kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Handbollsligan 2018/2019

Handbollsligan 2018/2019 var den 85:e säsongen av Sveriges högsta division i handboll på herrsidan.

Deltagande lag 
14 lag kvalificerade sig för spel i Svenska Handbollsligan 2018/2019 utifrån resultaten i Handbollsligan 2017/2018 och Kvalspelet till Handbollsligan 2017/2018.

Tabeller

Poängtabell

Resultattabell

Slutspel
Alla möten spelas i bäst av fem matcher.

Slutspelsträd

Kvartsfinalerna spelas i bäst över fem matcher. Lag 1-4 väljer motståndare i turordning, där varje lag endast får välja något av de två kvarvarande sämst placerade lagen (dvs. lag 1 börjar med att välja något av lag 7-8, lag 2 väljer sedan mellan lag 6 och lag 7/8, lag 3 väljer sedan mellan lag 5 och lag 6/7/8 och lag 4 får ta det kvarvarande laget). Lag 1-4 har hemmafördel i en eventuell femte och avgörande match.

Semifinaler

Final

Kvalspel

Skytteligan och MEP samt statistik

All star team 
Säsongens All star team presenterades den 21 maj 2019.

 Målvakt: Tobias Thulin, Redbergslids IK 
 Vänstersex: Lucas Pellas, Lugi HF 
 Mittsex: Arnar Freyr Arnarsson, IFK Kristianstad 
 Högersexa: Christopher Hedberg, IFK Skövde 
 Vänsternio: Alfred Jönsson, Lugi HF 
 Mittnio: Mattias Helt Jepsen, IFK Skövde 
 Högernio: Kim Andersson, Ystads IF
 Försvar: Fredrik Teern, Alingsås HK 
 MVP: Felix Claar, Alingsås HK
 Tränare: Jonas Wille, IFK Skövde

Källor
 Officiell hemsida
 Svenskhandboll.se

Noter 

Sport i Sverige 2018
Sport i Sverige 2019
Handbollssäsongen 2018/2019
2018/2019
Janitsjarmusik

Janitsjarmusiken (Mehter Marşı), var det Osmanska rikets militärmusik.

Janitsjarmusiken spelades vid militärparader, truppförflyttningar och under striden. Under förflyttningar användes musiken för att hålla marschtakten. Vid strid användes den för att elda de stridande soldaterna och för att signaler anfallets häftighet. Musiken spelades långsammare eller snabbare efter vilken hastighet den militära chefen ville att anfallet skulle genomföras. Snabba, medellångsamma och långsamma musikstycken användes därvid. Musikkåren, Mehterhâne, spelade kraftfull, högljudd, militärisk musik (mycket hårda trumtakter och blåshorn) för att komma i extas och skrämma fienden. Vid slutet av striden eller vid återtåg spelades ingen musik.

Mehterhânes grundläggande instrumentalbesättningen var zurna och davul (cylindertrumma). Bland övriga instrument återfanns nafiir (spiraltrumpet), nakkare (små dubbelpukor), davulbaz (stora dubbelpukor), zil (cymbal), senare även çağana (janitsjarspel). Till många av janitscharmusikens stycken fanns texter som sjöngs av musiken.

Janitsjarmusiken kom under benämningen "turkisk musik" att inspirera 1700-talets klassiska musik, framförallt i Österrike, Wienklassicismen. Den användes mest för att skapa en kontrast mellan det bekant västerländska och det exotiskt österländska. Bland de mest bekanta verken som inspirerats av janitsjarmusiken kan nämnas Mozarts Enleveringen ur Seraljen, Haydns militärsymfoni och delar av Beethovens musik till Athens ruiner. Den europeiska militärmusiken inspirerades också av janitsjarmusiken, både vad gällde instrumentering och framförande. I de österrikiska och tyska garnisonsstäderna gick man i slutet av 1700- och början av 1800-talet på söndagsförmiddagarna för att lyssna på "turkisk musik" vilken framfördes av den lokala militärmusikkåren.

Referenser

Externa länkar
  Mehter Marşları Youtube

Militärmusik
Schelte J. Bus

Schelte John "Bobby" Bus, född 1956, är en amerikansk astronom.

Minor Planet Center listar honom som S. J. Bus och som upptäckare av 1 683 asteroider.

Han upptäckte även den periodiska kometen 87P/Bus.

Asteroiden 3254 Bus är uppkallad efter honom.

Lista över upptäckta mindre planeter och asteroider

Se även 
 Astronomiska upptäckter av SJ Bus

Källor och referenser 

Amerikanska astronomer under 1900-talet
Födda 1956
Levande personer
Män
Thure Wadenholt

Thure Gustaf Wadenholt, ursprungligen Persson, född 28 april 1933 i Ljusdal, död 12 juli 2008 i Överluleå församling, Norrbottens län, var en svensk militär.

Biografi 
Wadenholt avlade officersexamen vid Krigsskolan 1956 och utnämndes samma år till fänrik i armén. Han studerade vid Artilleri- och ingenjörofficersskolan 1958–1959 och befordrades till kapten vid Bodens artilleriregemente 1964. Han gick Högre stabskursen vid Militärhögskolan 1965–1967. År 1970 överfördes han till Generalstabskåren och var 1970–1973 avdelningschef vid staben i Övre Norrlands militärområde. Han befordrades 1972 till major och överstelöjtnant. Åren 1973–1976 var han regementsbefäl i Operationsledning 2 i Operationsledningen i Försvarsstaben. År 1979 befordrades han till överste, varefter han var ställföreträdande befälhavare för Bodens försvarsområde tillika ställföreträdande chef för Bodens artilleriregemente 1979–1983. År 1980 utbildade han sig vid Försvarshögskolan. Han befordrades 1983 till överste av första graden och var 1983–1992 befälhavare för Bodens försvarsområde, chef för Bodens artilleriregemente och chef för Bodens garnison. År 1986 gick han Högre chefskursen vid Försvarshögskolan. Wadenholt lämnade Försvarsmakten 1993.

Åren 1992–1997 var han ordförande i Friluftsfrämjandet och dess centralstyrelse.

Utmärkelser 
  Riddare av Svärdsorden, 6 juni 1974.

Källor

Noter 

Överstar i svenska armén
Svenska regementschefer
Försvarsområdesbefälhavare
Riddare av Svärdsorden
Svenska militärer under 1900-talet
Personer från Ljusdal
Födda 1933
Avlidna 2008
Män
Janitsjarspel

Janitsjarspel, turkisk halvmåne, Muhammedsfana (ty: Schellenbaum; eng: Jingling Johnny; fr: chapeau chinois; sv: även bjällerstav) är ett slaginstrument med ursprung i janitsjarmusiken, som sedan 1700-talet användes i europeiska militärmusikkårer. Det fungerar därvid ofta som fälttecken.    

Janitsjarspelet är vanligtvis 2 till 2 ½ meter långt och består av upprättstående trästång med en konisk mässingsprydnad i toppen och med ett halvmåneformat korsstycke, även av mässing. Många klockor är fästa vid halvmånen och på andra ställen på instrumentet. Ofta hänger två hästsvansar av olika färger från halvmånen, ibland röda för att symbolisera slagfältet. Det hålls vertikalt och spelas genom att antingen skakas upp och ner eller genom att vridas.

Janitsjarspelet var känt i Europa sedan 1500-talet, men infördes i den europeiska militärmusiken först vid mitten av 1700-talet. Dess höjdpunkt var perioden 1750–1850, men kom sedan att avskaffas i många länders militärmusikkårer. I den brittiska armén avskaffades det 1837, men det används fortfarande i de tyska och ryska arméerna samt i ett antal andra länders arméer som är arvtagare antingen till den tyska eller till den ryska militärmusiktraditionen, Bland dessa kan nämnas de svenska, nederländska, chilenska och kazakstanska arméerna. Två franska regementen använder fortfarande också janitsjarspel.

Det användes även i vissa operaföreställningar fram till omkring 1860.

Bilder

Referenser

Externa länkar
 Chilensk militärmusikkår med janitsjarspel Youtube

Slagverk
Militärmusik
Attraversiamo

Attraversiamo, född 18 maj 2015 i Uppsala i Uppsala län, är en svensk varmblodig travhäst. Han tränas av sin ägare Svante Båth och körs oftast av Erik Adielsson.

Attraversiamo började tävla i oktober 2017 och tog sin första seger i den andra starten. Han har till maj 2020 sprungit in 10 miljoner kronor på 22 starter varav 14 segrar och 4 andraplatser. Han har tagit karriärens hittills största seger i Svenskt Travderby (2019).

Bland hans andra större segrar räknas Margaretas Tidiga Unghästserie (2018), Långa E3 (2018), Prix Readly Express (2019) och Norrlands Grand Prix (2019). Han har även kommit tvåa i Svensk uppfödningslöpning (2017) och Elitloppet (2020).

Karriär

Tiden som unghäst
Attraversiamo debuterade den 11 oktober 2017 i ett tvååringslopp på Bergsåker. Han kördes av Erik Adielsson, som kom att bli hans ordinarie kusk. Han diskvalificerades för galopp och slutade oplacerad. Första segern kom i den andra starten, den 26 oktober 2017 på Gävletravet.

När han segrade i Margaretas Tidiga Unghästserie i maj 2018 gjorde han detta på nytt löpningsrekord från utvändigt om ledaren. Den 30 september 2018 kom han femma i Svenskt Trav-Kriterium.

Då han segrade i Prix Readly Express på Solvalla den 19 juni 2019, vann han på tiden 1.10,5 över 2140 meter med autostart, vilket innebar nytt svenskt rekord. Den 1 september 2019 segrade han i Svenskt Travderby på segertiden 1.12.6 över 2 640 meter. På förhand var han tredje mest spelad i loppet, bakom storfavoriten Campo Bahia och andrahandaren Inti Boko som båda slutade oplacerade efter att ha galopperat.

Utmärkelser
För sitt framgångsrika 2019 blev han en av fyra nominerade hästar till titeln "Årets Häst" vid Hästgalan, samt en av fyra nominerade till titeln "Årets 4-åring". Han vann utmärkelsen "Årets 4-åring".

Statistik

Löpningsrekord

Större segrar

Starter

Referenser

Noter

Externa länkar 

 Attraversiamo's profil hos Stall Båth

Hästar födda 2015
Svenska varmblodiga travhästar
Hästar som tränats av Svante Båth
Travhästar med statistik över starter
Hästar som vunnit Svenskt Travderby
Wilhelm Paal

Wilhelm "Wim" Paal, född 20 juni 1960 i Tyskland, är en tysk travtränare och travkusk. Han är verksam vid Halmstadtravet i Sverige sedan 2015. Han har tidigare varit verksam i Tyskland, USA, Belgien och Italien.

Han har tränat hästar som Toss Out, Embassy Lobell, Exploit Caf, Trinity Lux och Dreammoko. Under senare år är han främst känd som kusk till stjärnhästen Ringostarr Treb, vilken han även hade i sin egen träning en kort period under sommaren 2016. Därefter har Ringostarr Treb tränats av Jerry Riordan, men Paal är fortsatt hästens förstekusk.

Paal har kört sju upplagor av Elitloppet på Solvalla (1988, 1992, 1993, 1994, 1996, 2002, 2004 och 2018). Han vann Elitloppet 2018 med Ringostarr Treb. Segern togs tiden 1.09,0, vilket var en tangering av löpningsrekordet (satt av Timoko 2017) i en final av Elitloppet.

Han är sambo med Alessandra Baldi, som kommer från den kända italienska travsläkten Baldi och är släkt med bland andra Giancarlo Baldi som körde Timothy T. till dubbla segrar i Elitloppet 1974 och 1975.

Segrar i större lopp

Grupp 1-lopp

Grupp 2-lopp

Övriga

Referenser

Noter

Externa länkar 

 Wilhelm Paals profil hos Le Trot

Tyska travtränare
Tyska travkuskar
Män
Födda 1960
Levande personer
Carl-Edvard Normann

Carl-Edvard Normann, född den 26 januari 1912 i Eda församling, Värmlands län, död den 1 februari 1993 i Lund, var en svensk kyrkohistoriker. 

Normann avlade studentexamen vid Lunds högre allmänna läroverk 1914, filosofie kandidatexamen 1939 och teologie licentiatexamen 1944. Han promoverades till teologie doktor 1948 och blev docent i kyrkohistoria vid Lunds universitet samma år. Han var professor där 1960–1978 och redigerade Bibliotheca historica ecclesiastica lundensis 1972–1978. Normann var ledamot av Lunds domkapitel 1965–1968 och av kyrkomötet 1968. Han invaldes som ledamot av Vetenskapssocieteten i Lund 1955, av Samfundet för utgivande av handskrifter rörande Skandinaviens historia 1957 och av Humanistiska Vetenskapssamfundet i Lund 1958. Normann blev riddare av Nordstjärneorden 1964. Han vilar på Norra kyrkogården i Lund.

Bibliografi (i urval) 
 Prästerskapet och det karolinska enväldet (1948)
 Cleri comitialis cirkulär 1723–1772 (1952)
 Lundastiftets prästerskap och 1731 års kyrkoordningsförslag (1954) 
 Den kyrkliga jorden och kronans jordeböcker (1956)
 Enhetskyrka och upplysningsidéer (1963)

Källor 

 
  
 
 Riddare och Ledamöter av Kungl. Nordstjärneorden i Sveriges statskalender 1969
 Normann, Carl-Edvard på SvenskaGravar.se

Svenska professorer i kyrkohistoria
Personer verksamma vid Lunds universitet
Ledamöter av Kungliga Samfundet för utgivande av handskrifter rörande Skandinaviens historia
Ledamöter av Kungliga Humanistiska Vetenskapssamfundet i Lund
Ledamöter av Vetenskapssocieteten i Lund
Riddare av Nordstjärneorden
Ledamöter av kyrkomötet
Svenska teologer under 1900-talet
Svenska historiker under 1900-talet
Personer från Eda socken
Gravsatta på Norra kyrkogården i Lund
Födda 1912
Avlidna 1993
Män
Longhuberget

Longhuberget ()  'drak-tiger-berget'  , är ett berg i Jiangxi-provinsen i Kina.

Longhuberget, som är en viktigt centrum för daoism-kulturen,  är beläget ca 20 km söder om Yingtan. Longhubergets utseende är typiskt för danxia-landskap. I berget finns exempel på hängande kistor (悬棺) från Yuefolket.

Longhuberget är seadan 2010 listat av Unesco som en del i världsarvet Kinas Danxia.

Se även
Kinas heliga berg

Referenser

Noter 

WP:Projekt Kina
Daoism
Berg i Jiangxi
Kinas heliga berg
Världsarv i Kina
Världsarv inskrivna 2010
Geoparker
Malvesi

Malvesi upparbetningsanläggning är ett raffinaderi och omvandlare för uran. Anläggningen är belägen i industriområdet Malvezy, nära staden Narbonne i södra Frankrike. Vid Malvesi upparbetas yellowcake och uranylnitrat från Marcoule till urantetrafluorid. Tetrafluoriden omvandlas sedan till uranhexafluorid vid en anläggning i Pierrelatte. Anläggningarna  har en medelkapacitet på cirka 15 000 ton uran per år, med möjligheter att öka upp till 21 000 tU per år (dock ej planerat). Comurhex, som är ett dotterbolag till den franska kärnenergikoncernen Orano (före detta Areva), driver anläggningen.

Referenser

Noter

Externa länkar 

Kärnbränsleföretag
Byggnader och anläggningar i Frankrike
Uran
2083 Smither

2083 Smither eller 1973 WB är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 29 november 1973 av den amerikanske astronomen Eleanor F. Helin vid Palomarobservatoriet. Den är uppkallad efter Connecticuts guvernör John Cotton Smith.

Asteroiden har en diameter på ungefär 3 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Hungaria.

Referenser 
 

Huvudbältesasteroider
Hungaria-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av EF Helin
Astronomiska upptäckter 1973
2220 Hicks

2220 Hicks eller 1975 VB är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 4 november 1975 av den amerikanske astronomen Eleanor F. Helin vid Palomarobservatoriet. Den är uppkallad efter William B. Hicks.

Asteroiden har en diameter på ungefär 16 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Themis.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Themis-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av EF Helin
Astronomiska upptäckter 1975
2100 Ra-Shalom

2100 Ra-Shalom eller 1978 RA är en asteroid i Aten gruppen. Den upptäcktes den 10 september 1978 av den amerikanske astronomen Eleanor F. Helin vid Palomarobservatoriet. Den är uppkallad efter den egyptiska guden Ra och det hebreiska ordet Shalom.

Asteroiden har en diameter på ungefär 2 kilometer.

Referenser 
 

Aten-asteroider
Jordnära objekt
Småplaneter namngivna efter mytologiska figurer
Astronomiska upptäckter av EF Helin
Astronomiska upptäckter 1978
2128 Wetherill

2128 Wetherill eller 1973 SB är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 26 september 1973 av den amerikanske astronomen Eleanor F. Helin vid Palomarobservatoriet. Den är uppkallad efter George W. Wetherill.

Asteroiden har en diameter på ungefär 8 kilometer.

Referenser 
 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av EF Helin
Astronomiska upptäckter 1973
2143 Jimarnold

2143 Jimarnold eller 1973 SA är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 26 september 1973 av den amerikanske astronomen Eleanor F. Helin vid Palomarobservatoriet. Den är uppkallad efter James R. Arnold.

Asteroiden har en diameter på ungefär 4 kilometer.

Referenser 
 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av EF Helin
Astronomiska upptäckter 1973
Epsilon Canis Minoris

Epsilon Canis Minoris (ε Canis Minoris, förkortat Epsilon CMi, ε CMi) som är stjärnans Bayerbeteckning, är en misstänkt dubbelstjärna belägen i den sydvästra delen av stjärnbilden Lilla hunden. Den har en skenbar magnitud på 5,00 och är synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 3,1 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 1 040 ljusår (ca 320 parsek) från solen.

Egenskaper 
Primärstjärnan i Epsilon Canis Minoris är en gul till vit ljusstark jättestjärna av spektralklass G6.5 IIb. Den har en massa som är ca 4,6 gånger större än solens massa, en radie som är ca 45 gånger större än solens och utsänder från dess fotosfär ca 1 090 gånger mera energi än solen vid en effektiv temperatur på ca 4 900 K.

Epsilon Canis Minoris ligger sannolikt (99 procent sannolikhet) på den horisontella jättegrenen och är en bariumstjärna som visar ett ovanligt överskott av barium i dess spektrum. Detta s-processelement kan ha överförts från en följeslagare, nu vit dvärgstjärna, under ett tidigare stadium av dess utveckling.

Källor

Referenser

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/epsiloncanisminoris

	
Stjärnbilden Lilla hunden
Bayerobjekt
Gula ljusstarka jättar
Flamsteedobjekt
HD-objekt
Bariumstjärnor
T Canis Minoris

T Canis Minoris är en pulserande variabel av Mira Ceti-typ  i stjärnbilden  Lilla hunden. 

Stjärnan varierar mellan visuell magnitud +9,5 och 15,1 med en period av 325,8 dygn.

Se även 
 Variabel stjärna

Referenser

Noter 

Stjärnbilden Lilla hunden
Miravariabler
Orlando Jet

Orlando Jet, född , är en tysk varmblodig travhäst. Han tränas i Tyskland av Rudolf Haller och körs även oftast av densamme.

Orlando Jet började tävla 2015. Han har till maj 2018 sprungit in 1,8 miljoner kronor på 15 starter varav 11 segrar och 2 andraplatser. Han har tagit sina största segrar i Breeders' Crown för både 3- och 4-åringar, Prix Raymond Fouard (2017) och Graf Kalman Hunyady Memorial (2019).

Orlando Jet blev den 16 maj 2018 inbjuden till att delta i 2018 års upplaga av Elitloppet på Solvalla, trots att han aldrig startat över kort distans innan. Den 27 maj kördes Elitloppet och han kom på åttondeplats i sitt försökslopp. Han kvalificerade sig därmed inte bland de fyra som gick vidare till final.

Referenser

Noter

Externa länkar

 Orlando Jets profil hos Le Trot

Hästar födda 2013
Tyska travhästar
Karsten Kirsch

Karsten Kirsch, är en tysk astronom.

Minor Planet Center listar honom som K. Kirsch och som upptäckare av 3 asteroider, mellan 1973 och 1981, alla upptäckterna gjordes tillsammans med landsmannen Freimut Börngen.

Enligt JPL Small-Body Database har han även varit delaktig i upptäckten av ytterligare fem asteroider.

Asteroider upptäckta av Karsten Kirsch

Se även 
 Astronomiska upptäckter av K Kirsch

Källor och referenser 

Tyska astronomer
Astronomer under 1900-talet
Födelseår saknas
Möjligen levande personer
Män
Yue (folk)

Yue () eller Baiyue ()  'hundra Yue'   är ett forntida folk som levde i södra Kina. Yue-folket levde uppdelade i många olika grupperingar i olika områden och kallades därför även Baiyue som bokstavligt betyder att det finns hundra olika Yue. Begreppet Yue sammanfattar en stor grupp folk som levde i området från dagens Shanghai ner till centrala Vietnam.

De som bodde i Fujian, Zhejiang och Jiangxi kallades Östra Yue. De påstås vara ättlingar till kungen av den forna staten Yue som existerade under Östra Zhoudynastin (770–256 f.Kr.). Östra Yue bodde oftast vid vatten och raviner, och båten spelade en central roll i deras liv. De begravde även sina döda i båtar som placerade i bergssidor, så kallade hängande kistor.

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 
 

Kinas historia
Etniska grupper i Asien
WP:Projekt Kina
Forntida folk i Kina
Simsons linje

Med Simsons linje avses inom den euklidiska geometrin den räta linje som sammanbinder de tre fotpunkterna från en punkt på en cirkel till sidorna på en triangel inskriven i cirkeln. Den är uppkallad efter den skotske matematikern Robert Simson (1687–1768) i vars verk man dock inte lyckats finna den. Upptäckten gjordes i stället 1799 av landsmannen William Wallace (1768–1843). Den till linjen hörande satsen kallas stundom Simson-Wallaces sats och stundom Wallace-Simsons sats, och kan formuleras som:
Fotpunkterna från en punkt till en triangels sidor är kollinjära om och endast om punkten ligger på den omskrivna cirkeln till triangeln.
Om punkten inte ligger på den omskrivna cirkeln bildar fotpunkterna hörnen i en triangel, fotpunktstriangeln.

Bevis av Simson-Wallaces sats

Eftersom vinkeln  i figur 2 är rät, är linjen  en diameter i den omskrivna cirkeln till  (Thales sats). Samma sak gäller . Hörnen i fyrhörningen  ligger alltså på samma cirkel och är därmed cyklisk. Likaledes är fyrhörningen  cyklisk eftersom vinklarna  och  är räta.
Eftersom vinkeln mellan en sida och en diagonal i en cyklisk fyrhörning är lika med vinkeln mellan den motstående sidan och den andra diagonalen har vi att 
   (1) och
   (2). 
Den första likheten (1) ger oss vidare att:
 .
Eftersom   är cyklisk och summan av två motstående vinklar i en cyklisk fyrhörning är  får vi (med hjälp av likheten (2) i sista steget) att
.
men eftersom

så ligger fotpunkterna ,  och  på en rät linje.

Om  inte ligger på cirkeln är . och därför får vi . Ersätt likheten i  med denna olikhet och vi ser att  och fotpunkterna ,  och  utgör alltså hörnen i en triangel i det fall  inte ligger på cirkeln. Detta bevisar att satsens "om och endast om" gäller.

Om namnet
Beteckningen "Simsons linje" kan spåras tillbaka till François-Joseph Servois som använde sig av linjen och skrev "qui est, je crois, de Simson" ("som är, tror jag, Simsons") i Joseph Gergonnes tidskrift Annales de mathématiques pures et appliquées 1813-1814. Därefter skrev Jean-Victor Poncelet 1822 i Traité des propriétés projectives des figures "que M. Servois attribue à R. Simson" ("som herr Servois tillskriver R. Simson") och Servois frågetecken hade genom en felformulering av Poncelet blivit ett utropstecken. Detta kom sedan att spridas i fler verk,  och när felet uppdagades på 1880-talet var beteckningen redan spidd. Vissa omnämnde den därför som "Wallaces linje" (namnet "Wallacelinjen" fanns dessutom redan på en mycket mer känd gränslinje inom djurgeografin uppkallad efter Alfred Russel Wallace). Namnbytet diskuterades, men slog inte igenom. Ibland används dubbelbeteckningen "Simson-Wallace" eller "Wallace-Simson" precis som för satsen.

Referenser

Euklidisk geometri
Satser inom geometri