Carme Riera

Carme Riera i Guilera, född 12 januari 1948 i Palma de Mallorca, är en katalanskspråkig författare och professor i spansk litteratur. Hon uppmärksammades 1975 via utgivningen av hennes bok Te deix, amor, la mar com a penyora ('Han lämnar dig, kärlek, havet som ett löfte'). I april 2012 valdes hon in som medlem av Real Academia Española.

Utöver sin karriär som berättare har Carme Riera verkat som essäist, litterär kritiker och memoarförfattare. Dessutom har hon verkat som universitetslärare och litteraturforskare vid Universitat Autònoma de Barcelona. Hon har författat monografiska studier över Carlos Barral, Jaime Gil de Biedma och José Agustín Goytisolo – tre poeter inom "Barcelonaskolan" – arbetat med manus till radio och TV, barn- och ungdomslitteratur och näringslära.

Riera är även känd som översättare till spanska av sina egna verk. 2016 fick hon ta emot Spaniens nationella pris för spansk litteratur, utdelat av landets kulturministerium.

Biografi

Tidiga år 
Carme Riera föddes i Palma de Mallorca, huvudstad och centralort i Balearerna. Hon tillhör samma släkt som ingenjören Eusebi Estada och generalen Valerià Weyler. Vid åtta års ålder började hon skriva berättelser som var varianter på dem som hennes mormor Caterina berättat för henne som liten.

Hon tillbringade sin barndom och uppväxtår i sin födelsestad. 1965 flyttade hon till Barcelona i syfte att inleda studier i spansk filologi vid Barcelonas universitet. Hon tog sin examen fem år senare, då vid det nystartade Universitat Autònoma de Barcelona. Därefter inledde hon sin yrkeskarriär som lärare i spanska och spansk litteratur, till en början på gymnasienivå. Hennes specialitet blev den spanska guldålderns litteratur samt skrivarkurser.

Riera deltog i studentaktiviteter till protest mot frankismen och Vietnamkriget och som del av den feministiska rörelsen. Hon vände sig ut mot verkligheten, där hon ifrågasatte olika normer. Hon inhämtade influenser från den franska studentrörelsen.

Tidig karriär 
Carme Rieras första novellsamling Te deix, amor, la mar com a penyora gav henne uppmärksamhet hos både kritiker och publiken. Hon ansågs komma med en ny och fräsch stil, och hon använde sig av det mallorkinska vardagsspråket för att lyfta fram teman och ämnen som dittills ansetts vara tabu. Det inkluderar lesbisk kärlek och öppen kritik emot det samtida samhället.

Hennes andra novellsamling, Jo pos per testimoni les gavines ('Jag vittnar om måsarna'), samlade berättelser i samma stil som föregångaren.

1980-talet 
1980 utgavs Una primavera per a Domenico Guarini ('En vår för Domenico Guarini'), och under decenniet etablerade Riera sig även som romanförfattare. Den här debutromanen medförde även en ny tematik, där hon experimenterade med genrer som deckare och essä, journalistisk prosa med mera.

Denna experimentlusta och utforskande anda kombinerades med en lekfullhet där ironi och annan humor fördes in i texten. Detta syntes i romanerna Qüestió d'amor propi ('Frågan om själva kärleken') och Joc de miralls ('Spegelspel'), liksom i novellsamlingar som Epitelis tendríssims (1981; 'Ömmaste epitelceller').

Senare år 
Med de historiska romanerna Dins el darrer blau (1994; 'I det djupaste blå') och Cap al cel obert (2000; 'Mot den öppna himlen') inledde Riera sin tredje litterära period. Båda dessa verk utgår från huvudpersonernas dubbla identiteteter som judar och Mallorcabor, fast i olika historiska epoker. Den förstnämnda berättelsen placerades i Mallorca vid slutet av 1600-talet, där inkvisitionen dömt en grupp judar till att brännas offentligt, medan den andra boken kretsar kring ättlingarna till dessa judar som flyttat till Kuba och hamnat mitt bland 1700-talets koloniala konflikthärdar.

Med dessa två ambitiösa verk återskapade Riera med noggrannhet de olika detaljerna ur historieboken. De var också del av Rieras fortsatta kulturella etablering under 1990-talet, en som senare skulle komma att leda till ett stort antal kulturella utmärkelser. 2012 valdes hon även in som ledamot av Spanska Akademin.

Påverkan 
Riera säger sig i sitt skrivande ha påverkats av klassiska författare som Sapfo, Petrarca, Goethe och Virginia Woolf. Hon har också inhämtat inspiration från den akademiska spanskspråkiga litterära traditionen, hos namn som Miguel de Cervantes, Leopoldo Alas, Carme Laforet, Valle-Inclán och Gil de Biedma.

Riera har placerat sitt eget skrivande inom den mallorkinska sagotraditionen. Dessutom har hon nämnt två större inspirationskällor från skapandet av det samtida katalanska berättandet: Caterina Albert och Mercè Rodoreda.

Bibliografi 
(nedan listas originalutgåvor på katalanska, om ej annat nämns)
 1975: Te deix, amor, la mar com a penyora
 1977: Jo pos per testimoni les gavines
 1980: Gairebé un conte o la vida de Ramon Llull
 1980: Una primavera per a Domenico Guarini
 1980: Els cementiris de Barcelona
 1981: Epitelis tendríssims
 1987: Qüestió d'amor propi
 1988: La molt exemplar història del gos màgic i de la seva cua
 1989: Joc de miralls
 1991: Contra l'amor en companyia i altres relats
 1994: Dins el darrer blau
 1998: Temps d'una espera
 2000: Cap al cel obert
 2003: Llengües mortes
 2003: El gos màgic
 2003: El meravellós viatge de Maria al país de les tulipes
 2003: Antologia de poesia catalana femenina
 2003: La meitat de l'ànima
2023: Halva själen, Palabra förlag, Göteborg 
 2006: L'estiu de l'anglès
 2009: Amb ulls americans
 2011: Natura quasi morta
 2013: Temps d'innocència
 2015: La veu de la sirena
 2016: Les darreres paraules
 2018: Venjaré la teva mort

Utmärkelser (urval)
 1989: Premi Ramon Llull de novel·la för Joc de miralls
 2000: Creu de Sant Jordi
 2001: Premi Nacional de Literatura, utdelad av Generalitat de Catalunya
 2002: Premi Ramon Llull
 2004: Premi Rosalía de Castro, PEN Galicien
 2005: Medalla d'Or del Consell de Mallorca
 2015: Premio Nacional de las Letras Españolas, utdelad av Spaniens Ministerio de Educación, Cultura y Deporte
 2017: Hedersdoktor vid Universitat de les Illes Balears

Referenser

Noter 

Födda 1948
Kvinnor
Levande personer
Personer från Palma de Mallorca
Katalanskspråkiga författare
Ledamöter av Spanska Akademien
Översättare från katalanska
Projekt Kvinnliga huvudpersoner