kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
The Rattlesnake

The Rattlesnake är en ryttarstatyett av den amerikanske konstnären Frederic Remington. Statyetten var en av Remingtons populäraste, efter Bronco Buster.

Statyetten avbildar en cowboy som rider på en häst som skräms av en skallerorm. Ryttaren, med mustasch och byxholkar av ylle, lutar sig framåt och tar ett grepp om hästens man med ena handen och håller sin hatt i den andra.

Frederic Remington modellerade skulpturen, 52 centimeter hög, 1905. Den göts i brons enligt förlorat vax-metoden av Roman Bronze Works i New York i elva exemplar i en första upplaga. År 1908 arbetade Remington om skulpturen och modellerade en ny version, som var något större. I den versionen har hästens ben en något annorlunda utformning, samtidigt som ryttarens kropp är ytterligare framåtböjd. Av den senare versionen har ett större antal exemplar gjutits.

Ett exemplar av den första versionen fanns uppställd i Ovala rummet eller Oval Office Study i Vita huset under Ronald Reagans och George H.W. Bushs tid, som pendang till Bronco Buster. En uppförstorad skulptur av den andra versionen restes 1999 i Jonesboro, Arkansas.

Bildgalleri

Källor
 The Rattlesnake, Metropolitan Museum of Art
 The Rattlesnake by Frederic Remington, Art Bronze
 Frederic Remington (1861-1909), The Rattlesnake, Christie's, 2 December 2009
 Frederic Remington (1861-1909), The Rattlesnake, Christie's, 30 November 2011
 The Rattlesnake, Amon Carter Museum of American Art
 The Rattlesnake, Reynolda House Museum of American Art
 The Rattlesnake (copy), Arkansas Historic Preservation Program

Skulpturer i USA
Ryttarskulpturer
Skulpturer från 1900-talet
Skulpturer av amerikanska skulptörer
Philippe Jules Mancini

Philippe Jules Mancini, född 1641, död 1707, var en fransk aristokrat.

Han var son till den italienska baronen Lorenzo Mancini och Girolama Mazzarini och brorson till kardinal Mazarin. Han var den enda bror som blev vuxen till de berömda Mazarin-systrarna Laure, Olympe, Marie, Hortense och Marie-Anne. Syskonen fördes som barn till det franska hovet tack vare sin morbrors inflytande, och växte upp i kretsen av den franska kungafamiljen.  

Kardinalen och änkedrottning Anna av Österrike önskade båda att den unge kung Ludvig XIV:s yngre bror Filip I av Orléans skulle göras politiskt ofarlig för sin äldre bror, och Philippe Jules Mancini fick uppgiften att bli hans vän och förtrogna och kontrollera hans beteende; han uppmuntrades att göra prinsen intresserad av nöjen och ingenting annat och bland annat att förföra honom, då homosexualitet i dåtida ögon skulle oskadliggöra denne politiskt. 

Philippe Jules var en ledande gestalt i det franska hovlivet och nämns ofta i samtida memoarer. Han blev till namnet medlem av musketörerna 1657 även om han i verkligheten sällan tjänstgjorde, och fick av morbrodern titeln hertig de Nevers, en titel Parisparlamentet vägrade godkänna men som han oavsett använde och blev känd under.

Han gifte sig 1670 med Madame de Montespans systerdotter Diane-Gabrielle de Damas de Thianges, med vilken han fick fyra barn.

Referenser

Män
Födda 1641
Avlidna 1707
Franska hertigar
Gunstlingar
Franska hovmän
Personer i Frankrike under 1600-talet
Roman Bronze Works

Roman Bronze Works, senare Roman Bronze Studios, var ett amerikanskt bronsgjuteri, som grundades 1897 i New York av Riccardo Bertelli. Det lades ned 1988.

Det var det första konstgjuteriet i USA som specialiserade sig på gjutmetoden förlorat vax. Grundaren Riccardo Bertelli var kemiingenjör från Genua. Från 1898 arbetade Frederic Remington och Charles M. Russell enbart med Roman Bronze Works. Bronsstatyetter av Remington göts av Roman Bronze Works långt in på 1980-talet.

Gjuteriet flyttade 1927 till Tiffanys fabriksbyggnad i tegel i Corona, Queens, New York.

Roman Bronze Works köptes 1946 av Salvatore Schiavo, vars far hade arbetat på gjuteriet sedan 1902. 

År 1908 byggde gjuteriet ett bostadshus med ateljé till skulptören Henry Shrady i White Plains, New York. Detta finns sedan 1982 i National Register of Historic Places som Leo Friedlander Studio.

Kända verk

 Bronco Buster, av Frederic Remington, omkring 1901
 Confederate Soldiers Monument Sculptures, av Pompeo Coppini, 1903, utanför Texas State Capitol i Austin, Texas 
 The Marquis de Lafayette, av Paul Wayland Bartlett, 1907, Hartford, Connecticut
Stephenson Grand Army of the Republic Memorial, av J. Massey Rhind, 1909, Indiana Plaza i Washington, D.C.  
McMillan Fountain, av  Herbert Adams, 1912, McMillan Reservoir, Washington, D.C. 
 The Great Rivers, av Robert Ingersoll Aitken, 1917, Missouri State Capitol, Jefferson City, Missouri 
Dante Alighieri, av Ettore Ximenes, 1921, Meridian Hill Park, Washington, D.C.
Ulysses S. Grant Memorial, av Henry Shrady, 1924, Capitol Hill, Washington, D.C. 
 Pioneer Woman, av Bryant Baker, 1930, Ponca City, Oklahoma 
 Atlas, av Lee Lawrie, 1937, Rockefeller Center, New York  
 Thomas Jefferson Statue, av Rudolph Evans, 1947, Jefferson Memorial, Washington D.C.

Bildgalleri

Bibliografi
 Lucy D. Rosenfeld: A Century of American Sculpture – The Roman Bronze Works Foundry, Schiffer Publishing 2002

Källor

Noter

Konstgjuterier
Företag i New York
Prinzregententorte

Prinzregententorte (tyska [ˈpʁɪnts.ʁeˌɡɛntənˌtɔʁtə]) är en tårta från Bayern i södra Tyskland.

En Prinzregententorte består av minst sex till åtta, tunna lager av génoisetårtbottnar med chokladsmörkräm emellan dem och en toppning av aprikossylt på den sista. Utsidan är täckt av mörk chokladglasyr.

Vem som är tårtans upphovsman är fortfarande omtvistat, men att tårtan namngavs för att hedra Luitpold av Bayern, som var prinsregent i Kungariket Bayern från 1886 är helt klarlagt. Mest trolig skapare anses den bayerske hovkonditorn Heinrich Georg Erbshäuser vara. År 1886 skapade Erbshäuser en tårta med anledning av prins regenten Luitpolds 65-årsdag, tronföljare till kung Ludvig II. Den bestod av åtta tunna lager som skulle symbolisera de då åtta bayerska administrativa distrikten (inklusive Pfalz) som existerade fram till 1945. Heinrich Georg Erbshäuser utnämndes år 1890 till kunglig hovleverantör av det bayerska hovet för sina tjänster. Andra källor anger hovkonditor Julius Rottenhöfer eller hovbagare Anton Seidel som upphovsmän.

Prinzregententorte är mycket populär i Bayern och finns i konditorier året runt.

Referenser

Externa länkar 

Tårtor
Chokladdesserter
Mat och dryck i Tyskland
Trans-Nya Guineaspråk

Trans-Nya Guineaspråk är en språkfamilj som hör till papuaspråk. Familjen är den största inom papuaspråk, och cirka 20 % av öns befolkning talar språk som hör till språkfamiljen. Det exakta antal talare eller antal språk är okänt eftersom förhållande mellan språkfamiljen och enskilda språk är osäkert..

För första gången noterades språkfamiljen på 1970-talet.

Enligt Glottolog finns det 316 språk i det sk. kärnfamiljen. De här språken delas vidare till tio undergrupper:

 Madangspråk
 Finisterre–huon-språk
 Centralväst Nya Guineaspråk
 Kainantu–goroka-språk
 Chimbu–wahgi-språk
 Enangspråk
 Danispråk
 Guhu–Oro-språk
 Mekspråk
 Painaisjöarspråk

Källor

Se även 

 TransNewGuinea.org (databas över Trans-Nya Guineaspråk)

Språk i Nya Guinea
Number One Observatory Circle

Number One Observatory Circle är officiellt residens för USA:s vicepresident. Det ligger på samma område som United States Naval Observatory i Washington, D.C. och byggdes 1893 som bostad till dess direktör, senare under 1900-talet blev det tjänstebostad för chefen för USA:s flotta. År 1974 beslöt kongressen att bygga om huset till residens för USA:s vicepresident. 

Tidigare hade vicepresidenterna bott i sin privata bostad, men det blev efterhand allt dyrare och mera besvärligt att upprätthålla säkerheten där. Det tog dock tre år innan någon flyttade dit permanent. Nelson Rockefeller använde det huvudsakligen till representation eftersom han redan hade ett hus i Washington. Vicepresident Walter Mondale var den första som flyttade in i residenset och sedan dess har alla USA:s vicepresidenter bott här under sin ämbetsperiod.

Residenset har renoverats flera gånger och det renoverades även innan vicepresident Kamala Harris och Douglas Emhoff  flyttade in 2021.

Se även

 Marine Barracks Washington
 Vita huset
 Washington Navy Yard

Källor

Externa länkar

Officiella residens i USA
Byggnader och anläggningar i Washington, D.C.
Arkitekturåret 1893
1893 i USA
Christian Karlsen

Christian Karlsen, född 1985 på Lidingö, är en svensk dirigent och konstnärlig ledare. Han har arbetat med flera stora europeiska orkestrar, bland andra Kungliga filharmonikerna, tyska hr-Sinfonieorchester, nederländska Radio Kamer Orkest.

Karlsen har studerat vid Koninklijk Conservatorium Den Haag, i Nederländerna. Han inledde karriären som assistent till den finländska dirigenten Esa-Pekka Salonen. 2008 blev han en av grundarna till New European Ensemble, för vilken han var konstnärlig ledare fram till 2014.

Under våren 2021 var han en av de tävlande i SVT:s frågesportprogram Kulturfrågan Kontrapunkt.

Utmärkelser 
Karlsen tilldelades 2019 års Interpretpris av Föreningen svenska tonsättare.

Han nominerades till Dagens Nyheters kulturpris 2021 för musikfestivalen ”Gränslandet” och albumet ”Rodrigo, Coll & Harden: Guitar works”. Albumet utsågs av Dagens Nyheter till 2020 års bästa klassiska album.

Referenser 

Födda 1985
Män
Levande personer
Svenska dirigenter
Svenska musiker under 2000-talet
Personer från Lidingö
François Fournier-Sarlovèze

François Fournier-Sarlovèze, född 28 april 1772 i Sarlat (Dordogne, död 18 januari 1827 i Paris, var en general i det franska imperiet.

Referenser

Noter 

Män
Födda 1772
Avlidna 1827
Franska generaler
Franska militärer under 1800-talet
Personer från Dordogne
8898 Linnaea

8898 Linnaea eller 1995 SL5 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 29 september 1995 av den amerikanske astronomen Gary P. Emerson i Golden. Den är uppkallad efter Linnaea Barton Keammerer.

Asteroiden har en diameter på ungefär 3 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av Gary P. Emerson
Astronomiska upptäckter 1995
Eva Salqvist

Eva Salqvist, född 1966 i Ånäset i Nysätra församling, är en svensk författare och förskollärare.

Biografi 
Salqvist är utbildad förskollärare samt fil. kand. i medie- och kommunikationsvetenskap och arbetar som lekterapeut vid Norrlands universitetssjukhus.

Hon debuterade som författare 2009 med ungdomsboken Maja söker Noa och har därefter gett ut flera böcker i denna genre.

Bibliografi
 2009 – 
 2012 – 
 2015 – 
 2017 – 
 2018 – 
 2019 – 
 2020 – 
2021 – Trillingtrion: Helvetesbrännan, Idus förlag
2022 – Häxjakt (Trillingtrion, del 2), Ordpyssel

Rex och Rut 
 2016 – 
 2016 – 
 2017 – 
 2019 – 

 2020 –

Manus till TV 
 2022-2023 – Manus till TV-serie på SVT Barnkanalen: Ricki Ripa möter (12 avsnitt översatt till  8 minoritetsspråk)

Referenser

Externa länkar

Officiell webbplats
Förlagets presentation av Eva Salqvist

Födda 1966
Levande personer
Kvinnor
Svenska författare under 2000-talet
Great Western

Great Western kan syfta på:

 Great Western Forum – ett äldre namn på en inomhusarena i Inglewood, Kalifornien, se The Forum
 Great Western Railway – ett brittiskt järnvägsbolag
 S/S Great Western – ett ångfartyg byggt 1838, det första ångfartyget byggt för passagerartrafik över Atlanten.

Geografi 
 Great Western, Victoria – ett samhälle i Victoria, Australien.
 Great Western Divide – en bergsrygg i Sierra Nevada, USA.
 Great Western Mountain – ett berg i det inre av Sri Lanka.
 Great Western Tiers – en bergskedja på Tasmanien, Australien
HD 172051

HD 172051 är en ensam stjärna belägen i den norra delen av stjärnbilden Skytten. Den har en skenbar magnitud av ca 5,85 och är svagt synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallax enligt Gaia Data Release 2 på ca 76,6 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 43 ljusår (ca 13 parsek) från solen. Den rör sig bort från solen med en heliocentrisk radialhastighet på ca 37 km/s.

Egenskaper
HD 172051 är en solliknande gul till vit stjärna i huvudserien av spektralklass G5 V. Den har en massa som är ungefär lika med en solmassa, en radie som är ca 0,9 solradier och har ca 0,8 gånger solens utstrålning av energi från dess fotosfär vid en effektiv temperatur av ca 5 600 K.

På grund av likheten med solen har HD 172051 valts ut som en primär målstjärna för både Terrestrial Planet Finder och Darwinuppdraget, som försöker hitta jordliknande exoplaneter. Under en sökning efter tänkbara bruna dvärgar med hjälp av Haleteleskopet 2004 identifierades två tänkbara följeslagare med en vinkelseparation av 5  respektive 6 bågsekunder. Dessa var dock senare kunnat konstateras vara bakgrundsstjärnor.

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/91438/hd172051.

 

		
Stjärnbilden Skytten
HR-objekt
HD-objekt
Glieseobjekt
Huvudseriestjärnor klass G
Solliknande stjärnor
Wilhelm Lyth

Georg Wilhelm Lyth (i riksdagen kallad Lyth i Stockholm), född 5 januari 1835 i Visby stadsförsamling, Gotlands län, död 5 augusti 1918 i Klara församling, Stockholms stad, var en svensk instrumentmakare och politiker. Hans farbror var kyrkoherden och riksdagsmannen Anton Julius Lyth och han var far till Paul Lyth.

Lyth var ledamot av riksdagens andra kammare 1888–1890, invald i Stockholms stads valkrets. Han tillhörde Nya lantmannapartiet.

Referenser 

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Nya lantmannapartiet
Svenska politiker under 1800-talet
Födda 1835
Avlidna 1918
Män
Politiker från Visby
Lin Ivarsson

Lin Viktoria Ivarsson, född 8 januari 1996, är en svensk alpin skidåkare inom disciplinerna störtlopp och Super-G. Ivarsson har kört i världscupen sedan 2017 och har som bäst en tjugoförsta plats i Lake Louise från 2019. Världscuppoäng har hon tagit tre gånger.

Referenser 

Födda 1996
Kvinnor
Levande personer
Svenska idrottare under 2000-talet
Svenska alpina skidåkare
Allan Weiberg

Allan Helge Weiberg, född 2 november 1924 i Åmål, död 28 januari 2021 i Karlstad, var en svensk dirigent och körledare. Weiberg var medgrundare till Värmlands musikteater (nuvarande Wermlandsoperan) och dess förste musikaliske ledare och chefsdirigent. Han var ledare för Sångföreningen Manhem i Karlstad under 31 år mellan 1975 och 2005.

Weiberg växte upp i ett musikaliskt hem i Åmål där fadern spelade fiol och modern sjöng. Han studerade på musikskolan Ingesund i Arvika 1939 och senare på Kungliga Musikhögskolan i Stockholm 1944–1951. Efter utbildningen innehade han dirigentuppdrag för Norrbottens musikkår (1953–1959) och flygets musikkår i Västerås (1959–1971), innan han kom till Karlstad 1972.

Allan Weiberg var gift med hustrun Britta (född 1923) och tillsammans har de två söner.

Referenser 

Födda 1924
Avlidna 2021
Män
Svenska dirigenter
Alumner från Kungliga Musikhögskolan i Stockholm
Svenska musiker under 1900-talet
Personer från Åmål
Feodor Werner

Carl Per Bernhard Feodor Werner (i riksdagen kallad Werner i Stockholm), född 29 februari 1836 i Skeppsholms församling, Stockholm, död 29 december 1910 i Oscars församling, Stockholms stad, var en svensk dockmästare och politiker.

Werner var ledamot av riksdagens andra kammare 1888–1890, invald i Stockholms stads valkrets. Han tillhörde Nya lantmannapartiet.

Referenser 

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Nya lantmannapartiet
Svenska politiker under 1800-talet
Födda 1836
Avlidna 1910
Män
Politiker från Stockholm
Adolf Eriksson (ingenjör)

Adolf Eriksson, född 14 juli 1877 i Arvika, död 2 mars 1972 i Hovås, var en svensk ingenjör och trafikchef.
 
Eriksson utexaminerades från Chalmers tekniska läroanstalt 1901 inom såväl mekaniska som väg-, vatten- och husbyggnadsfacket. Han anställdes samma år vid Göteborgs Spårvägar, där han under de första åren tjänstgjorde han som biträdande ingenjör vid elektrifieringen och nybyggnader. Därefter var han driftsassistent och baningenjör, innan han 1919 tillträdde befattningen som chef för trafikavdelningen, vilken han innehade till pensioneringen 1940.

Referenser

Svenska maskiningenjörer
Svenska väg- och vattenbyggnadsingenjörer
Kommunaltekniker i Göteborg
Födda 1877
Avlidna 1972
Män
Svenska ingenjörer under 1900-talet
Personer från Arvika
Short squeeze

Short squeeze menar inom aktieekonomi ett förlopp på aktiemarknaden när de som spekulerat i att en aktie ska gå ner får fel. Om man besitter tron att en viss aktie kommer att gå ner i pris finns möjligheten att låna aktier mot en avgift. Aktierna säljs omedelbart med avsikt att köpas tillbaka vid ett senare tillfälle till ett lägre pris, så kallad blankning. Efter återköp till en lägre kurs lämnar låntagaren tillbaks aktierna till utlånaren.

Om låntagaren får fel och aktien istället stiger så kan låntagaren frivilligt eller av tvång köpa tillbaks aktien till ett högre pris för att begränsa sina förluster. Om ett stort antal aktier varit utlånade kan många samtidigt fatta beslut om att återköpa aktien. Återköpen pressar upp aktiens kurs och kan starta en kedjereaktion när ännu fler gör återköp. Aktiens kurs kommer då att öka kraftigt i vad som benämns en short squeeze.

Referenser

Aktiemarknad
Cayos Miskitos

Cayos Miskitos (en: Miskito Cays) är en ögrupp och ett naturreservat i Karibiska havet utanför Nicaraguas kust, i kommunen Puerto Cabezas, Nicaragua. De palmbeklädda öarna har fina vita sandstränder. Öarnas var tidigare bebodda, men en stor del av befolkningen omkom och husen utplånades 2007 av orkanen Felix.

Geografi 
Ögruppenbestår av 78 korallöar. De flesta är mycket små, men den största ön, Big Cay, är cirka 27 km2.

Källor 

Nicaraguas öar
Geografi i Región Autónoma de la Costa Caribe Norte
En stor stark

En stor stark är en pop-låt och singel skriven och framförd av den svenske artisten Kjell Höglund. Sången utgavs 1989 på albumet Ormens år, och släpptes också som singel i samma period.

Det är en av Höglunds mer kända sånger och ledde till ett mindre genombrott för honom som artist hos allmänheten. Sången låg etta på Sommartoppen i en vecka 29 juli – 4 augusti 1989, som den enda låt i Höglunds karriär som toppat några musiklistor.

Höglund ska själv ha kallat "En stor stark" för sin "sämsta låt."

Referenser

Sånger 1989
UNCAF-mästerskapet 1991

UNCAF-mästerskapet 1991 var den första säsongen av UNCAF-mästerskapet (centralamerikanska mästerskapet). Fyra nationer deltog, värdnationen , ,  och . Turneringen fungerade även som kval till Gold Cup 1991, då de tre bästa lagen kvalificerade sig.

Tabell

Matcher

Källor
Rsssf.com

1991
Fotbollsåret 1991
1991 i Costa Rica
Maud Leonora Menten

Maud Leonora Menten, född 20 mars 1879 i Port Lambton i Ontario, död 26 juli 1960 i Leamington i Ontario, var en kanadensisk kemist.

Menten arbetade främst med enzymkinetik. Hon gjorde också upptäckter som bidrog till vetenskapen om histokemi. 

Menten tillbringade sin ungdom i Harrison Mills, British Columbia,  År 1900 lämnade Menten Harrison Mills för University of Toronto. Efter magisterexamen 1907 var hon stipendiat vid Rockefeller Institute for Medical Research i New York och undersökte användningen av radiumbromid vid behandling av maligna tumörer hos råttor. Menten återvände till Toronto för att studera medicin. År 1911 blev hon en av de första kanadensiska kvinnorna som fick en medicinsk examen.

Året därpå utforskade Menten enzymkinetik med biokemisten Leonor Michaelis  i Berlin, och de två utvecklade Michaelis-Menten-hypotesen som förklarar reversibla reaktioner mellan enzymer och deras substrat. 

Från 1915 till 1916 forskade Menten runt cancer i George W. Criles laboratorium vid Western Reserve University i Cleveland. Under samma period var hon inskriven vid University of Chicago, där hon tog doktorsexamen. inom biokemi 1916. Hon blev senare professor i patologi vid University of Pittsburgh. Förutom arbetet md Michaelis, undersökte Menten proteinernas rörlighet i närvaro av elektriska fält. Menten bidrog också till upptäckten av en färgreaktion som kunde användas för att identifiera enzymet alkaliskt fosfatas i njurarna. Detta framsteg hyllades som ett viktigt steg i utvecklingen av histokemi. Menten använde också histokemiska metoder för att studera glykogen och nukleinsyror. Menten publicerade mer än 70 artiklar under sin karriär, och även efter sin pensionering från Pittsburgh fortsatte hon sina intressen för cancerforskning vid British Columbia Medical Research Institute. År 1954 avslutade hon sitt forskningsarbete. År 1998 valdes Menten in i Canadian Medical Hall of Fame.

Källor 

Kanadensiska kemister
Födda 1879
Avlidna 1960
Kvinnor
Kemister under 1900-talet
Kanadensiska forskare under 1900-talet
Personer från Ontario
Alumner från University of Toronto
Alumner från Rockefeller University
WandaVision

WandaVision är en amerikansk TV-serie från 2021, skapad av Jac Schaeffer. Serien är baserad på Marvel Comics med huvudrollerna Wanda Maximoff och Vision. Serien hade premiär den 15 januari 2021 på streamingtjänsten Disney+ med två avsnitt och sändes sedan veckovis.

Handling 
Handlingen utspelar sig i Marvel Cinematic Universe (MCU), tre veckor efter filmen Avengers: Endgame (2019) utspelade sig. Wanda Maximoff och Vision lever ett idylliskt förortsliv i staden Westview och försöker dölja sina krafter. Märkliga saker börjar ske i staden och då börjar paret att misstänka att saker inte är som de verkar.

Rollista (i urval) 

 Elizabeth Olsen – Wanda Maximoff
 Paul Bettany – Vision
 Kathryn Hahn – Agnes
 Teyonah Parris – Monica Rambeau / Geraldine
 Randall Park – Jimmy Woo
 Kat Dennings – Darcy Lewis
 Josh Stamberg – Director Tyler Hayward
 Shane Berengue – S.W.O.R.D. Agent
 Victoria Blade – Kommersiell kvinna
 Selena Anduze – Agent Rodriguez
 Ithamar Enriquez – Kommersiell man
 David Lengel – Phil Jones
 Emma Caulfield Ford – Dottie Jones
 Jolene Purdy – Beverly

Referenser

Externa länkar 

WandaVision på Disney+

TV-seriestarter 2021
TV-serieavslutningar 2021
Amerikanska TV-serier från 2020-talet
Amerikanska dramaserier
TV-serier i Marvel Cinematic Universe
TV-serier baserade på Marvel Comics
Filmmusik av Christophe Beck
Engelskspråkiga TV-serier
Anneli Ott

Anneli Ott, i ett tidigare äktenskap 2000–2012 Anneli Vitkin, född 2 maj 1976 i Tartu i dåvarande Estniska SSR, är en estnisk socialliberal politiker tillhörande Estniska centerpartiet. Sedan 26 januari 2021 är hon Estlands kulturminister i Kaja Kallas regering och var dessförinnan från 25 november 2020 Estlands minister för offentlig förvaltning i Jüri Ratas andra regering.

Biografi

Uppväxt och utbildning 
Ott föddes 1976 i Tartu och växte upp i Parksepa i Võrumaa. Hon studerade vid den idrottsvetenskapliga fakulteten vid Tartu universitet och tog masterexamen som grundskollärare år 2000.

Familj 
Hennes pappa, Jaak Ott, var borgmästare i Võru och avled tillsammans med mamman Helve Ott, född Tigasson, i Estoniakatastrofen i september 1994. Paret var på väg för att besöka Võrus vänort Landskrona vid tillfället. Hennes farbror Jüri Ott är politiker i Tallinn. Hon var tidigare gift och har en son och en dotter från det äktenskapet.

Politisk karriär 
Ott var medlem av Estniska folkunionen från 2005 och aktiv lokalpolitiker i södra Estland. År 2009 blev hon medlem i Socialdemokratiska partiet och valdes till borgmästare i Võru samma år. Efter att hon redan 2010 fått lämna posten bytte hon 2011 parti till Estniska centerpartiet. Från 2011 till 2014 arbetade hon inom förvaltningen i Nõmme stadsdelsområde i Tallinn. 2019 valdes hon in i Riigikogu och utsågs i november följande år till Jaak Aabs efterföljare som förvaltningsminister i Jüri Ratas mitten-högerkoalitionsregering. Efter regeringens avgång i januari 2021 utsågs hon till minister även i Kaja Kallas regering, nu som kulturminister.

Referenser 

Estländska centerpartister
Estlands kulturministrar
Personer från Tartu
Födda 1976
Levande personer
Kvinnor
Estländska lärare
Estländska socialdemokrater
Estländska politiker under 2000-talet
Alumner från Tartu universitet
Linje D

Linje D kan avse:
Linje D (Buenos Aires tunnelbana)
Linje D (Paris RER)