kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Gildo Pallanca Pastor

Gildo Pallanca Pastor, född 1 april 1967 i Monaco, är en monegaskisk företagsledare och diplomat. Han är ägare och VD för biltillverkaren Venturi Automobiles. Han är också tillsammans med den amerikanska skådespelaren Leonardo DiCaprio delägare i racingstallet Venturi Grand Prix som tävlar i Formel E. Pastor blev 2015 utsedd som Monacos generalkonsul i USA med placering i New York i New York.

Han avlade en kandidatexamen i byggnadskonstruktion vid Massachusetts Institute of Technology (MIT) samt examen i både juridik och nationalekonomi i Frankrike respektive Italien.

Pastors privata förmögenhet är inte känd men hans mor Hélène Pastor hade 3,7 miljarder $ i förmögenhet år 2014 när hon avled efter att ha blivit utsatt för ett attentat i Nice i Frankrike. Detta hände direkt efter att hon hade besökt honom på ett sjukhus där han behandlades för en stroke. Det framkom också under förhören med en av de inblandade i attentatet att han skulle mördas vid ett annat tillfälle. Han är barnbarn till fastighetsmagnaten Gildo Pastor och systerson till Michel Pastor och Victor Pastor.

Referenser

Monegaskiska diplomater
Personer inom Monacos näringsliv under 2000-talet
Personer inom Monacos näringsliv under 1900-talet
Gildo Pallanca Pastor
Levande personer
Födda 1967
Män
Alumner från Massachusetts Institute of Technology
Michel Pastor

Michel Pastor, född 20 maj 1943, död 2 februari 2014, var en monegaskisk fastighetsmagnat.

I mitten av 1980-talet var Michel Pastor företagsledare för Edimo Company som publicerade Theatre Magazine, med Paul Chambrillon som chefredaktör och Jean-Pierre Thiollet som journalist.

Han var son till fastighetsmagnaten Gildo Pastor och när han avled 1990 efterlämnade han ett fastighetsimperium värderad till motsvarande €20 miljarder. Det delades upp i tre delar, en till honom (Michel Pastor Group) och de andra två delarna till hans syskon Hélène Pastor (Helene Pastor Pallanca SAM) och Victor Pastor (J.B. Pastor & Fils). Hans förmögenhet uppskattades till $3,8 miljarder vid hans död. Han var också morbror till Gildo Pallanca Pastor.

Pastor var också en stor konstsamlare och hade verk från bland annat Fernand Léger, Nicolas Poussin och Andy Warhol. En av hans döttrar är gift med sonen till den franske sångaren Johnny Hallyday. Han var också ordförande för fotbollsklubben AS Monaco FC under en tid.

Den 2 februari 2014 avled han i cancer.

Referenser

Avlidna 2014
AS Monaco FC
Personer inom Monacos näringsliv under 2000-talet
Personer inom Monacos näringsliv under 1900-talet
Michel
Födda 1943
Män
Victor Pastor

Victor Pastor, född 1937, död 2002, var en monegaskisk fastighetsmagnat.

Han var son till fastighetsmagnaten Gildo Pastor och när han avled 1990 efterlämnade han ett fastighetsimperium värderad till motsvarande €20 miljarder. Det delades upp i tre delar, en till honom (J.B. Pastor & Fils) och de andra två delarna till hans syskon Hélène Pastor (Helene Pastor Pallanca SAM) och Michel Pastor (Michel Pastor Group). Hans förmögenhet uppskattades till $5,4 miljarder vid hans död. Han var också morbror till Gildo Pallanca Pastor.

Referenser

Avlidna 2002
Personer inom Monacos näringsliv under 2000-talet
Personer inom Monacos näringsliv under 1900-talet
Victor
Födda 1937
Män
Sigvard Lindqvist

Fritz Sigvard "Sigge" Lindqvist, född den 10 februari 1924 i Kalmar, död 6 maj 2004 i Uppsala, var en författare och lärare i ryska på Försvarets Tolkskola i Uppsala 1957–1989.

Biografi
Sigvard Lindqvist avlade studentexamen vid Linköpings högre allmänna läroverk 1942, och kom samma år till Uppsala universitet där han började studera nordiska språk. Han studerade sedan finsk-ugriska språk, med även studier i finska i Finland. Därefter började hans studier i de slaviska språken, särskilt i hans senare huvudspråk som lärare, ryska. Han var också reservofficer vid Upplands regemente och tjänstgjorde vid Försvarsstaben.  

1957 var Lindqvist drivande i att bilda Försvarets Tolkskola i Uppsala som de första året utgjorde en försöksverksamhet men snart permanentades. Tolkskolan utbildar värnpliktiga i språk, genom åren mest ryska språket, och i förhörstjänst. Lindqvist tjänstgjorde som huvudlärare i ryska fram till sin pensionering 1989 varefter han efterträddes av en av sina första elever, Jan Erik Walter. Under Lindqvists period som huvudlärare examinerades ungefär 1000 tolkar från Tolkskolan av vilka många sedan gått till betydande poster i näringsliv, akademi och offentlig tjänst. 

Lindqvist skrev under åren 1959–1974 totalt 66 reseskildringar av livet bakom järnridån som understreckare i Svenska Dagbladet. De uppmärksammade reseskildringarna var essäer om vardagslivet i Sovjetunionen och Östblocket under "realsocialismen", och om möten med intressanta personligheter där.

Bibliografi

Utmärkelser
 Hedersdoktor vid Uppsala universitet 1988

Referenser

Män
Födda 1924
Avlidna 2004
Svenska författare
Personer från Kalmar
Alumner från Uppsala universitet
Hedersdoktorer vid Uppsala universitet
Maori Time

Maori Time, född , är en australisk varmblodig travhäst som tävlade mellan 2011 och 2018. Hon tränades i Australien av Brent Lilley (2009–2018) och i Sverige av Stig H. Johansson (2018). I Australien kördes hon oftast av Gavin Lang, och i Sverige kördes hon oftast av Erik Adielsson. Under sin tävlingskarriär tog hon 24 segrar på 73 starter, och sprang in 2,7 miljoner kronor. 2016 utsågs hon till Australian Aged Trotting Mare of the Year. Hon har även vunnit loppet Aldebaran Park Bill Collins Sprint tre år i rad (2015, 2016, 2017).

Karriär

Säsongen 2018 
Den 24 februari 2018 sänkte Maori Time inte bara det australiska rekordet, utan även blev världens snabbaste häst under 2018, efter segern i Access Group Solutions Trotters Mile. Hon segrade på tiden 1.09,3 över  meter, och ledde loppet från start till mål. Rekordet slogs sedan av Bold Eagle den 11 mars, då denne segrade på 1.08,9 över  meter på Hippodrome de la Côte d'Azur i Cagnes-sur-Mer.

Elitloppet 
Den 16 april blev Maori Time som femte häst inbjuden till 2018 års upplaga av Elitloppet, och blir därmed den första hästen från Oceanien i Elitloppet sedan Sundons Gift deltog 2009. Vem som skulle köra var inte klart då hästen bjöds in, men det blev senare klart att den australiske kusken Todd McCarthy ska köra henne. I slutet på april framkom det att Maori Time hade hjärtproblem, vilket höll på att stoppa resan till Elitloppet. Några dagar senare meddelade kretsen runt hästen att allt är väl, och att Maori Time kommer till Sverige och Solvalla. På plats i Sverige innan loppet stod hon hos Stig H. Johansson. 

Elitloppet gick av stapeln den 27 maj, och Maori Time startade i det omtalade första försöksloppet – ett lopp som försenades med 15 minuter efter problematik med omstarter. I det lopp som senare gick iväg galopperade Maori Time och slutade på sjätteplats. Hon kom därmed inte med bland de fyra från försöksloppet som gick vidare till finalen av Elitloppet. 

Efter Elitloppet stannade hon kvar hos Solvallatränaren Stig H. Johansson. Under den förlängda vistelsen i Sverige har hon deltagit i bland annat Färjestads Jubileumslopp och Årjängs Stora Sprinterlopp, där hon slutade oplacerad.

Slutet på tävlingskarriären 
Den 17 januari 2019 meddelade ägaren Fred Crews att han i samråd med Stig H. Johansson beslutat att Maori Time fått avsluta sin tävlingskarriär, och framöver ska vara verksam i avel i Europa. På sju starter i Sverige blev det fyra diskningar för galopp och inga intjänade pengar.

Referenser

Noter

Externa länkar

Hästar födda 2009
Australiska travhästar
Miniatyrbok

Miniatyrbok är en typ av bok som är ovanligt liten, ungefär lägre än 75 millimeter hög. Den kan dessutom kännetecknas av ett litet antal sidor, liten tryckyta och bokstavsstorlek samt få antal rader per sida.

Historik 
Under medeltiden framställdes ibland vissa bönböcker i miniatyrformat.

Den äldsta kända tryckta boken som kan karakteriseras som en miniatyrbok är tryckt i Mainz år 1468.

Den tekniska utvecklingen har möjliggjort framställning av allt mindre böcker. I Skottland producerades 1985 en barnbok med måtten 1x1 mm.

Användning 
Böcker har tillverkats i miniatyrformat av olika orsaker. Det kan de ske av rent kuriositetsvärde, dels kan det lilla formatet vara av praktiska skäl (som under en längre resa). Det lilla formatet gör det även lämpligt för förvaring av hemlig information eller för att placeras i ett dockskåp; till Queen Mary's Doll's House (numera utställt i Windsor Castle) producerades i början av 1920-talet cirka 200 miniatyrböcker av olika författare.

Referenser 

Böcker efter typ
Projekt Kvinnliga huvudpersoner
3548 Eurybates

3548 Eurybates eller 1973 SO är en trojansk asteroid i Jupiters lagrangepunkt L4. Den upptäcktes 19 september 1973 av den nederländsk-amerikanske astronomen Tom Gehrels och det nederländska astronomparet  och  vid Palomarobservatoriet. Den är uppkallad efter Eurybates.

Asteroiden har en diameter på ungefär 63 kilometer. Den tillhör och har givit namn åt asteroidgruppen Eurybates.

Asteroiden har föreslagits som ett delmål för NASAs planerade rymdsond Lucy.

Referenser 

Jupiters trojaner, grekiska lägret
Eurybates-asteroider
Småplaneter namngivna efter fiktiva figurer
Astronomiska upptäckter av Palomar–Leiden survey
Astronomiska upptäckter av T Gehrels
Astronomiska upptäckter av I van Houten-Groeneveld
Astronomiska upptäckter av CJ van Houten
Astronomiska upptäckter 1973
Marit Manfredsdotter

Marit Manfredsdotter, född som Marit Birgitta Helen Åslund 17 september 1968 i Linsells församling, Jämtlands län, är en svensk författare, redaktör, journalist och fotograf.

Biografi 
Marit Manfredsdotter är uppväxt i Lofsdalen i Härjedalens kommun. Efter utbildning vid Akademi Båstad år 2003-2004 har hon arbetat som journalist och fotograf för både dagstidningar och Magasin. Parallellt med studier vid Akademi Båstad drev hon projektet Radio Härjedalen. Manfredsdotter har varit redaktör för den norsk-svenska veckotidningen Grenseposten, startad 2008. Den satte fokus på nyheter och kultur i gränstrakterna mellan Härjedalen och Sør-Trøndelag. Hon har genom flera år arbetat som frilansjournalist och fotograf för Östersundsposten.

Marit Manfredsdotter debuterade som författare år 2010 med första delen i romansviten Upprättelse. Den första delen, Sista blicken bakåt, kom ut år 2010 tätt följd av Bortom sorgen falnas längtan (2011) och den avslutande delen Hitom himmel hitom helvete (2013). Trilogin baseras på verkliga händelser om Erik. O. Lindbloms (1857-1928) liv. Lindblom var en av männen bak The Three Lucky Swedes.

Marit Manfredsdotter har haft flera separatutställningar inom fotografi, både regionalt och nationellt,  hon jobbar sedan 2016 med den återkommande Gubbkalendern Härjedalingar. År 2012 utvandrade hon till Norge.

Marit Manfredsdotter är sedan år 2013 medlem i Publicistklubben.

För sitt författarskap har Marit Manfredsdotter mottagit Härjedalens kulturstipendium.

Bibliografi i urval

Referenser

Noter

Externa länkar 
 Erik Lindblom (på engelskspråkiga Wikipedia)
Marit Manfredsdotter i libris

Kvinnor
Födda 1968
Levande personer
Svenska författare
Lucien Michard

Lucien Michard, född 17 november 1903 i Épinay-sur-Seine, död 1 november 1985 i Aubervilliers, var en fransk tävlingscyklist.

Michard blev olympisk guldmedaljör i sprint vid sommarspelen 1924 i Paris.

Källor 

Franska tävlingscyklister
Franska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1924
Tävlande i cykling vid olympiska sommarspelen 1924
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1924 från Frankrike
Födda 1903
Avlidna 1985
Män
Psi4 Aurigae

Psi4 Aurigae (ψ4 Aurigae, förkortat Psi4 Aur, ψ4  Aur) som är stjärnans Bayerbeteckning, är en ensam stjärna belägen i den östra delen av stjärnbilden Kusken. Den har en skenbar magnitud på 5,02 och är svagt synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 10,1 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 320 ljusår (ca 99 parsek) från solen.

Egenskaper 
Psi4 Aurigae är en orange till röd jättestjärna av spektralklass K5 III och visar ett signifikant överskott av kisel i dess atmosfär.  Den har en radie som är ca 33 gånger större än solens och utsänder från dess fotosfär ca 245 gånger mera energi än solen vid en effektiv temperatur på ca 3 970 K.

Källor

Referenser

Externa länkar
 https://en.wikipedia.org/w/index.php?title=Psi4_Aurigae&oldid=828758654

	
Stjärnbilden Kusken
Bayerobjekt
Orangea jättar
Flamsteedobjekt
HR-objekt
HD-objekt
Olli Kivinen

Martti Olavi (Olli) Kivinen, född 20 september 1921 i Helsingfors, död 8 januari 1999 i Muonio, var en finländsk arkitekt och stadsplanerare.
 
Kivinen utexaminerades från Tekniska högskolan i Helsingfors 1948 och teknologie doktor 1960. Efter att ha varit verksam hos Otto-Iivari Meurman 1948–1950 startade han en egen arkitektbyrå 1950. Han blev lärare vid Tekniska högskolan i Helsingfors 1955, där han var professor i stadsplanelära 1960–1972 och i samhällsplanering 1972–1988.
 
Kivinen skapade ett stort antal region-, general-, stads- och centrumplaner för en lång rad städer och kommuner i Finland, däribland Joensuu (tillsammans med Meurman 1953), Villmanstrand (1958 och 1967), Tavastehus (tillsammans med Mika Erno, 1958) samt Kuopio, Kotka-Karhula, Hyvinge, Kyrkslätts centrum och Lövö i Helsingfors. Han uppgjorde även stadsplanen för Ras Lanuf i Libyen, en stad som byggdes upp för 40 000 invånare.  I sina stadsplaner eftersträvade han öppna kvarter med fritt utplacerade byggnader. Han utnämndes till honorär vice ordförande för International Federation of Housing and Planning 1960.

Källor

Finländska professorer i arkitektur
Finländska stadsplanerare
Personer verksamma vid Tekniska högskolan i Helsingfors
Födda 1921
Avlidna 1999
Män
Arkitekter från Helsingfors
Monte-Carlo Country Club

Monte-Carlo Country Club, MCCC, är en monegaskisk tennisklubb som sköter furstendömets enda tennisanläggning med samma namn som ligger på 155 Avenue Princesse Grace i Roquebrune-Cap-Martin i Frankrike. Anläggningen och tennisklubben ägs av det statliga monegaskiska tjänsteföretaget Société des bains de mer de Monaco (SBM) och betraktas tillhöra Monaco trots att den ligger i grannlandet.

Anläggningen består av 23 tennisbanor varav 21 är grus medan två är hardcourt. Huvudbanan Court Rainier III består av tre, vid större matcher så används den mellersta medan de andra två blir då täckta av temporära läktare och får då en publikkapacitet på 10 200 åskådare. Den har arrangerat Monte Carlo Masters varje april sedan tennisklubben grundades.

MCCC har dock sitt ursprung från 1893, när tennisklubben Lawn Tennis de Monte-Carlo grundades och hade sin tennisbana på taket på det anrika hotellet Hôtel de Paris. 1905 flyttades tennisklubben till La Condamine efter att SBM ville renovera hotellet, där fick den dock en till tennisbana samt bana för bågskytte och cricket. Eftersom Monaco växte allt mer var då tennisklubben tvingad att flytta sin verksamhet igen 1921, den här gången fick de vara på taket på ett parkeringshus och fick namnet Festa Country Club. Omkring 1925 beslutade fursten Ludvig II av Monaco att det var på tiden att bygga en permanent tennisanläggning och använde då 100 miljoner franska franc till att köpa mark från den franska staten samt att finansiera själva bygget. Den designades av Charles Letrosne. Tennisklubben och anläggningen grundades respektive invigdes i februari 1928 av fursten med sällskap av inbjudna gäster som bland andra Andrej Vladimirovitj och Helena Vladimirovna av Ryssland, Gustaf V av Sverige, Nikolaos av Grekland och Danmark och Prins Arthur, hertig av Connaught och Strathearn. Den fick sitt nuvarande namn tio månader senare.

Referenser

Sportanläggningar i Monaco
Alpes-Maritimes
Sportklubbar bildade 1928
Monte-Carlo SBM
Rhadina

Rhadina är ett fågelsläkte i familjen lövsångare inom ordningen tättingar. Släktet inkluderas oftast i Phylloscopus. Det omfattar tre  arter som häckar i Europa, nordvästra Afrika och västligaste delen av Asien till Libanon och Syrien:
 Grönsångare (R. sibilatrix)
 Balkansångare (R. orientalis)
 Bergsångare (R. bonelli)

Referenser

Externa länkar

Lövsångare
Fågelsläkten
Ossian von Konow

Ossian Thor Aslak von Konow, född 29 september 1934 i Varkaus, död 28 november 2011 i Träskända, var en finländsk arkitekt och stadsplanerare.

Under studietiden vid Tekniska högskolan i Helsingfors praktiserade von Konow hos Hilding Ekelund (1956–1959) och efter att han utexaminerats 1961 bland annat hos Aarne Ervi (samma år). Han var stadsplanearkitekt i Varkaus 1962–1965, generalplanearkitekt i Uleåborg 1965–1972 och stadsplanearkitekt i Träskända 1972–1997. På senare år ivrade han för en humanare och grönare samhällsplanering samt förespråkade skapande av nya trädgårdsstadsdelar.

Källor
 

 

Finländska arkitekter under 1900-talet
Finländska stadsplanerare
Födda 1934
Avlidna 2011
Män
Personer från Varkaus
Ossian
Eino Forsman

Johan Eino Ilmari Forsman, född 19 mars 1879 i Åbo, död 12 augusti 1958 i Helsingfors, var en finländsk arkitekt. Han var gift med Ester Niska.

Forsman blev filosofie kandidat 1902, filosofie magister 1904 vid Helsingfors universitet och studerade arkitektur i München 1904–1906. Efter att ha varit verksam hos Valter Jung & Emil Fabritius samt hos Lars Sonck bedrev han egen arkitektverksamhet från 1924. Han ritade en rad sjukhus- och sanatoriebyggnader, däribland Dals tuberkulossjukhus (1929) och Invalidstiftelsens rehabiliteringsanstalt (1943), båda i Helsingfors, samt sanatorierna i Kontiolax (1930), Kangasala (1931) och Kuusankoski (1933) och Tarinaharju sanatorium i Siilinjärvi (1931). Bland hans övriga arbeten märks Helsingfors konservatorium, sedermera Sibelius-Akademin (1931) och Österbottens museum i Vasa (1930). Han var politirådman i Helsingfors 1939–1940.

Källor

Helsingin Yliopisto, Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899: Forsman Johan Eino Ilmari

Noter

Finländska arkitekter under 1900-talet
Födda 1879
Avlidna 1958
Män
Personer från Åbo
La Liga 2016/2017

La Liga 2016/2017 är den 86:e upplagan av Spaniens högsta liga i fotboll. Säsongen börjar den 19 augusti 2016 och avslutades den 21 maj 2017. FC Barcelona är regerande mästare.

Tabeller

Poängtabell

Resultattabell

2016 i Spanien
2017 i Spanien
2016/2017
Fotbollssäsongen 2016/2017
Stora gillets byggnad

Stora gillets byggnad (lettiska: Lielā Ģildes nams, tyska: Haus der Grosse zu Gilde Riga, St. Marien-Gilde-Haus) är en byggnad i Gamla stan i Riga i Lettland, som uppfördes 1854–1857.  Den byggdes för Stora gillet, eller Mariagillet, som fanns 1354–1939.

Huset har sina rötter i ett hus från 1200-talet på platsen, som ursprungligen var en handelsgård. Det har över århundradena genomgått åtskilliga ombyggnader. Byggnaden rekonstruerades väsentligen åren 1854–1857 efter ritningar av Karl Beine (1815–1858) i engelsk-gotisk stil. Delar i det tidigare huset finns fortfarande kvar, såsom samlingssalen Munsterrummet.

År 1936, efter Ulmanis statskupp 1934, nationaliserades huset och byggdes om till ett konserthus, samtidigt som Lettlands handelskammare tog över Stora gillets funktioner. 

I huset finns en stor konsertsal med 669 sittplatser och mindre lokaler med 242, 187 respektive 67 kvadratmeter.

Källor 
The Large Guild på www.citariga.lv

Externa länkar
Bild på husets barockfasad för 1854, på lettiskspråkiga Wikipedia

Byggnader och anläggningar i Riga
Vecriga
Konserthus
Alberico Archinto

Alberico Archinto, född 8 november 1698 i Milano, död 30 september 1758 i Rom, var en italiensk kardinal och ärkebiskop. Han var kardinalstatssekreterare från 1756 till 1758.

Biografi
Alberico Archinto var son till greve Carlo Archinto och Giulia Barbiani. År 1722 blev han iuris utriusque doktor vid Pavias universitet och var för en tid refendarieråd vid Apostoliska signaturan. Han prästvigdes år 1736.

I september 1739 utnämndes Archinto till titulärärkebiskop av Nicaea och biskopsvigdes av biskop Ludovico Calini i Milanos katedral den 1 november samma år. 

I april 1756 upphöjde påve Benedikt XIV Archinto till kardinalpräst med San Matteo in Merulana som titelkyrka. Senare nämnda år blev han kardinalstatssekreterare. Kardinal Archinto deltog i konklaven 1758, vilken valde Clemens XIII till ny påve.

Kardinal Archinto avled i Rom år 1758 och är begravd i kyrkan San Lorenzo in Damaso.

Bilder

Referenser

Externa länkar

Personer från Milano
Italienska kardinaler
Kardinalstatssekreterare
Romersk-katolska ärkebiskopar
Italienska diplomater
Födda 1698
Avlidna 1758
Män
Kardinalpräster av San Lorenzo in Damaso
Kardinalpräster av San Matteo in Merulana
Anna Vsevolodovna av Kiev

Anna Vsevolodovna av Kiev, död 3 november 1112, var en rysk prinsessa, nunna och skolgrundare. Hon grundade den första flickskolan i Ryssland. 

Hon var dotter till Vsevolod I av Kiev. Anna var trolovad med en bysantinsk prins, och besökte Bysans, där hon tog intryck av en bildning som där var tillgänglig för kvinnor ur överklassen. Hon gifte sig aldrig, utan återvände till Ryssland och blev nunna. Hon grundade Ianchinii kloster och organiserade en klosterskola för flickor med undervisning i bland annat hantverk, retorik och sång. Detta var den första skolan för flickor i Ryssland. Det grundade en tradition med utbildning för kvinnor ur de högre samhällsklasserna i Ryssland, som varade fram till mongolinvasionen på 1200-talet: många klosterskolor för flickor grundades, flera adelskvinnor och nunnor blev kända för sin lärdom, och klassisk bildning blev modern bland överklassens kvinnliga medlemmar.

Källor 

Skolledare
Ryska nunnor
Personer i Ryssland under 1100-talet
Avlidna 1112
Kvinnor
Åke Lindström (journalist)

Nils Åke Johannes Lindström, född 13 mars 1913 i Burträsks socken, död 9 december 1959 i Stockholm, var en svensk journalist.

Åke Lindström var son till handlaren Johannes Lindström. Efter studentexamen vid Umeå högre allmänna läroverk 1933 blev han student vid Stockholms högskola samma år. Här studerade han främst engelska, men även litteraturhistoria och statskunskap. Under studietiden var han skribent i Gaudeamus och en tid även tidningens redaktör. Under studieåren arbetade han 1935-1938 särskilt sommartid som journalist för Västerbottens-Kuriren. Efter filosofie kandidatexamen och avslutade studier anställdes han 1939 som journalist vid Dagens Nyheter där han först främst gjorde landsbygdsreportage men snart även fick andra uppdrag. Då Ivar Harrie 1944 gick över till Expressen tog han med sig Åke Lindström, som snart blev chef för kulturavdelningen och förste kritiker på tidningen. Han publicerade även poesi i tidningen under pseudonymen Åstrom. Lindström skrev även texterna till flera av Edward Lindahls karikatyrer.

Lindström blev i äktenskap med läkaren Maja-Greta Burlin far till musikern Maria Lindström.

Källor 

Svenska journalister under 1900-talet
Födda 1913
Avlidna 1959
Män
Personer från Burträsks socken
Hooker's green

Hooker's green, Hookers grönt, är primärt en pigmentblandning med en oftast mörk, omättad, gulaktigt grön ton. Det har också blivit ett vanligt namn på ett pigment med liknande ton,  (10006).

Historia 
Hooker's green var för många av 1800-talets konstnärer den främsta gröna pigmentblandningen för landskap och växter. Namnet kommer av William Hooker (1779–1832), en framstående brittisk illustratör inom botanik, ej att förväxla med den samtida botanikern William Hooker (1785–1865).

Ursprungligen var Hooker's green en blandning av berlinerblått (PB27) och gummigutta (NY24). Senare kunde gummigutta ersättas av aureolin (PY40) eller hansagult och kombineras med ftalogrönt. Berlinerblått har även kombinerats med kadmiumgult. Ett tips för att själv blanda en Hooker's green nära originalutförandet, är att till berlinerblått välja en variant av nickelazogult (PY150) med azometin (gult med dragning åt orangebrunt).

Pigment Green 8 
C.I. Pigment Green 8 (10006) saluförs ofta som Hooker's green och har vanligen en mörk, omättad, gulaktigt grön ton. Det är ett organiskt pigment framtaget 1921, som består av ett järn-nitroso-komplex med formeln C30H18FeN3NaO6. Ljusäktheten hos detta pigment är dock ofta inte mer än måttlig.

Källor

Färgämnen och pigment
Andrea Corsini (olika betydelser)

Andrea Corsini kan avse:

 Andrea Corsini (1301–1374), italienskt helgon
 Andrea Corsini (kardinal) (1735–1795), italiensk kardinal
  (1875–1961), italiensk vetenskapsman