kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Anel Ahmedhodžić

Anel Ahmedhodžić, född 26 mars 1999, är en bosniskfotbollsspelare som spelar för Premier League-klubben Sheffield United. Ahmedhodžić spelar oftast som mittback men kan även flyttas upp på innermittfältet.

Klubbkarriär
Ahmedhodžić började spela fotboll i Malmö FF som sexåring. I januari 2016 lämnade Ahmedhodžić klubben och skrev på för engelska Nottingham Forest, där han började i klubbens U18-lag. Den engelska andradivisionsklubben vann därmed kampen om bosnierns namnteckning före klubbar som Fiorentina, Atalanta, Chievo Verona och Birmingham City. Den 30 december samma år gjorde Ahmedhodžić sin debut i klubbens a-lag. I ligamötet med Newcastle United fick bosniern göra ett inhopp i den 84:e matchminuten.

Den 28 januari 2019 värvades Ahmedhodžić av Malmö FF, där han skrev på ett fyraårskontrakt. Den 1 juli 2019 lånades Ahmedhodžić ut till danska Hobro IK på ett låneavtal fram till sommaren 2020. Han spelade 19 matcher och gjorde ett mål för klubben i Superligaen 2019/2020. Den 4 januari 2020 blev Ahmedhodžić återkallad till Malmö FF.

Den 31 januari 2022 lånades Ahmedhodzic ut till franska Bordeaux på ett låneavtal över resten av säsongen 2021/2022. Den 6 februari 2022 debuterade han i Ligue 1 i en 0–5-förlust mot Reims.

Den 6 juli 2022 skrev Ahmedhodžić på ett fyraårskontrakt med Championship-klubben Sheffield United.

Landslagskarriär
I maj 2016 var Ahmedhodžić en del av den svenska landslagstruppen som deltog i U17-EM 2016. Försvararen startade i tre av fyra matcher, när Sverige åkte ut i kvartsfinalen.

Ahmedhodžić debuterade för Sveriges landslag den 9 januari 2020 i en 1–0-vinst över Moldavien.

Den 19 augusti 2020 blev det officiellt att Ahmedhodžić valt att byta landslag till Bosnien och Hercegovina där hans föräldrar kommer ifrån.

Meriter
Malmö FF
Allsvenskan: 2020, 2021

Källor

Landslagsstatistik på svenskfotboll.se
Anel Ahmedhodzic på Transfermarkt

Noter

Svenska landslagsspelare i fotboll
Bosniska fotbollsspelare
Bosniska landslagsspelare i fotboll
Svenska mästare i fotboll
Fotbollsspelare i Malmö FF
Spelare i Nottingham Forest FC
Spelare i Hobro IK
Spelare i FC Girondins de Bordeaux
Spelare i Sheffield United FC
Spelare i English Football League
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Spelare i Superligaen
Spelare i Ligue 1
Spelare i Premier League
Födda 1999
Levande personer
Män
Idrottare från Malmö
Svenska idrottare under 2000-talet
Bosniska idrottare under 2000-talet
Marina Berti

Marina Berti, verkligt namn Elena Maureen Bertolini, född 29 september 1924 i London, död 29 oktober 2002, var en engelsk-italiensk skådespelare. Hon flyttade till Italien 1936 och arbetade inom radio innan hon filmdebuterade 1941. Hon gifte sig med skådespelaren och regissören Claudio Gora 1944. Berti gjorde främst biroller men även en del huvudroller. Utöver karriären i Italien medverkade hon i några amerikanska filmer, som Quo Vadis och Ben-Hur. Hon tilldelades Nastro d'argento för bästa kvinnliga biroll 1972 för La califfa.

Filmografi i urval

 Divieto di sosta (1941)
 La fuggitiva (1941)
 Giacomo l'idealista (1943)
 La storia di una capinera (1943)
 La donna della montagna (1944)
 I dieci comandamenti (1945)
 La porta del cielo (1945)
 Sinfonia fatale (1947)
 Äga eller inte (1947)
 Vespro siciliano (1949)
 Quo Vadis (1951)
 La colpa di una madre (1952)
 Casta diva (1954)
 Kungens musketörer (1954)
 Ben-Hur (1959)
 Madame Sans-Gêne – tvätterskan som blev hertiginna (1961)
 Cleopatra (1963)
 Heja Italien (1965)
 Skjut först, främling (1967)
 Odissea (1968)
 La califfa (1970)
 Cran d'arrêt (1970)
 Moses (1975)
 Baddare till badare (1976)
 Jesus från Nasaret (1977)
 La mossa del cavallo (1977

Källor

Externa länkar

Avlidna 2002
Brittiska skådespelare under 1900-talet
Engelska skådespelare
Födda 1924
Italienska skådespelare under 1900-talet
Personer från London
Skådespelare från London
Kvinnor
Rådmansgatan, Malmö

Rådmansgatan är en gata i delområdet Rådmansvången i stadsområdet Norr i Malmö som sträcker sig från Triangeln till Carl Gustafs väg.

Rådmansgatans ursprungliga namn från 1904 var Pildamsvägen, vilket senare kom att stavas Pildammsvägen. Detta gatunamn flyttades emellertid 1945 till en nyanlagd gata längre västerut, varvid den tidigare Pildammsvägen del norr om Carl Gustafs väg erhöll namnet Rådmansgatan och den södra kom att ingå i Allmänna Sjukhusets område.. Rådmansgatan sträcker sig på baksidan av köpcentret Triangeln samt passerar bland annat en ingång till Triangelns station och före detta Pildammsskolan. Efter att stadsbussarna 2014 flyttats från Södra Förstadsgatan till Rådmansgatan har denna numera en omfattande busstrafik.

Gatunamnet Rådmansgatan fanns även inom Limhamns köping. Inför inkorporeringen ändrades 1914 detta namn till Notariegatan, då namnet Rådmansgatan 1904 fastställts för en planerad gata inom Södra Förstaden som aldrig kom att läggas ut.

Referenser

Gator i Malmö
Scilla Gabel

Scilla Gabel, verkligt namn Scilla Gabellini, född 4 januari 1938 i Rimini, är en italiensk-fransk skådespelerska. Hon är bland annat känd för rollen som Helena i Franco Rossis Odissea och Tamar i Robert Aldrichs Sodom och Gomorra.

Filmer i urval
 Doktor Skräck och de förstenade kvinnorna (1960)
 Sodom och Gomorra (1962)
 I due colonnelli (1963)
 Modesty Blaise (1966)
 Odissea (1968)

Källor

Externa länkar

Franska skådespelare under 1900-talet
Födda 1938
Italienska skådespelare under 1900-talet
Levande personer
Personer från Rimini
Kvinnor
Akademisk Aktion

Akademisk Aktion, A.A., var en dansk nazistisk tidning för studenter. Den gavs ut från oktober 1940 till mars 1945 förutom en period mellan 1943 och 1944 då inga nummer kom ut. Tidningen var knuten till det danska nazistiska partiet DNSAP:s studentorganisation och National Studenter-Aktion.

Referenser

Översättning

Nazism i Danmark
Bertil Elmstedt

Rolf Bertil Elmstedt, född 2 maj 1937 i Malmö Karoli församling, är en svensk före detta fotbollsspelare.

Elmstedt kom till Malmö FF som ungdomsspelare. Han spelade totalt 350 matcher i klubben och var med och vann två SM-guld. Efter MFF-tiden spelade han ett par år i IFK Ystad. Elmstedt spelade under sin karriär även sex landskamper för Sverige.

Källor

Landslagsstatistik på svenskfotboll.se

Noter

Svenska fotbollsspelare
Svenska landslagsspelare i fotboll
Fotbollsspelare i Malmö FF
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Födda 1937
Levande personer
Män
Idrottare från Malmö
Viktor Bodó

Viktor Bodó, född 4 juli 1978 i Budapest, är en ungersk teaterregissör.

Biografi
Efter studier i skådespeleri 1997-2000 och regi 2000-2003 vid Budapests teaterakademi Színház- és Filmművészeti Egyetem engagerades Viktor Bodó som skådespelare vid Árpád Schillings teatergrupp Krétakör Színház. Hans genombrott som regissör kom 2006 när han regisserade sin egen adaption av Franz Kafkas Processen på Katona József Színház i Budapest. 2006 gjorde han också sin första produktion på Schauspielhaus Graz i österrikiska Graz och efter det har han regisserat på flera ledande tyskspråkiga teatrar: Schauspiel Köln, Staatstheater Mainz, Volkstheater, Wien och Theater Heidelberg. 2008 grundade han sin egen teatergrupp Szputnyik Shipping Company i Budapest. Hans uppsättningar har varit inbjudna till flera festivaler: Festspelen i Salzburg 2009, Berliner Theatertreffen 2010 med flera. Bland priser han tilldelats kan nämnas Nestroy-Theaterpreis 2008 och det europeiska teaterpriset Premio Europa New Theatrical Realities 2016. 2006 gästspelade hans uppsättning av Processen på Tampereen Teatterikesä (Tammerfors Teatersommar) och 2007 gästspelade den på Det Norske Teatret i Oslo.

Referenser

Källor
 Viktor Bodó, Union des theatres de l'Europe (läst 14 januari 2016)
 Viktor Bodó, Schauspielhaus Graz (läst 14 januari 2016)
 Viktor Bodó, Volkstheater, Wien (läst 14 januari 2016)
 Viktor Bodó, Theater Heidelberg (läst 14 januari 2016)
 Elisabeth Nordgren: Det lilla livet och det stora synas, Hufvudstadsbladet 13/8 2006
 Teater hele uken Aftenposten 11/10 2007
 Gitte Lauströer: Teaterträff i krisens spår, Hufvudstadsbladet 30/5 2010
 Margareta Sörenson: In från höger, Expressen 16/3 2013
 Pressrelease, Premio Europa 14/3 2016
 Johan Hilton: Det ungerska problemet har redan hunnit bli ett europeiskt, Dagens Nyheter 3/5 2016

Noter

Ungerska teaterregissörer
Personer från Budapest
Födda 1978
Levande personer
Män
Tuvade gräs

Tuvade gräs eller knippgräs finns som inhemska växter i naturliga ekosystem, som foder i betesmarker och som prydnadsgräs i trädgårdar. Tuvade och knippegräs, i familjen Poaceae, är gräs som vanligtvis växer som enskilda plantor i klumpar, tofsar, tuvor eller knippen, snarare än att bilda en torva eller gräsmatta, i ängar, gräsmarker, och prärier. Som perenna växter lever de vanligtvis mer än en säsong.

Många arter har långa rötter som kan nå 2 meter eller mer i marken, vilket kan underlätta stabiliseringen vid lutning, erosion och jordporositet för absorption av nederbörd. Dessutom kan deras rötter nå fukt djupare än andra gräs och ettåriga växter under säsongs- eller klimattorka. Växterna ger livsmiljö och mat för insekter (som fjärilar), fåglar, smådjur och större växtätare, samt stödjer välgörande mykorrhiza i jorden. Bladen levererar material till bland annat korgflätning för ursprungsbefolkningar och konstnärer.

Tuvade gräs och knippegräs förekommer i nästan varje livsmiljö där andra gräs finns, såsom gräsmarker, savanner och prärier, våtmarker och flodmynningar, skyddszoner, buskmarker  och skogar, fjällnära och alpina zoner, tundra och sanddyner, och öknar.

Brandhärdighet
I nordamerikanska skogsbränder tenderar dessa gräsarter att pyra och inte antändas till lågor, till skillnad från invasiva arter av ettåriga gräs, som bidrar till eldens spridning.

Släkten
Några exempel för släkten:
Brachypodium
Calamagrostis
Chionochloa
Deschampsia
Festuca
Heteropogon - (tropiska klimat)
Leymus
Melica
Muhlenbergia
Nassella
Stipa

Arter

Australien
Gymnoschoenus sphaerocephalus
Poa labillardierei
Poa sieberiana
Joycea pallida
Triodia, tidigare Plectrachne

Nya Zeeland
Chionochloa rubra
Andra tuvgräs i New Zealand:
Chionochloa australis
Chionochloa flavescens
Festuca novaezelandiae
Poa caespitosa
Poa colensoi
Poa foliosa

Nordamerika
Buntgräs:
 Aristida purpurea
 Bouteloua gracilis
 Calamagrostis foliosa - (endemiskt i Kalifornien)
 Calamagrostis nutkaensis
 Calamagrostis purpurascens
 Danthonia californica
 Eriophorum vaginatum	
 Festuca californica
 Festuca idahoensis
 Festuca rubra
 Koeleria macrantha
 Leymus condensatus
 Melica californica
 Melica imperfecta
 Muhlenbergia rigens
 Nassella lepida
 Nassella pulchra - (Kaliforniens statsgräs)
 Poa secunda
 Sporobolus heterolepis
 Sporobolus virginicus
 Tripsacum dactyloides

Sydamerika
Deschampsia cespitosa - (upp till Nordamerika)
Nassella trichotoma - (allmänt ogräs i Australien)
Poa flabellata
(synonymer: Parodiochloa flabellata, Festuca flabellata, Dactylis caespitosa)

Afrika
Heteropogon contortus - (till Asien, Australien, Oceanien)

Europa
Ampelodesmos mauritanicus
Molinia caerulea - (till västra Asien och Nordafrika)

Källor

Referenser

Externa länkar
http://www.landcareresearch.co.nz/resources/identification/plants/grass-key
 http://www.dpi.nsw.gov.au/agriculture/pastures-and-rangelands/species-varieties/poa-tussock-or-tussock-grass

Gräs
Biogeografi
Folke Bernadottes väg

Folke Bernadottes väg i Stockholm är en promenadväg utmed norra stranden av Djurgårdsbrunnsviken, från Lidovägen vid Djurgårdsbrunn till korsningen Skarpögatan/Dag Hammarskjölds väg. Den fick sitt namn år 1954 efter greve Folke Bernadotte. 

Nedanför Etnografiska museet står en byst av Folke Bernadotte. Den är gjord av den norska skulptören Solveyg Schafferer och avtäcktes av prins Carl Philip den 16 september 2011. Inte så långt från bysten ligger Dragongården, som var bostad för greve Folke Bernadotte och hans familj från början av 1930-talet till mitten av 1970-talet.  

Längs med Folke Bernadottes väg ligger också FN-monumentet, som är ett minnesmärke ägnat de svenskar som omkommit i FN-tjänst, Restare, som är ett minnesmärke för svenska krigsveteraner och Minnesstenen Norges tack, som är ett tack från Norge för den svenska hjälpen under andra världskriget.

Folke Bernadottes bro är en planerad bro som kommer anknyta till vägen.

Folke Bernadottes väg i andra städer 

Folke Bernadottes väg finns också i Ramlösa, utanför Helsingborg. Ramlösa var en av uppsamlingsplatserna för de flyktingar som kom med de vita bussarna 1945. I Göteborg finns Folke Bernadottes gata och i Malmö finns en park uppkallad efter honom.

I Norge finns Folke Bernadottes väg i sex städer där de är att beteckna som stadsgator: Oslo, Bergen, Stavanger, Elverum, Moss och Fyllingsdalen. I Oslo ligger Folke Bernadottes väg norr om Ullevål stadion och den är sammanförd med Minster Ditleffs vei. Han var en av initiativtagarna till räddningsaktionen med de vita bussarna  .

I Köpenhamn finns också Folke Bernadottes Allé som börjar vid Østerport station och går längs med svenska kyrkan, Gustavskyrkan.

Se även 
 Vita bussarna

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 Johansson och Wallenius (2016) Norges tack – Svek, solidaritet över Kölen 1940 – 1945
Gator och torg i Diplomatstaden
Djurgården
Norwegian Native Art

Norwegian Native Art är det tredje studioalbumet med det norska viking metal/folk metal-bandet Einherjer. Albumet släpptes 2000 av skivbolaget Native North Records.

Låtlista 
 "Wyrd of the Dead" – 4:51	
 "Doomfaring" – 4:45	
 "Hugin's Eyes" – 4:15	
 "Burning Yggdrasil" – 5:23	
 "Crimson Rain" – 5:17	
 "Howl Ravens Come" – 5:05	
 "Draconian Umpire" – 5:30	
 "Regicide" – 4:23	

Text: Frode Glesnes (spår 1, 2, 4, 5), Ragnar Vikse (spår 3), Gerhard Storesund (spår 6–8)
Musik: Frode Glesnes/Gerhard Storesund (spår 1), Gerhard Storesund (spår 2–8)

Medverkande
Musiker (Einherjer-medlemmar)
 Ragnar Vikse – sång
 Frode Glesnes – gitarr, sång
 Aksel Herløe – gitarr
 Gerhard Storesund – trummor

Bidragande musiker
Hanne E. Andersen – sång
Stein Sund – basgitarr
Andy La Rocque (Anders Allhage) – sologitarr (spår 2)

Produktion
Einherjer – producent
Andy La Rocque (Anders Allhage) – producent, ljudtekniker, ljudmix
Native North Graphics – omslagsdesign, omslagskonst
Trine Henriksen – foto

Referenser

Externa länkar
Metal archives: Norwegian Native Art

Musikalbum 2000
Norska musikalbum
Norska metalalbum
Album av Einherjer
Engelskspråkiga musikalbum
Rådmansgatan

Rådmansgatan kan syfta på:

Gator 
 Rådmansgatan, Malmö – en gata i delområdet Rådmansvången
 Rådmansgatan, Stockholm – en gata i Stockholms innerstad

Tunnelbanestation
 Rådmansgatan (tunnelbanestation) – en station i Stockholms tunnelbana i stadsdelen Vasastan
Vårgård, Upplands Väsby kommun

Vårgårde är en bebyggelse i anslutning till Länsväg 268 på gränsen mellan Upplands Väsby och Vallentuna kommun som sedan 2015 avgränsar en småort.

Källor 

Orter i Upplands Väsby kommun
Orter i Vallentuna kommun
Småorter i Sverige
Saint-Martin

Denna artikel behandlar området som tillhör Frankrike. För hela ön, se Saint Martin (ö). 

Saint-Martin, formellt Förvaltningsområdet Saint-Martin (),, är ett franskt område i Karibien i ögruppen Små Antillerna. Området ligger på den norra delen av ön Saint Martin och omfattar ca 60% av ön. Resten tillhör Sint Maarten, ett av de fyra autonoma länderna inom Konungariket Nederländerna. Från 1963 bildade Saint Martin tillsammans med grannön Saint-Barthélemy ett arrondissement i departementet Guadeloupe, och var därmed en del av EG/EU. Sedan 2007 är Saint Martin ett fristående utomeuropeiskt förvaltningsområde (Collectivité d’outre-mer) och har i den egenskapen visst självstyre. Accepterar internationella körkort enligt  Geneva Convention on Road Traffic (år 1949) och Viennas Convention on Road Traffic (år 1968).

Källor 

 
Frankrikes avhängiga territorier
Frankrikes öar
Små Antillerna
Västindiens länder

Territorier associerade med Europeiska unionen
Ilse Frapan

Ilse Frapan, från 1901 även Ilse Akunian, pseudonym för Elise Therese Levien, född den 3 februari 1849 i Hamburg, död den 2 december 1908 i Genève, Schweiz, var en tysk författarinna.

Ilse Frapan, som tillhörde en fransk hugenottsläkt, var en tid lärarinna. Hon företog sedan vidsträckta resor, bodde tidtals i Stuttgart, där Friedrich Theodor Vischer, och i München, där Paul Heyse utövade inflytande på henne. Hon författade en mängd noveller (Hamburger Novellen 1889, Zwischen Elbe und Alster 1890, Querköpfe 1895, Wehrlose 1900, Schreie 1901 med flera), enligt samtida bedömare utmärkta av psykologisk finkänsla, intim miljöskildring och betydande stil.

Källor

Noter

Tyska novellförfattare
Tyskspråkiga novellförfattare
Tyska författare under 1800-talet
Författare från Hamburg
Födda 1849
Avlidna 1908
Kvinnor
Ugglan
Ewald August König

Ewald August König, född den 22 augusti 1833 i Barmen, död den 9 mars 1888 i Köln, var en tysk romanförfattare. 

König ägnade sig först åt köpmansyrket, därefter åt militärtjänsten och sedan 1868 uteslutande åt vitterheten. Han debuterade med humoresker ur soldatlivet, såsom Lust und Leid im bunten Rock (1864; 3:e upplagan 1881), och utgav sedan ett stort antal romaner, bland andra Durch Kampf zum Frieden (1871; prisbelönt vid en tävlan i New York; svensk översättning "Genom strid till frid", 1878), Unter den Frommen (1875), Auf der Bahn des Verbrechens (1876; "På brottets bana", 1878), Die Wege zum Glück (1878) och Ein moderner Vampyr (1883).

Källor 

  
  

Tyska romanförfattare
Tyskspråkiga romanförfattare
Tyska författare under 1800-talet
Personer från Barmen
Födda 1833
Avlidna 1888
Män
Sophie Södergren

Johanna Sophia (Sophie) Augusta Södergren, född 22 mars 1847 i Stockholm, död där 21 mars 1923, var en svensk målare och tecknare. 

Sophie Södergren var dotter till aktuarien Nils Södergren och Birgitta Sofia Gull. Hon studerade vid Fruntimmersavdelningen vid Kungliga Akademien för de fria konsterna och för Severin Nilsson i Stockholm omkring 1876 och i Paris och Rom i slutet av 1870-talet. 

Hon medverkade i världsutställningen i Paris 1878 med landskapsmålningar från Dieppe och utställningar arrangerade av i Konstföreningen för södra Sverige, Bohusläns konstförening samt samlingsutställningar i Sundsvall, Härnösand, Gävle, Söderhamn och Göteborg samt några av Svenska konstnärernas förenings utställningar i Stockholm och med Härnösands Konstförening och Bohusläns Konstförening. Hennes konst består av småformatiga landskapsmotiv, genrebilder och blomsteruppställningar. 

Södergren är representerad vid Nationalmuseum och Östergötlands museum. 

Hon är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 373, Allhems Förlag, Malmö. 
 http://www.lexikonettamanda.se/show.php?aid=19933
 https://web.archive.org/web/20170116164658/https://www.bukowskis.com/sv/fineartbukipedia/20740-sophie-sodergren

Noter

Externa länkar 
 

Svenska målare under 1800-talet
Svenska tecknare under 1800-talet
Representerade vid Nationalmuseum
Konstnärer från Stockholm
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1847
Avlidna 1923
Kvinnor
Carl Gustafs väg

Carl Gustafs väg är en genomfartsled i Malmö som sträcker sig från Regementsgatan mittför Slottsparken (egentligen Mariedalsparken) öster om  Kronprinsen till Södra Förstadsgatan vid Södervärn. Den korsar bland annat den tidigare Rönneholmsvägen, som sedan 1973 är uppdelad i Östra och Västra Rönneholmsvägen där, och Pildammsvägen.

Carl Gustafs väg namngavs 1904, men hela sträckningen färdigställdes först på 1930-talet. Den är uppkallad efter den svenske kungen Karl X Gustav. Gatan följde ursprungligen Malmö–Ystads Järnvägs dåvarande sträckning genom Malmö. Efter att denna bandel lagts ned 1955 justerades Carl Gustafs vägs läge delvis 1960 (bland annat flyttades den nordligaste delen något österut för att ge plats åt Hästhagens IP).

Referenser

Gator i Malmö
Ike Barinholtz

Isaac "Ike" Barinholtz, född 18 februari 1977 i Chicago i Illinois, är en amerikansk skådespelare, komiker och manusförfattare.

Mellan 2002 och 2007 var han medlem i skådespelarensemblen i MADtv och sedan 2012 spelar han rollen som Morgan Tookers i komediserien Mindy Project. Han har även agerat som manusförfattare i de båda programmen. Barinholtz har även haft roller i långfilmer som Meet the Spartans (2008) och Suicide Squad (2016). Barinholtz är äldre bror till den amerikanska skådespelaren Jon Barinholtz.

Filmografi i urval

 (röst)

 (endast manus)

Källor

Externa länkar

Levande personer
Födda 1977
Män
Skådespelare från Chicago
Amerikanska komiker
Amerikanska manusförfattare
Skådespelare i MADtv
Amerikanska skådespelare under 2000-talet
Carl Hæggström

Carl Zacharias Hæggström, född 14 april 1884 i Stockholm, död 5 oktober 1944 i Uppsala, var en svensk boktryckare och bokförläggare.

Carl Hæggström var son till boktryckaren och förläggaren Ivar Hæggström. Han började tidigt praktisera i faderns tryckeri och efter avlagd mogenhetsexamen i Stockholm praktiserade och studerade han 1902-1905 i Norge, Tyskland och Storbritannien. Efter sin hemkomst var han 1906-1910 faktor vid Ivar Haeggströms boktryckeri & bokförlags AB innan han 1910 blev faktor vid Almqvist & Wiksells boktryckeri AB i Uppsala. Under Hæggströms ledning blev Almqvist & Wiksells ett av landets större boktryckerier. 1918 köpte man upp Ivar Hæggströms boktryckeri och bokförlags AB och 1923 blev Hæggström VD för båda bolagen och från 1937 även för Hugo Gebers förlag.

Carl Hæggström var även initiativtagare till Sveriges tryckeriers arbetsgivarförening 1915 och föreningens vice ordförande 1915-1932 och ordförande 1932-1944. Han var ledamot av styrelsen för Svenska boktryckarföreningen 1921-1944, 1924-1942 som vice ordförande och 1942-1944 som ordförande. Han var vidare fullmäktig i Handelskammaren i Gävle 1922-1944 (1937-1944 som vice ordförande), vice ordförande i Föreningen för bokhantverk 1923-1943, ledamot av Uppsala stadsfullmäktige 1927-1939 och 1943-1944, ledamot i centralstyrelsen för Uplands enskilda bank 1935-1944 (1936-1943 som vice ordförande, 1943-1944 som ordförande), ledamot av Svenska Arbetsgivareföreningens styrelse 1940-1944 och vice ordförande i Sveriges grafiska industriförbund 1941-1944.

Källor 

Svenska boktryckare under 1900-talet
Födda 1884
Avlidna 1944
Män
Näringslivspersoner från Stockholm
Religion i Swaziland

De första kända invånarna i Swaziland var sanfolket som efterlämnat förhistoriska grottmålningar på flera platser i landet. Animism, förfädersdyrkan och tron på en skapargud är trosuppfattningar bland dessa människor som också i varierande utsträckning omfattades av de invandrande bantustammar som så småningom trängde ut dem ur Swaziland. I traditionell swazireligion hette skaparen Mvelincanti (Han som var från begynnelsen).
En del gamla religiösa sedvänjor, som offrande till andar för att blidka och rådfråga dem förekommer ännu. Det är inte frågan om någon organiserad kult utan riter på familjenivå, ofta utförda i anslutning till stora tilldragelser i livet, som födsel, vigsel och död. Den årliga, rojalistiska Incwala-högtiden har sina rötter i förkristen tid.

Kristendom 

Kung Mswati II inbjöd på 1800-talet metodistmissionärer att verka i landet. De byggde den första kyrkan 1844 i Mahamba. De följdes av missionärer från den Anglikanska kyrkan 1881 och tyska lutheraner 1887. En rad olika kyrkor har sedan etablerat sig i landet, många av dem inhemska så kallade sionistkyrkor - inte sällan med synkretistiska inslag. Majoriteten av swazierna definierar sig idag som kristna. De största trossamfunden näst sionisterna är den Romersk-katolska kyrkan och Nazaréens kyrka. 

De flesta stora kristna trossamfund tillhör något av följande tre ekumeniska råd:
 Council of Swaziland Churches
 League of African Churches
 Swaziland Conference of Churches

Andra religioner 

Gästarbetare från det brittiska samväldet under kolonialtiden tog med sig andra religioner som idag fortfarande existerar som religiösa minoriteter i Swaziland: islam, bahá'í, hinduism och judendom.

Källor 

Religious Intelligence

Landguiden Utrikespolitiska institutet

Religion in Swaziland

Religion i Swaziland