kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Herbert Hamilton

Gustaf Herbert Hamilton, född 16 mars 1914 i Djursholm, Danderyds kommun, död 30 januari 1986 i Kungsholms församling i Stockholm, var en svensk greve och målare.

Han var son till generaldirektören Henning Adolf Hamilton och friherrinnan Kerstin Carlsdotter Sparre och från 1939 gift med Blenda Sofia Ekman. Hamilton studerade vid Otte Skölds målarskola i Stockholm 1932–1934 och vid Konsthögskolan 1940–1946 samt under studieresor till Indien, där han studerade vid Rabindranath Tagores skola  Shantiniketan 1935–1936, och Frankrike 1946–1947. Separat ställde han ut på bland annat Färg och Form 1951 och han medverkade i utställningar med konstnärsgruppen 7 unga i Stockholm, Karlstad och Köpenhamn och i utställningar anordnade av Sveriges allmänna konstförening. Hans konst består av stilleben, interiörer, utsikter, vårmotiv, porträtt och landskap. Hamilton är representerad vid Moderna museet i Stockholm och vid Linköpings museum.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del III sid 39-40, Allhems Förlag, Malmö.
Svenska konstnärer, Biografisk handbok, Väbo förlag, 1987, sid 191,

Noter

 
Svenska målare under 1900-talet
Födda 1914
Avlidna 1986
Män
Aki Lahtinen

Aki Lahtinen, född 31 oktober 1958 i Jyväskylä, är en finsk före detta fotbollsspelare. Han gjorde 56 landskamper för Finlands landslag och blev utsedd till årets spelare i Finland 1980 och 1981.

Meriter
OPS
Tipsligan: 1979, 1980

Referenser

Externa länkar
Aki Lahtinen på National-Football-Teams.com
Aki Lahtinen på transfermarkt.co.uk

Levande personer
Födda 1958
Män
Finländska fotbollsspelare
Spelare i Notts County FC
H.C. Andersens Boulevard

H.C. Andersens Boulevard är den mest trafikerade genomfartsleden i centrala Köpenhamn, Danmark. Den 1,3 kilometer sexfiliga vägen löper rakt igenom stadens centrum.

Externa länkar 

Gator i Köpenhamn
Sven Torsten Åke Hammarberg

Sven Torsten Åke Hammarberg, född 14 januari 1900 i Stockholm, död 1974, var en svensk skulptör.

Han var son till Eugén Hammarberg och Wilhelmina Henrietta Sandahl och från 1940 gift med Mary Elisabet de Verdier. Hammarberg studerade vid  Tekniska skolan i Stockholm 1920-1922 och fortsatte därefter med praktik i sin faders ateljé innan han studerade för Emile-Antoine Bourdelle vid Académie de la Grande Chaumière i Paris 1928-1930 och för P Bouchard, M Landowski och P Niclausse vid Académie Julian samt för Nils Sjögren vid Konsthögskolan i Stockholm 1931-1935. Han specialiserade sig tidigt på porträttbyster bland annat utförde han en porträttbyst över konstnären Knut Hanqvist 1933, men efter 1935 ägnade han sig huvudsakligen åt medaljkonst som skulptör. Av de flera hundra medaljförlagorna märks bland annat de över Carl von Linné gjuten 1939 och M/S Albatross oceanografiska expedition gjuten 1948. Han ställde ut med porträttbyster på Parissalongen 1929 och 1930 samt medverkade i den internationella medaljutställningen i Madrid 1951 där han tilldelades en belöningsmedalj i brons. Hammarberg är representerad vid Linköpings museum och Kungliga Myntkabinettet i Stockholm.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del III sid 42, Allhems Förlag, Malmö.
Svenska konstnärer, Biografisk handbok, Väbo förlag, 1987, sid 192, 

 
Svenska skulptörer under 1900-talet
Födda 1900
Avlidna 1974
Män
Konstnärer från Stockholm
Ethel Lackie

Ethel Minnie Lackie, född 10 februari 1907 i Chicago, död 15 december 1979 i Newbury Park, var en amerikansk simmare.

Lackie blev olympisk guldmedaljör på 100 meter frisim vid sommarspelen 1924 i Paris.

Källor 

Amerikanska simmare
Amerikanska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1924
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 1924
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1924 från USA
Idrottare från Chicago
Födda 1907
Avlidna 1979
Kvinnor
Frisimmare
Johan Hammarsson

Johan Hammarsson även namnvarianterna Hamarson, Hammar, Hammarson förekommer, född 15 juni 1703 i Gävle, död 19 juni 1729 i Stockholm, var en svensk kopparstickare och tecknare. 

Han var son till rådmannen Johan Hammar och Anna Lenberg. Hammarsson avlade studentexamen i Uppsala 1720 och blev därefter elev till Johannes van den Aveelen. Hammarsson blev en skicklig kopparstickare och arbetade i anslutning till Elias Brenner och för Erik Dahlberghs Suecia utförde han två plåtar. På 1720-talet utförde han ett antal porträttgravyrer över Magnus Julius De la Gardie, biskopen i Åbo Johannes Gezelius, skalden J.G. Hallman och Arvid Horn. Hammarsson är representerad vid Kungliga biblioteket i Stockholm.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del III sid 43, Allhems Förlag, Malmö.
Svenska konstnärer, Biografisk handbok, Väbo förlag, 1987, sid 192, 

 
Svenska grafiker under 1700-talet
Födda 1703
Avlidna 1729
Män
Konstnärer från Gävle
Svenska tecknare under 1700-talet
Kerstin Hammarlund

Kerstin Hammarlund, född 1929 i Stockholm, är en svensk målare. 

Hammarlund studerade konst vid Pernbys målarskola i Stockholm under 1950-talet. Hon har sedan början av 1970-talet i huvudsak arbetat med temautställningar, för att genom konsten beskriva mänskliga. Hammarlund är representerad vid Eskilstuna konstmuseum samt i ett flertal kommuner.

Tryckta källor
Svenska konstnärer, Biografisk handbok, Väbo förlag, 1987, sid 192, 

 
Svenska målare under 1900-talet
Födda 1929
Levande personer
Kvinnor
Konstnärer från Stockholm
Västlig dolknäbb

Västlig dolknäbb (Schistes albogularis) är en fågel i familjen kolibrier.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i västra Anderna och centrala Andernas västsluttning i Colombia och söderut till västra Ecuador. Den betraktades tidigare som underart till Schistes geoffroyi.

Status 
Arten kategoriseras av IUCN som livskraftig.

Noter

Källor

Externa länkar 

Kolibrier
Fåglar i neotropiska regionen
Lennart Wohlgemuth

Lennart Abraham Wohlgemuth, född 18 december 1940, är en svensk civilekonom, ämbetsman och samhällsvetenskaplig forskare, som inriktat sig på europeisk biståndspolitik.

Lennart Wohlgemuth var från 1960-talet anställd vid SIDA. Han var 1993–2005 direktör för Nordiska Afrikainstitutet och mellan september 2007 och augusti 2008 tillförordnad generaldirektör för myndigheten institutet för utvärdering av internationellt utvecklingssamarbete (SADEV). Han utsågs 2006 till gästprofessor i Afrikakunskap med inriktning på svensk och europeisk biståndspolitik på institutionen för globala studier vid Göteborgs universitet.

Bibliografi i urval
Bistånd på utvecklingens villkor – en antologi (redaktör), Nordiska Afrikainstitutet, Uppsala 1994, 
Svenskt utvecklingssamarbete 50 år, Göteborgs universitet, Göteborg 2012.

Externa länkar 
Om Lennart Wohlgemuth på Göteborgs universitets webbplats

Afrikaforskare
Svenska professorer i samhällsvetenskap
Personer verksamma vid Göteborgs universitet
Män
Födda 1940
Levande personer
Ylä-Tarvojärvi

Ylä-Tarvojärvi eller Tarvojärvi är en sjö i Finland. Den ligger i kommunen Enare i landskapet Lappland, i den norra delen av landet,  km norr om huvudstaden Helsingfors. Ylä-Tarvojärvi ligger  meter över havet. Arean är  hektar och strandlinjen är  kilometer lång. Sjön   Omgivningarna runt Ylä-Tarvojärvi är i huvudsak ett öppet busklandskap.

Källor 

Insjöar i Enare
San Bartolomeo dei Vaccinari

San Bartolomeo dei Vaccinari, även benämnd Santo Stefano de Arenula, var en kyrkobyggnad i Rom, helgad åt aposteln Bartolomaios och ursprungligen åt den helige martyren Stefanos. Kyrkan var belägen vid dagens Via di San Bartolomeo de' Vaccinari i Rione Regola. Kyrkan revs år 1885 för att möjliggöra uppförandet av Tiberkajerna (muraglioni). Tillnamnet ”Vaccinari” syftar på Confraternita dei Vaccinari, garvarnas skrå.

Kyrkans historia
Kyrkan uppfördes sannolikt under högmedeltiden. Den nämns i en bulla promulgerad 1186 av påve Urban III; bullan uppräknar den bland filialerna till församlingskyrkan San Lorenzo in Damaso. Därtill förekommer den i Il catalogo Parigino (cirka 1230) som s. Stephanus de Baccinariis, i Il catalogo di Torino (cirka 1320) som Ecclesia sancti Stephani de Arenula och i Il catalogo del Signorili (cirka 1425) som sci. Stephani in victimariis.

Arkeologiska fynd har visat att boskap slaktades i närheten av kyrkan under medeltiden. Med tiden etablerade sig garvare i grannskapet. På 1300-talet var kyrkan församlingskyrka, men denna rätt upphävdes år 1570, då den överläts av påve Pius V till garvarnas skrå, som tidigare hade innehaft kyrkan San Paolo alla Regola. Detta skrå ändrade då dedikationen från Stefanos till Bartolomaios, som var deras skyddspatron. Enligt traditionen led aposteln Bartolomaios martyrdöden genom att bli flådd levande.

Skrået byggde om kyrkan år 1723 och den fick en elliptisk grundplan. Kyrkan restaurerades år 1827. Under 1880-talet genomfördes omfattande omstruktureringar av stadsplanen i området och 1885 revs San Bartolomeo dei Vaccinari. Interiören hade sedan en tid före rivningen nyttjats som förvaringsrum.

Högaltarmålningen var utförd av Giovanni de' Vecchi och föreställde Den helige Bartolomaios martyrium. Två av de fyra sidokapellens altartavlor var utförda av Jacopo Zoboli och Francesco Ragusa. Takfresken var ett verk av Niccolò Circignani, kallad Il Pomarancio. Interiören hade åtta korintiska halvkolonner, fyra på var sida, och dess stuckutsmyckning var rik. I absidens halvkupol satt Den helige Andes duva i stuck, omgiven av putti. Korets fresker var ett verk av Michelangelo Cerruti. Det första kapellet på höger hand var invigt åt Jungfru Maria och hade en målning av Cerruti, föreställande Jungfru Maria med helgon. Det andra kapellet hade en tavla av nämnde Zoboli. De bägge kapellen till vänster hade altarmålningar av Cerruti; det närmast koret var invigt åt den helige Stefanos och hade målningen Den helige Stefanos martyrium.

Högaltaruppsatsen med marmor och förgylld brons fördes senare till en kyrka i Assab i Eritrea, som då  utgjorde en italiensk koloni.

Bilder

Källor

Fotnoter

Romersk-katolska kyrkobyggnader i Rom (rione Regola)
Ej längre existerande kyrkobyggnader i Rom
Rione Regola
Kyrkobyggnader helgade åt aposteln Bartolomaios
Romersk-katolska kyrkobyggnader rivna under 1800-talet
Karunaratne Abeysekera

Karunaratne Abeysekera, född 3 juni 1930 i Matara, Sri Lanka, död 20 april 1983  i Colombo, var en av Sri Lankas mest kända radiomän inom sinhalaspråket.

Biografi
Abeysekera föddes i Ratmale nära Matara i södra Sri Lanka. Han utbildades på Nalanda College i Colombo med Siri Perera som sin singalesiske lärare. 

Han upptäcktes av värden för barnradioprogrammet Lama Piṭiya ("Barnens land") Siri Aiya (Även känd som UAS Perera - Siri Perera QC) som sändes över Radio Ceylon, den äldsta radiostation i södra Asien. Lama Piṭiya var ett skyltfönster för unga talanger, och Abeysekera ställde upp med sina dikter i programmet på 1940-talet. Han blev genast mycket populär hos allmänheten och förblev en popikon till sin död.

Abeysekera var en pionjär inom radioprogram förda på sinhala. Han var speciell genom att han lanserade ett tonårsprogram och gjorde karriär vid Radio Ceylon, där han började 1950 vid 20 års ålder. År 1958 skickades han till London för träning av specialsändningar vid BBC. Studio 5 i Sri Lanka Broadcasting Corporation har fått sitt namn efter honom.

Karriär
Abeysekera gjorde karriär som uppläsare, konferencier, textförfattare, dialogförfattare och poet - han skrev också barnberättelser. Han arbetade mycket nära med en annan berömd programmakare, Vernon Corea. De var ett av de mest produktiva radioteamen i Sri Lanka. Hans låtar har sjungits av en rad musiker, bland dem Pundit Amaradeva, Nanda Malini, HR Jothipala, JA Milton Perera och Mignonne Fernando och The Jetlines. Abeysekera stod också bakom singalesisk översättning av klassiska hits som "Master Sir" skriven och komponerad av Nimal Mendis.

Abeysekera skapade historia i radiovärlden genom att vara den förste cricketkommentatorn som använde det singalesiska språket sinhala. Han kommenterade matcher som Ceylon spelade mot gästande engelska, indiska och  australiska lag från 1950-talet till 1970-talet. Han kommenterade också lokala cricketmatcher. Han var tvungen att utforma cricketterminologi för att kunna beskriva spelet - detta var ett outforskat område i det singalesiska språket och hans termer för att beskriva olika aspekter av cricket används än i dag. 

Abeysekera vann det prestigefyllda Sarasaviya Awards för sina texter på två tillfällen. Regeringen i Sri Lanka har namngett en gata efter honom i huvudstaden Colombo.

Källor

Födda 1930
Avlidna 1983
Män
Lankesiska författare
Personer från Colombo
Personer i Sri Lanka under 1900-talet
Batman: The Telltale Series

Batman: The Telltale Series är ett episodiskt peka-och-klicka-äventyrsspel utvecklat och utgivet av Telltale Games och distribueras av Warner Bros. Interactive Entertainment under dess etikett DC Entertainment. Spelet är baserat på Bob Kanes och Bill Fingers serietidning Batman, men som inte är anknuten till någon tidigare adaptering av serietidningen på film eller andra medier.

Röstskådespelare 
 Troy Baker - Batman / Bruce Wayne, Thomas Wayne
 Laura Bailey - Catwoman / Selina Kyle
 Richard McGonagle - Carmine Falcone
 Jason Spisak - Penguin / Oswald Cobblepot
 Travis Willingham - Harvey Dent / Two-Face
 Enn Reitel - Alfred Pennyworth
 Erin Yvette - Vicki Vale
 Murphy Guyer - James Gordon
 Krizia Bajos - Renee Montoya
 Robert Clotworthy - Jack Ryder, Peter Grogan
 Dave Fennoy - Lucius Fox
 Steven Blum - Blockbuster
 Anthony Ingruber - Joker
 Robert Pescovitz - Mayor Hill
 Lorri Holt - Regina Zellerback

Referenser

Externa länkar 
 

Datorspel 2016
Peka-och-klicka-äventyrsspel
Äventyrsspel
Episodiska datorspel
Datorspel baserade på tecknade serier
Windows-spel
Macintosh-spel
Xbox 360-spel
Xbox 360 Live Arcade-spel
Xbox One-spel
Playstation 3-spel
Playstation 4-spel
Playstation Network-spel
IOS-spel
USA i fiktion
Batmanspel
Västan (biograf)

Västan var en biograf vid Västertorpsplan i stadsdelen Västertorp, södra Stockholm. Biografen öppnade 1954 och stängde 1971.

Historik
Västertorps centrum med Västertorpsplan utformades i början av 1950-talet som det sista av Stockholms förortscentra efter traditionellt mönster som innebar att butiker samt olika serviceinrättningar anordnades på båda sidor av en huvudgata, i detta fall längs med Störtloppsvägen som utvidgar sig till Västertorpsplan strax norr om tunnelbanestationen. På Störtloppsvägen 12 inrättades även en förortsbiograf som fick namnet ”Västan”. 

Huset och biografen byggdes av Stockholmshem efter ritningar av Stockholms stads fastighetskontors arkitektbyrå där deras chefsarkitekt, Nils Sterner tillsammans med Berndt Alfreds stod för utformningen. Salongsbyggnaden hade 400 platser och sträckte sig helt under mark bakom huslängan. Baldakinen över entrén var kopparklädd och salongens väggar bestod av mörkrött tegel, medan ridån gick i gult och fåtöljernas klädsel i blått. Den konstnärliga utsmyckningen bestod av en Thaliamask skapad av Arne Jones. 

Västan  invigdes den 3 maj 1954 och drevs av Sveriges Folkbiografer. Som så många biografer föll även Västan offer för biografdöden. Sista filmen visades den 2 maj 1971, sedan övertog en kyrklig organisation lokalerna.

Källor 
 RAÄ:s bebyggelseregister: STOCKHOLM SLALOMSVÄNGEN 3 - husnr 1.

Västertorp
Nedlagda biografer i Stockholm
Hr1

Hr1, först kallad P1, är en klass tunga finska ånglok, med smeknamnet Ukko-Pekka. Lokomotiven är de största ångloken för snälltåg som någonsin byggdes i Finland.

Under tidigt 1930-tal konstaterade Statsjärnvägarna att man behövde längre och snabbare passagerartåg, och 1932–1936 planerade man så ett nytt tungt snälltågslokomotiv. Klassen kallades först P1, men 1942 byttes benämningen mot Hr1. Förkortningen kommer av "henkilö", person, och "raskas", tung. Smeknamnet Ukko-Pekka syftar på presidenten P. E. Svinhuvud.

De två första lokomotiven (1001 och 1002) beställdes 1936 och levererades 1937, de följande fyra beställdes 1938, men vinterkriget försenade leveranserna. Lokomotiven byggdes ursprungligen att köras med kol, men eldades tidvis med lättillgänglig björk istället. Ett av loken (1005) byggdes om för olja under efterkrigstiden, då oljan ett tag var billigare än kol. Sammanlagt byggdes drygt tjugo Hr1-lok. De var flaggskeppen i lokomotivflottan och drog snälltåg på de längsta linjerna.

På 1960-talet övergick man till diesellok på de flesta turer, men Hr1-loken användes fortfarande för de snabbaste turerna. Mot slutet av decenniet övergick de till att endast köra mellan Helsingfors och Riihimäki. Den sista reguljära turen med Hr1-lok från Helsingfors kördes i maj 1970, den sista officiella passagerarturen med ånglok, också då Hr1, från Pieksämäki till Kouvola i maj 1971. Loken användes en kort tid våren 1974 mellan Vasa och Seinäjoki.

När trafiken definitivt upphört lades lokomotiven upp nära Haapamäki för att kunna användas i kristid, med tanke på störningar i oljeimporten. 1981 restaurerade och testkörde man Hr1 1004 för att se hur maskineriet klarat lagringen. Lokomotivet användes sedan för privata tåg och museiturer fram till 1990.

1990 övergavs strategin att ha ånglok för kristida behov. En del av loken har sålts till entusiaster, en del har skrotats. Museiturer ordnas ibland, men nya säkerhetssystem har gjort detta svårare än vad det var på 1980-talet.

Källor

Externa länkar 

Ånglok
Pacific-lok
Virginia (datorspel)

Virginia är ett äventyrsspel utvecklat av Variable State och utgivet av 505 Games. Spelet berättar historien om den nya FBI-agenten Anne Tarver när hon undersöker sitt första fall; försvinnandet av en saknad pojke på Virginias landsbygd. Virginia släpptes den 22 september 2016 till Playstation 4, Xbox One, Microsoft Windows och OS X.

Spelet tillkännagavs först i juli 2014 och var tidigare tänkt att släppas i 2015. En spelprototyp visades upp på Future of StoryTelling i 2014 och på EGX Leftfield Collection samma år. Den 30 augusti 2016 meddelades att datorspelsutgivaren 505 Games skulle utgiva spelet. Ett speldemo släpptes på Steam för att sammanfalla med tillkännagivandet.

Referenser

Externa länkar 

Datorspel 2016
Playstation 4-spel
Xbox One-spel
Macintosh-spel
Windows-spel
Äventyrsspel
Indiespel
1992 i fiktion
Virginia i fiktion
USA i fiktion
Datorspel med kvinnliga huvudpersoner
Ytri-Strákur

Ytri-Strákur är en bergstopp i republiken Island. Den ligger i regionen Norðurland eystra,  km nordost om huvudstaden Reykjavík. Toppen på Ytri-Strákur är  meter över havet.

Trakten runt Ytri-Strákur är nära nog obefolkad, med mindre än två invånare per kvadratkilometer. Närmaste större samhälle är Grenivík, omkring 18 kilometer väster om Ytri-Strákur. Trakten runt Ytri-Strákur består i huvudsak av gräsmarker.

Källor 

Berg i Norðurland eystra
Berg i Island 1000 meter över havet eller högre
Ytrimúli

Ytrimúli är ett berg i republiken Island. Det ligger i regionen Norðurland eystra,  km öster om huvudstaden Reykjavík. Toppen på Ytrimúli är 646 meter över havet.

Trakten runt Ytrimúli är nära nog obefolkad, med mindre än två invånare per kvadratkilometer. Det finns inga samhällen i närheten. Trakten runt Ytrimúli består i huvudsak av gräsmarker.

Källor 

Berg i Norðurland eystra
Berg i Island 500 meter över havet eller högre
Ytri-Hágangur

Ytri-Hágangur är ett berg i republiken Island. Det ligger i regionen Austurland,  km nordost om huvudstaden Reykjavík. Toppen på Ytri-Hágangur är  meter över havet, eller  meter över den omgivande terrängen. Bredden vid basen är  km.

Trakten runt Ytri-Hágangur är nära nog obefolkad, med mindre än två invånare per kvadratkilometer. Närmaste större samhälle är Vopnafjörður, omkring 20 kilometer sydost om Ytri-Hágangur. Trakten runt Ytri-Hágangur består i huvudsak av gräsmarker.

Kommentarer

Källor 

Berg i Austurland
Berg i Island 500 meter över havet eller högre
Ytri-Grímsstaðanúpur

Ytri-Grímsstaðanúpur är ett berg i republiken Island. Det ligger i regionen Austurland,  km nordost om huvudstaden Reykjavík. Toppen på Ytri-Grímsstaðanúpur är 685 meter över havet, eller  meter över den omgivande terrängen. Bredden vid basen är  km.

Trakten runt Ytri-Grímsstaðanúpur är nära nog obefolkad, med mindre än två invånare per kvadratkilometer. Det finns inga samhällen i närheten. Trakten runt Ytri-Grímsstaðanúpur består i huvudsak av gräsmarker.

Kommentarer

Källor 

Berg i Austurland
Berg i Island 500 meter över havet eller högre
Ytri-Flói

Ytri-Flói är en vik i republiken Island.   Den ligger i regionen Norðurland eystra, i den nordöstra delen av landet,  km nordost om huvudstaden Reykjavík.

Trakten ingår i den boreala klimatzonen. Årsmedeltemperaturen i trakten är  °C. Den varmaste månaden är juni, då medeltemperaturen är  °C, och den kallaste är december, med  °C.

Källor 

Vikar i Norðurland eystra
Ytridalur

Ytridalur är en dal i republiken Island.   Den ligger i regionen Norðurland eystra, i den nordöstra delen av landet,  km nordost om huvudstaden Reykjavík.

Källor 

Dalar i Norðurland eystra
Ytri-Bjarghóll

Ytri-Bjarghóll är en kulle i republiken Island. Den ligger i regionen Norðurland eystra,  km nordost om huvudstaden Reykjavík. Toppen på Ytri-Bjarghóll är 586 meter över havet.

Trakten runt Ytri-Bjarghóll är nära nog obefolkad, med mindre än två invånare per kvadratkilometer. Närmaste större samhälle är Reykjahlíð, nära Ytri-Bjarghóll. Trakten runt Ytri-Bjarghóll består i huvudsak av gräsmarker.

Källor 

Kullar i Norðurland eystra
Berg i Island 500 meter över havet eller högre
Ytra-Norðmelsfjall

Ytra-Norðmelsfjall är en kulle i republiken Island. Den ligger i regionen Norðurland eystra,  km nordost om huvudstaden Reykjavík. Toppen på Ytra-Norðmelsfjall är 425 meter över havet.

Trakten runt Ytra-Norðmelsfjall är nära nog obefolkad, med mindre än två invånare per kvadratkilometer. Det finns inga samhällen i närheten. Trakten runt Ytra-Norðmelsfjall består i huvudsak av gräsmarker.

Källor 

Kullar i Norðurland eystra
Berg i Island 200 meter över havet eller högre
Ytrahorn

Ytrahorn är en bergstopp i republiken Island. Den ligger i regionen Norðurland eystra,  km nordost om huvudstaden Reykjavík. Toppen på Ytrahorn är 468 meter över havet.

Trakten runt Ytra-Horn är nära nog obefolkad, med mindre än två invånare per kvadratkilometer. Närmaste större samhälle är Kópasker, omkring 16 kilometer norr om Ytrahorn. Trakten runt Ytrahorn består i huvudsak av gräsmarker.

Källor 

Berg i Norðurland eystra
Berg i Island 200 meter över havet eller högre
Ytrafjall

Ytrafjall är ett berg i republiken Island. Det ligger i regionen Norðurland eystra,  km nordost om huvudstaden Reykjavík. Toppen på Ytrafjall är 734 meter över havet.

Runt Ytrafjall är det mycket glesbefolkat, med  invånare per kvadratkilometer. Närmaste större samhälle är Dalvík, omkring 18 kilometer sydost om Ytrafjall. Trakten runt Ytrafjall består i huvudsak av gräsmarker.

Källor 

Berg i Norðurland eystra
Berg i Island 500 meter över havet eller högre
Ytra-Dýjafell

Ytra-Dýjafell är en kulle i republiken Island. Den ligger i regionen Austurland,  km öster om huvudstaden Reykjavík. 

Trakten runt Ytra-Dýjafell är nära nog obefolkad, med mindre än två invånare per kvadratkilometer. Det finns inga samhällen i närheten. Trakten runt Ytra-Dýjafell består i huvudsak av gräsmarker.

Kommentarer

Källor 

Kullar i Austurland
Berg i Island 500 meter över havet eller högre
Vörðutindur

Vörðutindur är en bergstopp i republiken Island. Den ligger i regionen Austurland,  km öster om huvudstaden Reykjavík. Toppen på Vörðutindur är  meter över havet.

Trakten runt Vörðutindur är nära nog obefolkad, med mindre än två invånare per kvadratkilometer. Det finns inga samhällen i närheten. Trakten runt Vörðutindur består i huvudsak av gräsmarker.

Källor 

Berg i Austurland
Berg i Island 1000 meter över havet eller högre
Vörðufell (berg i Island, Norðurland vestra, lat 65,16, long -18,56)

Vörðufell är ett berg i republiken Island. Det ligger i regionen Norðurland vestra,  km nordost om huvudstaden Reykjavík. Toppen på Vörðufell är 795 meter över havet, eller  meter över den omgivande terrängen. Bredden vid basen är  km.

Trakten runt Vörðufell är nära nog obefolkad, med mindre än två invånare per kvadratkilometer. Det finns inga samhällen i närheten. Trakten runt Vörðufell består i huvudsak av gräsmarker.

Kommentarer

Källor 

Berg i Norðurland vestra
Berg i Island 500 meter över havet eller högre