kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
107 Herculis

107 Herculis, eller t Herculis, är en misstänkt variabel i Herkules stjärnbild.

Stjärnan har visuell magnitud +5,12 och varierar utan någon fastställd amplitud eller periodicitet.

Referenser 

Stjärnbilden Herkules 
Huvudseriestjärnor klass A
Misstänkta variabler
Bayerobjekt
Flamsteedobjekt
HR-objekt
HD-objekt
Ferrari Sisu

Ferrari Sisu, född 20 mars 2015, är en svensk varmblodig travhäst. Han tränas av Conrad Lugauer och körs oftast av Marc Elias. Han tränades av Lutfi Kolgjini fram till hösten 2018.

Ferrari Sisu började tävla i mars 2018 och tog första segern i första starten. Han har till april 2021 sprungit in 3,4 miljoner kronor på 37 starter varav 7 segrar, 5 andraplatser och 3 tredjeplatser. Han kom på andraplats i Svenskt Travderby (2019) samt på tredjeplats i Breeders' Crown (2019).

Referenser

Noter

Externa länkar 

Hästar födda 2015
Svenska varmblodiga travhästar
Hästar som tränats av Lutfi Kolgjini
109 Herculis

109 Herculis, som är stjärnans Flamsteed-beteckning, är en ensam stjärna i den mellersta delen av stjärnbilden Herkules. Den har en genomsnittlig skenbar magnitud på ca 3,84 och är synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 27,5 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 119 ljusår (ca 36 parsek) från solen. Den rör sig närmare solen med en heliocentrisk radialhastighet på ca –58 km/s. och kan komma så nära jorden som 81 ljusår om ca 328 000 år.

Nomenklatur
109 Herculis bildade tillsammans med 93 Herculis, 95 Herculis och 102 Herculis den av den polsk-tyske astronomen Jan Hevelius i slutet av 1600-talet introducerade stjärnbilden Kerberos (stjärnbild). Den föll emellertid snabbt ur bruk.

Egenskaper
109 Herculis är en orange till gul jättestjärna av spektralklass K2 IIIab, som ingår i röda klumpen,  vilket anger att befinner sig på den horisontella jättegrenen och genererar energi genom termonukleär fusion av helium i dess kärna. Den har en massa som är ungefär lika med en solmassa, en radie som är ca 12 solradier och utsänder ca 57 gånger mera energi än solen från dess fotosfär vid en effektiv temperatur på ca 4 600 K.

109 Herculis är en misstänkt variabel som varierar mellan visuell magnitud +3,82 och 3,86 och varierar utan någon fastställd periodicitet.

Se även 
 Variabel stjärna

Referenser

Noter

Stjärnbilden Herkules 
Orangea jättar
Misstänkta variabler
Flamsteedobjekt
HR-objekt
HD-objekt
5420 Jancis

5420 Jancis eller 1982 JR1 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes 15 maj 1982 av Palomar-observatoriet. Den är uppkallad efter den brittiska journalisten Jancis Robinson.

Asteroiden har en diameter på ungefär 12 kilometer.

Referenser 
 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av Palomar-observatoriet
Astronomiska upptäckter 1982
Pasi Aikio

Pasi Taipo Aikio, född 27 maj 1971, är en finsk travtränare och travkusk. Han är ansvarig tränare för Menhammar stuteri sedan Stefan Hultman blev sjukskriven 2015. Dessförinnan hade han varit försteman under Hultman. Sedan årsskiftet 2021/22 delar han huvudtränaransvaret för Menhammar tillsammans med Lisa Skogh.

Han har tränat fram flera framgångsrika travhästar, bland andra Who's Who, Uppohoppa och Alone.

Han är den lärling som vunnit Travrondens Guldklocka flest gånger. Han vann loppet 1998, 2001 och 2003.

Segrar i större lopp

Grupp 1-lopp

Grupp 2-lopp

Övriga

Referenser

Noter

Externa länkar 

 Pasi Aikios profil hos Svensk Travsport

Finländska travtränare
Finländska travkuskar
Män
Födda 1971
Levande personer
Sixten Wockatz

Sixten Georg Wockatz, född 22 maj 1887 i Göteborgs Kristine församling i Göteborgs och Bohus län, död 13 april 1967 i Ljungs församling i Göteborgs och Bohus län, var en svensk militär.

Biografi
Wockatz avlade studentexamen i Göteborg 1906. Han avlade officersexamen vid Krigsskolan 1908 och utnämndes samma år till underlöjtnant vid Bohusläns regemente, där han befordrades till löjtnant 1914 och var regementsadjutant 1914–1917. Han utbildade sig vid Krigshögskolan 1917–1919 och utnämndes till kapten vid Bohusläns regemente 1923, där han befordrades till major 1933. Han utnämndes till överstelöjtnant vid Norrbottens regemente 1936. År 1938 befordrades Wockatz till överste, varpå han var chef för Jönköpings-Kalmar regemente 1938–1942 och befälhavare för Uddevalla försvarsområde 1942–1947. Han inträdde i reserven 1947.

Sixten Wockatz var styrelseordförande i stiftelsen Carl A. Wockatz fond för barnhem i Göteborg. Han var bror till Åke Wockatz. Sixten Wockatz är begravd på Sigelhults kyrkogård i Uddevalla.

Utmärkelser
 Riddare av Svärdsorden, 1929.
 Kommendör av andra klass av Svärdsorden, 15 november 1941.
 Kommendör av första klass av Svärdsorden, 15 november 1945.

Referenser

Män
Födda 1887
Avlidna 1967
Militärer från Göteborg
Svenska militärer under 1900-talet
Överstar i svenska armén
Svenska regementschefer
Kommendörer av första klass av Svärdsorden
Försvarsområdesbefälhavare
San Patrizio a Villa Ludovisi

San Patrizio a Villa Ludovisi är en kyrkobyggnad och titelkyrka i Rom, helgad åt den helige Patrik, Irlands skyddshelgon. Kyrkan är belägen vid Via Boncompagni i Rione Ludovisi och tillhör församlingen San Camillo de Lellis. 

San Patrizio är USA:s nationskyrka i Rom. Kyrkans tillnamn åsyftar Villa Ludovisi.

Historia
Kyrkan uppfördes åren 1908–1911 efter ritningar av arkitekten Aristide Leonori. Den första stenen lades den 1 februari 1908 och kyrkan konsekrerades på sankt Patriks minnesdag den 17 mars 1911 av kardinal Sebastiano Martinelli. Exteriören är uppförd i lombardisk nyromanik med rundbågar och råtegel. Fasaden kröns av en huvudgesims med rundbågar och kolonnetter, vilka vilar på kragstenar. Kyrkans portalbyggnad har en lynett med en mosaik som framställer Den helige Patrik och påve Celestinus I.

Den treskeppiga interiören har en rund absid. I absidens halvkupol har Rodolfo Villani utfört mosaiken Den helige Patrik omvänder kung Laoghaire. Kyrkans fyra sidokapell är invigda åt respektive Oliver Plunkett, Brigid av Kildare, Jesu heliga hjärta samt Jungfru Maria. I det sistnämnda kapellet finns 1200-tals-ikonen Madonna delle Grazie, som tidigare återfanns i den år 1888 rivna kyrkan Santa Maria in Posterula.

I ett kapell i colleget kan man beskåda Antoniazzo Romanos temperamålning Madonnan och Barnet från år 1483.

Titelkyrka
San Patrizio a Villa Ludovisi stiftades som titelkyrka av påve Paulus VI år 1965.

Kardinalpräster
William John Conway: 1965–1977
Vakant: 1977–1979
Tomás Ó Fiaich: 1979–1990
Cahal Brendan Daly: 1991–2009
Vakant: 2009–2012
Thomas Christopher Collins: 2012–

Bilder

Referenser

Noter

Webbkällor

Tryckta källor

Externa länkar

Romersk-katolska kyrkobyggnader i Rom (rione Ludovisi)
Kyrkobyggnader helgade åt den helige Patrik
Rione Ludovisi
Romersk-katolska kyrkobyggnader invigda 1911
Nationskyrkor i Rom
Titelkyrkor i Rom
Kyrkobyggnader ritade av Aristide Leonori
1911 i Italien
Kvinnor i trädgården

Kvinnor i trädgården () är en oljemålning av den franske konstnären Claude Monet från omkring 1866. Målningen är utställd på Musée d'Orsay i Paris.

Monet målade Kvinnor i trädgården delvis utomhus, i trädgården till det hus han hyrde i Sèvres utanför Paris. Som modell för tre av kvinnorna stod Camille Doncieux som blev hans fru 1870. I syfte att kunna måla den övre delen av den stora tavlan utan att byta sikt eller perspektiv tvingades han gräva en grop där han kunde ställa ner staffliet. Han avslutade målningen inomhus i sin ateljé. 

Monets lyckades inte upprepa framgången från året innan då Damen i grön klänning fått fina omdömen på Parissalongen. Kvinnor i trädgården refuserades av juryn men köptes senare av Monets konstnärsvän Frédéric Bazille. När Bazille dog i fransk-tyska kriget bytte fadern Gaston Bazille målningen mot ett porträtt av sonen som Auguste Renoir målat och som var i Édouard Manet ägo. Monet återfick målningen 1876 och 1921 hamnade Kvinnor i trädgården slutligen i franska statens ägo.

Relaterade målningar

Källor 

Musée d'Orsays webbplats

Målningar 1866
Målningar av Claude Monet
Målningar på Musée d'Orsay
Målningar med motiv från Île-de-France
5422 Hodgkin

5422 Hodgkin eller 1982 YL1 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 23 december 1982 av den rysk-sovjetiska astronomen Ljudmila Karatjkina vid Krims astrofysiska observatorium på Krim. Den är uppkallad efter nobelpristagaren Dorothy Hodgkin.

Asteroiden har en diameter på ungefär 16 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av LG Karatjkina
Astronomiska upptäckter 1982
Édouard Fournier

Édouard Fournier, född den 15 juni 1819 i Orléans, död den 10 maj 1880 i Paris, var en fransk skriftställare.

Fournier, som från 1872 var bibliotekarie vid inrikesministeriet, skrev skådespel (bland annat Gutenberg, 1868) samt ett stort antal verk inom olika områden av historien, som La musique chez le peuple ou l'opera national, son passé et son avenir (1847), L'art lyrique au théâtre (1810), Histoire des hotelleries et des cabarets (1851–1854, tillsammans med Francisque Michel), Paris démoli, mosaique de ruines (1853), L'esprit des autres (1855; 4:e upplagan 1861), L'esprit dans l'histoire, recherches et curiosités sur les mots historiques (1857) och Histoire du Pont Neuf (1861).

Källor 

  

Franska bibliotekarier
Franska dramatiker
Franskspråkiga dramatiker
Franska fackboksförfattare
Franskspråkiga fackboksförfattare
Dramatiker under 1800-talet
Franska författare under 1800-talet
Personer från Orléans
Födda 1819
Avlidna 1880
Män
Ugglan
Qendër Bilisht

Qendër Bilisht är en tidigare kommun i Korçë prefektur i sydöstra Albanien. Vid kommunreformen 2015 blev det en administrativ enhet i Devoll kommun. Befolkningen vid folkräkningen 2011 var 5 440. Den administrativa enheten består av byarna Bitinckë, Tren, Buzliqen, Vërnik, Vishocicë, Kuç, Poloskë, Kapshticë, Trestenik och Kurilë.

Källor

Orter i Korçë prefektur
Sidor med ogranskade översättningar
Anila Wilms

Anila Wilms, född 1971 i Tirana i Albanien, är en albansk författare som bor i Tyskland. 

Wilms föddes i Tirana och växte upp i den albanska hamnen i Durrës. Hon kommer från en rik och politiskt inflytelserik familj. Från 1989 till 1993 studerade hon historia och filologi vid universitetet i Tirana.  

Hon flyttade till Berlin 1994 och har bott där sedan dess och jobbat som författare och publicist. I augusti 2012 publicerade hon sin första roman på tyska Das albanische Öl oder Mord auf der Straße des Nordens, baserad på historisk forskning. Romanen utspelar sig på 1920-talet och beskrivs som "en exotisk, burlesk episod från den unga albanska nationens historia i form av en politisk thriller".  Hon skrev först boken på albanska och gav ut den i Tirana 2007. 2013 tilldelades hon Adelbert von Chamisso-priset för sitt skrivande.

Se även
Albansk litteratur

Referenser 

Albanska författare
Personer från Tirana
Födda 1971
Levande personer
Kvinnor
Sidor med ogranskade översättningar
Adelbert von Chamisso-priset

Adelbert von Chamisso-priset (tyska Adelbert-von-Chamisso-Preis) var en tysk litterär utmärkelse som inrättades 1985, som gavs till verk vars författares modersmål inte är tyska, vilket också var fallet för Adelbert von Chamisso. Det gavs ut av Robert Bosch Stiftung.   

Förutom huvudpriset på 15 000 €, delade man också ut PR-priser ("Förderpreise") på 7 000 € och ibland ett hederspris ("Ehrengabe"). 

Priset skapades av Harald Weinrich. 

2016 meddelade Robert Bosch Stiftung att priset skulle sluta delas ut efter utmärkelsen 2017 eftersom det hade uppfyllt sitt ursprungliga mål.

Mottagare 
Listan visar huvudpriset, PR-priset ("PP"),  och hederspriset. 

 1985 - Aras Ören; PP: Rafik Schami 
 1986 - Ota Filip 
 1987 - Franco Biondi och Gino Chiellino 
 1988 - Elazar Benyoëtz; PP: Zafer Şenocak 
 1989 - Yüksel Pazarkaya; PP: Zehra Çırak 
 1990 - Cyrus Atabay; PP: Alev Tekinay 
 1991 - Libuše Moníková; PP: SAID
 1992 - Adel Karasholi och Galsan Tschinag 
 1993 - Rafik Schami; PP: Ismet Elci 
 1994 - Dante Andrea Franzetti; PP: Dragica Rajcić 
 1995 - György Dalos; PP: László Csiba 
 1996 - Yoko Tawada; PP: Marijan Nakić 
 1997 - Güney Dal och José FA Oliver; hederspris: Jiří Gruša 
 1998 - Natascha Wodin; PP: Abdellatif Belfellah 
 1999 - Emine Sevgi Özdamar; PP: Selim Özdogan 
 2000 - Ilija Marinow Trojanow; PP: Terézia Mora och Aglaja Veteranyi 
 2001 - Zehra Çırak; PP: Radek Knapp och Vladimir Vertlib; hederspris: Imre Kertész 
 2002 - SAID; PP: Francesco Micieli och Catalin Dorian Florescu; hederspris: Harald Weinrich
 2003 - Ilma Rakusa; PP: Hussain al-Mozany och Marica Bodrozic 
 2004 - Asfa-Wossen Asserate och Zsuzsa Bánk; PP: Yadé Kara 
 2005 - Feridun Zaimoğlu; PP: Dimitré Dinev 
 2006 - Zsuzsanna Gahse; PP: Sudabeh Mohafez och Eleonora Hummel 
 2007 - Magdalena Sadlon; PP: Que Du Luu och Luo Lingyuan 
 2008 - Saša Stanišić; PP: Michael Stavarič och Léda Forgó 
 2009 - Artur Becker; PP: María Cecilia Barbetta och Tzveta Sofronieva 
 2010 - Terézia Mora; PP: Abbas Khider och Nino Haratischwili 
 2011 - Jean Krier; PP: Olga Martynova och Nicol Ljubić 
 2012 - Michael Stavarič; PP: Akos Doma och Ilir Ferra 
 2013 - Marjana Gaponenko; PP: Matthias Nawrat och Anila Wilms
 2014 - Ann Cotten; PP: Dana Ranga och Nellja Veramoj 
 2015 - Sherko Fatah, PP: Olga Grjasnowa och Martin Kordic
 2016 - Esther Kinsky och Uljana Wolf 
 2017 - Abbas Khider; Barbi Marković och Senthuran Varatharajah (FP)

Referenser

Externa länkar 
 

Priser och utmärkelser instiftade 1985
Tyska litteraturpriser
Sidor med ogranskade översättningar
Hans Nilsson-Ehle

Hans Gregor Gunnar Nilsson-Ehle, född 17 juli 1910 i Svalövs socken, död 18 mars 1983 i Lund, var en svensk romanist.

Hans Nilsson-Ehle var son till Herman Nilsson-Ehle. Efter studentexamen vid Lunds högre allmänna läroverk började han studera vid Lunds universitet där Emanuel Walberg kom att bli hans lärare. Nilson-Ehle avlade filosofie kandidatexamen 1931, filosofisk ämbetsexamen 1932 och blev filosofie licentiat 1938. 1937 blev han sekreterare i Société franco-suédois de Lund och var 1939-1943 sekreterare och 1949–1957 ordförande i Alliance française Lund-Malmö. Efter att ha disputerat med avhandlingen Les adverbes en -ment compléments d'un verbe en français modern blev han 1941 filosofie doktor och docent i romanska språk vid Lunds universitet. Nilsson-Ehle var 1944–1946 sekreterare i Filologiska sällskapet i Lund, 1946–1957 lektor i engelska och franska vid Katedralskolan i Lund och universitetslektor i romanska språk vid Lunds universitet 1956–1957. 1957–1977 var han professor i romanska språk vid Göteborgs universitet och ordförande i Svensk-italienska föreningen i Göteborg 1958–1976.

Hans Nilsson-Ehle blev 1949 ledamot av Vetenskapssocieteten i Lund och var 1954–1956 dess sekreterare, blev 1952 ledamot av Kungliga Humanistiska Vetenskapssamfundet i Lund och 1959 ledamot av Kungliga Vetenskaps- och Vitterhets-Samhället i Göteborg. Han är begravd på Kvibergs kyrkogård i Göteborg.

Källor

 Nilsson-Ehle, Hans Gregor Gunnar på SvenskaGravar.se

Män
Personer från Svalövs socken
Ledamöter av Kungliga Humanistiska Vetenskapssamfundet i Lund
Ledamöter av Kungliga Vetenskaps- och Vitterhetssamhället i Göteborg
Ledamöter av Vetenskapssocieteten i Lund
Gravsatta på Kvibergs kyrkogård
Födda 1910
Avlidna 1983
De blodtörstiga

De blodtörstiga (engelska: The Masque of the Red Death) är en amerikansk skräckfilm från 1964 i regi av Roger Corman. Filmen är baserad på Edgar Allan Poes novell Röda dödens mask från 1842. Huvudrollen spelas av Vincent Price. Detta var Cormans sjunde Poe-filmatisering, den följdes av Mannen i vaxkabinettet (1965).

Rollista i urval 

 Vincent Price – Prins Prospero
 Hazel Court – Juliana
 Jane Asher – Francesca
 David Weston – Gino
 Nigel Green – Ludovico, Francescas far
 John Westbrook – mannen i rött
 Patrick Magee – Alfredo
 Paul Whitsun-Jones – Scarlatti
 Robert Brown – vakt
 David Davies – byinvånare 
 Sarah Brackett – farmor
 Skip Martin – Hop-Toad
 Verina Greenlaw – Esmeralda

Externa länkar 
 
 
 

Filmer 1964
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska skräckfilmer
Edgar Allan Poe-filmatiseringar
Filmer från American International Pictures
Filmer i regi av Roger Corman
Medeltiden på film
Italien på film
Marc Fournier (författare)

Marc Jean Louis Fournier, vanligen kallad Marc-Fournier, född 1818 i Genève, död den 5 januari 1879 i Saint-Mandé, var en schweizisk dramatiker, verksam i Frankrike.

Fournier begav sig 1838 till Paris, där han blev tidningsman och sedan teaterförfattare. År 1851 blev han direktör för Porte-Saint-Martin-teatern, som han ledde till 1868. Bland hans arbeten, huvudsakligen sensationsskådespel, märks Les libertins de Genève (1848; svenska översättningar "Fritänkarna i Genève", 1849; "Calvin i Genève", samma år); Paillasse (samma år, tillsammans med Dennery; "Pajazzo", 1851) och Manon Lescaut (1851, tillsammans med Barrière).

Källor 

 

 

Schweiziska dramatiker
Franskspråkiga dramatiker
Schweiziska teaterchefer
Dramatiker under 1800-talet
Schweiziska författare under 1800-talet
Personer från Genève
Födda 1818
Avlidna 1879
Män
Ugglan
Teaterchefer under 1800-talet
Fournier

Fournier är ett franskt efternamn, som burits av bland andra;

 Ángel Fournier(född 1987), kubansk roddare
 August Fournier (1850–1920), österrikisk historiker och politiker
 Édouard Fournier (1819–1880), fransk dramatiker och historiker
 Eugène Fournier (1871–1941), fransk geolog
 Eugène Pierre Nicolas Fournier (1834–1884), fransk botaniker
 Hugues Fournier (1821–1898), fransk diplomat och politiker
 Jacques Fournier (omkring 1285–1342), fransk kyrkoman, påve under namnet Benedikt XII
 Jean-Alfred Fournier (1832–1914), fransk läkare
 Jean Antoine Fournier (1761–1824), fransk diplomat
 Jean-Claude Fournier (1943–), fransk serietecknare
 
 Narcisse Fournier (1803–1880), fransk dramatiker
 Pierre Fournier (1906–1986), fransk musiker
 Sébastien Fournier (född 1971), schweizisk fotbollstränare

Franska efternamn
Hayden Stoeckel

Hayden Ernest Stoeckel, född 10 augusti 1984 i Renmark i South Australia, är en australisk simmare.

Stoeckel blev olympisk silvermedaljör på 4 × 100 meter medley vid sommarspelen 2008 i Peking.

Källor 

Australiska simmare
Australiska olympiska silvermedaljörer
Australiska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 2008
Olympiska bronsmedaljörer 2008
Olympiska bronsmedaljörer 2012
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 2008
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Australien
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 2012
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2012 från Australien
Födda 1984
Levande personer
Män
110 Herculis

110 Herculis, som är stjärnans Flamsteed-beteckning, är en ensam stjärna i den västra delen av stjärnbilden Herkules. Den har en genomsnittlig skenbar magnitud på ca 4,19 och är synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 52,1 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 63 ljusår (ca 19 parsek) från solen. Den rör sig bort från solen med en heliocentrisk radialhastighet på ca 23 km/s.

Egenskaper
110 Herculis är en gul till vit stjärna i huvudserien av spektralklass F6 V. Den har en massa som är ca 1,4 – 1,7 solmassor, en radie som är ca 2 solradier  och utsänder ca 6 gånger mera energi än solen från dess fotosfär vid en effektiv temperatur på ca 6 400 K. Ett överskott av infraröd strålning har observerats, vilket tyder på närvaro av en omgivande stoftskiva.

110 Herculis är en misstänkt variabel, som varierar mellan visuell magnitud +4,17 och 4,21 utan någon fastställd periodicitet.

Se även 
 Variabel stjärna

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/110herculis

Stjärnbilden Herkules
Flamsteedobjekt
HR-objekt
HD-objekt
Huvudseriestjärnor klass F
Misstänkta variabler
Hinkelien Schreuder

Hinkelien Schreuder, född 13 februari 1984 i Goor, är en nederländsk simmare.

Schreuder blev olympisk guldmedaljör på 4 × 100 meter frisim vid sommarspelen 2008 i Peking.

Källor 

Nederländska simmare
Nederländska olympiska guldmedaljörer
Nederländska olympiska silvermedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 2008
Olympiska silvermedaljörer 2012
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 2008
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Nederländerna
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 2012
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2012 från Nederländerna
Födda 1984
Levande personer
Kvinnor
Fristads församling

Fristads församling är en församling i Redvägs och Ås kontrakt i Skara stift. Församlingen ligger i Borås kommun i Västra Götalands län och utgör ett eget pastorat.

Administrativ historik 

Församlingen återbildades 2010 genom sammanslagning av församlingarna Borgstena, Fristad-Gingri, Tämta, Tärby och Vänga församlingar och utgör sedan dess ett eget pastorat.

Kyrkor 
 Fristads kyrka
Borgstena kyrka
Tämta kyrka
Tärby kyrka
Vänga kyrka

Källor

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Församlingar i Borås kommun
Församlingar i Skara stift
Edward Capern

Edward Capern, född den 21 januari 1819 i Tiverton i Devonshire, död den 5 juni 1894 i Braunton, var en engelsk folkskald.

Capern var först brevbärare, men vann 1856, genom sina Poems (3:e upplagan 1873), stort anseende samt en statspension om 60 pund sterling årligen. År 1858 utgav han Ballads and songs och 1865 Wayside warbles (2:a upplagan 1870). I Nordisk familjebok heter det om honom: "C. är en äkta naturskald, en landsvägarnas och bygatornas minstrel".

Källor 

 
  

Engelska poeter
Engelskspråkiga poeter
Poeter under 1800-talet
Brittiska författare under 1800-talet
Personer från Devon
Födda 1819
Avlidna 1894
Män
Sandra Bergqvist

Sandra Ida Christina Bergqvist (född 14 april 1980 i Nagu) är en finländsk politiker som är riksdagsledamot för Svenska folkpartiet i Sydvästra Finlands valkrets. Bergqvist är också ordförande för Svenska Finlands folkting, vice ordförande för Svenska folkpartiet, medlem i Stiftelsen för Åbo Akademis delegation och sakkunnig vid Kommunförbundet.

Hon är samtidigt jordbruksföretagare, och driver sin hemgård i Nagu tillsammans med sina syskon. Bergqvist är också aktiv i Kirjais byaförening. Till utbildningen är Bergqvist politices magister från Åbo Akademi och har grundutbildning inom familjedagvård och äldreomsorg.

Referenser 

Levande personer
Födda 1980
Personer i Svenska folkpartiet i Finland
Kvinnor
Ledamöter av Finlands riksdag för Svenska folkpartiet
Personer från Nagu
Alumner från Åbo Akademi
Gladys Kalema-Zikusoka

Gladys Kalema-Zikusoka, född 8 januari 1970, är en ugandisk veterinär och grundare av Conservation Through Public Health, en organisation som jobbar för samexistens mellan utrotningshotade bergsgorillor, andra vilda djur, människor och boskap i Afrika. Hon var Ugandas första vilddjursveterinär och var huvudperson i BBC-dokumentären Gladys the African Vet. År 2009 tilldelades hon Whitley Gold Award för sitt naturvårdsarbete.

Referenser

Noter

Externa länkar 
 Conservation Through Public Health (engelska)
 Whitley Gold Award till Gladys Kalema-Zikusoka (engelska)
 "Gladys the African Vet" (engelska)

Veterinärer
Kvinnor
Födda 1970
Levande personer