kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Machadodorp

Machadodorp, även känd som eNtokozweni, är en ort med 8 835 invånare (2011) i provinsen Mpumalanga i Sydafrika.

Historia 
Under några månader 1905 var Machadodorp huvudstad i Zuid-Afrikaansche Republiek, vars president Paul Kruger huserade i en tågvagn på stationen i Machadodorp. Den 11 september 1900, när republiken hade förlorat kriget mot britterna, lämnade Kruger Machadodorp i tåg mot Moçambique.

I Machadodorps omgivningar finns omfattande områden med huslämningar, stenmurar och terrasserade åkrar från Bakonifolket som där bedrev ett intensivt jordbruk innan deras område Bokoni underkastades grannkungadömet Pedi under 1800-talets början.

Orter i Sydafrika
Kälkholmen, Luleå kommun

Kälkholmen är en ö i Nederluleå socken i Luleå kommun, nära Hertsölandet, strax öster om Luleå centrum. Ön har en yta om 62 hektar.

Kälkholmen har haft bofast befolkning i några hundra år. Numera finns fyra helårshushåll och 62 fritidshus på ön. Ön saknar broförbindelse och reguljär båttrafik; öborna tar sig till ön med sina privata båtar. Frågan om en cykel- och gångbro som skulle förena Kälkholmen med fastlandet har länge debatteras, men någon sådan har ännu inte uppförts. Ön är dock genom landhöjningen på väg att förenas med fastlandet.

Källor 
 Sveriges öar, 3:e upplagan 2013, Anders Källgård s. 576–575.

Öar i Lule skärgård
South Pass City, Wyoming

South Pass City är en liten ort och tidigare spökstad i Fremont County i den amerikanska delstaten Wyoming. Orten hade sin storhetstid under 1860- och 1870-talens guldrush. Bebyggelsen är idag huvudsakligen historiskt minnesmärke, med turistverksamhet och några bofasta invånare.

Historia 
Ortens föregångare grundades som en diligensstation, bland annat använd av Ponnyexpressen, och senare även telegrafstation på Oregon Trail under 1850-talet. Denna första bosättning var belägen vid Burnt Ranch omkring 15 kilometer söder om dagens South Pass City, vid Oregon Trails sista vadställe över Sweetwater River på vägen västerut genom South Pass.

Upptäckten av guld i området 1866 ledde till en kortvarig guldrush i Wyoming, och 1867 prospekterades vid vad som kom att bli Carissagruvan. En gruvarbetarbosättning uppstod snabbt på ortens nuvarande plats, med en befolkning på omkring 2 000 invånare inom ett år. South Pass City kom också att under några år fungera som huvudort i det då nybildade Sweetwater County, som var betydligt större till ytan vid denna tid.

Rösträttspionjären Esther Hobart Morris (1814–1902) anlände som nybyggare 1869 och utnämndes 1870 till USA:s första kvinnliga fredsdomare med säte i South Pass City. Hon influerade även barägaren William H. Bright, som var representant vid Wyomingterritoriets konstitutionsförsamling, för att 1869 föreslå kvinnlig rösträtt i det förslag till konstitution för Wyomingterritoriet som senare antogs, över femtio år innan kvinnlig rösträtt genomdrevs på federal nivå i hela USA.

Guldrushen i området avtog under början av 1870-talet när det stod klart att fyndigheterna inte motsvarade förhoppningarna, och i mitten av 1870-talet hade befolkningen sjunkit till omkring 100 invånare. Samtidigt hade countyts administrativa säte flyttats söderut till Green River vid järnvägen, och nybyggarlederna genom South Pass kom att förlora sin betydelse som kommunikationsled genom färdigställandet av järnvägens rutt längre söderut 1869. Stadens byggnader övergavs successivt, och de sista nybyggarättlingarna lämnade slutligen staden 1949.

South Pass City förblev en spökstad fram till slutet av 1900-talet, då arbetet med att återställa de historiska byggnaderna påbörjades. 1970 togs staden upp i National Register of Historic Places. Idag består orten av ett mindre samhälle kallat South Pass City samt ett 30-tal historiska byggnader från stadens storhetstid på 1800-talet, South Pass City State Historic Site.

Källor

Externa länkar 
 South Pass City Historic Site

Orter i Fremont County, Wyoming
Spökstäder i USA
Orter grundade 1867
Orter i Wyoming
Leslie Claudius

Leslie Walter Claudius, född 25 mars 1927 i Bilaspur, död 20 december 2012 i Calcutta, var en indisk landhockeyspelare.
Claudius blev olympisk guldmedaljör i landhockey vid sommarspelen 1948 i London.

Källor 

 

Indiska landhockeyspelare
Indiska olympiska guldmedaljörer
Indiska olympiska silvermedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1948
Olympiska guldmedaljörer 1952
Olympiska guldmedaljörer 1956
Olympiska silvermedaljörer 1960
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1948 från Indien
Tävlande i landhockey vid olympiska sommarspelen 1948
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1952 från Indien
Tävlande i landhockey vid olympiska sommarspelen 1952
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1956 från Indien
Tävlande i landhockey vid olympiska sommarspelen 1956
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1960 från Indien
Tävlande i landhockey vid olympiska sommarspelen 1960
Födda 1927
Avlidna 2012
Män
Keshav Dutt

Keshav Chandra Dutt, född 29 december 1925 i Lahore, död 7 juli 2021 i Kolkata, var en indisk landhockeyspelare.
Dutt blev olympisk guldmedaljör i landhockey vid OS i London 1948 samt vid OS i Helsingfors 1952.

Källor 

 

Indiska landhockeyspelare
Indiska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1948
Olympiska guldmedaljörer 1952
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1948 från Indien
Tävlande i landhockey vid olympiska sommarspelen 1948
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1952 från Indien
Tävlande i landhockey vid olympiska sommarspelen 1952
Födda 1925
Avlidna 2021  
Män
Indiska idrottare under 1900-talet
Personer från Lahore
Justis- och beredskapsdepartementet

Justis- och beredskapsdepartementet är det norska ministerium som ansvarar för frågor om bland annat rättsväsendet inklusive polisväsendet, brottsbekämpande inklusive terrorism, inhemska underrättelsetjänster, kriminalvård, krisberedskap och frågor som rör migration och asyl. Departementet ansvarar även för lagstiftningen. Departementet grundades 1818 och sysselsätter idag cirka 400 personer. Dess underordnade organ sysselsätter omkring 30 000 personer.

Se även
Lista över Norges justitieministrar
Direktoratet for samfunnssikkerhet og beredskap
Hovedredningssentralen
Kriminalomsorgen
Nasjonal sikkerhetsmyndighet
Politidirektoratet
Politiets sikkerhetstjeneste
Sysselmannen på Svalbard
Utlendingsdirektoratet

Externa länkar
 Justis- och beredskapsdepartementet

Organisationer bildade 1818
Norges ministerier
Leo Pinto

Leo Hillary Knowles Pinto, född 11 april 1914 i Nairobi, död 10 augusti 2010 i Mumbai, var en indisk landhockeyspelare.
Pinto blev olympisk guldmedaljör i landhockey vid sommarspelen 1948 i London.

Källor 

 

Indiska landhockeyspelare
Indiska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1948
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1948 från Indien
Tävlande i landhockey vid olympiska sommarspelen 1948
Födda 1914
Avlidna 2010
Män
Govind Perumal

Govind Perumal, född 25 september 1925, död 17 september 2002 i Nala Sopara, var en indisk landhockeyspelare.
Perumal blev olympisk guldmedaljör i landhockey vid sommarspelen 1952 i Helsingfors.

Källor 

 

Indiska landhockeyspelare
Indiska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1952
Olympiska guldmedaljörer 1956
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1952 från Indien
Tävlande i landhockey vid olympiska sommarspelen 1952
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1956 från Indien
Tävlande i landhockey vid olympiska sommarspelen 1956
Födda 1925
Avlidna 2002
Män
Anisognathus flavinucha

Anisognathus flavinucha är en fågelart i familjen tangaror inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i Andernas östsluttning i Peru (från östra Cuzco) söderut till södra Bolivia (Chuquisaca). Den betraktas oftast som en underart av blåvingad bergtangara (Compsocoma somptuosa), men urskiljs sedan 2016 som egen art av Birdlife International och IUCN.

Status 
Arten kategoriseras av IUCN som livskraftig.

Noter

Kommentarer

Källor

Externa länkar 

Tangaror
Anisognathus
Fåglar i neotropiska regionen
Förskolan Ferdinand

Förskolan Ferdinand är en förskola i Norra Djurgårdsstaden i Stockholm som öppnade i augusti 2016. Förskolan är inrymd i en egen byggnad som uppfördes av Wallenstam efter ritningar av Vera arkitekter. Huset nominerades till årets Stockholmsbyggnad 2017.

Namnet
Förskolan Ferdinand är uppkallad efter arkitekten Ferdinand Boberg som ritade flertalet byggnader inom Värtagasverket, bland annat de båda gasklockorna i rött tegel som reser sig strax söder om förskolan. Även hans hustru Anna Boberg fick en förskola uppkallat efter sig, se Förskolan Anna.

Arkitektur
Förskolan är uppförd i ett plan i suterrängläge i det nordöstra hörnet av Kontorsparken med en lekgård på taket som ansluter till parken. Ingångarna ligger i varsin ända av fasaden, i nischer skyddade av träsnickerier. Förskolans lekrum ligger längs gatufasaden för att få in dagsljus medan en större samlingssal får överljus från en lanternin. Gatufasaden har trädetaljer i varm träfärg och kröns av en mur i svarta matrisgjutna betongblock.

Förskoleverksamhet
Förskolan drivs av vård- och skolkoncernen Norlandia och öppnade i augusti 2016. Ferdinand har plats för 75 barn.

Nominering till Årets Stockholmsbyggnad
I april 2017 nominerades förskolan som ett av tio nybyggen i Stockholms kommun till Årets Stockholmsbyggnad 2017. Juryn beskrev huset som  roligt och lekfullt, samtidigt allvarligt och sakligt. Den balanserar varsamt det hårda med det mjuka och det offentliga med det informella. Förskolan tar fint hand om platsen och anknyter till såväl naturen som gatan.

Ferdinand var ett av tre projekt i Norra Djurgårdsstaden som nominerades till årets Stockholmsbyggnad. Tvärs över gatan i kvarteret Stora Sjöfallet ligger Stora Sjöfallet 3 med samma byggherre och arkitekter samt Stora Sjöfallet 2.

Bilder

Referenser

Externa länkar

Förskolor i Sverige
Byggnader och anläggningar på Norra Djurgården
Karminmyzomela

Karminmyzomela (Myzomela erythrina) är en fågelart i familjen honungsfåglar inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i Bismarckarkipelagen och delas in i fyra underarter med följande utbredning.
 M. e. erythrina – New Ireland
 M. e. lavongai – New Hanover
 M. e. vinacea– ön Djaul utanför nordvästra New Ireland
 M. e. cantans – ön Tabar i Tabaröarna utanför nordöstra New Ireland

Den betraktas traditionellt som en del av röd myzomela (Myzomela cruentata), men urskiljs sedan 2016 som egen art av Birdlife International och IUCN, sedan 2021 även av tongivande International Ornithological Congress (IOC).

Status 
Arten har ett begränsat utbredningsområde. Populationsutvecklingen är oklar, men den anses inte vara hotad. Den kategoriseras av IUCN som livskraftig.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Honungsfåglar
Myzomela
Fåglar i australiska regionen
Chinadorai Deshmutu

Chinadorai Deshmutu, född 26 oktober 1932, är en indisk före detta landhockeyspelare.
Deshmutu blev olympisk guldmedaljör i landhockey vid sommarspelen 1952 i Helsingfors.

Källor 

 

Indiska landhockeyspelare
Indiska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1952
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1952 från Indien
Tävlande i landhockey vid olympiska sommarspelen 1952
Födda 1932
Levande personer
Män
Hedtrast

Hedtrast (Turdus simensis) är en fågelart i familjen trastar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Hedtrasten är en långbent och kortstjärtad trast. Ovansidan är brun, undersidan beige med kraftig fläckning och ansiktet är tydligt tecknad. I flykten syns stora beigefärgade fläckar på de relativt breda vingarna. 

Arten är lik den sydligare jordtrasten som den tidigare ansågs utgöra en del av. Hedtrasten är dock jämfört med denna mer brungrå på ovansidan och tydligt mer beigefärgad på huvudsidor, bröst och flanker. Den har vidare färre och rundare fläckar undertill samt svagare svarta teckningar på strupsidestrecket under ögat och på bakre delen av örontäckarna. Även sången skiljer sig, bestående huvudsakligen av vassa "tsik" och rätt ljusa och rena fallande visslingar, medan jordtrastens sång är mörkare och mer guttural, med endast enstaka vassare "tchek" och rena visslingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i höglänta områden i Eritrea och Etiopien. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Fågeln kategoriserades tidigare som underart till jordtrast (Turdus litsitsirupa). Den urskiljs dock allt oftare som egen art, sedan 2016 av BirdLife International, 2022 av eBird/Clements och 2023 av International Ornithological Congress. Urskiljningen baseras på skillnader i utseende, läte och genetik. Båda arter placeras av vissa, som BirdLife International, i det egna släktet Psophocichla.

Levnadssätt 
Hedtrasten hittas i öppna bergsmiljöer som hedar, gräsmarker och öppna skogar, ofta i kraftigt betade eller nyligen brända områden. Den ses i par eller smågrupper, löpande stora avstånd på marken på jakt efter ryggradslösa djur. Ibland ses den stanna till med upprätt hållning och då knycka på vingarna.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar arten som livskraftig. Beståndsutvecklingen är dock oklar.

Namn 
Det vetenskapliga artnamnet simensis syftar på Simenbergen i norra Etiopien.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Trastar
Psophocichla
Fåglar i etiopiska regionen
Gemma di Vergy

Gemma di Vergy är en italiensk opera i två akter med musik av Gaetano Donizetti och libretto av Giovanni Emanuele Bidéra efter pjäsen Charles VII chez les grands vassaux av Alexandre Dumas den äldre (1831).

Historia 
Operan hade premiär den 26 december 1834 på La Scala i Milano. Gemma di Vergy åtnjöt en period av stor popularitet i de tidiga åren och försvann sedan gradvis från repertoaren. Under 1900-talet återfick den sin status när sopranen Montserrat Caballé tog upp den krävande hjältinnerollen 1975.

Personer 
Earlen av Vergy (baryton)
Gemma, hans hustru (sopran)
Ida di Greville (mezzosopran)
Tamas, en slav (tenor)
Guido (bas)
Rolando (bas)
Riddare, soldater, brudtärnor (kör)

Handling 
Gemma upptäcker att hennes make earlen av Vergy har annullerat deras äktenskap på grund av barnlöshet och att han ämnar gifta om sig med Ida di Greville. Förkrossad av nyheten beslutar sig Gemma för att hämnas och beordrar slaven Tamas att döda hennes make. Tamas är hemligt förälskad i Gemma och åtar sig uppdraget. Mitt under bröllopet sticker Tamas ned inte bara earlen utan även sig själv. När Gemma får höra detta inser hon hur mycket hon älskade sin make och kan inte göra annat än invänta döden.

Källor 

Operor av Gaetano Donizetti
Italienskspråkiga operor
Tyrrhensk flugsnappare

Tyrrhensk flugsnappare (Muscicapa tyrrhenica) är en fågelart i familjen flugsnappare inom ordningen tättingar. Den förekommer på öar i västra Medelhavet där den är stannfågel. Vanligen behandlas den som en del av grå flugsnappare, men vissa urskiljer den numera som egen art.

Utbredning och systematik 
Tyrrhensk flugsnappare behandlades fram tills nyligen som en del av grå flugsnappare, men DNA-studier från 2016 visar att taxonet skiljer sig markant genetiskt från andra underarter av grå flugsnappare och urskiljs därför som ny art av IOC. Flera taxonomiska auktoriteter som Clements et al, Birdlife International samt svenska Birdlife Sveriges taxonomikommitté behåller den dock ännu som en del av grå flugsnappare i väntan på mer studier.

Tyrrhensk flugsnappare delas in i två underarter med följande utbredning:
 Muscicapa tyrrhenica balearica – Balearerna
 Muscicapa tyrrhenica tyrrhenica – Korsika och Sardinien

Utseende 
Tyrrhensk flugsnappare är mycket lik grå flugsnappare men blekare, bröstet inte lika streckat och kortare vingar. Med nuvarande kunskap går det inte skilja deras läten åt.

Ekologi 
Se grå flugsnappare.

Status och hot 
Internationella naturvårdsunionen IUCN erkänner ännu inte tyrrhensk flugsnappare som art, varför dess hotstatus inte bedömts.

Namn 
Fågelns svenska och vetenskapliga artnamn syftar på Tyrrhenska havet, den del av Medelhavet som begränsas av Italien i öster, Sicilien i söder samt Korsika och Sardinien i väster.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Flugsnappare
Fåglar i palearktiska regionen
Karl Johnsson (serieskapare)

Karl Johnsson, född 1980 i Stockholm, är en svensk serieskapare och illustratör. Han är bland annat utbildad vid Nyckelviksskolan och Gävle högskola (serie- och bildberättarprogrammet).

Han debuterade 2010 med serieromanen Mara från Ulthar, som är inspirerad av H.P. Lovecrafts universum. 

Tillsammans med Kim W. Andersson och Lina Neidestam tecknade han Berättelser från Engelsfors, i samarbete med författarna Sara Bergmark Elfgren och Mats Strandberg. Boken är ett slags del 2,5 i Engelsforstrilogin. 

Karl Johnsson har tillsammans med Sara Bergmark Elfgren skapat serieromanen Vei - bok 1, som kom ut 2017, en episk fantasyberättelse inspirerad av nordisk mytologi. Den andra och sista boken - Vei - bok 2 - kom ut i april 2019. Serien gick först som följetong i tidningen Utopi, men omarbetades i grunden innan den gavs ut i bokform. 

Karl Johnsson har tecknat och skrivit korta äventyr för tidningen Fantomen. Han illustrerar barnböcker och läromedel, och arbetar även med concept art och storyboard för film, teve och reklamfilm.

Bibliografi 
 2010 - Mara från Ulthar. Kolik Förlag 
 2013 - Berättelser från Engelsfors. Rabén & Sjögren
 2015 - Asgård (som illustratör, text av Sofi Hjort). Rabén & Sjögren
 2017 - Vei – bok 1. Kartago Förlag
 2017 - Olympen (som illustratör, text av Sofi Hjort). Rabén & Sjögren
 2019 - Vei – bok 2. Kartago Förlag

Referenser 

Män
Födda 1980
Levande personer
Svenska serieskapare
Sjuhäradsleden

Sjuhäradsleden är en cirka 140 km lång vandringsled i Sjuhärad. Den går från Hindås station, Hindås i Härryda kommun via Borås och Ulricehamn till Mullsjö. Leden hette tidigare Knalleleden. I Hindås ansluter Sjuhäradsleden vid Hindås station till Vildmarksleden som fortsätter mot Göteborg. Sedan 1991 är leden en del av Europaled (E1).

Externa länkar 
 Sjuhäradsleden - www.boras.se
Cykla och vandra i Sjuhärad - www.vastsverige.com
Cykla och vandra i Sjuhärad - Sjuhäradsleden 140 km (arkiverad)

Sjuhäradsbygden
Vandringsleder i Västra Götalands län
Breeding the Spawn

Breeding the Spawn är det amerikanska death metal-bandet Suffocations andra studioalbum. Albumet släpptes den 18 maj 1993 genom skivbolaget Roadrunner Records.

Låtförteckning
 "Beginning of Sorrow" – 4:16	 
 "Breeding the Spawn" – 4:47	  
 "Epitaph of the Credulous" – 3:45	 
 "Marital Decimation" – 4:06	
 "Prelude to Repulsion" – 4:49	 
 "Anomalistic Offerings" – 4:41
 "Ornaments of Decrepancy" – 4:42	
 "Ignorant Deprivation" – 4:50

Text: Mike Smith (spår 1, 7, 8), Doug Cerrito (spår 2), Frank Mullen (spår 3–6)Musik: Cerrito (spår 1–3, 5), Terrance Hobbs (spår 3, 4, 6–8)

Medverkande
Musiker (Suffocation-medlemmar)
Frank Mullen − sång
Terrance Hobbs – gitarr
Doug Cerrito – gitarr
Chris Richards − basgitarr
Mike Smith − trummor

Produktion
 Scott Burns – producent, ljudtekniker, mixning
 Suffocation – producent
 Chris Gehringer – mastering
 Dan Seagrave – omslagskonst
 Chris Gehringer – foto
 Doug Cerrito – logo

Referenser

Externa länkar
 Låttexterna på DarkLyrics.com

Musikalbum 1993
Raghbir Lal

Raghbir Lal Sharma, född 15 november 1929, är en indisk före detta landhockeyspelare.
Lal blev olympisk guldmedaljör i landhockey vid sommarspelen 1952 i Helsingfors.

Källor 

 

Indiska landhockeyspelare
Indiska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1952
Olympiska guldmedaljörer 1956
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1952 från Indien
Tävlande i landhockey vid olympiska sommarspelen 1952
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1956 från Indien
Tävlande i landhockey vid olympiska sommarspelen 1956
Födda 1929
Levande personer
Män
Breviarium Alaricianum

Breviarium Alaricianum (Breviarium Alarici eller Lex Romana Visigothorum) är en lagsamling.

Breviarium Alaricianum är ett av västgoternas kung Alarik II (regerande 484–507) föranstaltat sammandrag av den romerska rätten, avsett för den romanska befolkningen i hans rike och i gällande kraft till mitten av 600-talet, då en för både romaner och västgoter gemensam lagstiftning genomfördes.

Källor 

 

Romersk rätt
Spaniens politiska historia
Ugglan
Asellus Primus

Asellus Primus, eller Theta Bootis (θ Boo, θ Bootis) som är stjärnans Bayerbeteckning, är en stjärna i stjärnbilden Björnvaktaren. Den har en skenbar magnitud på 4,05 och tillhör spektralklass F7V. Den befinner sig på ett avstånd av ungefär 47 ljusår från solen.  Från omkring 4300 f.Kr. fram till 3942 f.Kr., var Asellus Primus den närmaste stjärnan till den himmelska nordpolen av de stjärnor som är synliga för blotta ögat.

Nomenklatur
Stjärnan har det traditionella namnet Asellus Primus ( latin för "första åsnefölet")  och Flamsteedbeteckning 23 Bootis. Denna stjärna utgör, tillsammans med de andra Aselli (ι Boo, κ Boo, och λ Boo) Aulād al Dhi'bah ( أولاد الضباع - aulād al Dhi'b ), "hyenans valpar".

Egenskaper
Asellus Primus har spektraltyp F7V, vilket innebär att den är en blå- till vitfärgad dvärgstjärna i huvudserien. Baserat på parallaxvärde 2007 har den en absolut magnitud på 3,23.

Asellus Primus har en närliggande stjärna av 11:e magnituden som optisk följeslagare ca 70 bågsekunder bort. Detta är en dvärgstjärna av klass M2.5 åtskild med ett minimum av 1000 AE. Det är osäkert om de är gravitationellt förenade, men de har en gemensam rörelse genom rymden som gör att de två stjärnorna troligen delar ett gemensamt ursprung.

Källor

Referenser

Externa länkar
 http://stars.astro.illinois.edu/sow/asellusp.html 
 https://www.universeguide.com/star/asellusprimus

Stjärnbilden Björnvaktaren
Huvudseriestjärnor klass F
Dubbelstjärnor
Bayerobjekt
Flamsteedobjekt
HR-objekt
HD-objekt
Stora Sjöfallet 3

Stora Sjöfallet 3 är en bostadsfastighet i Stockholm uppförd 2016 av Wallenstam efter ritningar av Vera arkitekter. Fastigheten, belägen i Norra Djurgårdsstaden, består av tre punkthus som fått individuellt utformade fasader. Husen rymmer tillsammans 121 lägenheter som är upplåtna med hyresrätt.

Arkitektur
Fastigheten består av tre fristående fyrkantiga punkthus. Punkthusen är av samma typ och 6-8 våningar höga. Varje hus har getts en egen fasad. Tillsammans har husen 121 lägenheter fördelat på 24 enrummare, 79 tvårummare samt 8 trerummare och tio fyrrummare. Alla tre husen är omgivna av balkonger som löper runt hela fasaden.

 Hörnhuset i korsningen Jaktgatan/Grythundsgatan har en grön fasad med balkongräcken i sträckmetall färgat med olika gröna nyanser. Huset ska ge en illusorisk naturupplevelse.
 Huset mot Jaktgatan har en klassicistisk inspirerad fasad i vitgrå puts med balkongkolonnader.
 Huset närmast Husarviken har balkongfasader i mörklaserad karosseripanel och en fasad i stående tegelskift och glaserat tegel. Huset ska ge en air av Art Deco. En närmast kubisk volym med avrundade hörn.

Nominering till Årets Stockholmsbyggnad
I april 2017 nominerades fastigheten som ett av tio nybyggen i Stockholms kommun till Årets Stockholmsbyggnad 2017. Juryn menade att de tre husen skapar en ensemble av delvis disparata byggnader, men som i sina volymer bidrar till en helhet i det annars varierade området. En stringent arkitektur med fint utförda detaljer som ger många intryck. Enkelt, konsekvent och med få komponenter.

Husen var ett av tre projekt i Norra Djurgårdsstaden som nominerades till årets Stockholmsbyggnad 2017. I samma kvarter finns Stora Sjöfallet 2 och på andra sidan Jaktgatan ligger förskolan Ferdinand. Den senare byggnaden uppfördes av samma byggherre och arkitekter.

Bilder

Referenser

Externa länkar

Byggnader och anläggningar på Norra Djurgården
Spacex South Texas uppskjutningsplats

Spacex South Texas Launch Site, av Spacex kallat Starbase, är en startplatta som byggs i Boca Chica Village nära Brownsville i Texas för privat användning av Space Exploration Technologies Corporation (Spacex).

Referenser 

SpaceX
Rymdbaser
Brownsville, Texas