kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Eldritch Horror: Strange Remnants

Strange Remnants är den tredje expansionen till Eldritch Horror. Den är skapad av Nikki Valens och gavs ut 2015 av Fantasy Flight Games. Expansionen innehåller nya mysterier, utforskningmöten mm för Syzygy samt ytterligare kort för grundspelets kortlekar. Expansionens titel anspelar på ett antal platser med gamla

Äldre gudar

Syzygy 
Detta är inte en äldre gud i egentlig mening utan en kosmisk händelse där jorden, månen och solen ligger på linje mot universums centrum och hotar att öppna en portal till Azathoths hov. För att förhindra detta måste utredarna resa runt världen för att förstärka barriären vid uråldriga ruiner och hindra kultmedlemmar från att utföra sina riter i vildmarken.

Mystic Ruins 
Expansionen innehåller Mystic Ruins, en kortlek med tillhörande markör som liknar grundspelets expeditioner i sin funktion. Dessa händelser utspelar sig i anknytning till Chichen Itzá, Påsköns Moai-statyer, Stonehenge och Kinesiska muren. Mystic Ruins används tillsammans med Syzygy och äventyret Cosmic Alignment.

Referenser 

Brädspel
Arnold Grothusen

Arnold Grothusen, död i juni 1599 i Warszawa, var en lärare till Sigismund.

Arnold Grothusen inskrevs vid Rostocks universitet 1560. Enligt uppgift tillhörde han en gammal livländsk adelsätt. Omkring 1570 gifte han sig med kungliga sekreteraren Nils Rask syster Anna Blasiusdotter, som var änka efter Mårten Helsing och fick därmed kontakter inom Stockholms borgerskap. Han vistades 1574 i Reval och var då i Pontus De la Gardies tjänst. I ett brev samma år framgår att han sedan tidigare gjort bekantskap med Johan III. 1575 uppges han vara kronans sekreterare i Livland. Han fungerade 1575-1584 som Sigismunds lärare. Som sådan erhöll han flera hemman och tomter i Stockholm i förläning och uppskattades mycket av Johan III för sina insatser. Han skrev sig till det tidigare Långbro gård som han inköpt av arvingarna till Mårten Helsing. 

1588 besökte han Sigismund i Polen och närvarade troligen vid dennes kröning i Kraków december 1587, men var 1589 åter i Stockholm. han erhöll fortsatt underhåll från kungahuset. Det har tvistats om Grothusen var katolik eller inte. Erik Jöransson Tegel har menat att Grothusen bidrog till Sigismunds övergång till katolicismen. Grothusens måg Johannes Messenius har dock framhållit att han var protestant och Grothusen tillhörde tyska protestantiska församlingen. Han uppräknas inte heller i Antonius Possevinos lista över katoliker i Stockholm. 

Hans nära förbindelser med kungahuset gjorde dock hans situation i Sverige allt svårare. Han skall enligt uppgift 1594 försökt medla mellan Sigismund och hertig Karl. 1599 fick han pass av hertig Karl för att lämna Sverige och besöka Sigismund, och pantsatte i samband med detta Långbro gård till änkedrottning Katarina med rätt för hustrun att bo kvar där. Han avled dock kort efter ankomsten till Warszawa och begrovs i Danzig. Kort därefter lämnade hustrun och de yngre barnen Sverige och bosatte sig i Polen.

Källor 

Personer från Warszawa
Svenska pedagoger
Födda okänt år
Avlidna 1599
Män
Joseph Cramarossa

Joseph Cramarossa, född 26 oktober 1992, är en kanadensisk professionell ishockeyforward som är kontrakterad till NHL-klubben Minnesota Wild och spelar för deras farmarlag Iowa Wild i AHL.

Han har tidigare spelat på NHL-nivå för Vancouver Canucks och Anaheim Ducks och på lägre nivåer för Wilkes-Barre/Scranton Penguins, Stockton Heat, San Diego Gulls och Norfolk Admirals i AHL, Utah Grizzlies i ECHL samt Mississauga St. Michael's Majors och Belleville Bulls i OHL.

Cramarossa draftades i tredje rundan i 2011 års draft av Anaheim Ducks som 65:e spelare totalt.

Statistik

Referenser

Externa länkar
Joseph Cramarossa NHL Statistics – Hockey-Reference.com
Joseph Cramarossa hockey statistics and profile at hockeydb.com
Joseph Cramarossa – Player profile at The Hockey News

Spelare i Anaheim Ducks
Spelare i San Diego Gulls
Spelare i Utah Grizzlies (2005–)
Spelare i Norfolk Admirals (2000–2015)
Spelare i Belleville Bulls
Spelare i Mississauga St. Michael's Majors
Kanadensiska idrottare under 2000-talet
Kanadensiska ishockeyspelare
Idrottare från Ontario
Personer från Markham, Ontario
Levande personer
Födda 1992
Män
Spelare valda i NHL Entry Draft 2011
Spelare i Stockton Heat
Spelare i Vancouver Canucks
Spelare i Wilkes-Barre/Scranton Penguins
Spelare i Iowa Wild
Spelare valda av Anaheim Ducks i NHL Entry Draft
Chang Kyou-Chul

Chang Kyou-Chul, född 19 juni 1946 i Seoul, död 19 april 2000, var en sydkoreansk boxare.

Han blev olympisk bronsmedaljör i bantamvikt i boxning vid sommarspelen 1968 i Mexico City.

Källor 

Sydkoreanska boxare
Sydkoreanska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 1968
Tävlande i boxning vid olympiska sommarspelen 1968
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1968 från Sydkorea
Födda 1946
Avlidna 2000
Män
Generisk programmering

Generisk programmering, även metaprogrammering, är en programmeringsmetod där utvecklaren definierar algoritmer via datatyper  vilka utelämnas för att specificeras vid en senare fas i programbyggandet. Programkoden blir med detta mer flexibel och modulär genom att algoritmer kan användas och återanvändas för olika datatyper. Idén kommer ursprungligen från programspråket ML . 
Beteckningen användes officiellt för första gången av .

Stepanov–Musser and och andra typer av generisk programmering 

En definition på generisk programmering finns i  och lyder, 

Generisk programmering är en paradigm och ett angreppssätt för att strukturera mjukvara, där fundamentala krav på typer abstraheras bort från konkreta implementationen av algoritmer och datastrukturer och formaliseras som koncept (Concepts), analogt med abstraktionen av algebraiska teorier som förekommer i abstrakt algebra. Tidiga exempel på denna teknik hittas i Scheme och Ada  men den bäst kända är från C++ Standard Template Library (STL)  vilken utvecklade en teori för iteratorer som används för att skilja sekventiella datastrukturer från de algoritmer som används för att bearbeta dem.

Programspråket C++ utvecklare Bjarne Stroustrup noterar,

Programmeringsspråk 
Det går att använda generisk programmering i en mängd olika programmeringsspråk. Nedan listas de mest välkända.
 C#
 C++
 Java
 D
 Go

Källor

Externa länkar 
 
Programmeringsparadigm
Artur Olech

Artur Olech, född 22 juni 1940 i Lviv, död 12 augusti 2010 i Wrocław, var en polsk boxare.

Olech blev olympisk silvermedaljör i flugvikt i boxning vid sommarspelen 1968 i Mexico City.

Källor 

Polska boxare
Polska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1968
Olympiska silvermedaljörer 1964
Tävlande i boxning vid olympiska sommarspelen 1968
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1968 från Polen
Tävlande i boxning vid olympiska sommarspelen 1964
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1964 från Polen
Födda 1940
Avlidna 2010
Män
Dongyi

Dongyi  ()  var ett forntida folk som levde i östra delen av dagens Kina.

Dongyi levde vid Huaifloden och var tillsammans med Xirong (西戎), Beidi (北狄) och Nanman (南蛮) de fyra barbariska stammarna som fanns på alla sidor om det kinesiska kärnområdet.

Se även
 Xiongnu
 Hunner

Referenser

Noter

Tryckta källor 
  
 

Kinas historia
WP:Projekt Kina
Forntida folk i Kina
Veronica Isaksson

Anna Veronica Isaksson, född 7 februari 1972, är en svensk handbollstränare och tidigare handbollsspelare. Spelade som mittnia.

Karriär 
Framgångarna började i HP Warta då hon vann junior-SM-guld med klubben 1989. Hon spelade sedan några år för HP Warta. Hon blev handbollsproffs i Ferrobús Mislata i Valencia i Spanien och avslutade sin karriär för Skuru IK. Med Skuru IK vann hon SM-guld 2001 då klubben besegrade IK Sävehof i finalen med 3-0 i matcher.

Landslagsspel 
Veronica Isaksson debuterade i landslaget 1993 då hon spelade för HP Warta. Hon spelade sedan 106 landskamper för Sverige till år 2003. Hon gjorde 241 mål. Vid VM 2001 i Italien var hon en av förgrundsgestalterna i vad som kallades "det leende landslaget".

Året efter spelade hon EM 2002 trots att hon brutit tummen ungefär en månad före mästerskapet. Säsongen 2002-2003 fick hon utmärkelsen Årets handbollsspelare i Sverige, men efter säsongen som slutade med förlust i SM-finalen mot Team Eslövs IK slutade hon sin aktiva spelarkarriär. Hon hade då inte tänkt fortsätta med handboll utan flyttade tillbaka till hemstaden Umeå.

Tränarkarriären 
I mitten av 00-talet flyttade Veronica Isaksson tillbaka till Göteborg från Umeå för att inleda en handbollstränarkarriär. Hon började som assisterande tränare för HP Wartas herrlag, men uppdraget varade endast en säsong (2006/2007). Samtidigt började hon som instruktör vid Riksidrottsgymnasiet Katrinelund. Sedan flera år är hon nu verksamhetschef för handbollen på Katrinelund.

Referenser

Noter

Externa länkar 

Svenska handbollstränare
Svenska handbollsspelare
Kvinnor
Födda 1972
Levande personer
Svenska mästare i handboll
Mottagare av Stora grabbars och tjejers märke
Handbollsspelare i Stockholmspolisens IF
Spelare i Skuru IK Handboll
Spelare i HP Warta
Anna Müller-Herrmann

Anna Müller-Herrmann, född 1888, död 1975, var en fysioterapeut, gymnastiklärare, gymnastikteoretiker och grundare av gymnastikskolor. Hon utvecklade bland annat ”Pflegerische Gymnastik” (vård- eller läkegymnastik).

Biografi
Anna Müller tog 1916 examen som gymnastiklärare. Hon fortsatte med en utbildning vid institutionen för klassisk gymnastik vid Mathilde Zimmer Stiftung och inledde ett samarbete med Mensendieck-eleven Louise Langgaard och Kallmeyer-eleven Hedwig von Rhoden. 

Vid denna tid hade expressionistisk fridans blivit mode med Mary Wigman som ledande gestalt. Dansen syftade till att gestalta och uttrycka känslor och stämningar genom rörelse. I sitt arbete mötte Anna Müller detta och även tidens nya tankar om rörelse och olika gymnastikformer skapade av Bess Mensendieck, Rudolf Bode, Émile Jaques-Dalcroze, Dora Menzler och den antroposofiska Loheland-gymnastiken. År 1921 påbörjade pedagogen Adolf Koch en gymnastiklärarutbildning hos Anna Müller. Både hon och Dora Menzler influerades av Koch och Mary Wigman i synen på kropp och nakenhet.

Anna Müller gifte sig år 1922 med Christian Herrmann och fick en son. År 1922 grundade hon sin Anna-Herrmann-Schule - Ausbildungsinstitut für Pflegerische Gymnastik i Berlin-Eichkamp. Skolan deltog 1925 i filmen Kraft och skönhet.

År 1927 gifte hon sig med konstnären Josef Kölschbach från Köln. 

I Berlin stödde hon engagerat Adolf Kochs utbildningskoncept inom gymnastiken. Hon fick uppmärksamhet och höll 1932 ett radiotal i Berlin om Pflegerischen Gymnastik, som år 1935 etablerades inom Reichsverbandes Deutscher Turn-, Sport- und Gymnastiklehrer e.V. 

År 1943 förstördes hennes skola i Berlin i ett bombangrepp. Skolan flyttades till Freiburg im Breisgau. 1947 öppnades en nationellt erkänd yrkesskola för gymnastik, Deutsche Sporthochschule, i Köln-Müngersdorf Stadium, 1956 ett institut i Kölns centrum och 1974 övertogs skolan av Heidi Bösen, en av hennes elever. Den blev därefter känd som Anna Herrmann Schule Köln, en yrkesskola för gymnastiklärare.

Anna Herrmann tillhörde den tredje generationen av kvinnor som deltog i arbetet med att skapa ett nytt slag av en kvinnogymnastik i Europa. Skolor med namnet Anna-Herrmann-Schule för utbildning av gymnastiklärare, gymnastik och kosmetik finns och har funnits i flera europeiska städer.

Litteratur
 Bernd Wedemeyer-Kolwe, Der neue Mensch. Körperkultur im Kaiserreich und in der Weimarer Republik, Königshausen & Neumann, 2004.
 L. Pallat & F. Hilker, Künstlerische Körperschulung, Brealau, 1926.

Referenser

Externa länkar
Anna-Herrman-Schule Präha
Rhytmische Gymnastik nach Methoden: Ilse Larsen, Bode, Alice Bloch, Anna Herrmann, Schule Hellerau, Dr. Bess Mensendieck u. Hedwig Hagemann (AvT) Dokumentärfilm

Kvinnor
Födda 1888
Avlidna 1975
Fysioterapeuter
Gymnastikteoretiker
Aktivister för naturism
Tysk kvinnohistoria
Gyllene Rosens synagoga

Gyllene Rosens synagoga, även kallad Nachmanowicz-synagogan, i Lviv invigdes 1582 och är därmed Ukrainas äldsta synagoga. I dag ligger den i ruiner efter att den förstördes av tyskarna 1941. Av den stora synagogan återstår bara grunden och ett tomt valv bakom ett plåtplank. En liten plakett på ukrainska och engelska upplyser om att synagogan förstördes av tyska soldater. Förslag att återuppbygga synagogan och skapa ett judiskt museum och kulturcentrum på platsen har inte förverkligats.

Referenser

Externa länkar

 Architectural history of the synagogue by the Center for Jewish Art
 Lvivcenter.org
 Sergey R. Kravtsov, Di Gildene Royze: The Turei Zahav Synagogue in L’viv (Petersberg, 2011)

Byggnader och anläggningar i Lviv
Ruiner
Fornminnen i Ukraina
Synagogor i Ukraina
Synagogor invigda 1582
Krigsbrud

En krigsbrud avser en utländsk kvinna som gift sig med militär under krigstid eller under militär ockupation av främmande länder. Detta gällde särskilt, men inte enbart, under första och andra världskriget.

En av de största och bäst dokumenterade fenomenen av krigsbrudar är amerikanska militärer som gifte sig med tyska "Fräuleins" efter andra världskriget. År 1949 hade över 20 000 tyska krigsbrudar emigrerat till USA. Därutöver uppskattas det att det finns "... 15 000 australiska kvinnor som gifte sig med amerikanska militärer som var baserade i Australien under andra världskriget och flyttade till USA för att vara med sina makar". Allierade militärer gifte sig också med kvinnor i andra länder där de var stationerade vid slutet av kriget, däribland Frankrike, Italien, Luxemburg, Filippinerna och Japan. Detta hände också i Korea och Vietnam under de senare krigen i dessa länder där amerikanska trupper och andra antikommunistiska soldater var inblandade. Så många som 100 000 G.I. krigsbrudar till G.I.-soldater lämnade Storbritannien, 150 000 till 200 000 kom från kontinentala Europa, 15 500 från Australien och 1 500 från Nya Zeeland, mellan åren 1942 och 1952.

I andra världskrigets Sverige var det flera allierade flygplan som tvingades nödlanda efter räder mot tyska mål. Dess besättningar kunde ibland interneras utan rätt att lämna Sverige, även om en del också återbördades. De kunde ofta röra sig ganska fritt och träffade därför kvinnor från trakten och en del av dessa flyttade sedan med till USA.

År 2008 hade Royal British Columbia Museum i Victoria, British Columbia, Kanada, sin huvudutställning med målningar av Calgarykonstnären Bev Tosh. Utställningen beskrev krigsbrudarnas upplevelser i Kanada och Nya Zeeland.

Filippinsk-amerikanska kriget
I samband med filippinsk-amerikanska kriget gifte sig några amerikanska soldater med filippinska kvinnor; detta har dokumenterats så tidigt som 1902 då ett par immigrerade till Storbritannien. Dessa filippiner var redan amerikanska medborgare, när de immigrerade till USA, vilket gjorde deras legala status märkbart annorlunda än de tidigare asiatiska immigranterna till Storbritannien.

Se även
 Tysktös

Referenser 

Sociologi under andra världskriget
Krigsefterverkningar
Äktenskap
Världsmästerskapen i landsvägscykling 2013

Världsmästerskapen i landsvägscykling 2013 avgjordes i Florens, Italien under perioden 22–29 september 2013.

Medaljsummering

Elittävlingar

U-23-tävlingar

Juniortävlingar

Se även 
 Sverige i världsmästerskapen i landsvägscykling 2013

Medaljfördelning

Referenser

 
2013 i Italien
Sport i Florens
Sportevenemang i Italien
Beidi (nomadfolk)

Beidi eller Di () var ett forntida icke-kinesiskt folk som levde i norra delen av dagens Kina under Shangdynastin (1600 till 1045 f.Kr.) och Zhoudynastin (1045 till 256 f.Kr.). Beidi var tillsammans med Dongyi (东夷), Xirong (西戎) och Nanman (南蛮) de fyra barbariska stammarna som fanns på alla sidor om det kinesiska kärnområdet, och som av kineserna nedsättande kallades Fyra barbarer (四夷).

Under tiden för Kung Xiang av Zhou (r. 651 f.Kr–619 f.Kr.) invaderade Beidi Östra Zhoudynastins huvudstad Wangcheng.

Kinesiska källor från Vår- och höstperioden (770–481 f.Kr.) beskriver "Vita Di" (白狄), "Röda Di" (赤狄) och "Långa Di" (長狄). Det finns belägg för att "Röda Di" var samma folk som folket Guifang som nämns i orakelbensskriften från Shangdynastin (ca 1600–1046 f.Kr).

Se även
 Xiongnu
 Hunner

Referenser

Noter

Tryckta källor 
  
 

Kinas historia
Etniska grupper i Asien
WP:Projekt Kina
Forntida folk i Kina
Raglan

Raglan kan syfta på:

 Raglan (kläder) – en sorts rock (klädesplagg), eller den sorts ärmar som raglan-rocken har
 Raglan, Wales - en ort i Monmouthshire, Wales
 Raglan, Nya Zeeland - en stad i Nordön, Nya Zeeland
 Raglan River - ett vattendrag i Australien
 FitzRoy Somerset, 1:e baron Raglan (1788–1855), en brittisk fältmarskalk
Yrjö Alanen

Yrjö Olavi Alanen, född 30 januari 1927 i Kurikka, död 26 december 2022, var en finländsk psykiater och professor.

Alanen blev medicine och kirurgie doktor 1958. Han arbetade 1954–1968 vid olika sjukhus i Helsingfors och var 1968–1990 professor i psykiatri vid Åbo universitet samt överläkare vid den psykiatriska kliniken vid Åbo universitetscentralsjukhus. Han var forskarprofessor 1982–1985.

I sina vetenskapliga arbeten tillämpade bAlanen de psykoanalytiska teorierna bland annat i undersökningar rörande schizofreni och familjeterapi. Bland hans böcker märks Skitsofrenia (1993, engelsk översättning Schizophrenia, 1997). Han genomförde även en studie över Dostojevskijs verk, Dostojevskin hyvä ja paha (1981) och skrev Lappvikens sjukhus 150-årshistorik (1991).

Källor

Uppslagsverk

Noter 

Finländska psykiatrer
Finländska professorer i medicin
Personer verksamma vid Åbo universitet
Män
Födda 1927
Personer från Kurikka
Avlidna 2022
Tonna

Tonna kan syfta på:

 Tonna (djur) - ett släkte av snäckor
 Tonna, Tyskland - en kommun i Tyskland
 Tonna, Wales - en ort och community i Neath Port Talbot, Wales
Lauri Aaltonen

Lauri Antti Aaltonen, född 3 december 1963 i Esbo, är en finländsk läkare.

Aaltonen blev medicine och kirurgie doktor 1994 och utnämndes 2007 till professor i tumörgenomik vid Helsingfors universitet. Han har varit akademiprofessor vid Finlands Akademi i två omgångar, åren 2002–2007 samt sedan 2007. År 2006 erhöll han Matti Äyräpää-priset. Sedan 1975 är han ledamot av Finska Vetenskapsakademien. 

Aaltonens forskningsområde är de genetiska mekanismerna vid cancer, speciellt tjocktarmscancer. Han har identifierat nya gener och i dem påvisat defekter som orsakar onormal celltillväxt. Den av honom ledda forskningsgruppen studerar också ärftlig njurcancer.

Källor

Noter 

Finländska professorer i medicin
Personer verksamma vid Helsingfors universitet
Personer från Esbo
Män
Levande personer
Födda 1963
Ledamöter av Finska Vetenskapsakademien
Sverige i världsmästerskapen i landsvägscykling 2013

Sverige i världsmästerskapen i landsvägscykling 2013, genom Svenska Cykelförbundet, deltog i världsmästerskapen i landsvägscykling 2013 i Florens, Italien.

Svenska laget

Referenser

Sverige
Werner Jeanrond

Werner Günter Adolf Jeanrond, född 2 mars 1955 i Saarbrücken i dåvarande Saarprotektoratet (idag Saarland, Tyskland), är en tysk romersk-katolsk teolog.

Biografi
Jeanrond studerade teologi, tyska språket och litteraturen samt utbildningsvetenskap vid universiteten i Saarbrücken, Regensburg och Chicago. År 1979 avlade han ämbetsexamen vid Saarbrückens universitet och disputerade 1984 vid University of Chicago under handledning av David Tracy och Paul Ricoeur. År 1985 avlade han Master of Arts-examen vid University of Dublin.

Från 1981 till 1994 var Jeanrond lektor i teologi vid universitetet i Dublin och forskare vid Trinity College. Från 1995 till 2007 var han professor i systematisk teologi vid Lunds universitet. Han var där handledare för Antje Jackeléns doktorsavhandling. 

Från 2008 till 2012 var Jeanrond professor i teologi vid University of Glasgow. Efter hans avgång från Glasgow utsågs han till hedersmedlem av akademin. År 2012 blev han rektor vid St Benet Hall.

Jeanrond har varit chef för School of Biblical and Theological Studies vid Trinity College i Dublin, dekanus för teologiska fakulteten och prodekanus för humaniora vid Lunds universitet, invald i svenska Vetenskapsrådet och Nordiska Forskningsrådet för humaniora och samhällsvetenskap, biträdande chef för School of Critical Studies vid University of Glasgow samt mångårig styrelseledamot för Stiftelsen Concilium och andra akademiska styrelser och kommittéer.

Utmärkelser, ledamotskap och priser
 Ledamot av Vetenskapssocieteten i Lund (LVSL, 1995)
 Fulbrightstipendium för doktorandstudier vid University of Chicago (1979–1981) 
 Ett Robertsonstipendium vid University of Glasgow (2004)

Bibliografi (urval)
 Text und Interpretation als Kategorien theologischen Denkens, Tübingen: Mohr Siebeck, 1986. English edition: Text and Interpretation as Categories of Theological Thinking, trans. Thomas J. Wilson, Dublin: Gill and Macmillan, and New York: Crossroad, 1988.
 Theological Hermeneutics: Development and Significance, London: Macmillan, and New York: Crossroad, 1991
 Call and Response: The Challenge of Christian Life, Dublin: Gill and Macmillan, and New York: Continuum, 1995
 The Concept of God in Global Dialogue, with Aasulv Lande, eds., Maryknoll: Orbis, 2005.
 Recognising the Margins: Essays in Honour of Seán V. Freyne, with Andrew D. H. Mayes, eds., Dublin: Columba Press, 2006.
 A Theology of Love, London/New York: T&T Clark, 2010. Översatt till kinesiska, danska, italienska, spanska och svenska.
 Kyrkans framtid: Teologiska reflexioner III, Lund: Arcus, 2012.

Referenser

Noter

Födda 1955
Levande personer
Män
Tyska professorer
Tyska teologer
Personer från Saarbrücken
Ledamöter av Vetenskapssocieteten i Lund
Alumner från Oxfords universitet
Rumney

Rumney kan syfta på:

 Rumney, Australien – en ort i Tasmanien
 Rumney, Cardiff - en ort och community i Cardiff, Wales
 Rumney, New Hampshire – en kommun i USA
 Mount Rumney - ett berg i Tasmanien, Australien
 Rumney Castle – ett slott i Wales

Personer med efternamnet Rumney 
 Ralph Rumney  (1934-2002), en engelsk artist

Efternamn
Fontanella del Putto

Fontanella del Putto (”Puttofontänen”) är en liten fontän vid Via Giulia i Rione Ponte i Rom. Fontänen, som är belägen vid Palazzo Sacchetti i hörnet av Via Giulia och Vicolo del Cefalo, uppfördes i slutet av 1500-talet.

Beskrivning
Mellan två karyatidpilastrar ses en putto med två delfiner. Tidigare urinerade denna putto ner i fontänens bassäng, men vattenhålet har igensatts och bassängen har tagits bort. Putton håller en av delfinerna i stjärtfenan och håller i andra handen någon typ av växt. Fontänen kröns av ett snäckskal och rudimentära kapitäl med guttae. Ovanför dessa sitter två åttuddiga stjärnor, vilka flankerar en av tiden sliten vapensköld.

Då Palazzo Sacchetti ritades av Antonio da Sangallo den yngre, har konsthistoriker antagit att han även formgav denna lilla fontän. Andra har attribuerat fontänen till Nanni di Baccio Bigio.

Referenser

Webbkällor

Tryckta källor

Fontäner i Rom
Rione Ponte
Via Giulia
Renässansskulpturer
Skulpturer av italienska skulptörer
Skulpturer från 1500-talet