kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Kap Verde i olympiska sommarspelen 2020

Kap Verde deltog med en trupp på sex idrottare vid de olympiska sommarspelen 2020 i Tokyo som hölls mellan den 23 juli och 8 augusti 2021 efter att ha blivit framflyttad ett år på grund av coronaviruspandemin. Det var 7:e sommar-OS som Kap Verde deltog vid. Ingen av landets deltagare erövrade någon medalj.

Boxning

Friidrott
 

Förkortningar
Notera– Placeringar avser endast det specifika heatet.
Q = Tog sig vidare till nästa omgång
q = Tog sig vidare till nästa omgång som den snabbaste förloraren eller, i teknikgrenarna, genom placering utan att nå kvalgränsen
i.u. = Omgången fanns inte i grenen
Bye = Idrottaren behövde inte tävla i omgången

Gång- och löpgrenar

Gymnastik

Rytmisk

Judo

Simning

Källor

Noter

2021 i Kap Verde
Nationer i olympiska sommarspelen 2020
2020
Riding, England

Riding var en civil parish 1866–1955 när det uppgick i Broomhaugh and Riding, i grevskapet Northumberland i England. Civil parish var belägen 7 km från Hexham och hade  invånare år 1951. Det inkluderade Riding Mill.

Referenser

Externa länkar 
 

Tidigare civil parishes i Northumberland
Ritton Colt Park

Ritton Colt Park var en civil parish 1866–1955 när det uppgick i Nunnykirk, i grevskapet Northumberland i England. Civil parish var belägen 15 km från Morpeth och hade  invånare år 1951.

Referenser 

Tidigare civil parishes i Northumberland
Nunnykirk
Aegis (olika betydelser)

Aegis och liknande namn eller begrepp kan syfta på:

Aegis – himlakropp, en av två kända naturliga satelliter till asteroiden 93 Minerva
Aégis – studioalbum från 1998 av det norska metal-bandet Theatre of Tragedy
Aigis – namn på guden Zeus sköld i grekisk mytologi
 – amerikanskt radar- och missilsystem för marina fartyg
 – brittiskt säkerhetsföretag
Ritton White House

Ritton White House var en civil parish 1866–1955 när det uppgick i Nunnykirk, i grevskapet Northumberland i England. Civil parish var belägen 17 km från Morpeth och hade  invånare år 1951.

Referenser

Externa länkar 
 

Tidigare civil parishes i Northumberland
Nunnykirk
Europamästerskapet i volleyboll för damer 2005

Europamästerskapet i volleyboll för damer 2005 var den 24:e upplagan av Europamästerskapet i volleyboll för damer organiserat av volleybollförbundet för Europa, Confédération Européenne de Volleyball. Tävlingen genomfördes i Pula och Zagreb i Kroatien mellan 17 och 25 september 2005. Tolv lag deltog och Polen blev mästare för andra gången.

Deltagande lag

Format
Turneringen genomfördes i två steg. I det första steget deltog tolv lag fördelade på två grupper om sex lag i varje. I grupperna mötte alla lag alla. Det andra steget bestod av finalspel bestående av semifinaler och finaler för att bestämma plats 1-4 (bland de två bäst placerade lagen i varje grupp) och plats 5-8 (bland lagen på plats 3 och 4 i grupperna). Lagen på plats 5 och 6 i grupperna delade på niondeplats. I finalspelet mötte laget det lag i den andra gruppen som hamnat på en annan position (d.v.s. ettorna mötte tvåorna och treorna mötte fyrorna).

Gruppsammansättningar

Spelartrupper

Arenor
Turneringen genomfördes i två städer i Kroatien. Varje stad var värd för en grupp. Zagreb var värd för slutspelet

Preliminär omgång

 Alla tider är Central European Summer Time (UTC+02:00).

Grupp A
Arena: Dom Sportova, Zagreb

|}

|}

Grupp B
Arena: Sport Centre, Pula

|}

|}

Slutspelsrunda
Arena: Dom Sportova, Zagreb
 Alla tider är Central European Summer Time (UTC+02:00).

Spel om 5:e-8:e plats
 Treorna och fyrorna i grupp A och B mötte varandra

Matcher om 5:e-8:e plats

|}

Match om 7:e plats

|}

Match om 5:e plats

|}

Final
Ettorna och tvåorna i grupp A och B mötte varandra.

Semifinaler

|}

Match om 3:e plats

|}

Final

|}

Slutplacering

Individuella utmärkelser
Spelare som fick utmärkelser för sina individuella insatser.
Mest värdefulla spelare:: 
Bästa poängvinnare: 
Bästa spiker: 
Bästa serverare: 
Bästa blockare: 
Bästa libero: 
Bästa passare: 
Bästa mottagare:

Referenser

 Confédération Européenne de Volleyball (CEV)

Noter

Externa länkar
 Officiell webbplats (arrangörerna) 

Europamästerskapet i volleyboll för damer 2005
11817 Oguri

11817 Oguri eller 1981 EQ34 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 2 mars 1981 av den amerikanska astronomen Schelte J. Bus vid Siding Spring-observatoriet. Den är uppkallad efter Junko Oguri.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av SJ Bus
Astronomiska upptäckter 1981
Rivergreen

Rivergreen var en civil parish 1858–1955 när det uppgick i Meldon, i grevskapet Northumberland i England. Civil parish var belägen 7 km från Morpeth och hade  invånare år 1951.

Referenser

Externa länkar 
 

Tidigare civil parishes i Northumberland
Meldon
Valtteri Kemiläinen

Valtteri Kemiläinen, född 16 december 1991 i Jyväskylä, är en finländsk professionell ishockeyspelare (back) som 2022 spelar för Rögle BK i Svenska Hockeyligan. Hans moderklubb är Diskos.

Referenser

Noter 

Män
Födda 1991
Levande personer
Finländska ishockeyspelare
Personer från Jyväskylä
Ishockeyspelare i Rögle BK
Spelare i Tappara
Spelare i JYP
Finländska idrottare under 2000-talet
Selbys Forest

Selbys Forest var en civil parish 1866–1955 när det uppgick i Earle och Kirknewton, i grevskapet Northumberland i England. Civil parish var belägen 7 km från Wooler och hade  invånare år 1951.

Referenser 

Tidigare civil parishes i Northumberland
Kirknewton, England
Shawdon

Shawdon var en civil parish 1866–1955 när det uppgick i Hedgeley, i grevskapet Northumberland i England. Civil parish var belägen 10 km från Alnwick och hade  invånare år 1951.

Referenser

Externa länkar 
 

Tidigare civil parishes i Northumberland
Sydafrika i olympiska sommarspelen 2020

Sydafrika deltog med en trupp på 179 idrottare vid de olympiska sommarspelen 2020 i Tokyo som hölls mellan den 23 juli och 8 augusti 2021 efter att ha blivit framflyttad ett år på grund av coronaviruspandemin. Det var 20:e sommar-OS som Sydafrika deltog vid. Landets idrottare tog totalt tre medaljer.

Medaljer

Cykling

Landsväg

Bana
Sprint

Keirin

Omnium

Mountainbike

BMX

Fotboll

Sammanfattning

Herrarnas turnering

Spelartrupp
Den slutgiltiga truppen presenterades den 3 juli 2021.

Huvudtränare: David Notoane

Gruppspel

Friidrott

Förkortningar
Notera– Placeringar avser endast det specifika heatet.
Q = Tog sig vidare till nästa omgång
q = Tog sig vidare till nästa omgång som den snabbaste förloraren eller, i teknikgrenarna, genom placering utan att nå kvalgränsen
i.u. = Omgången fanns inte i grenen
Bye = Idrottaren behövde inte tävla i omgången

Gång- och löpgrenar
Herrar

Damer

Teknikgrenar

Golf

Gymnastik

Artistisk
Damer

Judo

Konstsim

Landhockey

Sammanfattning

Herrarnas turnering

Spelartrupp
Truppen presenterades den 27 maj 2021.

Huvudtränare: Gareth Ewing

Gruppspel

Damernas turnering

Spelartrupp
Truppen presenterades den 27 maj 2021.

Huvudtränare: Robin Van Ginkel

Gruppspel

Ridsport

Dressyr

Teckenförklaring: Q = Kvalificerad för finalen; q = Kvalificerad för finalen som lucky loser

Fälttävlan

Rodd

Teckenförklaring: FA= A-final (medalj); FB=B-final (ingen medalj); FC= C-final (ingen medalj); FD= D-final (ingen medalj); FE=E-final (ingen medalj); FF=F-final (ingen medalj); SA/B=Semifinal A/B; SC/D=Semifinal C/D; SE/F=Semifinal E/F; QF=Kvartsfinal; R=Återkval

Segling

M = Medaljrace; EL = Utslagen – gick inte vidare till medaljracet

Simhopp

Simning

Herrar

Damer

Sjumannarugby

Sammanfattning

Herrarnas turnering

Spelartrupp
Truppen presenterades den 6 juli 2021.

Huvudtränare: Neil Powell

Gruppspel

Kvartsfinal

Semifinal om plats 5–8

Match om 5:e plats

Skateboard

Sportklättring

Surfing

Triathlon

Vattenpolo

Sammanfattning

Herrarnas turnering

Spelartrupp
Truppen presenterades den 24 juni 2021. Roarke Olver ersattes i truppen av Timothy Rezelman.

Huvudtränare: Paul Martin

Gruppspel

Damernas turnering

Spelartrupp
Truppen presenterades den 24 juni 2021. Daniela Passoni och Kelsey White ersattes i truppen av Hannah Calvert och Nicola Macleod.

Huvudtränare: Delaine Mentoor

Gruppspel

Källor

Noter

2021 i Sydafrika
Nationer i olympiska sommarspelen 2020
2020
Stig Backman (läkare)

Stig Vilhelm Backman, född den 12 juli 1916 i Eskilstuna, död den 17 maj 1987 i Lysekil, var en svensk läkare. Han var bror till Torsten Backman.

Backman avlade studentexamen i Lidingö 1936, medicine kandidatexamen i Stockholm 1939 och medicine licentiatexamen 1947. Han promoverades till medicine doktor 1957. Backman blev underläkare vid kirurgiska garnisonsavdelningen på Karolinska sjukhuset 1947, vid kirurgiska avdelningen och röntgenavdelningen på Stocksunds lasarett 1949, biträdande läkare vid röntgenavdelningen på Röda Korsets sjukhem 1953, vid Radiumhemmet 1955 och överläkare vid röntgenavdelningen på Lysekils lasarett 1958. Han publicerade skrifter i kirurgi och röntgendiagnostik.

Källor 

 
 Sveriges dödbok 1830–2020

Svenska radiologer
Svenska läkare under 1900-talet
Läkare från Eskilstuna
Födda 1916
Avlidna 1987
Män
Torsten Backman

Torsten Lorentz Backman, född den 10 mars 1921 i Lidingö, död den 30 mars 1998 i Mölndal, var en svensk ingenjör. Han var bror till Stig Backman.

Backman avlade studentexamen 1940, avgångsexamen vid Kungliga Tekniska högskolan 1944 och teknologie licentiatexamen 1951. Han blev laborator vid Försvarets forskningsanstalt 1946, avdelningschef vid Svenska Flygmotor i Trollhättan 1955, överingenjör vid Tycho Roberg Aktiebolag i Göteborg 1957 och vid ingenjörfirman Petrokraft 1964. Backman publicerade artiklar i fackpress. Han vilar på Fässbergs kyrkogård.

Källor 

 
 Backman, Torsten på SvenskaGravar.se

Svenska maskiningenjörer
Svenska ingenjörer under 1900-talet
Personer från Lidingö
Födda 1921
Avlidna 1998
Män
Shoreston

Shoreston eller Shorestone eller Shoston  var en civil parish 1866–1955 när det uppgick i North Sunderland, i grevskapet Northumberland i England. Civil parish var belägen 20 km från Alnwick och hade  invånare år 1951.

Referenser

Externa länkar 
 

Tidigare civil parishes i Northumberland
Erik Marklund (bibliotekarie)

Erik Marklund, född 4 april 1893 i Piteå, död 31 oktober 1959 i Göteborg, var en svensk bibliotekarie och bibliograf.

Han avlade filosofie licentiatexamen vid Uppsala universitet 1927 och anställdes därefter som amanuens vid Uppsala universitetsbibliotek. Han blev andre bibliotekarie vid Göteborgs stadsbibliotek 1931 och förste bibliotekarie vid Göteborgs universitetsbibliotek 1945. En betydande insats gjorde han som bibliograf, när han sammanställde den efter hans död utgivna när 700 sidor omfattande bibliografin Övre Norrland i litteraturen (utgiven som nummer 6 såväl i serien Skrifter utgivna av Vetenskapliga biblioteket i Umeå som i serien Acta Bibliotheca Universitatis Gothoburgensis) som noterade all tryckt litteratur rörande Norrbottens och Västerbottens län från äldsta tid fram till 1950, tillhopa över 9 000 titlar och som tog honom över tjugo år att sammanställa.

Källor
 Svensk biblioteksmatrikel 1955.

Män
Svenska bibliotekarier
Bibliografer
Födda 1893
Personer från Piteå
Personer i Sverige under 1900-talet
South Middleton, Wallington Demesne

South Middleton var en civil parish 1866–1955 när det uppgick i Wallington Demesne, i grevskapet Northumberland i England. Civil parish var belägen 14 km från Morpeth och hade  invånare år 1951.

Referenser

Externa länkar 
 

Tidigare civil parishes i Northumberland
Stig Backman (historiker)

Seth Wilhelm Stig Backman, född den 13 maj 1905 i Stockholm, död den 24 augusti 1965 i Lungsunds församling, Värmlands län, var en svensk skolman och historiker. Han var son till Georg Backman.

Backman avlade studentexamen 1924, filosofie kandidatexamen 1930, filosofisk ämbetsexamen 1932 och filosofie licentiatexamen 1938. Han promoverades till filosofie doktor 1941. Beckman innehade olika adjunktsförordnanden i Kristianstad, Motala, Vimmerby och Avesta
1941–1947. Han blev lektor i Visby sistnämnda år och vid Lundsbergs skola 1952. Backman publicerade Från Rawicz till Fraustadt. Studier i det stora nordiska krigets diplomati 1704–1706 (doktorsavhandling 1940) samt historiska uppsatser och artiklar i fack- och dagspress. Han vilar på Gnosjö kyrkogård.

Källor 

 
 Seth Wilhelm Stig Backman på Gravar.se

Svenska lektorer
Svenska historiker under 1900-talet
Svenska lärare under 1900-talet
Lärare från Stockholm
Forskare från Stockholm
Födda 1905
Avlidna 1965
Män
Kalle Ankas magiska öga

Kalle Ankas magiska öga (även Kalle som hypnotisör) (engelska: The Eyes Have It) är en amerikansk animerad kortfilm med Kalle Anka från 1945.

Handling 
Kalle Anka har fått ett par hypnosögon på posten och bestämmer sig för att skoja med Pluto genom att hypnotisera honom. Kalle lyckas få Pluto att tro att han först är en mus och sedan en höna. Men det dröjer inte länge förrän leken inte blir lika rolig längre, när han får Pluto att tro att han är ett lejon.

Om filmen 
Filmen hade svensk premiär den 29 oktober 1945 på biografen Spegeln i Stockholm.

Filmen har givits ut på VHS och finns dubbad till svenska.

Rollista 
 Clarence Nash – Kalle Anka
 Pinto Colvig – Pluto

Källor

Externa länkar 

Amerikanska filmer 1945
Disneys animerade kortfilmer
Engelskspråkiga filmer
Animerade filmer 1945
Filmer i regi av Jack Hannah
Filmer i regi av Ben Sharpsteen
Filmer i regi av Wilfred Jackson
Kortfilmer med Pluto
Kortfilmer med Kalle Anka
Swiss Airlines

Swiss Airlines kan syfta på:

Swissair (1931–2002)
Swiss International Air Lines (2002–)
Styford

Styford var en civil parish 1866–1955 när det uppgick i Bywell, i grevskapet Northumberland i England. Civil parish var belägen 9 km från Hexham och hade  invånare år 1951.

Referenser

Externa länkar 
 

Tidigare civil parishes i Northumberland
Bywell
Gordon Gray

Gordon Gray, född 30 maj 1909 i Baltimore i Maryland, död 26 november 1982 i Washington, D.C., var en amerikansk jurist och ämbetsman.

Biografi
Gordon Gray växte upp i en välbärgad familj och fadern var styrelseordförande för R. J. Reynolds Tobacco Company. Den unge Gray tog sin bachelorexamen från University of North Carolina at Chapel Hill 1933, följt av juristexamen från Yale Law School 1933. Han godkändes i bar exam för delstaten New York samma år som sin examen och kom att arbeta där i ytterligare två år, innan flytt till North Carolina vars bar exam han också avklarade. Gray var mellan 1937 och 1947 styrelseordförande för Piedmont Publishing Company som drev lokaltidningar och en radiostation i delstaten. Gray var delstatssenator i North Carolina från 1939 till 1942.

1942 tog han värvning i USA:s armé som menig i infanteriet, följt av officersfullmakt följande år. Gray tjänstgjorde i armén fram till andra världskrigets slut 1945 med kapten som slutgrad. Han återgick därefter till North Carolinas delstatssenat i två år, innan han erbjöds en hög civil chefsbefattning i Pentagon på USA:s armédepartement (). På våren avancerade han till armédepartementets understatssekreterare i en månad, innan avancemang till posten som USA:s arméminister. Som arméminister kom han att avsluta det militära ockupationsstyret av Västtyskland. Under 1950 arbetade Gray som rådgivare i Vita huset till USA:s president Harry S Truman i utrikesfrågor med fokus på ekonomisk policy.

Han var därefter rektor för sitt alma mater, University of North Carolina, fram till 1955. I Dwight Eisenhowers administration var Gray först enhetschef i USA:s försvarsdepartement för internationella säkerhetsfrågor () fram till 1957 och därefter chef för Office of Defense Mobilization i ett år. 1958 utnämndes Gray till nationell säkerhetsrådgivare till USA:s president och kom att arbeta nära Eisenhower under återstoden av dennes tid som president. Gary erhöll presidentens frihetsmedalj den 18 januari 1961. 

Gray var från den tiden ledamot av Foreign Intelligence Advisory Board och var det ända fram till 1977. Han avled i sviterna av cancer 1982.

Referenser

Noter

Externa länkar

Män
Födda 1909
Avlidna 1982
Alumner från University of North Carolina at Chapel Hill
Alumner från Yale Law School
Amerikanska jurister under 1900-talet
Personer som tjänstgjort i USA:s armé
Amerikanska ämbetsmän
USA:s arméministrar
Nationella säkerhetsrådgivare till USA:s president
Mottagare av Frihetsmedaljen
Personer från Baltimore
Strand (biograf, Stockholm)

Strand var en biograf vid Sankt Eriksgatan 52 på Kungsholmen i Stockholm. Biografverksamheten började i december 1926 och upphörde i juni 1960. Sedan 1963 finns en biljardhall i lokalen.

Historik

Biografen inrymdes i en nyuppförd byggnad i kvarteret Roddaren. I samma kvarter fanns så småningom ytterligare två biografer: Roxy (1935–1981) och Rivoli (1933–1977). Husets arkitekt var Sam Kjellberg som även gestaltade biografen. När den öppnade den 26 december 1926 var det Kungsholmens första och under många år även största biograf. 

Strand ägdes av Karl Hjalmar Lundblad och tillhörde hans biografkedja Paradenbiograferna som hade sitt namn efter biografen Paraden. Utöver Paraden och Strand kom med tiden att ingå bland andra Caprice, Fågel Blå, Tranan och Esplanad.

Strands salong hade till en början 460 platser som minskades till 453 platser vid en modernisering 1938. Från entrén vid Sankt Eriksgatan 52 gick man ner några trappsteg och kom till foajén. Själva salongen sträckte sig in under innergården och delvis under gårdshuset där en reservutgång fanns. Till salongen hörde även en mindre scen med orkesterdike. Efter renoveringen hade Strand fåtöljer i tegelröd sammet. Salongen var hållen i ljusa färger och scenens inramning var av valnöt. Strand var en renodlad kvartersbiograf med en repertoar inriktad på äventyrsfilmer och thrillers. Strand användes även som premiärbiograf för B-filmer tillsammans med biograf Cora vid Götgatan 93. 

Strand föll, som så många andra biografer vid denna tid, offer för biografdöden. Den sista filmen visades den 19 juni 1960. Därefter byggdes lokalerna om till biljardhallen Biljardpalatset som fortfarande (2022) finns där. Själva biosalongen kompletterades med ett extra bjälklag där palatset har sina biljardbord i två våningar.

Externa länkar

Referenser

Källor

Bygglovsritningar upprättade 1925 av arkitekt Sam Kjellberg

Kungsholmen
Nedlagda biografer i Stockholm
Johannes Olin

Johannes Olin, född 1645, död i december 1700 i Normlösa församling, Östergötlands län, var en svensk präst.

Biografi 
Johannes Olin föddes 1645. Han var son till kyrkoherden Johannes Stenonis Olinus och Anna Hansdotter i Veta församling. Olin blev 1669 student vid Uppsala universitet och prästvigdes 1675. Olin var skvadronspredikant och blev senare huspredikant hos riksrådet Kurck. År 1678 blev han kyrkoherde i Normlösa församling. Han avled år 1700.

Familj
Olin gifte sig första gången 1678 med Elisabeth Corylander. Hon var dotter till kyrkoherden David Corylander och Anna Grubb. Olin gifte sig andra gången 1695 med Rebecka Steuchman. Hon var dotter till kyrkoherden i Ekeby församling. De fick tillsammans barnen kornetten David Olin, mantalsskrivaren Joannes Olin, Hans Olin, Anna Olin som var gift med kyrkoherden Jonas Laurenius i Herrestads församling och kyrkoherden Erik Strand i Malexanders församling, Maria Olin samt Elisabeth Olin som var gift med inspektoren Juhlman i Tjärstads församling.

Källor

Noter 

Män
Födda 1645
Avlidna 1700
Svenska präster under 1600-talet
Svenska präster under 1700-talet
Andreas Olavi Ventilius

Andreas Olavi Ventilius, född 1622, död mars 1654 i Normlösa församling, Östergötlands län, var en svensk präst i Normlösa församling.

Biografi 
Andreas Olavi Ventilius föddes 1622. Han var son till kyrkoherden Olaus Andreæ Slacovius och Karin Persdotter i Väderstads församling. Ventilius blev 1639 student vid Uppsala universitet och prästvigdes 1648. Han blev 1648 kyrkoherde i Normlösa församling. Han avled i mars 1654 i Normlösa församling.

Familj
Ventilius gifte sig 1648 med Anna Persdotter Grubb. Hon var dotter till kyrkoherden Petrus Clementis och Nora i Normlösa församling. Grubb hade tidigare varit gift med kyrkoherden Andreas Claudii Enærus i Normlösa församling. Ventilius och Grubb fick tillsammans barnen Catharina Ventilia (född 1649) som var gift med kyrkoherden Johannes Tzander i Höreda församling och kyrkoherden Jonas Johannis Fallerius i Veta församling, och Ingrid Ventilia gifte med kyrkoherden Neokylander i Vists församling.

Bibliografi
De Poëticae Origine cet. Pr. L. J. Fornelio, Uppsala 1641.
De tribus Societatibus conjugali, paterna et herili. Pr. Bringio, Uppsala 1647.
Grat. ad Rect. Magnif. L. J Fornelium, Uppsala 1646.

Källor

Noter 

Män
Födda 1622
Avlidna 1654
Svenska präster under 1600-talet
Ada Damm

Ada Aurora Damm, född Charlès 10 mars 1869 i Katarina församling, Stockholm, död 24 april 1961 i Molla församling, Älvsborgs län, var en svensk journalist och skriftställare.

Damm, som var dotter till provinsialläkare August Charlès, kom som barn till Borås, där hon gick i elementarläroverk och bedrev därefter omfattande språkstudier. Hon ingick 1895 äktenskap med ingenjör Arvid Damm och blev 1897 mor till Axel Damm. Paret separerade dock kort därefter, då maken erhållit en tjänst som disponent i Tammerfors. Hon var verksam som journalist, skriftställare och hembygdsforskare samt var ledamot av styrelsen för Moderata kvinnoföreningen i Borås. Utöver nedanstående skrifter utgav hon ny upplaga (1920) av Nils Hufwedsson Dals avhandling Boërosia, Urbs, per Regna Septemtrionis mercatura nobilis av år 1719 och Olof Rudbecks Boråsiade av år 1776. Hon var vid sitt frånfälle bosatt i Torpåkra.

Bibliografi 
Bilder från det gångna Borås: strödda anteckningar (två volymer, 1917–1918)
Sjuhäradsbygden (med bilder av Manfred Flyckt, 1927–1930)
Borås och Sjuhäradsbygden (tillsammans med Nils Svensson, 1945)

Referenser

Externa länkar 
 

Svenska journalister
Svenska fackboksförfattare
Svenskspråkiga fackboksförfattare
Personer i Borås historia
Födda 1869
Avlidna 1961
Kvinnor
Journalister från Stockholm
Mezjyhirja

Mezjyhirja (ukrainska: Межигір'я) är ett museum och tidigare residens för Ukrainas tidigare premiärminister och senare president Viktor Janukovytj.

På området vid fanns tidigare ett kloster som grundades år 988. Det förstördes flera gånger och byggdes upp igen innan det slutligen förstördes av Sovjetunionen och övertogs av staten 1935. 

Mezjyhirja användes som residens av Janukovytj från 2002 till 2014 och huvudbyggnaden "Honka" påminner om en fjällstuga i kollosalformat. Rummen är lyxigt inredda och på tomten finns både ett badhus i samma stil, ett garage med en bilsamling och en djurpark.

Janukovytj flydde från Kiev den 21 februari 2014 och vaktstyrkan som hade bevakat residenset under  Euromajdan drog sig tillbaka. Aktivisterna tog över Mezjyhirja och omvandlade området till en offentlig park. Den 23 februari 2014 godkände det ukrainska parlamentet en motion om att förstatliga residenset. Ägarbytet godkändes av en domstol i juni 2014 och i november samma år öppnade det som museum. 

Under Rysslands invasion av Ukraina 2022 sökte invånarna i byarna i närheten skydd på Mezjyhirja, som enligt uppgift har träffats av ryska flyganfall och bomber.

Se även
Putins palats

Källor

Externa länkar

Museer i Ukraina
Parker i Ukraina
Museer invigda 1935
1935 i Sovjetunionen
Byggnader och anläggningar i Kiev oblast