kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Réunionfody

Réunionfody (Foudia delloni) är en utdöd fågel i familjen vävare inom ordningen tättingar.

Utbredning
Réunionfodyn var endemisk för ön La Réunion i Maskarenerna. Fågelns existens finns omnämnd två gånger, dels i en reserapport av en viss Gabriel Dellon, dels av Dubois 1674.<ref>Gabriel Dellon (1685): Relation d'un voyage des Indes orientales. Claude Barbin, Paris. 284 pp.</ref> Det finns inget bevarat typexemplar, men beskrevs ändå formellt 2008 som en ny art i boken "Lost Land of the Dodo".

Utseende
Fågeln var ungefär lika stor som en gråsparv. Hanen var i häckningsdräkt starkt rödfärgad på huvud, hals, strupe och vingundersidorna. Rygg och stjärt var bruna och buken blek. Honor och unga hanar var bruna med röd hals och röda vingar.

Utdöende
Réunionfodyn var en gång i tiden mycket vanlig och faktiskt ett skadedjur som förstörde skörden för jordbrukare. Den sågs kort efter 1672. Fågeln dog troligen ut på grund av predation från införda råttor. 

Foudia bruante
En fody som förekom på La Réunion kallades tidigare för Foudia bruante av Philipp Ludwig Statius Müller i verket Planches Enluminées från 1776. Nu tros den vara en färgmorf av röd fody som infördes cirka 100 år efter att réunionfodyn nämndes första gången.

Källor
 R. E. Moreau: The ploceine weavers of the Indian Ocean islands''. Journal of Ornithology. Volume 101, Numbers 1-2 / April 1960. pp. 29–49. Springer Berlin/Heidelberg,  (about Foudia bruante).

Noter 

Vävare
Fåglar i etiopiska regionen
Fåglar utdöda under Holocen fram till 1500
Större chathambeckasin

Större chathambeckasin (Coenocorypha chathamica) är en utdöd fågel i familjen snäppor inom ordningen vadarfåglar. Fågeln var endemisk för Chathamöarna. Den är endast känd från fossila lämningar, men kan ha överlevt in på 1800-talet.

Tidigare förekomst och utrotning 
Större chathambeckasin beskrevs som art 1893 av Henry Ogg Forbes. Den är endast känd från upphittade kranier och näbbar i sanddyner och grottor på huvudön Chatham i Chathamöarna, men även Pitt. Fågeln tros ha utrotats av människan införda polynesisk råttan mellan år 1500 och 1800 och på ön Pitt av katter fram till slutet av 1800-talet. Varför denna art utrotades och inte mindre chathambeckasin är okänt.

Kännetecken 
Henry Forbes noterade storleksskillnaden mot nu levande arten mindre chathambeckasin (C. pusilla) som också förekommer i Chathamöarna. Hans beskrivning var dock mycket kortfattad: "En mycket större art än G. pusilla. Näbben är tre tum lång". Percy Lowe kvantifierade näbblängden 1915 till 63–77 mm jämfört med 54 mm för mindre chathambeckasin, men i paritet med andra arter i Coenocorypha. I övrigt har inga skillnader noterats. Kunskap om artens levnadssätt saknas helt.

Evolution 
Genetiska studier bland levande arter av Coenocorypha-beckasiner visar att mindre chathambeckasin skilde sig från snaresbeckasinen (C. huegeli) för endast 42 000 år sedan, och dessa två från aucklandbeckasinen (C. aucklandica) för 96 000 år sedan. Att två arter beckasiner utvecklats i ögruppen anses anmärkningsvärt och saknar motstycke i regionen. Med tanke på att näbblängden hos större chathambeckasinen överensstämmer med aucklandbeckasinen har det föreslagits att chathamica härstammar från den ursprungliga beckasinart som koloniserade Chathamöarna, möjligen samtidigt som denna koloniserade Aucklandöarna. Mindre chathambeckasinen ska då ha kommit senare och utvecklat sin mindre storlek för att undvika konkurrens med chathamica. 

En alternativ teori är att större och mindre chathambeckasinen trots allt utgör en och samma art. Denna var längre tillbaka mycket mer varierande i kroppsstorlek, med endast de allra minsta överlevande på ön Rangatira där mindre chathambeckasin finns idag. Detta kan förklara observationer av storväxta beckasiner på Rangatira 1999–2001.

Källor 
 Miskelly, C.M. 2013. Forbes’ snipe. I Miskelly, C.M. (red.) New Zealand Birds Online. www.nzbirdsonline.org.nz
 Tennyson, A. & Martinson, P. (2006) Extinct Birds of New Zealand Te Papa Press,Wellington 
 Worthy, Trevor H., & Holdaway, Richard N. (2002) The Lost World of the Moa, Indiana University Press:Bloomington, 
 Forbes, H.O. 1893. A list of birds inhabiting the Chatham Islands. Ibis 6th series, 5: 232-237.

Noter

Externa länkar 

Snäppor
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter i Chathamöarna
Seriously Funny Kids

Seriously Funny Kids är en amerikansk TV-serie som sändes i Lifetime 1 februari–11 april 2011 med Heidi Klum som programledare. Bakgrundsberättare var Mocean Melvin. Serien sänds i TV12 2016–2017 och består av 20 avsnitt.

Serien gick ut på att hitta små barn som kunde tala för sig och som Heidi Klum intervjuade. Barnen hade ofta underfundiga humoristiska kommentarer.

Externa länkar 
 

Barnprogram på TV
Humorprogram på TV
Amerikanska TV-serier från 2010-talet
Presidenten (film)

Presidenten () är en dansk dramafilm från 1919 i regi av Carl Theodor Dreyer. Den följer rättspresident Karl Victor von Sendlingen i tre olika tidsperioder, och skildrar hur fyra generationer av kvinnor blir förförda och sedan övergivna. Filmen var Dreyers debut som regissör.

Medverkande
 Halvard Hoff som Karl Victor v. Sendlingen, rättspresident
 Elith Pio som Franz Victor v. Sendlingen, Karls far
 Carl Meyer som v. Sendlingens farfar
 Jacoba Jessen som Maika
 Hallander Hellemann som Franz, i tjänst hos presidenten
 Fanny Petersen som Brigitta, tjänsteflicka hos presidenten
 Olga Raphael-Linden som Victorine Lippert, Karl Victors dotter
 Betty Kirkeby som Hermine Lippert, Victorines mor
 Axel Madsen som vicepresident Werner
 Richard Christensen som försvarsadvokat Georg Berger
 Peter Nielsen som offentlig åklagare
 Christian Engelstoft som journalist
 Jon Iversen som Weiden, Victorines senare man
 Carl Lauritzen som den sista prästen

Tillkomst
Filmen producerades av Nordisk Film. Dess förlaga är romanen Presidenten av Karl Emil Franzos. Den var Dreyers regidebut och spelades under sommaren 1918, delvis in i Visby på Gotland.

Visningar
Presidenten hade världspremiär i Sverige 3 februari 1919. Den gick upp på danska biografer 9 februari 1920.

Källor

Externa länkar
 Presidenten hos Carlthdreyer.dk 

Danska dramafilmer
Danska filmer baserade på romaner
Danska stumfilmer
Danska filmer 1919
Filmer i regi av Carl Theodor Dreyer
Regidebutfilmer
Svartvita filmer
Tjeckoslovakien i olympiska sommarspelen 1956

Tjeckoslovakien deltog med 63 deltagare vid de olympiska sommarspelen 1956 i Melbourne. Totalt vann de en guldmedalj, fyra silvermedaljer och en bronsmedalj.

Medaljer

Guld
 Olga Fikotová - Friidrott, diskuskastning.

Silver
 Ladislav Fouček - Cykling, tempolopp.
 Ladislav Fouček och Václav Machek - Cykling, tandem.
 Eva Bosáková - Gymnastik, bom.
 Otakar Hořínek - Skytte, 50 meter gevär, tre positioner.

Brons
 Jiří Skobla - Friidrott, kulstötning.

Källor 
 

1956 i Tjeckoslovakien
Nationer i olympiska sommarspelen 1956
1956
Emma Friberg

Emma Friberg, född 21 december 1992 i Lund, är en svensk handbollsmålvakt.

Karriär 
Emma Friberg började sin handbollskarriär i Kävlinge HK. Hon spelade sedan för H43, men när det laget splittrades gick hon till Eslövs IK. Vidare till KFUM Lundagård. Hon började sedan spela seniorhandboll (16 år) med H43/Lundagård 2008 i division 2. Hon var med på resan från division 2 till Elitserien som fullbordades på två år. Friberg spelade samtidigt juniorhandboll framgångsrikt och tog hem Lundaspelen och var med i flera USM till steg fem. Hon blev uttagen till Juniorlandslaget och var med och vann JVM i Dominikanska republiken 2010 och var även med 2012 och vann U-20 VM. Hon spelade två år i H43 Lundagård i elitserien men valde att byta klubb 2012 till Lugi HF, alltså året innan H43/Lundagård drog sig ur elitserien. Friberg spelade sen i Lugi i fyra säsonger och fick spela en SM-final med klubben 2013. Efter fyra år i Lugi valde hon att ta steget till Danmark och skrev kontrakt med Ringkøbing Håndbold. Två år senare bytte hon klubb i Danmark till EH Aalborg. Efter två år i Aalborg valde Emma Friberg att flytta till toppklubben Viborg HK.Efter två år med lite speltid i Viborg HK valde Friberg att spela för Skanderborg Håndbold.

Landslagsspel har varit i ungdomslagen. Emma Friberg har gjort 14 juniorlandskamper och 29 U-landskamper. Hon har inte spelat i A-landslaget.

Referenser 

Kvinnor
Levande personer
Svenska handbollsmålvakter
Spelare i Lugi HF
Spelare i H43 Lund
Spelare i Ringkøbing Håndbold
Spelare i Viborg HK
Idrottare från Lund
Födda 1992
Frösö park

Frösö park är ett företagsområde och en stadsdel på Frösön i Östersunds kommun. Området har sitt ursprung i den, sedan 2005, nedlagda flygflottiljen F4 och består idag av ett antal olika verksamheter, bland annat:
 Quality Hotel Frösö Park. Ett konferens- och spahotell med 700 bäddar, invigt 2015.
 Frösö Park Arena (Frösö Convention Center). Norrlands största konferensanläggning med plats för 4400 gäster. För utställningar, konserter, kongresser, mässor, middagar och andra evenemang.
 LAT.63 art arena. En konsthall invigd 2015.

Under hösten 2016 togs beslutet att ta fram en detaljplan med bland annat ungefär 1000 nya bostäder för Frösö park, ett arbete som White arkitekter medverkar i.

Källor

Externa länkar 
 Frösö Park

Byggnader och anläggningar i Östersund
Byggnader och anläggningar på Frösön
Hydrochoerus isthmius

Hydrochoerus isthmius är en gnagare som förekommer i norra Sydamerika och i Panama. Populationen listades en längre tid som underart eller synonym till kapybaran. Nyare taxonomiska avhandlingar och IUCN godkänner den som art.

Utseende 
Arten har med en kroppslängd (huvud och bål) av 0,8 till 1,0 meter, en mankhöjd av 0,5 till 0,6 meter och en vikt mellan 25 och 45 kg – ungefär samma storlek som kapybaran. Svansen förekommer bara rudimentärt och den är gömd i pälsen. Kroppen är täckt av blek orange- till rödbrun päls. Liksom hos kapybaran är huvudet ungefär fyrkantigt. Hydrochoerus isthmius har fyra tår vid framtfötterna och tre tår vid bakfötterna. Hydrochoerus isthmius har simhud mellan tårna.

Utbredning och habitat 
Utbredningsområdet sträcker sig från centrala Panama till nordvästra Venezuela och norra Colombia. Arten vistas alltid nära vattenansamlingar som förgreningar av vattendrag, insjöar, träskmarker eller laguner.

Ekologi 
Individerna kan vara aktiva på dagen och på natten. De lever ensam eller i flockar. Honor kan bli brunstiga under alla årstider. Efter dräktigheten som varar 104 till 111 dagar föds 2 till 8 ungar. Ungarna är vid födelsen bra utvecklade och de kan efter kort tid följa modern.

Hydrochoerus isthmius äter huvudsakligen gräs och vattenväxter men den tar även grönsaker och betraktas därför av bönder som skadedjur. Den har ett skällande varningsrop och den gömmer sig i vattnet när den hotas.

Status 
Hydrochoerus isthmius jagas intensiv för köttets skull. Det största hotet är däremot habitatförstöring genom vattenreglering eller genom föroreningar. Å andra sidan lever arten i några naturskyddsområden. IUCN listar hela beståndet med kunskapsbrist (DD).

Referenser 

Marsvinsartade gnagare
isthmius
Däggdjur i neotropiska regionen
Pasi Rautiainen

Pasi Pentti Rautiainen, född 18 juli 1961 i Helsingfors, är en finländsk fotbollsträanre och före detta spelare. Han hade större delen av sin aktiva karriär i Tyskland, där han representerade klubbar som Bayern München och Werder Bremen. Rautiainen gjorde även 25 landskamper för Finlands landslag.

Karriär
Pasi Rautiainen startade sin karriär i HJK Helsingfors och blev värvad av Bayern München 1980. Där gjorde han bara en ligamatch när Bayern vann Bundesliga säsongen 1980/81. I Bundesliga spelade han även för Werder Bremen och Arminia Bielefeld. Han spelade senare för FC Locarno och Wattenscheid 09 innan han återvände till moderklubben HJK där han avslutade karriären.

1982 blev Rautiainen utsedd till Årets fotbollsspelare i Finland.

Meriter

Som spelare
HJK Helsingfors
Tipsligan: 1978, 1990

Bayern München
Bundesliga: 1981

Som tränare
Jokerit
Finlands cup: 1999
Ettan: 2002

Levadia Tallinn
Estlands Supercup: 2001

Flora
Estlands cup: 2008

TPS Åbo
Finlands cup: 2010

Referenser

Externa länkar
Pasi Rautiainen på National-Football-Teams.com
Pasi Rautiainen på transfermarkt.co.uk

Levande personer
Födda 1961
Män
Finländska fotbollsspelare
Finländska fotbollstränare
Spelare i HJK
Spelare i FC Bayern München
Fotbollsspelare i SV Werder Bremen
Spelare i Arminia Bielefeld
Spelare i FC Locarno
Spelare i SG Wattenscheid 09
Tränare i FC Jokerit
Idrottare från Helsingfors
Patrice Talon

Patrice Talon, född 1 maj 1958 i Ouidah, Dahomey, är en beninsk affärsman och politiker, som blev Benins president den 6 april 2016.

Biografi
Talon har sitt ursprung från Fonfolket. Han studerade först vid universitetet i Dakar och därefter vid National School of Civil Aviation i Paris. Hans önskan om att bli pilot omintetgjordes dock av ett ej godkänt medicinskt test.

Känd som "King of Cotton" (svenska: "Bomullskungen") för sin inblandning i bomullsindustrin, byggde Talon sitt imperium genom förbindelser med den politiska klassen i Benin. Han var supporter till president Thomas Boni Yayi och finansierade dennes valkampanjer åren 2006 och 2011. År 2011 tog han över importen i hamnen i Cotonou. Året därpå flydde han till Frankrike efter att ha anklagats för att ha förskingrat mer än 18 miljoner euro av skattemedel. Han anklagades också för inblandning i en komplott att döda Boni Yayi, men frikändes 2014.

Presidentskap
Talon deltog som oberoende kandidat i 2016 års presidentval. Efter att ha slutat tvåa efter premiärminister Lionel Zinsou i den första valomgången vann han den andra omgången med 65% av rösterna. I ett tal den 25 mars 2016 lovade han att "först och främst ta itu med konstitutionella reformer", bland annat genom sin plan för att begränsa mandaten för landets presidenter till en enda period av fem år för att bekämpa "självbelåtenhet". Han sade också att han planerade att minska regeringens storlek från 28 till 16 medlemmar.

Talon tillträdde som president den 6 april 2016 och tillkännagav sammansättningen av sin regering samma dag. Ingen premiärminister utsågs, och två besegrade presidentkandidater (Pascal Koupaki och Abdoulaye Bio-Tchane) som hade backat upp Talon i den andra valomgången utsågs till nyckelposter. Koupaki blev presidentens generalsekreterare och Bio-Tchane minister för planering och utveckling. Talon lovade att under sina fem år förstärka Benins finanser och förbättra landets förbindelser med Frankrike. Några av hans politiska mål, som att minska regeringens makt och utse presidenter enbart till enstaka perioder om fem år, är uppseendeväckande förslag i Afrika.

President Patrice Talon har lett landet sedan 2016 och anses sedan dess ha fört landet mot en allt mer auktoritär riktning.

Källor

Noter

Externa länkar
 http://www.globalblackhistory.com/2016/03/who-is-benins-new-president-patrice-talon.html

Födda 1958
Levande personer
Män
Benins presidenter
Personer från Ouidah
Rodriguesbulbyl

Rodriguesbulbyl (Hypsipetes cowlesi) är en utdöd fågel i familjen bulbyler inom ordningen tättingar. Den förekom tidigare enbart på Rodrigues, den östligaste av Maskarenerna i Indiska oceanen. Den är enbart känd från subfossila lämningar funna 1974. Först 2015 beskrevs den formellt.

Referenser

Externa länkar 

Bulbyler
Fåglar i etiopiska regionen
Kubatrana

Kubatrana (Grus cubensis) är en förhistorisk utdöd fågel i familjen tranor inom ordningen tran- och rallfåglar. Den var endemisk för Kuba. Dess efterlämningar har hittats i avlagringar från pleistocen i provinsen Pinar del Rio. Troligen härstammar den från en tidig invasion av prärietrana som än idag häckar på ön. Kubatranan var dock större samt hade bredare näbb, kraftigare ben och framför allt kortare vingar vilket tyder på att den var oförmögen att flyga.

Noter 

Tranor
Fåglar i palearktiska regionen
Fåglar utdöda under Holocen fram till 1500
Alexandra Domeij

Alexandra Linnéa Domeij, född 27 april 1992, är en förut aktiv svensk handbollsspelare.

Karriär 
Alexandra Domeij började spela damhandboll för Gustavsbergs IF HK 2007 efter flera år som flick- och ungdomsspelare. Klubben var mycket framgångsrik och spelade i två säsonger (68 matcher) utan förlust. Alexandra Domeij blev uttagen i juniorlandslaget och var med och vann guld i J-VM 2010. Efter detta började hon spela för Spårvägen i Elitserien, men 2011 drabbades hon av en korsbandsskada i Junior-SM steg fyra. Hon tog sig tillbaka från denna och lyckades återta sin plats i ungdomslandslaget och var med och tog U-VM-guld 2012. När hon återkom till elitserien drabbades hon 2013 av ännu en korsbandsskada. Efter denna skada tvingades Domeij att avsluta med handbollen på grund av skador.

Klubbar 
 Gustavsbergs IF  2007-2010
 Spårvägens HF 2010-2013

Meriter 
 J-VM Guld med Sveriges U-18 damlandslag 2010
 U-VM Guld med Sveriges U-20 damlandslag 2012
 Stockholms bästa junior, uttagen av Stockholms Handbollsförbund, säsongen 2010-2011

Referenser 

Kvinnor
Födda 1992
Levande personer
Svenska handbollsspelare
Channel One Cup 2016

Channel One Cup 2016  spelades under perioden 15–18 december 2016 och vanns av Sverige.  Huvudspelort var Moskva i Ryssland, medan en utbruten match spelades i Helsingfors i Finland. Turneringen ingår som den andra delturneringen i Euro Hockey Tour 2016/2017. I samband med turneringen firar Rysslands ishockeyförbund sitt 70-årsjubileum.
Sverige vann säsongens andra turnering i Euro Hockey Tour genom att vinna mot Ryssland, tvåa i turneringen, och Finland, som slutade trea. Sverige avslutade med en förlust mot Tjeckien, som trots avslutningsvinsten hamnade sist i årets Channel One Cup.

Tabell

Matcher
Alla tider som anges är lokala. UTC+3 för matcher i Ryssland och UTC+2 för matchen i Finland.

Se även
Channel One Cup
Czech Hockey Games
Euro Hockey Tour
Karjala Tournament
Oddset Hockey Games

Noter

2016 i Ryssland
2016 i Finland
Euro Hockey Tour 2016/2017
Internationella sportevenemang i Helsingfors
Sportevenemang i Moskva
Helsingfors under 2000-talet
Edward Dewhurst

Edward "Teddy" Bury Dewhurst, född 27 mars 1870, Tamworth, New South Wales, Australien, död 25 februari 1941, var en australisk högerhänt tennisspelare.

Tenniskarriären
Dewhurst vann sitt första US Open i tennis 1906, då han tillsammans med Sarah Coffin vann mixeddubbeltiteln genom finalseger över makarna Margaret Johnson/JB Johnson (6-3, 7-5). Han vann mixed dubbeltiteln också 1905, den gången tillsammans med Elisabeth Moore. I finalen besegrade de paret Augusta Schultz/Clarence Hobart (2-6, 4-6).

Grand Slam-titlar
Amerikansk mästerskapen
 Mixed dubbel - 1905, 1906

Källor 
 HathiTrust Digital Library – The Science of Lawn Tennis (1910), by Edward B. Dewhurst

Australiska tennisspelare
Födda 1870
Avlidna 1941
Män
Immanuel Oscar Menahem Deutsch

Immanuel Oscar Menahem Deutsch, född den 31 oktober 1831 i Neisse, preussiska Schlesien, död den 13 maj 1872 i Alexandria, var en tysk orientalist.

Deutsch fick 1855 anställning vid biblioteket vid British Museum i London och sysselsatte sig därefter ivrigt med arbeten över Talmud. År 1867 offentliggjorde han i Quarterly Review artikeln "The Talmud", som inom ett år översattes till sex språk, bland dem svenska (två upplagor 1868). För Chambers's Encyclopædia lämnade han 190 uppsatser. Efter hans död utgavs Literary Remains (1874). Deutsch var en grundlig kännare av sanskrit, kaldeiska, arameiska och feniciska.

Källor

Noter 

Tyska orientalister
Tyska bibliotekarier
Tyskt museifolk
Filologer under 1800-talet
Tyska forskare under 1800-talet
Födda 1831
Avlidna 1872
Män
Ugglan
Alumner från Humboldt-Universität zu Berlin
Rudolf von Deutsch

Rudolf Friedrich von Deutsch, född 1835 i Moskva, var en tysk historiemålare.

Deutsch studerade vid Dresdens konstakademi från 1855, uppehöll sig 1863–1866 i Italien, dit han för övrigt ofta återvände, gjorde dessutom studieresor i Belgien och England samt slog sig ned i Berlin 1866. Han strävade i början efter sträng stilisering med huvudvikt lagd på teckningen, men tillägnade sig sedermera en blomstrande kolorit. Som hans huvudarbeten nämns kartonger och pennteckningar med ämnen ur den antika mytologin, såsom Prometheus fängslande, Den segrande Germania, Helenas bortrövande (i Berlins nationalgalleri). Hans genrebilder anses mindre framstående.

Källor 

  

Tyska historiemålare
Tyska målare under 1800-talet
Konstnärer från Moskva
Födda 1835
Dödsår saknas
Män
Ugglan
Rörstrand

Rörstrand kan syfta på:

 Rörstrands porslinsfabrik – en tidigare svensk porslinstillverkare
 Rörstrandsområdet – ett informellt område i Vasastan i Stockholms innerstad 
 Rörstrands slott – en byggnad i Rörstrandsområdet
 Rörstrandsgatan –  en gata i Vasastaden i Stockholm
 Rörstrandskyrkan – en kyrkobyggnad i Rörstrandsområdet
 Rörstrandsviken – namnet på en del av Karlbergssjön under 1800-talet
 Gamla och Nya Rörstrandskvarnen – två tidigare väderkvarnar i nuvarande Vasastaden i Stockholm
Niki Mäenpää

Niki Emil Antonio Mäenpää, född 23 januari 1985 i Esbo, är en finländsk fotbollsmålvakt som spelar för italienska Venezia. Han spelar även för Finlands landslag.

Klubbkarriär
Niki Mäenpää var en lovande målvakt i HJK när han blev värvad av franska Lens 2003. Där tillbringade han tre år i klubbens andralag och blev även utlånad till Telstar. Efter att hans kontrakt gått ut så skrev Mäenpää på för Den Bosch där han direkt blev lagets förstamålvakt. Han gjorde 67 matcher i ligan innan han värvades av Willem II sommaren 2009. Efter att klubben blivit degraderade till Eerste Divisie så bröts kontraktet och i oktober 2011 skrev han istället på för AZ Alkmaar. I AZ blev Mäenpää tredjemålvakt efter Esteban Alvarado och Erik Heijblok, och efter säsongen så förnyades inte 1-årskontraktet.

29 maj 2012 blev det klart att hans nya klubb blev VVV-Venlo. Efter fyra säsonger som backup blev nu Mäenpää åter förstavalet och efter säsongen 2013/14 så blev han av fansen utsedd till årets spelare i VVV-Venlo.

I juli 2015 skrev Mäenpää på för Brighton & Hove Albion. Han gjorde sin debut 16 augusti 2016 när Rotherham United besegrades med 3-0. Den 1 augusti 2018 värvades Mäenpää av Bristol City.

Landslagskarriär
Niki Mäenpää gjorde debut för Finlands landslag 2 juni 2008 i en träningsmatch mot Vitryssland. Det dröjde dock till 2012 innan han på allvar slog sig in i landslaget och spelade under året 6 av 10 matcher. Han var även det klara förstavalet under 2013.

Referenser

Niki Mäenpää på National-Football-Teams.com
Niki Mäenpää på transfermarkt.co.uk

Noter

Finländska fotbollsmålvakter
Finländska landslagsspelare i fotboll
Spelare i HJK
Spelare i RC Lens
Spelare i Telstar
Spelare i FC Den Bosch
Spelare i Willem II Tilburg
Spelare i AZ Alkmaar
Spelare i VVV-Venlo
Spelare i Brighton & Hove Albion FC
Spelare i Bristol City FC
Spelare i Stoke City FC
Spelare i SSC Venezia
Spelare i Eredivisie
Spelare i Eerste Divisie
Spelare i English Football League
Spelare i Serie B
Idrottare från Esbo
Födda 1985
Levande personer
Män
Violet Brown

Violet Brown, född Mosse 10 mars 1900 i Trelawny på Jamaica, död 15 september 2017 i Montego Bay på Jamaica, var en jamaicansk kvinna som då hon avled 117 år och 189 dagar gammal var världens äldsta levande person sedan italienskan Emma Moranos död den 15 april 2017 och tillsammans med den fem månader yngre japanskan Nabi Tajima, som blev den äldsta levande personen efter hennes död, de sista två levande personerna födda under 19:e århundradet (1801–1900).

Brown var den äldsta jamaicanen någonsin, den tredje äldsta (fjärde äldsta sedan Nabi Tajima passerade om den 9 februari 2018) av hittills endast sju fullt verifierade personer som levt till minst 117 års ålder (samtliga kvinnor) efter amerikanskan Sarah Knauss och kanadensiskan Marie-Louise Meilleur (om man inte räknar med fransyskan Jeanne Calment, japanen Shigechiyo Izumi och amerikanskan Lucy Hannah) och (fram till 9 februari 2018) den person som levt längst under tre århundraden.

Browns äldsta barn Harold Fairweather, som avled den 19 april 2017 97 år och 4 dagar gammal, tros vara den äldsta personen som haft en levande förälder.

Referenser

Noter

Webbkällor 
 http://www.jamaicaobserver.com/columns/Violet-Mosse-Brown---116-amazing-years-_61711
 https://web.archive.org/web/20150731115532/http://jamaica-star.com/thestar/20070716/time/time1.html
 http://jamaica-gleaner.com/gleaner/20100308/lead/lead6.html

110-åringar
Födda 1900
Avlidna 2017
Kvinnor
Jamaicaner