kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Tyson Jost

Tyson Jost, född 14 mars 1998, är en kanadensisk professionell ishockeyforward som spelar för Buffalo Sabres i NHL. 

Han har tidigare spelat på NHL-nivå för Minnesota Wild och Colorado Avalanche.

Han föddes i St. Albert men växte upp i British Columbia och började sin hockeykarriär med Pursuit of Excellence Hockey Academy. Han kom senare att spela med Okanagan Rockets i BC Hockey Major Midget League och Penticton Vees i British Columbia Hockey League innan han blev mogen för spel i NCAA. Jost spelade bara en säsong med NCAA-laget North Dakota Fighting Hawks innan han draftades som 10:e totalt av Avalanche vid NHL Entry Draft 2016.

Jost gjorde sin NHL-debut med Avalanche säsongen 2016–17 efter att Fighting Hawks förlorat mot Boston University i första rundan i slutspelet. Säsongen därpå varvades spel med farmarlaget Colorado Eagles i American Hockey League (AHL) och med NHL-spel.

Landslagskarriär 
Internationellt har Jost deltagit för Kanada både som junior och senior och vann guld vid Ivan Hlinkas minnesturnering 2015 samt silver vid JVM 2017 och VM 2019

Statistik

Klubbkarriär

Internationellt

Meriter och utmärkelser

Externa länkar

Tyson Jost NHL stats – Hockey-Reference.com
Tyson Jost hockey statistics and profile at hockeydb.com

Spelare i Colorado Avalanche
Spelare i Minnesota Wild
Alumner från University of North Dakota
Ishockeyspelare i North Dakota Fighting Hawks (herrar)
Spelare i Penticton Vees
Kanadensiska idrottare under 2000-talet
Kanadensiska ishockeyspelare
Idrottare från Alberta
Personer från St. Albert
Levande personer
Födda 1998
Män
Spelare valda i NHL Entry Draft 2016
Spelare valda av Colorado Avalanche i NHL Entry Draft
Spelare i Buffalo Sabres
Alf Resare

Alf Carl Ragnar Resare, född den 25 december 1926 i Kroppa församling, Värmlands län, död den 12 februari 1999 i Brännkyrka församling, Stockholms län, var en svensk ämbetsman.

Resare tog juris kandidat-examen vid Uppsala universitet 1949 och gjorde tingstjänstgöring 1950–1952. Åren 1952–1968 tjänstgjorde han på Försvarsdepartementet: 1952–1956 som amanuens, 1956–1957 som förste kanslisekreterare, 1957–1963 som budgetsekreterare, 1959–1963 som tillförordnad byråchef, 1963–1965 som byråchef, 1964–1965 som tillförordnad avdelningschef, 1965 som avdelningschef och 1965–1968 som departementsråd. Han var överdirektör och chef för Försvarets rationaliseringsinstitut 1968–1982 samt generaldirektör och chef för Försvarets civilförvaltning 1982–1989.

Han var huvudsekreterare i 1960 och 1962 års försvarskommittéer, ledamot av Försvarets prisregleringsdelegation 1959, ordförande i Militära tjänstgöringsåldersutredningen 1964 och Militära rationaliseringsutredningen 1965, särskild utredare beträffande värnpliktsförmåner i krig samt försvarets materielunderhåll 1981, militära provningsverksamheten och militära befälsbehov 1982 samt reservofficerssystemet 1989.

Resare invaldes 1984 som ledamot av Kungliga Krigsvetenskapsakademien.

Alf Resare karakteriseras så här i en nekrolog: ”Alf Resare var en framstående byråkrat i ordets bästa bemärkelse. Under sin tid som budgetsekretetare i Försvarsdepartementet blev han känd som ’de dubbla förkortningarnas mästare’, och med detta avsågs hans förmåga att klart men kyligt reducera alltför stora ekonomiska anspråk.”

Alf Resare är begravd på Skummeslövs kyrkogård.

Referenser

Källor
Kjellander, Rune: Kungl Krigsvetenskapsakademien. Svenska Krigsmanna Sällskapet (till 1805), Kungl Krigsvetenskapsakademien. Biografisk matrikel med porträttgalleri 1796–1995 (Kungl. Krigsvetenskapsakademien, Stockholm 1996), s. 193.
Norberg, Erik: ”Minnesteckningar över bortgångna ledamöter”, Kungl. Krigsvetenskapsakademiens handlingar och tidskrift, nr 6/2000, s. 11–13, PDF.
Uddling, Hans; Paabo, Katrin: Vem är det. Svensk biografisk handbok 1993 (Norstedts, Stockholm 1992), s. 916.

Födda 1926
Avlidna 1999
Män
Svenska generaldirektörer
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Personer från Kroppa socken
Svenska ämbetsmän under 1900-talet
Frioulöarna

Frioulöarna, franska: Îles du Frioul eller Archipel du Frioul, är en ögrupp bestående av fyra öar i Frankrike, belägen omkring 3 kilometer utanför Medelhavskusten vid Marseille. Administrativt tillhör öarna Marseilles 7:e arrondissement som en stadsdel i Marseille, Les Îles, och tillhör därmed även departementet Bouches-du-Rhône i regionen Provence-Alpes-Côte d'Azur. Öarna hade tillsammans 146 bofasta invånare 2012.

De fyra öarna är Pomègues i söder (2,7 km lång, 89 m maximal höjd), Ratonneau i norr (2,5 km lång, maximalt 86 m hög) med Hôpital Caroline, If i öster, känd för sin fästning som är plats för delar av handlingen i Alexandre Dumas den äldres klassiska roman Greven av Monte Cristo, samt den mindre holmen Tiboulen du Frioul strax väster om Ratonneau.

Referenser

Frankrikes ögrupper
Marseilles stadsdelar
Ögrupper i Medelhavet
Pompel og Pilt

Pompel og Pilt, även med titeln Reparatørene kommer!, är en norsk barn-TV-serie från 1969, skapad av Bjørg och Arne Mykle i samarbete med Ebbe Ording. Den handlar om de två reparatörerna Pompel och Pilt som letar efter någonting att reparera. I varje avsnitt anländer de till ett märkligt byggnadskomplex, där de drabbas av förvirrande händelseförvecklingar och stöter på den påstridige vaktmästaren Gorgon. TV-serien är gjord med handdockor och filmad i svartvitt.

Serien består av fem drygt tio minuter långa avsnitt. Den sändes ursprungligen på NRK från 10 oktober till 7 november 1969. Den har därefter visats i repris 1973, 1976, 1979, 1985 och 1994. Dess amoraliska och absurda berättande gav upphov till debatt om huruvida detta var passande underhållning för barn. Serien har senare fått kultstatus i Norge, i synnerhet hos den generation som växte upp på 1970-talet.

Avsnitt
 "Reparatørene kommer". Sänt 10 oktober 1969.
 "Reparatørene kommer – og kommer". Sänt 17 oktober 1969.
 "Reparatørene kommer igjen". Sänt 24 oktober 1969.
 "Reparatørene kommer tilbake". Sänt 31 oktober 1969.
 "Reparatørene kommer tilbake igjen". Sänt 7 november 1969.

Källor

Externa länkar
 Pompel og Pilt hos NRK TV 

Norska barnserier
Norska TV-serier från 1960-talet
Norskspråkiga TV-serier
NRK
TV-serieavslutningar 1969
TV-seriestarter 1969
Lagnö, Nyköpings kommun

Lagnö är en ö i Tystberga socken i Nyköpings kommun, nära fastlandet och Vålarö. Ön kallas även Rågsundet efter sundet mellan Vålarö och Lagnö. Lagnö har en yta av 63 hektar.

Lagnö låg tidigare vid en livligt trafikerad sjöled mellan Norrköping vidare över Nyköping upp till Stockholm. På 1600-talet fanns här en krog, Rågsundets krog eller Lagnö krog. Sedan länge har Lagnö lytt under Björksund. Under flera hundra år beboddes ön av fiskarbönder, men avfolkades sedan den sista fiskaren omkommit i en drunkningsolycka 1962. 1984 avstyckade ägaren till Björksund Nils Mörner nio fritidsfastigheter på Lagnö vilka såldes av. Sedan 1992 är en av dessa permanentbostad.

Källor 
 Sveriges öar, 3:e upplagan 2013, Anders Källgård s. 278.

Nyköpings kommun
Södermanlands öar
Skiensvassdraget

Skiens avrinningsområde är Norges tredje största avrinningsområde efter floderna Glomma och Drammen.  
Upptagningsområdet är 10,780 km2. Mätt längs den östra huvudgrenen (från Kvenna Hardangervidda) är längden 252 km.

Skiens avrinningsområde inkluderar floder som rinner ut i Norsjø norr om Skien:
 Vinje-Tokke avrinningsområde, som innefattar sjöarna Totak, Bandak, Kviteseidvatn och Flåvatn.
 Bøelva avrinningsområde, som innefattar sjöarna Sundsbarmvatn och Seljordsvatn. Bøelva rinner ut i Norsjø vid Årnesbukta.
 Tinnelva avrinningsområde, som innefattar Møsvatn, Kalhovdfjorden, Tinnsjø och Heddalsvatn såväl som floden Hjartdøla.

Floden Skien (Skienselva) börjar i Skien, vid Telemarkskanalens första lås och rinner genom Porsgrunn till mynningen av floden vid Frierfjorden vid Norsk Hydro fabrikskomplex.

Skiens avrinningsområde är kraftigt reglerat för kraftproduktion och stora delar kanaliseras. Telemarkskanalen förbinder Skien med Dalen vid deltat där floden Tokke rinner ut i västra änden av sjön Bandak. Kanalen förbinder de långa sjöarna Norsjø, Flåvatn, Kviteseidvatn och Bandak med hjälp av en serie av åtta slussar. Norsjø-Skien-kanalen, med lås i Skien och vid Løveid, byggdes 1854-1861 och är den äldsta av de två kanalerna. Denna kanal ansluter till hamnen Bryggevannet i Skien och Frierfjorden i Bamble. Bandak-Norsjø-kanalen är den andra ursprungskanalen och öppnades 1892.

Se även 
 Lista över floder i Norge
 Telemarkskanalen

Referenser

Noter

Andra källor 
 Eie, Jon Arne; Per Einar Faugli; Jens Aabel (1996): Elver og vann. Vern av norske vassdrag (Grøndahl Dreyer) 

Vattendrag i Norge
Siljans kommun
Ruth Nyström

Ruth Astrid Nyström, född 17 februari 1890 i Västervik, död 29 februari 1984 i Bromma, var en svensk målare, tecknare och skulptör.

Hon var dotter till ingenjören Carl Nyström och Ida Askeroth. Nyström studerade vid Wilhelmsons målarskola i Stockholm samt privat för Alice Nordin och Greta Gerell. Hon fortsatte därefter sina studier för Antoine Bourdelle vid Académie de la Grande Chaumière i Paris 1926–1927 och genom självstudier under längre vistelser i Paris. Hon medverkade i jubileumsutställningen i Eksjö 1938 och i utställningar arrangerade av Föreningen Svenska Konstnärinnor. Bland hennes offentliga arbeten märks gravvården över Kata Dalström. Hennes bildkonst består av barnporträtt, blomstermotiv och Stockholmsmotiv samt småskulpturer baserade på texter från HC Andersens sagor, Frödings dikter och Cervantes Don Quijote. Hennes teckningar har använts som illustrationer i Kata Dalströms liv, öden och äventyr, Stridbar kvinna och Minnen i fackelsken.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 293, Allhems Förlag, Malmö.

Noter

Svenska skulptörer under 1900-talet
Kvinnor
Födda 1890
Avlidna 1984
Personer från Västervik
Svenska målare under 1900-talet
Svenska tecknare under 1900-talet
Gaula (Sogn og Fjordane)

Gaula är ett vattendrag i landskapet Sunnfjord i Vestland fylke i västra Norge. Det 70 kilometer långa vattendraget är den primära delen av Gaularvassdragets avrinningsområde som omfattar 632 km2 genom kommunerna Sogndal och Sunndal. Floden är lämplig för laxfiske.

Vattendraget löpte tidigare genom den dåvarande kommunen Gaular, därav dess namn.

Bilder

Referenser

Se även 
 Lista över floder i Norge

Vattendrag i Norge
Sogndals kommun
Sunndals kommun
Märta Brayer

Märta Ingegerd Margaretha Brayer, född 28 februari 1922 i Stockholm, död 10 december 2000 i Paris, var en svensk-fransk målare, tecknare och grafiker.

Hon var dotter till majoren Carl Gustaf Hugo Carlsson Leijonhielm och Emma Posse och från 1953 gift med Alain Charles Henri Jean Brayer samt syster till Görel Margaretha Elisabeth Christina Leijonhielm. Brayer studerade vid Ollers målarskola 1940 och för Akke Kumlien och Harald Sallberg 1942–1945 och vid Otte Skölds målarskola 1945 samt vid Konsthögskolan 1946–1949. Efter studierna har hon huvudsakligen varit bosatt i Frankrike varifrån hon företog studieresor till Nederländerna, England, Spanien och Italien. Separat ställde hon ut i Värnamo 1948 och på Galerie Yves Michel i Paris 1965, Hon medverkade i Nationalmuseums utställning Unga tecknare och upprepade gånger i Salon des Indépendants i Paris och andra franska utställningar. Hon målade med en bred motivbas i skiftande tekniker i olja, pastell, gouache eller akvarell och signerar sina arbeten med  Märta Leion.  Brayer finns representerad vid Nationalmuseum i Stockholm.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V sid 831, Allhems Förlag, Malmö.

Noter

Svenska målare under 1900-talet
Franska konstnärer 
Kvinnor
Födda 1922
Avlidna 2000
Konstnärer från Stockholm
Representerade vid Nationalmuseum
Svenska tecknare under 1900-talet
Svenska grafiker under 1900-talet
Lisbeth Salomonsson

Viktoria Elisabeth (Lisbeth) Salomonsson, född 9 juli 1884 i Ryssby församling i Kronobergs län, död 15 mars 1977 i Mörbylånga, var en svensk målare.

Hon var dotter till lantbrukaren Karl Gustaf Salomonsson och hans hustru Helena Nilsdotter. Salomonsson uppges ha studerat vid Konstakademien vintrarna 1921 och 1922 samt privat för Wilhelm Smith. Hon medverkade i utställningar i Huskvarna, Växjö, Borgholm, Jönköping och Ljusdal under 1930- och 1940-talet. Hennes konst är stark influerad av hennes svåger Per Ekström (gift med Salomonssons syster Hanna Petronella) och består av blomsterstilleben och landskapsmålningar från Öland.

Referenser

Svenska målare under 1900-talet
Kvinnor
Födda 1884
Avlidna 1977
Personer från Ryssby socken, Kronobergs län
Birgitta Sandberg (konstnär)

Sigrid Birgitta Margareta Sandberg, född 7 oktober 1919 i Stockholm, död 6 juni 1966 i Norrköping, var en svensk teckningslärare, keramiker och målare. 

Hon var dotter till Gustaf Emil Sandberg och Greta Laurentia Sjunnesson samt syster till Kerstin Bränngård. Sandberg studerade vid Welamson illustrations- och teckningsskola i Stockholm 1958–1941 och för Carl Malmsten vid Nyckelviksskolan samt vid Accademia di Belle Arti di Roma i Rom 1956–1957 och under studieresor till Paris och Italien. Separat ställde hon bland annat ut i Stockholm och Norrköping och tillsammans med sina föräldrar och syster ställde hon ut i Örnsköldsvik. Hon har tilldelats Norrköpings kommuns kulturstipendium ett flertal gånger. Bland hennes offentliga arbeten märks en väggmålning på Gunillagården i Junsele och en altartavla för Dorotea kapell samt en altartavla till doprummet på Norrköpings lasarett. Hennes konst består av barnstudier, blommor, landskap huvudsakligen utförda i akvarell.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V sid 27-28, Allhems Förlag, Malmö. 

Svenska konsthantverkare under 1900-talet
Svenska målare under 1900-talet
Svenska keramiker
Svenska lärare under 1900-talet
Konstnärer från Stockholm
Födda 1919
Avlidna 1966
Kvinnor
Eva Sandberg

Eva Marianne Carlsdotter Sandberg, ogift Schenström, född 24 februari 1907 i Ljungs socken, Göteborgs och Bohus län, död 15 september 1979 i Adolf Fredriks församling i Stockholm, var en svensk skulptör och grafiker.

Eva Sandberg studerade vid Accademia di Belle Arti i Perugia och vid olika teckningsskolor i Rom. Hon debuterade i en utställning tillsammans med Inga von Werdenhoff och Kalle Jansson i Nyköping och ställde därefter ut separat i bland annat Stockholm och Kristinehamn. Bland hennes offentliga arbeten märks en glaserad terracottarelief på Rådmansö församlingshem samt en terracottaskulptur på Kristinehamns lasarett. Hennes konst består av mindre skulpturer i terracotta och brons samt träsnitt och etsningar.

Hon var dotter till ingenjören Carl Schenström och Hedvig von Fieandt och från 1935 gift med redaktören Sten Sandberg (1903–1997). Eva Sandberg är gravsatt i minneslunden på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Källor 
Svenskt konstnärslexikon, del V, sid 28, Allhems Förlag, Malmö. 
 Sandberg, Eva Marianne Carlsdotter på SvenskaGravar.se

Noter

Svenska skulptörer under 1900-talet
Svenska grafiker under 1900-talet
Personer från Ljungs socken, Bohuslän
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1907
Avlidna 1979
Kvinnor
Ernst Wenck

Ernst Wenck, född den 18 mars 1865 i Reppen nära Frankfurt an der Oder (nuvarande Rzepin i Polen), död den 23 januari 1929 i Berlin, var en tysk bildhuggare.

Wenck erhöll sin utbildning vid Berlins konstakademi (under Schaper), studerade vidare i Paris och Rom och räknades med tiden som en av de främsta bildhuggarna i Berlin. Efter att ha skapat Förälskad faun (i Berlins Viktoriapark), ett kejsar Vilhelmmonument för Lichterfelde vid Berlin och många andra utförda han Drickande flicka (marmor, 1901, Berlins nationalgalleri), kejsarmonument för Weissenfels, Brunnensäule (Spindlershof, Berlin) och så vidare. Bland verk från hans senare år kan nämnas Ver vivum (grupp med ung man och kvinna, 1925).

Källor 
 

Tyska skulptörer
Skulptörer under 1800-talet   
Skulptörer under 1900-talet
Tyska konstnärer under 1800-talet   
Tyska konstnärer under 1900-talet
Födda 1865
Avlidna 1929
Män
Salmonsens
Le Chapitre

Le Chapitre är en administrativ stadsdel (quartier) i 1:a arrondissementet i centrala Marseille, belägen norr om den östra änden av avenyn Canebière och öster om Boulevard d'Athènes. Stadsdelen hade 7 080 invånare år 2012. 

Området har sitt namn efter det ordenskapitel som fanns här tidigare. Stadsdelen ingår även i det informella område som kallas quartier des Réformés efter den närliggande Réformés-kyrkan, officiellt kallad Saint-Vincent-de-Paul.

Källor 

Marseilles stadsdelar
Colin White (ishockeyspelare född 1997)

Colin Andrew White, född 30 januari 1997 i Hanover i Massachusetts, är en amerikansk professionell ishockeyforward som spelar för Florida Panthers i NHL.

Han har tidigare spelat för Ottawa Senators i NHL; Binghamton Senators och Belleville Senators i AHL; Boston College Eagles i NCAA samt Team USA i USHL.

White draftades av Ottawa Senators i första rundan i 2015 års draft som 21:a spelare totalt.

Den 2 april 2017 skrev White ett treårigt kontrakt på ingångsnivå med Ottawa Senators.

Statistik

Internationellt

Referenser

Externa länkar 
Colin White NHL stats – Hockey-Reference.com
Colin White (b.1997) hockey statistics and profile at hockeydb.com

Män
Födda 1997
Levande personer
Personer från Plymouth County, Massachusetts
Idrottare från Massachusetts
Amerikanska ishockeyspelare
Amerikanska idrottare under 2000-talet
Spelare med anknytning till USA Hockey National Team Development Program
Spelare i Team USA (USHL)
Spelare valda i NHL Entry Draft 2015
Spelare valda av Ottawa Senators i NHL Entry Draft
Ishockeyspelare i Boston College Eagles (herrar)
Alumner från Boston College
Spelare i Ottawa Senators
Spelare i Binghamton Senators
Spelare i Belleville Senators
Spelare i Florida Panthers
What Should Not Be Unearthed

What Should Not Be Unearthed är det åttonde studioalbumet av det amerikanska technical death metal-bandet Nile. Albumet släpptes den 28 augusti 2015 i Europa genom Nuclear Blast Records.

Låtlista 
"Call to Destruction" – 5:45
"Negating the Abominable Coils of Apep" – 4:14
"Liber Stellae Rubeae" – 3:48
"In the Name of Amun" – 6:50
"What Should Not Be Unearthed" – 6:58
"Evil to Cast Out Evil" – 5:38
"Age of Famine" – 4:12	 
"Ushabti Reanimator" (instrumental) – 1:30	
"Rape of the Black Earth" – 4:35	 
To Walk Forth from Flames Unscathed" – 6:36

Text: Karl Sanders
Musik: Nile

Medverkande 
Musiker (Nile-medlemmar)
Karl Sanders – gitarr, sång, basgitarr
Dallas Toler-Wade – gitarr, sång, basgitarr
George Kollias – trummor

Bidragande musiker
Pete Hammoura – percussion, sång
Ytterligare sång – Jon Vesano, Mike Breazeale, Brad Parris, Jason Hagan, Robert Dirr, Rick Ballenger, Larry Gore, Dion Sweatt, Rob Crouch Matthew Kay, Jason Moon, Shawn Allen, Matt Nations, Zach Guttery, Brillo Fusillo, Dana Bryant, Chris King, Justin Wilbanks, Aaron Morris

Produktion
Nile – producent
Neil Kernon – ljudmix
Bob Moore – ljudtekniker
Alan Douches – mastering
Michał "Xaay" Loranc – omslagskonst

Referenser

Externa länkar 
Sångtexter på Dark Lyrics

Album av Nile
Musikalbum 2015
Thiers, Marseille

Thiers är en stadsdel i 1:a arrondissementet i centrala Marseille, belägen söder om avenyn Canebière. Stadsdelen hade 5 314 invånare 2012.

Stadsdelen är uppkallad efter presidenten och historikern Adolphe Thiers (1797–1877). Bland områdets mest kända landmärken finns teatern Théâtre du Gymnase och Marseilles äldsta gymnasieskola, Lycée Thiers.

Källor 

Marseilles stadsdelar
Qingshuifloden

Qingshuifloden eller Qingshui He () är ett vattendrag i Gansu i Kina. Qingshuifloden rinner upp öster om Zhuanglangs centralort och rinner mot sydväst tills den förernas med Hulufloden.

Vid Qingshuiflodens södra strand finns den primära utgrävningsplatsen för den förhistoriska neolitiska Dadiwankulturen.

Referenser

Noter 

WP:Projekt Kina
Vattendrag i Gansu
Läskskatt

Läskskatt är en punktskatt på läskedrycker som införts i bland annat i Storbritannien, Mexiko och USA med avsikt att minska konsumtion för att på så sätt minska fetma och diabetes. Skatten är ett specialfall av sockerskatt som funnits i flera europeiska länder, tidigare  som lyxskatt eller som handelshinder men senare av hälsoskäl. Läskskatt riktar sig mot sötade och smaksatta drycker och undantar socker som finns naturligt i råvaror som mjölk och juice. Danmark införde läskskatt 2009 men den togs bort 2013 eftersom den ansågs verkningslös.

I USA finns ingen statlig läskskatt utan den har på flera håll införts lokalt. En 20-procentig minskning uppmättes i Berkeley år 2017.

Referenser

Punktskatter
Cisticola bailunduensis

Cisticola bailunduensis, "huambocistikola", är en fågelart i familjen cistikolor inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer enbart i västra Angola. Den betraktas oftast som underart till klippcistikola (C. emini) eller långstjärtad cistikola (C. aberrans) när den förra inkluderas i den senare, men urskiljs sedan 2016 som egen art av Birdlife International och IUCN.

Status 
Den kategoriseras av IUCN som livskraftig.

Noter

Kommentarer

Källor

Externa länkar 

Cistikolor
Cisticola
Fåglar i etiopiska regionen
Slowly We Rot

Slowly We Rot är det amerikanska death metal-bandet Obituarys debutalbum, utgivet 1989 av skivbolaget R/C Records.

Låtlista 
"Internal Bleeding" – 3:01
"Godly Beings" – 1:55
"'Til Death" – 3:56
"Slowly We Rot" – 3:36
"Immortal Visions" – 2:25
"Gates to Hell" – 2:47
"Words of Evil" – 1:55
"Suffocation" – 2:35
"Intoxicated" – 4:40
"Deadly Intentions" – 2:09
"Bloodsoaked" – 3:10
"Stinkupuss" – 3:01

Text: John Tardy
Musik: Obituary

Medverkande 
Musiker (Obituary-medlemmar)
 John Tardy – sång
 Allen West – sologitarr
 Trevor Peres – rytmgitarr
 Daniel Tucker – basgitarr
 Donald Tardy – trummor

Produktion
Scott Burns – producent, ljudtekniker, ljudmix
John Tardy – ljudmix
Donald Tardy – ljudmix
Mike Fuller – mastering
Monte Conner – omslagsdesign
Rob Mayworth – illustrationer
Tim Hubbard – foto

Referenser

Externa länkar 
Låttexterna på DarkLyrics.com
Slowly We Rot på Encyclopaedia Metallum

Amerikanska debutalbum
Musikalbum 1989
Album av Obituary
Pi Geminorum

Pi Geminorum (latiniserat av π Geminorum, förkortat till π Gem) är en stjärna belägen norr om Castor i stjärnbilden Tvillingarna. Med en skenbar magnitud på 5,14 är den svagt synlig för blotta ögat under en mörk natt. Baserat på en årlig parallaxförskjutning av 4,93 mas, ligger stjärnan på ett avstånd av ca 660 ljusår från solen. På det avståndet är den skenbara magnituden hos stjärnan minskad med en interstellär absorptionsfaktor på 0,033 på grund av rymdstoft.

Egenskaper
Pi Geminorum är en utvecklad röd jättestjärna med spektraltyp M1 IIIa. Den uppmätta vinkeldiameter är 2,58 ± 0,20 mas. Vid det beräknade avståndet till stjärnan, ger detta en fysisk storlek som är ca 56 gånger solens radie. Strålningen från dess yttre atmosfär är omkring ettusen gånger större än solens vid en effektiv temperatur på 3 900 K.

Under Rosat All-Sky Survey visade det sig, oväntat för en röd jätte, att Pi Geminorum är en röntgenkälla. Den mest troliga källan för denna emission är en följeslagare av magnitud 11,4 belägen på en vinkelseparation av 21 bågsekunder på en lägesvinkel av 214°. Denna stjärna antas vara en astrometrisk följeslagare till Pi Geminorum.

Källor

Referenser

Externa länkar
https://www.universeguide.com/star/pigeminorum

Stjärnbilden Tvillingarna
Bayerobjekt
Röda jättar
Dubbelstjärnor
Flamsteedobjekt
HD-objekt
HR-objekt
Villa Wurmbach

Villa Wurmbach är sedan 2004 Tysklands förbundspresidents tjänstebostad, belägen på Pücklerstrasse 14 i villastadsdelen Dahlem i sydvästra Berlin. Villan uppfördes 1912 i brittisk lantgodsstil för fabrikören Julius Heinrich Friedrich Wurmbach jr.

Villan köptes in av den västtyska staten 1962 för att användas som gästbostad. Efter en omfattande renovering 1998 blev villan tjänstebostad åt förbundskanslern Gerhard Schröder 1999–2001. Sedan 2004 har villan varit tjänstebostad åt förbundspresidenten. Den första presidenten som bosatte sig i villan var Horst Köhler, som i likhet med föregångaren Johannes Rau endast använde presidentslottet Schloss Bellevue i centrala Berlin som arbetsplats och för representation.

Källor 

Byggnader och anläggningar i Berlin
Dahlem