kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Sjersjnjovskoje Vodochranilisjtje

Sjersjnjovskoje Vodochranilisjtje (ryska: Шершневское водохранилище) är en reservoar byggd 1963–1969 vid Miassfloden vid Sosnovskijdistriktet i Tjeljabinsk i Tjeljabinsk oblast i Ryssland. Reservoaren, som består av sötvatten, ligger ungefär 175 kilometer från Miass mynning och är belägen 222 meter över havet.

Geografi 
Staden Tjeljabinsk är belägen ost om reservoaren, samhället Poselok Sjersjnj, som också gett reservoaren sitt namn i norr, och byarna Zapadnyi, Severnyj, Malinovka och Butaki i väst, samt staden Poletaevo i syd.

Historia 
 
Planeringen av projektet påbörjades redan 1924 då platsen bedömdes som lämplig. 1962 togs det första spadtaget, och 1965 kunde vatten börja omdirigeras till området. I juli 1969 var reservoaren och dammen färdigställda.

Syftet med dammen och reservoaren var att reglera Miassflodens flöde samt att säkerställa kontinuerlig dricksvattenförsörjning till många av de större städerna i Tjeljabinsk oblast, samt vatten till industriella ändamål. Sjersjnjovskoje Vodochranilisjtje innehåller 176 miljoner kubikmeter vatten och är 17,2 kilometer lång, med en snittbredd på 2,2 kilometer, men 4,6 kilometer vid den bredaste punkten. Reservoarens genomsnittliga djup är 4,5 meter men på vissa ställen är så djupt som 15–16 meter. Kustlinjen runt om Sjersjnjovskoje Vodochranilisjtje är ungefär 85 kilometer. Sedan 1969 har även planer på ett småskaligt vattenkraftverk kommit allt närmre verklighet.

Ovanpå dammkonstruktionen, som är belägen i norr finns det en trafikerad motorväg. Reservoaren har ett rikt ekosystem med många olika arter av fiskar, som gäddor, sik, braxen, abborre, flera arter av karpfiskar med flera. Fiskelicens krävs inte, däremot patrullerar inspektörer och poliser under högsäsongen då det finns vissa krav på mått och några arter är förbjudna att behålla.

Under perioder uppstår förhöjda nivåer av kväve-, zink-, järn- och petroleumprodukter, särskilt i bottenslammet och kan då betraktas som något förorenad, men än så länge har problemet inte klassats som allvarligt. Under sommaren är reservoaren en populär sol-, bad- och fiskeplats för de närboende.

Galleri

Referenser

Externa länkar 

Insjöar i Tjeljabinsk oblast
Vattenmagasin i Ryssland
Bengt Malmquist (konstnär)

Bengt Olof Malmquist, född 22 augusti 1928 i Jönköpings Kristina församling, Jönköping, död 23 juni 2013 i Lövestads församling, Skåne län
, var en svensk konstnär. 

Malmquist studerade vid Otte Skölds målarskola 1951–1952 samt för grafikern och tecknaren Zage Johanson.  Han började som naturmålare, men övergick till det abstrakta måleriet med en stark kolorit och geometriska former. Under en resa till London på 1960-talet blev han inspirerad av det konkreta och optiska måleriet. Utställningen efter Londonresan fick fina recensioner och måleriet ansågs nyskapande av recensenterna. 

På 1960-talet gav Malmö kommun några konstnärer möjligheten att verka vid ett nedlagt stenhuggeri. Sedan dess arbetade Malmquist som skulptör och använde materialen marmor, diabas, granit, trä och metall.

På gården nära skånska Lövestad gjorde Malmquist många skulpturer för offentliga miljöer. Hans verk finns bland annat i Malmö, Lund, Kristianstad, Trelleborg och Ystad, och dessutom i Costa Rica och Schweiz.

Han är även representerad på Liljevalchs och i flera privata samlingar. Trots att Bengt Malmquist valde skulpturen och bildhuggeri, så övergav han inte måleriet.

Målningar och skulpturer av Bengt Malmquist är sällsynta på marknaden.

Referenser 
 Bengt Malmquist på Crafoordauktioner
 Bengt Malmquist på Auctionet
Minnesutställning

Externa länkar 
 Utan titel i Ystad 
 Meditation i Ystad

Noter 

Svenska skulptörer under 1900-talet
Män
Födda 1928
Avlidna 2013
Konstnärer från Jönköping
Jan-Eric Sandberg

Jan-Eric Sandberg, född 4 juni 1952, är en svensk före detta professionell ishockeyspelare (forward).

Jan-Eric tog SM-guld med Skellefteå AIK 1978.

Källor

Externa länkar 

Män
Födda 1952
Levande personer
Svenska ishockeyspelare
Ishockeyspelare i Skellefteå AIK
Svenska mästare i ishockey
Svenska idrottare under 1900-talet
Skandal i Oxford

Skandal i Oxford (originaltitel: A Chump at Oxford) är en amerikansk komedifilm med Helan och Halvan från 1940 regisserad av Alfred J. Goulding.

Handling 
Helan och Halvan jobbar som gatustädare. En dag sker det ett bankrån, och när rånaren försöker fly är det Helan och Halvan som förhindrar honom från att komma undan. Som belöning för deras insats önskar de att få åka till Oxford för att studera. Väl där går det inte riktigt som de hade tänkt sig.

Om filmen 
Filmen är en parodi på Lionel Barrymore's film A Yank at Oxford från 1938, och är en delvis remake på duons tidigare filmer Slipping Wives från 1927, Stor galamiddag, Jag får aldrig vara me' båda från 1928 och Pippi i kvadrat från 1929.

Filmen har visats både som kortfilm och långfilm i Sverige och hade premiär i Sverige den 9 september 1940. När filmen visades som två kortfilmer 1957 var titlarna Helan och Halvan på skolbänken och Helan och Halvan som hembiträde. När filmen hade nypremiär 1965 var titeln Helan och Halvan - skolans skräck. 

Det finns två versioner av filmen, en kort version på 42 minuter och en lång version på 63 minuter med tillagd prolog. Båda versionerna finns utgivna på DVD.

Rollista (i urval) 
 Stan Laurel – Stan (Halvan)
 Oliver Hardy – Ollie (Helan)
 Forrester Harvey – Meredith
 Wilfred Lucas – dekan Williams
 James Finlayson – mr. Vanderveer (tillagda scener)
 Anita Garvin – mrs. Vanderveer (tillagda scener)
 Vivien Oakland – receptionist (tillagda scener)
 Sam Lufkin – renhållningsbilens förare (tillagda scener)
 Harry Bernard – polis (tillagda scener)
 Charlie Hall – student
 Peter Cushing – student Jones
 Ethelreda Leopold – kvinna på banken
 Rex Lease – bankrånare

Källor

Externa länkar 

Filmer 1940
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska komedifilmer
Helan och Halvan-filmer
No, No, Nanette

No, No, Nanette är en musikal skriven 1924 med text av Irving Caesar och Otto Harbach, musik av Vincent Youmans efter en historia av Harbach och Frank Mandel, vilken grundas på Mandels May Lady Friends 1919. Musikalen hade urpremiär i Detroit den 20 april 1924, fortsatte strax till Chicago, gick upp i London (11 mars 1925) och därefter på Broadway (Globe Theatre 16 september 1925).

En ny version sattes upp på Broadway 1971 (premiär den 19 januari), vilken vann fyra Tony Awards och nominerades till ytterligare två.

Musikalens två mest bekanta sånger är "Tea for Two" och "I Want to Be Happy".

Referenser

Amerikanska musikaler
Stor galamiddag

Stor galamiddag (engelska: From Soup to Nuts) är en amerikansk komedifilm med Helan och Halvan från 1928 regisserad av Edgar Kennedy.

Handling 
Helan och Halvan har fått anställning som servitörer på en fest med många gäster. På festen gör de dock inte så gott intryck ifrån sig, från att Helan ska servera en tårta till att Halvan ska servera sallad.

Om filmen 
Delar av filmens manus återanvändes i duons senare film Skandal i Oxford som utkom 1940.

Rollista (i urval) 
 Stan Laurel – Stan (Halvan)
 Oliver Hardy – Ollie (Helan)
 Tiny Sandford – mr. Culpepper
 Anita Garvin – mrs. Culpepper
 Edna Marion – jungfru
 Sam Lufkin – gäst på festen

Källor

Externa länkar 

Filmer 1928
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska komedifilmer
Helan och Halvan-filmer
Amerikanska stumfilmer
The Blood-Horse

The Blood-Horse är en nyhetsorganisation med inriktning på galoppsport och avel. Tidningen började som ett nyhetsbrev som gavs ut av Thoroughbred Horse Association. Det publicerades för första gången 1916, på månatlig basis. 1935 köptes verksamheten av American Thoroughbred Breeders Association.

Från 1961 till 2015 ägdes det av Thoroughbred Owners and Breeders Association, en ideell organisation som främjar galoppsport, avel och ägande. 2015 köpte The Jockey Club en majoritetsandel i tidningen. 

The Blood-Horse har sitt huvudkontor i Lexington, Kentucky. ESPN har kallat The Blood-Horse för galoppsportens mest respekterade branschtidning.

Referenser 

Tidskrifter startade 1916
Galoppsport
Ridsport i USA
Nagaizumi

Nagaizumi  är en landskommun (köping) i Shizuoka prefektur i Japan.

Källor 

Orter i Shizuoka prefektur
WP:Projekt Japan
Allaire du Pont

Allaire du Pont, född 4 maj 1913, död 6 januari 2006, var en amerikansk idrottare, och medlem av den framstående fransk-amerikanska familjen du Pont. Hon är mest ihågkommen som ägare av galopphästen Kelso.

Biografi 
1913 föddes hon som Helena Allaire Crozer, men bytte namn 1934, då hon gifte hon sig med Richard C. du Pont med vilken hon fick en son, Richard Jr. och en dotter Helena. Hon var en flitig idrottsutövare, och var bland annat mästare i tennis. Allaire du Pont och hennes make flög både segelflygplan och motordrivna flygplan. Hon satte ett nationellt uthållighetsrekord för kvinnliga segelflygare 1935. Under flygets tidiga dagar när det fortfarande var en nyhet var det populärt att göra stunts och hon flög en gång sitt plan under bron i Chesapeake City. Hennes man dog 1943 när han arbetade för krigsinsatsen när ett experimentellt segelflygplan från den amerikanska regeringen där han var passagerare kraschade under en demonstrationsflygning. 1947 etablerade hon Richard C. du Pont Memorial Trophy.

Galoppsport 
Allaire du Pont var en stor djurälskare, och drev Woodstock Farm i Chesapeake City, Maryland, och tävlade under namnet Bohemia Stable. Hon anlitade ofta Carl Hanford för att träna sina hästar.

Bohemia Stables tog fram ett antal topphästar som flertaliga stakesvinnaren, Politely och Shine Again, vinnare av 2001 och 2002 års Ballerina Handicap. Det var dock hennes valack Kelso som gav henne ett stort erkännande under 1960-talet, då han röstades fram till American Horse of the Year under oöverträffade fem år i rad från 1960 till 1964, och blev invald in Racing Hall of Fame 1967. Efter tävlingskarriären var Kelso aktiv som rävjaktshäst, i vilka Allaire du Pont red honom.

Allaire du Pont avled den 6 januari 2006 på Woodstock Farm nära Chesapeake City, Maryland.

Referenser

Noter

Källor 
 Women Soaring Pilots Association
 29 september 2001 Thoroughbred Times artikel med titeln Grande dame of Woodstock
 New York Times
 Dödsannons på The News Journals Delaware Online

Avlidna 2006
Födda 1913
Amerikanska episkopaler
Amerikanska miljöaktivister
Amerikanska hästägare och uppfödare
Kvinnor
Personer i USA under 1900-talet
Oryzias sakaizumii

Oryzias sakaizumii är en fisk i familjen Adrianichthyidae som förekommer endemisk i Japan.

Den största registrerade hanen var 3,7 centimeter lång. Flera fjäll på bålens ovansida har en silver färg. I membranen som sammanlänkar ryggfenans femte och sjätte strålfena finns en djupare klaff.

Utbredningsområdet ligger i nordvästra delen av ön Honshu samt på några mindre öar i närheten. Individerna lever i dammar, i långsamt flytande vattendrag, i risodlingar samt i områden som liknar marskland. Oryzias sakaizumii besöker även bräckt vatten. Fortplantning sker genom äggläggning.

Beståndet hotas av vattenföroreningar och av introducerade fiender som moskitfisk (Gambusia affinis), öringabborre (Micropterus salmoides) och blågälad solabborre (Lepomis macrochirus). I områden där Oryzias sakaizumii delar reviret med andra arter av släktet Oryzias kan hybrider uppstå. Hela populationen minskar men arten är fortfarande vanlig förekommande. Den listas av IUCN som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar

Näbbgäddartade fiskar
sakaizumii
Alexander Mitscherlich (läkare)

Alexander Mitscherlich, född 20 september 1908 i München, död 1982, var en tysk läkare och specialist inom neurologi med psykoanalytisk inriktning och karriären inställd på en professur inom neurologi, vilken han slutligen utnämndes till 1973 vid Frankfurts universitet.

Biografi

Uppväxt
Mitscherlich fängslades flera gånger av politiska skäl från 1933, bland annat på grund av att han var redaktör för den illegala motståndstidskriften Widerstand. Han emigrerade 1935 till Schweiz men återvände till Tyskland 1937 och häktades av Gestapo.

I andra äktenskapet med Georgia Wiedermann föddes Thomas Misterlich 1942 som sedermera blev filmregissör.

Yrkesliv
Tillsammans med sin tredje fru, Margarete, även hon med psykoanalytisk verksamhet, utvecklade de efter andra världskriget tung kritik mot det tyska samhället, vilket kan sammanfattas med att tyskar var indifferenta och letargiska; de saknade empati för offren för det nazistiska folkmordet och hade fastnat i nationalistisk självmedömkan.

Internationellt är Mitscherlich ihågkommen som rättsobservatör vid läkarrättegången i Nürnberg 1946-47. När Mitscherlich färdigställt sin detaljerade slutrapport blev det inga recensioner i medicinska tidskrifter, inga vare sig stöttande eller kritiska kommentarer eller insändare. Boken gick inte att få tag i, då det visade sig att den västtyska Ärztekammer (läkarförbundet) hade köpt upp nästan hela upplagan med 11 500 exemplar direkt av förlaget med den officiella förklaringen att det var enklare att fördela böckerna till läkarna, vilket aldrig skedde. 

Mitscherlich kom att verka för en ny syn på läkarens relation till sin patient och genom att vända den medicinska objektifieringen av patienten till humanistisk medicin med existentiell bakgrund i försök att lyfta patientens situation in i den terapeutiska verkligheten. 

Trots delvis hårt motstånd inom Heidelbergs universitet kunde den första psykosomatiska medicinavdelningen i Tyskland invigas i april 1950. Tusentals krigstraumatiserade människor sökte sig till kliniken, som hade elva anställda läkare med psykoanalytisk inriktning och arbetade med nya moderna behandlingsmetoder. Mitscherlich hade därmed lyckats etablera en helt ny medicinsk inriktning, som från Heidelberg spred sig över hela landet.

År 1960 gavs andra upplagan av läkarprocessens slutrapport ut under titeln "Medizin ohne Menschlichkeit" och 1973 utnämndes Mitscherlich till professor vid Frankfurts universitet.

Källor

Noter

Män
Födda 1908
Avlidna 1982
Tyska professorer
Tyska neurologer
Tyska forskare under 1900-talet
Personer från München
Transkaspiska provinsen

Transkaspiska provinsen (ryska: Zakaspijskaja oblast, "provinsen på andra sidan Kaspiska havet") var en rysk provins i Asien, som omfattade största delen av det av turkmenerna bebodda området. 

Provinsen begränsades i söder och sydost av Khorasans och Afghanistans högland, i väster av Kaspiska havet, i norr av ryska provinsen Uralsk (från vilken den skiljdes av en linje, dragen från viken Mjortvyj Kultuk i Kaspiska havet till södra ändan av Aralsjön) samt i nordost av Chiva och Buchara. Provinsens areal var 578 090 km² land (vatten frånsett). Invånarna var, med undantag av omkring 35 000 kirgiser på Ustiurtplatån (i norr), turkmener och beräknades den 1 januari 1914 till omkring 533 900 personer. 

Provinsen hade en helt och hållet militärisk förvaltning. Huvudstad och huvudkvarter för de ryska trupperna var sedan 1881 av ryssarna besatta Asjchabad, med 51 000 invånare (1913).

Se även
Transkaspiska järnvägen

Referenser

Turkmenistan
La Corredora

La Corredora, född 1949, död okänt år, var ett amerikanskfött engelskt fullblod, som röstades fram till American Champion Handicap Mare 1953 av New York Turf Writers Association.

Bakgrund 
La Corredora, som på spanska betyder "Löparen", var ett brunt sto efter Little Beans och under Nellie Mowlee (efter Mowlee). Han föddes upp på Alan Clarkes Huntington Farm nära Clarksville, Maryland, och ägdes av sin uppfödare Marian W. O'Connor. Han tränades under tävlingskarriären av Alan T. Clarke och senare Carl Hanford. Då Hanford tränade La Corredora reds han av brodern Ira Hanford.

Karriär 
La Corredora tävlade mellan 1951 och 1954, och sprang in totalt in  dollar på 56 starter, varav 15 segrar, 4 andraplatser och 8 tredjeplatser. Han tog karriärens största segrar i Pimlico Breeders' Stakes (1951), Assembly Purse (1952), Vineland Trial (1952), Gallorette Handicap (1952), Monmouth Oaks (1952), Ladies Handicap (1953), Comely Handicap (1953) och Water Blossom Classified Handicap (1954).

Som avelssto 
La Corredora hade mycket liten framgång som avelssto, trots att hon avlades med några av de mest framstående namnen inom galoppsport, bland annat Count Fleet, 1943 års Triple Crown-vinnare och Native Dancer.

Referenser

Noter 

Hästar födda 1949
Hästar avlidna okänt år
Amerikanska galopphästar
Hästar uppfödda i Maryland
Fullblodsfamilj 12-b
Karl Aage Hansen

Karl Aage Hansen, född 4 juli 1921 i Mesinge, död 23 november 1990 i Gentofte, var en dansk fotbollsspelare.

Han blev olympisk bronsmedaljör i fotboll vid sommarspelen 1948 i London.

Källor 

Danska fotbollsspelare
Danska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 1948
Tävlande i fotboll vid olympiska sommarspelen 1948
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1948 från Danmark
Födda 1921
Avlidna 1990
Män
Danska idrottare under 1900-talet
Personer från Kerteminde kommun
Evert Fornäs

Evert Fornäs, född 1924 i Hull, död 2011, var en svensk skulptör. Evert Fornäs var autodidakt som konstnär, han arbetade på 60-talet som lärare vid Lunnevads folkhögskola i Östergötland, där han undervisade i konst, keramik och rakubränning. 

Fornäs  var från 1970 bosatt i Heinge utanför Lövestad. 

Fornäsparken i Lövestad invigdes 2010, där finns ett tiotal av Fornäs verk.

Offentliga verk 
Sjöfartsverket och Kriminalvårdstyrelsen, Norrköping
Kryddgårdsskolan, Malmö
Björnkällarskolan, Linköping
Dagcenter i Löddeköpinge
Minneslund i Norrköping
Nya Torget i Staffanstorp
Fyra skulpturer i Ystad

Galleri

Referenser 
 Fornäsparken i Lövestad.
Fornäs på Lauritz.
Fornäs i NE.

Externa länkar 
 Stenkil, i Ystad.
 Skyddande ihop och nära,  i Ystad.
Fornäsparken i Ystads Allehanda. Läst 1 dec 2021.

Svenska skulptörer under 1900-talet
Män
Födda 1924
Avlidna 2011
Svenska konstnärer under 1900-talet
Dave Draper

Dave Draper, född 16 april 1942, död 30 november 2021, var en amerikansk kroppsbyggare, författare och skådespelare.

Draper föddes i Secaucus, New Jersey 1942 och började träna med vikter som 10-åring. 21 år gammal vann han Mr New Jersey. 1967 slutade han fyra i Mr. Olympia. Isamband med hans död angav Arnold Schwarzenegger via twitter att Draper var en av Arnolds stora idoler och förebilder.

Referenser

Noter

Externa länkar 
  
 

Män
Födda 1942
Avlidna 2021
Amerikanska kroppsbyggare
Amerikanska idrottare under 1900-talet
Idrottare från New Jersey
John English

John English, född 13 maj 1966 i Toronto, Ontario, är en kanadensisk före detta professionell ishockeyback.

Källor 

Män
Födda 1966
Levande personer
Kanadensiska ishockeyspelare
Idrottare från Ontario
Spelare i Los Angeles Kings
Spelare valda i NHL Entry Draft 1984
Kanadensiska idrottare under 1900-talet
Hem, kära hem

Hem, kära hem (engelska: The Finishing Touch) är en amerikansk komedifilm med Helan och Halvan från 1928 regisserad av Leo McCarey och Clyde Bruckman.

Handling 
Helan och Halvan jobbar som hantverkare och är igång med att bygga ett hus. Husets ägare ger de löfte om mer pengar om de blir färdiga i tid. Men det verkar inte gå så bra för Helan och Halvan då mycket saker går sönder under byggets gång. Arbetet går inte heller bättre när de får reda på att deras arbetsplats ligger nära ett sjukhus.

Om filmen 
Filmen är en delvis remake av Buster Keatons film One Week från 1920, med vissa detaljer ur stumfilmerna The Noon Whistle från 1923 med Stan Laurel, Smithy från 1924 även den med Laurel och Stick Around från 1925 med Oliver Hardy.

Trots att komikerduon Helan och Halvan medverkar som duo i filmen lanserades den inte vid premiären som en "Helan och Halvan"-film, utan som en All Star-film av Hal Roach.

Rollista 
 Stan Laurel – Stan (Halvan)
 Oliver Hardy – Ollie (Helan)
 Edgar Kennedy – polisen
 Dorothy Coburn – sjuksköterskan
 Sam Lufkin – husägaren

Källor 

filmer 1928
Helan och Halvan-filmer
Amerikanska stumfilmer
Amerikanska kortfilmer
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska komedifilmer
Ville Ottavainen

Ville Ottavainen, född 12 augusti 2002 i Uleåborg, är en finländsk professionell ishockeyspelare (back) som just nu spelar för JYP i Liiga.

Källor 

Män
Födda 2002
Levande personer
Finländska ishockeyspelare
Spelare i JYP
Spelare valda i NHL Entry Draft 2021
Spelare valda av Seattle Kraken i NHL Entry Draft
Finländska idrottare under 2000-talet
Idrottare från Uleåborg
11374 Briantaylor

11374 Briantaylor eller 1998 QU60 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 23 augusti 1998 av LONEOS vid Anderson Mesa Station. Den är uppkallad efter astronomen Brian W. Taylor.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av LONEOS
Astronomiska upptäckter 1998
Fêtes vénitiennes

Fêtes vénitiennes, även kallad Les Fêtes vénitiennes och Dansen, är en oljemålning av den franske konstnären Antoine Watteau. Den målades 1718–1719 och ingår i Scottish National Gallerys samlingar i Edinburgh sedan 1861.

Watteau var banbrytare för det lättsinniga och behagfulla rokokomåleriet. Han skapade en egen genre, fête galante, som kännetecknas av poetiska parklandskap med människor som umgås. Hans bilder innehåller en stämning av dröm och overklighet och underton av melankoli vilken skiljer honom från de efterföljande rokokomålarnas lättjefulla skildringar av aristokrater. 

Dess titel, Fêtes vénitiennes (franska för "Venetianska festligheter"), är känd från Laurent Cars gravyr av motivet från 1732. Den anspelar på den italienska teaterformen Commedia dell'arte som Watteau ofta skildrade. 

Det har antagits att mannen till vänster i orientalisk maskeradkostym är ett porträtt av Watteaus vän, konstnären Nicolas Vleughels, och att den unga damen med glänsande sidenklänning som han dansar en menuett med är målad efter comédie-française-skådespelerskan Charlotte Desmares. Säckpipeblåsaren till höger är sannolikt Watteau själv, klädd i allmogedräkt.

Watteau var vid verkets tillkomst svårt sjuk i tuberkulos och dog två år senare (1721), endast 36 år gammal.

Källor 
Scottish National Gallerys webbplats
ArtUK

Externa länkar 

Målningar av Antoine Watteau
Målningar från 1700-talet
Målningar på Scottish National Gallery
The Tree in a Test Tube

The Tree in a Test Tube är en amerikansk kortfilm från 1942 producerad av USA:s jordbruksdepartement.

Handling 
I första halvan av filmen ska komikerduon Helan och Halvan visa tittarna hur många saker vi använder dagligen som är gjort av trä, exempelvis kläder och plastartiklar.

Om filmen 
Filmen är den andra färgfilm som Helan och Halvan medverkade i. Den första var Zigenarkärlek från 1930.

Filmen spelades in under en lunchrast av duons film Kanaljer i knipa.

Filmen finns utgiven på DVD och Blu-ray.

Rollista 
 Stan Laurel – Stan (Halvan)
 Oliver Hardy – Ollie (Helan)
 Pete Smith – speaker för Helan och Halvan-sekvensen
 Lee Vickers – speaker för andra halvan av filmen

Källor 

Helan och Halvan-filmer
Filmer 1942
Propagandafilmer
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska komedifilmer
It's a Fine Day

It's a Fine Day är en sång av Edward Barton, utgiven som singel 1983 med Jane Lancaster på sång. Singeln nådde femte plats på UK Indie Chart.

Opus III:s version
År 1992 utgav gruppen Opus III med sångerskan Kirsty Hawkshaw sin version av "It's a Fine Day". Singeln nådde första plats på Hot Dance Club Songs och femte plats på UK Singles Chart.

Källor

Noter

Musiksinglar 1983
Musiksinglar 1992
Elektroniska låtar
Housemusik
Lystring

Lystring är ett svenskt bokförlag startat av bland andra Fredrik Jonsson, med rötterna i fanzinekulturen. Förlagets huvudsakliga utgivning befinner sig i gränslandet mellan serier, annan bildkonst, musik och skönlitteratur.

Referenser

Se även 
 Det grymma svärdet

Svenska bokförlag