kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Arnar Freyr Arnarsson

Arnar Freyr Arnarsson, född 14 mars 1996 i Reykjavík, är en isländsk handbollsspelare (mittsexa) som sedan 2020 spelar för tyska MT Melsungen.

Karriär

Klubblag
Arnar spelade i Island för Fram Reykjavík och värvades i augusti 2016 till IFK Kristianstad på ett treårskontrakt. Han blev svensk mästare med klubben både 2017 och 2018. Säsongen 2018/2019 blev Arnar uttagen i Handbollsligans All star-lag som bästa mittsexa.

Inför säsongen 2019/2020 skrev Arnar på ett tvåårskontrakt med danska GOG. Efter endast en säsong i Danmark skrev han på ett treårskontrakt med tyska MT Melsungen.

Landslag
Arnar en del av Islands landslag som slutade på sjunde plats vid U20-EM i Danmark 2016. Han har varit en del av Islands A-landslag vid VM 2017 i Frankrike, EM 2018 i Kroatien, VM 2019 i Danmark och Tyskland, EM 2020 i Norge, Sverige och Österrike, VM 2021 i Egypten och EM 2022 i Ungern och Slovakien.

Meriter

Klubblag 
Svensk mästare: 2017, 2018 med IFK Kristianstad.

Källor
Arnar Freyr Arnarsson på handball-world.news
Arnar Freyr Arnarsson på Handball-Bundesligas webbplats 
Arnar Freyr Arnarsson på Europeiska handbollsförbundets webbplats

Noter

Isländska handbollsspelare
Svenska mästare i handboll
Spelare i IFK Kristianstad
Spelare i GOG Håndbold
Spelare i MT Melsungen
Födda 1996
Levande personer
Män
Isländska idrottare under 2000-talet
Idrottare från Reykjavik
Lojo stadshus

Lojo stadshus Monkola (finska: Lohjan kaupungintalo Monkola) är ett stadshus i Lojo i det finländska landskapet Nyland. Stadshuset ligger i Lojo centrum och i byggnaden finns stades kansli samt med sammanträdesrum för stadsfullmäktige.

Historia och arkitektur 
Ursprungligen byggdes stadshuset som Lojo landskommuns kommunhus. Även om huset fungerade som landskommunens kommunhus låg det ändå i Lojo köping. Byggnaden färdigställdes år 1985 och den har ritats av arkitekten Lauri Sorainen. Tidigare verkade kommunens kansli i Monkola gårds huvudbyggnad från 1860-talet som låg på samma tomt. Gården hade ändrats till kommunhus på 1920-talet. På 1980-talet hade Monkola gårds gamla huvudbyggnad blivit mycket trångt och därför beslöt man att riva byggnaden och bygga ett nytt kommunhus på samma plats.

Lojo köpings köpingshus låg cirka 100 meter från Lojo landskommuns kommunhus i en stenbyggnad som hade färdigställdes 1929. Adressen till köpingshuset var Larsgatan 50. I detta huset har senare varit bland annat Skatteförvaltningen inhyst.

När kommunsammanslagningen mellan Lojo köping och Lojo landskommun tog plats år 1997 centraliserades den nya stadens förvaltning i det före detta kommunhuset i Karstuvägen 4. Fram till 2010-talet fanns det en stor klocka med stadsvapnet över stadshusets huvudingång.

Källor

Noter

Byggnader och anläggningar i Lojo
Stadshus i Finland
Byggnader invigda under 1900-talet
Arkitekturåret 1985
1985 i Finland
Francisco Calvo

Francisco Javier Calvo Quesada, född 8 juli 1992 i San José, Costa Rica, är en costaricansk fotbollsspelare som spelar för Konyaspor och Costa Ricas landslag.

Klubbkarriär 
Den 7 juli 2022 värvades Calvo av turkiska Konyaspor, där han skrev på ett tvåårskontrakt.

Landslagskarriär 
Calvo debuterade för Costa Ricas landslag den 2 juli 2011 i en match mot Colombia.

Källor

Noter 

Costaricanska fotbollsspelare
Costaricanska landslagsspelare i fotboll
Spelare i CS Herediano
Spelare i FC Nordsjælland
Spelare i Deportivo Saprissa
Spelare i Santos de Guápiles
Spelare i Minnesota United FC
Spelare i Chicago Fire FC
Spelare i San Jose Earthquakes
Spelare i Konyaspor
Spelare i Superligaen
Spelare i Major League Soccer
Spelare i Süper Lig
Spelare i Concacaf Gold Cup 2011
Spelare i Copa América 2011
Spelare i Concacaf Gold Cup 2015
Spelare i Copa América Centenario
Spelare i Concacaf Gold Cup 2017
Spelare i VM i fotboll 2018
Spelare i Concacaf Gold Cup 2019
Spelare i Concacaf Gold Cup 2021
Spelare i VM i fotboll 2022
Spelare i Concacaf Gold Cup 2023
Födda 1992
Levande personer
Män
Personer från San José, Costa Rica
Costaricanska idrottare under 2000-talet
Shelton, Bedford

Shelton är en by i civil parish Dean and Shelton, i distriktet Bedford, i grevskapet Bedfordshire i England. Byn är belägen 19 km från Bedford. Shelton var en civil parish fram till 1934 när blev den en del av Dean and Shelton. Civil parish hade  invånare år 1931. Byn nämndes i Domedagsboken (Domesday Book) år 1086, och kallades då Eseltone.

Referenser

Externa länkar 

Orter i Bedfordshire
Tidigare civil parishes i Bedfordshire
Bedford
Domesday Book
Wendy, England

Wendy är en by i civil parish Shingay cum Wendy, i distriktet South Cambridgeshire, i grevskapet Cambridgeshire i England. Byn är belägen 17 km från Cambridge. Wendy var en civil parish fram till 1957 när blev den en del av Shingay cum Wendy. Civil parish hade  invånare år 1951. Byn nämndes i Domedagsboken (Domesday Book) år 1086, och kallades då Wandei/Wandrie.

Referenser

Externa länkar 

Orter i Cambridgeshire
Tidigare civil parishes i Cambridgeshire
Domesday Book
Krisztina Garda

Krisztina Garda, född 16 juli 1994 i Budapest, är en ungersk vattenpolospelare.

Garda tog VM-brons i samband med världsmästerskapen i simsport 2013 i Barcelona. Hon var med om att ta EM-guld i Belgrad 2016 och hon deltog i vattenpoloturneringen vid olympiska sommarspelen 2016.

Garda gjorde 10 mål när Ungerns damlandslag i vattenpolo tog EM-brons i Budapest 2020 och hon ingick i det ungerska landslag som tog brons i vattenpoloturneringen vid olympiska sommarspelen 2020.

Garda tog VM-silver i samband med världsmästerskapen i simsport 2022 i Budapest.

Referenser 

Ungerska vattenpolospelare
Ungerska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 2020
Tävlande i vattenpolo vid olympiska sommarspelen 2016
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2016 från Ungern
Tävlande i vattenpolo vid olympiska sommarspelen 2020
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2020 från Ungern
Europamästare i vattenpolo
Ungerska idrottare under 2000-talet
Idrottare från Budapest
Födda 1994
Levande personer
Kvinnor
Constantine, Vaud

Constantine är en ort i kommunen Vully-les-Lacs i kantonen Vaud i Schweiz. Den ligger cirka 52,5 kilometer nordost om Lausanne. Orten har cirka 298 invånare (2020).

Orten var före den 1 juli 2011 en egen kommun, men slogs då samman med kommunerna Bellerive, Chabrey, Montmagny, Mur, Vallamand och Villars-le-Grand till den nya kommunen Vully-les-Lacs. Till kommunen hörde också en del av orten Salavaux.

Kommentarer

Referenser

Externa länkar 

Orter i Vaud
Tidigare kommuner i Vaud
Mur, Vaud

Mur är en ortsdel i kommunen Vully-les-Lacs i kantonen Vaud i Schweiz. Den utgör tillsammans med Mur i Fribourg orten Mur. Mur ligger cirka 57 kilometer nordost om Lausanne. Ortsdelen har cirka 240 invånare (2020).

Mur var före den 1 juli 2011 en egen kommun, men slogs då samman med kommunerna Bellerive, Chabrey, Constantine, Montmagny, Vallamand och Villars-le-Grand till den nya kommunen Vully-les-Lacs.

Kommentarer

Referenser

Externa länkar 

Orter i Vaud
Tidigare kommuner i Vaud
Union Progressite des femmes Marocaines

Union Progressite des femmes Marocaines (UPFM), var en förening för kvinnors rättigheter i Marocko, grundad 1961.

Kvinnorörelsen återupptog sin verksamhet med grundandet av Union Progressite des femmes Marocaines (UPFM) i Casablanca 1961. Dess grundande innebar att kvinnorörelsen i Marocko återuppstod, sedan dess första våg i form av Association Sœurs de Safa (Demokratiska självständighetspartiets kvinnoavdelning, 1947) och Istiqlalpartiets kvinnoavdelning, som hade kämpat för kvinnors rätt till utbildning, skilsmässa, monogami och politiska deltagande, hade upphört efter självständigheten 1956, eftersom de varit så associerade med självständighetskampen. 

UPFM uppkom ur fackföreningsrörelsen. Dess syfte var att skapa bättre yrkesmöjligheter och arbetsförhållanden för kvinnor, uppnå rättvisa, demokrati, frihet, erkännande av kvinnors rättigheter och förbättring av deras arbetsvillkor, jämställdhet, ny sociallagstiftning och avskaffande av alla former av diskriminering. 

UPFM lyckades inte åstadkomma sina mål, och upphörde efter en tids aktivitet på grund av ineffektivt ledarskap och politiska strider. Den ersattes av Union Nationale des Femmes Marocaines.

Källor

1961 i Afrika
Organisationer bildade 1961
Första vågens feminism
Kvinnoorganisationer i Marocko
Organisationer i Marocko
Marocko under 1900-talet
Union Nationale des Femmes Marocaines

Union Nationale des Femmes Marocaines (UNFM), är en förening för kvinnors rättigheter i Marocko, grundad 1969.

UNFM grundades på initiativ av kung Hassan II den 6 maj 1969. Kungahuset stödde kvinnors rättigheter och Hassan II ville fortsätta sin fars stöd för försvaret av kvinnors rättigheter. Föreningens syfte var att utvecklingen av marockanska kvinnors status och att dra uppmärksamhet till frågan och verka för utökade rättigheter för kvinnor utan att stöta sig med islam. UNFM ersatte den förra kvinnoföreningen Union Progressite des femmes Marocaines, som hade upphört. Kvinnorörelsen i Marocko hade dock mycket blygsam framgång före 1990-talet, och UNFM:s räckvidd var begränsad till en klick överklasskvinnor.

Källor

 

1969 i Afrika
Organisationer bildade 1969
Första vågens feminism
Kvinnoorganisationer i Marocko
Organisationer i Marocko
Marocko under 1900-talet
Algerian Women's Union

Algerian Women's Union (UFA), var en förening för kvinnors rättigheter i Algeriet, grundad 1943. Det var den första kvinnoföreningen i Algeriet. 

Bland den inhemska algeriska befolkningen i Franska Algeriet uppkom den första vågens feminism på 1940-talet, när algerierna organiserade sig politiskt i sin långvariga aktiva kamp mot kolonialmakten, och integrerade kvinnorna i det politiska partisystemet och kampen mot kolonialismen. Det var i samband med detta de första kvinnoorganisationerna uppkom. Algerian Women's Union (UFA) grundades 1943 som en del av Algerian Communist Party (PCA), följt av Association of Algerian Muslim Women (AFMA) (fr:Association des femmes musulmanes algériennes), som grundades 1947 som en stödförening för de fångar som tagits under den nationalistiska demonstrationen 8 maj 1945 och dessas familjer. De utgjorde den dåvarande kvinnorörelsen i Algeriet; den tredje inhemska algeriska politiska rörelsen vid den tiden, det religiösa Oulema, hade ingen formell kvinnoförening, även om den drev många aktiviteter, bland dem religiösa flickskolor. 

UFA stödde jämlikhet mellan könen och hade kvinnor på alla nivåer i sitt parti, medan de övriga ansåg att kvinnor efter självständigheten borde stanna hemma, för att på så sätt lösa arbetslösheten i den nya staten Algeriet.

Källor

 

1943 i Afrika
Organisationer bildade 1943
Första vågens feminism
Kvinnoorganisationer i Algeriet
Organisationer i Algeriet
Algeriet under 1900-talet
Association of Algerian Muslim Women

Association of Algerian Muslim Women (AFMA) (fr:Association des femmes musulmanes algériennes), var en kvinnoförening i Algeriet, grundad 1947. Det tillhörde de första kvinnoföreningarna i Algeriet. 

Bland den inhemska algeriska befolkningen i Franska Algeriet uppkom den första vågens feminism på 1940-talet, när algerierna organiserade sig politiskt i sin långvariga aktiva kamp mot kolonialmakten, och integrerade kvinnorna i det politiska partisystemet och kampen mot kolonialismen. Det var i samband med detta de första kvinnoorganisationerna uppkom. Algerian Women's Union (UFA) grundades 1943 som en del av Algerian Communist Party (PCA), följt av Association of Algerian Muslim Women (AFMA) (fr:Association des femmes musulmanes algériennes), som grundades 1947 som en stödförening för de fångar som tagits under den nationalistiska demonstrationen 8 maj 1945 och dessas familjer. De utgjorde den dåvarande kvinnorörelsen i Algeriet; den tredje inhemska algeriska politiska rörelsen vid den tiden, det religiösa Oulema, hade ingen formell kvinnoförening, även om den drev många aktiviteter, bland dem religiösa flickskolor. 

UFA stödde jämlikhet mellan könen och hade kvinnor på alla nivåer i sitt parti, medan de övriga ansåg att kvinnor efter självständigheten borde stanna hemma, för att på så sätt lösa arbetslösheten i den nya staten Algeriet. Under självständighetskampen var AFMA dock aktivt i att mobilisera kvinnor att medverka aktivt i kampen mot den franska kolonialmakten. AFMA grundades 24 juni 1947 av Mamia Chentouf och Nafissa Hamoud, två kvinnor som redan var involverade i kampen för algerisk självständighet, som en kvinnogrupp inom det algeriska folkpartiet; tillsammans med bland andra medaktivisterna Fatima Zekkal, Nassima Hablal och Izza Bouzekri. Syftet med denna förening var dubbel. För det första att övertyga algeriska kvinnor att stödja självständighetsvänliga grupper, och för det andra att ge ekonomiskt stöd till kvinnor vars män har gripits på grund av sitt politiska engagemang.

Källor

 

1947 i Algeriet
Organisationer bildade 1947
Första vågens feminism
Kvinnoorganisationer i Algeriet
Organisationer i Algeriet
Algeriet under 1900-talet
La musica electronica

La musica electronica är en singel från 2007 av den italienska italo disco-duon Righeira, vilken släpptes som den enda singeln från duons fjärde studioalbum Mondovisione. "La musica electronica" hamnade som bäst på plats 41 i Italien.

Lansering och mottagande 

"La musica electronica" släpptes som singel i januari 2007. Singeln tog sig upp på plats 41 i Italien och singeln låg kvar på topplistan i en vecka.

Topplistor

Veckolistor

Referenser

Noter 

Musiksinglar 2007
Righeira-låtar
Spanskspråkiga sånger
Sånger 2007
Lebanese Council of Women

Lebanese Council of Women eller Lebanese Women's Council (LWC), är en förening för kvinnors rättigheter i Libanon, grundad 1952. Det är en paraplyorganisation, som samordnar kvinnorörelsen i kvinnogrupperna i Libanon. 

1947 var de två största kvinnoföreningarna i Libanon Lebanese Women's Union och paraplyorganisationen Christian Women's Solidarity Association. Dessa skapade 1950 en kommitté, som 1952 fick en fast organisation och omvandlades till att bli Lebanese Council of Women. 

LWC drev kampanjen för kvinnlig rösträtt till framgång i Libanon. Den arrangerade The Week of the Women, en turné, där de drev kampanj i olika delar av landet och säkrade stöd från kvinnor och allmänhet. De presenterade sedan sina resultat till förmån för rösträtt för valkandidaterna. Som resultat fick Libanon kvinnlig rösträtt 1953, varav Emily Fares Ibrahim ställde upp i valet och tre kvinnor valdes in i Beiruts kommunfullmäktige.

LWC blev sedan dess den drivande feministiska kraften i Libanon. Den lika arvsrätt för kristna kvinnor 1959, rätten för en kvinna att behålla sitt medborgarskap om hon gifter sig med en utlänning 1960, och rätten för en kvinna att åka utomlands utan makens tillstånd 1974.  Föreningen driver sedan införandet av rösträtten en ständig kampanj för kvinnlig politisk representation: sedan Myrna Bustani blev första kvinnan i parlamentet 1963, blev ingen ny kvinna invald förrän 1990, och så sent som 2003 fanns endast tre kvinnor i parlamentet.

Källor

 AbuKhalil, As'ad. "Feminism." In Historical Dictionary of Lebanon. London, U.K., and Lanham, MD: Scarecrow, 1998.

Externa länkar
 Lebanese Women's Council

1952 i Asien
Organisationer bildade 1952
Första vågens feminism
Kvinnoorganisationer i Libanon
Organisationer i Libanon
Kvinnlig rösträtt
Gertrude Guillaume-Schack

Gertrude Guillaume-Schack, född 1845, död 1903, var en tysk feminist. Hon är känd för sitt arbete mot reglementerad prostitution i Tyskland under 1880-talet, där hon mötte stort motstånd på grund av åsikten att en kvinna inte borde tala om denna fråga offentligt. Hon var också engagerad i den tyska arbetarrörelsen, organiserade socialistiska klubbar för kvinnor, och var associerad med Tysklands socialdemokratiska parti. Hon utvisades från Tyskland av politiska skäl och bosatte sig 1886 i England, där hon också engagerade sig i den socialistiska rörelsen. Under slutet av sitt liv var hon känd som teosof.

Referenser 

 Wikander, Ulla; Kessler-Harris, Alice; Lewis, Jane E. (1995-01-01). Protecting Women: Labor Legislation in Europe, the United States, and Australia, 1880–1920. University of Illinois Press. .

Födda 1845
Avlidna 1903
Kvinnor
Personer i Tyskland under 1800-talet
Tyska feminister
Tyska socialdemokrater
Teosofer
Ave (underregion)

Ave är en statistisk underregion (NUTS 3) i norra Portugal.                                                                                                                                                            
Ytan uppgår till 1453 km² och befolkningen till 425 411 invånare (2011).

Underregionen Ave omfattar delar av distrikten Braga och Vila Real och sammanfaller geografiskt med Comunidade Intermunicipal do Ave ("Aves kommunalförbund"; ”CIM do Ave”).

Kommuner
Underregionen Ave omfattar 8 kommuner (concelhos) och 236 kommundelar (freguesias). 

     
 Cabeceiras de Basto
 Fafe
 Guimarães
 Mondim de Basto
 Póvoa de Lanhoso
 Vieira do Minho
 Vila Nova de Famalicão
 Vizela

Största städer

Guimarães

Se även
Portugals NUTS-indelning

Referenser

Externa länkar
Comunidade Intermunicipal do Ave

Portugals regioner
Reine Ngameni Mbopda Davina

Reine Ngameni Mbopda Davina, född 14 november 2002, är en volleybollspelare (libero). Hon spelar med Kameruns landslag och har med dem vunnit guld vid afrikanska mästerskapet 2021 samt deltagit vid VM 2018 och 2022. Hennes moderklubb är Cosbie, hon har senare spelat med Bafia Evolution.

Referenser

Födda 2002
Levande personer
Kvinnor
Kamerunska idrottare under 2000-talet
Kamerunska landslagsspelare i volleyboll (damer)
Volleybollspelare i Bafia Evolution
Bafia Evolution

Bafia Evolution är en volleybollklubb i Bafia, Kamerun. Dess damlag har blivit kamerunska mästare sju gånger.

Referenser

Volleybollklubbar i Kamerun
Lalla Aicha

Lalla Aicha, född okänt år, död efter 1846, var en algerisk regent. Hon var regent i oas-sultanatet Touggourt i Algeriet som förmyndare för sin son sultan Abd ar-Rahman mellan 1833 och 1846.

Biografi
Hon var gift med antingen sultan Amer av Touggourt (regerade 1822–1830) eller sultan Ibrahim III (regerade 1830-1831). Hennes make mördades av sin bror sultan Ali (regerade 1831-1833). Lalla Aicha avsatte sin förre svåger med hjälp av en hovfraktion, lät döda honom och ersätta honom med sin egen åtta år gamla son, varpå hon tog makten som regent under sin son myndighet och tog titeln Khalifa. 

Hon ska ha varit en skicklig regent. Sulayman IV uppgav 1854 att hon red hästar, bar en pistol vid bältet och rökte hasch, och att hennes regeringstid präglades av extremt våld (vilket dock inte var ovanligt i regionen). Hon överlämnade makten till sin son efter tretton års regering år 1846.

Referenser 

 

Födda okänt år
Avlidna okänt år
Kvinnor
Personer i Algeriets historia
Kvinnliga regenter under 1800-talet
Torsten Nordin

Torsten Gustaf Nordin, född den 2 mars 1916 i Skellefteå, död den 24 juli 2004 i Eksjö, var en svensk militär.

Nordin blev fänrik vid Västerbottens regemente 1939, löjtnant där 1941, kapten 1947, vid Hallands regemente 1952, major vid Norra Smålands regemente 1957 och överstelöjtnant där 1961, vid Kronobergs regemente 1962. Han var chef för Infanteriets kadett- och aspirantskola 1963–1967 och befälhavare i Älvsborgs försvarsområde 1967–1975. Nordin befordrades till överste vid Kronobergs regemente 1964. Han blev riddare av Svärdsorden 1958, kommendör av samma orden 1968 och kommendör av första graden av Svärdsorden 1972. Nordin vilar på Hults kyrkogård.

Källor 
 
 
 
 
 Kungl. Norra Smålands regemente i Sveriges statskalender 1959
 Riddare av Kungl. Svärdsorden i Sveriges statskalender 1959
 Kungl. Norra Smålands regemente i Sveriges statskalender 1962
  
 Kommendörer av Kungl. Svärdsorden i Sveriges statskalender 1969
  
 
 Svenska Dagbladet den 7 juni 1972, sidan 10
 Minnesruna i Svenska Dagbladet den 6 augusti 2004, sidan 21
 Torsten Gustaf Nordin på Gravar.se

Överstar i svenska armén
Försvarsområdesbefälhavare
Kommendörer av första klass av Svärdsorden
Svenska militärer under 1900-talet
Militärer från Skellefteå
Födda 1916
Avlidna 2004
Män
12362 Mumuryk

12362 Mumuryk eller 1993 TS1 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 15 oktober 1993 av de båda japanska astronomerna Kazuro Watanabe och Kin Endate vid Kitami-observatoriet. Den är uppkallad efter konstnären Mumuryk Keiko Yuharo.

Asteroiden har en diameter på ungefär 12 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av K Watanabe
Astronomiska upptäckter av Kin Endate
Astronomiska upptäckter 1993
Karl Bergström (byggmästare)

Karl Bergström, född 10 augusti 1880 i Torsåkers församling, Gävleborgs län, död 28 september  1966 i Stockholm, var en svensk byggnadsingenjör och byggmästare. Tillsammans med Georg Hesselman drev han byggfirman Hesselman & Bergström som länge hörde till de ledande i Stockholm.

Biografi
Karl Bergström var son till grundläggaren Sven Magnus Bergström och Laura Lindbom. Han genomgick Byggnadsyrkesskolan i Stockholm 1899 och var därefter anställd som ritare hos arkitekterna Erik Lallerstedt och Rudolf Arborelius. 1909 godkändes han som byggmästare av Stockholms byggnadsnämnd och vann burskap 1916. Han inträdde i Murmästareämbetet 1922 med mästare nummer 218. 

Tillsammans med byggnadsingenjören Georg Hesselman, vilken han lärt känna under sin utbildningstid, bildade han 1907 firman Hesselman & Bergström, som uppförde ett flertal monumentala nybyggnader i Stockholm. Mellan 1932 och 1955 innehade han en egen byggnadsfirma. Han var styrelseledamot i Ränte- och kapitalförsäkringsanstalten, AB Betongindustr och Byggnadsentreprenörernas fastighets AB.

Arbeten i urval

Barnsjukhuset Samariten
Sjömansinstitutets hus
Hasse W. Tullbergs boktryckeri
Sånglärkan 2 (stadsvilla för ingenjören Hugo Theorell)
Tofslärkan 8 (Arvedsons gymnastikinstitut)
Villa Graninge (sommarhus för bankdirektören Mauritz Philipson)
Villa Geber (villa för bankiren Philip Geber)
Sankt Görans församlingshus
Stockholms enskilda bank, Hornsgatan 1–3
Stockholms enskilda bank, Kungsträdgårdsgatan 10
Svenska Handelsbanken, Kungsträdgårdsgatan 4
Skandinaviska Banken, Gustav Adolfs torg 22 
Huvudbyggnad för Stockholms handelshögskola

Familj
Bergström var sedan 1907 gift med Ester Hildur Sundström. Paret fick fyra barn: Bo (född 1908), Inga (född 1913), Lennart (född 1917) och Arne (född 1921). Bergström fann sin sista vila på Norra begravningsplatsen där han gravsattes den 22 oktober 1966 i familjegraven.

Referenser

Noter

Källor
Svenskt porträttarkiv: Karl Bergström
 Murmästareämbetet: Karl Bergström
Murmästareämbetet: Georg Hesselman
Svenskt porträttarkiv: Georg Hesselman
Svenska Dagbladet: Dödsruna över Karl Bergström, publicerad 2 oktober 1966

Externa länkar

Byggmästare i Stockholm
Födda 1880
Avlidna 1966
Män
Ingenjörer från Stockholm
Svenska byggmästare under 1900-talet
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm