kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Essential Quality

Essential Quality, född , är ett engelskt fullblod, mest känd för att ha segrat i Breeders' Cup Juvenile (2020), Belmont Stakes (2021) och Travers Stakes (2021). Hans enda förluster var i Kentucky Derby, där han slutade fyra, endast en längd efter segrande Medina Spirit, och i Breeders' Cup Classic, där han slutade trea efter Knicks Go.

Karriär 
Essential Quality är en gråskimmelhingst efter Tapit och under Delightful Quality (efter Elusive Quality). Han föddes upp och ägs av Godolphin Stables. Han tränades under tävlingskarriären av Brad H. Cox.

Essential Quality tävlade mellan 2020 och 2021 och sprang under sin tävlingskarriär in  dollar på 10 starter, varav 8 segrar och 1 tredjeplats. Han tog karriärens största segrar i Breeders' Cup Juvenile (2020), Belmont Stakes (2021) och Travers Stakes (2021). Han segrade även i Breeders' Futurity Stakes (2020), Southwest Stakes (2021), Blue Grass Stakes (2021) och Jim Dandy Stakes (2021).

Som avelshingst 
Efter Breeders' Cup Classic pensionerades Essential Quality för att stå uppstallad som avelshingst på Darley Studs Jonabell Farm.

Statistik

Referenser 

Hästar födda 2018
Amerikanska galopphästar
Hästar som vunnit Breeders' Cup Juvenile
Hästar som vunnit Belmont Stakes
Hästar uppfödda i Kentucky
Fullblodsfamilj 1-x
Carole Martin

Carole Martin, född 18 juni 1955 i Villeneuve-sur-Yonne, är en fransk handbollstränare och tidigare handbollsspelare.

Biografi 
Carole Martin var bara 17 år gammal när hon blev uttagen i det franska landslaget 1972. Hon spelade sedan i 15 år för Frankrike, totalt 208 landskamper.

Inom klubbhandbollen utvecklas hon först med klubben Troyes OS och fick en titel som fransk mästare 1979. Hon vann skytteligan i franska mästerskapet tre gånger; 1983 (108 mål), 1985 (123 mål) och 1986 (165 mål).

1984 började hon spela för klubben USM Gagny. Med denna klubb vann hon ytterligare två franska mästerskapstitlar 1985 och 1987, innan hon avslutade sin karriär 1989.

Efter spelarkarriären blev Carole Martin tränare. Hon var förbundskapten för det franska damlandslaget mellan 1991 och 1997. Hon har även erfarenhet som tränare utomlands, 1998-1999 i Norge med Tertnes IL och 1999-2000 i Danmark hos FIF. Hon avslutade sin karriär som tränare för AS Sainte-Maure Troyes.

Referenser 

Franska handbollsspelare
Franska handbollstränare
Födda 1955
Kvinnor
Levande personer
Franska idrottare under 1900-talet
Franska idrottsledare under 2000-talet
Personer från Yonne
Evald Uggla

Evald Uggla kan syfta på:

* Evald Uggla (1824–1892), svensk ämbetsman
 Evald Uggla (1861–1931), svensk militär och försäkringsman
 Evald Uggla (1888–1946), svensk godsägare, kammarherre och konsthistoriker
 Evald Uggla (1920–1991), svensk botaniker, tecknare och grafiker
Evald E:son Uggla

Evald Evaldsson Uggla, född den 4 augusti 1888 i Stockholm, död den 5 december 1946 på Runstorps säteri i Kimstads församling, var en svensk friherre, godsägare och konsthistoriker. Han var son till Evald Uggla och far till Evald Uggla. 

Uggla blev student vid Uppsala universitet 1908. Från början studerade han juridik, men han övergick till konsthistoria och arkeologi 1912. Uggla avlade filosofie kandidatexamen 1917 och filosofie licentiatexamen 1922. Han promoverades till filosofie doktor i Uppsala 1928. Uggla blev extra ordinarie amanuens vid Uppsala universitets konstmuseum 1916 och var amanuens där 1918–1921, amanuens vid Nationalmuseum 1924–1935, med tjänstgöring vid slottssamlingen på Gripsholm från 1931, tjänstledig från 1933. Han publicerade Göteborgsporträtt (tillsammans med Valdemar Ljungberg 1923) och Per Krafft den yngre och samtida svenskt porträttmåleri (gradualavhandling 1928) samt ett antal kataloger och artiklar i tidningar och tidskrifter. Uggla blev kammarherre 1943. Han blev riddare av Vasaorden 1929. Uggla vilar på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Källor 

 
 
 
 Uggla, Evald Evaldsson på SvenskaGravar.se

Svenska konsthistoriker
Svenska friherrar
Svenska kammarherrar
Riddare av Vasaorden
Konsthistoriker under 1900-talet
Svenska forskare under 1900-talet
Forskare från Stockholm
Evald Evaldsson
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1888
Avlidna 1946
Män
Brad H. Cox

Brad H. Cox, född 3 mars 1980, är en amerikansk galopptränare. Han har tränat hästar som Monomoy Girl, Knicks Go, Covfefe och Essential Quality. 2020 tog han fyra vinster i Breeders' Cup-löp.

Bakgrund 
Cox föddes i Louisville, Kentucky den 30 mars 1980. Han växte upp endast två kvarter från Churchill Downs och hans far började ta honom till banan när han var fyra eller fem år gammal. Cox började tidigt intressera sig för sporten, och studerade Daily Racing Form vid tolv års ålder.

Cox första jobb inom sporten var som hot walker vid 13 års ålder, och arbetade sedan som hästskötare hos Burt Kessinger och Jimmy Baker. Han var sedan assisterande tränare hos Dallas Stewart i fem år innan han startade sin egen tränarrörelse vid 24 års ålder.

Han är för närvarande gift med veterinären Livia Frazar, som han träffade 2011. De har tillsammans sonen Brodie. Två söner från hans första äktenskap, Blake och Bryson, arbetar med honom i hans stall.

Karriär 
Cox tog sin första seger den 4 december 2004 med One Lucky Storm på Turfway Park. Sin första seger i ett stakeslöp kom 2005 med Tappin for Gold. Coxs framgångar var relativt måttliga under de första åren, och hans stall krympte vid ett tillfälle till endast två eller tre hästar. Cox byggde dock successivt upp sin kundkrets, som kom att omfatta medlemmar av Dubais kungafamilj, Juddmonte Farms och Spendthrift Farm.

Coxs rykte som en av de främsta galopptränarna började då han fick in Monomoy Girl i träning 2017, och hon segrade i flera anmärkningsvärda löp.

Referenser 

Personer från Louisville
Levande personer
Födda 1980
Män
Amerikanska galopptränare
Amerikanska idrottare under 2000-talet
Idrottare från Kentucky
Gerald Marks

Gerald Marks, född den 13 oktober 1900 i Saginaw, Michigan, död den 27 januari 1997 i New York var en amerikansk kompositör, mest känd för att ha skrivit "All of Me" 1931 tillsammans med Seymour Simons. Bland andra låtar han skrivit märks "I'll Get Along Somehow" (1932) samt "Is It True What They Say About Dixie?" (1936) - båda tillsammans med Buddy Fields.

Referenser
 Gerald Marks på AllMusic.
 Gerald Marks på Discogs.
 Gerald Marks på SecondHand Songs.

Externa länkar
 Inspelningar av Gerald Marks verk på Archive.org. Exempel:
 "All of Me", Billie Holiday, 1941
 "I'll Get Along Somehow", Julia Lee, 1946
"Is It True What They Say About Dixie":
Jimmy Dorsey 1936
Al Jolson med Mills Brothers, 1948
Al Jolson, 1949

Musiker från Michigan
Amerikanska kompositörer under 1900-talet
Födda 1900
Avlidna 1997
Män
Personer från Saginaw
Adapalen

Adapalen är en retinoidliknande substans som främst används för behandling av mild- till måttlig akne. Den har antiinflammatoriska effekter och undersökningar hos patienter visar på att applicering (kutan) av adapalen reducerar inflammatoriska aknekompontner (däribland papler och pustler). Adapalen förekommer i kombinationspreparat tillsammans med bensoylperoxid där adapalen verkar på de processer i huden som orsakar aknen medan bensoylperoxid verkar bakteriedödande och flagar av huden.

Referenser

Externa länkar
Adapalen på FASS
Retinoider
Läkemedel
Tenshinsho Jigen Ryu Hyōhō

Tenshinsho Jigen Ryu Hyōhō 天眞正自源流兵法 är en Koryu Bujutsu (traditionell japansk kampkonst), den grundades i det som nu är Kagoshima (Satsuma-han), Japan på 1500-talet av Kaiso Setoguchi Bizen no Kami Masamoto (1431-1518), en samuraj från Joshu Kasama (dagens Ibaraki -prefektur).

Skolan har specialiserat sig på iaijutsu och kenjutsu men inom skolan tränas också Yawara, Naginata, Bojutsu, Sōjutsu och Nagamaki.

Externa länkar 

 Officiella Tenshinsho Jigen Ryu Hyōhō webbplats (japanska)

Budo
Erik Enge (skådespelare)

Erik Sune Enge, tidigare Lönngren, född 25 juli 1996 i Stockholm, är en finländsk-svensk film- och TV-skådespelare. Han började sin karriär i Ulrika Bengts filmer Iris och Lärjungen samt i TV-serien Bron. Enges verkliga genombrott var rollen i Tigrar (2021), som baserar sig på Martin Bengtssons självbiografi. Enge har blivit prisbelönad för sin roll i Rom och i Göteborg, och han fick också en Guldbaggenominering.

Enge föddes i Stockholm, men hans familj flyttade till Åland när han var ett par månader. Hans moder är ålänning och pappan är riksvensk. Omkring 2020 tog han sin farmors flicknamn.

Vid Guldbaggegalan 2022 nominerades han till utmärkelsen för bästa huvudroll för sin insats i Tigrar.


Källor

Artiklar

Noter

Externa länkar

 Erik Enge på Elonet 
 Sahlgren-Fodstad, Silja: ”När rollkaraktären lider måste du som skådespelare känna det.” Svenska YLE.

Män
Levande personer
Födda 1996
Guldbaggenominerade
Svenska skådespelare under 2000-talet
Finländska skådespelare under 2000-talet
Skådespelare från Stockholm
Flottiljpolis

Flottiljpolis var en civilmilitär befattning vid svenska flygvapnets flygflottiljer som ansvarade för räddnings-, brand- och vakttjänst. Organisationen infördes successivt från hösten 1949 vid Flygvapnet i syfte att minska fredsbehovet av värnpliktiga, men även för att få en specialutbildad fastanställd personal. Befattningen utgick under 1970-talet och ersattes av bevakningschef.

Se även
Militärpolis

Referenser

Bevakning
Ordningsmakt
Svenska flygvapnet
Kovin

Kovin (serbiska Ковин, rumänska Cuvin, ungerska Kevevára / Temeskubin och tyska Kovin / Kubin / Temeschkubin) är en stad och kommun i Södra Banatet, Vojvodina, Serbien. Den ligger längs Donau, ungefär 50 km öst om Belgrad.

Referenser

Orter i Serbien
Breeders' Futurity Stakes

Breeders' Futurity Stakes, är ett amerikanskt galopplöp för tvååriga fullblod som rids årligen på Keeneland i Lexington i Kentucky. Det är sedan 2004 ett Grupp 1-löp, det vill säga ett löp av högsta internationella klass. Det var ett Grupp 3-löp från 1973 till 1975, och ett Grupp 2-löp från 1976 till 2003. Löpet rids över 1 och 1/16 miles (1710 meter), med en ridvikt på 121 pund (54,9 kg) för hingstar och valacker, samt 118 pund (53,5 kg) för ston. 

Breeders' Futurity Stakes är ett av de större förberedelselöpen i Road to the Kentucky Derby, och ger 10 poäng i kvalificeringstrappan för Kentucky Derby. Löpet är även del av Breeders' Cup Challenge, och segraren blir direktkvalificerad till att starta i Breeders' Cup Juvenile.

Segrare sedan 1938

Referenser

Amerikanska galopplöp
Återkommande sportevenemang med premiär 1910
Merz

Merz kan syfta på:

 Merz, brittisk musiker
 Merz, konstform
 Merz, tidskrift
 Merz, kollageteknik
 Friedrich Merz, tysk politiker
Sara Carić

Sara Carić, född 1 februari 2001 i Kovin, är en serbisk volleybollspelare. Hon spelare sedan 2020 för OK Tent, tidigare har hon spelat för ŽOK Vizura.

Med Serbiens damlandslag i volleyboll tog hon silver vid Europamästerskapet i volleyboll för damer 2021.

Källor 

Födda 2001
Levande personer
Kvinnor
Serbiska idrottare under 2000-talet
Spelare i Europamästerskapet i volleyboll för damer 2021
Serbiska landslagsspelare i volleyboll
Volleybollspelare i ŽOK Vizura
Spelare i OK Tent
Mina Popović

Mina Popović, född 16 september 1994 i Kraljevo, är en serbisk volleybollspelare. 

Popovićs elitkarriär började när hon säsongen 2011-12 debuterade i den serbiska högsta ligan med OK Röda stjärnan Belgrad. Under tiden med klubben vann hon två ligatitlar och tre på varandra följande serbiska cuper.

Säsongen 2015-16 gick hon över till Obiettivo Risarcimento Volley i italienska Serie A1. Säsongen därefter gick hon över till Volley Bergamo i samma liga. Säsongen 2018-19 spelade hon i Azzurra Volley San Casciano, medan hon året efter gick över till Volleyball Casalmaggiore. Sedan säsongen 2020-21 spelar hon med Pallavolo Scandicci Savino Del Bene.

Popović vann brons i både EM och världsmästerskapet med serbiska U18-landslaget, och silver vid EM 2012 med U19-laget. Hon debuterade i seniorlandslaget 2013. Hon har med landslaget vunnit brons (2015), guld (2017 och 2019) och silver (2021) vid EM. Hon har också vunnit brons vid OS 2020 och guld vid VM 2022.

Källor 

Världsmästare i volleyboll
Europamästare i volleyboll
Serbiska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 2020
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2020 från Serbien
Tävlande i volleyboll vid olympiska sommarspelen 2020
Födda 1994
Levande personer
Kvinnor
Serbiska idrottare under 2000-talet
Spelare i Europamästerskapet i volleyboll för damer 2017
Spelare i Europamästerskapet i volleyboll för damer 2019
Spelare i Europamästerskapet i volleyboll för damer 2021
Serbiska landslagsspelare i volleyboll
Volleybollspelare i OK Röda Stjärnan Belgrad
Spelare i Obiettivo Risarcimento Volley
Volleybollspelare i Volley Bergamo
Volleybollspelare i Azzurra Volley Firenze
Volleybollspelare i Volleyball Casalmaggiore
Volleybollspelare i Pallavolo Scandicci Savino Del Bene
Volleybollspelare i Fenerbahçe SK
Volleybollspelare i Galatasaray SK
Personer från Kraljevo
Robursport Volley Pesaro

Robursport Volley Pesaro var en volleybollklubb från Pesaro, Italien som var aktiv mellan 1967 och 2013.

Laget spelade länge i de lägre divisionerna. De kvalificerade sig 1982 för spel i serie B, men åkte ur efter första säsongen. De tog 1998 över Viserba spellicens och fick därigenom spela i serie B1. De debuterade i serie A2 (nästa högsta serien) säsongen 2000-2001 och spelade i högsta serien (A1) första gången 2003-2004. Den första säsongen i högsta serien är ett sportsligt misslyckande då de hamnar sist i serien. Klubben kan dock stanna kvar i högsta serien genom att köpa Olimpia Teodora spellicens.
Nästa säsong går det bättre då de kommer fyra och kvalificerar sig för internationellt spel i Europa (CEV Cup 2005-2006). Det internationella äventyret går mycket bra då de vinner turneringen genom att slå Chieri Torino Volley Club i finalen. Även på nationell nivå når klubben framgångar, med tre ligasegrar i rad (2007-2008, 2008-2009 och 2009-2010), dessutom vinner de 2007-2008 återigen CEV Cup.

Den historiska sponsorn Scavolini lämnade säsongen 2012-13 laget, som därför behövde minska sin budget. Detta medförde att klubben vid säsongens slut slutade sin egen verksamhet. Istället bildade de tillsammans med Snoopy Volleyball Pesaro en ny klubb med namnet Volley Pesaro.

Referenser

Robursport Volley Pesaro
Rutger Wijkander

Henning Rutger Wijkander, född den 8 oktober 1854 i Stockholm, död där den 16 februari 1912, var en svensk militär. Han var son till Theodor Wijkander.

Wijkander blev underlöjtnant vid Värmlands regemente 1873, vid Svea artilleriregemente 1874, löjtnant där 1877, vid Generalstaben 1881–1882 och 1883–1885, kapten där 1885 och i regementet 1888. Han var lärare vid Krigshögskolan 1886–1896, byråchefsassistent vid Arméförvaltningens artilleridepartement 1891–1898 och chef för Artilleri- och ingenjörhögskolan 1898–1904. Wijkander befordrades till major i armén 1896, i regementet 1898, i regementets reserv 1904, till överstelöjtnant i armén 1898 och till överste i armén 1904. Han beviljades avsked ur krigstjänsten 1911. Wijkander blev verkställande direktör för aktiebolaget Stockholms bryggerier 1897 och ordförande i styrelsen för S:t Eriks bryggeriaktiebolag 1905. Han var styrelseledamot i Sveriges Industriförbund från dess stiftande 1910. Han invaldes som ledamot av Krigsvetenskapsakademiens andra klass 1893. Wijkander blev riddare av Svärdsorden 1894. Han är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Källor 
 
 
 
 Wijkander, H.R. på SvenskaGravar.se

Noter 

Överstar i svenska armén
Svenska företagsledare
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Riddare av Svärdsorden
Svenska militärer under 1800-talet
Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Militärer från Stockholm
Näringslivspersoner från Stockholm
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1854
Avlidna 1912
Män
FN:s forskarpanel för biologisk mångfald och ekosystemtjänster

FN:s forskarpanel för biologisk mångfald och ekosystemtjänster (Intergovernmental Science-Policy Platform on Biodiversity and Ecosystem Services, IPBES) är en mellanstatlig organisation inrättad för att underlätta i frågor om biologisk mångfald och ekosystemtjänster. 

Panelen är avsedd att fylla en liknande roll som Förenta nationernas klimatpanel.

Källor

Externa länkar 
 Officiell webbplats
 Summary for Policymakers av Global Assessment Report on Biodiversity and Ecosystem Services, 2019

Naturskyddsorganisationer
Biologisk mångfald
Förenta nationerna
FN-organ
Miljövård
Vetenskapsorganisationer
Eczacıbaşı SK (volleyboll, damer)

Eczacıbaşı SKs damvolleybollssektion bildades 1966 och är baserad i Istanbul, Turkiet. Laget har vunnit turkiska mästerskapen 16 gånger, mer än något annat lag. De har också vunnit CEV Champions League en gång (2014-2015), CEV Cup tre gånger (1999, 2018 och 2022) och klubbvärldsmästerskapet två gånger (2015 och 2016).

Av sponsorsskäl har klubben använt ett antal olika namn:
Eczacıbaşı (1966-2007)
Eczacıbaşı Zentiva (2007-2010)
Eczacıbaşı VitrA (2010-2021)
Eczacıbaşı Dynavit (2021-)

Referenser

Noter 

Eczacıbaşı SK
Ivo Malec

Ivo Malec, född 30 mars 1925 i Zagreb, död 14 augusti 2019 i Paris, var en kroatisk–fransk tonsättare och dirigent.

Biografi 
Efter studenten läste Ivo Malec konsthistoria på universitetet vid sidan av studierna i komposition och dirigering vid Musikakademin i Zagreb. 1952 utsågs han till chef för operan i Rijeka, och stannade där i ett år. Efter ett antal kortare uppehåll i Frankrike åren 1955–1959, under vilka han lärde känna nästan alla franska tonsättare, bosatte han sig definitivt i Paris 1959. Året efter knöts han till Pierre Schaeffers nystartade Groupe de recherches musicales (GRM) för utforskande av elektroakustisk musik. Längre fram blev han fransk medborgare, och hedrades med Grand Prix National de Musique, det stora nationella musikpriset 1992. Åren 1972–1990 undervisade han i komposition vid Conservatoire de Paris. Till hans elever hör Edith Canat de Chizy (född 1950), Denis Dufour (född 1953) och Philippe Leroux (född 1959).

Verk 
Som tonsättare skapade Ivo Malec över 60 verk, från debuten 1949 med en sonat för piano.

Ett tiotal verk är elektroakustiska. Mavena (1956) var det första i genren för Malecs del. Stycket komponerades till en då ännu opublicerad dikt på franska av den surrealistiske poeten och dramatikern Radovan Ivšić. 

Tidigare samma år hade Ivo Malec även gjort musiken till uruppförandet av Ivšićs pjäs Le Roi Gordogane i fransk radio. Malec återkom till dessa kompositioner mot slutet av sitt liv, när han i en artikel erinrade sig samarbetet med den likaledes emigrerade, kroatiske generationskamraten Radovan Ivšić. Han hade faktiskt tonsatt opublicerade dikter av Ivšić ännu tidigare, redan 1952, i ett sammanhängande verk kallat Radovanove pjesme "för sopran (tenor) och piano" (ny version 1957 "för röst och kammarorkester"). I artikeln beskrev Malec just denna tidiga komposition som sitt första självständiga verk. 

I samma artikel medgav Malec sin djupa tacksamhet till Radovan Ivšić. Som aktiv i den franska surrealistgruppen hade Ivšić nämligen hjälpt honom i kontakten med André Breton för rätten att använda utdrag ur boken Nadja till det halvtimmeslånga stycket Oral, "för aktör och stor orkester". Detta uruppfördes senare, efter Bretons bortgång, vid biennalen i Zagreb i maj 1967.

Monografi 
 Martial Robert: Ivo Malec et son studio instrumental, med förord av Denis Dufour (Paris: L'Harmattan, 2005)

Referenser

Publikationer 
 Ivo Malec: Radovanove pjesme Ingår i tidskriften Gordogan #23-26, s 100-108 (gordogan.com, 2011)

Noter

Externa länkar 
 Böcker, noter och musik av Ivo Malec på svenska bibliotek. (libris.kb.se)

Män
Födda 1925
Avlidna 2019
Personer från Zagreb
Alumner från Zagrebs universitet
Kroatiska kompositörer
Kroatiska dirigenter
Franska kompositörer
Franska dirigenter
Franska musiker under 1900-talet
Riddare av Hederslegionen
Caroline Gaudard

Caroline Louise Sophie Gaudard, född 19 mars 1846 i Lausanne i Schweiz, död 30 september 1929 i Göteborg, var en schweizisk-svensk fotograf, konstnär och lärare. Hon är främst känd för sina foton av interiörer i borgerliga hem i Göteborg och Stockholm.

Gaudard föddes i Lausanne och var bosatt i Österrike en period innan hon kom till Göteborg 1880. Hon höll privatundervisning i franska och engelska samt även i teckning. Teckningsundervisningen skedde på engelska eller franska och kombinerades således med språkövning. Gaudard ställde ut målningar och fotografier på boklådor i Göteborg i slutet av 1880-talet. Hennes verk beskrevs i Göteborgsposten som lämpliga julgåvor. Hon öppnade fotografifirma i Göteborg 1893. Firmans specialitet var interiörbilder från privata hem, något som hade vuxit i popularitet bland de välbeställda.

Gaudard flyttade till Stockholm 1897. Där fortsatte hon att ge språklektioner och att verka som fotograf. Interiörbilder var fortsatt en specialitet. Under en period drev hon även fotografiateljé Linnéa med visitkortsfotografering på Näckströmsgatan. Efter en kort tid i Alingsås 1905–1906 flyttade hon tillbaka till Göteborg. Hon blev svensk medborgare 1907. Hon fortsatte med viss språkundervisning fram till sin död 1929.

Många av Gaudards interiörfotografier finns bevarade i Göteborgs Stadsmuseums samlingar. Utställningen Eviga ögonblick som hölls på museet 2013 innehöll fotografier av Gaudard och två samtida kvinnliga Göteborgsfotografer: Olga Rinman och Anna Backlund. Ett arkivfynd av 16 interiörbilder av Gaudard från Villa Korndal i Mölndal gjordes 2021. Två målningar av Gaudard finns bevarade i Trädgårdsföreningens arkiv i Göteborg och två litografier finns i Nationalmuseums samlingar.

Exempel på fotografier

Referenser 

Kvinnor
Födda 1846
Avlidna 1929
Personer från Lausanne
Svenska fotografer under 1800-talet
Trentino Rosa

Trentino Rosa är en damvolleybollklubb i Trento, Italien. Klubben grundades 2008 och spelade första säsongen (2008-2009) i serie B1. Följande säsongen började klubben ett samarbete med herrvolleybollklubben Trentino Volley från samma stad. Säsongen 2010-2011 vinner laget serien och kvalificerar sig för serie A2 (den näst högsta serien). Då har dock samarbetet med herrlaget avslutats och klubben därigenom kommit i ekonomiska svårigheter. De säljer därför sin licens till Verona Volley och avslutar verksamheten. Redan 2012 återstartar verksamheten i serie B1. Klubben vinner 2013-2014 serien och kvalificerar sig därför till serie A2. Efter flera försök debuterade klubben i serie A1 (högsta serien) 2020-2021 och kom då åtta.

Referenser

Trentino Rosa
Pär Rova

Pär Rova, född 2 januari 1974 i Tumba, Stockholms län, är en svensk före detta professionell ishockeyback.

Han spelade totalt 4 elitseriematcher för Luleå HF.

Källor 

Män
Födda 1974
Levande personer
Svenska ishockeyspelare
Svenska idrottare under 1900-talet
Svenska idrottare under 2000-talet
Ishockeyspelare i Luleå HF
Ishockeyspelare i Kiruna IF
Spelare i IK Pantern
Spelare i Borås HC
Ishockeyspelare i Bodens IK
Ishockeyspelare i IF Björklöven
Personer från Botkyrka kommun
Hans Hjalmar

Hans Hjalmar, född 2 mars 1968, är en svensk före detta professionell ishockeyforward.

Han har spelat för Skellefteå HC och Luleå HF i Elitserien.

Källor 

Män
Födda 1968
Levande personer
Svenska ishockeyspelare
Ishockeyspelare i Skellefteå AIK
Ishockeyspelare i Luleå HF
Svenska idrottare under 1900-talet
Ingemar Mikko

Hans Ingemar Mikko, född 1 juni 1965, är en svensk före detta professionell ishockeyspelare (forward).

Mikko spelade för Luleå Hockey 1984–1986, under lagets två första säsonger i Elitserien, och därefter i Bergnäsets IF. Han var proffs mellan 1984 och 1989. Därefter har han spelat i Team Kiruna.

Källor 

Män
Födda 1965
Levande personer
Svenska ishockeyspelare
Svenska idrottare under 1900-talet
Ishockeyspelare i Luleå HF
Jokke Heinänen

Jokke Kalevi Heinänen, född 20 mars 1970 i Björneborg, Finland, är en finländsk före detta professionell ishockeyspelare (forward). Han tog SM-silver med Luleå HF 1997.

Källor 

Män
Födda 1970
Levande personer
Svenska ishockeyspelare
Idrottare från Björneborg
Spelare i Ässät
Ishockeyspelare i Luleå HF
Finländska idrottare under 1900-talet