Lionel Terray

Lionel Terray, född 25 juli 1921 i Grenoble, död 19 september 1965, är en fransk klättrare som har gjort flera första bestigningar, inklusive Makalu i Himalaya (med Jean Couzy den 15 maj 1955) och Cerro Fitzroy i Patagonien i Anderna (1952 med Guido Magnone).

Biografi 
Han var en bergsguide och skidinstruktör och var inblandad i bergstrider mot Tyskland under andra världskriget. Efter kriget blev han känd som en av de bästa klättrarna och bergsguiderna i Chamonix. I de franska, italienska och schweiziska Alperna några av hans mest berömda snabba stigningar är Walker-pelaren på den södra väggen av Grandes Jorasses, den södra väggen på Aiguille Noire på Peuterey-ryggen, den nordöstra väggen på Piz Badile och den norra väggen av Eiger. Terray bröt flera tidigare hastighetsrekord, ofta i samband med sin klättringspartner, Louis Lachenal.  

Terray var medlem i Maurice Herzogs expedition från 1950, som syftade till att erövra toppen av Annapurna i den nepalesiska Himalaya. Det var den högsta erövrade bergstoppen på den tiden och den första 8000 meter triumfen (även om de brittiska klättrarna George Mallory, Andrew Irvine, George Finch, Geoffrey Bruce, Henry Morshead, Teddy Norton och Howard Somervell nådde högre nivåer på 1920-talet på Everest). Terray nådde inte toppen vid Annapurna, men tillsammans med Adjiba-serpa hjälpte han Maurice Herzog och Louis Lachenal, som skulle nere från toppen. Både Herzog och Lachenal fick extrema frostskador och fick senare genomgå amputationer. Trots dessa händelser återvände det franska laget till Paris mitt i enorma fester, och Herzogs Annapurna bok om expeditionen blev en internationell bästsäljare. 

1947 gjorde Terray och Louis Lachenal den andra bestigningen av norra väggen på Eiger. Han deltog också i den stora kampen för att rädda fyra klättrare fångade på norra väggen på Eiger 1957. Denna räddningsinsats är föremål för Jack Olsens berömda bok The Climb Up To Hell, där Terrays färdighet och mod specifikt nämns. 

I slutet av 1950-talet och början av 1960-talet gjorde Terray ett antal första bestigningar i Peru, inklusive den högsta toppen i centrala Anderna oerövrad på den tiden, den  höga Huantsán. Lägre men svårare förstbestigningar är också förknippade med honom, som Willka Wiqi, Soray, Tawllirahu och Chacraraju, den senare förmodligen den svåraste toppen i de peruanska Anderna, och anses vara omöjligt att erövra vid den tiden. En av Terrays största prestationer var hans första bestigning av den  hög Janut i Nepal 1962. Han klättrade också Nilgiri nära Annapurna, och han ledde den första bestigningen på den  högt Mount Huntington i Alaska på den nordvästra ryggen 1964. 

I december 1956 organiserade Terray ett räddningsförsök för två klättrare på Mont Blanc. Han utesluts därför från Chamonix Guide's Association (bergsguiderföreningen), som från början vägrade att delta i räddningen på grund av att risken var för stor för räddarna. Eftersom inga andra bergsguide gick med, inrättade Terray ett litet amatörlag. De vände tillbaka den 1 januari 1957, antingen på grund av dåligt väder eller i tron att en helikopter skulle försöka räddningen nästa dag. Terray kritiserade starkt föreningens avvisande beteende när varningen först mottogs. 

Terray avled den 19 september 1965 medan bergsklättring i Vercors, söder om Grenoble, några år efter publiceringen av Erövrare av det värdelösa, som sammanfattar sin klättrarkarriär. 

Hans grav ligger i Chamonix, Frankrike, där en rondell namnges efter honom.

Relaterade artiklar 
Lionel Terray är medlem i den franska grenen av Terray-familjen.

Källor 
 Lionel TERRAY. Hans liv och alpina karriär. 
 LIONEL TERRAY (1921 - 1965) Livet nära kopplat till topparna. 
 Makalu: den 15 maj 1995 nådde två medlemmar av en fransk expedition (ledd av Jean Franco), Lionel Terray och Jean Couzy, den centrala toppen. Nästa dag följdes de av J. Franco, G. Magnone och Sirdar Gyaltsen Norbu, och den 17:e Bouvier, S. Coupe, Leroux och A. Vialatte var också framgångsrika. Den franska klättringsgruppen steg upp sadeln mellan Makalu och Kangchungce på norra sidan av berget och på den nordöstra ryggen, vilket skapade standardvägen.

Bibliografi

Referenser

Klättrare
Personer i Frankrike under 1900-talet
Personer från Grenoble
Födda 1921
Avlidna 1965
Män