kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Kommunhuset i Byske

Kommunhuset i Byske var ursprungligen en så kallad sockenstuga på Kyrkgatan i närheten av Byske kyrkstad uppförd någon gång mellan 1870 och 1875. En sjukstuga inrättades på övervåningen 1892. När kommunförvaltningen centraliserades 1933 gjordes en tillbyggnad på fastigheten. När byggnaden senare blev för trång föreslogs att en ny byggnad skulle uppföras. 

En kommitté tillsattes den 23 juli 1955 för att utreda en eventuell nybyggnation. Tanken var att kommunhuset skulle rymma sjukkassa, arbetsförmedling och poliskontor. Ritningar gjordes av Västerbottenskommunernas arkitekt- och byggnadskontor (VAB) vilka godkändes av kommunalfullmäktige den 15 december 1956. Byggnadsytan var 565,9 m2 och den totala volymen  m3. Kostnaden  till  kronor. Den nya byggnaden skulle bestå av tre delar:

 huvudbyggnad – i tre plan, inklusive källarplan, vilka bland annat skulle rymma polis, sjukkassa, kontorsplatser och sammanträdesrum. 
 vinkelbyggnad – i två plan, inklusive källarplan, vilka bland annat skulle rymma  bibliotek, arbetsförmedling och en lägenhet för kommunalkameraren.
 foajébyggnad – vilken skulle binda samman de två andra byggnadskropparna. 

Det nya kommunhuset byggdes 1957 och inrymde Byske landskommuns administrativa verksamhet. I samband med kommunreformen i Sverige 1971 då Byske landskommun uppgick i Skellefteå kommun överfördes också byggnadens ägande till Skellefteå kommun.  

År 2009 meddelades att fastighetskontoret fått i uppdrag att sälja både kommunhusen i Byske och i Burträsk eftersom de "inte längre [ansågs] vara strategiska i den långsiktiga planeringen". Byggnaden såldes till en privatperson 2012 för en krona, detta eftersom kommunen ansåg driftkostnaderna vara för höga – som exempel kan nämnas att driftskostnader 2010 var cirka en miljon per år. Fem år senare såldes byggnaden igen, denna gång till ett fastighetsbolag. Fastigheten såldes åter 2018, då till tre privatpersoner. Byggnaden köptes 2020 av Contractor som avsåg att omvandla byggnaden till bostäder. 

Byggnaden har, förutom den kommunala verksamheten, rymt verksamheter som polisstation, barnomsorg och från 2004 en second hand-butik.

Referenser

Externa länkar 
 Byske kommunalhus 1932

Byggnader och anläggningar i Byske
Historiska offentliga byggnader i Sverige
All Heads Are Gonna Roll

All Heads Are Gonna Roll är det svenska death metal-bandet Vomitorys nionde studioalbum, utgivet den 26 maj 2023 på etiketten Metal Blade Records. Albumet har utgivits på LP och CD. LP:n finns i en rad olika färger: grå vinyl, vinyl med silverfärgade och svarta stänk, transparent vinyl med röda och vita stänk, karmosinfärgad vinyl med marmoreffekt och vinyl med röda och lila stänk.

Låtlista
 All Heads Are Gonna Roll – 3:27 	 
 Decrowned – 3:27 	 
 Ode to the Meat Saw – 4:44 	 
 The Deepest Tomb – 4:28 	 
 Piece by Stinking Piece – 3:23 	 
 Raped, Strangled, Sodomized, Dead – 3:19
 Dead Man Stalking – 4:48
 Disciples of the Damned – 3:29 	 
 Dead World – 4:06 	 
 Beg for Death – 5:34

Medverkande
 Tobias Gustafsson – trummor
 Urban Gustafsson – gitarr
 Erik Rundqvist – basgitarr, sång
 Peter Östlund – sologitarr

Referenser 
 
 
 
 

Musikalbum 2023
Album av Vomitory
Album utgivna på Metal Blade Records
Dehkhoda Lexicon Institute & International Center for Persian Studies

Dehkhoda Lexicon Institute & International Center for Persian Studies (), är ett av de  främsta internationella språkundervisnings- och forskningsinstiutet inriktat på persiska språket och litteraturen i Iran och är beläget i stadsdelen Tajrish i norra Teheran.

Historia 
Institutet grundades 1945 under ledning av lingvisten Ali Akbar Dehkhoda, huvudförfattare till den persiska nationalencyklopedin Loghatnâme-ye Dehkhodâ (Dehkhodas ordbok) och är numera en del av Teherans universitet.

Idén bakom institutet går tillbaka till en iransk lag från 1925 som förordnade sammanställningen av en officiell persisk vetenskaplig ordbok. Arbetet med ordboken påbörjades av Dehkhoda, och efter hans död 1956 omvandlades hans bostad i norra Teheran till Dehkhoda Institute. Mohammad Moin blev ny föreståndare för institutet åren 1956-1966 och han efterträddes av Jafar Shahidi. 
Lingvister och litteraturvetare från flera iranska universitet bidrog till arbetet med ordboken. 1957 delegerades ansvaret för ordboken till Institutionen för persiskt språk och litteratur vid Teherans universitet. Dehkhodainstitutet blev en del av Teherans universitet och ingår numera i Mahmud Afsharstiftelsen. 2007 bytte institutet formellt namn till Dehkhoda Lexicon Institute & International Center for Persian Studies.

Språkkurser i persiska 
Institutet erbjuder grundkurser, mellanliggande och avancerade kurser i persiska språket för både utländska och iranska studenter, samt kurser på kandidat-, magister- och doktorandnivå i persiska språk och litteraturen, orientalistik och iranistik.

Referenser 

Forskningsinstitut
Språkorganisationer
Språkvård
Iranistik
 
Persiskspråkig litteratur
Teheran
Iran under Pahlavidynastin
Serner

Serner är ett efternamn som förekommer i flera länder och kan avse någon av följande:

Anna Serner (född 1964), svensk jurist och tidigare VD för Svenska Filminstitutet
Gunnar Serner (1886–1947), svensk författare känd under pseudonymen Frank Heller
Gertrud Serner-Petrén (1906–1996), svensk museiintendent
Gunilla Serner	(1932–2020), svensk konstnär
Håkan Serner (1933–1984), svensk skådespelare	  
Jan Serner (född 1975), österrikisk friidrottare 
Klas Särner (1891–1980), svensk officer, idrottslärare och gymnast
Otto Serner (1857–1929), preussisk målare
Uncas Serner (1931–1982), svensk jurist
Walter Serner (1889–1942), tyskspråkig författare

Svenska efternamn
HP Lyrae

HP Lyrae är en dubbelstjärna belägen i den mellersta delen av stjärnbilden Lyran. Den har en genomsnittlig skenbar magnitud av ca 10,4 och kräver ett teleskop för att kunna observeras. Avståndet är osäkert, även om det är stort. Gaia Data Release 2 anger en parallax som motsvarar ett avstånd runt 12 000 parsec. Baserat på ljusstyrkor som härleds från ett period-ljusstyrka-färgförhållande, tillsammans med interstellära fördunklingar, ger ett avstånd runt 6 700 pc. Den rör sig närmare solen med en heliocentrisk radialhastighet på ca -107 km/s.

Egenskaper
Primästjärnan HP Lyrae A är en gul till vit superjättestjärna av spektralklass A2-F1 Iab. Den har en massa som är ca 0,6 solmassa, en radie som är ca 60 solradier och utsänder energi från dess fotosfär motsvarande ca 3 900 gånger solen vid en effektiv temperatur av ca 5 900 K. Följeslagaren HP Lyrae B har en uppskattad massa som är något under 0,6 solmassa. Dess egenskaper är inte kända, vilket lämnar möjligheten att den är en vit dvärg öppen.

En studie från 2005 av elementära överskott hos RV Tauri-stjärnor beräknade att HP Lyrae hade en temperatur runt 6 300 K och typiska överskott för en RV Tauri-variabel. Studien visade också att mängderna förändrades av stoft-gasseparering i omgivande material. Stjärnan har redovisats i en katalog över bekräftade post-AGB-stjärnor, högt utvecklade och på väg att bli en vit dvärg. År 2017 beräknades temperaturen vara 5 900 K, fortfarande en av de hetaste kända RV Tauri-variablerna. 

HP Lyrae varierar med cirka 0,5 magnitud över en "halvperiod" på 68,4 dygn.  Den formella perioden, definierad för en RV Tauri-variabel som från djupt minimum till djupt minimum, är dubbelt så lång eller 140,75 dygn. Dess spektrum ändras från A2-3 maximalt till F2 vid djupaste minima. De radiella hastighetsförändringarna är typiska för pulseringarna av en RV Tauri-variabel, men inte kompatibla med en binär bana. Spektraltypen och färgen tyder på att den sannolikt är den hetaste kända RV Tauri-stjärnan.  

Fram till 1960 var perioden för HP Lyrae mycket stabil. Sedan dess har den observerats minska till under 140 dygn, förmodligen ganska plötsligt. En undersökning av historisk fotografering av stjärnan visade att perioden förändrades 1962 eller 1963 och tog inte mer än fyra cykler för att nå ett nytt värde på 138,66 dygn.

År 2001 gjordes en begäran om observationer av HP Lyrae och kort efter det rapporterades att den sannolikt är en RV Tauri-variabel snarare än en förmörkande dubbelstjärna. Detta bekräftades med en mer detaljerad studie publicerad 2002. Vissa författare hävdar dock att spektraltypen och arten av variation betyder att stjärnan mer sannolikt är en förmörkelsevariabel.

Referenser

Noter

Stjärnbilden Lyran
Gul-vita superjättar
Dubbelstjärnor
RV Tauri-variabler
Beta Lyrae-variabler
Hanna Holopainen

Hanna Holopainen, född 8 oktober 1976 i Villmanstrand, är en finländsk politiker (Gröna förbundet). Hon är ledamot av Finlands riksdag sedan 2019.

Holopainen blev invald i riksdagen i riksdagsvalet 2019 med 2 659 röster från Sydöstra Finlands valkrets.

Referenser 

Ledamöter av Finlands riksdag för Gröna förbundet
Finländska politiker under 2000-talet
Personer från Villmanstrand
Födda 1976
Levande personer
Kvinnor
Tiina Elo

Tiina Elo, född 21 januari 1971 i Helsingfors, är en finländsk politiker (Gröna förbundet). Hon är ledamot av Finlands riksdag sedan 2019.

Elo blev invald i riksdagen i riksdagsvalet 2019 med 4 190 röster från Nylands valkrets.

Referenser 

Ledamöter av Finlands riksdag för Gröna förbundet
Finländska politiker under 2000-talet
Födda 1971
Levande personer
Kvinnor
Sofia Virta

Sofia Marjanna Virta, född 21 juni 1990 i S:t Karins, är en finländsk politiker (Gröna förbundet). Hon är ledamot av Finlands riksdag sedan 2019.

Virta blev invald i riksdagen i riksdagsvalet 2019 med 4 289 röster från Egentliga Finlands valkrets.

Referenser 

Ledamöter av Finlands riksdag för Gröna förbundet
Finländska politiker under 2000-talet
Personer från S:t Karins
Födda 1990
Levande personer
Kvinnor
Serner från Skåne

Serner från Skåne är en svensk släkt som härstammar från åbon Nils Mårtensson, född 1816 i Särslövs socken i Skåne, och hans hustru Karna Jönsdotter, född 1819 i samma socken. De bodde i Hyphoffslyckan, Lund, där hon avled 1879 och han 1897. 

Deras son Jöns Nilsson antog namnet Serner och blev kyrkoherde i Lösens församling. Hans son Gunnar Serner blev författare under namnet Frank Heller. Bland Jöns Nilssons Serners ättlingar märks ambassadören Uncas Serner och dennes dotter Anna Serner som varit VD för Svenska Filminstitutet. Uncas Serners bror Håkan Serner var skådespelare och bland hans roller märks skomakaren i TV-serien Den vita stenen. En annan ättling är författaren Elsi Rydsjö.

Namnet Serner har också antagits av kyrkoherden Jöns Serners syster Gertruds barn och bland hennes ättlingar finns museiintendenten Gertrud Serner-Petrén.

Stamtavla över kända personer
Nils Mårtensson (1816–1897)
Gertrud Nilsson (1846–1918), gift med Nils Jönsson, tegelmästare
Jöns Jönsson Serner (1876–1946), ingenjör
Gertrud Serner-Petrén (1906–1996), museiintendent, gift med Sture Petrén, jurist och ambassadör
Elisabeth Serner (1880–1946), gift med Josua Tillgren, professor
Jöns Nilsson Serner (1848–1932), kyrkoherde
Gunnar Serner (1886–1947), författare under pseudonymen Frank Heller
Signe Serner (1888–1966), gift med Daniel Rydsjö, folkskollärare, författare och översättare
Lennart Rydsjö (1915–1986), författare
Elsi Rydsjö (1920–2015), författare
Arvid Serner (1890–1940), lektor
Uncas Serner (1931–1982), jurist
Anna Serner (född 1964), jurist och tidigare VD för Svenska Filminstitutet
Håkan Serner (1933–1984), skådespelare, gift med konstnären Gunilla Serner 1956–1961.

Källor
Särslövs husförhörslängd AI:2 (1845–1851) sidan 13.

Svenska släkter
Släkter från Skåne
Atte Harjanne

Atte Erik Harjanne, född 13 juli 1984 i Helsingfors, är en finländsk politiker (Gröna förbundet). Han är ledamot av Finlands riksdag sedan 2019.

Harjanne blev invald i riksdagen i riksdagsvalet 2019 med 4 795 röster från Helsingfors valkrets.

Referenser

Ledamöter av Finlands riksdag för Gröna förbundet
Finländska politiker under 2000-talet
Födda 1984
Levande personer
Män
Carlo Alberto Racchia (jagare)

Carlo Alberto Racchia var en av tre jagare i Mirabello-klassen som byggdes för Regia Marina (den kungliga italienska flottan) under första världskriget.

Design och beskrivning 
Mirabello-klassen utformades som spaningskryssare ("esploratori"), i huvudsak förstorade versioner av samtida jagare. De hade en total längd på 103,75 meter, en bredd på 9,74 meter och ett djupgående på 3,3 meter. De hade ett deplacement på 1 784 ton vid standardlast och 2 040 ton vid fullast. Deras besättning bestod av 8 officerare och 161 värnpliktiga.

Mirabello-klassen drevs av två Parsons-växlade ångturbiner som var och en drev en propelleraxel med hjälp av ånga från fyra Yarrow-pannor. Turbinerna var dimensionerade till 44 000 hästkrafter (33 000 kW) för en hastighet på 35 knop (65 km/h). Fartygen rymde tillräckligt med bränsle för att ha en räckvidd på 2 300 nautiska mil (4 300 km) vid en hastighet på 12 knop (22 km/h).

Carlo Alberto Racchias huvudbatteri bestod av en enda Cannone da 15,2 cm/40 A Modello 1891 kanon framför överbyggnaden. Sekundärartilleriet bestod av sju enkelmonterade Cannone da 10,2 cm/35 S Modello 1914-kanoner, en akter om överbyggnaden och de återstående kanonerna placerade på bredsidan midskepps. Luftvärnet tillhandahölls av ett par Cannone da 7,6 cm/40 Modello 1916 luftvärnskanoner i enkelfästen. De var utrustade med fyra 45-centimeters torpedtuber i två dubbla fästen, ett på varje bredsida. Carlo Alberto Racchia kunde också medföra 100 minor.

Modifikationer 
Kanonen visade sig vara för tung för fartygen och dess eldhastighet var för långsam så den ersattes när fartygen ombeväpnades med åtta Cannone da 10,2 cm/45 S, A Modello 1917-kanoner placerade med en kanon för och akter om överbyggnaden och den andra på bredsidan. 7,6 cm kanonerna ersattes av ett par Cannone da 40 mm/39 luftvärnskanoner i enkelmontage 1920-1922. Det är osäkert om Carlo Alberto Racchia fick dessa kanoner innan hon gick förlorad.

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar 

 Carlo Alberto Racchia Marina Militare website
Fartyg sjösatta 1916
italienska jagare
Make America great again

Make America great again (ungefär: "gör USA storslaget igen"), förkortning: MAGA (uttal: ), är en amerikansk politisk slogan som introducerades 1980 av republikanska dåvarande presidentkandidaten Ronald Reagan (USA:s 40:e president: 1981–1989) som del av hans presidentkampanj, men som i modern tid populariserats av republikanen Donald Trump (USA:s 45:e president, 2017–2021) under sitt presidentkandidatskap sedan november 2012, med inspiration av en föregående slogan från december 2011: making America #1 again ("göra USA nummer 1 igen"). Sloganen fick fäste hos den större publiken efter att Donald Trump använt den som kommersiell slogan och slagord i sin presidentkampanj under valåret 2016, vilket senare förstärktes av hans status som slutgiltig presidentkandidat mot demokraten Hillary Clinton.

Sloganen fick en utbredd användning under Trumps kandidatskap och ämbetsperiod, både av dem som  stödde och motsatte sig Trumps presidentskap, och blev ett fenomen inom massmedia och popkultur som gav upphov till många varianter inom konst, underhållning och politik. Den amerikanska sloganen, som ansågs värdeladdad redan på 1980-talet, har kallats rasistisk av journalister, forskare och andra kommentatorer, vilka betraktar den som hundvisslingspolitik och kodat språk. Förkortningen "MAGA" används även för att hänvisa till Trumps politik eller dess anhängare; exempel på det senare: "en MAGA" eller "flera MAGA:s".

Sverige

Gör Sverige lagom igen 
I Sverige förekommer olika varianter av sloganen, men kanske den mest kända av dessa är "gör Sverige lagom igen", vilken cirkulerade som en meme från maj 2016.

Denna svenska version blev snabbt mycket populär i Sverige som en skämtsam men väl uttryckt parodi på originalet och i oktober 2016 sålde företaget Partykungen  en svensk version av Trumps kampanjkeps som var blå och hade "gör Sverige lagom igen" broderat i gult framtill.

I Europaparlamentsvalet 2019 hade Kristdemokraterna "gör EU lagom igen" som sin valslogan.

Gör Sverige bra igen 
En annan svensk variant av sloganen är "gör Sverige bra igen", vilken användes politiskt av Sverigedemokraternas partiledare Jimmie Åkesson under valåret 2022, först brukad under hans tal under Almedalsveckan på Gotland. Jämte originalet, där great avser storslagenhet, hänvisar "gör Sverige bra igen" till att korrigera de svenska samhällsproblemen till ett tidigare acceptabelt förhållande. Under SD:s kommun- och regionkonferens för 2022 utvidgades eller ändrades sloganen till "vi ska få Sverige att må bra igen."

Referenser

Noter 

Slagord
Konservatism i USA
Donald Trump
Augusto Riboty (jagare)

Augusto Riboty var en av tre jagare i Mirabello-klassen som byggdes för Regia Marina (den kungliga italienska flottan) under första världskriget.

Design och beskrivning 
Mirabello-klassen utformades som spaningskryssare ("esploratori"), i huvudsak förstorade versioner av samtida jagare. De hade en total längd på 103,75 meter, en bredd på 9,74 meter och ett djupgående på 3,3 meter. De hade ett deplacement på 1 784 ton vid standardlast och 2 040 ton vid fullast. Deras besättning bestod av 8 officerare och 161 värnpliktiga.

Mirabello-klassen drevs av två Parsons-växlade ångturbiner som var och en drev en propelleraxel med hjälp av ånga från fyra Yarrow-pannor. Turbinerna var dimensionerade till 44 000 hästkrafter (33 000 kW) för en hastighet på 35 knop (65 km/h). Fartygen rymde tillräckligt med bränsle för att ha en räckvidd på 2 300 nautiska mil (4 300 km) vid en hastighet på 12 knop (22 km/h).

Augusto Ribotys huvudbatteri bestod av en enda Cannone da 15,2 cm/40 A Modello 1891 kanon framför överbyggnaden. Sekundärartilleriet bestod av sju enkelmonterade Cannone da 10,2 cm/35 S Modello 1914-kanoner, en akter om överbyggnaden och de återstående kanonerna placerade på bredsidan midskepps. Luftvärnet tillhandahölls av ett par Cannone da 7,6 cm/40 Modello 1916 luftvärnskanoner i enkelfästen. De var utrustade med fyra 45-centimeter torpedtuber i två dubbla fästen, ett på varje bredsida. Augusto Riboty kunde medföra 120 minor, medan hennes systerfartyg bara kunde medföra 100.

Modifikationer 
Kanonen visade sig vara för tung för fartygen och dess eldhastighet var för långsam så den ersattes när fartygen ombeväpnades med åtta Cannone da 10,2 cm/45 S, A Modello 1917-kanoner placerade med en kanon för och akter om överbyggnaden och den andra på bredsidan. 7,6 cm kanonerna ersattes av ett par Cannone da 40 mm/39 luftvärnskanoner i enkelmontage 1920-1922.

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar 

 Augusto Riboty Marina Militare website
Italienska jagare under andra världskriget
Fartyg sjösatta 1916
Sierra Army Depot

Sierra Army Depot (SIAD) är ett 14 608 hektar (36 096 acres) stort förvaringsdepå tillhörande USA:s armé. Förvaringsdepån ligger precis norr om samhället Herlong i Lassen County i Kalifornien i USA. I sydvästra delen ligger det federala fängelset Federal Correctional Institution, Herlong. I den norra delen ligger militära flygplatsen Amedee Army Airfield, som används av förvaringsdepån för in- och utförsel av krigsmateriel och annan militär utrustning.

Det förekommer också bland annat militärövningar för strider i ökenmiljö för olika förband inom USA:s armé och USA:s flotta på området.

Historik
År 1933 förvärvade USA:s armé 24 493 hektar (60 523 acres) mark i syfte att uppföra skjutfältet Honey Lake Bombing Range och skulle användas av US Army Air Corps. Under andra världskriget tyckte USA 1940 att det behövdes uppföra förvaringsdepåer i alla fyra hörn av Kontinentala USA för att stå emot en eventuell invasion av Axelmakterna. Den i sydväst blev just Sierra Army Depot. Förvaringsdepån började byggas 1942 och när andra världskriget avslutades då hade SIAD 1 021 byggnader för att förvara ammunition, varav 802 var stridsvärn. År 1957 hade förvaringsdepån växt till 39 170 hektar (96 792 acres). Förvaringsdepåns område har dock minskat och det skedde 1995 och 2005. År 1995 var det också diskussioner om att den kunde stängas helt. Dock på 2000-talet fick förvarningsdepån nya uppdrag och blev uppgraderad. År 2019 hade alla byggnader, inklusive 801 kvarvarande stridsvärn, vara i användning för produktion eller förvaring av ammunition.

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats

USA:s armé
Bildanden 1942
Militära anläggningar i Kalifornien
Lassen County
USA:s flotta
The Lost Flowers of Alice Hart

The Lost Flowers of Alice Hart är en amerikansk-australisk dramaserie vars första säsong hade premiär den 4 augusti 2023. Första säsongen består av sju avsnitt. Serien är baserad på den australiska författaren Holly Ringlands bok med samma namn.

Handling 
Serien kretsar kring nioåriga flickan Alice Hart som förlorat båda sina föräldrar och får hem till farmor June. Alice blir mer och mer frustrerad över hur lite hon vet om familjens förflutna.

Rollista i urval 

 Sigourney Weaver - June Hart
 Alycia Debnam-Carey - Alice Hart
 Alyla Browne - Alice Hart, som ung
 Asher Keddie - Sally
 Leah Purcell - Twig
 Frankie Adams - Candy
 Alexander England - John
 Charlie Vickers - Clem Hart
 Jack Latorre - Clem Hart, som ung
 Tilda Cobham-Hervey - Agnes Hart
 Sebastián Zurita
 Shareena Clanton - Ruby

Referenser

Externa länkar 

Amerikanska TV-serier från 2020-talet
Australiska TV-serier från 2020-talet
Amerikanska dramaserier
Engelskspråkiga TV-serier
TV-seriestarter 2023
1998 SK119

1998 SK119 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 26 september 1998 av LINEAR i Socorro County, New Mexico.

Asteroiden har en diameter på ungefär 8 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Gefion.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Gefion-asteroider
Ej namngivna småplaneter
Astronomiska upptäckter av LINEAR
Astronomiska upptäckter 1998
13339 Williamsmith

13339 Williamsmith eller 1998 SF123 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 26 september 1998 av LINEAR i Socorro County, New Mexico. Den är uppkallad efter William Smith.

Asteroiden har en diameter på ungefär 8 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Eos.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Eos-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av LINEAR
Astronomiska upptäckter 1998
1998 SM123

1998 SM123 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 26 september 1998 av LINEAR i Socorro County, New Mexico.

Asteroiden har en diameter på ungefär 9 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Ej namngivna småplaneter
Astronomiska upptäckter av LINEAR
Astronomiska upptäckter 1998
The Deepest Breath

The Deepest Breath är en amerikansk dokumentärfilm från 2023. Filmen är regisserad av Laura McGann som också skrivit filmens manus. Filmen hade premiär på 2023 års Sundance Film Festival den 22 januari 2023. Filmen har digital premiär planerad på strömningstjänsten Netflix den 19 juli 2023.

Handling 
Filmen kretsar kring den italienska fridykaren Alessia Zecchini och hennes jakt efter att slå världsrekordet i fridykning. Till sin hjälp har hon säkerhetsdykaren Stephan Keenan.

Medverkande 

 Alessia Zecchini
 Stephan Keenan

Referenser

Externa länkar 

Amerikanska filmer 2023
Amerikanska dokumentärfilmer
Amerikanska äventyrsfilmer
Engelskspråkiga filmer