband redan i slutet av decenniet. Bandet bildades 1986 under namnet Ükskõik. Året därpå ändrades det till Metro Luminal. Musiken skrevs av Rainer Jancis, medan texterna skrevs exklusivt av de tidigare medlemmarna Andres Rodionov och Mait Vaik . Tack vare bandets unika ljudbild (som karakteriserades som deprimerad rock) fick de snabbt popularitet. Efter 1996, när Allan Vainola lämnade bandet, blev Metro Luminal mer ett experimentellt musikprojekt, med Rainer Jancis som huvudperson . 2004 släppte bandet albumet " Reboot ", 2008 släpptes albumet " Sassis ".   

Metro Luminal har påverkat många estniska band. Medlemmarnas sido och fortsättningsprojekt har också lämnat ett viktigt intryck i estnisk rockmusik

Diskografi 

 Metro Luminal (1995) 
 "Ainult rottidele" (1995) 
 "Sinus" (1998) album 
 "Art is everywhere" (1998) singel 
 "Ainult..." (2003) 
 "Coca Cola" (2004) 
 "Reboot" (2004) 
 "Sassis" (2008) 
 “Üheksast Viieni” (2018) 
 "Ajaja" (2019)

Referenser

Estländska musikgrupper
Fängelseindustriella komplexet

Fängelseindustriella komplexet eller på engelska The Prison industrial complex (PIC) är en term som härrör från fenomenet militär-industriella komplexet. På 1950-talet användes termen för att beskriva den snabba ökningen av antalet av människor som är fängslade i amerikanska fängelser, respektive det ökade politiska inflytandet från privata fängelseföretag och företag som levererar varor och tjänster till statliga fängelser i vinstdrivande syften. De vanligaste agenterna som interagerar med fängelseindustrin är företag som använder sig av billigt fängelsearbete, byggföretag, leverantörer av övervakningsteknik, företag som levererar fängelsemat och medicinska anläggningar,  fackföreningar för fängelsevakter,  privata försöksbolag, advokater, och lobbygrupper som representerar dem. 

En journalist vid namn Jonathan Kay som skrev för National Post definierade "det fängelseindustriella komplexet" som en "korrupt mänsklig lagerhållning som kombinerar de sämsta kvaliteterna hos staten (statens makt att tvinga) respektive privata företag (girighet)". Kay menar att fångar hålls under "omänskliga förhållanden" och att behovet av att bevara de ekonomiska fördelarna som kommer med ett fullt fängelse leder till att fängelsets ledare hindrar alla åtgärder eller reformer som kan minska återfall, eller, recidivism och att människor spärras in.

Se även 
Militärindustriella komplexet

Noter 

Penologi
Nytt hopp (Macao)

Nytt hopp (kinesiska: 新希望, pinyin: xīn xīwàng, portugisiska: Esperança Nova) är ett macaoiskt liberalt parti. Partiet hör till det pro-demokratiska blocket. 

Bakgrundsföreningen till partiet är Associação dos Trabalhadores da Função Pública de Macau som däremot är en organisation för offentliga sektorns arbetare och deras intressebevakning.

Partiet står för bl.a.:

 beslut för att motarbeta djurens avslag och djurplågeri.   
 att förbjuda diskriminering på grund av sexuell läggning eller identifiering.
 att undanröja monopolen. 

I valet 2021 fick partiet igenom två ledamöter till Macaos lagstiftande församling. Partiet blev det enda representant av pro-demokratiska partier.

Källor 

Macaos samhälle
Liberala partier
Carl Johan Hjelmstedt

Carl Johan Hjelmstedt, född 19 september 1769, död 10 augusti 1837 i Jakob och Johannes församling, var en svensk skådespelare. Hans namn förekommer för första gången, så vitt man känner till, då han tillhör Johan Anton Lindqvists teater i Göteborg. 

Han var gift med skådespelerskan Hedvig Charlotta Hjelmstedt.

Referenser 

Svenska skådespelare under 1800-talet
Födda 1769
Avlidna 1837
Män
Park Won-soon

Park Won-soon, född 26 mars 1956 i Changnyeong, död 9 juli 2020 i Seoul, var en sydkoreansk politiker som var borgmästare i Seoul från 2011 fram till sin död 2020. Han anmäldes försvunnen den 9 juli 2020 och hittades dagen efter död.

Referenser

Externa länkar

Sydkoreanska politiker under 2000-talet
Jurister under 1900-talet
Personer i Sydkorea under 1900-talet
Personer från Södra Gyeongsang
Födda 1956
Avlidna 2020
Män
Werder, Mecklenburgische Seenplatte

Werder är en kommun och ort i Landkreis Mecklenburgische Seenplatte i förbundslandet Mecklenburg-Vorpommern i Tyskland.

I kommunen ingår orterna Kölln, Werder och Kölln.

Kommunen ingår i kommunalförbundet Amt Treptower Tollensewinkel tillsammans med kommunerna Altenhagen, Altentreptow, Bartow, Breesen, Breest, Burow, Gnevkow, Golchen, Grapzow, Grischow, Groß Teetzleben, Gültz, Kriesow, Pripsleben, Röckwitz, Siedenbollentin, Tützpatz, Wildberg och Wolde.

Referenser 

Kommuner och städer i Landkreis Mecklenburgische Seenplatte
Wildberg, Mecklenburg-Vorpommern

Wildberg är en kommun och ort i Landkreis Mecklenburgische Seenplatte i förbundslandet Mecklenburg-Vorpommern i Tyskland.

Kommunen ingår i kommunalförbundet Amt Treptower Tollensewinkel tillsammans med kommunerna Altenhagen, Altentreptow, Bartow, Breesen, Breest, Burow, Gnevkow, Golchen, Grapzow, Grischow, Groß Teetzleben, Gültz, Kriesow, Pripsleben, Röckwitz, Siedenbollentin, Tützpatz, Werder och Wolde.

Referenser 

Kommuner och städer i Landkreis Mecklenburgische Seenplatte
Zeta Octantis

Zeta Octantis är en vit underjätte i Oktantens stjärnbild.

Stjärnan har visuell magnitud +5,42 och är synlig för blotta ögat vid god seeing. Den befinner sig på ett avstånd av ungefär 160 ljusår.

Referenser 

Stjärnbilden Oktanten 
Vita underjättar
Bayerobjekt
HD-objekt
HR-objekt
Edvard Forssberg

Edvard August Forssberg, född 6 november 1848 i Stockholm, död där 17 februari 1902, var en svensk läkare.

Edvard Forssberg var son till bankokommissarien Carl August Forssberg. Han avlade mogenhetsexamen i Stockholm 1869 och blev 1874 medicine kandidat vid Uppsala universitet och 1879 medicine licentiat vid Karolinska Institutet. Efter olika förordnanden blev han 1882 andre och 1886 förste bataljonsläkare, 1898 regementsläkare i Fältläkarkåren och 1901 regementsläkare vid livgardet till häst. Forssberg blev känd som en duktig och mycket anlitad läkare med särskilt som komiker, tillfällighetspoet och medlem av Samfundet SHT. Han utgav 1879 Medicinska skämt, som länge kom att vara populära. Bland andra arbeten av Forssberg märks Roms brand eller kejsar Nero och katakomberna (1876, tillsammans med Nils Personne), Rolf Krake (operett, uppförd med musik av Ivar Hallström och Vilhelm Svedbom 1880), S. H. T. Minnen och skildringar ur Stockholmslogens historia 1851–1896 (1896) och en postum samling Dikter (1906).

Källor 
 

Svenska läkare under 1800-talet
Läkare från Stockholm
Födda 1848
Avlidna 1902
Män
Beatrix Potters underbara sagovärld

Beatrix Potters underbara sagovärld (även kallad Pelle Kanin och hans vänner, engelska: The World of Peter Rabbit and Friends) är en brittisk animerad TV-serie som sändes mellan 1992 och 1998. Serien är baserad på Beatrix Potters verk, 14 berättelser adapterades till nio avsnitt. Varje avsnitt börjar med en icke-animerad inledning där skådespelaren Niamh Cusack porträtterar Beatrix Potter.

Svenska röster 

 Beatrix Potter/Rebecka Vanka/Karolina Knorr - Annelie Berg
 Pelle Kanin (ung) - ?
 Benjamin Kanin (ung) - ?
 Fru Josefin Kanin/Fru Tusentagg/Blanka Vanka/Kusin Miranda/Tant Tryffel/Fru Pettimeter/Musidora - Annica Smedius
 Herr Karlsson/Franka Vanka/Skräddaren/Teodor/Isac Newton - Per Sandborgh
 Fru Karlsson/Katinka Kattun/Kockan - Irene Lindh
 Rödhake/Moses Metare/Sam Snickare/Skräddarmusen/Lillebror Gris/Johnny Stadsmus - Andreas Nilsson
 Herr Skutter/Räven Tod/Tommy Grävling - Tommy Nilsson
 Simson/Alexander/Kusken/Herr Padda/Räven Tod/Timmy Willie - Steve Kratz
 Lisa - Eleonor Telcs-Lundberg
 Tom Titten - Nick Atkinson
 Seth/Polisman/Bonden - Johan Hedenberg
 Mårten Morrhår/Benjamin Kanin (vuxen) - Hans Lindgren
 Maria Morrhår - Eva Bysing
 Flopsy (vuxen) - Maria Rydberg
 Tom Tumme - Charlie Elvegård
 Pelle Kanin - Kim Sulocki
 Herr Skutter (gammal) - Nils Eklund
 Flopsy (ung)/Moppa - ?
 Mopsy/Britten - Therese Reuterswärd
 Ulltott - ?
 Flicka - Annika Rynger

Avsnitt 
Sagan om två busiga möss och Stefan Stadsmus
Sagan om skräddaren, katten och mössen
Sagan om Pelle Kanin och Benjamin Kanin
Sagan om Lillebror Gris
Sagan om herr Räv
Sagan om Flopsys ungar och fru Muslina
Sagan om Tom Titten och Blanka Vanka
Sagan om fru Tusentagg och Moses Metare
Sagan om Mårten Morrhår

Referenser

Externa länkar 
 

TV-seriestarter 1992
TV-serieavslutningar 1998
Brittiska animerade TV-serier från 1990-talet
Engelskspråkiga TV-serier
Lista över östgötska spelmän

Lista över östgötska spelmän.

Finspångs kommun

Risinge 
Gustav Boström
Konrad Leonard Hellqvist
Bernhard Jakobsson
Johan Oskar Carlsson
Gustaf Andersson
Alfred Andersson
Erik Andersson

Godegård 
Abraham Hagholm

Skedevi
Karl Strand
Carl August Lindblom

Hällestad
Anders Larsson (Anders i Sången)

Motala kommun

Motala 
Anton Carlsson
Frans August Lindell

Norrköpings kommun

Kvillinge 
Alvar Ingvaldsson och Bertil Ingvaldsson
Johan August Karlsson
Alexander Larsson

Borg 
Adolf Aronsson

Norrköping 
Ivar Hultqvist
Josef Alm
Alfred Wærner

Simonstorp
Bilfeldt

Styrestad
Nils Styrlander

Häradshammar
Johan Frans Clarin
Olof Styrlander den yngre
Olof Styrlander den äldre
Sven Eriksson

Jonsberg 
Carl August Månsson

Rönö 
Arvid Bergvall
Pelle Fors

Vånga
Nils
Anders Olsson
Tidlund
Hultgren

Skärkind
Anders Höggren
NIklas Jonsson

Söderköpings kommun

Söderköping 
Gustaf Törnfelt

Skällvik
Fia Engström
Jakob Måne

Linköpings kommun

Linköping 
Frans Emil Reinholdson
Nils Gustaf Viström

Sjögestad 
Nils Olsson
Per Söderbäck

Gammalkil
Christina Jonsdotter

Vist
Per Molander

Vårdsberg
Fredrik Bernhard Lustig

Mjölby kommun

Östra Tollstads socken 
Axel Napoleon Norling
Mjölnaren i Braxstadkvarnen
Johan Peter Jonsson

Hogstad
Helge Vilhelm Svensson
Johan Adolfsson
Oskar Svensson

Boxholms kommun

Åsbo
Frans Oscar Persson
Fredrik i Sätra.

Ekeby
Erik Vilhelm Wärme
Per Karlsson i Blåvik
Petter Persson i Ekeby

Vadstena kommun

Orlunda
Anders Petter Andersson

Åtvidabergs kommun

Åtvid
Oskar Svensson
Axel Emil Lundgren
Karl Bernhard Löfström
Elis Olof Asklöv
Karl Johan Lundgren
Ernst Lundgren
Sven Fredrik Svensson

Kinda kommun

Tjärstad
Karl Gustaf Bergström
Frans Gustafsson

Kisa
Alfred Köhler
Carl G. Lindqvist
Allan Manneberg
Carl Johan Nilsson
Eric Helmer Ericson
Fredrik W. Clarin
Jakob Johansson
Johan Vollin
Helena Månsdotter

Västra Eneby
Carl Johan Manneberg

Horn
Carl Gustaf Åstrand
Johan Axel Santesson
Pontus Vallin
Bodham Vallin

Hycklinge
Lovisa Jonsdotter
Reinhold
Johan Horn

Tidersrum
Per Johan Johansson
Sven Kjellberg
Lovisa Åstrand

Kättilstad
Oskar Fredrik Velander
Petter Velander
Lars Magnus Lång.
Jon i Räckeskog.
Lars Löfgren

Ödeshögs kommun

Stora Åby
Hagman

Övriga
August Fredin
Oskar i Glappa.
Karl Leonard Segerhammar
Nils Segerhammar
Gustaf Leonard Gustafsson
Kalle i Grönhult
Viktor Hansson
Boman
Jonas Persson i Hallingshult
Per August Issén
Söderlund
Harpgubbe

Referenser 

Listor med anknytning till musik
Listor över svenskar
Albin Forssell

Pontus Albin Forssell, född 22 januari 1855 i Karlstad, död där 13 juni 1934, var en svensk tidningsutgivare och boktryckare.

Albin Forssell var son till boktryckaren och tidningsutgivaren Carl Daniel Forssell. Han gick i skola i Karlstad 1864–1871 och utbildades därefter i faderns tryckeri 1871–1872 samt vid Gronaus typografiska anstalt i Berlin 1872–1874. Efter att ha återvänt till Sverige inträdde han i faderns firma, C. Forssells tryckeri, och var samtidigt medarbetare i den av fadern utgivna Wermlands läns tidning. Forssell grundade 1879 Karlstads Tidning, som senare bytte namn till Karlstads-Tidningen. Fram till 1904 var han ägare till Karlstads-Tidningen och C. Forssells tryckeri men överlät då de båda företagen till de fyra fast anställda medarbetarna och tryckeriföreståndaren. Under den tid Forssell var ägare till Karlstad-Tidningen hade han 1887–1888 Gustaf Fröding och från 1899 Oscar Stjerne som medarbetare.

Källor 
 

Svenska boktryckare under 1800-talet
Näringslivspersoner från Karlstad
Födda 1855
Avlidna 1934
Män
Svenska boktryckare under 1900-talet
Schönbeck, Mecklenburg-Vorpommern

Schönbeck är en kommun och ort i Landkreis Mecklenburgische Seenplatte i förbundslandet Mecklenburg-Vorpommern i Tyskland.

Kommunen ingår i kommunalförbundet Amt Woldegk tillsammans med kommunerna Groß Miltzow, Kublank, Neetzka, Schönhausen, Voigtsdorf och Woldegk.

Referenser 

Kommuner och städer i Landkreis Mecklenburgische Seenplatte
Schönhausen, Mecklenburg-Vorpommern

Schönhausen är en kommun och ort i Landkreis Mecklenburgische Seenplatte i förbundslandet Mecklenburg-Vorpommern i Tyskland.

Kommunen ingår i kommunalförbundet Amt Woldegk tillsammans med kommunerna Groß Miltzow, Kublank, Neetzka, Schönbeck, Voigtsdorf och Woldegk.

Referenser 

Kommuner och städer i Landkreis Mecklenburgische Seenplatte
Bernhard Forssell

Johan Bernhard Forssell, född 16 april 1856 i Gävle, död 4 oktober 1920 i Stockholm, var en svensk försäkringsman och kulturhistorisk författare.

Bernhard Forssell var son till prosten Carl Adolf Forssell och bror till Abraham och Hans Forssell. Efter studier vid läroverket och Tekniska skolan i Örebro samt kontorsverksamhet i Göteborg arbetade Forssell en tid som journalist men övergick 1883 till en anställning vid bokförlagsfirman F. & G. Beijer i Stockholm och arbetade därefter som livförsäkringsinspektör vid Allmänna lifförsäkringsaktiebolaget 1887–1897. 

Sina erfarenheter från livförsäkringsbranschen gav han uttryck för i den på sin tid uppmärksammade skriften Föredrag hållet å Svenska lifförsäkringsaktiebolagens inspektörsförening (1893) och Ett vak upp i den mycket omtvistade lifförsäkringsfrågan (1900). Från mångåriga resor i Norrland lät han publicera artikelserier i Stockholmstidningar som Dagens Nyheter, Aftonbladet och Stockholms Dagblad. Forssell tog även livligt del i folkbildningsverksamheten och företog föreläsningsresor för att väcka intresset för folkbildning och jordbruksfrågor. På äldre dagar återvände han till journalistiken som anställd vid Nerikes Allehanda, samtidigt som han slog sig på kulturhistoriskt författarskap. Bland annat utgav han Örebro och dess utveckling. Kulturhistoriska utkast i ord och bild (del I 1912, del II 1916), Örebro stadsfullmäktiges minnesskrift för första halfseklet åren 1863–1912 (1915) och Handskomakeriet i Närike (utgiven efter hans död 1920–1921).

Källor 
 

Svenska författare under 1800-talet
Svenska journalister under 1800-talet
Författare från Gävle
Födda 1856
Avlidna 1920
Män
Svenska författare under 1900-talet
Svenska journalister under 1900-talet
Piacenza (geologi)

Piacenza är en geologiska tidsålder som varade för cirka 3,6 – 2,6 miljoner år sedan, under perioden Neogen. Den utgör den sista åldern eller etagen inom epoken Pliocen. Åldern är uppkallad efter staden Piacenza i Italien. 

Piacenza var den sista tidsåldern innan de kvartära nedisningarna tog fart på norra halvklotet. Även inlandsisen över Antarktis var mindre omfattande än idag och havsytan låg cirka tjugo meter över dagens nivå. Temperaturen var 2–3 grader över den förindustriella temperaturen. Koncentrationen koldioxid i atmosfären uppgick under Piacenza som mest till 381–427 miljondelar, dvs. jämförbart med nivån under 2010-talet. Förhållandena under Piacenza ger därför en bild av det klimat och den havsnivå som vi med tiden kan få om koldioxidhalten stannar på denna nivå.

Källor

Neogen
Carlskronas tidningar

Carlskronas Tidningar var en del av utgivningen av Carlskrona Weckoblad, ett bihang till tidningen som under en lång period ersatte själva tidningen.

Under titeln Carlscronas Tidningar började den troligen utkomma 1759; det senare bladet av vart nummer kallas (1761) »Bihang til Carlscrona Tidning» 

Tidningen kom ut en gång i veckan på lördagar under åren 1754 till 1764. Enligt nya Lundstedt var utgivningsperioden 1754 till 1764 då titeln återgår till Carlskrona Weckoblad. Tidningen trycktes på samma tryckeri i Karlskrona som Weckobladet med typsnittet frakturstil.

Referenser 

Nedlagda svenska dagstidningar
Erik A. Alftan

Erik Alfons Alftan, född 2 januari 1908 i Viborg, död 22 mars 1995 i Tammerfors, var en finländsk ingenjör och författare. Han var far till Robert Alftan.

Alftan, som var son till Alfons Alftan och Olga From, avlade studentexamen vid Nya svenska samskolan i Helsingfors 1926 och utexaminerades från Tekniska högskolan i Helsingfors 1931. Han var avdelningschef vid spinneriet vid Björneborgs Bomull Ab i Björneborg 1934–1944, vid Oy Finlayson-Forssa Ab i Forssa 1944–1945, teknisk ledare för Holma-Helsinglands Linspinneri och Väfveri AB i Sörforsa (Sverige) 1945–1950 och därefter teknisk chef för Oy Finlayson-Forssa Ab i Tammerfors. Han tjänstgjorde senare som FN-expert i utvecklingsländer i Afrika och Asien.

Bibliografi
Mördande konkurrens (detektivroman, 1945)
Testamentet (ungdomsroman, 1947)
Expert i tredje världen (1977)

Källor

Vem är vem, Norrlandsdelen, 1950, sid. 22.
Släktbok utgiven av Erik Lindh, Skrifter utgivna av Svenska Litteratursällskapet i Finland, 1941, Tab. 34.

Finländska ingenjörer under 1900-talet
Finlandssvenska författare
Svenskspråkiga författare
Födda 1908
Avlidna 1995
Män
Personer från Viborg, Finland
Finländska författare under 1900-talet