kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Zigeunerin-Quadrille

Ziegeunerin-Quadrille, op. 24, är en kadrilj av Johann Strauss den yngre.

Historia 
Zigeunerin-Quadrille var en andra av tre kompositioner av Johann Strauss den yngre där han hämtade teman från operor av den brittisk tonsättaren Michael William Balfe. Den Dublinfödde operatonsättaren hade redan med sin framgångsrika opera Die Liebesbrunnen inspirerat Strauss till en tidigare kadrilj (se Quadrille nach der Oper "Der Liebesbrunnen"). Senare skulle ytterligare en kadrilj följa (Quadrille nach Motiven aus der Oper "Die Belagerung von Rochelle"). I fallet med Zigeunerin-Quadrille arrangerade Strauss sin kadrilj över melodier från Balfes mest framgångsrika opera: The Bohemian Girl (efter Cervantes roman La gitanilla). Operan hade premiär på Drury Lane Theatre i London den 27 november 1843 och sattes upp på Theater an der Wien (som Die Ziegeunerin) den 24 juli 1846, där den spelades 31 gånger från till slutet av mars 1848.

På den tiden var en framgångsrik operapremiär signalen för en hetsig kamp bland Wiens kompositörer av dansmusik att komma först med en kadrilj över teman från det nya verket. Både Johann Strauss den yngre och hans fader, Johann Strauss den äldre, gillade Die Ziegeunerin. Var och en skyndade att väva in melodierna i kadriljens sex strikt formade figurer. Denna gång vann Strauss d.y. och hans kadrilj spelades första gången den 2 augusti 1846 på Dommayers Casino i Wien. Inte förrän en vecka senare den 11 augusti, vid en sommarfestival i Volksgarten, var fadern klar att presentera sin version av Die Ziegeunerin-Quadrille (op. 191). Tidningarna föredrog Strauss den yngres verk framför faderns och det var viktigt för sonen att komma ur faderns dominerande skugga. Med åren falnade intresset både för Balfes opera och de båda kadriljerna, och de föll mer eller mindre i glömska.

Om kadriljen
De båda kadriljerna har sex identiska teman från Balfes opera, varav två återfinns i samma delar av kadriljernas uppbyggnad. Ingen av kompositörerna använde sig dock av vad som skulle komma att bli operan mest berömda aria: "I dream't I dwelt in marble halls". I den första av kadriljens delar (Nr. 1 'Pantalon') citerar Strauss den yngre den hetsiga galoppen i akt I, medan fadern utesluter den helt. 

Speltiden är ca 5 minuter och 2 sekunder plus minus några sekunder beroende på dirigentens musikaliska tolkning.

Weblänkar 
 Dynastin Strauss 1846 med kommentarer om Zigeunerin-Quadrille
 Zigeunerin-Quadrille i Naxos-utgåvan.

Referenser

Kadriljer av Johann Strauss den yngre
Musikåret 1846
Hängfärjan i Newport

Hängfärjan i Newport är en hängfärja över River Usk i Newport i Wales i Storbritannien. Den är ett byggnadsminne.

Den är 236 meter lång och har ett spann på 197 meter. Gondolen är 33 meter bred. Tornen är 73,6 meter höga. Den fria höjden är 50 meter. Dess längd är totalt 236 meter och avståndet mellan tornens mittpunkter 197 meter. Hängfärjans gondol drivs  av två elektriska motorer på 35 hästkrafter vardera, vilka i sin tur driver en vinsch som ligger i ett vinschhus på konstruktionens östra sida. Gondolen förflyttas med tre meter per sekund.

Historik
Hängfärjan konstruerades av den franske ingenjören Ferdinand Arnodin och byggdes 1906.
En hängfärja valdes som konstruktion på grund av att strandbrinkarna är låglänta, varför mycket långa uppfartsramper skulle ha behövts för att en konventionell bro skulle få tillräcklig segelhöjd, samtidigt som det inte var möjligt att använda en färja vid ebb.

Hängfärjan stängdes 1985 på grund av slitage, men återöppnades 1995 efter renovering. Driften lades åter ned 2008 i samband med omfattande reparationsbehov. Den öppnades igen i juli 2010.

Bildgalleri

Källor

Denna artikel är baserad på artikeln Newport Transporter Bridge på engelskspråkiga Wikipedia.

Externa länkar
Ritning

Newport
Newport, Wales
Byggnadsminnen i Storbritannien
Broar i Wales
8 Lacertae

8 Lacertae är en dubbelstjärna och misstänkt variabel i stjärnbilden Ödlan. Dubbelstjärnan består av komponenterna 8 Lacertae A och 8 Lacertae B. 

Stjärnan har visuell magnitud +5,28 och varierar i amplitud med 0,05 magnituder utan någon fastställd periodicitet.

Se även 
 Variabel stjärna

Referenser

Noter 

Stjärnbilden Ödlan
Misstänkta variabler
Huvudseriestjärnor klass B
Trippelstjärnor
Flamsteedobjekt
HR-objekt
HD-objekt
Aasivissuit-Nipisat

Aasivissuit-Nipisat (även Vestgrønlandske jagtområder) är ett område i kommunen Qeqqata på sydvästra Grönland. Området upptogs på Unescos världsarvslista (Aasivissuit-Nipisat. Inuit Hunting Ground between Ice and Sea) 2018.

Geografi
Området omfattar cirka 4 178 km² mellan Sisimiut och Itilleq vid kusten i väst längs Maligiaqfjorden förbi Sarfannguit längs Ikertooqfjorden till Kangerlussuaq och en bit upp på inlandsisen i öst.

Området sträcker sig i ett cirka 20 km brett och cirka 235 km långt bälte från Nipisatön till berget Aasivissuit.

Trakten består av gräsmarker, flera sjöar och fjordar.

Jakt 
Världsarvet ligger strax norr om polcirkeln i ett av de största isfria områdena på Grönland. Sitt namn har det fått efter sommarlägret Aasivissuit och ön Nipisat, väster om Sisimiut. Ren har jagats i detta kulturlandskap från 2500 f.Kr. fram till i dag. Världsarvet inkluderar bosättningar, stenkummel, depåer, stigar och gravar. Från sommarlägret Aasivissuit bedrevs renjakt. På platsen finns det långa rader med stenkummel som har använts i samband med jakten. Man jagade också ren från kajaker i sjön Aasivissuit Tasiat. På Nipisat finns det en 4000 år gammal paleoinuitisk boplats som är en av de bäst undersökta i landet.

Historia
Området har bebotts sedan lång tid, arkeologiska fynd av kvarlämningar efter inuitisk kultur av jaktläger och andra lämningar dateras vara upp till 4200 år  gamla.

Området sattes upp på Unescos tentativa världsarvslista 29 januari 2003 och upptogs som världsarv den 30 juni 2018 vid UNESCO:s 42.e möte i Bahrain. Det är Grönlands andra världsarv efter Ilulissatfjorden.

Referenser

Externa länkar
 om Aasivissuit-Nipisat (Albatross Artic Circle)
 karta över området (Qeqqata Kommunia)
 bilder från området (Guide to Greenland)

Fjordar i Grönland
Världsarv på Grönland
Världsarv inskrivna 2018
Natur på Grönland
Qeqqata
Livets lyse side

{{Album infobox
|Typ          = studioalbum
|Namn         = Livets lyse side
|bild         = 
|bildstorlek  = 
|bildtext     = 
|Mera text    = 
|Artist       = Finn Kalvik
|Utgivning    = 1988
|Inspelad     = Cross Studio i Kristiansand och Rainbow Studio i Oslo (maj–juni 1988)
|Genre        = Visor, poprock
|Längd        = 42:11
|Språk        = Norska
|Skivbolag    = Crema
|Regissör     = 
|Producent    = Finn Kalvik, Arve Sigvaldsen
|Ljudtekniker = 
|Låtlista     = 
|Recensioner  = 
|Kronologi    = 
|Förra album  = Lille persille(1986)
|Detta album  = Livets lyse side'(1988)
|Nästa album  = Spotlight Finn Kalvik(1990)
|Misc         = 
|Singlar      = 
}}Livets lyse side'' är ett musikalbum med Finn Kalvik. Albumet utgavs 1988 av det norska skivbolaget Crema.

Låtlista
"Velkommen ombord" – 4:28
"God som gull" – 4:05
Veien du skulle valgt" – 3:46
"Kim & Nana" – 4:50
"Kom og ligg inntil meg" – 5:02
"Livets lyse side" – 3:38
"Med nebb og klør" – 4:50
"Normann Andersen" – 4:12
"På tomme strender" – 3:40
"Sannhetens ansikt" – 4:35

Alla låtar skrivna av Finn Kalvik

Medverkande
Musiker
Finn Kalvik – sång, akustisk gitarr
Georg Wadenius – gitarr, arrangement
Alf Emil Eik – synthesizer, percussion, syntbas, trummaskin, programmering
Bjørn Ole Rasch – synthesizer
Bruce Rasmussen – trummor
Sven Nyhus – fiol, arrangement (spår 6)
Åshild Breie Nyhus, Marit Larsen – fiol (spår 6)
Bendik Hofseth – saxofon (spår 7)
Einar Mjåland – basgitarr (spår 2, 5, 9, 10)
Ole Edvard Antonsen – trumpet (spår 9)
Elisabeth Moberg, Håkon Iversen, Kari Iveland – körsång (spår 1, 2, 4, 7, 9, 10)
Atle Bakken – (spår 10)
Horns for Hire – mässingsinstrument (spår 2, 7)
Jens Petter Antonsen – trumpet
Ole Edvard Antonsen – piccolatrumpet
Arild Stav – saxofon
Torbjørn Sunde – trombon
The Workship Boys – orkester (spår 2), arrangement (spår 8)

Produktion
Finn Kalvik – musikproducent, ljudmix
Arve Sigvaldsen – musikproducent, ljudmix
Jan Erik Kongshaug – ljudtekniker, ljudmix
Alf Emil Eik, Erik Aunskog, Finn Hansen, Rolf Kjernet – ljudtekniker
Tom Friberg – coverdesign
Hans-Olav Forsang – foto

Externa länkar
Livets lyse side på Discogs

Musikalbum 1988
De Soto (efternamn)

de Soto är spanskt ett efternamn.

Personer med efternamnet de Soto
 Domingo de Soto (1494–1560), spansk dominikansk präst och teolog
 Hernando de Soto (1490-talet–1542), spansk sjöfarare och conquistador
 Hernando de Soto Polar (född 1941), peruansk nationalekonom
 Jesús Huerta de Soto (född 1956), spansk nationalekonom
 Pedro de Soto (1493–1563), spansk teolog
 Rafael DeSoto (1904–1992), amerikansk målare och illustratör

Spanska efternamn
Jack Christiansen

John LeRoy "Jack" Christiansen, född 20 december 1928 i Sublette i Kansas, död 29 juni 1986 i Stanford i Kalifornien, var en amerikansk utövare och tränare av amerikansk fotboll, som spelade för Detroit Lions i NFL mellan 1951 och 1958. Med Lions tog han tre mästerskapsvinster: 1952, 1953 och 1957. Innan dess spelade han collegefotboll för Colorado A&M. På collegenivå utövade han dessutom friidrott och spelade baseboll. Christiansen var chefstränare för San Francisco 49ers 1963–1967.

1970 valdes Christiansen in i Pro Football Hall of Fame.

Referenser

Amerikanska utövare av amerikansk fotboll
Tränare av amerikansk fotboll
Spelare i Detroit Lions
Amerikanska idrottare under 1900-talet
Idrottare från Kansas
Personer från Sublette, Kansas
Födda 1928
Avlidna 1986
Män
Alumner från Colorado State University
FK Tauras Šiauliai

Futbolo klubas Tauras (Futbolo klubas Tauras) var en litauisk fotbollsklubb från staden Šiauliai. Klubben grundades 1971, upplöst 1994.

Historia
Futbolo klubas Tauras bildades 1971 och representerade TV-fabriken Tauras. Flyttade till den då högsta ligan.

1974. blev mästare i Litauen. Laget coachades av Česlovas Urbonavičius (1973-1984).

Efter återställningen av självständigheten 1991 klubben lyckades nå LFF taurė-finalen, men 1992 nedflyttad till I liga.

Slutligen, när TV-fabriken Tauras slutade finansiera teamet, upplöstes det. 

1994. aktiviteterna i FK Tauras avslutades.

Meriter 
 Klubben var litauiska mästare: 1974.
 Litauiska Cupen : 
 Finalist: 1994.

Placering tidigare säsonger 
 1971–1987 
Källa:

1990–1995

Kända spelare 
  Dalius Bajorūnas
  Viačeslavas Konikas

Tränare 
  Česlovas Urbonavičius (1973–1984)

Se även 
 Tauras Tauragė;
 Tauras Kaunas;
 FC Šiauliai (2004–2016);
 Sakalas Šiauliai;
 Kareda Šiauliai

Referenser

Externa länkar
 futbolinis.lt

Tauras Šiauliai
Tauras Šiauliai
Tauras Šiauliai
Pantbanken Sverige

Pantbanken Sverige är ett av landets äldsta och ledande pantbanksföretag med totalt 21 pantbankskontor. Sju pantbankskontor finns i Stockholm, två i Malmö, två i Göteborg samt ett i Uppsala. Pantbanken Sverige har även finns sex franchisekontor i Västerås, Eskilstuna, Helsingborg, Kristianstad, Östersund och Umeå. De har även tre pantbanker i Helsingfors, Finland, under bolagsnamnet Soumen Panttilaina Oy. Sedan 2010 finns också en digital pantbank, Webbpanta, via pantbanken.se. 

Bolaget ägs till 68 procent av en stiftelse som bildades 1929 av bolagets legendariske grundare Johan Alfred Jansson, även kallad Pant-Janne. Övriga 32 procent ägs av ett 110-tal personer med nära anknytning till Pantbanken. Verksamheten står under tillsyn av länsstyrelsen i Stockholm och länsstyrelsen i Helsingfors.  

Pantbanken Sveriges affärsidé är att lämna kredit till konsumenter mot panträtt i huvudsak lösöre, enligt gällande pantbankslag. 

Pantbanken Sverige erbjuder fri värdering, belånar och säljer föremål. De bedriver försäljning av förfallna panter på auktion genom det helägda dotterbolaget, Pantauktioner Sverige AB. Försäljningen sker på pantbanken.se

Historia

Pantbanken Sverige bildades under bolagsnamnet AB för Varubelåning, år 1866 av Johan Alfred Jansson. En skomakare som bakom ett draperi i ena änden i sitt skomakeri, bedrev låneverksamhet. Det tog snabbt fart för låneverksamheten att han snart därefter bestämde sig för att lämna skomakaryrket, hitta större lokaler, och bedriva sin låneverksamhet på heltid. Johan Alfred Jansson förvärvade en lokal på Storgatan 8 i Stockholm. I samma lokaler finns Pantbanken Sveriges första kontor än idag.

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats

Svenska banker
Stille folk

Stille folk är ett musikalbum från 1974 av den danska sångerskan Trille.

Albumet inspelades i november och december 1973 hos Wifoss. Alla texter är skrivna av Niels Lund. Producenter var Ole Fick, Peter Abrahamsen och Trille. Albumet utgavs på LP av skivbolaget Metronome (MLP 15507).


Låtlista

Sida A
Rosmari (musik: Kim Menzer, 4:30)
Goddag gamle dag (musik: Trille 3:30)
Kvart i fem  (musik: Ole Fick, 5:29)
Hverdag (musik: Povl Kjøller, 4:00)
Du spør dig selv (musik: Sven Erik Werner, 2:50)
En sang om stille folk (musik: Trille, 4:05)

Sida B
Velfærdsundersøgelse (musik: Ole Fick 3:20)
Ellinor (musik: Povl Kjøller, 2:47)
Kære Gud (musik: Povl Kjøller, 3:40)
En bænk i solen (musik: Sven Erik Werner, 4:55)
Historien om Karen Hansen (musik: Kim Menzer, 4:25)
Jeg havde dig i hodet (musik: Kim Menzer, 5:54)

Medverkande musiker
Carsten Smedegård – trummor
Hugo Rasmussen – elbas, akustisk bas, tambura
Ole Fick – elgitarr, akustisk gitarr, tamburin
Thomas Clausen – elpiano, flygel
Kim Menzer – flöjt, basun, tamburin, sopransaxofon, tenorsaxofon, munspel
Trille – gitarr, sång

Källor
Discogs: Stille folk

Album av Trille
Musikalbum 1974
Veronica Sjöstrand

Veronica Christina Sjöstrand, tidigare von Schenck, född 4 januari 1971, är en svensk författare och hedersledamot i Svenska Deckarakademin.

Författarskap 
Veronica Sjöstrand debuterade med romanen Änglalik 2008 utgiven av Ordfront Förlag, den första boken i serien om gärningsmannaprofileraren Althea Molin. Året efter kom uppföljaren Kretsen. I oktober 2019 släpptes del tre (Ensamvarg), i november 2019 släpptes del fyra (Arvsynd), och i september 2020 släpptes del fem (Vredesmod) i samma serie utgivna som ljud- och E-bok av Word Audio Publishing.

Den 21 december 2021 gavs Den svarta dolken, den första boken i en ny romanserie om auktionshuset Rodin, ut på Bonnier-förlaget Romanus & Selling. Del två i serien, Den gråtande violinisten, gavs ut den 28 juni 2022. 

Sjöstrand har också skrivit tre ungdomsböcker om Sub Rosa-detektiverna utgivna av Bladh by Bladh: Den siste tsarens hemlighet (2012), Kapten Fiennes skatt (2012) och Det Japanska husets förbannelse (2013).

Veronica Sjöstrand är gift med Stefan Kim. Hon är bosatt i Solna.

Bibliografi

Romaner 

 Ängalik, Ordfront Förlag, 2008. 

Kretsen, Ordfront Förlag, 2009. 
Den siste tsarens hemlighet, Bladh by Bladh, 2012. 
Kapten Fiennes skatt, Bladh by Bladh, 2012. 
Det Japanska husets förbannelse, Bladh by Bladh, 2013. 
Ensamvarg, Word Audio Publishing, 2019. 
Arvsynd, Word Audio Publishing, 2019. 
Vredesmod, Word Audio Publishing, 2020.  (Ljudbok);  (E-bok)
Den svarta dolken, Romanus&Selling, 2021. ;  (E-bok)
Den gråtande violinisten, Romanus&Selling, 2022. ;  (E-bok)

Noveller 

Maitreya i A Darker Shade of Sweden av John-Henri Holmberg (redaktör), Mysterious Press/GroveAtlantic, 2014.

Referenser

Födda 1971
Levande personer
Svenska författare under 2000-talet
Kvinnor
Tierpdräkt

Tierpdräkten är en folkdräkt från Tierp socken i Uppland.

I Tierp bars ännu år 1863 en dräkt, som då var en av tre Upplandsdräkter fortfarande i bruk. Tierp är en av tre socknar, den andra Häverö socken och den tredje Sko socken, inom Uppland som "blifvit bemärkta för en karateristisk follkdräkt". Hos Nordiska museet finns det en odaterat akvarell av M Gyllenskiöld av en man från Tierps socken iklädd folkdräkt.

Referenser 

Folkdräkter från Uppland
Beam

Beam eller BEAM kan syfta på:

 BEAM – en experimentell uppblåsbar modul byggd för rymden, se Bigelow Expandable Activity Module
 BEAM (Erlangs virtuella maskin) – den virtuella maskinen inuti kärnan för Erlang Open Telecom Platform
Hängfärjan i Osten

Hängfärjan i Osten är en hängfärja över Elbes biflod Oste mellan Osten och Hemmoor i Landkreis Cuxhaven i Niedersachsen i Tyskland. Den är ett byggnadsminne sedan 1974.

Hängfärjan togs i drift 1909.

Historik
Ostens styrande beslöt 1899 att bygga en hängfärja. Den byggdes från 1908 av MAN Werk Gustavsburg och Allgemeine Elektricitäts-Gesellschaft (AEG) och blev klar 1909. 

Efter det att den 1969–1974 uppförda bron över Osten för Bundesstraße 495 började användas, stängdes hängfärjan för allmän trafik. År 1975 övertogs ägandeskapet av  distriktet Land Hadeln.

Tekniska data

 Stålmängd: 286 ton
 Längd: 90 meter
 Total höjd: 38 meter
 Vidd mellan pyloner: 25 meter
 Segelhöjd vid högsta vattenstånd: 21 meter
 Spårvidd för bärvagnen: 9,20 meter
 Gondolens storlek: 16 meter × 4,30 meter
 Gondolens egenvikt: 34 ton
 Högsta last: 18 ton
 Motor: Elmotor på 13 kW

Bildgalleri

Litteratur 
 Schwebefähre über die Oste bei Osten i Deutsche Bauzeitung, 18:e årgången, häfte 97, 1909, sidorna 665–667 och häfte 103, 1909, sidorna 705–708
 Gisela Tiedemann och Jochen Bölsche: Über die Oste –Geschichten aus 100 Jahren Schwebefähre Osten-Hemmoor, MCE Verlag, Drochtersen 2009, 
 Wolfgang Ness, Christine Onnen och Dirk Peters: Die Schwebefähre Osten-Hemmoor i Historische Wahrzeichen der Ingenieurbaukunst in Deutschland, Band 4, Berlin 2009,

Källor
Denna artikel är baserad på artikeln Schwebefähre Osten–Hemmoor på tyskspråkiga Wikipedia.

Osten
Byggnader och anläggningar i Niedersachsen
Byggnadsminnen i Tyskland
Skoklosterdräkten

Skoklosterdräkten är en folkdräkt (eller bygdedräkt) från Sko socken i Uppland.

En folkdräkt från Sko socken på 1600-talet beskrevs år 1711. Denna beskrivning visar hur man på detta håll tidigt efter bästa förmåga försökte "imitera herreklassen". Bönderna brukade mycket höga och spetsiga hattar.

Referenser 

Folkdräkter från Uppland
Luray

Luray kan syfta på:

 Luray, Frankrike –  en kommun i departementet Eure-et-Loir i regionen Centre-Val de Loire
 Luray, Kansas – en ort i Russell County
 Luray, South Carolina – en kommun (town) i Hampton County
Real Madrid Femenino

Real Madrid Femenino är en spansk damfotbollsklubb från Madrid. Klubben grundades 12 september 2014 som Club Deportivo Tacón och är från och med den 1 juli 2020 Real Madrids officiella damlag.

Historia
Efter tre säsonger i Segunda División flyttades Tacón upp till Primera División 19 maj 2019.

Sedan klubben togs över av Real Madrid har flera namnkunniga spelare skrivit på kontrakt, bland annat Daiane Limeira, Thaisa Moreno, Aurélie Kaci, Kosovare Asllani och Sofia Jakobsson.

Från och med 1 juli 2020 bytte laget officiellt namn till Real Madrid Feminino.

Referenser

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Real Madrid
Sportklubbar bildade 2014
Delphin Strungk

Delphin Strungk (eller Strunck), född 1600 eller 1601, död 12 oktober 1694, var en tysk kompositör och organist. Han förknippas med den nordtyskska skolan . 

Man vet första någon om honom år 1630, då han blev organist i Marienkirche, Wolfenbüttel. Detta följdes av en utnämning vid hovet i Celle från 1632 till 1637. I maj 1637 flyttade han till Brunswick, där han var kvar till sin död, för att tillträda som organist i St. Martini kyrkan. Han spelade också i andra kyrkor i trakten. 

Hans överlevande kompositioner består av sex kyrkomusikstycken för röster och instrument, som nu finns i samlingen Herzog August Bibliothek, Wolfenbüttel och Staatsbibliothek zu Berlin Preussischer Kulturbesitz . Det finns också orgelverk som har bevarats: sex koralförspel och fantasier av hög kvalitet i tablaturskrift, och finns nu i samlingen Ratsbücherei, Lüneburg . Dessa har publicerats i Die Orgel, II/12 (Lippstadt, 1960), Alte Meister des Orgelspiels, red. K. Straube ( Leipzig, 1904), Seasonal Chorale Preludes with Pedals I, ed. C. H. Trevor (London, 1963) och Corpus of Early Keyboard Music XXIII (1973). 

Hans son Nicolaus Adam Strungk var operakomponist.

Referenser 
 Gwilym Beechey, "Strungk [Strunck], Delphin", Grove Music Online ed. L. Macy (Åtkomst 2007-06-08), http://www.grovemusic.com/ 
 M. Seiffert: Zur Biographie Delphin Struncks, Archiv für Musikwissenschaft, II (1920) 
 

Män
Tyska klassiska kompositörer
Personer från Braunschweig
Avlidna 1694
Födda 1600-talet (decennium)
Hendrik Speuy

Hendrik (eller Henderick) Joosten (eller Joostzoon) Speuy, född omkring 1575, död 1 oktober 1625, var en holländsk organist och kompositör under renässans, och samtida med Jan Pieterszoon Sweelinck . 

Speuy föddes i Brielle . Från 1595 var han organist i Grote Kerk och Augustijnen Kerk i Dordrecht. 1610 komponerade han De Psalmen Davids, en bok med bicinia till Genévan koral, och det första publicerade verket i Nederländerna för ett klaverinstrument. Han dog i Dordrecht.

Referenser 

 W. Apel, The History of Keyboard Music to 1700, Indiana University Press, Bloomington & Indianapolis, 1967, pp.   338-339

Externa länkar 

 Kort biografi 

Män
Personer från Dordrecht
Personer från Brielle
Renässanskompositörer
Avlidna 1625
Födda 1575
Ashland, Missouri

Ashland är en ort i Boone County i Missouri.  Vid 2010 års folkräkning hade Ashland 3 707 invånare.

Källor 

Orter i Missouri
Boone County, Missouri
Fidelen-Polka

Fidelen-Polka, op. 26, är en polka av Johann Strauss den yngre. Den framfördes första gången den 26 april 1846.

Historia 
Verket har sin upprinnelse i den konkurrenskamp som rådde mellan Johann Strauss den yngre och hans fader Johann Strauss den äldre. Pappa Strauss var van vid att alltid vara i centrum och gjorde allt för att sonen inte skulle få några anhängare. 
Johann Strauss den yngre fann sin trognaste publik bland Wiens ungdom, vars danssugna unga män och kvinnor samlades på stadens många nöjesställen, särskilt på Dommayers Casino i Hietzing. Strauss var väl medveten om vad deras stöd och entusiasm betydde för honom  och han visade sin tacksamhet genom en rad kompositioner. En av dessa var Fidelen-Polka, vars första klaverutdrag visar ett ungt par som dansar polka. Strauss och hans orkester spelade denna polka första gången den 26 april vid en festbal i danssalongen Sträussel-Säle, som låg i Theater in der Josefstadt.

Om polkan
Speltiden är ca 2 minuter och 10 sekunder plus minus några sekunder beroende på dirigentens musikaliska tolkning.

Weblänkar 
 Dynastin Strauss 1846 med kommentarer om Fidelen-Polka.
 Fidelen-Polka i Naxos-utgåvan.

Referenser

Polkor av Johann Strauss den yngre
Musikåret 1846
Sturgeon

Sturgeon kan syfta på:

 Daniel Sturgeon
 Nicola Sturgeon
 Theodore Sturgeon
 William Sturgeon
 Sturgeon, Missouri
 Sturgeon, Pennsylvania

Se även 
 Sturgeon Lake
10 Lacertae

10 Lacertae, som är stjärnans Flamsteed-beteckning, är en dubbelstjärna belägen i den södra delen av stjärnbilden Ödlan. Den har en skenbar magnitud på ca 4,88 och är svagt synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 1,9 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 2 300 ljusår (ca 715 parsek) från solen. Den rör sig närmare solen med en heliocentrisk radialhastighet av ca -10 km/s och ingår i den lilla stjärnföreningen Lacerta OB1.

Egenskaper
Primärstjärnan 10 Lacertae A är en blå stjärna i huvudserien av spektralklass O9 V. Den har en massa som är ca 27 solmassor, en radie som är ca 8 solradier och utsänder ca 102 000 gånger mera energi än solen från dess fotosfär vid en effektiv temperatur av ca 36 000 K.

10 Lacertae är en Beta Cephei-variabel (BCEP), som har bolometrisk magnitud +4,86 och varierar i amplitud med 0,03 magnituder utan någon fastställd periodicitet. Den har en följeslagare av 8:e magnituden separerad med ungefär en bågminut. 

10 Lacertae var, tillsammans med S Monocerotis, en av de första stjärnorna av spektraltyp O som definierades som en ankarpunkt för MKK-spektralklassificeringen och har sedan början av 1900-talet fungerat som en sådan referens. Specifikt är stjärnan representativ för O9V-stjärnor, vilket betyder relativt svala O-typstjärnor i huvudserien.

Se även 
 Variabel stjärna

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/111841/10lacertae.

Stjärnbilden Ödlan
Flamsteedobjekt
HR-objekt
HD-objekt
Huvudseriestjärnor klass O
Dubbelstjärnor
Beta Cepheivariabler