kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Wärtsilä Marinindustri

Wärtsilä Marinindustri Ab (finska:  Wärtsilä Meriteollisuus Oy) var ett finländskt varvsföretag, som var verksamt mellan 1987 och 1989. Wärtsilä Marinindustri ingick i Wärtsiläkoncernen. Wärtsilä hade 70 % av aktierna och Valmet 30 %.

Wärtsilä Marinindustri var resultatet en stor strukturaffär inom den finländska verkstads- och varvsindustrin, som följde i spåren av ökad internationell konkurrens inom skeppstillverkning på 1970- och 1980-talen. Ett byte av företag gjordes mellan det privata finländska konglomeratet  Wärtsilä och det statliga konglomeratet  Valmet.

Det nya varvsbolaget Wärtsilä Marinindustri bildades genom sammanslagning av Wärtsiläs varv i Helsingfors och Åbo och Valmets varv i samma städer:
Wärtsiläs Helsingforsvarvet, Helsingfors (numera Helsinki Shipyard Oy)
Wärtsiläs Åbovarvet, vid Aura å i Åbo (senare Åbo Reparationsvarv)
Wärtsäläs Pernovarvet, i Perno, Åbo (numera Meyer Werft Turku Oy)
Valmets Nordsjövarvet i Helsingfors (nedlagt 1987, torrdockan i viss användning till 2004)
Valmets Laivateollisuus, Pansio, Åbo (nedlagt 1988)
Valmet Oy Pansion telakka, Pansio,  Åbo (nedlagt 1987)

I samband med bildandet av Wärtsilä Marinindustri avskildes tillverkningen av Wärsiläs dieselmotorer i det nya dotterföretaget Wärtsilä Diesel Oy.

Under Wärtsilä Marines första år lades tidigare Valmets Laivateollisuus i Åbo ned och bolagets förlust var betydande.

I augusti 1987 var företaget nära konkurs, men räddades av en finansieringsinsats av staten och två banker. Hösten 1989 överfördes aktiemajoriteten till Föreningsbanken i Finland, Oy Pomi Trading Ab och Wärtsiläs pensionsfond. I oktober 1989 var kassan tömd och styrelsen satte företaget i konkurs.

Avveckling
Konkursen tog många år att reda ut, och kunde avslutas först i november 2013.

Nybyggena vid de två varven Sandvikenvarvet i Helsingfors och Pernovarvet i Åbo fortsatte i det för detta specifika ändamål bildade Masa-Yards. Det företaget övertogs 1995 av norska Kvaerner och döptes om till Kvaerner Masa-Yards.

Verksamheten vid det äldre Crichton-Vulcanvarvet vid Aura å i Åbo fortsatte i det nybildade Åbo Reparationsvarv.

Referenser
Denna artikel är delvis baserad på artikeln  Wärtsilä Marine på engelskspråkiga Wikipedia.

Noter

Wärtsilä
Nedlagda finländska skeppsvarv
Företag bildade 1987
Företag i Helsingfors
Sandvikens Skeppsdocka och Mekaniska Verkstad

Ab Sandvikens Skeppsdocka och Mekaniska Verkstad  (finska: Oy Osakeyhtiö Hietalahden Sulkutelakka ja Konepaja) var ett skeppsvarv på Munkholmen, som grundades 1894. Det fortsatte verksamheten i det 1865 grundade och 1894 konkursade Helsingfors Skeppsdocka. Det har i nutid en efterträdare i Helsinki Shipyard Oy.

Konkursboet efter Helsingfors Skeppsdocka köptes av handlaren J.C. Burmeister, som organiserade ett nytt företag med namnet Ab Sandvikens Skeppsdocka och Mekaniska Verkstad. Till vd utsågs Edvin Bergroth, som 1900 efterträddes av Adolf Engström. I början av 1900-talet hade varvet omkring 300–400 anställda.

Tidig produktion
Under tidigt 1900-tal byggde varvet främst passagerarfartyg, ångbogserbåtar, kustbevakningfartyg och pråmar för kunder i Finland och Ryssland. Mellan 1900 och 1914 tillverkades minst 60 fartyg. Åren 1910–1918 levererades 30 motorfartyg, försedda med motorer från Bolinders Mekaniska Verkstad. Varvet byggde också fyra torpedbåtar till Kejserliga ryska flottan, som levererades 1907.

Torrdockan förlängdes 1903 till 96 meter, 1910 till 100,6 meter och 1912 till 106,7 meter. 

Företaget balanserade årstidsväxlingar i efterfrågan genom att bygga järnvägsvagnar för framför allt de finländska statsbanorna, framför allt godsvagnar, men också en del passagerarvagnar och också ett fåtal spårvagnar till Helsingfors.
Verkstaden tillverkade också ångmaskiner och -pannor, pumpar och andra produkter.

Produktion efter första världskriget
Under 1920-talet hade varvet en låg orderingång på fartyg och ingen alls på järnvägsvagnar. Det andra stora varvsföretaget i Helsingfors, Maskin och Bro, köpte företaget 1926. År 1933 fick varvet en stor flytdocka. 

Åren 1918−1931 nytillverkades bara 15 fartyg, och då mestadels små pråmar och varpbåtar. Bland de mer kända var S/S Rigels samt miniubåten Saukko för Finlands flotta. Åren 1932–1938 byggdes bland andra S/S Orion på 2.800 ton, för FÅA 1935, som då var det största fartyget som byggts i Finland, isbrytaren Otso 1936 samt passagerarfartyget M/S Jäämeri ("Ishavet") 1939, som stationerades i Petsamo,

Övertagande av Wärtsilä
Wärtsilä, under ledning av Wilhelm Wahlforss, övertog 1935 Maskin och Bro, inklusive Sandvikens Skeppsdocka och Mekaniska Verkstad, efter det att Maskin och Bros huvudägare Robert Mattson dött. Varvet i Sandviken integrerades helt i Wärtsilä som ett affärsområde i juli 1938.

Bildgalleri

Referenser
Denna artikel är baserad på artikeln Helsingfors skeppsdocka på engelskspråkiga Wikipedia, vilken som huvudkällor använt böckerna Osakeyhtiö Hietalahden Sulkutelakka ja Konepaja — aikaisemmin Helsingfors Skeppsdocka 1865–1935, Sandvikens Skeppsdocka och Mekaniska Verkstad Ab, Helsingfors 1935 och  Paavo Haavikko: Wärtsilä 1834–1984, Oy Wärtsilä Ab 1984 , .

Noter

Nedlagda finländska skeppsvarv
Företag bildade 1894
Företag i Helsingfors
Västra hamnen
Wärtsilä
Åbo Mekaniska Verkstads Ab

Åbo Mekaniska Verkstads Ab (finska: Turun Konepaja) var en verkstadsindustri som grundades 1874 i Åbo. Det låg på östra sidan av Aura å nära Korpolaisbacken och var inriktat på skeppsfartens behov.

Företaget gick i konkurs i slutet av 1890-talet. Dess verksamhet fortsatte i det av Carl Fredrik Junnelius nybildade Vulcan Ab, som 1924 fusionerade med Ab Crichton till Crichton-Vulcan, senare Wärtsilä Åbovarvet. Företaget har efterföljare i Pernovarvet och Åbo Reparationsvarv.

Källor
Historia – Laivanrakennus Turussa på www.tyohuonekunta.fi

Ej längre existerande finländska företag
Nedlagda finländska skeppsvarv
Företag bildade 1874
Företag i Åbo
Isbjörnskungen

Isbjörnskungen (norska: Kvitebjørn Kong Valemon) är en norsk familje- och äventyrsfilm från 1991 i regi av Ola Solum efter ett manus av Erik Borge som bygger på Isbjörnen kung Valemon av Peter Christen Asbjørnsen.

Handling 
Den gamle kungen lever fridfullt med sina tre döttrar i Vinterlandet, ett kallt, men vackert och fint land med evig snö. Han älskar dem alla, men den yngsta mest av allt, eftersom hon påminner om hans bortgångna drottning. Den yngsta kungadottern längtar efter mycket och i en dröm ser hon en prins på en blomstrande äppelodling.

Den unge kung Valemon vägrar att gifta sig med den onda häxan I Sommarland – ett vackert land med evig vår och sommar. I vredesmod kastar hon en förbannelse över honom och dömer honom att vandra omkring som en isbjörn i sju år. Först vid midnatt kan han ha en människofigur, men då får ingen levande se honom – för då måste han gifta sig med häxan. På sin vandring som isbjörn kommer kung Valemon till Vinterlandet, där han träffar den yngsta kungadottern i skogen. I det stora odjurets ögon känner hon igen den unge mannen från drömmen, och hon lovar att gifta sig med honom och följa honom till hans eget rike.

Rollista 

 Maria Bonnevie — prinsessan
 Jack Fjeldstad — kungen i Vinterlandet
 Tobial Hoesel — kung Valemon
 Anna-Lotta Larsson — häxan
 Marika Enstad — den äldsta prinsessan
 Kristin Mack — mellanprinsessan
 Ulrich Faulhaber — köpman
 Rüdiger Kuhlbrodt — köpman
 Helge Jordal — djävulen
 Jon Laxdal — hjälparen
 Monica Nordquist — kungamodern
 Karen Randers-Pehrson — barnmorskan
 Julie F. Langseth — småprinsessa
 Mariann Gury Tessand — småprinsessa
 Ruth Gury Tessand — småprinsessa

Referenser

Externa länkar 

 

Norska äventyrsfilmer
Norska familjefilmer
Filmer i regi av Ola Solum
Filmer 1991
Norskspråkiga filmer
Willie Christie

William Lawrence "Willie" Christie, född 14 november 1948, är en brittisk modefotograf och filmregissör.

Biografi

Uppväxt 
Christie är son till Hector Lorenzo Christie och Lady Jean Agatha Dundas. Hans morfar var Lawrence John Lumley Dundas, 2:a markis av Zetland. Christie studerade vid Eton College. Vid 19 års ålder arbetade han på Richard Burton och Elizabeth Taylors yacht Kalizma i en månad, innan han fick jobb som assistent till modefotografen David Anthony. År 1973 uppträdde han på Top of the Pops tillsammans med Roxy Music.

Fotografi 
År 1969 blev Christie ombedd av journalisten BP Fallon att fotografera The Rolling Stones under ett genrep i The Beatles Apple Studios, inför bandets hyllningskonsert till Brian Jones i Hyde Park.

Senare samma år blev fotografen Clive Arrowsmith Christies mentor. Han arbetade tillsammans med Arrowsmith för bland andra brittiska Vogue. Under den här perioden träffade Christie sin framtida hustru Grace Coddington.

Christie började arbeta som frilansfotograf 1970. Hans bilder har publicerats i modemagasin såsom Vogue, Harpers & Queen, Honey och Over 21. Han har även fotograferat porträtt av en rad berömda skådespelare och musiker.

Christie fotograferade och designade omslaget till Robert Fripp och Brian Enos musikalbum (No Pussyfooting) (1973). År 1983 regisserade Christie en musikvideo med fyra låtar från Pink Floyds album The Final Cut. Han fotograferade också albumomslaget. Pink Floyds basist Roger Waters var vid tillfället gift med Christies äldre syster Lady Carolyne Anne Christie.

År 1982 började Christie regissera reklamfilmer. Flera av dessa har vunnit diverse priser.

Christie skrev och regisserade The Whisper (1988), en film baserad på en novell av Anton Tjechov. Filmen visades på filmfestivaler världen runt.

Han regisserade en uppsättning av Siren av David Williamson på Grace Theatre i London 2000.

Fotografen och affärsmannen Justin de Villeneuve har omnämnt Christie som en av sina störa influenser, tillsammans med Richard Avedon och Bert Stern.

Privatliv 
Christie var gift med fotomodellen och stylisten Grace Coddington mellan 1976 och 1980. Sedan 1991 har Christie varit gift med sin nuvarande hustru Amanda, dotter till skådespelaren Derek Nimmo. De har två barn tillsammans. Christie har också dottern Scarlett.

Referenser 

Födda 1948
Levande personer
Män
Brittiska fotografer under 1900-talet
Brittiska fotografer under 2000-talet
Modefotografer
Brittiska regissörer under 1900-talet
Brittiska regissörer under 2000-talet
Brittiska filmregissörer
Brittiska teaterregissörer
Jakob Jernstedt

Jakob Jernstedt, född 1685, död 29 april 1755, var en svensk borgmästare, riksdagsledamot och politiker.

Biografi
Jakob Jernstedt föddes vid nyår 1685. Han var son till borgmästaren Arvid Jernstedt och Helena Printz i Västerås. Jernstedt blev 1719 borgmästare i Västerås och var medlem av hattpartiet. Han avled 1755.

Jernstedt var riksdagsledamot för borgarståndet i Västerås vid riksdagen 1719, riksdagen 1720, riksdagen 1723, riksdagen 1726–1727, riksdagen 1731, riksdagen 1740–1741 och riksdagen 1746–1747.

Referenser

Noter 

Borgarståndets riksdagsledamöter
Svenska ämbetsmän under 1700-talet
Västerås borgmästare
Födda 1685
Avlidna 1755
Män
1998 FS118

1998 FS118 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 31 mars 1998 av LINEAR i Socorro County, New Mexico.

Asteroiden har en diameter på ungefär 9 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Ej namngivna småplaneter
Astronomiska upptäckter av LINEAR
Astronomiska upptäckter 1998
Emanuel Röhle

Emanuel Röhle, född 1665, död 1738, var en svensk rådman, riksdagsledamot och politiker.

Biografi
Emanuel Röhle föddes 1665 och arbetade som rådman i Västerås. Han avled 1738.

Röhle var riksdagsledamot för borgarståndet i Västerås vid riksdagen 1719.

Röhle gifte sig med Kristina Petre. Hon var dotter till rådmannen Jakob Petre i Arboga.

Referenser

Noter 

Borgarståndets riksdagsledamöter
Svenska ämbetsmän under 1700-talet
Födda 1665
Avlidna 1738
Män
Abraham von Werdt

Abraham von Werdt, född 13 september 1669 i Västerås församling, Västmanlands län, död 29 oktober 1733, var en svensk rådman, postmästare, riksdagsledamot och politiker.

Biografi
Abraham von Werdt föddes 1669 i Västerås församling. Han var son till rådmannen Peter von Werdt och Maria Adrian. Von werdt blev rådman i Västerås och var postmästare där 1690–1715. Han avled 1733.

Von Werdt var riksdagsledamot för borgarståndet i Västerås vid riksdagen 1723.

Von Werdt gifte sig 1691 med Kristina Lardotter Borre. De fick tillsammans sonen och borgmästaren Peter von Werdt i Köping.

Referenser

Noter 

Borgarståndets riksdagsledamöter
Svenska ämbetsmän under 1600-talet
Svenska ämbetsmän under 1700-talet
Ämbetsmän från Västerås
Födda 1669
Avlidna 1733
Män
12083 Darone

12083 Darone eller 1998 FS121 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 20 mars 1998 av LINEAR i Socorro County, New Mexico. Den är uppkallad efter Gregory Darone.

Asteroiden har en diameter på ungefär 4 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av LINEAR
Astronomiska upptäckter 1998
Magnus Schenström

Magnus Schenström, född 18 december 1678, död 7 oktober 1741, var en svensk rådman, riksdagsledamot och politiker.

Biografi
Magnus Schenström föddes 1678 och var son till handlanden Jonas Månsson i Borås. Han blev 1708 handlande i Västerås och 1722 rådman i staden. Schenström avled 1741.

Schenström var riksdagsledamot för borgarståndet i Västerås vid riksdagen 1734.

Schenström gifte sig första gången 1708 med Brita Vadström och andra gången 1712 med Engel Funck. Han var far till rådmannen Jonas Schenström i Västerås.

Referenser

Noter 

Borgarståndets riksdagsledamöter
Svenska ämbetsmän under 1700-talet
Födda 1678
Avlidna 1741
Män
Jonas Schenström

Jonas Schenström, född 23 maj 1717, död 18 november 1792 i Västerås församling, Västmanlands län, var en svensk rådman, riksdagsledamot och politiker.

Biografi
Jonas Schenström föddes 1717 och var son till rådmannen Magnus Schenström. Han blev handlande i Västerås och 1752 rådman i staden för Mösspartiet. Schenström avled 1792 i Västerås församling.

Schenström var riksdagsledamot för borgarståndet i Västerås vid riksdagen 1771–1772.

Schenström gifte sig 1739 med Anna Engel Dragman. De fick tillsammans sonen och borgmästaren Johan Magnus Schenström (1747–1828) i Västerås.

Referenser

Noter 

Borgarståndets riksdagsledamöter
Svenska ämbetsmän under 1700-talet
Födda 1717
Avlidna 1792
Män
BD−10°3166

BD-10°3166 är en ensam stjärna i mellersta delen av stjärnbilden Bägaren. Den har en skenbar magnitud av ca +10,28 och kräver ett teleskop för att kunna observeras. Baserat på parallax enligt Gaia Data Release 1 på ca 10,0 mas beräknas den befinna sig på ett avstånd av ca 268 ljusår (ca 82 parsek) från solen. Den rör sig bort från solen med en heliocentrisk hastighet av ca 26 km/s. Avståndet som uppmätts av Gaiasonden utesluter att en föreslagen följeslagare, LP 731-076, är dess sanna dubbelstjärna.

Egenskaper
BD-10°3166 är en gul till vit stjärna i huvudserien av spektralklass K3 V. Den har en massa av ca 0,94 solmassa, en radie av ca 0,9 solradie och avger från dess fotosfär ca 0,56 gånger så mycket energi som solen vid en effektiv temperatur av ca 5 300 K.

Stjärnan är mycket berikad med metaller och är två till tre gånger så metallrik som solen. Planeter är vanliga kring sådana stjärnor, och BD−10°3166 är inget undantag.

Planetsystem
År 2000 upptäckte California and Carnegie Planet Search en exoplanet av Jupiter-typ som har en minsta massa mindre än hälften av Jupiters, och som bara tar 3,49 dygn som kretsar kring stjärnan.

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/124514/bd103166. 
 

		
Stjärnbilden Bägaren
Huvudseriestjärnor klass K
Solsystem
Johan Gother

Johan Gother, född omkring 1707, död 20 april 1770, var en svensk rådman, riksdagsledamot och politiker.

Biografi
Johan Gother föddes omkring 1707. Han arbetade som rådman i Västerås och avled 1770. Gother var bror till Engelbert Gother.

Gother var riksdagsledamot för borgarståndet i Västerås vid riksdagen 1751–1752.

Gother gifte sig med Elisabet Elwin (1719–1769). Det fick tillsammans sonen och rådmannen Johan Gother i Västerås.

Referenser

Noter 

Borgarståndets riksdagsledamöter
Svenska ämbetsmän under 1700-talet
Födda 1707
Avlidna 1770
Män
Johan
Ǥ

Ǥ, "G med streck", är en bokstav i det skoltsamiska alfabetet. Den kombinerar bokstaven G med ett diakritiskt streck.

I skoltsamiska representerar den en tonande velar frikativa (frikativt g, IPA: ɣ). På Kadiweu representerar bokstaven en tonande uvular klusil (IPA: ɢ).

Det finns olika typografiska varianter av bokstaven med olika placering av strecket. I skoltsamiska sätter man typiskt strecket på G:ets vertikala streck (versalt) och på underhänget (gemen).

G
Engelbert Gother

Engelbert Gother, född 1708 i Västerås församling, död 7 mars 1775, var en svensk rådman, talman, borgmästare, riksdagsledamot och politiker.

Biografi
Engelbert Gother föddes 1708 i Västerås församling. Han var son till rådmannen Engelbert Gother och Elisabeth Dothen. Gother blev andre kurator i justitiekollegiet i Stockholms rådhusrätt 1732 och notarie i justitekollegiet 1737. Han blev avskedad 1744. Gother blev rådman i Stockholm 1753 och handelsborgmästare 1766. Han var borgarståndets talman 1769–1770 och tillhörde Hattpartiet. Gother avled 1775. Gother var bror till rådmannen Johan Gother i Västerås.

Gother var riksdagsledamot för borgarståndet i Stockholm vid riksdagen 1769–1770.

Gother gifte sig 1743 med Maria Elisabet Bedoire (1726–1783), dotter till Frans Bedoire.

Se även 

 Skeppsbroadeln

Referenser

Noter

Vidare läsning 

 

Borgarståndets riksdagsledamöter
Svenska ämbetsmän under 1700-talet
Borgarståndets talmän
Stockholms borgmästare
Ämbetsmän från Västerås
Födda 1708
Avlidna 1775
Män
Engelbert
Sebastian Grave Hülphers

Sebastian Grave Hülphers, född 17 oktober 1778 i Västerås församling, död juli 1818, var en svensk grosshandlare, riksdagsledamot och politiker.

Biografi
Sebastian Grave Hülphers föddes 1778 i Västerås församling. Han var son till ortsbeskrivaren Abraham Hülphers den yngre och Anna Kristina Grave. Hülphers arbetade som grosshandlare och var bruksägare. Han avled 1818.

Hülphers var riksdagsledamot för borgarståndet i Västerås vid riksdagen 1817–1818.

Hülphers gifte sig 1804 med Kristina Wærn. Hon var syster till Carl Fredrik Wærn.

Referenser

Noter 

Borgarståndets riksdagsledamöter
Politiker från Västerås
Födda 1778
Avlidna 1818
Män
Svenska politiker under 1800-talet
Lundbäck

Lundbäck, även skrivet Lundbeck, är ett svenskt efternamn. Det kan avse:

 Arvid Lundbäck (1752–1827), protokollsekreterare, miniatyrmålare och kopparstickare
 Gustav Lundbäck (född 1993), skidåkare
 Helena Lundbäck (född 1976), ryttare
 Holger Lundbäck (1917–2010), bakteriolog
 Ingela Lundbäck (född 1975), handikappidrottare (bordtennis)
 Jonathan Lundbäck (född 1994), fotbollsspelare
 Maja Lundbäck (1906–1980), textilkonstnär 
 Maria Lundbäck (1857–1927), fotograf
 Mattias Lundbäck (född 1967), nationalekonom
 Per Lundbeck (född 1936), militär
 Rustan Lundbäck (född 1962), handbollstränare
 Sebastian Lundbäck (född 1996), fotbollsspelare
 Sven-Åke Lundbäck (född 1948), längdskidåkare

Svenska efternamn
Fredrik Langenberg

Fredrik Langenberg, född 1776, död 1860, var en svensk brukspatron, handlande, riksdagsledamot och politiker.

Biografi
Fredrik Langenberg föddes 1776 och var son till målarmästaren Fredrik Langberg (1740–1811) och Beata Maria Wessing i Västerås. Han arbetade handlande och brukspatron. Langenberg avled 1860.

Langenberg var riksdagsledamot för borgarståndet i Västerås vid riksdagen 1823, riksdagen 1828–1830 och riksdagen 1834–1835. Han var även riksdagsledamot för borgarståndets i Bergsbrukens femte valdistrikt vid riksdagen 1840–1841 och riksdagen 1844–1845.

Langenberg gifte sig 1802 med Katarina Lovisa Schåltz.

Referenser

Noter 

Borgarståndets riksdagsledamöter
Svenska brukspatroner under 1800-talet
Födda 1776
Avlidna 1860
Män
Svenska politiker under 1800-talet
Slättan

Slättan är en by i Östervåla socken, Heby kommun.

Slättan omtalas i dokument första gången 1538. Under 1500-talet upptas Slättan som kyrkotorp, först som 1 penningland, senare som 1 öresland. 1548 och 1554 anges det vara ett jordetorp, men framöver endast som kyrkojord. Det räknas senare som kronojord och upptas som 1/4 mantal. Under 1700-talet blir det skogvaktarboställe. Namnet kommer förmodligen av att gården är belägen på ett förhållandevis plant åkerparti.

Källor 
 Ortsnamnen i Våla härad, Mats Wahlberg s. 184.
 Det medeltida Sverige 1:4 Tiundaland

Orter i Heby kommun
Smedsbo, Östervåla

Smedsbo är en by i Östervåla socken, Heby kommun.

Smedsbo omtalas i dokument första gången 1386 ("i smydsbole"), då 2 öresland jord i Smedsbo överläts till Uppsala domkyrka. Smedsboborna ingick 1454 bland de Vålabor som anklagades av kyrkoherden för att ha slagit en fätäkt som var hans. 1480–1536 har Uppsala domkyrka en landbo som räntar 2 marker årligen, från 1497 12 penningar. Under 1500-talet anges gården vara om 4 öresland. 1542 drogs gårdarna in från kyrkan till Gustav Vasas arv och eget och lades under Örby gård. Smedsbo ingick sedan i de gustavianska arvegodsen som 1624 donerades till Uppsala universitet. Förleden i bynamnet är yrkesbeteckningen smed.

Smedsbo hade del i fäboden Storvallen strax öster om sjön Toften.

Källor 
 Ortsnamnen i Våla härad, Mats Wahlberg s. 184.
 Det medeltida Sverige 1:4 Tiundaland

Orter i Heby kommun
Newcomb Cleveland-priset

Newcomb Cleveland-priset, på engelska Newcomb Cleveland Prize, är ett pris som delas ut årligen sedan 1924 av American Association for the Advancement of Science (AAAS) till "författaren eller författarna till en framstående artilel publicerad eller presenterad i Science.". Det är organisationens äldsta pris och kallades fram till 1951, då (den dittills anonyme) instiftaren Newcomb Cleveland avled, för "AAAS tusendollarspris" (AAAS Thousand Dollar Prize). Fram till och med 1974 delades priset ut till den eller de författare som presenterade en framstående ("outstanding") artikel vid AAAS årsmöte. Medan priset idag vanligtvis tillfaller en större forskargrupp, på ibland tiotals personer, gick det före 1975 (då det delades av ett otal personer för ett otal artiklar om Vikingprogrammet i tre nummer av Science) till en eller några få personer. Den förste mottagaren var matematikern Leonard Eugene Dickson som tilldelades priset för 1923. Bland andra tidiga pristagare kan nämnas Edwin Hubble (1924), George David Birkhoff (1926), Hermann Joseph Muller (1927), Henry Eyring (1932), Wendell Stanley (1936) och Isidor Isaac Rabi (1939).

Referenser
 AAAS Newcomb Cleveland Prize och Newcomb Cleveland Prize Recipients på AAAS

Noter

Amerikanska vetenskapsmedaljer
Priser och utmärkelser instiftade 1923
Priser i USA
Peter Palmér

Peter Agnar Palmér, född 22 januari 1940 i Oscars församling, Stockholm, död 8 april 2023 på Djurö, Stockholms län, var en svensk skådespelare.

Peter Palmér var son till byggnadsingenjören Per Palmér och Birgit, ogift Dahlin, samt sonson till arkitekten Agnar August Palmér.

Utöver ett antal film- och TV-roller i bland annat Skilda världar, Rederiet och Kenny Starfighter var Palmér även knuten till Malmö stadsteater 1980–1987.

Palmér var 1968 till 1983 gift med Anngret Palmér (1939–2018) och 1984 till 1995 med skådespelaren Jill Runestedt (1949–2010).

Filmografi (i urval)

 – Styrmannen
 – Jönsson
 – Lindgren
 – Fischer
 – Hans Ekelund, kommunalpamp
 – Tysk officer
 – Sven Ekholm
 – Kapten Morberg
 – Fristedt, SÄPO-kommissarie
 – Mackling
1995 – Zonen (TV-serie) – överstelöjtnant Sander
 – Doktor Bergvall
 – Max Lindholm

Teaterroller i urval
1980 – Vildanden, Malmö stadsteater
1981 – Söndagspromenaden, Malmö stadsteater
1981 – Erik XIV, Malmö stadsteater
1981 – Söndagspromenaden, Malmö stadsteater
1982 – Maratondansen, Malmö stadsteater
1983 – Gisslan, Malmö stadsteater
1983 – Mio min Mio, Malmö stadsteater
1984 – Streber, Malmö stadsteater
1985 – Stepping out, Malmö stadsteater
1986 – Isak Juntti hade många söner, Malmö stadsteater
1986 – Kuta och kör!, Malmö stadsteater
1987 – Min fru går igen, Malmö stadsteater

Källor

Noter

Svenska scenskådespelare
Svenska skådespelare under 1900-talet
Skådespelare från Stockholm
Män
Födda 1940
Avlidna 2023