kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Port of Felixstowe

Port of Felixstowe är en brittisk hamn i Felixstowe i Suffolk och är den containerhamn i Storbritannien som har störst trafik mätt i hantering av antal containrar.

Historik
Hamnen har alltid varit en privatägd hamn. Den ägdes från början av Felixstowe Dock and Railway Company, som bildades genom ett parlamentsbeslut, "The Felixstowe Railway and Pier Act 1875". En handlare i jordbruksprodukter, Gordon Parker, köpte 1951 Felixstowe Dock & Railway Company, som vid denna tidpunkt bara hanterade vissa bulkvaror son spannmål och kol. År 1974 köptes Felixstowe Dock and Railway Company av European Ferries. År 1991 sålde Peninsular and Oriental Steam Navigation Company (P&O) en majoritetspost i företaget till Hongkongföretaget Hutchison Whampoa. I juni 1994 köpte Hutchison Port Holdings den andel på 25% som ägdes av  Orient Overseas International.

En stor del av den mark som nu används av hamnen ägs av Trinity College, Cambridge, som på 1930-talet köpte mark vid Felixstowe. Denna mark omfattade också en liten hamn, som var för liten för att omfattas av 1947 år förstatligande av Storbritanniens hamnar. År 1967 anlade Trinity College där Storbritanniens första containerterminal genom ett affärsavtal med Sea Land. Denna växte sedan till Storbritanniens största containerhamn.

Terminaler
Hamnen har två containerterminaler: "Trinity" och "Landguard" samt en ro-ro-terminal. Kajlängden är 2,3 kilometer, med 29 containerkranar. Inseglingsrännan är muddrad till 14,5 meters djup (under chart datum), med ett största djup på 15 meter vid kaj. Detta tillåter besök av de största post-Panamax-fartygen och även fartyg tillhörande Maersk Triple E class, som fraktar 18.000 TEUcontainrar.

Referenser
Denna artikel är baserad på artikeln Port of Felixstowe på engelskspråkiga Wikipedia.

Externa länkar

 Port of Felixstowes webbplats

Hamnar i Storbritannien
Containerterminaler
Byggnader och anläggningar i Suffolk
Eric Soop

Eric Soop, född den 16 december 1643, död den 3 mars 1700 i Stockholm, var en svensk friherre, krigare och ämbetsman. Han var son till Knut Soop.

Soop deltog i österrikisk tjänst i flera fälttåg, blev 1677 överste för Kalmar regemente och erhöll åtskilliga befordringar, sedan han vid 1680 års riksdag ivrigt uppträtt för en ny reduktion. Sålunda utnämndes han 1686 till generalmajor av infanteriet, samma år till vice guvernör i Riga och 1687 till ordinarie guvernör där samt upphöjdes samma år i friherrligt stånd. Han slöt själv sin friherrliga ätt.

Källor 

 

Generalmajorer i svenska armén
Svenska regementschefer
Svenska friherrar
Svenska militärer under 1600-talet
Svenska ämbetsmän under 1600-talet
Eric
Födda 1643
Avlidna 1700
Män
Ugglan
June

June kan avse:

 Det enegelska namnet på månaden juni

Personer med förnamnet June (urval)

Kvinnor
 June Allyson (1917–2006), amerikansk skådespelare, dansare och sångerska
 June Beebe (1913–2003), amerikansk golfspelare
 June Brown (1927–2022), brittisk skådespelare
 June Carlsson (1945–2015), svensk journalist
 June Carter Cash (1929–2003), amerikansk countryartist
 June Croft (född 1963), brittisk simmare
 June Foray (1917–2017), amerikansk röstskådespelare
 June Foulds (1934–2020), brittisk löpare
 June Gable  (född 1945), amerikansk skådespelare
 June Haver  (1926–2005), amerikansk skådespelare
 June Lang (1917–2005), amerikansk skådespelare
 June Lockhart (född 1925)), amerikansk skådespelare
 June Pedersen (född 1985), norsk fotbollsspelare
 June Pointer (1953–2006), amerikansk sångerska
 June Richmond (1915–1962), amerikansk jazzsångerska
 June Squibb (född 1929), amerikansk skådespelare

Män
 Nam June Paik (1932–2006), koreansk-amerikansk konstnär

Annat

Med anknytning till Jönköping
 June folkhögskola
 June Munktell – tidigare varumärke för motorer

Musik och film
 June Afternoon– låt av Per Gessle, 1996
 Death in June – brittisk musikgrupp
 Fillmore East - June 1971 – livealbum med Frank Zappa & the Mothers of Invention
 Henry & June – amerikansk film, 1990

Geografi

Antarktis
 June Island
 June Nunatak
 Mount June

Kanada
 Lac June – flera sjöar

Kannada och USA
 June Creek – flera vattendrag
 June Lake – flera sjöar

Förnamnsförgreningssidor
Engelska förnamn
Kvinnonamn
Meri Te Tai Mangakāhia

Meri Te Tai Mangakāhia, född 22 maj 1868, död 10 oktober 1920, var en aktivist för kvinnors rösträtt i Nya Zeeland. Hon var en suffragett som inspirerade framtida generationer av maori-kvinnor.

Biografi 
Mangakāhia föddes i nedre Waihou nära Panguru i Hokianga-dalen. Hon var medlem i Te Rarawa iwi och var dotter till Re Te Tai, en inflytelserik hövding. Mangakāhia utbildades på St Mary's Convent i Auckland och var en skicklig pianist.   

Mangakāhia var den tredje hustrun till Hāmiora Mangakāhia. I juni 1892 valdes han till ledare för Te Kotahitanga, ett självständigt parlament för maorier, i Hawke's Bay. Året efter ombads hon att komma till kammaren för att prata om sitt förslag om kvinnlig rösträtt, och därmed blev hon den första kvinnan som talade i Te Kotahitanga. Hon lade fram ett förslag till förmån för att kvinnor skulle få rösta och väljas som parlamentsledamöter.   Mangakāhias argument var att maori-kvinnor alltid traditionellt varit markägare men under kolonial lag förlorade de detta land. Hon kände att maori-män inte gjorde tillräckligt för att lösa landstvister med den brittiska kronan och att drottning Victoria kanske skulle svara bättre på förfrågningar från andra kvinnor. Hon noterade att maori-kvinnor var markägare och inte bör hindras från politisk representation.

År 1893 var hon involverad i att inrätta Ngā Kōmiti Wāhine, kommittéer som är associerade med Kotahitanga-parlamentet. 

1897 uppfylldes Mangakāhias drömmar när kvinnor fick rösträtt i val till Te Kotahitanga.  

Senare gick hon med i kvinnokommittén för Kotahitanga-rörelsen, kommittéer som var tidiga föregångare till Māori Women's Welfare Social League och hon fortsatte att vara inblandad i politik relaterad till maorier och välfärdsrörelser. Hon startade Te Reiri Karamu (Ladies 'Column) med Niniwa I te Rangi. Kolumnen var en plats där maori-kvinnor tog upp och diskuterade kvinnofrågor genom artiklar och brev. 

Hon dog av influensa i Panguru den 10 oktober 1920 enligt familjemedlemmar och begravdes på Pureirei-kyrkogården, nedre Waihou, nära hennes far. Hon hade fyra barn - två söner, Mohi och Waipapa, och två döttrar, Whangapoua Tangiora Edith och Mabel Te Aowhaitini.

Referenser

Externa länkar 
 "So that women may receive the vote", text till Meri Te Tai Mangakāhias tal till Kotahitanga-parlamentet 1893, webbplatsen för Nya Zeelands ministerium för kultur och kulturarv 
 He Māngai Wāhine - The Women's Voices a New Zealand On Air-dokumentär (5.15 - 15.05 minuters mark) 
 Meri Te Tai Mangakāhia

 
Nyzeeländska feminister
Nyzeeländsk kvinnohistoria
Nyzeeländska kvinnorättskämpar
Nyzeeländska rösträttskvinnor
Personer i Nya Zeeland under 1800-talet
Avlidna 1920
Födda 1868
Kvinnor
Knut Soop

Knut Soop, född 1597, död något av åren 1645–1648, var en svensk krigare och ämbetsman. Han var son till Hans Åkesson (Soop) och far till Eric Soop.

Knut Soop skrev sig till Bronäs i Härene socken i Västergötland. Han deltog i fälttågen i Preussen 1627–1628 samt slagen vid Breitenfeld, Lech, Alte Veste och Lützen. År 1633 blev han svårt sårad i slaget vid Oldendorf. Knut Soop efterträdde brodern Erik som överste för Västgöta regemente till häst. Då Jönköpings län 1639 skildes ut ur Kronobergs län, blev Soop den förste landshövdingen där. År 1645 fick han avsked på grund av sjuklighet.

Källor 
 

Landshövdingar i Jönköpings län
Överstar i svenska armén
Svenska regementschefer
Svensk obetitlad adel
Svenska militärer under 1600-talet
Svenska ämbetsmän under 1600-talet
Knut
Födda 1597
Avlidna 1640-talet
Män
Deltagare i slaget vid Breitenfeld
Deltagare i slaget vid Lützen
Sönnarslövs socken

Sönnarslövs socken kan syfta på:

 Västra Sönnarslövs socken
 Östra Sönnarslövs socken
Sönnarslövs församling

Sönnarslövs församling kan syfta på två tidigare församlingar i Lunds stift:

 Västra Sönnarslövs församling
 Östra Sönnarslövs församling
Karaby församling (olika betydelser)

Karaby församling kan syfta på:

 Karaby församling, tidigare församling i Skara stift
 Västra Karaby församling, tidigare församling i Lunds stift
 Östra Karaby församling, tidigare församling i Lunds stift
Karaby socken (olika betydelser)

Karaby socken kan syfta på:

 Karaby socken I Västergötland
 Västra Karaby socken i Skåne
 Östra Karaby socken i Skåne
Nöbbelövs församling (olika betydelser)

Nöbbelövs socken kan avse:

 Nöbbelövs församling, tidigare församling i Lunds stift
 Källs-Nöbbelövs församling, tidigare församling i Lunds stift
 Norra Nöbbelövs församling, församling i Lunds stift
 Västra Nöbbelövs församling, tidigare församling i Lunds stift
 Östra Nöbbelövs församling, tidigare församling i Lunds stift
Olof Hofrén

Olof Hofrén, född 10 september 1813 i Arbrå, Hälsingland, död 25 januari 1856 i Säbrå, Ångermanland, var en svensk målare och bildhuggare. 

Han var son till häradsdomaren Olof Jonsson i Hof och Kerstin Jonsdotter samt gift med Maria Sattin. Han var elev till Albert Blombergsson i Söderhamn 1837-1840 samtidigt studerade han vid Konstakademiens principskola. Han erhöll mästarbrev som målare vid Stockholms målareämbete 1845. Han var i början av 1840-talet livligt verksam som kyrkomålare i Dalarna och södra Norrland och från 1845 huvudsakligen i Ångermanland där han utförde ett betydande antal altartavlor och predikstolar. Hans egna formgivna altardekorationer i empirestil vittnar om att han hade en stark känsla för den arkitektoniska kompositionen. Bland de kyrkor där han självständigt skapat målningarna och snideriarbeten märks Bjärtrå kyrka, Högsjö kyrka och Långsele kyrka. Dessutom utförde han i några herrgårdar dekorativa målningar med romantiska landskapsskildringar i Carl Johan Fahlcrantz stil. Som stafflimålare utförde han ett flertal porträtt. Hofrén är representerad vid Norrlands kulturhistoriska museum i Härnösand.

Källor
Svenskt konstnärslexikon del III, sid 162, Allhems Förlag, Malmö. 

Svenska målare under 1800-talet
Svenska skulptörer under 1800-talet
Födda 1813
Avlidna 1856
Män
Personer från Arbrå socken
Johan Hofverberg

Johan(nes) Hofverberg, född 30 augusti 1686 i Landskrona, död 16 juli 1763 i Barsebäcks socken, var en svensk präst, tecknare och grafiker.

Han var son till kyrkoherden i Malmö Johan Hofverberg och Rachel Petræa samt från 1714 gift med Katarina Holst. Hofverberg blev student i Lund 1704 men ägnade sig förutom studierna åt musik och teckning. Han blev kyrkoherde i Barsebäck 1714 och prost i Harjagers härad 1735. Bland hans bevarade teckningar finns ett litet häfte med titeln Icones variarum rerum som innehåller ett flertal teckningar samt ett förmodat självporträtt. Flera av teckningarna har blivit färglagda och det finns även ett gravyrstick föreställande Venus i sin char. Sticket tyder på att Hofverberg tagit del i någon form av tecknings- och grafikundervisning.

Källor 
 Svenskt konstnärslexikon del III, sid 163-164, Allhems Förlag, Malmö. 

Svenska kontraktsprostar
Svenska präster under 1700-talet
Svenska tecknare under 1700-talet
Svenska grafiker under 1700-talet
Personer från Landskrona
Födda 1686
Avlidna 1763
Män
Guri Melby

Guri Melby, född 3 februari 1981 i Orkdal, är en norsk politiker från Venstre. Från september 2020 är hon Venstres partiledare. Hon utsågs till minister för kunskap och integration den 13 mars 2020 i Regeringen Solberg. Fram till dess var hon sen 17 januari 2018 ledamot av Stortinget från Oslo som ersättare för Trine Skei Grande i samband med att Venstre kom in i regeringen och Grande blev kulturminister.

Hon var byråd för miljö och transport i Oslo mellan 2013 och 2015. Efter kommunvalet 2015 blev hon gruppledare för Venstre mellan 2015 och 2018 samt viceordförande för transport och miljökommittén i Oslos kommunfullmäktige.

Bakgrund och arbete 
Melby växte upp i Råbygda, i Orkdal. Hon var ledamot i Orkdals kommunfullmäktige mellan 1999 och 2007 samt ledamot i Trondheims kommunfullmäktige mellan 2007 och 2011. Hon var Venstres första kandidat för Stortinget från Sør-Trøndelag i valet 2005 och 2009 samt 3:e kandidat i Oslo 2013 och 2017. Hon har också en bakgrund i Ung Venstre där hon satt i styrelsen i flera mandatperioder.

Melby har en magisterexamen i Nordiska språk från Norges teknisk-naturvetenskapliga universitet från 2007. Hon har varit biträdande professor vid Oslo University College och Akershus sedan hösten 2012. Tidigare har hon varit lärare vid Högskolan i Sør-Trøndelag.

Under tiden som kommunfullmäktigeledamot och parlamentsrepresentant var Melby gruppledare för Ventres i Oslo kommunfullmäktige och viceordförande för transport och miljökommittén.

År 2018 demonstrerade hon och Petter Eide (SV) på Eidsvolls plass under det norska mottagandet av Li Zhanshu, ledaren för den kinesiska folkkongressen. Melby och Eide ombads att ta av sig sina gula t-shirts med ordet "frihet" på norska och mandarin innan de kom in i Stortingets lokaler.

När Venstre anslöt sig till Regeringen Solberg den 17 januari 2018 tog Melby över som parlamentarisk representant från tidigare ministern Trine Skei Grande.

Den 13 mars 2020 blev Melby den nya kunskapsministern i Erna Solbergs regering och efterträdde då Trine Skei Grande. Den 26 september 2020 valdes hon som partiledare för Venstre och efterträdde då även Trine Skei Grande.

Regeringen 
Den 13 mars 2020 tillträdde Melby som minister för kunskap och integration i Erna Solbergs regering efter att Trine Skei Grande avgick som statsråd.

Referenser

Externa länkar

kvinnor
Stortingsledamöter för Venstre (Norge)
Födda 1981
Levande personer
Norska politiker under 2000-talet
Personer från Orkdals kommun
Alumner från Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet
Sofya Burnasheva

Sofya Petrovna Burnasheva, född 1818, död 1883, var en rysk författare, översättare, redaktör och förläggare. Hon skrev från 1839 barnböcker och verk om tidsfördriv och hushållssysslor, och utgav nöjesmagasinet "Nöjestimmen" (Час досуга) mellan 1858 och 1868.

Referenser

Ryska författare under 1800-talet
Redaktörer
Förläggare
Personer inom Rysslands näringsliv under 1800-talet
Födda 1818
Avlidna 1883
Kvinnor
Martina Plantin

Martina Plantin, född 1550, död 1616, var en nederländsk tryckare, redaktör och förläggare. Hon var direktör för det berömda tryckeriet och förlaget Plantin i Antwerpen mellan 1610 och 1614.   Hon var dotter till Christophe Plantin och Jeanne Rivière, gift med Jan I Moretus och mor till Balthasar I Moretus och Jan II Moretus. Hon övertog formellt företaget som nominell ägare vid sin makes död, även om hon överlät den mesta verksamheten på sina söner. Hon drog sig tillbaka 1614 och skrev då över företaget på sina söner.

Referenser

Personer inom näringslivet under 1600-talet
Personer i Spanska Nederländerna under 1600-talet
Födda 1550
Avlidna 1616
Kvinnor
Anna Goos

Anna Goos, född 1627, död 1691, var en nederländsk tryckare, redaktör och förläggare. Hon var direktör för det berömda tryckeriet och förlaget Plantin i Antwerpen mellan 1674 och 1681.   Hon var gift med Balthasar II Moretus och mor till Balthasar II Moretus. Efter hennes makes död blev hon delägare och styrde tryckeriet, som då var ett av regionens största, tillsammans med sin son, som då var mycket ung. Hon beskrivs som skicklig och kunnig och styrde firman ensam då sonen var i Spanien. Hon drog sig dock tillbaka 1681 och skrev då över hela företaget på honom

Referenser

Personer inom näringslivet under 1600-talet
Personer i Spanska Nederländerna under 1600-talet
Födda 1627
Avlidna 1691
Kvinnor
Anna Maria de Neuf

Anna Maria de Neuf, född 1654, död 1714, var en nederländsk tryckare, redaktör och förläggare. Hon var direktör för det berömda tryckeriet och förlaget Plantin i Antwerpen mellan 1696 och 1714.   

Hon var gift med Balthasar III Moretus och mor till Balthasar IV Moretus och Joannes Jacobus Moretus. Hon tog över tryckeriet vid sin makes död. Hon beskrivs som en mycket auktoritativ person och överlät inte firman till sin son då han blev myndig, även om hon från 1707 lät honom börja arbeta i den. Tryckeriet var mycket framgångsrikt under hennes tid.

Referenser

Personer inom näringslivet under 1600-talet
Personer inom näringslivet under 1700-talet
Personer i Spanska Nederländerna under 1600-talet
Personer i Spanska Nederländerna under 1700-talet
Födda 1654
Avlidna 1714
Kvinnor
Boktryckare under 1600-talet
Boktryckare under 1700-talet
Maria Theresia Borrekens

Maria Theresia Borrekens, född 1728, död 1797, var en nederländsk tryckare, redaktör och förläggare. Hon var direktör för det berömda tryckeriet och förlaget Plantin i Antwerpen mellan 1768 och 1797.   Hon var gift med Franciscus Joannes Moretus (son till Joannes Jacobus Moretus), och mor till Jacob Paul Moretus. Hon tog över tryckeriet vid sin makes död. Hon beskrivs som en resolut affärsmänniska, men tryckeriet minskade ändå under hennes tid genom svårigheterna i branschen. Under den franska invasionen stannade hon i Antwerpen då samtliga hennes fem barn tycks ha flytt.

Referenser

Personer inom näringslivet under 1700-talet
Personer i Österrikiska Nederländerna
Födda 1728
Avlidna 1797
Kvinnor
Boeing Everett Factory

Boeing Everett Factory är en fabrikslokal i staden Everett i delstaten Washington i USA och som används för att tillverka och montera flygplan åt det globala flygplanstillverkaren The Boeing Company. Den är världens största fabrikslokal efter volym på 13 385 378 kubikmeter (m3) och breder ut sig på en yta som är 399 480 kvadratmeter (m2). Det arbetar uppemot 36 000 anställda i fabrikslokalen och de flygplansmodeller som monteras är Boeing 747, 767, 777, och 787. Fabriken har också bland annat brandkår, dagis, gym, kaféer, kemtvätt, polis, 19 restauranger, reningsverk, ställverk, tvättinrättning och vårdcentral.

Boeing leasar också delar av den norra delen av den intilliggande flygplatsen Paine Field i syfte kunna parkera färdigbyggda flygplan. De använder också flygplatsens landningsbanor för att utföra flygtester av nya flygplan och att leverera dessa till kunder.

Historik
1966 fick Boeing ett kontrakt, till ett värde av 525 miljoner amerikanska dollar (2020 års dollarvärde: 4,2 miljarder dollar), av flygbolaget Pan American World Airways (Pan Am) om att bygga 25 stycken 747. Boeing beslutade att en fabrikslokal skulle uppföras i Everett och byggnaden invigdes den 1 maj 1967. Året efter upptogs den i Guinness rekordbok som världens största byggnad efter volym på omkring 5 564 000 kubikmeter. 1978 byggdes fabrikslokalen ut för att kunna montera 767, samma hände 1992 när 777 skulle börja monteras. Boeing har varit också tvungna att uppföra andra byggnader på fabriksområdet för att få plats även med den del som sammansätter skelett till 777:s flygplanskropp via industrirobotar samt att bygga flygplansvingar av komposit åt 777X. Allt som allt har anläggningen kostat Boeing mer än en miljard amerikanska dollar att uppföra.

Galleri

Referenser

Boeing
Byggnader invigda under 1900-talet
Byggnader och anläggningar i Washington
Everett, Washington
5 Serpentis

5 Serpentis, som är stjärnans Flamsteed-beteckning, är en vid dubbelstjärna i den södra delen av stjärnbilden Ormen, och som också tidigare haft variabelbeteckningen MQ Serpentis. Den har en kombinerad skenbar magnitud på ca 5,10 och är svagt synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 39,4 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 83 ljusår (ca 25 parsek) från solen. Den rör sig bort från solen med en heliocentrisk radialhastighet av ca 54 km/s.

Egenskaper
Primärstjärnan 5 Serpentis A är en gul till vit underjättestjärna av spektralklass F8 IV. Den har en massa som är ca 1,2 solmassor, en radie som är ca 2,1 solradier och utsänder ca 5 gånger mera energi än solen från dess fotosfär vid en effektiv temperatur på ca 6 000 K. 

5 Serpentis är en stjärna med konstant magnitud som tidigare misstänktes vara variabel (CST). Den ansågs vara en BY Draconis-variabel med den variabla stjärnbeteckningen MQ Serpentis, men har visat sig inte vara det. Från observationer gjorda mellan 1975 och 1980 rapporterade Bakos (1983) slumpmässiga, små ljusstyrkevariationer med en amplitud på mindre än 0,03 magnituder, plus tre flarehändelser som ökade ljusstyrkan med 0,1 magnitud. Scarfe (1985) noterade dock att dessa observationer istället kan bero på normalt observationsfel. 

En följeslagare med gemensam egenrörelse är 5 Serpentis B av magnitud 10,11, som ligger med en vinkelseparation av 11,4 bågsekunder vid en positionsvinkel på 35°. Den har en uppskattad  omloppsperiod på 3 371 år. Enligt Hoffleit (1991) kan denna, om den är en variabel stjärna, vara orsak till observationerna av Bakos (1983).

Se även 
 Variabel stjärna

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/74975/5serpentis.
 http://stars.astro.illinois.edu/sow/5ser.html

Stjärnbilden Ormen
Flamsteedobjekt
HR-objekt
HD-objekt
Gul-vita underjättar
Dubbelstjärnor
6 Serpentis

6 Serpentis, som är stjärnans Flamsteed-beteckning, är en dubbelstjärna i den södra delen av stjärnbilden Ormen. Den har en kombinerad skenbar magnitud på ca 5,38 och är svagt synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget enligt på ca 13,6 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 240 ljusår (ca 73 parsek) från solen. Den rör sig bort från solen med en heliocentrisk radialhastighet av ca 10 km/s.

Egenskaper
Primärstjärnan 6 Serpentis A är en orange till gul jättestjärna av spektralklass K3 III som ingår i röda klumpen, vilket betyder att den befinner sig på horisontella jättegrenen och genererar energi genom termonukleär fusion av helium i dess kärna. Den har en massa som är ca 1,3 solmassor, en radie som är ca 12 solradier och utsänder ca 55 gånger mera energi än solen från dess fotosfär vid en effektiv temperatur på ca 4 400 K.

År 2005 hade följeslagaren, 6 Serpentis B av skenbar magnitud 9,42, en vinkelseparation av 3,329 ± 0,017 bågsekunder vid en positionsvinkel av 21,8 ± 0,3°.

6 Serpentis är en misstänkt variabel (VAR:), som varierar mellan visuell magnitud +4,31 och 4,80 och varierar utan fastställd periodicitet.

Se även 
 Variabel stjärna

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/75119/6serpentis.

Stjärnbilden Ormen
Flamsteedobjekt
HR-objekt
HD-objekt
Orangea jättar
Dubbelstjärnor
Curia Hostilia

Curia Hostilia var en mötesplats för den romerska senaten, belägen vid Comitium på Forum Romanum i Rom. Curia Hostilia uppfördes av Roms tredje kung Tullus Hostilius (672–641 f.Kr.).

Historia
Omkring år 80 f.Kr. restaurerades och tillbyggdes Curia Hostilia av diktatorn Lucius Cornelius Sulla. Byggnaden förstördes i en eldsvåda i samband med Publius Clodius Pulchers begravning år 52 f.Kr. Branden hade orsakats av Clodius likbål framför curian; bålet hade antänt de angränsande byggnaderna. Faustus, Sullas son, lät ersätta den förstörda byggnaden med en ny. Denna senatsbyggnad revs av Caesar i samband med en omgestaltning av området kring Comitium. Bland annat planerade han att bygga ett tempel åt gudinnan Felicitas på den forna curians plats; detta tempel uppfördes emellertid av Lepidus efter mordet på Caesar år 44 f.Kr. Caesar lät sydost om den rivna Curia Hostilia grundlägga en ny, större curia, Curia Iulia, vilken dock inte invigdes förrän efter hans död.

På en av Curia Hostilias murar fanns det en framställning, kallad Tabula Valeria, vilken visade Manius Valerius Messallas seger över Hiero och karthagerna år 263 f.Kr.

På platsen för Curia Hostilia står i dag kyrkan Santi Luca e Martina.

Källor

Noter

Webbkällor

Tryckta källor

Externa länkar

Romersk politik
Rione Campitelli
Forum Romanum
600-talet f.Kr.
Comitium
Romerska senaten
Stockholms kvinnliga fäktklubb

Stockholms kvinnliga fäktklubb grundades 1905  av norska fäktmästaren Janken Wiel-Hansen.  Klubben skulle främja fäktning som en kvinnlig sport samt skapa god kamratskap mellan sina medlemmar.  Ida von Plomgren var ordförande för klubben från dess grundande till 1923.  Bland ordförandena för klubben kan också nämnas den framstående tennisspelaren Elsa Wallenberg. Klubben upplöstes 1938.

Referenser

Upplösta fäktningsklubbar i Sverige
Sportklubbar i Stockholm
Sportklubbar bildade 1905
Sportklubbar upplösta 1938