kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Foteviksområdet

Foteviksområdet är ett naturreservat vid Foteviken i Vellinge och Malmö kommuner. Det bildades år 2011 och har en total storlek på 2 646 hektar men endast runt 700 hektar består av land. Naturreservatet sträcker sig längs kusten och ut i havet. Området är uppdelat i olika sektioner av vilka vissa är fågelskyddsområden som har beträdnadsförbud under delar av året. Områdets sektioner heter Tygelsjö ängar, Dynan, Gessie ängar, Eskilstorps ängar, Eskiltorps holmar, Vellinge ängar, Näsholmarna, Lilla Hammars näs och slutligen Lilla Hammars holme.

Naturreservatet ingår i EU:s ekologiska nätverk av skyddade områden, Natura 2000.

Foteviksområdet består till största del av vatten och hav. Runt 70% är vatten. Det som finns på land är mest stora gröna ängar och fält och det tillkommer även vassområden. Vattnet inom området är extremt långgrunt och det är möjligt att gå från land ut till Dynan utan att vattnet överstiger knäna. Avståndet mellan land och Dynan är runt 700-800 meter.

Referenser
om naturreservatet på Länsstyrelsen Skånes webbplats

Naturreservat i Malmö kommun
Naturreservat i Vellinge kommun
Natura 2000-områden i Skåne län
Gotthard Siegbahn

Johan Carl Gotthard Siegbahn, född 5 maj 1843 i Ödeshög, Östergötlands län, död 17 mars 1885 i Västervik, var en svensk teckningslärare, målare och tecknare.

Han var son till kyrkoherden Carl Reinhold Siegbahn och Agnes Christina Enelius och från 1874 gift med Sophia Wiborgh. Siegbahn utexaminerades från Tekniska elementarskolan i Malmö 1863 och fortsatte därefter sina studier vid Konstakademien i Stockholm 1865–1868 och under en studieresa till Italien. Han var från 1869 verksam som teckningslärare vid Västerviks högre allmänna läroverk. Vid sidan av sin lärargärning var han verksam som konstnär och målade landskapsskildringar och arkitekturmotiv från Italien och Sverige samt porträtt utförda i olja. Siegbahn är representerad med två porträtt vid Norrköpings konstmuseum.

Referenser

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 133, Allhems Förlag, Malmö.

Noter

Svenska målare under 1800-talet
Män
Födda 1843
Avlidna 1885
Personer från Ödeshögs socken
Svenska lärare under 1800-talet
Svenska tecknare under 1800-talet
Herman Siegumfeldt

Herman Carl Siegumfeldt, född 18 september 1833 i Esbønderup, Danmark, död 27 juni 1912 i Köpenhamn, var en dansk målare och tecknare.

Han var son till hökaren Heinrich Anton Siegumfeldt och Maren Cathrine Schou. Siegumfeldt studerade vid Det Kongelige Danske Kunstakademi från 1844 och under studievistelser i Italien och Paris. Han gjorde sig främst känd som en allvarlig folklivsskildrare. Under en period i Sverige utförde han en serie teckningar som blev förlagor för Oscar Patric Sturzen-Beckers Album de Trollhättan som utgavs 1847 och Från Stockholm till Göteborg. Tjugo utsigter. Separat ställde han ut i Köpenhamn 1904 och han medverkade i samlingsutställningar på Charlottenborg 1851–1907 samt på utställningar i Wien 1882, München 1909 och i Sverige medverkade han i Konstakademiens utställning 1866. Han var ledamot av den danska Konstakademien. Siegumfeldt är representerad i en rad danska museum och vid Göteborgs historiska museum.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 133, Allhems Förlag, Malmö.

Noter

Danska konstnärer under 1800-talet
Män
Födda 1833
Avlidna 1912
Abraham Winantz Svansköld

Abraham Winantz Svansköld (stavas även Abraham Winantz-Svanskiöld, före adlandet 1693 Winnand, Winandts, Winantz), född 1644 i Stockholm, död 1709 i Boo socken, Värmdö, var en svensk arkitekt, hovarkitekt och ornamentstecknare. Han var Nicodemus Tessin d.ä.:s styvson och blev 1693 adlad Svansköld (Svanskiöld). Hans adliga ätt dog ut med honom.

Biografi 
Han var son till den holländske köpmannen Abraham Winandts och Maria Persdotter Svan. Hans far, Abraham Winandts (begravd 7 september 1644), dog redan före sonens födelse och modern gifte om sig 1653 med Nicodemus Tessin d.ä. Han studerade först för sin styvfader Tessin innan han fortsatte sina studier utomlands. Han arbetade som arkitekt från 1665 och var byggnadsledare vid Tessins uppförande av Kalmar domkyrka 1682–1698. På 1670-talet utförde han arbeten på Sundbyholms slott i Södermanland och 1681–1694 ledde han under Eric Dahlberg ombyggnaden av Borgholms slott, där han var arbetschef åren 1687-1693.

Han genomförde Olof Rudbecks planerade ombygge av Gustavianum i Uppsala 1687–1693. Efter att hans halvbror Nicodemus Tessin blivit slottsarkitekt 1681 hjälpte han honom med byggnadsarbetena på Stockholms slott och 1697 utnämndes han till biträdande slotts- och hovarkitekt åt Nicodemus Tessin d.y. vid Stockholms slott. Han var verksam vid slottsbygget i Stockholm och stadsarkitekt i Stockholm tillsammans med sin halvbror Tessin d.y. 

Vid sidan av sina arkitektuppdrag tecknade han förlagor till skulpturala utsmyckningar till flottans fartyg i Karlskrona. En bevarad handling från 1686 visar att drottning Hedvig Eleonora köpte ett skilderi af den kungliga Residensstaden Stockholm från Svansköld.

Herrgårdsbyggnader som dokumentariskt kan bindas till honom är Sundbyholm i Södermanland samt tillbyggnaden av flyglarna vid Bernhard von Liewens palats, f.d. Hornska vid nuvarande Gustav Adolfs torg.

Referenser 
 Uppgift enligt www.lexikonettamanda.se

Noter

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 332, Allhems Förlag, Malmö. 

Svenska arkitekter under 1600-talet
Svenska konstnärer under 1600-talet
Födda 1644
Avlidna 1709
Män
Arkitekter, Stockholms slott
Konstnärer från Stockholm
Jacob Swant

Jacob Swant död 1703 i Stockholm, var en svensk amiralitetsbildhuggare och byggmästare.

Han var son till Clas Hansson Swant och Anna Jacobsdotter Brick och gift första gången med Catharina Grimsten och andra gången med Catharina Andersdotter. Vid början av 1680-talet byggdes några fartyg för kronans räkning i Riga som man beslöt skulle utrustas och färdigställas med ornament i Kalmar och Karlskrona 1684. För att snida dessa arbeten kom Henrik Schütz till Kalmar 1685 och enligt protokoll tilldelades Swant uppdraget att utföra sniderierna till ett skepp av 3:certen och bildhuggeri till Skeppet Öland. 1688 begär han av flottan fler bildhuggeriuppdrag eftersom han annars har svårt att försörja sig. Det beslutades att han skulle få ansvaret för bildhuggeriarbeten till skeppen Riga, Ösel, Estland och Lifland så snart gallerierna på dessa fartyg var färdigställda.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 333, Allhems Förlag, Malmö. 

Svenska konstnärer under 1600-talet
Män
Födda okänt år
Avlidna 1703
Albert Mockel

Albert Henri Mockel, född den 27 december 1866 i Ougrée nära Liège, död den 30 januari 1945 i Ixelles, var en belgisk författare.

Mockel grundlade tjugoårig i Bryssel den för den samtida belgiska litteraturen viktiga tidskriften La Wallonie. Han slog sig ned i Paris 1889, varifrån han företog längre resor till Tyskland och Italien. Anslutande sig till Maeterlinck och symbolisterna, offentliggjorde han Chantefable un peu naïve (1891), Clartés (1902) och de filosofiska sagorna Contes pour les enfants d'hier (1908). Även som kritiker gjorde sig känd genom Propos de littérature (1894), Émile Verhaeren (1895), Stéphane Mallarmé. Un héros (1899) och Charles van Lerberghe (1904). År 1937 tillhörde han grundarna av Académie Mallarmé.

Källor 

 
 

 

Belgiska poeter
Franskspråkiga poeter
Belgiska kritiker
Litteraturkritiker
Poeter under 1800-talet
Poeter under 1900-talet
Belgiska författare under 1800-talet
Belgiska författare under 1900-talet
Födda 1866
Avlidna 1945
Män
Ugglan
Gustaf Fredrik Swartz

Gustaf Fredrik Swartz, född 1755 i Stockholm, död 31 december 1779 i Stockholm, var en svensk ritmästare och grafiker.

Han var son till perukmakaren Gustaf Johan Swartz och Anna Kuhran. Swartz var från omkring 1768 elev till Per Gustaf Floding. I kopparstick utförde han ett antal porträtt bland annat av den franske författaren Pierre François Guyot Desfontaines och ett flertal blad för olika böcker bland annat PG Flodings Solemniteter, som föreföllo i ... Stockholm åren 1771 och 1772 där han tillsammans med Thure Floding även graverade alla textsidor. Enligt mantalslängden för 1779 bodde han hos kopparstickaren Johan Snack.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 334, Allhems Förlag, Malmö. 

Svenska grafiker under 1700-talet
Män
Födda 1755
Avlidna 1779
Konstnärer från Stockholm
Kaj Siesjö

Kaj Sigurd Siesjö, född 27 januari 1920 i Göteborg, död 2 april 1985 i Perstorp, var en svensk målare, grafiker och tecknare.

Han var son till ingenjören Knut Siesjö och Anna-Lisa Malmros och från 1953 gift med sjuksköterskan Inger Bernholtz. Siesjö arbetade först som möbelsnickare innan han övergick till sitt konstnärskap. Han studerade vid Skånska målarskolan i Malmö 1943–1945 och vid Wadsjærs målarskola i Köpenhamn 1946–1946 samt vid Otte Skölds målarskola i Stockholm 1946–1947 och under ett antal studieresor till Frankrike och Spanien. Hans tidiga konst består av ett naturalistiskt måleri men efter att han besökte Paris 1949 kom han i kontakt med de moderna konstströmningarna som han tog till sig. Tillsammans med Bengt Orup och Torsten Hult bildade han konstnärsgruppen Grupp III som genomförde gemensamma utställningar och gav ut egna grafikmappar. Han var elev och medhjälpare till Pär Siegård vid utförandet av korfreskerna i Gustav Adolfskyrkan i Borås och Emitslövs kyrka samt Norra Sandby kyrka 1950–1953. Därefter utförde han egna fresker i Perstorps nya folkskola, Oderljunga kyrka, församlingshemmet i Örkelljunga och ett bårhus i Rökne, dessutom utförde han målningar på predikstolen i Skåne-Asks kyrka och bänkspeglarna i Förslövs kyrka. Separat ställde han bland annat ut i Kristianstad, Lund, Växjö och Limhamn. Tillsammans med Bertil Landelius ställde han ut i Karlskrona och Borås och tillsammans med Gustav Arne och Torsten Hult i Höganäs samt med Grupp III. Sedan mitten av 1940-talet medverkade han nästan årligen i utställningarna Kulla-konst i Höganäs och Helsingborgs konstförenings utställningar på Vikingsbergs konstmuseum. Han medverkade i utställningar arrangerade av konstföreningarna i Ängelholm, Hässleholm och Landskrona. Hans konst består av porträttstudier och religiösa motiv samt figurer utförda i ett flertal olika tekniker. Siesjö är representerad vid Helsingborgs museum och Arkivet för dekorativ konst i Lund.

Källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 135-136, Allhems Förlag, Malmö.

Noter

Svenska målare under 1900-talet
Män
Födda 1920
Avlidna 1985
Konstnärer från Göteborg
Svenska tecknare under 1900-talet
Svenska grafiker under 1900-talet
Mats Åberg (ambassadör)

Mats Olov Åberg, född 7 februari 1944 i Stockholm, är en svensk diplomat.

Efter filosofie kandidatexamen 1966 arbetade Mats Åberg som lärare vid Södra Latin i Stockholm 1965–1969, innan han 1969 anställdes vid utrikesdepartementet. Han var ambassadsekreterare i Kairo 1972–1974 och i Berlin 1974–1976. Han tjänstgjorde därefter som departementssekreterare på UD 1976–1980, innan han 1981 utsågs till charges d'affaires i Vientiane. Han var ambassadråd och handelsråd vid svenska ambassaden i Moskva 1984–1987, minister i Oslo 1987–1990 och på UD 1990–1991. Mats Åberg var Sveriges ambassadör i Hanoi 1991–1994, på UD 1994–1995 och var därefter chef för riksdagens internationella kansli 1995–2001. Han var Sveriges ambassadör till Europarådet 2001–2004 och har därefter haft ambassadörs ställning med olika uppdrag för UD:s räkning.

Källor 
 

Svenska diplomater under 1900-talet
Män
Födda 1944
Levande personer
Sveriges ambassadörer i Vietnam
Diplomater från Stockholm
1606 Jekhovsky

1606 Jekhovsky eller 1950 RH är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 14 september 1950 av den franske astronomen Louis Boyer vid Algerobservatoriet. Den har fått sitt namn efter den rysk-franska astronomen Beniamin Zjechovskij.

Asteroiden har en diameter på ungefär 18 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av L Boyer
Astronomiska upptäckter 1950
1594 Danjon

1594 Danjon eller 1949 WA är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 23 november 1949 av den franske astronomen Louis Boyer vid Algerobservatoriet. Den har fått sitt namn efter den franska astronomen André-Louis Danjon.

Asteroiden har en diameter på ungefär 10 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av L Boyer
Astronomiska upptäckter 1949
Rena Rama

Rena Rama var en svensk jazzgrupp.

Rena Rama bildades 1971 av Bengt Berger, Palle Danielsson och Bobo Stenson, men efter en kort tid anslöt sig även Lennart Åberg. Bandet utvecklade en ny form av jazz med influenser av traditionell afrikansk folkmusik, låtar från Pakistan och från Balkan, något som var ovanligt bland amerikanska jazzmusiker. Gruppen tilldelades utmärkelsen Jazz i Sverige 1973 och gav då ut sitt första album. År 1975 lämnade Berger gruppen och ersattes av Leroy Lowe. I mitten av 1980-talet ersattes Danielsson av Anders Jormin och Lowe av Anders Kjellberg. År 1989 inspelades ett album tillsammans med Marilyn Mazur. Rena Rama upplöstes omkring 1993, men  ett album med inspelningar från 1987 utgavs 1998.

Diskografi
1973 – Jazz i Sverige -73 (Caprice Records)
1977 – Landscapes (JAPO Records)
1979 – Inside - Outside (Caprice Records)
1983 – Live (Organic Music OM 2)     
1986 – New Album (Dragon Records DRLP 118) 
1989 – Rena Rama with Marilyn Mazur (Dragon Records DRLP 173)    
1998 – The Lost Tapes (Amigo AMCD 883)

Källor
Discogs: Rena Rama

Noter

Svenska jazzgrupper
Mottagare av priset Jazz i Sverige
Calamara's Girl

Calamara's Girl, född 31 mars 2014 i Uppsala i Uppsala län, är en svensk varmblodig travhäst. Hon tränades och kördes av Oskar Kylin Blom. Som unghäst tränades hon av Svante Båth och kördes av Erik Adielsson.

Calamara's Girl började tävla i februari 2017. Hon sprang under sin karriär in 1,8 miljoner kronor på 33 starter varav 7 segrar, 7 andraplatser och 6 tredjeplatser. Hon tog karriärens största seger i Korta E3 (2017).

Karriär

Tiden som unghäst
Calamara's Girl debuterade i lopp den 3 februari 2017 på Solvalla. Hon kom på andraplats i debuten. Därefter följde två raka segrar. Hon deltog i Margaretas Tidiga Unghästserie för ston i mars och april 2017, där hon kom på fjärde- respektive tredjeplats. Den 18 juni på Färjestadstravet startade hon i ett uttagningslopp till långa E3-finalen för ston. Hon slutade på femteplats och tog sig därmed inte vidare bland de tre främsta som gick till final.

Hon startade i ett uttagningslopp till korta E3-finalen för ston den 7 augusti 2017 på Örebrotravet, där hon kom på andraplats och kvalificerade sig för final. Finalen gick av stapeln den 19 augusti på Romme travbana. Hon vann finalen med ett huvud före loppets ledare, Jörgen Westholms White Lightning. Detta blev därmed hennes första sexsiffriga seger (925 000 kronor i förstapris) och första seger i ett Grupp 1-lopp. I och med segern passerade hon även milstolpen att ha sprungit in över 1 miljon kronor. Segern togs på kilometertiden 1.11,4 över 1640 meter – vilket innebar att hon segrade på den näst snabbaste segertiden någonsin i loppet. Det var även första gången sedan Tamla Celebers seger i loppet 2010 som det krävdes en snabbare segertid för att vinna stoklassen i korta E3 än klassen för hingstar och valacker.

Den 30 september kom hon på fjärdeplats i 2017 års upplaga av Europeiskt treåringschampionat, som gick av stapeln på Solvalla. Den 29 oktober deltog hon i semifinalen av Breeders' Crown för 3-åriga ston på Solvalla. Hon var spelad till andrahandsfavorit bakom Vamp Kronos, men galopperade bort sina möjligheter och slutade oplacerad. Hon segrade i ett treåringslopp på Romme travbana den 17 november. Detta blev också säsongens sista start. Med 1,4 miljoner kronor insprunget på 15 starter varav 4 segrar under året blev hon Sveriges tionde vinstrikaste treåring säsongen 2017.

Säsongen 2018 blev inte lika framgångsrik som debutsäsongen, utan resulterade bara i en seger på tio starter. Årsdebuten avklarades den 14 maj med en tredjeplats i ett Breeders' Crown-lopp på Halmstadtravet. Största framgången under året kom under sommaren då hon kvalade in till finalen av Stosprintern för fyraåriga ston. I finalen slutade hon femma. Årets enda seger kom den 10 augusti i ett fyraåringslopp på Halmstadtravet.

Fortsatt karriär
Inför säsongen 2019 flyttades hon till tränare Oskar Kylin Blom.

Referenser

Noter

Externa länkar 

Hästar födda 2014
Svenska varmblodiga travhästar
Hästar som tränats av Svante Båth
Samväldesspelen 1986

Samväldesspelen 1986 hölls i Skottlands huvudstad Edinburgh mellan 24 juli och 2 augusti 1986. Det var andra gången Edinburgh stod värd för spelen, den första gången var 1970. 1,660 idrottare från 27 nationer deltog i spelen.

Deltagande i spelen 
De flesta samväldesländer bojkottade spelen. Vid tidpunkten för spelen kunde 59 nationer delta i spelen men 32 av dem uteblev. Bojkotten grundade sig i missnöje med att Storbritannien och Nordirland upprätthöll idrottsutbyte med Sydafrika, landets apartheidpolitik till trots. Den sydafrikanska regimen hade huvudsakligen isolerats sedan 1960-talet. Isoleringen hade även ägt rum inom ramen för Samväldet, vilket föranlände Sydafrika att lämna detsamma. Huvuddelen av samväldets karibiska, afrikanska och asiatiska medlemmar bojkottade spelen, medan de huvudsakligen "vita" länderna deltog. Undantag fanns dock, exempelvis deltog afrikanska Botswana men inte Cypern. Bermuda gav senfärdigheten ett ansikte då landet deltog vid spelens invigning men sedan drog sig ur.

Deltagande länder 

 
  (drog sig ur efter invigningen) 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
  (debut)
 
 
  (debut)

Bojkottande länder

Medaljliga

Medaljörer per idrott

Badminton

Bowls

Boxning

Brottning

Cykling

Friidrott

Rodd

Simsport

Konstsim

Simhopp

Simning

Skytte

Tyngdlyftning

Källor 
 Samväldesspelens webbplats
 Engelskspråkiga Wikipedia: 1986 Commonwealth Games (2017-08-19)

Fotnoter 

1986
Internationella sportevenemang i Glasgow
1986 i Storbritannien
Multisportevenemang 1986
Multisportevenemang i Storbritannien
X-37B OTV-5

X-37B OTV-5 eller USA-277 var en flygning av en X-37B, för USA:s flygvapen. Uppskjutningen gjordes den 7 september 2017, Kennedy Space Center Launch Complex 39, Florida, med en Falcon 9-raket.

Efter 780 dagar i rymden återinträdde farkosten i jordens atmosfär och landade på Kennedy Space Center i Florida den 27 oktober 2019.

Efter uppskjutningen lyckades SpaceX att landa bärraketens första steg på Landing Zone 1, några kilometer från uppskjutningsplatsen.

Källor 

Rymdfarkoster
Rymdfartsåret 2017
2017 i USA
Quid Pro Quo (travhäst)

Quid Pro Quo, född 19 april 2009 på Menhammar stuteri i Ekerö i Stockholms län, är en svensk varmblodig travhäst. Han tränades av Svante Båth och kördes av Erik Adielsson.

Quid Pro Quo tävlade åren 2011–2017 och sprang in 7,1 miljoner kronor på 71 starter varav 17 segrar, 19 andraplatser och 13 tredjeplatser. Han tog karriärens största segrar i Gran Premio Orsi Mangelli (2012), Sprintermästaren (2013) och Sundsvall Open Trot (2014). Han kom även på andraplats i Ulf Thoresens Minneslopp (2012), Konung Gustaf V:s Pokal (2013) och Åby Stora Pris (2013) samt på tredjeplats i Svensk Uppfödningslöpning (2011), Korta E3 (2012) och Grosser Preis von Deutschland (2013).

I november 2017 togs beslutet att han avslutar tävlingskarriären och istället blir avelshingst på heltid. En avelsvärdering gjordes på honom 2013, där han erhöll "mycket högt skattat avelsvärde". Hans första avkomma är Ben som föddes 2016 (död 2017) undan Quadrupedans (efter Andover Hall).

Referenser

Noter

Externa länkar 

Hästar födda 2009
Svenska varmblodiga travhästar
Hästar födda på Menhammar stuteri
Hästar som tränats av Svante Båth
1851 Lacroute

1851 Lacroute eller 1950 VA är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 9 november 1950 av den franske astronomen Louis Boyer vid Algerobservatoriet. Den har fått sitt namn efter den franska astronomen Pierre Lacroute.

Asteroiden har en diameter på ungefär 18 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Themis.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Themis-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av L Boyer
Astronomiska upptäckter 1950
1599 Giomus

1599 Giomus eller 1950 WA är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 17 november 1950 av den franske astronomen Louis Boyer vid Algerobservatoriet. Den har fått sitt namn efter Gien i Frankrike.

Asteroiden har en diameter på ungefär 41 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Hygiea.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Hygiea-asteroider
Småplaneter namngivna efter platser
Astronomiska upptäckter av L Boyer
Astronomiska upptäckter 1950
Margaretas Tidiga Unghästserie

Margaretas Tidiga Unghästserie är en årlig travserie som körs på Solvalla för svenskfödda 3– och 4-åriga varmblodiga hästar. Serien består av fyra klasser; 3-åriga hingstar och valacker, 4-åriga hingstar och valacker, 3-åriga ston och 4-åriga ston. Serien körs vid fyra tillfällen (februari, mars, maj, juni) under våren varje år sedan startåret 2017. Samtliga lopp körs över distansen 2140 meter med autostart och har 300 000 kronor i förstapris.

Bakom initiativet till travserien står Margareta Wallenius-Kleberg och Menhammar stuteri.

Tävlingstillfället i mars 2018 kördes på Mantorptravet, på grund av dåligt väder på Solvalla.

Vinnare

3-åriga hingstar och valacker

3-åriga ston

4-åriga hingstar och valacker

4-åriga ston

Referenser

Noter

Externa länkar 

 Margaretas Tidiga Unghästserie: Statistik

Svenska travlopp
Travlopp som körs på Solvalla
Sportevenemang i Stockholm
Återkommande sportevenemang med premiär 2017
Operation Böllebank

Operation Böllebank (danska: Bøllebank, svenska: 'busebankning') var en strid som utkämpades mellan ett danskt stridsvagnskompani under FN-flagg och bosnienserbiska styrkor kring en svensk-norsk FN-observationspost i närheten av Tuzla i Bosnien-Hercegovina den 29 april 1994.

Observationsposten med beteckningen Tango 2 utsattes för utdragen artilleribeskjutning från bosnienserbiska styrkor och ett danskt stridsvagnskompani ur den nordiska FN-bataljonen Nordbat 2 skickades till undsättning. Kompaniet bestod av sju Leopard 1A5-stridsvagnar och en pansarbil. Danskarna var vana vid att fientligheter snabbt upphörde inom ett område när man anlände med sina stridsvagnar. Man körde därför i mörkret med tänd belysning och synlig FN-flagg.  När man kom till byn Saraci blev man emellertid beskjuten med granater och avancerade pansarvärnsrobotar från skyddade och kamouflerade ställningar. Stridsvagnskompaniet som befann sig i ett mycket utsatt läge begärde luftunderstöd men det avslogs. Trots att det är tveksamt om insatsreglerna medgav detta så gav den danske befälhavaren överstelöjtnant Möller order om att slå sig ur bakhållet och fortsätta för att undsätta Tango 2. Under striden som följde nedkämpade eller tystade danskarna alla identifierade beskjutande ställningar, förstörde eller jagade bort tre T-55-stridsvagnar och fick en ammunitionsdepå att explodera. Den serbiska sidan uppgav att nio personer dödats på deras sida, andra källor uppger att förlusterna var avsevärt högre. FN förbandet undslapp förluster i människoliv, en stridsvagn skadades.

Det finns olika åsikter om resultatet av striden, den största som utkämpats av danska trupper sedan andra världskriget. Vissa anser att operationen satte stopp för de bosnienserbiska försöken att ringa in och svälta ut Tuzla och därigenom räddade många civila liv. Den framgångsrika operationen anses också ha lett till en ny och mer offensiv dansk doktrin för uppträdande i internationella uppdrag. Det finns också en mer kritisk diskussion om hur operationen leddes, något som getts uttryck för i den danska P1 dokumentären ”Lögnen om Böllebank” från 2017, som dock drogs tillbaka på grund av “beklagliga fel”; publiceringen kom senare tillbaka under namnet ”Om Böllebank”.

Referenser

Noter 

Krigsåret 1994
Böllebank
Danska slag
1994 i Bosnien och Hercegovina