kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
San Nicola a Capo di Bove

San Nicola a Capo di Bove är en kyrkoruin i Rom, belägen vid Via Appia Antica i Quartiere Ardeatino. Kyrkan var helgad åt den helige Nikolaus.

Tillnamnet ”Capo di Bove” ("Oxhuvudet") åsyftar området Capo di Bove, vilket har fått sitt namn av de stiliserade oxhuvuden, vilka tidigare prydde det närbelägna Caecilia Metellas mausoleum.

Kyrkans historia
Kyrkan uppfördes omkring år 1300 i gotisk stil. Den enskeppiga interiören har spetsbågefönster och bred absid.

Källor

Noter

Webbkällor

Tryckta källor

Externa länkar

Romersk-katolska kyrkobyggnader i Rom (quartiere Ardeatino)
Romersk-katolska kyrkobyggnader invigda under 1300-talet
Dekonsekrerade kyrkobyggnader i Rom
Kyrkoruiner i Rom
Kyrkobyggnader uppkallade efter den helige Nikolaus
Roma Q. XX Ardeatino
Via Appia
FK Metalac Gornji Milanovac

FK Metalac Gornji Milanovac (serbiska:ФК Металац Горњи Милановац) är en professionell fotbollsklubb från Gornji Milanovac i Serbien. De spelar i den serbiska superligan.

Historia 
Klubben grundades den 12 juni 1961 som FK Radnik. Skapandet av klubben backades från start upp av två lokala företag, Graditelj och Metalac. Klubben registrerades kort därefter hos det lokala fotbollsförbundet och de började snart tävla i de lokala ligorna. De bytte namn år 1965 till FK Metalac. 

1995 slogs klubben samman med FK Autoeksport, och tog sin plats i Morava-Šumadija Zonens Liga, på den fjärde fotbollsnivån i FR Jugoslavien. De skulle avancera ytterligare en nivå år 1997 i en kort sejour på en säsong för att sedan ta två raka avancemang så att man 2000 hade lyckats nå den näst högsta nivån. 

Säsongen 2008-09 så lyckades de nå femte plats på den andra nivån och skulle därmed för första gången i klubbens historia spela i serbiska superligan. Klubben har spenderat totalt 3 säsonger på högsta nivån.

Meriter 
Serbiska Ligan Morava-området  (nivå 3)

 2001–02 / 2006–07

Externa länkar 
 

Fotbollsklubbar i Serbien
Sportklubbar bildade 1961
Pilatus PC-6 Porter

Pilatus PC-6 Porter är ett enmotorigt STOL-anpassat transportflygplan som byggdes av Pilatus Flugzeugwerke i Schweiz. Modellen flög första gången år 1959 med kolvmotor och 1961 som turboprop och tillverkades i 595 exemplar tills programmet avslutades av Pilatus år 2019.

Referenser 

Transportflygplan
Passagerarflygplan
Pilatus Flugzeugwerke
Kiev Tjajka flygplats

Kiev Tjajka flygplats () är en ukrainsk flygplats, som ligger i distriktet Kiev-Svjatosjyn, omkring 15 kilometer väster om Kievs centrum. Den är en flygplats för allmänflyg.

Kiev Tjajka flygplats ingår i Tjajka friluftsområde. En flygklubb finns på flygplatsen, med utbildning i fallskärmshoppning och nybörjare i flygning.

Källor

Noter

Externa länkar
Flyguppvisning på Kiev Tjajka flygplats, 2012

Flygplatser i Kiev
Wood Brothers Racing

Wood Brothers Racing, är ett amerikanskt racingstall som tävlar i Nascar Cup Series. Sammanlagt har Wood Brothers startat i över 1600 cup-lopp och har totalt 99 segrar på meritlistan. Wood Brothers har vunnit Daytona 500 vid 5 tillfällen med förarna Tiny Lund, Cale Yarborough, A.J. Foyt, David Pearson och Trevor Bayne. Åren 2006-2008 hade man även en bil i truckserien.

Stallet startades 1950 av bröderna Glen och Leonard Wood och är det äldsta ännu existerande stallet i Cup-serien. Ford har länge haft ett samarbete Wood Brothers och bil #21 är synonymt med stallet.

Noterbara förare som har kört för stallet är Junior Johnson, Cale Yarborough, David Pearson, Neil Bonnett, Buddy Baker, Kyle Petty, Dale Jarrett, Michael Waltrip och Bill Elliott. Harrison Burton kör för stallet sedan 2022 och man har sedan 2015 ett tekniskt samarbete med Team Penske.

Förare 1972-2022

Referenser

Externa länkar 
 

Nascar-stall
Köpingsposten

Köpings-Posten var en dagstidning utgiven i Köping perioden 18 november 1887 till 21 juni 1963. Fullständig titeln var också Köpins-Posten hela tiden.Tidningen uppsattes och äges av Köpings-Postens aktiebolag, för vilket bolagsordning stadfästes 28 oktober 1887.

Redaktion 
Redaktionsort  för tidningen var hela utgivningen Köping. Politiskt verkade tidningen för  samhällsbevarande och tendensen var konservativ. Enligt Lundstedts Sveriges Periodiska litteratur gavs utgivningsbevis för tidningen åt redaktören Oscar Reinhold Ericson (med flera signaturer Reinhold Winter, Jago, Parisis, -ld E-n, R. E.) den 29 oktober 1887. Efter honom blev litteratören Adolf Erland Stenström innehavare av beviset från 1 mars 1889. Han följdes av Johan Reinhold Alsterlund den 1 mars 1890, som dog 25 september 1899 och  änkan Nanny Eleonora Alsterlund fick överta beviset den 26 september 1899.   J. August Gartz var medarbetare i tidningen från sommaren 1888 till maj 1890.

Uppgifter om ansvarig utgivare stämmer inte mellan källorna. Nya Lundstedt uppger J. F. Säfberg som ansvarig utgivare från 21 december 1872 till 12 februari 1900. Att han skulle varit ansvarig utgivare 15 år före tidningen grundande är orimligt.  J. F. Säfberg  var ansvarig utgivare för Köpings Tidning från den 21 december 1872 till nedläggning 1897. Möjligen har en förväxling skett i KB:s dokumentation.

Tidningen kom ut 2 dagar i veckan tisdag och fredag till 1899. Utgivningen två dagar i veckan fortsatte men nu onsdag och lördag på morgonen till december 1904. 1905 blev tidningen tredagar med tisdag, torsdag och lördag men bara året ur. 1906 till 1917 var utgivningsdagar måndag, onsdag och fredag men nu på kvällen. Detta fortsatte till 1963 men på eftermiddagen.

Tryckning 
Förlag  var hela utgivningen Köpings-postens aktiebolag i Köping. Tidningen trycktes hos Köpings-Postens aktiebolags tryckeri. Typsnitt var hela tiden antikva. Tidningen hade under hela utgivningen 4-8 sidor, ett eller två vikta ark. Satsyta för tidningen var stora ofta 68x44 cm. Minst satsyta var 1932 då tidningen trycktes på formatet 49x32-31 cm. Färgen var bara svart, Upplagan var 1700 exemplar 1904 och ökade till över 3000 1927. under 1940-talet nådde upplagan en topp med 4000 exemplar 1949 och under 1950-talet var toppnoteringen 4300 under flera år. De sista åren minskade upplagan och 1962 var den 3300 exemplar. Priset för tidningen var 1900 2kr 50 öre och ökade sedan till 12 kronor 1921, men var sedan stabilt och kostnaden var 12 kronor också 1941. Under 1950-talet steg priset så att det var 37 kronor 1960.

Referenser 

Nedlagda svenska dagstidningar
Dagstidningar startade 1887
Dagstidningar nedlagda 1963
Asian Volleyball Confederation

Asian Volleyball Confederation (AVC) är styrorganisation för volleyboll (inomhus, gräs och beach). Förbundet grundades 1952. Det har sitt högkvarter i Bangkok, Thailand. Det består av 65 medlemsförbund från Asien och Oceanien. Av de stater som även ligger i Europa är det bara Kazakstan som är medlem (Armenien, Azerbajdzjan, Georgien, Ryssland och Turkiet är istället med i CEV). Även Israel är med i CEV istället för AVC.

Medlemmar

Tävlingar
AVC organiserar ett flertal tävlingar

Volleyboll

Beachvolley

Referenser

Förbundet
Förbundet
Volleybollförbund
Idrottsförbund bildade 1952
Organisationer i Thailand
Ochtyrka

Ochtyrka ( , ) är en stad i Sumy oblast i norra Ukraina. Staden är belägen vid floderna Ochtyrka och Vorsklas sammanflöde. Ochtyrka beräknades ha 46 660 invånare i januari 2022.

Historia 
Ochtyrka grundades år 1641 och var administrativt centrum för Ochtyrkaregementet under åren 1655–1765. Området skadades svårt under kriget mellan Ryssland och Sverige under åren 1708–1709 och under kriget mellan Ryssland och Turkiet 1735–1739. I början av 1700-talet blev staden ett centrum för hantverk och industri och år 1718 etablerades den första tobakstillverkaren i Ukraina och i det Ryska kejsardömet.

Ekonomi 
Industrin i Ochtyrka består av maskintillverkning, petroleumindustri, lätt industri och livsmedelsindustri.

Bildgalleri

Referenser

Externa länkar 

Städer i Ukraina
Orter i Sumy oblast
Kalle Ankas guldgruva

Kalle Ankas guldgruva (engelska: Donald's Gold Mine) är en amerikansk animerad kortfilm med Kalle Anka från 1942.

Handling 
Kalle Anka och hans åsna gräver efter guld i en gruva. För det mesta får han dock inte guld, utan istället en massa stenar. Inte heller blir det bättre av att åsnan hela tiden retar upp Kalle.

Om filmen 
Filmen hade svensk premiär den 13 december 1943 på Sture-Teatern i Stockholm och ingick i kortfilmsprogrammet Kalle Anka på nya upptåg tillsammans med sju kortfilmer till; Pluto bland vilda djur, Far och flyg (ej Disney), Pluto knäcker nötter, Jan Långben lär sig simma, Kalle Anka lär sig flyga, Med kung Vinter på semester (ej Disney) och Kalle Anka som batterist.

Rollista 
 Clarence Nash – Kalle Anka

Källor

Externa länkar 

Amerikanska filmer 1942
Animerade filmer 1942
Disneys animerade kortfilmer
Engelskspråkiga filmer
Filmer i regi av Dick Lundy
Kortfilmer med Kalle Anka
FK Mladost Lučani

FK Mladost Lučani (serbiska:ФК Младост Лучани) är en professionell fotbollsklubb från Lučani i Serbien. De spelar i serbiska superligan, den högsta nivån i det nationella ligasystemet.

Historia 
Klubben grundades 1952 och nådde sin första anmärkningsvärda framgång genom att vinna Jugoslaviska tredje divisionens östra grupp 1989, och blev därmed uppflyttade till den jugoslaviska andradivisionen. Där lyckades de däremot bara stanna en säsong innan de blev nedflyttade.

Efter Jugoslaviens upplösning startade klubben i andradivisionen i FR Jugoslavien. De vann divisionen 1995 och gick därmed upp till högsta divisionen. Klubben tillbringade där de följande tre säsongerna, innan de blev nedflyttade 1998.

Efter vinst i andradivisionen 2007 så flyttades klubben återigen upp till högsta divisionen som nu hette serbiska superligan, men tvingades dra sig ur tävlingen på grund av ekonomiska problem. De kom slutligen tillbaka till superligan 2014.

Säsongen 2016–17 slutade de på fjärde plats och säkrade därmed en plats i europaspel för första gången i historien. De slogs dock ut av det azerbajdzjanska laget Inter Baku (idag Keşlə FK) i den första kvalomgången av UEFA Europa League 2017–18 och förlorade där med sammanlagt 5–0. På den inhemska scenen gjorde klubben ytterligare en historisk framgång genom att nå finalen i Serbiska cupen 2017–18. De förlorade till slut med 2–1 mot Partizan efter att ha lett med 1–0.

Meriter 
FR Jugoslaviens andradivision / Serbiska andradivisionen (Nivå 2)

 1994–95, 2000–01 (Västra gruppen) / 2006–07, 2013–14

Jugoslaviska tredjedivisionen / Serbiska västra ligan (Nivå 3)

 1988–89 (Östra gruppen) / 2003–04, 2005–06

Källor 

Fotbollsklubbar i Serbien
Sportklubbar bildade 1952
Krystal Rivers

Krystal Rivers, född 23 maj 1994 i Birmingham, Alabama, USA, är en volleybollspelare (spiker).

Krystal Rivers karriär började med det lokala laget Ramsay. Därefter spelade hon med University of Alabamas lag Alabama Crimson Tide i NCAA Division I från 2012 till 2016. Hon blev utvald till All-America-laget 2014. Hon lämnade USA för Europa och Frankrike 2017, då hon började spela med Béziers Volley i Ligue A. Hon spelade med dem i ett år innan hon gick över till Allianz MTV Stuttgart i Volleyball-Bundesliga, som hon spelat med sedan dess. Hon har blivit både fransk och tysk mästare. Individuellt utsågs hon till mest värdefulla spelare i tyska cupen 2020.

Hon debuterade i seniorlandslaget 2018 och var med i laget som tog guld i panamerikanska cupen samma år.

Referenser

Noter

Födda 1994
Levande personer
Kvinnor
Amerikanska idrottare under 2000-talet
Amerikanska volleybollspelare
Volleybollspelare i Alabama Crimson Tide
Volleybollspelare i Allianz MTV Stuttgart
Volleybollspelare i Béziers Volley
Idrottare från Alabama
Personer från Birmingham, Alabama
Eric Henrik Berglund

Eric Henrik Berglund, född 17 januari 1792 i Vadstena församling, Östergötlands län, död 1848 i Ingatorps församling, Jönköpings län, var en svensk präst i Malexanders församling.

Biografi 
Eric Henrik Berglund föddes 17 januari 1792 i Vadstena församling. Han var son till glasmästaren Michael Berglund och Anna Catharina Hult. Berglund blev 1809 student vid Uppsala universitet och 1814 vid Lunds universitet. Han prästvigdes 1815 och blev pastorsadjunkt i Konungsunds församling. Berglund var 1818 V. C. i Häradshammars församling och senare samma år åter pastorsadjunkt i Konungsund. Sistnämnda år blev han även vikarierande pastor i Marbäcks församling och 1820 i Säby församling. År 1822 blev Berglund pastorsadjunkt i Säby församling och samma år vikarierande pastors i Å församling. Berglund blev 1823 pastorsadjunkt i Å församling och senare samma år i Skärkinds församling. År 1834 blev han vikarierande pastor i församlingen. Berglund blev 1840 kyrkoherde i Malexanders församling och från 1846 kyrkoherde i Ingatorps församling. Han avled 1848 i Ingatorps församling.

Källor

Noter 

Präster i Svenska kyrkan
Svenska präster under 1800-talet
Personer från Vadstena
Födda 1792
Avlidna 1848
Män
Nils Fredrik Dusén

Nils Fredrik Dusén, född 20 maj 1770 i Rumskulla församling, Östergötlands län, död 6 januari 1817 i Ingatorps församling, Jönköpings län, var en svensk präst i Ingatorps församling.

Biografi 
Nils Fredrik Dusén föddes 20 maj 1770 på Sjöesbo i Rumskulla församling. Han var son till en sergeant. Dusén blev 1790 student vid Uppsala universitet. Han blev 1794 vice kollega vid Vimmerby trivialskola. Dusén prästvigdes 1795 och blev  pastorsadjunkt vid Hässleby församling. År 1796 blev han adjunkt vid Ingatorps församling, Ingatorps pastorat. Dusén blev 1803 komminister vid Bellö församling, Ingatorps pastorat och 1811 kyrkoherde i Ingatorps församling. Han avled 6 januari 1817 i Ingatorps församling.

Dusén gifte sig med Ulrika Lovisa Liedholm. Hon var dotter till kyrkoherden Liedholm i Rumskulla församling.

Källor

Noter 

Präster i Svenska kyrkan
Svenska präster under 1700-talet
Svenska präster under 1800-talet
Personer från Rumskulla socken
Födda 1770
Avlidna 1817
Män
Viktor Ahlstrand

Viktor Ahlstrand, född 26 februari 1997, är en svensk handbollsspelare. Han är högerhänt och spelar som mittnia.

Karriär 
Ahlstrands moderklubb är Hammarby IF. Han flyttade sedan till Göteborg för att gå handbollsgymnasium, och spelade då för juniorlaget i Redbergslids IK. 2016 flyttades han upp till Redbergslids A-lag i Handbollsligan. I november 2016 stod det dock klart att han skulle återvända till sin moderklubb Hammarby IF med omedelbar verkan. Han spelade tre säsonger där innan han gick till HIF Karlskrona i Allsvenskan. Där spelade han två säsonger och var lagkapten. 2021 återvände han till Hammarby, som inför säsongen blivit uppflyttade till Handbollsligan igen. Med Hammarby tog han silver i Svenska cupen 2023.

Referenser 

män
Födda 1997
Levande personer
Svenska handbollsspelare
Svenska idrottare under 2000-talet
Handbollsspelare i Redbergslids IK
Spelare i Hammarby IF HF
Egerias nymfeum

Egerias nymfeum är ett övergivet nymfeum i Rom, invigt åt vattennymfen Egeria. Nymfeet är beläget i Parco regionale dell'Appia Antica i Quartiere Appio-Latino. Enligt legenden var Egeria hustru till Roms andre kung Numa Pompilius. När denne dog, brast hon ut i gråt och hennes tårar gav på denna plats upphov till en källa.

På 100-talet e.Kr. lät senatorn Herodes Atticus uppföra ett nymfeum åt sin hustru Annia Regilla (död 160) på platsen. Nymfeet, uppfört i grön och vit marmor, hade en absid med en staty föreställande Egeria.

Källor

Externa länkar

Fornminnen i Rom
Roma Q. IX Appio-Latino
Via Appia
Johannes Magnus Phalén

Johannes Magnus Phalén, född 11 december 1713 i Vadstena församling, Östergötlands län, död 21 februari 1802 i Ingatorps församling, Jönköpings län, var en svensk präst i Ingatorps församling.

Biografi 
Johannes Magnus Phalén föddes 11 december 1713 i Vadstena församling. Han var son till kyrkoherden Andreas Phallén i Väderstads församling. Phalén blev 1732 student vid Lunds universitet och prästvigdes 1741. Han var pastorsadjunkt Väderstads församling och blev 1743 pastorsadjunkt i Ekebyborna församling. År 1745 blev han pastorsadjunkt i Ljungs församling och blev 1746 komminister i Lönsås församling. Phalén blev 1769 kyrkoherde i Ingatorps församling. Han avled 21 februari 1802 i Ingatorps församling.

Familj
Phalén gifte sig första gången med Margaretha Torpadius. Hon var änka efter komministern Knoop i Älvestads församling. Phalén gifte sig andra gången med Anna Brita Asperoth. Hon var tidigare gift med komministern Sjöstedt i Hässleby församling.

Källor

Noter 

Präster i Svenska kyrkan
Svenska präster under 1800-talet
Personer från Vadstena
Födda 1713
Avlidna 1802
Män
Gustav Davidsson

Gustav Davidsson, född 29 november 1999, är en svensk handbollsspelare (vänsternia).

Klubbkarriär 
Davidsson är född i Stockholm, men flyttade i tidig ålder till Åhus. Där började han spela handboll i Åhus Handboll. 2015 började han spela för IK Sävehofs juniorlag, innan han 2018 blev uppflyttad till A-laget. Han var då med och tog SM-guld. 2019 skiftade han till Hammarby IF, som för tillfället spelade i Allsvenskan. Säsongen 2020/2021 var han med och vann Allsvenskan, och de blev därmed uppflyttade till Handbollsligan. Med Hammarby tog han silver i Svenska cupen 2023. Säsongen 2022/2023 blev han uttagen i Handbollsligans All star team som bästa mittnia, och även som säsongens MVP. 

Sedan sommaren 2023 har han kontrakt med tyska Rhein-Neckar Löwen.

Landslagskarriär 
Han deltog vid U21-VM 2019. I mars 2023 blev han inkallad till landskamper mot Spanien med A-landslaget, efter flera återbud i truppen. Han var med i matchtruppen den 8 mars men fick ingen speltid. Den 12 mars fick han sina första minuter på planen.

Referenser 

Födda 1999
Levande personer
Män
Svenska handbollsspelare
Spelare i IK Sävehof
Spelare i Hammarby IF HF
Svenska mästare i handboll
Svenska idrottare under 2000-talet
Spelare i Rhein-Neckar Löwen
Bakurat Suriya

Bakurat Suriya ('syrisk gryning") var en kvinnoorganisation i Libanon, grundad 1880.

Föreningen grundades av Maryam Nimr Makariyus (1860-1888) i Beirut år 1880. Den blev därmed den första kvinnoföreningen i Libanon och Arabvärlden. Det var inte en renodlad kvinnoorganisation utan en litterär klubb som höll föreläsningar och diskuterade litteratur. Den grundades under en tid då kvinnofrågor började diskuteras i Osmanska riket under Tanzimateran, och i Osmanska Libanon och Syrien uppkom en första våg av aktivitet kring kvinnofrågor: Maryana Marrash öppnade sin litterära salong och de första kvinnotidningarna utgavs med Nadimah al-Sabunis grundande av månadsmagasinet al-Mar'a (1893). 
Bakurat Suriya följdes av andra litterära och filantropiska föreningar för kvinnor, så som ortodoxa kvinnors Jam'iyyat Zahrat al-Ihsan (Flower of Charity) för utbildning av flickor följt av muslimska kvinnors motsvarighet Jam'iyyat Yaqzat al-Fatah al-Arrabiyah (Association of the Arab Women Awakening, 1914).

Referenser

 Mapping Arab Women's Movements: A Century of Transformations from Within
 Arab Women Novelists: The Formative Years and Beyond

1880 i Asien
Organisationer bildade 1880
Libanons historia
Kvinnoorganisationer i Libanon
Syrian-Lebanese Women's Union

Syrian-Lebanese Women's Union (al-Ittihad al-Nisa'i al-Suri al-Lubnani), även kallad Lebanese Women’s Union, Arab (Lebanese) Women’s Union respektive Syrian Arab Women's Union, var en kvinnoorganisation i Libanon och Syrien, grundad 1924.

Historik
Föreningen grundades av en grupp kvinnor, och Labibah Thabit valdes till ordförande. Den bildades informellt 1920-21, men bildades formellt 1924. Syftet var att förena och organisera Libanons och Syriens splittrade kvinnogrupper, föreningar och enskilda aktivister, främst nationalister och vänstergrupper. Den fungerade som en paraplyorganisation för 24 kvinnoföreningar i Libanon och Syrien. 

Flera av regionens kvinnosakspionjärer fungerade som dess ordförande, bland dem Ibtihaj Qaddoura. År 1928 ombildades föreningen till Arab (Lebanese) Women’s Union eller Syrian Arab Women's Union (namnen användes i respektive land). Bland dess grundare fanns Nour Hamada, Adila Bayhum och Nazik al-Abid. Det var en aktiv politisk förening och höll konferenser och föreningar om kvinnors rättigheter i Arabvärlden. Den deltog i 11th Conference of the International Woman Suffrage Alliance 1929 stod värd för First Eastern Women's Congress 1930.

Föreningen upphörde 1946 när den splittrades i Women’s Union led under Ibtihaj Qaddoura och Lebanese Women Solidarity Association under Laure Thabet, vilka år 1952 förenades och bildade Lebanese Council for Women.

Referenser

 Pernille Arenfeldt, Nawar Al-Hassan Golley, Mapping Arab Women's Movements: A Century of Transformations from Within
 https://civilsociety-centre.org/content/women%E2%80%99s-union-lebanon-and-syria
 James A. Reilly, Fragile Nation, Shattered Land: The Modern History of Syria
 Elizabeth Thompson, Colonial Citizens: Republican Rights, Paternal Privilege, and Gender in  

1924 i Asien
Organisationer bildade 1924
Libanons historia
Kvinnoorganisationer i Syrien
Syriens historia
Kvinnoorganisationer i Libanon
Julia Dimashqiya

Julia Dimashqiya, född 1888, död 1954, var en libanesisk feminist. 

Hon grundande föreningen Jam'iyyat al-Sayyidat (Ladies' Society), vars syfte var att ena syriska kvinnor oavsett deras religion. Hon grundade också dess kanske mer berömda organ, kvinnotidningen al-Mar'a al-jadida (The New Woman) vars redaktör hon var 1921-1928.

Referenser

 Mapping Arab Women's Movements: A Century of Transformations from Within

kvinnor
Födda 1888
Avlidna 1954
libanesiska feminister
Personer i Libanon under 1900-talet
Thuraya Al-Hafez

Thuraya Al-Hafez, född 1911, död 2000, var en syrisk feminist. 

Hon blev 1928 den första kvinnliga grundskoleläraren i Syrien. 

Hon grundande 1927 kvinnoföreningen Damascene Women's Awakening Society, och 1930 Women's School Alumnae Association. 
År 1942 ledde hon en kvinnomarsch till myndighetsbyggnaden i Damaskus, där hon och de övriga kvinnorna offentligt tog av sig sina slöjor, och hon höll ett tal där hon menade att koranen inte krävde att kvinnor bar slöjor. 

År 1953 fick kvinnor rösträtt i Syrien och samma år ställde hon upp i parlamentsvalet. Hon vann ingen plats, men spelade en pionjärplats bara genom att ställa upp.

Referenser

kvinnor
Födda 1911
Avlidna 2000
syriska feminister
Personer i Syrien under 1900-talet
Nazik al-Abid

Nazik al-Abid, född 1887, död 1959, var en syrisk feminist, nationalist och självständighetsaktivist, känd som "Arabernas Jeanne d'Arc". Hon grundade Red Star Society, en föregångare till Röda halvmånen, under Slaget vid Maysalun 1920. Hon var känd för sitt engagemang för Syriens frigörelse från Frankrike, och även som en pionjär inom den syriska kvinnorörelsen, då hon verkade för kvinnors rätt att utbilda sig, yrkesarbeta, rösta och vägra bära slöja i Syrien.

Referenser

kvinnor
Födda 1887
Avlidna 1959
syriska feminister
Personer i Syrien under 1900-talet
Personer från Damaskus
Nazira Zain al-Din

Nazira Zain al-Din, född 1908, död 1976, var en libanesisk feminist. Hon var druzer och sakkunnig akademiker inom islam. Hon är berömd för sin kampanj mot den islamiska slöjan. 

Hon publicerade boken Unveiling and Veiling: Lectures and Views on the Liberation of the Women and Social renewal in the Arab World (Al-Sufur wal hijab) 1928, där hon förklarade att det inte fanns något inom islam som motiverade slöjan, och att den var en symbol för kvinnoförtryck. Under 1920-talet hade det blivit vanligt för kvinnor inom medel- och överklassen i Beirut att ta av sig slöjan och klä sig västerländskt ända sedan en kvinnomarsch 1922, men denna reform mötte fientlighet och aggression från religiösa ledare som förespråkade slöjtvång, och boken var en del av denna debatt. Hennes kampanj väckte enormt uppseende i Arabvärlden, både för att hon motsatte sig slöjan men också för att hon som kvinna deltog i debatten som en expert inom islam.

Referenser

kvinnor
Födda 1908
Avlidna 1976
libanesiska feminister
Personer i Libanon under 1900-talet
Personer från Istanbul