kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Johan Fredrik Malmborg

Johan Fredrik Malmborg, född 5 februari 1779 på Sveaborg, död 6 februari 1817 i Vreta klosters socken, var en svensk militär och tecknare.

Biografi
Malmborg gick in som sergeant vid Arméns flotta den 29 maj 1790, som elvaåring. Han deltog i strider under Gustav III:s ryska krig, såsom adjutant för vid 11:e kanonslupsdivisionen och därefter vid Fjärde brigaden. Malmborg deltog och var närvarande vid Slaget vid Svensksund den 9-10 juli 1790 för vilket han 1809 erhöll Svensksundsmedaljen. Efter kriget avlade han sjöofficersexamen 1795. Åren 1800–1805 var Malmborg kompaniofficer vid Krigshögskolan i Karlberg. Han blev löjtnant 1801 och kapten 1811. Malmborg tjänstgjorde som informationsofficer vid flottan 1805–1807. Han blev tillfångatagen vid Sveaborg 1808 och var efter frigivningen verksam som arbetschef vid byggandet av Göta kanal. Han adlades 1816. Som konstnär utförde han fartyg och romantiska landskapsbilder i teckning eller akvarell. Under sin fångenskap  1808–1809 utförde han en serie bilder från fängelselivet och topografiska motiv. Malmborg är representerad vid Nationalmuseum och Statens sjöhistoriska museum.

Han var son till överstelöjtnanten Per Adolf Malmborg och Lovisa Fredrika Toll och från 1811 gift med Aurora Henrietta Blomstedt. Han var far till godsägaren Johan Adolf von Malmborg och kaptenen Carl Fredrik von Malmborg samt bror till Otto August Malmborg.

Utmärkelser
Svensksundsmedaljen - 7:s storleken, 1809 (för deltagande vid Slaget vid Svensksund 1790)
Adlad - 23 april 1816

Tryckta källor
 adelsvapen.com
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 69-70, Allhems Förlag, Malmö. LIBRIS-ID:8390296

Noter

Svenska tecknare under 1800-talet
Svenska militärer under 1800-talet
Män
Födda 1779
Avlidna 1817
Svensksundsmedaljen
Personer i Gustav III:s ryska krig
Personer under gustavianska tiden
Deltagare i slaget vid Svensksund
Svenskt adlade
Eolsgatan

Eolsgatan är en kort återvändsgata på Södermalm i Stockholms innerstad. Gatan gick ursprungligen i en brant backe i nord–sydlig riktning mellan Söder Mälarstrand och korsningen Heleneborgsgatan/Högalidsgatan, men saknar nu anslutning till Söder Mälarstrand.

Gatan namngavs år 1885. Enligt de första planerna skulle den heta Utblicksgatan eller Utsiktsgatan, men de namnen godkändes inte av stadsfullmäktige. Istället gavs den namnet Eolsgatan efter vindarnas gud i grekisk mytologi, Aiolos, som på svenska ibland benämns Eol.

Eolsgatan har bara två adresser, 2A och 2B, i ett hus som byggdes år 1912–1913 efter ritningar av arkitekterna Gustav Lindén och Osvald Almqvist. Tidigare dominerades området på östra sidan av Eolsgatan av Münchenbryggeriets stallbyggnad. Den byggnaden revs år 1979 och ersattes av ett äldreboende.

Referenser

Gator och torg på Södermalm
Johan Adolf von Malmborg

Johan Adolf von Malmborg, född 8 oktober 1812 i Söderköping, död 26 oktober 1892 i Stockholm, var en svensk godsägare och konstnär.

Han var son till kaptenen Johan Fredrik Malmborg och Aurora Henrietta Blomstedt och från 1844 gift med Charlotta Ulrika Vilhelmina Sjöstéen samt bror till Carl Fredrik von Malmborg. Han var vid sidan av sin verksamhet som godsägare utövande konstnär och utförde en stor mängd tavlor med hästmotiv.

Källor
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 69, Allhems Förlag, Malmö. LIBRIS-ID:8390296

Noter

Svenska målare under 1800-talet
Män
Födda 1812
Avlidna 1892
Personer från Söderköping
Djurmålare
Lothar Malskat

Lothar Malskat, född 3 maj 1913 i Königsberg (nu Kaliningrad), död 10 februari 1988 i Wulfsdorf, var en tysk konstnär och konstförfalskare.

Malskat studerade konst vid konstakademien i Königsberg och blev 1952 världsbekant när han uppgav att han målat de nyupptäckta gotiska målningarna i Lübecks bombskadade Mariakyrka. Vid den efterföljande rättsprocessen framkom att han på uppdrag utfört liknande målningar i andra tyska kyrkor. Han vistades i Sverige 1956–1957 och utförde ett antal dekorationsmålningar i gotisk stil bland annat på restaurang Tre Kronor i Stockholm. Hans stafflikonst består av verk som efterbildar äldre mästares verk.

Källor
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 77, Allhems Förlag, Malmö. LIBRIS-ID:8390296

Noter

Tyska konstnärer under 1900-talet
Konstförfalskare
Personer från Königsberg
Män
Födda 1913
Avlidna 1988
Ova Malmquist

Hans Olof (Ova) Malmquist, född 26 oktober 1913 i Huddinge, död 17 augusti 1994 i Kungsör, var en svensk skulptör och slöjdlärare.

Han var son till professor Axel Johannes Malmquist och Elsa Melander och från 1939 gift med Inga Cecilia Stjärnström. Han utbildade sig till möbelsnickare genom att arbeta som lärling hos Carl Malmsten därefter studerade han till slöjdlärare vid slöjdlärarseminariet. Malmquist var som konstnär autodidakt. Separat ställde han ut i Köping och tillsammans med sin mor ställde han ut på Umeå museum 1945. Han medverkade i ett stort antal samlingsutställningar bland annat på Realités Nouvelles i Paris och med olika konstföreningar i Sverige. Han började skulptera 1938 och utförde under de första åren stiliserade porträtthuvuden och ibland med specifikt norrländska personer, under andra världskrigets flyktingstorm kom han att använda flyktingar som modeller. Många av hans porträttskulpturer är utförda i en stengöt. Efter kriget började han arbeta med nonfigurativa skulpturer där han ibland använde plast, järn och stålsmide som bas. Malmquist är representerad vid Umeå länsmuseum och med ett porträtt av Ernst Wigforss vid Vilhelmina Folkets hus samt med en smidesskulptur vid Scheeleskolan i Köping och vid Ricklundagårdens konstsamling.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 72, Allhems Förlag, Malmö. LIBRIS-ID:8390296

Svenska skulptörer under 1900-talet
Män
Födda 1913
Avlidna 1994
Personer från Huddinge socken
Svenska lärare under 1900-talet
Elsa Malmquist

Jeanette Elsa Sophie Malmquist, född 19 oktober 1886 i Stockholm, död 26 december 1977 i Falun, var en svensk målare och tecknare.

Hon var dotter till statsgeodenten och författaren Henning Melander och Ebba Olin och från 1908 gift med professor Axel Johannes Malmquist samt mor till Ova Malmquist. Hon studerade konst vid Tekniska skolan i Stockholm samt privata studier för Emma Toll och Gerda Tirén samt under studieresor till bland annat London, Paris och Hamburg. [Separat ställde hon ut i Huddinge och på Fornby folkhögskola. Tillsammans med sin son ställde hon ut på Umeå museum 1945. Hennes konst består av stilleben, blomstermotiv och landskapsbilder samt affischer och gratulationsadresser. Malmquist är representerad vid Västerbottens museum i Umeå.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 72, Allhems Förlag, Malmö. 

Svenska målare under 1900-talet
Kvinnor
Födda 1886
Avlidna 1977
Konstnärer från Stockholm
Svenska tecknare under 1900-talet
Vokalbrytning

Vokalbrytning är inom historisk lingvistik en diftongering av en kort vokal i vissa sammanhang. Diftongering av vokaler är ett vanligt fenomen i många typer av ljudförändringar, men termen brytning används i första hand inom studiet av germanska språk.

Nordiska språk
I fornnordiskan skedde brytning av äldre urnordiska *e > *ea > *ia om följande stavelse innehöll ett /a/, och *e > *eo > *io > iɔ̄ om följande stavelse innehöll ett /u/, på grund av u-omljud, en vokal som senare gick förlorad i fornnordiskan på grund av synkope.

 urnord. *hertan > fn. *hiarta > sv. hjärta, jf. obrutna tyska Herz
 urnord. *helpan > fn. *hialpa > sv. hjälpa, jf. obrutna tyska helfen
 urnord. *ferðuʀ > fn. fiǫrðr > sv. fjord (fjärd har stamvokalen från fornsvenska genitivformen fiærdhar<ref>Elof Hellquist, Svensk etymologisk ordbok. Lund 1922.</ref>)
 urnord. *skelduʀ > fn. skiǫldr > sv. skjöld (nuvarande stavning sköld), jf. obrutna tyska SchildI vissa fall slog inte brytningen igenom över hela språkområdet, så att *eka utvecklades till *ek i västnordiska språk och *iak i östnordiska språk, jämför svenska jag med nynorska eg.

Fornengelska
Fornengelskan genomgick brytning av *i > *io; *e > *eo och *a > *ea, före /l/ eller /r/ och en efterföljande konsonant, eller före /h/.

 *kald- > feng. ceald > eng. cold ’köld’
 *erþe- > feng. eorþe > eng. earth ’jord’
 *nǣh > feng. nēah > eng. near ’nära’
 *sæh > feng. seah > eng. saw'' ’såg’

Referenser

Källor 
 
 

Fonetik
Historisk lingvistik
Germanistik
Nordiska språk
Johan Fredrik Markman

Johan Fredrik Markman, född omkring 1763, död 25 augusti 1806 i Skövde, var en svensk kyrkomålare, allmogemålare och rådman.

Han var gift med Stina From. Markman var verksam som kyrkomålare i Västergötland. Han målade en serie evangelister och apostlar i Bergs kyrka 1795 och liknande motiv i Lugnås kyrka 1800. Bland hans kvarlåtenskap fanns Fem större och mindre Böcker med ritningar och kopparstick samt en stor inbunden bok med ritstycken.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 87, Allhems Förlag, Malmö. LIBRIS-ID:8390296

Svenska kyrkomålare
Män
Födda 1763
Avlidna 1806
Svenska målare under 1700-talet
Helge Mannerberth

Anders Helge Mannerberth, född 8 februari 1918 i Kvarnsjö,  Klövsjö församling, Jämtlands län, död 25 februari 2006 i Strömsund, Ströms församling, Jämtlands län, var en svensk målare och grafiker.

Biografi
Mannerberth studerade grafik vid Konsthögskolan 1950–1956 och under studieresor till Norge, Finland och Danmark. Separat ställde han ut första gången i Borgsjö 1956, och han medverkade i Nationalmuseums Unga tecknare 1951–1952 samt i utställningen Svart och vitt på Konstakademien 1955. Han medverkade i samlingsutställningar med Jämtlandskonstnärerna i Östersund. Hans konst består huvudsakligen av landskapsmåleri med motiv från Jämtland, Västkusten och Skåne utförda i olika grafiska tekniker. 

Han verkade från 1959 som teckningslärare vid skolorna i bland annat Hoting och Strömsund, samt var även en aktiv fiolspelman.

Mannerberth var son till timmermannen Olof Nilsson och Anna Eriksson, och från 1945 gift med Ingrid Margareta Schröder.

Källor

Helge Mannerberth i Konstnärslexikonett Amanda

Noter

Externa länkar
 Spelmansgruppbild i Jamtlis bildarkiv

Svenska målare under 1900-talet
Män
Födda 1918
Avlidna 2006
Personer från Klövsjö socken
Svenska grafiker under 1900-talet
Krzysztof Warlikowski

Krzysztof Warlikowski, född 26 maj 1962 i Szczecin, är en polsk teaterregissör.

Biografi
Först studerade Krzysztof Warlikowski historia, romanska språk och filosofi vid Uniwersytet Jagielloński i Kraków. 1983 for han till Paris för fortsatta studier i klassisk teater vid École pratique des Hautes Études och i franska, franskspråkig litteratur och filosofi vid Sorbonneuniversitetet. 1989 återvände han till Polen för att utbilda sig i teaterregi vid Państwowa Wyższa Szkoła Teatralna im. Ludwika Solskiego (Ludwik Solskis teaterhögskola) i Kraków där han studerade för Krystian Lupa och tog sin examen 1993. 1992 var han regiassistent åt Peter Brook på Théâtre des Bouffes-du-Nord i Paris. Han debuterade som regissör på Stary Teatr i Kraków 1993 då han satte upp Heinrich von Kleists Markiza O. (Markisinnan von O.). Redan 1995 fick han rykte om sig att vara en provokatör med uppsättningen av Bernard-Marie Koltès Roberto Zucco på Teatr Nowy i Poznań. I Polen har han regisserat på flertalet ledande teatrar. Sedan 2016 är han konstnärlig ledare för den nystartade Nowy Teatr i Warszawa. Krzysztof Warlikowski har blivit internationellt hyllad och har bland annat regisserat på Piccolo Teatro i Milano, Staatstheater Stuttgart, Schauspiel Bonn, Théâtre national de Nice, Schauspielhaus Hannover, Théâtre de l'Odéon i Paris, Teatro Real i Madrid och Théâtre Royal de la Monnaie i Bryssel. Förutom talteater har han även regisserat opera. Bland priser han tilldelats kan nämnas det ryska Meyerholdpriset 2006 för internationella insatser inom teatern, det amerikanska Obie Award 2008 och samma år det franska teaterkritikerpriset Syndicat Professionnel de la Critique Théâtre, Musique et Danse. 2008 tilldelades han det europeiska teaterpriset Premio Europa New Theatrical Realities.

Referenser

Källor
 Krzysztof Warlikowski, Encyclopædia Universalis (läst 29 juli 2017)
 Krzysztof Warlikowski, theatre-contemporain.net (läst 29 juli 2017)
 Krzysztof Warlikowski, Premio Europa (läst 29 juli 2017)
 Krzysztof Warlikowski, culture.pl (läst 27 december 2016)
 Krzysztof Warlikowski - Chronology of life and work, Culture hub (läst 27 december 2016)
 Krzysztof Warlikowski, e-teatr.pl, Polski wortal teatralny (läst 27 december 2016 med hjälp av Google översätt)
 Betty Skawonius: Europeiska ideer på scen. Unga regissörer utbyter erfarenheter på Dramaten, Dagens Nyheter 20/1 1994
 Theresa Benér: Vitaliteten på Paris scener ruskar om, Svenska Dagbladet 29/12 2016
 Theresa Benér: Teater som frizon för förtryckta, Svenska Dagbladet 17/8 2013
 Theresa Benér: Hur långt kan konsten kompromissa?, Svenska Dagbladet 4/5 2016

Noter

Polska teaterregissörer
Polska teaterchefer
Polska operaregissörer
Personer från Szczecin
Födda 1962
Levande personer
Män
Alumner från Jagellonska universitetet
Alumner från Université Panthéon-Sorbonne
Erik Marklund (konstnär)

Erik Leo Marklund, född 22 september 1909 i Kiruna, död 1980, var en svensk målare och skulptör.

Han var son till lokföraren Leo Marklund och Karolina Christiansson och från 1937 gift med Birgit Engström. Marklund var som skulptör och bildkonstnär autodidakt. Tillsammans med Emil Antman och Rolf Swedberg ställde han ut på Norrbottens museum i Luleå 1946. Hans bildkonst består av skärgårdsmotiv, figurkompositioner och porträtt utförda i olja samt skulpturer i gips eller trä. Marklund är representerad vid Norrbottens museum och i Maluddens skola.

Se även 

 Brändöskär

Källor
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 86-87, Allhems Förlag, Malmö. LIBRIS-ID:8390296
Svenska konstnärer, Biografisk handbok, Väbo förlag, 1987, sid 348, 

Svenska skulptörer under 1900-talet
Män
Födda 1909
Avlidna 1980
Personer från Kiruna
Svenska målare under 1900-talet
Zenithgatan

Zenithgatan är en gata i delområdet Värnhem i stadsområdet Norr i Malmö som sträcker sig från Värnhemsgatan till Industrigatan och korsar Sallerupsvägen. 

Zenithgatan namngavs 1902 efter Margarinaktiebolaget Zenith, en margarinfabrik som startades 1899 av grosshandlarna Cornelius Faxe, Lorens Faxe, Axel Hagerman och Johan Fredrik Andersson. Fabriksbyggnaden revs på 1960-talet. Vid Zenithgatan ligger bland annat Malmö stads spårvägars tidigare kontors- och verkstadsbyggnad, vilken uppfördes 1905–1906 efter ritningar av stadsarkitekten Salomon Sörensen. Lokalerna disponeras numera av Rörsjöskolan. Vid Zenithgatan finns även Malmö Skofabriks AB:s gamla byggnad, där bland annat Kvarnby folkhögskola har viss verksamhet.

Referenser

Gator i Malmö
William Marklund

Oskar William Marklund, född 20 juni 1912 i Gideå församling, Västernorrlands län, död  20 januari 1998 i Ljusnedals församling, Jämtlands län, var en svensk skulptör.

Han var son till bagaren Hjalmar Marklund och Beda Larsson och från 1951 gift med Dagmar Margareta Stefansdotter Sandrén. Han var bror till Bror Marklund. Han utbildade sig först till möbelsnickare och kom senare till Konsthögskolan där han var elev 1939-1945. Han medverkade i utställningen Skulptur i natur som visades i Göteborg 1949 och som under 1950 visades som en vandringsutställning. Tillsammans med sin bror, Rune Hagman och Gösta Fougstedt ställde han ut i Sollefteå 1953. För Folkets hus i Malmö utförde han en stenfris bestående av 18 reliefer som skildrar arbetet inom industri och hantverk, för telegrafhuset i Sollefteå utförde han en träreliefen Rimmerflottaren, för stadshuset i Kumla utförde han en järnrelief, för Gideå kyrka utförde han en dopfunt av trä och i Gubbängen finns hans fristående skulptur Barngrupp utförd i granit. Marklund är representerad i ett flertal kommuner och landsting.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 87, Allhems Förlag, Malmö. LIBRIS-ID:8390296
Svenska konstnärer, Biografisk handbok, Väbo förlag, 1987, sid 347,

Noter 

Svenska skulptörer under 1900-talet
Män
Födda 1912
Avlidna 1998
Personer från Gideå socken
Sigismund Novisadi

Sigismund Novisadi (Novosadi), född 22 januari 1701 i Karlskrona, död 17 december 1773 i Karlskrona, var en svensk guldsmed, tecknare och kopparstickare.

Han var son till guldsmeden och konstnären Sigismund Novisadi d.ä. och Gertrud Lyttekenschwager och gift första gången med Maria Elisabeth Schlyter och andra gången från 1751 med Margareta Torpadius. Han var far till guldsmeden Fredrik Sigismund Novisadi och kopparstickaren Ulrik Wilhelm Novisadi. Han var lärling hos guldsmeden Jacob Brunck i Stockholm från 1715 och blev gesäll 1720 samt mästare i guldsmedsämbetet i Karlskrona 1734. Där var han till ålderman 1745-1750 och 1751-1761. Bland hans bevarade arbeten märks ett allegoriskt kopparstick över Ulrika Eleonoras död och begravning.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 277, Allhems Förlag, Malmö. LIBRIS-ID:8390296

Svenska guldsmeder
Män
Födda 1701
Avlidna 1773
Konstnärer från Karlskrona
Svenska tecknare under 1700-talet
Svenska grafiker under 1700-talet
Svenska konsthantverkare under 1700-talet
Max Marcus

Max Moritz Marcus, född 23 mars 1879 i Stockholm, död där 14 juni 1955, var en svensk direktör och konstnär. Han var far till Björn Marcus.

Han var son till fabrikören Adolph Moritz Marcus och Johanna Horwitz samt gift första gången 1905 med Hilma Eleonora Sachtleben och andra gången från 1927 med Ellen Elisabeth Lind. Vid sidan av sitt arbete i familjeföretaget var han verksam som konstnär. Han var en av medlemmarna i konstnärsgruppen De Frie. Separat ställde han ut på Gummesons konsthall 1917 och på Thurestams konstsalong i Stockholm. Han medverkade i samlingsutställningar med De Frie, Konstföreningen för södra Sverige, Svensk konst i Helsingborg, Liljevalchs konsthall och på den Baltiska utställningen i Malmö. Hans konst består av Stockholms- och skärgårdsmotiv samt landskapsmålningar från Skåne.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 83, Allhems Förlag, Malmö. LIBRIS-ID:8390296
Svenska konstnärer, Biografisk handbok, Väbo förlag, 1987, sid 347, 

Svenska konstnärer under 1900-talet
Män
Födda 1879
Avlidna 1955
Konstnärer från Stockholm
Svenerik Markhed

Sven Erik (Svenerik) Birger Markhed, född 9 maj 1925 i Kvarnmåla, Väckelsångs socken, Kronobergs län, död 13 maj 1996 i Kristdala i Oskarshamns kommun, var en svensk målare.

Han var son till folkskolläraren Henning Karlsson och Elsa Lindell och från 1951 gift med Gunnel Bardby. Markhed studerade målning vid Essemskolan i Malmö 1947–1950. Separat ställde han ut första gången i Växjö 1949 och genomförde därefter ett stort antal separatutställningar. Tillsammans med Tage E Nilsson ställde han ut i Växjö 1952 och tillsammans med Alf Olsson ställde han ut i Avesta 1959. Han medverkade i utställningar på Färg och Form i Stockholm och samlingsutställningar med Skånes konstförening och olika småländska konstföreningar samt med Sveriges allmänna konstförening. Han tilldelades stipendium från Ellen Trotzigs fond 1959. Hans konst består av landskapsmålningar med motiv från södra Sverige utförda i olja, gouache eller akvarell. Han var medlem i Konstnärernas Samarbetsorganisation.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 85, Allhems Förlag, Malmö. LIBRIS-ID:8390296
Svenska konstnärer, Biografisk handbok, Väbo förlag, 1987, sid 347, 
Vem är Vem?, Skåne, Halland, Blekinge, 1966, sid 548. 

Svenska målare under 1900-talet
Män
Födda 1925
Avlidna 1996
Personer från Väckelsångs socken
Fahle Martin

Fale Martin, född 17 april 1843 i Enköping, död 25 januari 1888 i Sankt Nikolai församling, Stockholmvar en svensk översättare, författare och konstnär.

Han var son till provinsialläkaren Paul August Martin och Amalia Christina Albertina Lindström. Martin studerade vid Konstakademien i Stockholm och framträdde därefter som djurmålare. Som författare skrev han poem under signaturen Prosper Bloch och översatte bland annat Mark Twains Kattguld 1877.

Källor
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 92, Allhems Förlag, Malmö. LIBRIS-ID:8390296

Noter

Djurmålare
Svenska landskapsmålare
Svenska målare under 1800-talet
Svenska författare under 1800-talet
Svenska översättare under 1800-talet
Personer från Enköping
Födda 1843
Avlidna 1888
Män
Lars Marklund

Lars Axel Marklund, född 15 mars 1917 i Vittangi församling, Kiruna, död 26 januari 1969 i Marbella  i Spanien (kyrkobokförd i Farsta församling), var en svensk konstnär och keramiker.

Han var till 1965 gift med Ingrid Helené. Marklund utexaminerades från fackavdelningen för keramik vid Konstindustriella skolan i Stockholm 1952 och från Högre konstindustriella skolan 1954. Han medverkade med bildkonst vid Sveriges allmänna konstförenings vårsalong på Liljevalchs konsthall 1954 och han medverkade i Liljevalchs Stockholmssalonger. Hans keramik består av dekorativa kompositioner huvudsakligen i en nonfigurativ motivvärld utförda i stengods.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 87, Allhems Förlag, Malmö. LIBRIS-ID:8390296
Sveriges dödbok 1901–2013

Noter 

Svenska målare under 1900-talet
Svenska keramiker 
Män
Födda 1917
Avlidna 1969
Svenska konsthantverkare under 1900-talet
Everyone I Have Ever Slept With 1963–1995

Everyone I Have Ever Slept With 1963-1995, även känt under namnet "The Tent", var namnet på ett installationskonstverk skapat av Tracey Emin. Verket, som snabbt blev berömt, bestod av ett tält där Emin applicerat namnen på alla som hon bokstavligt talat delat säng med (dock inte alltid på ett sexuellt plan). Det ägdes av Charles Saatchi men förstördes 2004 i en stor lagerlokalsbrand i London. Emin har sedan dess vägrat att återskapa det.

Referenser
Brown, Neil, Tracey Emin. Tate Publishing 2006. .

Se även
Young British Artists

Konstverk 1995
Ej längre existerande konstverk
Konstverk av brittiska konstnärer
Japan i olympiska sommarspelen 1952

Japan deltog med 69 deltagare vid de olympiska sommarspelen 1952 i Helsingfors. Totalt vann de en guldmedalj, sex silvermedaljer och två bronsmedaljer.

Medaljer

Guld
 Shohachi Ishii - Brottning, fristil, bantamvikt.

Silver
 Yushu Kitano - Brottning, fristil, flugvikt.
 Tadao Uesako - Gymnastik, fristående.
 Masao Takemoto - Gymnastik, hopp.
 Hiroshi Suzuki - Simning, 100 meter frisim.
 Shiro Hashizume - Simning, 1500 meter frisim.
 Hiroshi Suzuki, Yoshihiro Hamaguchi, Toru Goto och Teijiro Tanikawa - Simning, 4 x 200 meter frisim.

Brons
 Takashi Ono - Gymnastik, hopp.
 Tadao Uesako - Gymnastik, hopp.

Källor 
 

1952 i Japan
Nationer i olympiska sommarspelen 1952
1952
Shadows of the Sun

Shadows of the Sun är det sjunde studioalbumet av det norska black metal-bandet Ulver. (Dessutom har bandet spelat in två soundtrack-album). Albumet utgavs 2007 av skivbolaget Jester Records.

Låtförteckning
 "Eos" – 5:05
 "All the Love" – 3:42
 "Like Music" – 3:30
 "Vigil" – 4:27
 "Shadows of the Sun" – 4:36
 "Let the Children Go" – 3:50
 "Solitude" (Black Sabbath-cover) – 3:53
 "Funebre" – 4:26
 "What Happened?" – 6:25

Text och musik: Ulver (spår 1–6, 8, 9), Bill Ward / Geezer Butler / Ozzy Osbourne / Tony Iommi (spår 7)

Medverkande
Musiker (Ulver-medlemmar)
 Trickster G. (Kristoffer Rygg) – sång
 Tore Ylwizaker (Tore Ylvisaker) – keyboard
 Jørn H. Sværen – div. instrument

Bidragande musiker
André Orvik – violin
Dorthe Dreier – viola
Hans Josef Groh – cello
Vegard Johnsen – violin (spår 1, 4, 9)
Mathias Eick – trumpet (spår 2, 6, 7)
Christian Fennesz – supplemental shimmer (spår 4)
Espen Jørgensen – akustisk gitarr (spår 4), elektrisk gitarr (spår 3, 7)
Pamelia Kurstin – theremin (spår 1, 8)

Produktion
Kristoffer Rygg – producent
Tore Ylwizaker – producent, ljudtekniker, ljudmix
Audun Strype – mastering
Trine Paulsen – omslagskonst
Kim Sølve – omslagskonst

Referenser

Externa länkar
 Shadows of the Sun på Encyclopaedia Metallum

Musikalbum 2007
Norska black metal-album