kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Sveriges insektsfauna

Sveriges insektsfauna består av uppskattningsvis 33 000 insektsarter, där cirka 28 000 arter är kända.

Historia 
På andra halvan av 1700-talet listade Carl von Linné 1 484 insektsarter i Sverige. I Albert Tullgren och Einar Wahlgren bok Svenska insekter från 1922 listades 15 347 och i boken Entomologi från 1967 uppskattade Carl H. Lindroth antalet till minst 18 000. När Svenska artprojektet inleddes 2002 gjordes en sammanställning där summan blev 24 700 insektsarter. År 2020, då i synnerhet Svenska Malaisefälleprojektet bidragit med mycket ny information, känner man till 28 400 insektsarter i Sverige.

Sammansättningen 
Taxonomiskt domineras svensk insektsfauna av ordningarna steklar (Hymenoptera) och tvåvingar (Diptera), medan skalbaggar (Coleoptera) och fjärilar (Lepidoptera) i förhållande är mycket små. Enbart parasitsteklarna är dubbelt så många som alla skalbaggsarter. Ungefär hälften av insektsfaunan består av växtätande arter och dess parasiter, medan nedbrytare och deras parasiter utgör en tredjedel. Den återstående sjättedelen består till största delen av predatorer och deras parasiter. Hos växtätarna finns det i genomsnitt en parasit per art, medan parasiterna är mycket färre för nedbrytarna och predatorerna.

Taxonomi (med några av de större grupperna) 
 Hexapoda, exklusive Holometabola – 182 grupper; 3274 arter
 Hoppstjärtar (Collembola) och trevfotingar (Protura), Psocodea, bladlöss (Aphidoidea) och dvärgstritar (Cicadellidae) 
 Hymenoptera – 131 grupper; 11100 arter
 Tenthredinoidea, parasitsteklar, myror
 Antliophora, inklusive Diptera – 121 grupper; 10328 arter
 Gallmyggor (Cecidomyiidae), fjädermyggor (Chironomidae), svampmyggor (Mycetophilidae), puckelflugor (Phoridae), husflugor
 Neuropterida, inklusive Coleoptera – 137 grupper; 5014 arter
 Jordlöpare (Carabidae), rovskalbaggar, vivlar
 Amphiesmenoptera, som omfattar Lepidoptera och Trichoptera – 94 grupper; 3226 arter
 Vecklare (Tortricidae), mätare (Geometridae), nattflyn (Noctuidae)

Referenser

Noter

Källor 
 Ronquist F, Forshage M, Häggqvist S, Karlsson D, Hovmöller R, Bergsten J, et al. (2020) Completing Linnaeus’s inventory of the Swedish insect fauna: Only 5,000 species left? PLoS ONE 15(3): e0228561. doi.org/10.1371/journal.pone.0228561

Insekter
Sveriges fauna
Vad är socialdemokrati?

Vad är socialdemokrati?, med undertiteln "En bok om idéer och utmaningar", är en bok av de socialdemokratiska ideologerna Ingvar Carlsson och Anne-Marie Lindgren.

Från början var verket en 31 sidor lång pamflett, först utgiven 1974 genom Landsorganisationen (LO) och Socialdemokratiska arbetarepartiet (SAP). Carlsson och Lindgren kom senare att omarbeta och utveckla pamfletten till en bok. Carlsson blev senare SAP:s partiordförande 1986–1996 samt Sveriges statsminister 1986–1991 och 1994–1996. Boken har översatts till ryska (utgiven 2001), engelska (2007), franska (2008) och isländska (2015).

Utgåvor 
Första upplagan gavs ut 1974. Den kom snabbt att bli mycket efterfrågad inom arbetarrörelsen och gavs ut i nya upplagor både 1975 och 1976.

1981 utkom den i en ny, 60 sidor lång, omarbetad upplaga.

1983 gavs det ut en ny upplaga med 91 sidor.

1996 gavs den ut med 112 sidor. Denna återutgavs 2007 av Arbetarrörelsens tankesmedja.

I december 2019 utkom den sjunde upplagan, med 191 sidor, utgiven av samma tankesmedja som 2007 men som bytt namn till Tankesmedjan Tiden.

Mottagande 
Den förre Folkpartiledaren Lars Leijonborg beskrev i januari 2021 flera skillnader i den senaste upplagan från tidigare upplagor och undrade om det egentligen var samma bok. Leijonborg skrev att den socialistiska retoriken var kraftigt nedtonad och noterade hur vissa citat om Sovjetunionen och löntagarfonder saknades samtidigt som boken istället främst riktade kritik mot avregleringar, privatiseringar och icke-kommunala utförare i välfärdssektorn.

Referenser

Externa länkar 
 Carlsson, Ingvar; Lindgren, Anne-Marie (2007). "What is Social Democracy?" (pdf). Arbetarrörelsens arkiv och bibliotek. (engelska utgåvan från 2007, i sin helhet)

Litteratur 1974
Socialdemokrati
Sveriges socialdemokratiska arbetareparti
Whitlock

Whitlock är ett engelskt efternamn, som burits av bland andra:

 Anna Whitlock (1852–1930), svensk skolledare och feminist
 Bobby Whitlock (född 1948), amerikansk musiker
 Brand Whitlock (1869–1934), amerikansk diplomat och författare
 Elizabeth Whitlock (1761–1836), brittisk skådespelare
 Ellen Whitlock (1848–1934), svensk författare, lärare och kvinnosakskvinna
 Harold Whitlock (1903–1985), brittisk friidrottare
 Max Whitlock (född 1993), brittisk gymnast
 Sophie Whitlock (1827–1920), svensk kvinnosakskvinna och fastighetsägare

Se även

I Stockholm
 Whitlockska huset
 Whitlockska samskolan
 Anna Whitlocks gymnasium

Geografi
 Whitlock Island – ö, Western Australia, Australien

Engelska efternamn
Efternamnsförgreningssidor
John Noyes

John Noyes kan syfta på:

* John Noyes (1764–1841), amerikansk politiker
 John Humphrey Noyes (1811–1886), amerikansk socialist
 John S. Noyes (född 1949), brittisk entomolog
Richard Noyes

John Noyes kan syfta på:

* Richard D. Noyes (född 1972), amerikansk botaniker
 Richard M. Noyes (1919–1997), amerikansk fysikalisk kemist
Märta-Stina Abrahamsdotter

Märta-Stina Abrahamsdotter föddes den 10 december 1825 i Kubbe, Anundsjö socken i Ångermanland, och dog där 19 juli 1903. Inte förrän efter sin död fick hon erkännande som den textilkonstnärinna hon varit, då hennes verk ställdes ut vid en hemslöjdsutställning i Sollefteå 1910.

Biografi 
Märta-Stina arbetade i tjugoårsåldern några år som piga hos en bonde i Kubbe, men bodde större delen av sitt liv på föräldragården. När Märta-Stinas syster och svåger övertog hemmanet blev föräldrarna och Märta-Stina undantagshjon på gården. Enligt husförhörsboken var hon sjuklig, och ansågs lite annorlunda, lite konstig. Hon gifte sig aldrig, levde ensam i en enkel stuga och försörjde sig på att sälja sina stickade varor runt om i byn. I mitten av 1800-talet stickade hon mest bruksvaror som vantar, tröjor och mössor i många färger och ofta med djurmönster. De sista decennierna före sin död 1903 började hon sticka de praktfulla fälltäcken hon blivit mest känd för, där hon gärna använde sig av stiliserade hjärtmönster.

Referenser 
Märta-Stina : berättelsen om stickerskan Märta-Stina Abrahamsdotters liv och verk 1825-1903, Härnösand, 1998.
Nessle, Olle: Hur kunde hon?, Hemslöjden 2004/4, s.6-9.

Födda 1825
Avlidna 1903
Svenska textilkonstnärer under 1800-talet
Personer från Anundsjö socken
Kvinnor
Svenska textilkonstnärer under 1900-talet
Wheelock

Wheelock är ett engelskt efternamn, som burits av bland andra:

 Douglas H. Wheelock (född 1960), amerikansk astronaut
 John Hall Wheelock (1886–1978), amerikansk  poet

Engelska efternamn
Gesù Buon Pastore

Gesù Buon Pastore är en kyrkobyggnad och titeldiakonia i Rom, helgad åt Jesus Kristus som Den gode herden. Kyrkan är belägen vid Piazzale dei Caduti della Montagnola i quartiere Ardeatino och tillhör församlingen Gesù Buon Pastore.

Kyrkan förestås av stiftspräster.

Piazzan framför kyrkan – Piazzale dei Caduti della Montagnola – hugfäster minnet av de 53 italienare som stupade vid sammanstötningar med tyska soldater i Montagnola den 10 september 1943.

Historia
Kyrkan uppfördes åren 1950–1959 efter ritningar av arkitekten Carlo Bodoni och konsekrerades den 18 mars 1959 av ärkebiskop (sedermera kardinal) Luigi Traglia.

Fasaden har en av Carlo Mariani utförd monumental mosaik som framställer Kristus Pantokrator och längre ner en ängel som vaktar de stupades gravar. Vid fasaden står två statyer föreställande Kristus den gode herden och Påve Johannes XXIII, utförda av Carlo Pisi.

Absiden är smyckad med fresken Kristus den gode herden. Avbildade är även Jungfru Maria, den helige Petrus och Abel (till vänster) och kung David, den helige Paulus och profeten Hesekiel (till höger).

Titeldiakonia
Kyrkan stiftades som titeldiakonia med namnet Gesù Buon Pastore alla Montagnola av påve Johannes Paulus II år 1985.

Kardinaldiakoner
 Jozef Tomko: 1985–1996
 James Francis Stafford: 1998–2008
 Velasio De Paolis: 2010–2017
 Vakant: 2017–

Källor

Noter

Tryckta källor

Externa länkar
Kyrkans exteriör på Google Maps

Romersk-katolska kyrkobyggnader i Rom (quartiere Ardeatino)
Roma Q. XX Ardeatino
Romersk-katolska kyrkobyggnader invigda 1959
1959 i Italien
Theodor Arvidson

August Theodor Arvidson, född 13 oktober 1883 i Järpås socken, död 12 mars 1964 i Stockholm, var en svensk metodistbiskop. Han var far till Bertil Arvidson.

Theodor Arvidson var son till befallningsmannen Lars Johan Arvidson. Han studerade vid Metodistkyrkans teologiska skola 1903-1906 med konferensexamina 1906-1911 och arbetade därefter som pastor i Växjö, Östersund och Sankt Peters kyrka i Stockholm. Arvidson var distriktsföreståndare i norra distriktet 1915-1918 och i västra distriktet 1924-1931. 1931 blev han föreståndare för Metodistkyrkan i Sveriges expedition. Arvidson var även direktör för Nya bokförlags AB, kassör för missionskassorna och redaktör för Metodistkyrkans olika tidningar och publikationer. Han gjorde sig känd främst genom sina predikningar och togs ofta i anspråk som representant för Metodistkyrkan, bland annat var han sex gånger svenska metodistkyrkans representant vid samfundets generalkonferens i USA. Bland hans skrifter märks Metodistkyrkan (3:e upplagan 1928), Andens fullhet och Andens gåvor (2:a upplagan 1935), Helgelsen - grundval och upplevelse (1931) samt Från advent till pingst (1937).

Källor

Noter 

Personligheter inom svensk metodism
Personer från Järpås socken
Födda 1883
Avlidna 1964
Män
50 Cancri

50 Cancri, som är stjärnans Flamsteed-beteckning, är en ensam stjärna, belägen i den södra delen av stjärnbilden Kräftan och har även Bayer-beteckningen A2 Cancri.  Den har en skenbar magnitud av ca 5,89 och är svagt synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallax enligt Gaia Data Release 2 på ca 17,8 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 183 ljusår (ca 56 parsek) från solen. Den rör sig bort från solen med en heliocentrisk radialhastighet på ca 23 km/s.

Egenskaper
50 Cancri är en vit till blå stjärna i huvudserien av spektralklass A1 Vp, och är en Lambda Bootis-stjärna vars spektrum visar starkt utarmade toppar för järn och alfa-processelement, men annars relativt normala solöverskott. Den har en massa som är ca 2,1 solmassor, en radie som är ca 1,6 solradier och utsänder från dess fotosfär ca 11 gånger mera energi än solen vid en effektiv temperatur av ca 8 300 K.

50 Cancri har ett överskott av infraröd strålning, vilket antagligen anger att en stoftskiva är i omloppsbana runt värdstjärnan. En svartkroppsmodell av emissionen visar en tvåkomponentanpassning, där den inre varma sektionen har en temperatur på 246 ± 91 K vid en radie av 4 ± 3 AE från stjärnan, och en kall del på 108 ± 21 K med en separation av 22 ± 8 AE. Stjärnan visar ingen variabilitet ner till en mätgräns på 1,6 millimagnituder.

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/50cancri

		
Stjärnbilden Kräftan
Flamsteedobjekt
HR-objekt
HD-objekt
Bayerobjekt
Huvudseriestjärnor klass A	
Lambda Bootis-stjärnor
Impact investing

Impact investing är investeringar som förutom finansiell avkastning också genererar positiv, mätbar social och miljömässig nytta. Den här typen av investeringar möjliggör injektion av kapital i sektorer som adresserar stora samhällsutmaningar. Exempel på sådana sektorer kan vara hållbart jordbruk, förnybar energi, sjukvård, utbildning och bostäder.

Impact investing karaktäriseras av följande egenskaper:

 Intention: Investerarens intention att generera positiv social och miljömässig nytta med sin investering.
 Förväntad avkastning: Impact investing förväntas generera finansiell avkastning på investerat kapital.
 Mätbar nytta: Det viktigaste kännetecknet för impact investing är åtagandet att mäta och rapportera social och miljömässig nytta genererad av underliggande investering. Hur investeraren förhåller sig till mätbar nytta beror till stor del på investerarens egna mål och strategier. Det finns idag ingen global standard för mätning av nytta.

Se även 

 Triple bottom line reporting
 Socialinvestering
 Globala målen

Referenser 

investeringar
Argenteuil (målning)

Argenteuil är en oljemålning av den franske konstnären Édouard Manet från 1874. Målningen ingår i Musée des Beaux-Arts samlingar i Tournai. 

På 1870-talet blev Manet allt mer influerad av sina yngre konstnärskollegor Claude Monet och Auguste Renoir. Hans paljett ljusnade, färgerna blev kraftfullare och stilen mer impressionistisk. Sommaren 1874 tillbringade Manet i Gennevilliers och passade då på att besöka Monet som var bosatt i den närbelägna orten Argenteuil som låg nordväst om Paris, nedströms utmed Seine. 

Målningen visar ett par som sitter utmed Seine. Bebyggelsen i Argenteuil syns i bakgrunden. Troligen är det Manet svåger Rodolphe Leenhoff som suttit modell för mannen, liksom i Manets samtida målning En bateau (Metropolitan Museum of Art). Vem kvinnan är i de båda målningarna är inte känt.

Sommaren 1874 var en produktiv period för Manet. Förutom Argenteuil målade han även Claude Monet målar i sin ateljébåt och Seine vid Argenteuil. I förhållande till Argenteuil är "Claude Monet målar i sin ateljébåt" betydligt mer skissartad, sannolikt eftersom Manet hade för avsikt att anpassa den förra till smaken hos juryn på Parissalongen. Argenteuil ställdes också ut på salongen 1875. Den är målad på plats (plein air), men avslutades i ateljé.

Samtida Manetmålningar

Källor 

Målningar 1874
Målningar av Édouard Manet
Målningar i Belgien
Genremålningar
Målningar med motiv från Île-de-France
Susanna Angéus Kuoljok

Ingrid Susanna Angéus Kuoljok, född den 12 juli 1939 i Porjus, Jokkmokks församling Norrbottens län, död den 28 oktober 2009 i Frösåkers församling, Uppsala län, var en svensk språkforskare och en av de främsta förespråkarna för lulesamiska.

Biografi 
Kuoljok föddes i Tjiengalluokta, en vik i Porjus, Jokkmokks församling. Hon gjorde de första små utredningarna i sitt modersmål lulesamiska på 1970-talet i Jokkmokk. Några år senare skapade hon egna läroböcker och texter för andras studier. Hon blev lärare i samiska språkkurser på akademisk nivå. 

Hon gick vidare till viktiga samiska uppdrag. Från 1983 var hon studierektor och forskningassistent vid den finsk-ugriska avdelningen på Uppsala universitet. I några år var hon arkivarie för de samiska samlingarna i Dialekt-, ortnamns- och folkminnearkivet (DAUM) i Umeå. Så småningom utforskade hon den mer komplicerade samiska grammatiken, vilket resulterade i hennes doktorsavhandling Nominalavledningar på ahka i lulesamiskan. Den gav henne en filosofie doktorsexamen 1997.

Några år senare ingick hon i kommittén för en nyöversättning av Nya testamentet till lulesamiska. Samer från Jokkmokk och Tysfjord deltog, och den blev färdig 2003. Det är i textmängd det största språkprojektet på lulesamiska. Projektet följdes upp med en psalmbok på lulesamiska 2005. Den innehåller även alla kyrkårets texter. Koralboken kom 2006.

När hon blev medlem i kommittén för en statlig utredning av Sveriges anslutning till minoritetsspråkstadgan (Europeisk stadga om landsdels- eller minoritetsspråk) 1995, arbetade hon för att denna också skulle omfatta språken söder om Arjeplog. Detta ledde till att även språk som sydsamiska och umeåsamiska kunde få officiellt stöd. 

2008 fick hon Samerådets ärespris.

Bibliografi 
 Sámij staplade : låhkåmbiehke K.B. Wiklunda girjes - Lärobok i lapska språket av K.B. Wiklund. Ny utgåva. 1978 och 1981 
 Bágo rájdon : skrivövningar i lulesamiska 1984 och 1988
 Nominalavledningar på ahka i lulesamiskan 1997
 Giellaj hilá samman med Karin Tuolja och Annelie Korak. Lulesamisk grammatik. 1999, ny upplaga 2013
 Ådå Testamennta samman med Olavi Korhonen och Läster Wikström. Det nya testamentet. 2000
 Lulesamiska : ett hotat minoritetsspråk i Skandinavien 2003

Referenser

Noter

Källor 
 Minnesord: Susanna Angéus Kuoljok. Artikel i Norrbottens Kuriren av Olavi Korhonen
 Lulesamisk språkivrare död. Artikel hos sverigesradio.se
 Samerådets kulturpris till lulesamisk språkarbetare. Artikel hos sverigesradio.se
 Sveriges dödbok 1860–2017

Svenska författare
Samiska författare
Personer från Jokkmokks socken
Avlidna 2009
Födda 1939
Kvinnor
Projekt Kvinnliga huvudpersoner
Danilo D'Ambrosio

Danilo D'Ambrosio, född 9 september 1988, är en italiensk fotbollsspelare som sedan 2023 spelar för Monza.

Karriär
Den 2 augusti 2023 värvades D'Ambrosio av Monza, där han skrev på ett ettårskontrakt.

Referenser

Noter

Italienska fotbollsspelare
Italienska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Salernitana Calcio 1919
Spelare i ACF Fiorentina
Spelare i SS Juve Stabia
Spelare i Torino FC
Spelare i FC Internazionale Milano
Spelare i AC Monza Brianza 1912
Spelare i Serie A
Spelare i Serie B
Spelare i Serie C
Födda 1988
Levande personer
Män
Willis R. Whitney

Willis Rodney Whitney, född den 11 augusti 1868 i Jamestown, New York, död den 9 januari 1958 i Schenectady, New York, var en amerikansk kemist.

Tillsammans med Arthur Amos Noyes ställde Whitney upp Noyes-Whitney-ekvationen. År 1911 invaldes Whitney i American Academy of Arts and Sciences. År 1916 erhöll han Willard Gibbs-priset, 1921 Perkinmedaljen, 1931 Franklinmedaljen och 1934 Edisonmedaljen. År 1928 tilldelades han guldmedalj av National Institute of Social Sciences och 1937 Public Welfare Medal av National Academy of Sciences, där han var ledamot sedan 1917. Han var hedersdoktor vid University of Pittsburgh och Union College. Verksamhetsåret 1911–1912 var han president i Electrochemical Society och 1909 i American Chemical Society. Han var ledamot av American Philosophical Society (sedan 1931) och av American Institute of Electrical Engineers.

Källor

Noter

Hedersdoktorer
Mottagare av Perkinmedaljen
Mottagare av Franklinmedaljen
Mottagare av Edisonmedaljen
Ledamöter av American Academy of Arts and Sciences
Ledamöter av National Academy of Sciences
Ledamöter av American Philosophical Society
Amerikanska kemister under 1800-talet
Amerikanska kemister under 1900-talet
Forskare från delstaten New York
Personer från Jamestown, New York
Födda 1868
Avlidna 1958
Män
Bigarello

är en tidigare kommun vars huvudort var Gazzo i kommunen San Giorgio di Mantova i provinsen Mantua i regionen Lombardiet i Italien. 

 upphörde som kommun den 1 januari 2019 och uppgick i kommunen San Giorgio di Mantova och namnet ändrades till San Giorgio Bigarello. Den tidigare kommunen hade  invånare (2018).

Referenser 

Orter i Lombardiet
Tidigare kommuner i Lombardiet
San Giorgio Bigarello

är en kommun i provinsen Mantua i regionen Lombardiet i Italien. Kommunen hade  invånare (2019).

Kommunens namn ändrades från San Giorgio di Mantova till  den 1 januari 2019 i samband med att den tidigare kommunen Bigarello uppgick i San Giorgio di Mantova. San Giorgio di Mantova hade  invånare (2018).

Referenser 

Kommuner i provinsen Mantua
Arne Broman

Arne E. Broman, född 1913, död 1995, var en svensk matematiker som arbetade med matematisk analys. Han fick sin doktorsexamen vid Uppsala universitet 1947 med en avhandling om fourieranalys, och hade Arne Beurling som handledare. Han arbetade som gymnasielärare från 1938 till 1954, och från 1954 var han laborator/biträdande professor vid Chalmers tekniska högskola. Bromans väl strukturerade kompendier för högskolans inledande matematikkurser hör till hans viktigaste insatser som akademisk lärare. Han skrev också flera böcker om matematiska tillämpningar.

Bibliografi (urval)
 1946 – 
 1952 – 
 1967 – 
 1982 – 
 1996 –

Referenser

Externa länkar

Arne Broman på Mathematics Genealogy Project

Män
Avlidna 1995
Födda 1913
Personer verksamma vid Chalmers tekniska högskola
Alumner från Uppsala universitet
Borgo Virgilio

är en kommun i provinsen Mantua i regionen Lombardiet i Italien. Kommunen hade  invånare (2018).

Kommunen  bildades den 4 februari 2014 genom en sammanslagning av de tidigare kommunerna Borgoforte och Virgilio.

Referenser 

Kommuner i provinsen Mantua
Guds styvbarn

Guds styvbarn (originaltitel Children of a Lesser God) är en amerikansk pjäs av Mark Medoff. Den hade premiär på Mark Taper Forum år 1979. Den belönades med Tony Award för bästa pjäs året därpå.

Pjäsen var förlaga till filmen Bortom alla ord från 1986.

Pjäsen hade svensk premiär den 26 september 1981 på Malmö stadsteater. Sven Barthel gjorde den svenska översättningen.

Handling 
Guds styvbarn handlar om Sarah som vägrar lära sig läsa på läppar och nöjer sig med teckenspråk.

Källor

Externa länkar 

Amerikanska teaterpjäser
Borgocarbonara

är en kommun i provinsen Mantua i regionen Lombardiet i Italien. Kommunen hade  invånare (2019).

Kommunen  bildades den 1 januari 2019 genom en sammanslagning av de tidigare kommunerna Borgofranco sul Po och Carbonara di Po.

Referenser 

Kommuner i provinsen Mantua
École supérieure des sciences commerciales d'Angers

École supérieure des sciences commerciales d'Angers är en fransk och paneuropeisk handelshögskola (Grande École) som anses vara världens äldsta handelshögskola. ESSCA verkar i Angers, Boulogne-Billancourt, Cholet, Bordeaux, Lyon, Aix-en-Provence, Budapest och Shanghai, med huvudverksamhet i Angers.

École supérieure des sciences commerciales d'Angers som förkortas som ESSCA, grundades år 1909. ESSCA bedriver utbildningar från kandidatnivå till doktorsnivå, med ett huvudfokus på masterutbildningar inom management och finans.

År 2019 låg ESSCA Business School på sjuttiosex plats bland Financial Times rankinglista på europeiska handelshögskolor.

ESSCA är ackrediterat av handelskammaren i Paris och är en av de 76 handelshögskolorna i världen som har fått trippelackrediteringen av AACSB, EQUIS och AMBA. Bland skolans alumner finns framstående företagsledare och politiker, som till exempel Louis le Duff (VD för groupe Le Duff) och Dominique Schelcher (VD för Système U).

Referenser

Externa länkar 
Officiella hemsidan

Handelshögskolor
Grandes écoles
Claude Monet målar i sin ateljébåt

Claude Monet målar i sin ateljébåt () är en oljemålning av den franske konstnären Édouard Manet från 1874. Målningen ingår i Neue Pinakothek samlingar i München. 

På 1870-talet blev Manet allt mer influerad av sina yngre konstnärskollegor Claude Monet och Auguste Renoir. Hans paljett ljusnade, färgerna blev kraftfullare och stilen mer impressionistisk. Sommaren 1874 tillbringade Manet i Gennevilliers och passade då på att besöka Monet som sedan 1871 var bosatt i den närbelägna orten Argenteuil som låg nordväst om Paris, nedströms utmed Seine. I Argenteuil byggde Monet sin berömda ateljébåt från vilken han med en låg blickpunkt fångade Seines stränder i flera målningar. På Manets målning syns även Monets hustru Camille Doncieux.

Sommaren 1874 var en produktiv period för Manet. Förutom Claude Monet målar i sin ateljébåt målade han Argenteuil, En bateau och Seine vid Argenteuil.

Källor 

Neue Pinakotheks webbplats

Målningar 1874
Målningar av Édouard Manet
Målningar på Neue Pinakothek
Genremålningar
Målningar med motiv från Île-de-France
Kulturella återgivningar av Claude Monet