kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Bergsstyrelsen

Bergsstyrelsen (finska: Vuorihallitus) var ett finländskt centralt ämbetsverk, som grundades 1821 för att i Finland ersätta Bergskollegium.

Finland hade under den svenska tiden utgjort ett bergslag, eller ett bergmästardistrikt under Bergskollegium. 

Bergsstyrelsen leddes av en intendent under Senatens finansexpedition. Inom ämbetet fanns bergmästare, övermasmästare, bergsproberare och bergsingenjörer. 

Bergsstyrelsen upphörde 1884, varvid arbetsuppgifterna överfördes på Industristyrelsen.

Överintendent var 1824–1855 Nils Nordenskiöld, som betraktas som den finländska mineralogins fader.

Källor
Förvaltningshistorisk ordbok, utgiven av Svenska litteratursällskapet i Finland

Ej längre existerande finländska statliga myndigheter
Fi Sagittarii

Fi Sagittarii (φ  Sagittarii, förkortat Fi Sgr, φ  Sgr) som är stjärnans Bayerbeteckning, är en underjättestjärna belägen i den mellersta delen av stjärnbilden Skytten. Den har en skenbar magnitud på 3,17 och är klart synlig för blotta ögat. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 13,6 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd av ca 239 ljusår (ca 73 parsek) från solen.

Nomenklatur
I stjärnkatalogen i Al Achsasi al Mouakket-kalendern, benämndes denna stjärna Aoul al Sadirah, som översattes till latin som Prima τού al Sadirah, vilket betyder första återkommande strutsen. 

Fi Sagittarii, tillsammans med Gamma Sagittarii, Delta Sagittarii, Epsilon Sagittarii, Zeta Sagittarii, Lambda Sagittarii, Sigma Sagittarii och Tau Sagittarii ingår i asterismen Tekannan. Fi Sagittarii, Sigma Sagittarii, Zeta Sagittarii, Chi Sagittarii och Tau Sagittarii var Al Na'ām al Ṣādirah (النعم السادرة), de återkommande strutsarna.

Enligt stjärnkatalogen i tekniska memorandum 33-507 - A Reduced Star Catalog Containing 537 Named Stars, var Al Na'ām al Ṣādirah eller Namalsadirah ursprungligen namnet för fyra stjärnor: Fi Sagittarii som Namalsadirah I, Tau Sagittarii som Namalsadirah II, Chi1 Sagittarii som Namalsadirah III och Chi2 Sagittariisom Namalsadirah IV.

Egenskaper
Fi Sagittarii är en blå till vit underjättestjärna av spektralklass B8.5 III till B7 IV, med luminositetsklass III som anger att den är en jättestjärna medan klass IV anger att den fortfarande är en underjättestjärna. Båda representerar stadier i utvecklingen av en stjärna efter det att den har förbrukat vätet i dess kärna. Den har en massa som är ca fyra gånger större än solens massa, en radie som 4,8 gånger så stor som solens och utsänder från dess fotosfär ca 475 gånger mera energi än solen vid en effektiv temperatur på ca 15 000 K.

Tidigare registrerades Fi Sagittarii som en spektroskopisk dubbelstjärna och en följeslagare detekterades genom ockultationer. Den är dock sannolikt en ensam stjärna och närliggande stjärnor är endast optiskt anslutna.

Källor

Referenser

Externa länkar	
 https://www.universeguide.com/star/phisagittarii
 http://stars.astro.illinois.edu/sow/phisgr.html

	
Stjärnbilden Skytten
Bayerobjekt
Blå-vita jättar
Flamsteedobjekt
HD-objekt
HR-objekt
Albanien i olympiska sommarspelen 2016

Albanien deltog med sex deltagare vid de olympiska sommarspelen 2016 i Rio de Janeiro. Ingen av landets deltagare erövrade någon medalj.

Friidrott 

Förkortningar
Notera– Placeringar avser endast det specifika heatet.
Q = Tog sig vidare till nästa omgång
q = Tog sig vidare till nästa omgång som den snabbaste förloraren eller, i fältgrenarna, genom placering utan att nå kvalgränsen
NR = Nationellt rekord
N/A = Omgången fanns inte i grenen
Bye = Idrottaren behövde inte tävla i omgången

Herrar
Bana och väg

Damer
Bana och väg

Simning

Tyngdlyftning

Källor 
 

2016 i Albanien
Nationer i olympiska sommarspelen 2016
2016
Industristyrelsen

Industristyrelsen (finska: Teollisuushallitus) var ett finländskt centralt ämbetsverk, som grundades 1885 för att övervaka och främja landets industri.

Industristyrelsen efterträdde Manufakturdirektionen och Bergsstyrelsen. Det ansvarade bland annat för frågor om patent och varumärken, översyn av Yrkesinspektionen och Geologiska kommissionen samt översyn av tekniska och handelsskolor. 
Industristyrelsen leddes av en överintendent. Den upphörde 1918 och ersattes av Handels- och industristyrelsen.

Källor
Förvaltningshistorisk ordbok, utgiven av Svenska litteratursällskapet i Finland

Ej längre existerande finländska statliga myndigheter
Simon Silvén

Simon Silvén (tidigare Jylkkä), född 11 augusti 1747 i Kalajoki, död 29 april april 1798 i Kalajoki, var byggmästare, bonde och kyrkobyggmästare. Hans far var kyrkobyggmästaren Matts Jylkkä.

Simon Silvén deltog åtminstone i faderns byggande av Kärsämäki kyrka 1765 innan han inledde sin självständiga verksamhet. Silvéns första egna arbeta var klockstapeln vid Nurmes kyrka 1773. Den utfördes i typisk österbottnisk stil i tre avsatser. 

Silvéns första kyrkbygge var Sievi kyrka som stod klar år 1775, men revs på 1860-talet. Det påstås att Piippola kyrka från 1771 också skulle vara byggd av honom men det har inte kunnat bekräftas.

Kyrkorna på Maakalla och i Ullava avviker från en traditionell kyrkobyggnad genom sina långa sidoväggar och sin åttakantiga form. Kyrkan i Ullava har dessutom förstärkts med strävpelare. Trots den avvikande formen är kyrkorna typiska för 1700-talets folkliga kyrkoarkitektur i Österbotten. Hans viktigaste arbeten är ändå ritningarna till några korskyrkor som Överintendentsämbetet i Stockholm har korrigerat. Byggmästaren har sedan förverkligat kyrkorna i den riktning de ändrade ritningarna antydde. Av klockstaplarna representerar den i Nurmes en typisk tredelad renässans klockstapel i österbottnisk stil medan den i Saloinen är en smäcker blandning av sydvästfinsk och österbottnisk tradition.

Klockstaplar 
 Nurmes kyrka 1773
 Saloinen

Kyrkor 
 Piippola kyrka (1771)
 Sievi kyrka (1775) riven på 1860-talet
 Gustav Adolfs kyrka (1779, Idensalmi gamla kyrka)
 Maakalla kyrka (1780, kallas också Kallankari kyrka)
 Kalajoki kyrka (1780-81) brann 1808. Kyrkan är troligen hans arbete
 Merijärvi kyrka (1781)
 Lovisa kyrka (1783) brann 1855
 Ullava kyrka (1783)
 Pihtipudas kyrka (1783)
 Haapavesi kyrka (1784, förstörd i brand 1981)
 Vihanti kyrka (1784)
 Frantsila kyrka (1785)
 Alavieska kyrka (1795,förstörd i brand 1916)
 Pielavesi kyrka (1797) riven 1882
 Rautio kyrka (1800)
 Nivala kyrka (1802)

Källor 
 Mönkkönen,Lauri: Korpikappelina ja syrjäseurakuntana – Pihtiputaan evankelis-luterilaisen seurakunnan vaiheita vuosina 1780–1956. Teoksessa Pihtiputaan kirja II. Toim. Mauri Mönkkönen. Jyväskylän yliopiston ylioppilaskunnan julkaisuja 37. Pihtipudas-Seura, Jyväskylä 2000; s. 229–254.

Referenser 

Födda 1747
Avlidna 1798
Finländska arkitekter under 1700-talet

Externa länkar 
 

män
Personer från Kalajoki
Burtnieks

Burtnieks (, ) är en sjö i Livland i Lettland. Den ligger i Burtnieki kommun, 20 km norr om Valmiera. Den ligger på 39,5 meters höjd och dess area är 40,1 kvadratkilometer. Sjön är grund och har ett medeldjup på 2,9 meter. 

Den är den fjärde största sjön i Lettland. Den avvattnas av Salaca och tillflöden är Briede (42 km), Rūja (, 77 km) och Seda (62 km).

Källor 

Insjöar i Lettland
Salacas avrinningsområde
Brastad (olika betydelser)

Brastad kan syfta på:

 Brastads socken – en socken i Bohuslän
 Brastads landskommun – en tidigare kommun i dåvarande Göteborgs och Bohus län 1863–1951
 Brastads församling – en församling i Göteborgs stift
 Brastads kyrka – en kyrkobyggnad som tillhör Brastads församling
 Brastads distrikt – ett distrikt i Lysekils kommun och Västra Götalands län 2016–
 Brastad – en tätort och kyrkbyn i Brastads socken i Lysekils kommun
Matts Jylkkä

Matts Jylkkä, född 1713, död 1782, var en finländsk kyrkobyggare. Han byggde bland annat Toholampi gamla kyrka. Hans son var kyrkobyggmästaren Simon Silvén.

Källor 

Män
Födda 1713
Avlidna 1782
Finländska arkitekter under 1700-talet
Rūja

Rūja () är ett vattendrag som rinner från Estland och över gränsen till Lettland. Ån är 77 km lång, varav 72 km i Lettland. Källan är sjön Ruhijärv i södra Estland och utflödet ligger i sjön Burtnieks i norra Lettland. Den ingår i floden Salacas avrinningsområde vars utflöde ligger i Rigabukten.

Källor 

Vattendrag i Viljandimaa
Vattendrag i Lettland
Salacas avrinningsområde
Nashira

Nashira  eller Gamma Capricorni (γ Scorpii, förkortat Gamma Cap, γ Cap), som är stjärnans Bayer-beteckning, är en ensam stjärna i den östra delen av stjärnbilden Stenbocken. Den har en skenbar magnitud på +3,67 och är synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallaxmätningar i Hipparcos-uppdraget på ca 23,5 mas beräknas den befinna sig på ca 139 ljusårs (43 parsek) avstånd från solen.

Nomenklatur
Gamma Capricorni har det traditionella namnet Nashira, som kommer från det arabiska سعد ناشرة sa'd nashirah, "den lyckliga" eller "bäraren av goda nyheter".

År 2016 organiserade Internationella astronomiska unionen en arbetsgrupp för stjärnnamn (WGSN) med uppgift att katalogisera och standardisera riktiga namn för stjärnor. WGSN fastställde i augusti 2016 namnet Nashira för Gamma Capricorni vilket nu ingår nu i listan över IAU-godkända stjärnnamn.

Egenskaper
Gamma Capricorni är en gulvit stjärna i huvudserien av spektralklass kF0hF1VmF2 och en kemiskt ovanlig Am-stjärna. Den har en radie som är drygt 5 gånger större än solens och utsänder ca 64 gånger mera energi än solen från dess fotosfär vid en effektiv temperatur på ca 7 500 K.

Gamma Capricorni är en roterande variabel av Alfa2 Canum Venaticorum-typ (ACV). Den har skenbar magnitud +3,2 och varierar med amplituden 0,03 med en period av inte ännu är fastslagen.

Se även 
 Variabel stjärna

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/nashira
 http://stars.astro.illinois.edu/sow/nashira.html

Stjärnbilden Stenbocken
Bayerobjekt
Flamsteedobjekt
HR-objekt
Huvudseriestjärnor klass F
Alfa2 Canum Venaticorum-variabler
Am-stjärnor
HD-objekt
Don César de Bazan

Don César de Bazan är en opéra comique i fyra akter med musik av Jules Massenet och libretto av Adolphe d'Ennery, Philippe-François Pinel "Dumanoir" och Jules Chantepie efter d'Ennerys och Pinels pjäs med samma namn (1844).

Historia
Ämnet, samma som i William Vincent Wallaces Maritana (1845), härrör sig från karaktärer i Victor Hugos pjäs Ruy Blas (1838). Operan hade premiär den 30 november 1872 på Opéra-Comique i Paris. Även om operan inte blev någon succé befäste den Massenets rykte som operakompositör och gav honom möjligheten att experimentera med komiska händelser som skulle ge frukt i hans senare verk. Operan skrevs på sex veckor och omorkestrerades många år senare då originalpartituret försvann.
 
I rollerna som Karl II och pojken Lazarille framträdde Paul Lhérie och Célestine Galli-Marié, vilka två år senare skulle sjunga huvudrollerna i Bizets opera Carmen.

Personer
Maritana (sopran)
Lazarille, en pojke (mezzosopran)
Karl II av Spanien (tenor)
Don César de Bazan (baryton)
Don José de Santarém (baryton)
Vaktchefen (bas)

Handling
Don César skall hängas för att ha duellerat under Stilla veckan. Under sina sista timmar går han med på att gifta sig med Maritana, en gatusångerska som kungen önskade sig som älskarinna men fick avstå då hon inte var högadlig. Men Don César rymmer med hjälp av pojken Lazarille och säger till kungen att han har dödat premiärministern som flirtade med drottningen. Till tack utnämner kungen Don César till guvernör av Granada.

Källor

Verk av Jules Massenet
Franskspråkiga operor
Musikåret 1872
Verk 1872
1872 i Frankrike
Kultur i Paris
Teateråret 1872
Franska operor
Benin i olympiska sommarspelen 2016

Benin deltog med sex deltagare vid de olympiska sommarspelen 2016 i Rio de Janeiro. Ingen av landets deltagare erövrade någon medalj.

Friidrott 

Key
Notera– Placeringar avser endast det specifika heatet.
Q = Tog sig vidare till nästa omgång
q = Tog sig vidare till nästa omgång som den snabbaste förloraren eller, i fältgrenarna, genom placering utan att nå kvalgränsen
NR = Nationellt rekord
N/A = Omgången fanns inte i grenen
Bye = Idrottaren behövde inte tävla i omgången

Bana och väg

Fäktning

Judo

Simning

Källor 
 

2016 i Benin
Nationer i olympiska sommarspelen 2016
2016
Örn Taube

Örn Berendt Alexander Taube, född 7 december 1940 i Hietaniemi i Norrbotten, är en svensk biolog som var rektor för Högskolan i Kalmar 1995–2003.

Biografi 
Örn avlade studentexamen vid Haparanda högre allmänna läroverk 1960. Han fortsatte därefter med studier i biologi, kemi och geovetenskap vid Uppsala universitet, där han avlade filosofie kandidatexamen 1965. Han fortsatte med forskarutbildning i växtfysiologi vid Umeå universitet, där han avlade filosofie licentiatexamen 1971 och disputerade 1975. Däremellan läste han ett år på lärarutbildningen.

Örn blev universitetslektor i växtfysiologi och studierektor på biologiska institutionen och så småningom utbildningsledare för naturvetenskapliga fakulteten. År 1989 lämnade han Umeå universitet för en tjänst som byråchef för utbildnings- och forskningsbyrån vid Kungliga tekniska högskolan. År 1994 fick han tjänst som byråchef för utbildnings- och forskningsbyrån vid Karolinska institutet. 

År 1995 tillträde Örn Taube tjänsten som rektor för Högskolan i Kalmar. Han innehade tjänsten till 2003.

Källor

Noter 

Växtfysiologer
Svenska universitetslektorer
Svenska byråchefer
Rektorer vid Högskolan i Kalmar
Personer verksamma vid Umeå universitet
Personer verksamma vid Kungliga Tekniska högskolan
Personer verksamma vid Karolinska Institutet
Svenska biologer under 1900-talet
Personer från Hietaniemi socken
Örn
Födda 1940
Levande personer
Män
Sankt Olofs kyrka, Tyrvis

Tyrvis Sankt Olofs kyrka (finska: Tyrvään Pyhän Olavin kirkko) från cirka 1510–1516 är en senmedeltida gråstenskyrka i Sastamala i landskapet Birkaland i Finland. Kyrkan ligger vid sjön Rautavesi.

Kalliala (Tyrvis) 

Kalliala (Tyrvis) avskildes från Sastamala kyrksocken i början av 1400-talet. Sastamala förvaltningssocken delades mellan 1426 och 1439 i Övre Sastamala (Karkku) och Nedre Sastamala (Tyrvis). Av allt att döma delades kyrksocknen vid samma tid i Sastamala och Kalliala. Kalliala nämns första gången år 1462 men var då en gammal kyrksocken.

Brand och återuppbyggnad
Kyrkans tidigare som talkoarbete omlagda spåntak och väl bevarade 1700-tals interiör totalförstördes vid en mordbrand den 21 september 1997.

Återuppbyggnaden pågick 1997–2003. Cirka 1200 personer deltog i genomförandet i enlighet med Museiverkets och arkitekt Ulla Raholas planer och ritningar, som godkänts av församlingen. Konstnärerna Kuutti Lavonen och Osmo Rauhala utsågs att utföra utsmyckningen av kyrkan och skapade 101 målningar under fyra somrar, direkt på plats i den ouppvärmda kyrkan, som inte har någon el. Konstnärerna erhöll 2009 både Suomi-priset, Undervisnings- och kulturministeriets i Finland årliga kulturpris, och Kyrkans kulturpris för den konstnärliga utsmyckningen av kyrkan. Kuutti Lavonen, Osmo Rauhala och Pirjo Silveri har dokumenterat kyrkans historia och de nya målningarna i en tvåspråkig (finska, engelska) bok, St. Olaf's Church in Tyrvää.

Bildgalleri

Källor
Kaj Aalto: Nerbrunna stenkyrkan byggdes upp igen och blev vallfärdsort på Dagens webbplats, 8 juli 2010. Läst den 2 december 2017.
Tyrvis Sankt Olofs kyrkas webbplats

Noter

Externa länkar

Kyrkobyggnader i Birkaland
Sastamala
Bränder 1997
Kyrkbränder i Finland
Hanne Løye

Hanne Løye, född 19 november 1932 i Randers, är en dansk skådespelare. Løye är bland annat känd för sin roll som skolförståndarinnan Ilona Mikkelsen i den danska TV-serien Matador och för biroller i Olsen-banden-filmerna. Hon har varit verksam vid scener som Odense Teater, Folketeatret, Gladsaxe teater, Det Ny Teater och Det Danske Teater.

Løye var under 32 år gift med teaterregissören Palle Skibelund (1929–1988).

Filmografi i urval  

En s'ån härlig natt (1966)
Älska din nästa (1967)
Olsen-banden (1968)
Stormvarsel (1968)
Olsen-banden går i krig (1978)
Matador (1978-1981)
En by i provinsen (1979)
Olsen-banden overgiver sig aldrig (1979)
Olsen-bandens flugt over plankeværket (1981)
Anthonsen (1984)
Strisser på Samsø (1997-1998)
Danska Olsenbandet tar hem spelet (1998)
Försvarsadvokaterna (2004)
Krönikan (2005-2007)

Externa länkar 
 

Danska skådespelare under 1900-talet
Kvinnor
Födda 1932
Levande personer
Personer från Randers
Finn Storgaard

Finn Storgaard, född 26 september 1943 i Köpenhamn, är en dansk skådespelare. Storgaard har bland annat medverkat i de danska TV-serierna Huset på Christianshavn och Matador.

Filmografi i urval 

1969 - Midt i en jazztid
 

 
1979-1982 – Matador (TV-serie)
1980 - En by i provinsen (miniserie) 
1989 - En afgrund af frihed
1997 - Taxa (TV-serie) 
1997-1998 - Strisser på Samsø (TV-serie) 
2003 - Nikolaj och Julie (TV-serie)
2005 - Nordkraft
2005 - H.C. Andersen - historien om en digter (TV-film) 
2005 - Flugorna på väggen
2006 - Krönikan (TV-serie)

Externa länkar   

Födda 1943
Danska skådespelare under 1900-talet
Män
Levande personer
Danska skådespelare under 2000-talet
Skådespelare från Köpenhamn
Erik Knutson

Knut Erik Knutson, född 9 december 1882 i Varberg, död 7 juli 1959 i Göteborg, var en svensk läkare.

Erik Knutsson var son till fabrikören Aron Knutson. Efter mogenhetsexamen vid Halmstads högre allmänna läroverk 1901 blev han student vid Lunds universitet och avlade mediko-filosofisk examen där 1903, en medicine kandidatexamen 1906 och en medicine licentiatexamen 1912. Knutson blev 1913 amanuens vid kirurgiska avdelningen på Sabbatsbergs sjukhus, 1914 amanuens vid Serafimerlasarettets poliklinik för öron-, näs- och halssjukdomar, 1915 amanuens vid kliniken för öron-, näs- och halssjukdomar vid Sabbatsbergs sjukhus och senare samma år amanuens vid Sahlgrenska sjukhusets avdelning för öron-, näs- och halssjukdomar. 1916 blev han avdelningsläkare vid Sahlgrenska sjukhuset och var 1933–1947 överläkare där. Erik Knutson blev 1953 medicine hedersdoktor vid Göteborgs högskola.

Källor 

Svenska läkare under 1900-talet
Hedersdoktorer vid Göteborgs universitet
Födda 1882
Avlidna 1959
Män
Personer från Varberg
Rikke Wölck

Rikke Wölck, född 26 november 1954 i Nykøbing Mors, är en dansk skådespelare. Wölck har medverkat i TV-serier som Matador, Strisser på Samsø och Nikolaj och Julie. Hon är gift med skådespelaren Claus Bue.

Filmografi i urval 
1981-1982 - Matador (TV-serie)
1985 - Jane Horney (TV-serie)

1997-1998 - Strisser på Samsø (TV-serie)

Externa länkar   

Födda 1954
Danska skådespelare under 1900-talet
Kvinnor
Levande personer
Danska skådespelare under 2000-talet
Personer från Nykøbing Mors
Cikoriamuseet

Cikoriamuseet (finska: Sikurimuseo) är ett industrihistoriskt museum i Jakobstad i Finland.

Wilhelm Schauman grundade 1883 cikoriarosteriet Jakobstads Cikoriafabrik i Jakobstad, som baserades på råvara främst från Nederländerna. Företaget blev snabbt lönsamt och störst i sin bransch i Finland. Det kompletterades 1901 med ett sockerbruk på Alholmen, vilket nedlades 1918 i samband med en omfattande omstrukturering av Finlands sockerindustri. Cikoriafabriken brann ned 1892, men återuppbyggdes samma år nära Alholmens hamn. År 1903 var 60 personer sysselsatta i fabriken, som det året producerade 1.400 ton rostad cikoria.

På 1950-talet sjönk efterfrågan. Företaget försökte att i stället tillverka rostade salta nötter, men fick ingen lönsamhet i detta, och ej heller i tillverkning av träullsplattor och träull från 1960-talet. Produktionen lades ner 1980. 

Museet, som ligger i en av UPM-Kymmene ägd byggnad, var 2017 nedläggningshotat.

Se även
Kaffesurrogat

Källor
Cikoriamuseets webbplats

Noter

Externa länkar
Cikuriamuseets webbplats

Museer i Jakobstad
Industriminnen i Finland
Arbetslivsmuseer i Finland
Ann-Marie Lund

Ingrid Ann-Marie Lund, född 28 februari 1917 i Stockholm, död där 31 juli 2003, var en svensk redaktör av främst uppslagsböcker.

Ann-Marie Lund var dotter till dekorationsmålaren Yngve Lundström och floristen Emelie Åquist.

På femtiotalet kom hon till förlaget Natur & Kultur och träffade där Sven Lidman. Tillsammans arbetade de senare bland annat med uppslagsverken Focus och Bonniers Lexikon.

Lund var med om att grunda Bild och Ord Akademin 1983, och sedan 1985 utdelas Ann-Marie Lunds Encyklopedipris.

Källor 
Familj Svenska Dagbladet 8 september 2003

Noter

Svenska redaktörer
Födda 1917
Avlidna 2003
Kvinnor
Personer från Stockholm
Stefan Söderkvist

Kjell Stefan Söderkvist, född 1 januari 1957 i Sundsvall i Västernorrlands län, är en svensk travkusk och före detta travtränare. Hans hemmabana är Åbytravet. 

Han har kört hästar som Fridhems Ambra, Noras Bean, Solvato och Stepping Spaceboy. Stefan avslutade sin aktiva karriär som kusk på hemmabanan Åbytravet, där han körde sitt sista lopp med hästen Mcclintock den 30 december 2019. Han tog totalt 3 263 segrar som kusk under sin karriär.

Karriär 
Söderkvist växte upp i Kramfors. Den 27 april 1975 tog han sin första seger, med hästen Coretta på hemmabanan Dannero. Han blev kuskchampion på Dannero fem år i rad, 1977–1981. Därefter flyttade han med sin stora gemonbrottshäst Amiretta till Göteborg och har sedan dess Åbytravet som hemmabana. Av hälsoskäl tvingades han avsluta sin tränarkarriär 2004 och är numera catch driver. Han tog karriärens 3000:e kuskseger den 7 december 2016 med hästen Elegant Ås. Han blev med detta den 19:e kusken i svensk travsports historia att nå minst 3000 segrar. Han tog totalt 3 263 segrar som kusk under sin karriär.

Segrar i större lopp

Grupp 1-lopp

Referenser

Noter

Externa länkar 

 Stefan Söderkvists profil hos Svensk Travsport

Svenska travkuskar
Svenska travtränare
Män
Födda 1957
Idrottare från Sundsvall
Levande personer
Stora Lycke

Stora Lycke är en bebyggelse öster om Lycke kyrka i Lycke socken i Kungälvs kommun. Mellan 2015 och 2020 avgränsade SCB här en småort. Vid avgränsningen 2020 klassades den som en del av småorten Bremnäs som då klassades om till en tätort.

Källor 

Orter i Kungälvs kommun
Tidigare småorter i Sverige
Sri Lanka i olympiska sommarspelen 2016

Sri Lanka deltog med nio deltagare vid de olympiska sommarspelen 2016 i Rio de Janeiro. Ingen av landets deltagare erövrade någon medalj.

Badminton

Friidrott 

Förkortningar
Notera– Placeringar avser endast det specifika heatet.
Q = Tog sig vidare till nästa omgång
q = Tog sig vidare till nästa omgång som den snabbaste förloraren eller, i fältgrenarna, genom placering utan att nå kvalgränsen
NR = Nationellt rekord
N/A = Omgången fanns inte i grenen
Bye = Idrottaren behövde inte tävla i omgången
Bana och väg

Fältgrenar

Judo

Simning

Skytte

Tyngdlyftning

Källor 
 

2016 i Sri Lanka
Nationer i olympiska sommarspelen 2016
2016
Otterlyckan

Otterlyckan är en bebyggelse på södra delen av Instön i Lycke socken i Kungälvs kommun. Från 2015 avgränsar SCB här en småort.

Källor 

Orter i Kungälvs kommun
Småorter i Sverige
Terra, Kungälvs kommun

Terra är en bebyggelse på norra delen av Instön i Lycke socken i Kungälvs kommun. Från 2015 avgränsar SCB här en småort.

Källor 

Orter i Kungälvs kommun
Småorter i Sverige
Runneröd

Runneröd är en bebyggelse nordost om Kärna i Torsby socken i Kungälvs kommun. Från 2015 avgränsar SCB här en småort.

Källor 

Orter i Kungälvs kommun
Småorter i Sverige
Norra Staby

Norra Staby är en bebyggelse nordost om Kärna i Torsby socken i Kungälvs kommun. Från 2015 avgränsar SCB här en småort.

Källor 

Orter i Kungälvs kommun
Småorter i Sverige
Råckeröd

Råckeröd är en bebyggelse nordväst om Kärna i Torsby socken i Kungälvs kommun. Från 2015 avgränsar SCB här en småort.

Källor 

Orter i Kungälvs kommun
Småorter i Sverige
Trädal

Trädal är en bebyggelse nordost om Kärna i Torsby socken i Kungälvs kommun. Från 2015 avgränsar SCB här en småort.

Källor 

Orter i Kungälvs kommun
Småorter i Sverige
Gloskär, Kungälvs kommun

Gloskär är en bebyggelse sydväst om Kärna i Torsby socken i Kungälvs kommun. Mellan 2015 och 2020 avgränsade SCB här en småort.

Källor 

Orter i Kungälvs kommun
Tidigare småorter i Sverige