kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Pyttis församling

Pyttis församling är en tvåspråkig församling i Pyttis kommun i Kymmenedalen. Den hör till Sankt Michels stift i Evangelisk-lutherska kyrkan i Finland. Av församlingens 3 880 medlemmar är 8,7 % svenskspråkiga (08/2018).

Församlingens hemkyrka är Pyttis kyrka, byggd ca 1460 av Pernåmästaren.

Historia 

Pyttis kyrksocken har avskilts från Borgå kyrksocken innan Borgå år 1351 överläts till Padis klosters patronatsrätt, dvs senast 1350. Pyttis kyrksocken nämns första gången 1380. På 1410-talet bildades Lappträsks kapell som var gemensamt för Pyttis och Pernå kyrksocknar.  Pyttis var en självständig administrativ socken redan på 1500-talet, då den hade egen tingsrätt och en länsman. Som störst var socknen efter mitten av 1500-talet, då också Elimä, Kymmene, Anjala och Strömfors samt vissa byar i Lappträsk hörde till socknen.

Invånarna i Pyttis har i alla tider fått lida av olika slags skärmytslingar och krig – mot vikingar, danskar, norrmän, Novgorodbor, polacker och ryssar. Vid freden i Åbo mellan Sverige och Ryssland 1743 flyttades riksgränsen till Abborrfors och Pyttis delades i två delar. Delen som blev kvar på den svenska sidan kallades Ruotsinpyhtää (”Svenskpyttis”, i dag stadsdelen Strömfors i Lovisa stad) medan delen, som hamnade på den ryska sidan fick behålla namnet Pyttis.

Utöver havet och Kymmene älv var också Stora Strandvägen, som byggdes under den tidiga medeltiden mellan Åbo och Viborg, nuvarande Kungsvägen, av avgörande betydelse för socknens utveckling. Vid knutpunkten mellan landsvägen och Kymmene älvs sidogren utvecklades en naturlig handelsplats som sedan blev Pyttis Kyrkby. Stenkyrkan byggdes nära korsningen mellan Stora Strandvägen och älven på 1400-talet.

Externa länkar 
Församlingens hemsida

Referenser 

Församlingar i Sankt Michels stift
Pyttis
Pertti Pekkanen

Pertti Väinö Juhani Pekkanen, född 17 oktober 1944 i Helsingfors, är en finländsk dirigent. 

Pekkanen var musikelev vid musikkåren i Tavastehus, blev militärmusiker i Helsingfors och arméns mästare i flöjtspel 1966. Han var ledare för Helsingfors garnisons musikkår 1970–1974; studier vid Sibelius-Akademins kapellmästarklass (slutexamen 1972), fortsatta studier i Wien (under Hans Swarowsky). Han var dirigent för stadsorkestrarna i Åbo 1974–1986, Kuopio 1989–1991, Vasa 1994–1999 och Villmanstrand 1994–1999, dessutom många uppdrag vid Finlands nationalopera och Operafestspelen i Nyslott samt gästdirigent i en rad europeiska länder. Till Pekkanens favoritrepertoar hör de franska impressionisterna och verk av Ralph Vaughan Williams.

Källor

Finländska dirigenter
Födda 1944
Män
Levande personer
Musiker från Helsingfors
Onni Suhonen

Onni Suhonen, född 5 februari 1903 i Fredrikshamn, död 14 mars 1987 i Helsingfors, var en finländsk violinist och musikpedagog. 

Efter studier i Viborg, Budapest och Paris verkade Suhonen 1929–1939 som lärare vid Viborgs musikinstitut och från 1943 vid Sibelius-Akademin, där han var lektor 1950–1972. Han var 1943–1966 medlem av Helsingfors stadsorkester och framträdde även som solist både i Finland och utomlands. Han tilldelades professors titel 1972. 

Suhonenkvartetten bildades 1964 av Okko Kamu, Ari Angervo, Ylermi Poijärvi och Risto Fredriksson, och uppträdde med stor framgång även utomlands.

Källor

Finländska violinister
Finländska musikpedagoger
Födda 1903
Avlidna 1987
Män
Personer från Fredrikshamn
Harri Viitanen

Harri Viitanen, född 27 december 1954 i Etseri, är en finländsk organist och tonsättare. 

Viitanen var elev till Einojuhani Rautavaara, Tauno Äikää och Tristan Murail. Han är lärare vid Sibelius-Akademin i komposition, orgelspel samt -improvisation och verkar som organist i Helsingfors domkyrkoförsamling. Han har en egensinnig tonsättarröst och förenar i sin övervägande sakrala produktion på ett personligt sätt avantgardistiska och traditionella element. Han har komponerat bland annat orgelkonserten Firmamentum (1988), talrika orgel- och vokalverk samt elektroakustiska verk.

Källor

Finländska organister
Finländska kyrkomusiker
Finländska klassiska kompositörer
Finländska musikpedagoger
Födda 1954
Män
Levande personer
Personer från Etseri
Supergrass (musikalbum)

Supergrass är det tredje studioalbumet av den brittiska musikgruppen Supergrass, utgiven 1999 på skivbolaget Parlophone. Albumet nådde tredjeplatsen på brittiska albumlistan och kom inte att bli en lika stor framgång som gruppens två föregående skivor. Låtarna "Moving", "Pumping on Your Stereo" och "Mary" gavs ut som singlar från albumet, den först nämnda gick bäst och nådde niondeplats på brittiska singellistan, vilket också har förblivit gruppens sista topp 10-placering på listan.

Låtlista 
"Moving" - 4:26
"Your Love" - 3:27
"What Went Wrong (In Your Head)" - 4:05
"Beautiful People" - 3:22
"Shotover Hill" - 3:43
"Eon" - 3:44
"Mary" - 4:00
"Jesus Came from Outta Space" - 4:10
"Pumping on Your Stereo" - 3:20
"Born Again" - 3:38
"Faraway" - 5:05
"Mama & Papa" - 2:30

Listplaceringar 
UK Albums Chart, Storbritannien: #3
VG-lista, Norge: #4
Topplistan, Sverige #26

Källor 

Musikalbum 1999
Riedmüller

Riedmüller är ett tyskt efternamn, som burits av bland andra:

 Franz Xaver von Riedmüller (1829–1901), tysk landskapsmålare
 Johann Evangelist Riedmüller (1815–1895), tysk skulptör
 Maximilian Riedmüller (född 1988), tysk fotbollsspelare

Tyska efternamn
Aaron Norrman

Aaron Norrman (i riksdagen kallad Norrman i Veddige), född 6 augusti 1846 i Holsljunga socken, död 22 april 1898 i Veddige socken, var en svensk präst och riksdagsman. 

Aaron Norrman blev student vid Uppsala universitet 1867, prästvigdes 1868 och blev 1874 komminister i Tranemo socken. År 1879 blev han kyrkoherde i Veddige socken och 1895 kontraktsprost där. Han var ledamot av Sveriges riksdags andra kammare för Fjäre och Viske domsaga 1897–1898.

Källor 
 
 Hallands historia, Rosén, Weibull, Pettersson & Restad, del II, sid. 870

Noter 

Svenska präster under 1800-talet
Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare
Födda 1846
Avlidna 1898
Män
Personer från Holsljunga socken
Harri Vuori

Harri Vuori, född 10 januari 1957 i Lahtis, är en finländsk tonsättare. 

Vuori var elev till bland andra Einojuhani Rautavaara, Paavo Heininen och Eero Hämeenniemi. Han är sedan 1993 lektor i musikvetenskap vid Helsingfors universitet samt sedan 1997 hustonsättare vid Hyvinge orkester. Han har ett stilistiskt rörligt tonspråk, som utvecklats från en relativt typisk modernism mot ett mer mångfasetterat, förhållandevis lättillgängligt uttryck. 

Vuori fick internationellt genombrott med det prisbelönta orkesterverket Kri (1988). I produktionen märks företrädesvis instrumentalkompositioner; bland annat orkesterstyckena S-wüt (1991), Mandelbrotin kaiut (1995), Ylitse kuun, alitse päivän (1999), Symfoni (2003) och konserterna för basklarinett (2001) samt saxofon (2004) och orkester. Han har även komponerat kammar- och vokalmusik samt sceniska verk.

Källor

Finländska klassiska kompositörer
Finländska musikologer
Personer verksamma vid Helsingfors universitet
Födda 1957
Män
Levande personer
Personer från Lahtis
Eva Nilsson

Eva Alice Nilsson, född Persson 23 juni 1938 i Böle i Norsjö församling i Västerbottens län, död 7 augusti 1994, var en svensk författare, bildkonstnär och konsthantverkare.

Biografi
Eva Nilsson var dotter till lantbrukaren Sten Persson och Edit Persson och hade fyra syskon. Hon föddes och växte upp i byn Böle.

Eva Nilsson hade utbildat sig till hushållslärare och arbetade som det innan hon utbildade sig på Capellagården. Där arbetade hon huvudsakligen med vävning och där träffade hon också sin blivande make, krukmakaren och konstnären N. Ingemar Nilsson. De bestämde de sig för att starta ett gemensamt företag  och ENI textilatelje och krukmakeri (idag ENI bild och krukmakeri) bildades 1967, samma år som de gifte sig i Norsjö kyrka. Efter ett erbjudande från kultursekreterare Torsten Tegby i Skellefteå flyttade de till Skellefteå, till ett hus på Kågevägen och senare till ett på Sörböle (nuvarande Krukmakargatan).

Eva Nilsson var aktiv inom dåvarande Folkpartiet och satt i kommunstyrelsen i Skellefteå kommun och landstingets kultur- och utbildningsnämnd, liksom i Stiftelsen Skelleftepress och tidningen Norra Västerbottens styrelse.
Hon avled efter en längre tids sjukdom i skelleftesjukan, 56 år gammal.

Konst och konsthantverk 
Eva Nilsson arbetade främst som textilhantverkare med textil bild men också med rot- och näverslöjd.

Utställning och representation
Eva Nilsson ställde ut i Finland, Norge, Danmark, Tjeckoslovakien, Stockholm (Liljevalchs och Finemang) samt på flera platser i Norrbotten och Västerbotten. Hon är representerad hos Statens konstråd, kommuner och landsting samt privata samlingar. Hon stod bakom ett antal offentliga utsmyckningar. Hon gjorde studieresor till Frankrike, Norge och Färöarna och erhöll Skellefteå kommuns kulturstipendium 1969.

Författarskap 
Eva Nilsson skrev totalt sex böcker, såväl facklitteratur (handböcker inom konsthantverk) som diktsamlingar.

Diktsamlingar 
 Myran (illustrationer N. Ingemar Nilsson), ENI 1975.
 En säck potatis (illustrationer N. Ingemar Nilsson), ENI 1982.
 Bilder från Skellefteå 1989-1990 Skellefteå (illustrationer N. Ingemar Nilsson) ENI 1990.

Handböcker 
 Rotslöjd: tradition, teknik, inspiration. (fotografier Henry Lundström), Stockholm, LTs förlag 1987.	
 Mer av näver (tillsammans med Agda Hedman), Stockholm, LTs förlag 1984
 Av näver och rot. Stockholm LTs förlag 1974 (rev. 1975, 1977) samt tills. med Gudrun Gustavsson studieplanerna Av näver och rot - Näverslöjd och Av näver och rot - Rotslöjd (1974).

Källor

Noter 

Svenska konstnärer under 1900-talet
Födda 1938
Avlidna 1994
Kvinnor
Författare från Västerbotten
Personer från Norsjö socken
Matfors SK

Matfors SK (MSK) är en längdskidklubb i Matfors i Sundsvalls kommun. 
Klubben bildades 1980 då den bröts ur Matfors IF. Huvudsakliga verksamheten är barn- och ungdomsträning men även vuxenträning bedrivs vintertid. 
Klubben håller till vid Rännöbadet i Matforscentrum där de har sin klubbstuga som de delar med orienteringsklubben VK Uvarna. 

Föreningens vision är: Hela Matfors på skidor!

Under säsongen 2017/18 hade klubben omkring 150 aktiva barn och ungdomar i träning. Som mest var det omkring 70 barn från MSK på en tävling. Medlemsantalet ligger på omkring 300. 

Klubben underhåller året runt ett elljuspår på 3km samt vintertid ca 12km längdspår. Spåren används av motionärer och vid klubbens träningar.

Arrangemang 
Matfors SK arrangerar skidtävlingar och en etapp av Deltaterrängen.

Ungdomstävlingar 
Matfors Sk arrangerar varje år minst en tävling för ungdomar/juniorer. Tävlingen har genom åren sett lite annorlunda ut med bl.a skicross eller mer traditionella tävlingsformer. Klubben har utöver detta även vissa år arrangerat en sprintstafett för 2-mannalag där varje lagmedlem åker mer än en sträcka.
Under åren 2015 till 2018 arrangerades Längdfestivalen tillsammans med grannklubbarna Lucksta IF och IF Strategen. En mini-tour med deltävlingar och en jaktstart som avslutning.

ICA-Loppet 
En motionstävling med distanser på 5km, 10km, 21km och 42km där de två längre distanserna är seedningsgrundande för Tjejvasan respektive Vasaloppet. Varvet är 10,5km och går ca 5 km på sjöis och ca 5 km på åkrar och ett elljusspår runt Rännösjön. Spåret är småkuperat och likt terrängen i Vasaloppet. Varvloppet ger möjlighet att ha ett aktivt stadionområde med en större vätskestation samt aktiviteter för barn, familj och åskådare. 
Loppet har senaste åren haft omkring 300 startandes med namnkunniga vinnare som Charlotte Kalla, Anders Svanebo och Markus Ottosson.

Ungdoms-SM på längdskidor 2020 
2020 fick MSK förtroendet att arrangera USM. Tävlingen för Sveriges främsta 15- och 16-åringar genomfördes den 7-9 februari i klassisk stil och är det hittills största arrangemanget i klubbens historia och även första gången klubben arrangerar en tävling med SM-status.

Externa länkar 
http://www.matforsskidklubb.se/
Sportklubbar i Sundsvalls kommun
Skidklubbar i Sverige
Sportklubbar bildade 1980

Matfors
Gohlis

Gohlis kan syfta på:

 Gohlis, Leipzig, en del (sedan 1890) av Leipzig
 Gohlis, Dresden, en del (sedan 1997) av Dresden
 Gohlis, Niederau, en del av den sachsiska kommunen Niederau 
 Gohlis, Zeithain, en del av den sachsiska kommunen Zeithain
Georg Konrad Rieger

Georg Konrad Rieger, född den 7 mars 1687 i Cannstatt, död den 16 april 1743 i Stuttgart, var en tysk evangelisk-luthersk teolog, känd som framstående predikant.

Rieger blev 1721 professor vid övergymnasiet i Stuttgart, 1733 stadspastor och 1742 dekan där. Han tillhörde den ur pietismen framgångna bibelteologiska skola, som i württembergska kyrkan uppblomstrade kring J.A. Bengel. Henry William Tottie avger följande omdöme i Nordisk familjebok: "Han var den eldigaste och vältaligaste bland denna skolas predikanter, och man har icke utan skäl om honom yttrat, att han efter Luther varit en af den evangeliska kyrkans största predikanter. Hans friska och kärnfulla kristendomsförkunnelse utmärker sig genom ganska sinnrik och äkta praktisk skriftutläggning samt djup insikt uti och träffande teckning af den inre kristliga lifsprocessens företeelser. Dispositionen i hans predikningar är klar och bestämd." Bland Riegers många av trycket utgivna och delvis till svenska språket översatta uppbyggelseskrifter bör nämnas hans större Herzenspostille och hans mindre Herz- und Handpostille.

Källor 

  
Werner Raupp (Ed.): Gelebter Glaube. Erfahrungen und Lebenszeugnisse aus unserem Land. Ein Lesebuch, Metzingen/Württ.: Ernst Franz-Verlag 1993, p. 131–135, 387 (Introd., source material, Lit.).

Tyska evangelisk-lutherska präster
Tyska teologer
Lutherska teologer
Teologer under 1700-talet
Tyska präster under 1700-talet
Födda 1687
Avlidna 1743
Män
Ugglan
Fredrik Hillelson

Bengt Fredrik Hillelson, född 11 mars 1941 i Oscars församling i Stockholms stad, är en svensk militär.

Biografi
Hillelson avlade studentexamen i Stockholm 1960. Han avlade marinofficersexamen vid Kungliga Sjökrigsskolan 1963 och utnämndes samma år till fänrik i reserven vid Vaxholms kustartilleriregemente, varefter han 1964 blev fänrik på stat vid regementet. Han befordrades till löjtnant 1965 och till kapten 1971 samt gick Stabskursen på Marinlinjen vid Militärhögskolan 1972–1974, varefter han befordrades till major 1974. År 1976 befordrades han till överstelöjtnant och åren 1976–1982 var han stabschef och avdelningschef vid Marinstaben, utnämnd till överstelöjtnant med särskild tjänsteställning 1980. Han var bataljonschef och ställföreträdande regementschef vid Vaxholms kustartilleriregemente 1982–1984, med uppehåll för genomgång av Amphibious Planning Course vid Naval Amphibious School i San Diego 1983. Han utbildade sig vid Försvarshögskolan 1985.

År 1985 befordrades Hillelson till överste, varpå han 1985–1987 var sektionschef vid Marinstaben och 1987–1989 chef för Vaxholms kustartilleriregemente. Han studerade vid Royal College of Defence Studies i London 1990, varefter han var chef för Operationsledningen vid staben i Nedre Norrlands militärområde 1991–1992. År 1993 befordrades han till överste av första graden, under 1993 var han chef för Operationsledning 1 i Försvarsstaben och 1993–1996 var han försvarsattaché vid ambassaden i Bryssel. Slutligen tjänstgjorde han vid Marinledningen i Högkvarteret under 1996 innan senare samma år lämnade Försvarsmakten.

Fredrik Hillelson invaldes 1979 som ledamot av Kungliga Örlogsmannasällskapet och 1987 som ledamot av Kungliga Krigsvetenskapsakademien.

Fredrik Hillelson är son till antikvariatsbokhandlaren och skulptören Folke Hillelson-Gounod och Elisabeth Peters.

Referenser

Födda 1941
Levande personer
Män
Militärer från Stockholm
Diplomater från Stockholm
Svenska militärer under 1900-talet
Överstar i svenska marinen
Svenska regementschefer
Svenska attachéer
Ledamöter av Kungliga Örlogsmannasällskapet
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Myrto Uzuni

Myrto Uzuni, född 31 maj 1995 i Berat i Albanien, är en albansk fotbollsspelare som spelar för Ferencváros och i Albaniens landslag.

Uzuni debuterade för Albaniens landslag den 10 oktober 2018 i en 0–0-match mot Jordanien.

Referenser

Albanska fotbollsspelare
Albanska landslagsspelare i fotboll
Spelare i KF Laci
Spelare i NK Lokomotiva
Spelare i Ferencváros TC
Spelare i Kategoria Superiore
Spelare i Prva HNL
Spelare i Nemzeti Bajnokság I
Födda 1995
Levande personer
Män
Personer från Berat
Esko Valsta

Esko Ilmari Valsta (till 1935 Vallenius), född 26 augusti 1924 i Nystad, död 6 augusti 2008, var en finländsk cellist. Han var bror till Tapani Valsta.

Valsta studerade 1940–1947 cellospel vid Sibelius-Akademin och höll sin debutkonsert 1947, varpå han fortsatte studierna i Göteborg och Paris. Han var 1950–1961 andre cellist vid Helsingfors stadsorkester och 1961–1974 solocellist. Han blev 1974 lärare vid Helsingfors konservatorium. Han konserterade även i Norden, Mellaneuropa och Ryssland.

Källor

Finländska cellister
Finländska musikpedagoger
Födda 1924
Avlidna 2008
Män
Personer från Nystad
Tapani Valsta

Heikki Tapani Valsta (till 1935 Vallenius), född 4 oktober 1921 i Ulvsby, död 21 april 2010 i Helsingfors, var en finländsk pianist och organist. Han var bror till Esko Valsta. 

Valsta studerade piano- och orgelspel vid Sibelius-Akademin samt tilldelades orgeldiplom 1946 och pianodiplom 1947. År 1949 utexaminerades han från Helsingfors kyrkomusikinstitut och bedrev studier även i Frankrike och Österrike. Han debuterade som konsertorganist 1946 och som konsertpianist 1948 och konserterade därefter i Norden, Mellaneuropa och Sovjetunionen. Han var 1953–1959 pianist i Radions symfoniorkester och blev 1956 organist i Helsingfors domkyrkoförsamling. Han var 1959–1961 lärare i pianospel vid Sibelius-Akademin, 1961–1967 lektor och 1967–1985 professor. Han var även en framstående kammarmusiker och uppträdde tillsammans med bland andra Arto Noras och Seppo Tukiainen.

Källor

Finländska klassiska pianister
Finländska organister
Finländska professorer i musik
Födda 1921
Avlidna 2010
Män
Personer från Ulvsby
Seppo Tukiainen

Seppo Tukiainen, född 28 juni 1939 i Helsingfors, död där 16 augusti 2022, var en finländsk violinist och musikpedagog. 

Tukiainen har verkat som violinist i Helsingfors stadsorkester 1960–1972 och därefter som violinlektor vid Sibelius-Akademin. Han har uppträtt som solist och kammarmusiker och var sedan 1978 förste violinist i Sibelius-Akademikvartetten.

Källor

Noter

Finländska violinister
Finländska musikpedagoger
Födda 1939
Män
Avlidna 2022
Musiker från Helsingfors
Sigma Lupi

Sigma Lupi (σ Lupi, förkortad Sigma Lup, σ Lup), som är stjärnans Bayer-beteckning, är en ensam stjärna i västra delen av stjärnbilden Vargen. Den har en skenbar magnitud av 4,42 och är synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 5,7 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd av ca 580 ljusår (176 parsek) från solen. Den ingår i undergruppen Upper Centaurus Lupus inom den närliggande Scorpius OB2-föreningen

Egenskaper
Sigma Lupi är en blå till vit stjärna i huvudserien av spektralklass B1/B2 V. Den är en heliumstark stjärna med ett överskott av kväve och ett underskott av kol. Den har en massa som är ca 9 gånger solens massa, en radie som är ca 4,8 gånger solens radie och avger ca 5 800 gånger mer energi än solen från dess fotosfär vid en effektiv temperatur på ca 23 000 K. Ett magnetfält har observerats kring stjärnan med en polär fältstyrka på omkring 500 G och longitudinell variation med en amplitud på ca 100 G.

Sigma Lupi är en variabel stjärna av SX Arietis-typ (SXARI). Den varierar mellan skenbar magnitud +4,42 och 4,44 med en period av 3,01927 dygn. Detta tyder på att den är en snäv dubbelstjärna som bildar en roterande ellipsoidisk variabel, även om andra orsaker såsom rotationsmodulering inte kan uteslutas. Den visar en högfrekvent fotometrisk variabilitet med en frekvens av 10,93482 per dygn och en amplitud på 0,0031 enhet i skenbar magnitud,   men orsaken till detta är okänd.

Se även 
 Variabel stjärna

Referenser

Noter

Externa länkar	
 https://www.universeguide.com/star/sigmalupi

Stjärnbilden Vargen
Bayerobjekt
Huvudseriestjärnor klass B
Dubbelstjärnor
SX Arietis-variabler
HD-objekt
Delta Lupi

Delta Lupi (δ Lupi, förkortad Delta Lup, δ Lup), som är stjärnans Bayer-beteckning, är en ensam stjärna i mellersta delen av stjärnbilden Vargen. Den har en skenbar magnitud av 3,22 och är väl synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 3,7 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd av ca 900 ljusår (270 parsek) från solen.

Egenskaper
Delta Lupi är en blå till vit underjättestjärna av spektralklass B1.5 IV vilket anger att den har gått in i underjättestadiet och är på väg att utvecklas till en jättestjärna. Den har en massa som är ca 12 gånger solens massa, en radie som är ca 6 gånger solens radie och avger ca 10 000 gånger mer energi än solen från dess fotosfär vid en effektiv temperatur på ca 22 900 K.

Delta Lupi är pulserande variabel av Beta Cephei-typ, som varierar mellan visuell magnitud +3,2 och 3,24 med en period av 0,16547 dygn eller 3,971 timmar.

Se även 
 Variabel stjärna

Referenser

Noter

Externa länkar	
 https://www.universeguide.com/star/hilasmus
 http://stars.astro.illinois.edu/sow/deltalup.html

Stjärnbilden Vargen
Beta Cepheivariabler
Bayerobjekt
Blå-vita underjättar
HD-objekt
Tau1 Lupi

Tau1 Lupi (τ1 Lupi, förkortad Tau1 Lup, τ1 Lup), som är stjärnans Bayer-beteckning, är en ensam stjärna i västra delen av stjärnbilden Vargen. Den har en skenbar magnitud av 4,55 och är synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 3,0 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd av ca 1 090 ljusår (330 parsek) från solen. Tau1 Lupi kan vara en flyktstjärna med en egenrörelse på 32,6 ± 3,6 km/s. Den ingår i undergruppen Upper-Centaurus Lupus inom den närliggande Sco OB2-föreningen.

Egenskaper
Tau1 Lupi är en blå till vit underjättestjärna av spektralklass B2 IV. Den har en massa som är ca 10 gånger solens massa, en radie som är ca 7 gånger solens radie och avger ca 3 800 gånger mer energi än solen från dess fotosfär vid en effektiv temperatur på ca 15 300 K. 

Tau1 Lupi är en pulserande variabel av Beta Cephei-typ. Den varierar mellan skenbar magnitud +4,54 och 4,58 med en period av 0,16547 dygn eller 3,971 timmar. Stjärnan visar ett överskott av infraröd strålning, vilket är ovanligt för en icke-emissionsstjärna av denna klass. Stoftskivans inre kant ligger på ett avstånd av 980 AE från stjärnan med en temperatur på 190 K och sträcker sig utåt till så mycket som 50 000 AE, där temperaturen sjunker till 40 K. Denna optiskt tunna skiva är inte relaterad till pulsationsbeteendet hos stjärnan.

Se även 
 Variabel stjärna

Referenser

Noter

Externa länkar	
 https://www.universeguide.com/star/tau1lupi

Stjärnbilden Vargen
Bayerobjekt
Blå-vita underjättar
Beta Cepheivariabler
HD-objekt
HR-objekt
Takao Sakurai

Takao Sakurai, född 25 september 1941 i Sawara, död 10 januari 2012 i Tokyo, var en japansk  boxare.

Sakurai blev olympisk guldmedaljör i bantamvikt i boxning vid sommarspelen 1964 i Tokyo.

Källor 

Japanska boxare
Japanska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1964
Tävlande i boxning vid olympiska sommarspelen 1964
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1964 från Japan
Födda 1941
Avlidna 2012
Män
Personer från Chiba prefektur
Isao Inokuma

Isao Inokuma, född 4 februari 1938 i Yokosuka, död 28 september 2001 i Tokyo, var en japansk judoutövare.

Inokuma blev olympisk guldmedaljör i tungvikt i judo vid sommarspelen 1964 i Tokyo.

Källor 

Japanska judoutövare
Japanska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1964
Tävlande i judo vid olympiska sommarspelen 1964
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1964 från Japan
Födda 1938
Avlidna 2001
Män