kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
IsiNgqumo

IsiNgqumo är en slang eller kryptolekt som baserar sig på först och främst zulu men har också lånat från andra språk. Den används mestadels av den färgade HBTQ-gemenskapen i Sydafrika. Det finns ganska lite vetenskaplig forskning om isiNgqumo. Ordet isiNgqumo betyder "slutsatser". 

På grund av apartheid utvecklades två olika slangformer för HBQT-gemenskapen, eftersom vita och färgade människor hölls separata i alla livets delområden. De vita, som traditionellt talar engelska och afrikaans, använde gayle istället för isiNgqumo.. Orsaken till att använda slang har varit skammen och tidigare också det att homosexualiteten straffades med fängelse. Bland Zimbabwes HBQT-gemenskap tycks isiNgqumo vara en västerländsk uppfinning för att homosexualitet anses vara något "icke-afrikanskt".

IsiNgqumo är tajt knuten till hlonipha vilket betyder bl.a. respekt för äldre, socialt högre och anfäder som realiseras med hjälp av visst språkbruk. Några termer från hlonipha har lånats till isiNgqumo.

Exempel

Samtal

Ordlista 

Källa:

Källor 

Sydafrikas samhälle
Lavendellingvistik
Benoj-Jurt

Benoj-Jurt (Бе́но-Юрт ) är en by (село ) i rajonen (ungefär motsvarande kommun) Nadteretjnij i delrepubliken Tjetjenien i Ryssland. Den ligger cirka 6 kilometer nordväst om Znamenskoje längsmed floden Terek och är det administrativa centrumet i Benoj-Jurt-landsbygdsområdet (Бено-Юртовское се́льское поселе́ние ).

Kända personer från Benoj-Jurt 
Khamzat Chimaev (MMA-utövare)

Källor 

Orter i Tjetjenien
Slite samrealskola

Slite samrealskola var en realskola i Slite verksam från 1935 till 1971.

Historia
Skolan inrättades 1922 som en högre folkskola, vilken 1 januari 1935 ombildades till en kommunal mellanskola. Denna ombildades från 1946 successivt till Slite samrealskola. 

Realexamen gavs från 1935 till 1971.

Referenser

Läroverk och realskolor i Sverige
Byggnader och anläggningar i Slite
Utbildning i Slite
Skänninge samrealskola

Skänninge samrealskola var en realskola i Skänninge verksam från 1920 till 1967.

Historia
Skolan inrättades 1914 som en högre folkskola, vilken 1920 ombildades till en kommunal mellanskola. Denna ombildades från 1945 successivt till Slite samrealskola. 

Realexamen gavs från 1921 till 1967.

Referenser

Läroverk och realskolor i Sverige
Skänninge
Skurups samrealskola

Skurups samrealskola var en realskola i Skurup verksam från 1917 till 1960.

Historia
Två privata skolor inrättade på 1890-talet slogs 1902 samman och bildade Skurup privata elementarskola, från 1906 Skurups samskola. Denna ombildades 1 januari 1917 till en kommunal mellanskola, vilken ombildades från 1931 successivt till Skurps samrealskola.

Realexamen gavs från 1918 till 1960.

Referenser

Läroverk och realskolor i Sverige
Utbildning i Skurup
Jan Hallén

Jan Rasmus Hallén, född 19 mars 1921 i Stockholm, död 7 mars 2017 i Helsingborg, var en svensk arkitekt. 

Hallén, som var son till rektor Hans Hallén och Annie Renvall, avlade studentexamen i Arvika 1941, utexaminerades från Chalmers tekniska högskola 1947 och studerade även vid Kungliga Konsthögskolan. Han var anställd hos arkitekt Åke Wahlberg i Göteborg 1947, hos arkitekt Yngve Ahlbom i Stockholm 1948, hos professor Paul Hedqvist i Stockholm 1950–1955 och blev därefter förste byråarkitekt vid Stockholms stads stadsbyggnadskontors stadsplanebyrå. Han företog studieresor till Storbritannien, Schweiz och Italien. Av hans verk kan nämnas Skoghalls kyrka (1957)  och Ronneby stadshus (1970). Hallén är gravsatt i minneslunden på Galärvarvskyrkogården i Stockholm.

Referenser

Svenska arkitekter under 1900-talet
Arkitekter från Stockholm
Gravsatta på Galärvarvskyrkogården
Födda 1921
Avlidna 2017
Män
Skoghalls kommunala realskola

Skoghalls kommunala realskola var en realskola i Skoghall verksam från 1922 till 1972.

Historia
Skolan inrättades 1918 som en högre folkskola, vilken 1 januari 1922 ombildades till en kommunal mellanskola. Denna ombildades 1 juli 1952 till en kommunal realskola.

Realexamen gavs från 1922 till 1972.

Referenser

Läroverk och realskolor i Sverige
Hammarö kommun
Birgit Pettersson

Karin Birgit Pettersson, född 15 oktober 1928 i Stensele församling, Västerbottens län, död 11 maj 2015 i Staffanstorps församling, Skåne län, var en svensk arkitekt. 

Pettersson, som var dotter till jägmästare Mats Estberg och Alma Granberg, avlade studentexamen i Lidingö 1946 och utexaminerades från Kungliga Tekniska högskolan 1952. Hon var anställd hos arkitekt Hans Åkerblad 1953–1960 och bedrev därefter egen arkitektverksamhet. Hon ingick 1951 äktenskap med professor, teknologie doktor Ove Pettersson. De är begravda på Norra kyrkogården i Lund.

Referenser

Svenska arkitekter under 1900-talet
Personer från Stensele socken
Gravsatta på Norra kyrkogården i Lund
Födda 1928
Avlidna 2015
Kvinnor
Le 66

Le 66 är en operett i en akt med musik av Jacques Offenbach och libretto av Auguste Pittaud de Forges and Laurencin (Paul Aimé Chapelle).. Den hade premiär den 31 juli 1856 på Théâtre des Bouffes Parisiens i Paris. Gänzl beskriver verket som "i samma rustika linje" som Le Violoneux and Le Mariage aux lanternes".

Historia
Le 66 var en av nio enaktare som sattes upp av Bouffes Parisiens det året. Operetten förblev i teaterns repertoar och sattes upp av dem i Wien 1862. Den hade redan spelats på Carltheater i samma stad 1859, sattes upp i Budapest 1860, och i London 1865 och 1876. 1894 fick den en nyuppsättning i Paris på Studio Bertrand tillsammans med Pépito. 

Samtida kritiker prisade särskilt romansen, tyrolienne och kolportörens entrésång.

2019 framfördes Le 66 som en trippelföreställnig (med Samuel Barbers A Hand of Bridge och Peter Reynolds Sands of Time) vid "Grimeborn Festival" i London.

Personer

Handling
På sin väg till Strasbourg kommer två hungriga sångare till utkanten av Stuttgart. Grittly har hört att hennes syster Madeleine är i fara efter att ha förlorat sin make och Grittly ger sig iväg för att hjälpa henne; Frantz har kommit med som sällskap. På vägen köper Frantz en lott. När de möter en kringresande handlare säger han att han har vinstlistan. Franzt lott nr 66 visar sig vara högsta vinsten på 100 000 floriner. Glad i hågen lånar Frantz pengarna av handlaren och går in i staden för att köpa groteskt fult kläder. Han börjar gräla med Grittly och de upptäcker att lottnumret i själva verket var 99. Men handlaren visar sig vara en rik släkting (och make till Grittlys syster). Han hade vara velat ge Frantz en lektion i faran med extravaganta kostnader.

Musiknummer
 Inledning med duo utanför scenen with offstage duo
 Romance « En apprenant cette détresse » och Tyrolienne « Dans mon Tyrol »
 Air « Voilà le colporteur »
 Trio « Et maintenant lisez-nous ça »
 Couplets « C’était la compagne fidèle »
 Couplets « Cocasse ? moi »
 Trio « O ciel ! ô ciel ! »
 Final « Ah ! quel bonheur »

Källor

Referenser

Operetter av Jacques Offenbach
Musikåret 1856
Garden Route nationalpark

Garden Route nationalpark är en nationalpark i Garden Route-regionen längs Sydafrikas sydkust, belägen vid gränsen mellan provinserna Western Cape och Eastern Cape. Nationalparken inrättades den 6 mars 2009 och bildades genom en sammanslagning av Tsitsikamma och Wilderness nationalparker och Knysna National Lake Area, samt en utökning med andra landområden. De tidigare nationalparkerna behölls som sektioner inom den nya större parken. Av de cirka 1 210 km² (121 000 ha) som nationalparken omfattade vid inrättandet utgjordes cirka 685 km² (68 500 ha) av nationalparkerna Tsitsikamma och Wilderness.

Området Garden Route är känt för sina vackra kust och rika flora med för Sydafrika inhemsk skog och fynbos.

Tsitsikamma 

Denna del skyddades som en nationell kust- och skogspark redan 1964 och omfattar klippiga kuster och en bergsregion med dalar, höglänt skog, fynbos och djupa flodraviner.

Floden Storms River har sin mynning inom parken. I närheten finns ett turistläger, som är utgångspunkten för vandringsleden Otter Trail, som går genom Tsitsikamma, från Storms River till Nature's Valley.

Knysna 
Denna del, nära staden Knysna, präglas av Knysnaflodens estuarium, ett botainskt rikt estuarium som också är en viktigt miljö för fiskar och fåglar.

Wilderness 

Denna del skyddades som nationalpark 1987 och omfattar området kring Touws Rivers mynning och omgivande landskap med sjöar, vattendrag och våtmarker.

Källor

Externa länkar 

Nationalparker i Sydafrika
Naturskyddsområden bildade 2009
Knut Kihlgren

Knut Axel Kihlgren, född 14 januari 1895 i Grundsunda församling i Västernorrlands län, död 18 april 1951 i Oscars församling i Stockholm, var en svensk bergsingenjör och företagsledare.

Knut Kihlgren var son till kyrkoherden Nils Johan Kihlgren och växte upp i Ytterhogdal. Efter studentexamen i Östersund 1915 ägnade han sig åt självstudier bland annat på Spetsbergen men intogs 1918 på Kungliga Tekniska Högskolan i Stockholm, där han utexaminerades som bergsingenjör 1922. Han anställdes i Donauländische Telephon AG i Wien 1923, var anställd vid Societa Italo-Svedese i Genua 1924–1926 och var direktör i Societa Ericsson Italiana i samma stad 1926–1930. Åren 1930–1933 var han verkställande direktör i L. M. Ericssons dotterbolag i Argentina samt styrelseledamot där 1930–1933. Åren 1933–1938 var han organisatoriskt ansvarig vid L. M. Ericsson i Stockholm och därefter konsult inom industriell ekonomi och organisation från 1938 till 1944, då han slutligen blev verkställande direktör i Webbers AB.

Han var från 1927 gift med den ryska adelsdamen Marie (Marika) Priklonsky (1902–2005), som var dotter till kammarherre Michail Priklonsky och hovfröken Natalia Tjelisjtjeva. Bland makarna Kihlgrens fyra barn märks läraren Anni Widgren, gift med skådespelaren Olof Widgren, och solistdansösen Vera Kihlgren-Rosén. Kihlgren var även bror till Elow Kihlgren och Sigurd Kihlgren. Makarna Kihlgren är begravda på Skogskyrkogården i Stockholm.

Källor

Kalender över Ointroducerad adels förening 1995 
 Kihlgren, Knut Axel på SvenskaGravar.se

Svenska företagsledare
Svenska bergsingenjörer
Alumner från Kungliga Tekniska högskolan
Svenska ingenjörer under 1900-talet
Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Personer från Grundsunda socken
Gravsatta på Skogskyrkogården i Stockholm
Födda 1895
Avlidna 1951
Män
8021 Walter

8021 Walter eller 1990 UO2 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 22 oktober 1990 av den amerikanske astronomen Henry E. Holt och den kanadensiska astronomen David H. Levy vid Palomarobservatoriet. Den är uppkallad efter Walter Anderson.

Asteroiden har en diameter på ungefär 6 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Phocaea.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Phocaea-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av HE Holt
Astronomiska upptäckter av DH Levy
Astronomiska upptäckter 1990
Sigurd Kihlgren

Sigurd Henrik Thorolf Kihlgren, född 21 mars 1900 i Ytterhogdals församling i Jämtlands län, död 1 september 1988 i Knivsta församling i Uppsala län, var en svensk jurist.

Sigurd Kihlgren, som var son till kyrkoherden Nils Johan Kihlgren, blev juris kandidat vid Uppsala universitet 1926, amanuens vid universitetets kansli 1927, notarie vid medicinska fakulteten där 1931 och vid filosofiska fakulteten 1933, kamrer vid Akademiska sjukhuset i Uppsala och direktionssekreterare där 1945 samt slutligen akademisekreterare vid Uppsala universitet 1952.

Han blev riddare av Vasaorden och ledamot av Kungliga Vetenskapssamhället i Uppsala. 1973 utnämndes han till filosofie hedersdoktor vid Uppsala universitet.

Kihlgren var bror till Elow Kihlgren och Knut Kihlgren. Sigurd Kihlgren är begravd på Uppsala gamla kyrkogård.

Källor

  
 
 Kihlgren, Sigurd Henrik Torolf på SvenskaGravar.se

Män
Födda 1900
Avlidna 1988
Riddare av Vasaorden
Hedersdoktorer vid Uppsala universitet
Svenska jurister under 1900-talet
Ledamöter av Kungliga Vetenskapssamhället i Uppsala
Personer från Ytterhogdals socken
Alumner från Uppsala universitet
Gravsatta på Uppsala gamla kyrkogård
Akademisekreterare
Personer verksamma vid Uppsala universitet
Ernst Hartmann (företagare)

Ernst Leonard Hartmann, född 4 december 1864 i Stockholm, död 12 januari 1929 i Jönköping, var en svensk företagare.

Ernst Hartmann var son till bryggmästaren Johann Hartmann. Efter mogenhetsexamen i Stockholm 1882 utbildade han sig 1882–1886 till bryggare genom praktik vid olika bryggeriföretag i Sverige, Tyskland, Österrike, Belgien och Schweiz. Åren 1886–1887 bedrev han bryggeritekniska studier vid Brauakademie Weihenstephan i Freising i Tyskland. Hartmann var teknisk chef för C. G. Nyströms bryggeri i Norrköping 1887 och för Nürnbergs Bryggeri i Stockholm 1888–1894. År 1894 förvärvade han Krönleins bryggeri i Jönköping, som 1902 ombildades till aktiebolag, och Hartmann var sedan styrelseordförande och VD i bolaget, som under hans ledning starkt utvecklades. Hartmann kom att inta en central ställning inom svensk bryggeriindustri. Han var medlem i styrelsen för Svensk bryggareförening från 1897 och dess vice ordförande från 1900. Han var även 1895–1921 VD och ordförande i Jönköpings hotell AB, ordförande i AB Stadsparkens turisthotell, i AB Visingsö turisthotell, i Tidnings AB Smålands Allehanda och i olika bankföretag. 

Hartmann var även aktiv som kommunalpolitiker, stadsfullmäktig från 1899 och vice ordförande i stadsfullmäktige 1917–1919, ledamot av drätselkammaren 1899–1914 varav 1902–1914 som ordförande. Han tillhörde landstinget 1905–1928 och var 1907–1924 ordförande i dess förvaltningsutskott. I Jönköpings läns hushållningssällskap var han ledamot i förvaltningsutskottet och från 1900 och dess vice ordförande från 1923. Från 1923 var han ordförande i Jönköpings läns skogsvårdsstyrelse, 1907–1912 ordförande i Smålands och Blekinge handelskammare och ordförande i Sveriges allmänna fjäderfäavelsförening 1903–1927. Hartmann var även aktiv som författare, han var flitig medarbetare i svenska och tyska bryggeri-, fjäderfäavels- och fiskeritidskrifter, utgav Samlade bryggeritekniska uppsatser (1897), Meddelanden från Jönköpings fjäderfäavelsförening (1903–1907), Sveriges allmänna fjäderfäavelsförenings årsbok (1907), Boken om Tenhults herrgård (1912) och var VD i kommittéerna för utgivande av Jönköpings läns hushållningssällskaps 100-årshistoria, av Jönköpings historia och av Jönköpings stads gamla urkunder.

Källor 
 

Svenska kommunalpolitiker
Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Näringslivspersoner från Stockholm
Födda 1864
Avlidna 1929
Män
Chattnovell

En chattnovell eller chattberättelse är en berättelse där en följer handlingen enbart genom att läsa de fiktiva karaktärernas chatt-konversationer med varandra. Formatet begränsar berättarmöjligheterna en hel del, men utmanar även till att skriva berättelser helt drivna av dialog. Chattnoveller läses på digitala plattformar som datorer, surfplattor och mobiler.

Den första plattformen för chattnoveller var Hooked och skapades av Prerna Gupta and Parag Chordia. De höll på att skriva en novell och bestämde sig för att testa hur långa noveller läsare föredrar. De fann att tonåringar läste mindre än 1000 ord när det var utdrag från YA-berättelser, men att de läste längre texter när de var skrivna som text-konversationer. De lanserade appen Hook 2015 och var en av de populäraste gratis-apparna i Apples app store under 2017. Flera konkurrerande appar släpptes i snabb följd, både rena chattnovell-appar men även sådana som fokuserar på mer interaktiva berättelser. I Sverige har chattnoveller inte riktigt slagit igenom trots flera satsningar.

Referenser

Noter 

Litterära genrer
Internet
HD 172044

HD 172044 och BD+33°3154B är en dubbelstjärna belägen i den mellersta delen av stjärnbilden Lyran. Den har en skenbar magnitud av ca 5,41 och är svagt synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 6,3 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 520 ljusår (ca 160 parsek) från solen. Den rör sig närmare solen med en heliocentrisk radialhastighet på ca -33 km/s.

Egenskaper
Primärstjärnan HD 172044 är en blå till vit ljusstark jättestjärna av spektralklass B8 II-IIIp, som betyder att den har ett märkligt spektrum och att spektrala särdrag ännu inte har beskrivits. Den har en radie som är ca 2,9 solradier och har ca 262 gånger solens utstrålning av energi från dess fotosfär vid en effektiv temperatur av ca >11 000 K. 

Följeslagaren BD+33°3154B är en stjärna av 11:e magnituden av okänd spektraltyp.

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/91235/hd172044.

		
Stjärnbilden Lyran
HR-objekt
HD-objekt
Blå-vita ljusstarka jättar
Dubbelstjärnor
8022 Scottcrossfield

8022 Scottcrossfield eller 1990 VD7 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 10 november 1990 av den tjeckiske astronomen Antonín Mrkos vid Kleť-observatoriet i Tjeckien. Den är uppkallad efter den amerikanske testpiloten Albert Scott Crossfield.

Asteroiden har en diameter på ungefär 8 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av A Mrkos
Astronomiska upptäckter 1990
Cangogrottorna

Cangogrottorna är ett system av droppstensgrottor i närheten av Oudtshoorn i Kapprovinsen i Sydafrika.
Grottorna ligger i Swartberg och är en av attraktionerna på Garden Route.

Den första, och största kammaren är omkring 90 meter lång och 50 meter bred med en takhöjd på upp till 18 meter. I ingången till grottan har man hittat spår av grottmålningar som har utförts av Sanfolket för mer än 500 år sedan.

Grottorna återupptäcktes år 1780 av en herde. Den första kammaren besöktes redan samma år av bonden Jacobus van Zyl och år 1792 upptäcktes ytterligare en kammare. De blev ett populärt utflyktsmål under . Staden Oudtshoorn tog över förvaltningen av grottorna år 1921 och 1938 kulturskyddades området.

Ytterligare en grotta "Cango 2", som är en 270 meter lång förlängning av den ursprungliga grottan, upptäcktes år 1972 och tre år senare upptäcktes den  meter långa "Cango 3". Grottsystemet sträcker sig mer än fyra kilometer in i berget, men allmänheten har bara tillträde till omkring en fjärdedel.

Bilder

Källor

Grottor i Sydafrika
Sydafrikas förhistoria
Burs fattigstuga

Burs fattigstuga för Burs sockenbor byggdes 1816. Ändamålet var att de sockenbor som inte kunde klara sig själva skulle få tak över huvudet och hjälp med mat och kläder. Det användes fram till 1949 och är fortfarande i nära ursprungligt skick.

Huset är byggt av kalksten och putsat med kalkbruk. Taket är täckt med flis i så kallad vild läggning. 

På tomten finns också ett tidigare förrådshus som används som skolmuseum. 

Byggnadsminnesförklaring från den 19 december 1988 avser båda husen.

Referenser 

Byggnadsminnen i Gotlands kommun
Långgarnsfjärden

Långgarnsfjärden (även kallad Långgarnsviken) är en fjärd av Östersjön i Stockholms södra skärgård i Haninge kommun, Stockholms län. Fjärden ligger inom Gålö naturreservat.

Beskrivning
Långgarnsfjärden är den västligaste delen av Fåglaröfjärden. Den begränsas i norr av Gålö och i söder av ön Långgarn. Fjärden är cirka 4,6 kilometer lång och som mest cirka 850 meter bred. Största djup är 22 meter. Två större öar är Långgarnsholmen och Bergholmen. Längst in i viken finns en badplats med sandstrand och klippbad samt en marina.

Långgarnsfjärden blev känd genom den ursprungligen mycket hemliga Försöksstationen Palmen som ligger långt in på fjärdens norra sida. Under andra världskriget tränades här gråsälar och knubbsälar att bland annat leta efter fientliga ubåtar i undervattensläge. Verksamheten upphörde i april 1945. Den gamla sälstationen är numera öppen för allmänheten.

Bilder

Källor
Eniro sjökort
VISS: Fåglaröfjärden
Tidningen Skärgården: Den hemliga sälstationen på Gålö, publicerad 19 november 2017

Externa länkar

Haninge kommun
Fjärdar i Stockholms skärgård
Jul på Sesam stasjon

Jul på Sesam stasjon var en norsk julkalender som hade premiär på NRK första gången 1992. Handlingen i serien är uppbyggd runt miljön på Sesam stasjon, som redan var ett etablerat universum i NRK Barne-TV. Manus skrevs av Eyvind Skeie.

Handling 
Serien handlar för det mesta om de stora och små julförberedelserna som måste göras på järnvägsstationen före jul. Förutom små situationer som förekommer i enkelavsnitt så är den genomgående historien centrerad kring Leonoras julklapp. Alfa får tidigt idén om att ge Leonora – som är före detta sångare – ett piano till jul, och får övertala Bjarne Betjent, Max Mekker och stationsmästare O. Tidemann att hjälpa till. Stora delar av handlingen handlar om hur de ska lyckas med det. Först om var de ska få tag i det, och därefter hur de ska ha råd med det. För att tjäna pengar säljer de flera värdefulla personliga tillhörigheter till en antikhandlare. Tidemann säljer till exempel sina uniformsbyxor, och måste använda sina gamla, som är för korta. Till slut, när pianot äntligen anländer, blir utmaningen att se till att Leonora inte upptäcker det förrän julafton – något som är svårt eftersom pianot är så stort. Dessutom ramlar O. Tidemann och slår i foten, och blir sängliggande.

Medverkande

Trivia 
 I en av avsnitten sjungs julsången Tänd ett ljus. Sången skrevs för NRK-serien Portveien 2, men spelades in på nytt i samband med Jul på Sesam stasjon. De två versionerna har emellertid små skillnader i texten på enstaka ställen. Sången skrevs av Eyvind Skeie, som var manusförfattare till både Portveien 2 och Sesam station.
 KLM (Kirkvaag, Lystad, Mjøen) dyker upp i gästroller som läkare. Två år senare (1994) hade Sverre Holm en liten gästroll som O. Tidemann i KLMs serie Bröderna Dal och legenden om Atlant-Is.

Referenser

Externa länkar 
Jul på Sesam stasjon på Filmfront

Norska TV-serier från 1990-talet
Norska barnprogram på TV
Julkalendrar i NRK
Erik Larsson (arkitekt, 1926–2008)

Erik Gunnar Larsson, född 13 maj 1926 i Mariefred, död 29 januari 2008 i Lidingö, var en svensk arkitekt.

Larsson, som var son till byggnadssnickare Hjalmar Larsson och Annie Karlsson, utexaminerades från Norrköpings tekniska gymnasium 1947 och från Chalmers tekniska högskola 1958. Han blev ingenjör på Flygtekniska försöksanstalten i Stockholm 1948, vid AB Vattenbyggnadsbyrån i Stockholm 1950–1952, arkitekt hos arkitekterna Erik och Tore Ahlsén i Stockholm 1956, hos arkitekterna Jöran Curman och Nils Gunnartz i Stockholm 1958 och var hos arkitekt Sven Kjerr i Stockholm från 1959. Han var Sverige-Amerikastiftelsens USA-stipendiat 1961.

Referenser

Svenska arkitekter under 1900-talet
Födda 1926
Avlidna 2008
Män
Personer från Mariefred
Lista över svenska övnings- och skjutfält

Detta är en lista över aktiva som tidigare svenska övnings- och skjutfält. Marken ägs i regel av Fortifikationsverket men förvaltas av Försvarsmakten, Försvarets materielverk eller Totalförsvarets forskningsinstitut. I Sverige finns ett skjutfält som är privatägt, SAAB Bofors Test Center.

Försvarsmaktens övnings- och skjutfält

Referenser

Noter

Webbkällor
Stig Järnström

Stig Vilhelm Ture Järnström, född 30 mars 1927 i Stockholm, död där 28 februari 2018, var en svensk inredningsarkitekt.

Järnström utexaminerades från Konstfackskolan i Stockholm 1950 och studerade vid ett flertal konstskolor i Europa. Han blev ritkontorschef och designer vid AB Gylling & Co i Stockholm 1950 och innehade eget arkitektkontor från 1958. Järnström är gravsatt i minneslunden på Skogskyrkogården i Stockholm.

Referenser

Svenska inredningsarkitekter
Svenska arkitekter under 1900-talet
Arkitekter från Stockholm
Gravsatta på Skogskyrkogården i Stockholm
Födda 1927
Avlidna 2018
Män
Hu Binyuan

Hu Binyuan, född 7 november 1977 i Shanghai, är en kinesisk sportskytt.

Han blev olympisk bronsmedaljör i dubbeltrap vid sommarspelen 2008 i Peking.

Källor 

Kinesiska sportskyttar
Kinesiska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 2008
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från Kina
Tävlande i skytte vid olympiska sommarspelen 2004
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Kina
Tävlande i skytte vid olympiska sommarspelen 2008
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2012 från Kina
Tävlande i skytte vid olympiska sommarspelen 2012
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2016 från Kina
Tävlande i skytte vid olympiska sommarspelen 2016
Personer från Shanghai
Födda 1977
Levande personer
Män
Kinesiska idrottare under 2000-talet