kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Musen som röt

Musen som röt (engelsk originaltitel: The Mouse That Roared) är en brittisk filmsatir från 1959 i regi av Jack Arnold. Peter Sellers spelar tre olika roller i filmen – som storhertiginnan Gloriana XII, greve Rupert Mountjoy (premiärminister) och den militäre ledaren Tully Bascomb. I filmen, som är baserad på Leonard Wibberleys roman med samma namn från 1955, har Jean Seberg den kvinnliga huvudrollen.

Handling 
Det mycket lilla europeiska furstendömet Grand Fenwick har precis gått i konkurs. Orsaken är att ett amerikanskt företag lanserat en billig imitation av furstendömets enda exportvara, dess berömda Pinot Grand Fenwick-vin. Den uppfinningsrike premiärministern i Grand Fenwick kommer dock på en plan: att låta landet förklara krig med USA, därefter kapitulera och därigenom dra nytta av amerikanskt storsinne mot besegrade fiender för att kunna bygga upp det besegrade landets ekonomi igen. Storhertiginnan Gloriana är tveksam till planen men går ändå med på det hela. Den fridsamme tillsyningsmannen Tully Bascomb utses att såsom fältmarskalk leda landets trupper, assisterad av sergeant Will Buckley.

Rollista 
 Gloriana XII, storhertiginna / Rupert Mountjoy, premiärminister / Tully Bascomb, jakttillsyningsman – Peter Sellers 
 Helen Kokintz – Jean Seberg 
 Will Buckley, sergeant – William Hartnell 
 Alfred Kokintz, doktor – David Kossoff 
 Benter – Leo McKern 
 General Snippet – McDonald Parke 
 USA:s försvarsminister – Austin Willis 
 Roger – Timothy Bateson 
 Cobbley – Monte Landis 
 Ansvarig för luftvärnet – Alan Gifford 
 Nyhetspresentatör i BBC – Colin Gordon 
 Pedro – Harold Kasket

Produktion 
Diverse friheter gentemot bokförlagan gjordes, för att kunna lyfta fram Peter Sellers komiska talanger. Bokens huvudfigur är hertiginnan Gloriana XII, en attraktiv ung kunglighet i stil med den då unga drottningen av Storbritannien Elizabeth II eller dito Grace av Monaco. I filmen har figuren omvandlats till en parodi av en äldre drottning Victoria (som tror att Calvin Coolidge är USA:s president), medan premiärministern Mountjoy är en parodi på Benjamin Disraeli.

Filmscenerna föreställande Marseilles och New Yorks respektive hamnar spelades in i Southampton, och närvaron av atlantångaren RMS Queen Elizabeth var en tursam tillfällighet. Bokens blodiga sammandrabbning med New Yorks poliskår (något som komplicerar fredsförhandlingarna) har uteslutits ur filmversionen.

Referenser

Externa länkar 

Brittiska satiriska filmer
Filmer 1959
Engelskspråkiga filmer
Cecilia Hermansson

Cecilia Hermansson, född 22 november 1962, är en svensk ekonom.

Biografi 
Hermansson studerade vid Handelshögskolan i Stockholm till civilekonom och erhöll en masterexamen 1991. Hon disputerade 2015 vid Tekniska högskolan (KTH) med en avhandling om hur bankers rådgivning påverkar bankkunders sparbeteende. Mellan 2016 och 2019 finansierades hennes post-doc av Jan Wallanders och Tom Hedelius stiftelse.  

Hon har varit ekonom vid Sida 1990–1996, inklusive en tjänstgöring vid svenska ambassaden i Nairobi 1992–1995, i finansdepartementet 1996–1999, och var Swedbanks chefsekonom/seniorekonom 1999–2013. Hon blev gästforskare  på KTH 2015, och är sedan 2018 anställd som forskare inom fastighetsekonomi och finans på KTH. Hon erhöll en docentur i företagsekonomi vid KTH 2021. 

Hon utsågs till ledamot av Industrins ekonomiska råd 2011, och var dess ordförande 2015-2017. Hon var ledamot av Finanspolitiska rådet 2015-2018, och blev ordförande i Klimatpolitiska rådet i september 2022, efter att ha varit vice ordförande sedan januari 2021. Den 1 juli 2023 efterträddes hon av Åsa Persson, forskningschef på Stockholm Environment Institute. Hermansson är även ledamot i Handelns ekonomiska råd sedan 2019.

Hon är sedan 2015 styrelseledamot i HUI Research, Folksam Liv, sedan 2016 i investmentbolaget Creades, och sedan 2021 i G Förvaltning AB, förvaltningsbolaget för Göran Gustafssons Stiftelser, och 2022 i Infostat AB. Hermansson var 2020–2022 ledamot av styrelsen för WaterAid Sweden. Sedan januari 2023 är hon ledamot i Entreprenörskapsforums styrelse.  

Hermansson invaldes 2016 till ledamot av Ingenjörsvetenskapsakademien, avdelningen ekonomi. Hon tog 2019 plats i akademiens presidium som en av fyra vice preses, en position hon lämnade i december 2021.

Bibliografi
Understanding the relationships between bank-customer relations, financial advisory services and saving behavior (2015) avh.
"Är kunder som sparar i bank relations- eller transaktionsbenägna?" i Kent Eriksson (red.) Utveckling av kundrelationer inom bank och finansmarknader (2006) Studentlitteratur.
Artiklar i International Review of Financial Analysis, Journal of Economic Behavior & Organization, Journal of Behavioral and Experimental Finance, International Journal of Bank Marketing, Journal of European Real Estate Research, Journal of Retailing and Consumer Services och Managerial Finance.

Källor 

Svenska nationalekonomer
Personer verksamma vid Kungliga Tekniska högskolan
Alumner från Handelshögskolan i Stockholm
Ledamöter av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien
Kvinnor
Födda 1962
Levande personer
R Volantis

R Volantis är en pulserande variabel av Mira Ceti-typ (M) i stjärnbilden Flygfisken. Den var den första stjärnan i stjärnbilden som fick en variabeldesignation åsatt..

Stjärnan har en visuell magnitud som varierar mellan +8,26 och 13,9 med en period av 453 dygn.

Fotnoter

Se även 
 Variabel stjärna

Referenser

Noter 

Stjärnbilden Flygfisken
Miravariabler
S Volantis

S Volantis är en pulserande variabel av Mira Ceti-typ (M) i stjärnbilden Flygfisken.

Stjärnan har en visuell magnitud som varierar mellan +7,7 och 13,9 med en period av 394 dygn.

Se även 
 Variabel stjärna

Referenser

Noter 

Stjärnbilden Flygfisken
Miravariabler
Vårtrattskivling

Vårtrattskivling kan åsyfta
 Liten vårtrattskivling (Clitocybe pruinosa)
 Stor vårtrattskivling (Clitocybe vermicularis)
Nigeria i olympiska vinterspelen 2018

Nigeria deltog i de olympiska vinterspelen 2018 i Pyeongchang, Sydkorea, med en trupp på tre atleter (tre kvinnor) fördelat på två sporter.

Vid invigningsceremonin bars Nigerias flagga av bobåkaren Ngozi Onwimere.

Referenser

2018 i Nigeria
Nationer i olympiska vinterspelen 2018
2018
Sydafrika i olympiska vinterspelen 2018

Sydafrika deltog i de olympiska vinterspelen 2018 i Pyeongchang, Sydkorea, med en trupp på en atlet (en man) fördelat på en sport.

Vid invigningsceremonin bars Sydafrikas flagga av alpina skidåkaren Connor Wilson.

Referenser

2018 i Sydafrika
2018
Nationer i olympiska vinterspelen 2018
Superhjältarna 2

Superhjältarna 2 () är en amerikansk 3D-animerad film från 2018 producerad av Pixar Animation Studios och distribuerad av Walt Disney Pictures. Den är en direkt uppföljare till Superhjältarna från 2004. Den är regisserad av Brad Bird, regissören till den första filmen som också, precis som i den första filmen, gör rollen Edna Modes röst. Filmen hade biopremiär den 15 juni 2018 i USA och den 31 augusti 2018 i Sverige.

På Oscarsgalan 2019 nominerades Superhjältarna 2 för Bästa animerade film men förlorade mot Spider-Man: Into the Spider-Verse.

Handling 
Det har gått tre månader sedan superhjältefamiljen Parr, Bob/Mr. Incredible, Helen/Elastaflickan, Violet, Dash och Jack-Jack, besegrade skurken Syndrome. Den nya skurken Undergrävaren lyckas råna stadens bank och komma undan, men superhjältefamiljen lyckas i alla fall med hjälp av sin vän Fryzo rädda stadshuset från att förstöras av Undergrävarens skenande borr. Men trots det, på grund av alla skadorna stänger regeringen ner omplaceringsprogrammet som hade hållit alla superhjältarna gömda i den första filmen. Lite senare kontaktas superhjältefamiljen och Fryzo av Winston Deavor, en superhjältebeundrare och ägaren av telekommunikationsföretaget DevTech. Winston och hans geniala syster Evelyn erbjuder Mr. Incredible, Elastaflickan och Fryzo att bekämpa brott inför allas ögon som en slags kampanj för att se till att superhjältarna blir lagliga igen.

Helen/Elastaflickan väljs ut till att bli superhjältarnas ansikte utåt eftersom hon är den som gör minst skador, vilket betyder att Bob/Mr. Incredible får stanna hemma och ta hand om barnen. Tids nog upptäcker Bob, Violet och Dash att det yngsta barnet Jack-Jack, som de trodde var normal, har superkrafter, vilket gör det svårare att passa honom. När Helen är ute och bekämpar brott kommer hon i kontakt med en mystisk ny skurk kallad Skärmskräckaren som kan hypnotisera andra med TV-skärmar. Skärmskräckaren planerar att se till att superhjältarna blir olagliga för alltid och Helen måste stoppa honom, vilket är lättare sagt än gjort.

Rollista (i urval)

Referenser

Externa länkar 

Amerikanska filmer 2018
Filmer i regi av Brad Bird
Amerikanska actionfilmer
Amerikanska animerade filmer
Amerikanska komedifilmer
Långfilmer från Pixar
Animerade superhjältefilmer
Engelskspråkiga filmer
Filmer från Walt Disney Pictures
Animerade filmer 2018
Karl Alexander Alcenius

Karl Alexander Alcenius, född 3 oktober 1819 i Vasa, död 28 juli 1853 i Helsingfors, var en finländsk skolhistoriker.

Alcenius blev filosofie kandidat 1843. Han verkade 1845–1849 som lärare på flera orter; utnämndes 1848 till docent i pedagogik. Han utgav ett flertal avhandlingar om finländsk skolhistoria och grundlade därmed en inhemsk skolhistorisk forskning.

Källor

Avlidna 1853
Finländska lärare
Finlands utbildningshistoria
Män
Födda 1819
Personer från Vasa
Mauno Markkula

Mauno Jaakko Markkula, född 11 november 1905 i Lappfjärd, död 26 juni 1959 i Helsingfors, var en finländsk målare.

Markkula växte upp i Björkö på Karelska näset. Innan han blev bildkonstnär hade han studerat matematik och fysik samt ägnat sig åt sång och violinspel. Han studerade 1936–1942 vid Finska konstföreningens ritskola och ställde ut första gången 1939. Återkommande motiv i hans expressionistiskt präglade konstnärskap var kyrkspiror, torn, träd, telefonstolpar, havslandskap, solnedgångar och segelfartyg.

En retrospektiv utställning av Markkulas konst hölls i Helsingfors konsthall 1945; en stor utställning av hans måleri arrangerades 2000 i Helsingfors stads konstmuseum. Han är representerad bland annat på Finlands nationalgalleri.

Källor 

 

Finländska målare
Födda 1905
Personer från Österbotten
Avlidna 1959
Män
Liselotte Sundström

Liselotte Sundström, född 16 juli 1955 i Helsingfors, är en finländsk zoolog. Hon är professor i evolutionsbiologi vid Helsingfors universitet.

Sundström blev filosofie doktor och docent 1994. Hon gjorde postdoktoral forskning på Université de Lausanne 1994-1995, för vilket hon fick stipendium för arbete utomlands av Finlands Akademi och anställning vid universitetet, och på Aarhus universitet 1995-1996. År 1996 återvände hon till Helsingfors universitet där hon fungerade som assistent och lektor vid Institutionen för ekologi och systematik vid Helsingfors universitet, 1998-2002 fungerade hon som akademiforskare och 2002 utnämndes hon till den svenskspråkiga professuren i evolutionsbiologi (tidigare zoologi).

Hennes forskningsobjekt är sociala insekter, särskilt myror. Målsättningen är att förstå evolutionen av altruism inom djurvärlden (särskilt på basis av teorin om släktskapsurval) och den balansgång mellan osjälviskt och själviskt beteende som evolutionärt sett bestämmer uppkomsten av och funktionen hos sociala insektsamhällen.

Sundström fungerade som prodekanus vid Bio- och miljövetenskapliga fakulteten 2014-2017 och 2012-2017 ledde hon forskningen i spetsforskningsenheten för biologiska interaktioner tillsammans med prof. Johanna Mappes, prof. Hanna Kokko och prof. Jaana Bamford. Sundström har publicerat över 100 vetenskapliga artiklar och är medlem av redaktionsråden i flera internationella tidskrifter.

Källor

Födda 1955
Personer från Helsingfors
Levande personer
Personer verksamma vid Helsingfors universitet
Kvinnor
Finländska professorer
Finländska zoologer
Finländska professorer i biologi
Jenny Bicks

Jenny Bicks är en amerikansk tv-producent och manusförfattare, mest känd för sitt arbete som författare till HBO-serien Sex and the City samt som skapare och författare till ABC-serien Men in Trees.

Bicks skrev även den kortlivade serien Leap of Faith och skrev manuset till filmen Allt en tjej vill ha från 2003. Bicks gjorde sin regidebut med kortfilmen "Gnome". Hennes hittills enda skådespelarjobb var som Miss Haskell i Drew Barrymores film Never Been Kissed.

Bicks växte upp på Manhattan och hon gick på Brearley School.

Filmografi

Källor

Externa länkar 
 

Amerikanska manusförfattare
Amerikanska TV-producenter
Levande personer
Kvinnor
Födda 1963
Martti Siirala

Martti Johannes Siirala, född 18 december 1889 i Viborg, död 10 april 1948 i Helsingfors, var en finländsk läkare. Han var far till psykiatern Martti Olavi Siirala.

Siirala blev medicine och kirurgie doktor 1918. Han verkade 1918–1924 som kommunalläkare i Libelits, utbildade sig 1924–1926 till specialist i obstetrik och gynekologi vid Helsingfors allmänna sjukhus samt arbetade därefter vid Barnmorskeinstitutet i Helsingfors.

Siirala, som hade en bred samhällelig syn på moderskapet och familjen, är känd som pionjär för moderskapsvården; han utgav 1938 boken Äitiyshuollosta (svensk översättning Om moderskapsvård, samma år) och gjorde en betydande insats för barnmorskeinstitutionen i Finland. Han engagerade sig som en av de första i landet i familjeplaneringsfrågor, som på 1930-talet var någonting nytt i hela världen, och arbetade 1935–1937 som läkare vid landets första byrå för sexualfrågor och preventivmedelsrådgivning. Som medlem i centralstyrelsen för Finlands Röda Kors 1926–1940 gjorde han stora insatser för utbyggnaden av sjukstugorna i Finlands glesbygder samt för utvecklingen av sjuktransporterna.

Källor

Finländska läkare inom obstetrik och gynekologi
Födda 1889
Avlidna 1948
Män
Personer från Viborg, Finland
Martti Olavi Siirala

Martti Olavi Siirala, född 24 november 1922 i Libelits, död 18 augusti 2008 i Helsingfors, var en finländsk läkare.

Siirala blev medicine och kirurgie doktor 1949. Han blev specialist i nerv- och sinnessjukdomar 1952 och innehade specialkompetens i psykoterapi. Han var 1949–1951 underläkare vid Lappvikens sjukhus i Helsingfors och hade från 1958 privatpraktik i staden. 1968–1992 verkade han som docent i psykiatri vid Helsingfors universitet.

Siirala var en banbrytare för den psykoanalytiska terapin i Finland och även internationellt uppmärksammad. Vid sidan av vetenskapliga artiklar som behandlade psykoterapi vid schizofreni och depression samt medicinsk filosofi publicerade han flera större arbeten, bland annat Die Schizophrenie (1961) och Medicine in metamorphosis (1969). Han hade ett flertal internationella förtroendeuppdrag och valdes till hedersmedlem av Psykiaterföreningen i Finland.

Siirala var 1990 med om att grunda rörelsen Freden i Dorpat och var dess förste ordförande.

Källor 

 

Personer från Libelits
Finländska psykiatrer
Män
Personer verksamma vid Helsingfors universitet
Avlidna 2008
Födda 1922
Cely Mechelin

Alma Cecilia (Cely) Mechelin, född 12 augusti 1866 i Helsinge, död 30 juli 1950 i Bromarv, var en finländsk filantrop och donator. Hon var dotter till Leo Mechelin.

Mechelin är främst känd för sina insatser för blinda. Hon besökte Paris, där hon studerade ett bibliotek för blinda och lärde sig Louis Brailles punktskrift. Hemma i Finland grundade hon 1890 föreningen Böcker åt de Blinda, som drev biblioteksverksamhet för blinda. Hon var 23 år gammal då hon grundade den, och hon ledde sedan föreningen och biblioteket fram till 1932. Biblioteksverksamheten förstatligades 1978 och bytte 2001 namn till Celia – Biblioteket för synskadade som en hyllning till dess grundare.

Cely Mechelin var medlem av den så kallade Kvinnokagalen som under ofärdsåren i början av 1900-talet samlade medel för det passiva motståndet mot Ryssland. Hon var även en av grundarna av Martharörelsen och Soldathemsföreningen, i vars verksamhet hon aktivt deltog. Hon innehade en betydande förmögenhet, vilken hon testamenterade till olika sociala och kulturella ändamål. Den lokala Marthaföreningen tilldelades hennes sommarvilla i Bromarv och medel till underhåll av denna. En del av avkastningen har använts för ekologisk bostadsproduktion i Bromarv.

Källor

Noter

Personer inom finländskt föreningsliv
Finländska filantroper
Finländska donatorer
Födda 1866
Avlidna 1950
Kvinnor
Personer från Vanda
Emily Chang

Emily C. Chang är en amerikansk skådespelerska. Hon är mest känd för att ha spelat "Ba-zing!"-tjej i en reklam för Ruffles under 2012.  och som karaktären Ivy i Tv-serien Vampire Diaries

Tidigare liv 
Chang föddes i Baton Rouge, Louisiana och är uppväxt i Randolph i New Jersey. Hennes föräldrar immigrerade till USA från Taiwan. Chang gick på University of Chicago och New York University.

Karriär 
Chang var grundare till den asiat-amerikanska spoken word-gruppen I was born with Two Tongues, tillsammans med Denizen Kane. Hon jobbade som värd och talesperson för ImaginAsian Entertainment, samt som programledare för TV-serien The Lounge från 2004 till 2007. Hon spelade Kay Ho i independent-filmen Colin Hearts Kay, som vann publikens pris 2010 på både Brooklyn Film Festival och The New York United Film Festival, där den också blev bästa utländska film. Under 2010 vann Chang en New York Emmy Award för dokumentärserien On the Frontlines: Doing Business in China, tillsammans med sin programledarkollega James Fallows från The Atlantic Monthly.

Chang har varit med i flera reklamer, inkluderat nummer för Cablevision, WebMD, Carmax, Harrah's, Verizon, Honda och Huntington Bank. Chang blev den mest kända "Katie" ("the Ba-zing girl") i en Ruffles Ultimate-reklam under 2012, och hamnade på Complex magazines "10 hetaste kvinnor från reklamer"-lista.

Changs skådespelarframträdanden inkluderar en återkommande roll i The Vampire Diaries plus gästroller i How I Met Your Mother, Brothers & Sisters, 90210, Ringer och Community. Hon spelade också Phyllis Moss i NCIS och hade en återkommande roll som Kathy Baker i The Young and the Restless. I Total Recall spelade Chang nyhetsreportern Lien Nguyen.

Chang har också skrivit, regisserad och spelat i flera kortfilmer, bland annat "The Humberville Poetry Slam", vilken var finalist för Golden Reel Award och the Linda Mabalot New Directors/New Visions Award på Los Angeles Asian Pacific Film Festival. Changs kortfilm "Mouthbreather", regisserad av Rules by Engagement-regissören Gloria Calderon Kellett, var ett officiellt urval för 2012 års L.A. Comedy Short Film Festival och 2012 års Newport Beach Film Festival. 

Chang vann pris bästa kvinnliga huvudroll på San Diego 48 Hour Film Project Film Festival för sin roll som Suzy i kortfilmen One Mistake. Hon avslutade nyligen kortfilmen Parachute Girls, som hon skrev, regisserade och agerade i tillsammans med Lynn Chen och Drew Powell.

Filmer

Film 
 Take the 10 (2017)
 Parachute Girls (2016)
 Someone I Used to Know (2013)
 Cruel Will (2013)
 Total Recall (2012)
 Layover (2012)
 Shanghai Hotel (2011)
 Colin Hearts Kay (2010)

TV 
 The Bold Type (2017)
 The Vampire Diaries (2014)
 How I Met Your Mother (2014)
 Community (2014)
 Intelligence (2014)
 Days of Our Lives (2014)
 Bones (2013)
 NCIS (2012)
 The Young and the Restless (2012)
 Body of Proof (2012)
 Ringer (2012)
 90210 (2011)
 Brothers & Sisters (2011)

Källor

Externa länkar 
 
 
 The CreativeLife Podcast Ep.2

Amerikanska filmproducenter
Amerikanska manusförfattare
Levande personer
Alumner från University of Chicago
Kvinnor
Kvinnokagalen

Kvinnokagalen var under de så kallade ofärdsåren i Finland i början 1900-talet en systerorganisation för kvinnor till Kagalen, som bedrev passivt motstånd mot Nikolaj Bobrikovs russificeringspolitik. 

Kvinnokagalen, som var Finlands första politiska organisation för kvinnor, bildades 1902 hemma hos Tekla Hultin. Andra framstående medlemmar var Aino Malmberg, Cely Mechelin, Dagmar Neovius, Aline Pipping och Annie Furuhjelm. Medlemmarna hjälpte Kagalen med att sprida illegalt tryckta tidningar och att göra Finlands kamp känd i världen. Organisationen arbetade också med att väcka motståndsanda bland kvinnorna i Finland och uppmuntra dem att förhindra barnen att lära sig ryska, samt samlade ih emlighet in pengar till Kagalens illegala verksamhet. I likhet med den manliga Kagalen upplöstes också Kvinnokagalen efter storstrejken 1905, men dess medlemmar höll kontakten genom träffar ännu under 1940-talet.

I de skildringar av Kagalens verksamhet som skrevs efter det att Finland blivit självständigt tenderade kvinnornas medverkan att glömmas bort. De kvinnor som deltagit i det hemliga arbetet uppfattade ändå att Kvinnokagalens verksamhet hade haft en stor betydelse för kvinnlig medborgerlighet och för kvinnosaken i Finland: för många kvinnor hade detta varit första gången de (med risk för sin personliga säkerhet) utövade politiskt aktivism. Det var således kanske inte någon slump att många av de kvinnor som hade fått värdefull erfarenhet av aktivism inom Kvinnokagalen också stod i spetsen när frågan om politisk rösträtt för kvinnor aktualiserades mot slutet av den så kallade första förryskningsperioden under åren 1904–1906. Till dessa kvinnor hörde bland andra Dagmar Neovius, Tekla Hultin, Jenny af Forselles, Annie Furuhjelm, Hedvig Sohlberg och Helena Westermarck. Helena Westermarck som senare fick i uppdrag att skriva Kvinnokagalens historia, menade till och med att de kvinnor som deltog i Kvinnokagalens arbete genom sitt mod och sin beslutsamhet hade visat sig som fullvärdiga medborgare och därför belönades med rösträtt i och med lantdagsreformen 1906, då de finländska kvinnorna beviljades rösträtt i politiska val.

Kvinnokagalens arkiv förvaras i dag i Riksarkivet i Helsingfors.

Referenser

Källor

Vidare läsning 

 Ramsay, Alexandra. ”Kvinnokagalen. Ett återfunnet manuskript med förord och kommentarer av Alexandra Ramsay” i Historiska och litteraturhistoriska studier 72. Red. J. Strömberg & H. Svan. Helsingfors 1997, 147–174.
 Vita boken. Utgiven av Lotta Svärd, centralstryrelsen. Helsingfors 1928.
 Östensson, Ebba. ”Kvinnor under ofärdsår” i Historiska och litteraturhistoriska studier 51. Red. T. Steinby. Helsingfors 1976, 215–272.

Finlands historia under ryska tiden
Motståndsrörelser
Kvinnoorganisationer i Finland
Organisationer bildade 1902
Tyra Wadner

Tyra Elisabeth Wadner, född Nordquist 7 juni 1891, död 7 juni 1967, var en svensk försvarsfrivillig kvinna som grundade den svenska lottarörelsen.

Biografi 
År 1914 gifte sig Tyra Wadner med dåvarande underlöjtnanten Martin Wadner, som senare blev överste. Paret fick fyra döttrar, däribland Britt Wadner.

Sommaren 1924 reste Tyra Wadner tillsammans med sin make, som då var chefsinstruktör inom Stockholms landstormsförbund, till Finland för att studera landets Skyddskår. I samband med detta kom Tyra Wadner i kontakt med finska Lotta Svärd-organisationen och bestämde sig för att vid hemkomsten skapa en liknande organisation i Stockholm. Den nya organisationen fick namnet Stockholms landstormskvinnor och verkade under Stockholms landstormsförbund. Stockholms Landstormskvinnor fick snabbt många systerföreningar runt om i landet och Tyra Wadner var själv med och startade flera av dem. Tillsammans kallades de landstormskvinnorörelsen, eller lottarörelsen.

Wadner kvarstod som en av lottarörelsen frontfigurer fram till 1942. Vid den tidpunkten kunde lottarörelsen kunde räkna sig som en av landets största kvinnoorganisationer någonsin, förklarade sig självständig från landstormsrörelsen samt antog sitt nuvarande namn Sverige Lottakårer.

Wadner är begravd på Säters kyrkogård i Dalarna. Hennes gravsten bär texten "Lottan Tyra Wadner 1891-1967".

Referenser 

Födda 1891
Avlidna 1967
Kvinnor
Personer inom svenskt föreningsliv
Yrjö Konttinen

Yrjö Tapio Konttinen, född 28 september 1952 i Helsingfors, död där 10 december 2014, var en finländsk läkare, specialist i invärtes medicin och reumatologi. 

Konttinen blev medicine och kirurgie doktor 1981. Han var professor i oral medicin vid Helsingfors universitet 1999–2003 och utnämndes till professor i invärtes medicin 2003. Han härde till landets mest kända forskare inom området reumatologi med tonvikt på immunpatologi, inflammationsforskning och biomaterial.

Källor 

 

Finländska professorer i medicin
Personer verksamma vid Helsingfors universitet
Män
Födda 1952
Avlidna 2014
Läkare från Helsingfors