kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Dolt bevis

Dolt bevis () är en fransk spänningsfilm från 1961 i regi av Henri Verneuil, med Jean Gabin och Bernard Blier i huvudrollerna. Den utspelar sig i fransk politik och handlar om intrigerna mellan en åldrad före detta president och en yngre politiker som har chans att bli nästa premiärminister. Filmen bygger på en roman av Georges Simenon.

Den hade premiär på bio i Frankrike den 1 mars 1961 och hade 2 785 528 besökare i hemlandet.

Medverkande 
 Jean Gabin – Émile Beaufort
 Bernard Blier – Philippe Chalamont
 Renée Faure – Mademoiselle Milleran
 Henri Crémieux – Antoine Monteil
 Alfred Adam – François, Beauforts chaufför
 Louis Seigner – Lauzet-Duchet
 Robert Vattier – Le docteur Fumet
 Françoise Deldick – Huguette
 Hélène Dieudonné – Gabrielle
 Pierre Larquey – Augustin
 Jacques Marin – Gaston

Källor

Externa länkar 
 

Filmer 1961
Filmer i regi av Henri Verneuil
Franska thrillerfilmer
Franskspråkiga filmer
Politiska filmer
Herrängens gård, Gubbängen

Herrängens gård var en bondgård i nuvarande stadsdelen Gubbängen i södra Stockholm. Herrängens gård och närbelägna Gubbängens gård bildade stadsdelens ursprungliga kärna. Ingen av dem finns längre kvar.

Historik

Herrängens gårds huvudbyggnad låg vid landsvägen som ledde till Dalarövägen, ungefär i hörnet Lingvägen / Gubbängsvägen. Mitt på dagens Gubbängstorget, där Gubbängens centrum nu finns, låg gårdens trädgård. Gårdens ladugård låg strax väster om nuvarande Gubbängstorget och en statarlänga mitt i nuvarande Lingvägen. 

Gården etablerades  under 1800-talet cirka 500 meter väster om Gubbängens gård som är känd sedan tidigt 1600-tal. Herrängens och Gubbängens ägor hörde till stor del till frälsehemmanet Ersta. Området förvärvades 1908 av Stockholms stad. I stadsplanen för Gubbängen fanns ingen plats för varken Gubbängen eller Herrängen. Den senare revs i mitten av 1940-talet, när nya Gubbängens bebyggelse började växa upp. Gubbängens huvudbyggnad försvann 1965.

Under många år kvarstod gårdens vårdträd på Gubbängstorget och syns på äldre fotografier. Det ersattes senare av ett liknande träd. En av gårdens lönnar finns dock fortfarande kvar och står i hörnet Lingvägen/Gubbängsvägen. Till gården hörde även torpet Majro eller Mareiro som låg cirka 260 meter väster om huvudbyggnaden (ungefär i dagens kvarter Spännknekten). Torpet gav namn år Majrovägen och Majroskogen.

Historiska bilder

Källor
 Stockholms stadsmuseum: Gubbängen.
a

Externa länkar

Ej längre existerande byggnader i Söderort
Gubbängen
Lungomare, Opatija

Lungomare, formellt Frans Josef I:s strandpromenad (Obalno šetalište Franje Josipa I.), är en drygt 12 kilometer lång strandpromenad i Kroatien. Den sträcker sig längs med Opatijas riviera, från Volosko via Opatija, Ičići och Ika till Lovran. Sträckan väster om Opatijas centrala badplats Slatina är sedan år 2005 känd som Kroatiska Walk of Fame.

Etymologi 
Strandpromenaden är formellt uppkallad efter den tidigare österrikisk-ungerske kejsaren och kroatiske kungen Frans Josef I:s som tidvis vistades Opatija. I folkmun kallas promenaden "Lungomare" som på italienska betyder 'strandpromenad' och lokalt används som egennamn för promenaden.

Tidigare namn 
Opatijasrivierans strandpromenad har burit olika officiella namn sedan den anlades i slutet av 1800-talet. Inledningsvis kallades den Friedrich Schülers strandväg (Friedrich Schüler Strandweg) medan delen från hamnen till Dražice från år 1916 kallades Ärkehertig Eugens promenad (Erzherzog Eugen Promenade). Under mellankrigstiden och det då italienska styret kallades den för Prins Umbertos strandpromenad (Lungomare Principe Umberto) och sedermera även Madonnans strandpromenad (Lungomare della Madonna), Sankt Jakobs väg (Via San Giacomo), Frälsningens strandpromenad (Lungomare della Redenzione) och Drottning Elenas strandpromenad (Lungomare Regina Elena). Efter andra världskrigets slut kallades den för Kustvägen (Obalni put). År 1952 döptes den om till Matko Laginjas promenad (Šetalište Matka Laginje). Nuvarande namn har den haft sedan år 1996.

Historik 

Strandpromenaden anlades i etapper åren 1885–1911 på initiativ av Opatijas försköningsklubb (ty. Abbazianer Verschönerungsverein). Opatija hade i slutet av 1800-talet utvecklats till en populär österrikisk-ungersk kurort och syftet med promenaden var att knyta samman staden med angränsande orter som närde samma värden. I enlighet med den rådande tidsandan ansåg klubben att det skulle vara hälsofrämjande med en strandpromenad där människor kunde hämta krafter ur den friska luften och natursköna omgivningarna.   

Den norra delen av promenaden (Volosko–Opatija) färdigställdes åren 1885–1889 vilket sammanföll med uppförandet av de första hotellen i Opatija (Hotel Kvarner år 1884 och Hotel Imperial år 1885). Den södra delen (Opatija–Lovran) slutfördes år 1911. 

Längs med promenaden som passerar flera byggnader och lokala landmärken finns minnesmärken över personer som stundtals vistats i Opatija eller på annat vis har anknytning till orten, däribland den polske författaren Henryk Sienkiewicz, den tyske kirurgen Theodor Billroth och den polske generalen (sedermera Polens president) Józef Piłsudski.

Referenser

Externa länkar 

Gator i Opatija
Kenny Tete

Kenny Joelle Tete, född 9 oktober 1995, är en nederländsk fotbollsspelare (högerback) som spelar för Fulham i Premier League.

Klubbkarriär
Den 10 juli 2017 värvades Tete av franska Lyon, där han skrev på ett fyraårskontrakt. Tete debuterade i Ligue 1 den 11 augusti 2017 i en 2–1-vinst över Rennes, där han byttes in i den 61:a minuten mot Rafael.

Den 10 september 2020 blev Tete klar för Premier League-nykomlingen Fulham. Han skrev på ett fyraårskontrakt med klubben.

Landslagskarriär
Tete debuterade för Nederländernas landslag den 10 oktober 2015 i en 2–1-vinst över Kazakstan.

Källor

Noter

Nederländska fotbollsspelare
Nederländska landslagsspelare i fotboll
Nederländska idrottare under 2000-talet
Spelare i Jong Ajax
Spelare i AFC Ajax
Spelare i Olympique Lyonnais
Spelare i Fulham FC
Spelare i Eredivisie
Spelare i Eerste Divisie
Spelare i Ligue 1
Spelare i Premier League
Födda 1995
Levande personer
Män
Idrottare från Amsterdam
Ossi Korhonen

Ossian "Ossi" Nikolai Korhonen, född 1 april 1898 i Uleåborg, död 12 mars 1976 i Helsingfors, var en finländsk skådespelare.

Korhonen var son till en sjökapten. Han arbetade som bokhandelsassistent 1916–1918, men verkade på kvällarna som skådespelare vid Koittoteatern i Helsingfors. Han tog även sånglektioner av Olga Salo, Ilmari Räsänen och Olga Poppius. Under två år verkade Korhonen vid Folkteatern samt verkade vid teatern i Tammerfors 1919–1922 och vid Helsingfors folkteater (senare Folk- och arbetarteater) 1922–1963. Förutom i film, medverkade Korhonen i TV-uppsättningar. 1958 tilldelades Korhonen Pro Finlandia-medaljen och Finlands teatersällskaps guldmedalj.

Referenser

Män
Födda 1898
Avlidna 1976
Skådespelare från Uleåborg
Finländska skådespelare under 1900-talet
Mottagare av Pro Finlandia-medaljen
Limóndammen

Limóndammen, en del av Olmos Transandino Project, är en betongtäckt fyllningsdamm som är under anläggande vid Huancabambafloden i nordvästra Peru, söder om Guabal. När dammen är färdigbyggd kommer den att producera 4000 GWh el per år och överföra vatten från Cajamarca västerut till Lambayeque, nära Olmos för skapande av  och bevattning av 43500 ha odlingsmark.

Den största ingenjörsutmaningen var att gräva sig igenom Anderna med en 20 km tunnel som förbinder atlantsidan (Amazonbäckenet) med stillahavssidan.

Bevattningsprojektet Olmos är det största av sju bevattningsprojekt i Peru.

Källor

Vattentunnlar
Dammar i Peru
Opatijas riviera

Opatijas riviera eller Opatijarivieran () är en riviera i Kroatien. Den sträcker sig längs en drygt 17 kilometer lång kustremsa vid Adriatiska havet, från Mošćenička Draga till Preluk, väster om Rijeka vid norra Kvarnerviken. Rivierans huvudort är som namnet antyder kurorten Opatija. Flera orter längs rivieran (Volosko–Opatija–Ičići–Ika–Lovran) är förbundna via den drygt 12 kilometer långa strandpromenaden Lungomare.

Historik 
Turismen som spår sina anor från slutet av 1800-talet då området ingick i Österrikiska kustlandet utgör en viktig näringsgren i orterna längs rivieran. Inte sällan omnämns Opatija, rivierans huvudort, som den moderna kroatiska turismens födelseplats. Kring sekelskiftet 1800/1900 semestrande framstående personer från den österrikisk-ungerska hovet och societeten vid rivieran. Inte minst i Opatija uppfördes pastellfärgade hotell och privata villor i wienerstil som alltjämt utgör ett slående inslag i ortens stadsbild.

Orter vid Opatijas riviera (A–Ö) 
 Ičići 
 Ika
 Lovran 
 Matulji
 Medveja
 Mošćenička Draga 
 Opatija 
 Preluk 
 Volosko

Se även 
 Makarskas riviera

Referenser 

Opatija
Rivieror i Kroatien
Isenheimaltaret

Isenheimaltaret är ett altare skulpterat av Nikolaus Hagenauer och målat av Matthias Grünewald mellan 1512 och 1516. Det gjordes för Antonitordens kloster i Issenheim och finns idag utställt på Musée Unterlinden i Colmar, Alsace. Det är Grünewalds största och mest kända verk.

Utformning
Altartavlan har tre lägen men är isärplockad så att samtliga bilder kan beskådas. Ikonografin är märkbart påverkad av heliga Birgittas uppenbarelser. Ursprungligen fanns även en skulpterad sockel och krona, men dessa försvann när klostret plundrades i samband med franska revolutionen.

De tre lägena
Med stängda flyglar visar mittpartiet korsfästelsen med en ärrad och förvriden Jesus omgärdad av Maria, Johannes och Maria från Magdala på sin högra sida, och Johannes Döparen tillsammans med ett lamm på sin vänstra. Ytterpartierna visar sankt Sebastian genomborrad av pilar och den helige Antonius nedanför en hetsig demon.
Med de yttre flyglarna öppna syns till vänster bebådelsen, i mitten Maria med Jesusbarnet bland änglar och en omsluten trädgård, och till höger uppståndelsen.
I det innersta läget syns tre skulpturer utförda av Nikolaus Hagenauer: i mitten Antonius omgärdad av människor som kommer med gåvor, och bredvid honom kyrkofäderna Augustinus och Hieronymus. Den vänstra flygelbilden föreställer Antonius tillsammans med Paulus av Thebe och den högra Antonius bland groteska demoner.

Antonitorden

Antonitorden var specialiserad på att behandla Antoniuseld, en sjukdom som bröt ut i epidemier under medeltiden och medförde kallbrand och nervösa spasmer. Sjukdomen behandlades bland annat med böner till den helige Antonius och Isenheimaltaret med sina skildringar av lidande fick en viktig roll i detta.

Källor

Externa länkar

 Isenheimaltaret hos Musée Unterlinden 

Altarskåp
Kulturella återgivningar av helige Antonius
Katolsk konst
Målningar från 1500-talet
Målningar i Grand Est
Renässansmålningar
Verk 1516
Målningar av Matthias Grünewald
Målningar med kristna motiv
Jesus i konsten
Kulturella återgivningar av aposteln Johannes
Kulturella återgivningar av Sankt Sebastian
Kulturella återgivningar av Maria från Magdala
Kulturella återgivningar av jungfru Maria
Kulturella återgivningar av Hieronymus
Kulturella återgivningar av Augustinus
Tenntråd

Tenntråd används för tenntrådsbroderier, som är ett genuint gammalt samiskt konsthantverk. I många delar av världen används tråd av guld, silver, koppar och brons för att smycka klädesplagg, medan tenntrådskonst bara synes ha utnyttjats i Norden. Äldsta fynden är från cirka 1000-talet e. Kr.

Mellan 1850 och 1900 försvann tenntrådsbroderierna i stort sett helt och hållit till följd av den læstadianska väckelserörelsen, som ”fördömde” sådan utstyrsel. Tenntrådsslöjden återupplivades i början av 1900-talet speciellt genom Andreas Wilks i Dikanäs.

Tenntråd tillverkas i två steg, tråddragning följd av tvinning. Idag finns färdig tenntråd att köpa. Den färdiga tråden används för broderiarbeten.

Tråddragning 

Tenntråd tillverkas genom att dra grövre tenntråd genom så kallade dragskivor av horn med successivt allt mindre hål. Den grövre tenntråden skapades tidigare genom att gjuta tennstavar i träpinnar där märgen tagits bort, men idag köper man tenn som grov tråd med ca 2 mm diameter. Dragskivorna är försedda med ett antal hål av olika storlekar, ofta upp emot 60 olika storlekar. Tråden dras successivt genom allt mindre hål och uttänjs härigenom mer och mer för att till sist erhålla önskad finhet, ofta med diametrar i intervallet 0,25-0,5 mm.

Dragskivorna tillverkas oftast från hornmaterial genom att detta material ger viss elasticitet. Dragskivor av metall har provats, men ger problem då tråden lättare fastnar i hålen vid dragningen. Hålen i dragskivan vidgas något på ena sidan så att de blir något koniska.

Tenn är en relativt mjuk metall, men dragningen görs helst i varm miljö (25-30°C) för att ge så gynnsamma förhållanden som möjligt genom att tennet då är mer tänjbart än vid lägre temperaturer. För gott resultat krävs tenn av hög kvalitet. Lödtenn eller tenn med viss blyhalt måste undvikas.

För att ge tråden längre hållbarhet och ge den mer lyster blandas idag ofta 5-10 % silver som legering med tennet.

Tvinning 

Efter tråddragningen måste tråden tvinnas. Detta görs genom att tenntråden med hjälp av en slända läggs i spiral på en innertråd. Tidigare användes sentråd som innertråd, men idag används t.ex. björntråd som stomme. Vid färdigt skick ska tenntråden helt täcka innertråden.

Innertråden måste i stort sett ha samma diameter som tenntråden, annars går den lätt av.

Broderiarbeten 

Vid broderandet sys tenntråden fast på underlaget med tunn sytråd eller nylontråd. Stygnen måste läggas relativt tätt och sytråden dras åt så hårt att den lägger sig mellan spiralerna i den spunna tenntråden och döljs.

Ibland används tenntråd i rent konstnärliga sammanhang. Så har t.ex. Rose-Marie Huuva, specialist på tenntrådsarbeten, utformat stora applikationer av kläden med framträdande tenntrådsinslag.

Källa 

 Åke Bark och Kurt Kihlberg: Sameslöjd, LT:s förlag, Stockholm, 1981, .

Konsthantverk
Sameslöjd
Target Corporation

Target Corporation är en amerikansk detaljhandelskedja som är USA:s näst största inom nischen lågprisvaruhus, bara Walmart, Inc. är större. De har 1 797 lågprisvaruhus på den inhemska marknaden. För 2019 hade de en omsättning på mer än 78,1 miljarder amerikanska dollar och hade en personalstyrka på omkring 368 000 anställda.

Huvudkontoret ligger i Minneapolis i Minnesota.

Historik
1902 grundades varuhusföretaget Dayton Dry Goods Company av bankiren George Dayton i Minneapolis och nio år senare bytte de namn till The Dayton Company. 1954 började varuhuskedjan expandera utanför Minneapolis och det första varuhuset som öppnades var i Rochester. I början av 1960-talet började Dayton att leta efter nya inkomstkällor inom detaljhandeln och fann att den nya lågprisvaruhusmarknaden kunde bli lukrativ på längre sikt. Den 1 maj 1962 etablerades den första lågprisvaruhuset med det nya varumärket Target, i Roseville.

Dayton-Hudson Corporation
1969 gick Dayton ihop med den Detroit-baserade varuhuskedjan J.L. Hudson Company of Detroit och bildade Dayton-Hudson Corporation. De efterföljande decennierna genomgick Target en nationell expansion och finns idag i samtliga amerikanska delstater utom Vermont. 2000 blev Dayton-Hudson Corporation Target Corporation eftersom 75% av omsättningen var just från lågprisvaruhuskedjan.

Target Canada
Den 13 januari 2011 offentliggjorde Target att man skulle inleda sin första internationella expansion och den första utländska marknaden som valdes var den kanadensiska, man hade förvärvat leasingavtal för upp till 220 lågprisvaruhus tillhörande Zellers, från ägaren Hudson Bay-kompaniet för $1,8 miljarder. De första butikerna öppnades den 5 mars 2013 i provinsen Ontario och det kanadensiska dotterbolaget Target Canada hade som mest 133 lågprisvaruhus i drift. Den 15 januari 2015 meddelade Target att samtliga kanadensiska lågprisvaruhus skulle vara stängda och avvecklade innan årsskiftet 2015-2016. Både amerikansk och kanadensisk media beskrev expansionen som ett gigantiskt fiasko på grund av för dåligt placerade lågprisvaruhus rent geografiskt, ej genomtänkt distributionskedja och för höga priser mot vad konkurrenterna hade. Den 12 april avslutades Targets medverkan på den kanadensiska lågprisvaruhusmarknaden när den sista varuhuset stängdes. Fiaskot resulterade i att Target Canada gjorde brakförluster på sammanlagt $2,1 miljarder och Target som koncern var tvungna att göra avskrivningar på $5,4 miljarder.

Referenser

Externa länkar
Officiell försäljningswebbplats
Officiell företagswebbplats

Amerikanska detaljhandelsföretag
Amerikanska dagligvaruhandelsföretag
Dagligvarubutiker
Amerikanska butikskedjor
Företag listade på NYSE
Företag i Minneapolis
Företag bildade 1902
Uhrs källa

Uhrs källa är en gammal brunn belägen vid Källparken i centrala Söderhamn, vilken var avsedd för vattenhämtning av stadens befolkning samt även för boskap vid behov.

År 1698 ägdes tomten av Nils Larsson-Uhr och 1751 invigdes källan. År 1864 infördes förbud mot vattenhämtning i större kvantiteter och 1869 rapporterades att källan skulle iordningställas och ett nytt pumphus uppföras. År 1885 uppgavs att källan har befunnits förorenad av hälsofarliga ämnen och att fick på en gång hämta mer än 30 kannor vatten från denna.  År 1888 avhjälptes diverse olägenheter, bland annat anskaffades ny pumpstock, vidare utfördes grävning runt brunnen, stampning av lera, betongläggning, omläggning av rännsten och målning av brunnshus. År 1915 hade källan skadats vid ombyggandet av järnvägsviadukten och Kungliga Järnvägsstyrelsen ålades att återställa denna. År 1940 nedtogs pumphuset, brunnen rengjordes, en ny pump installerades och bakteriologisk undersökning av vattnet utfördes. År 2013 restaurerades brunnshuset exteriört.

Källor

Byggnader och anläggningar i Söderhamn
Söderhamns historia
Vattenkällor i Sverige
Jungfru Marie bebådelsekyrkan

Jungfru Marie bebådelsekyrkan () är en romersk-katolsk kyrka i Opatija i Kroatien. Den är tillägnad bebådelsen och är en av Opatijas landmärken. Kyrkans uppförande påbörjades år 1906 men den anses till dags dato (år 2016) ännu inte färdigställd.

Historik 
Grundstenen till dagens kyrka lades av Triestes dåvarande biskop Franz Nagl (i Kroatien kallad Franjo Nagl) år 1906. I samband med första världskrigets utbrott år 1914 och de efterföljande politiska omständigheterna (Österrike-Ungerns upplösning år 1918 och Opatijas anslutning till den nyskapade staten Serbernas, kroaternas och slovenernas kungarike, från år 1929 kallat kungariket Jugoslavien) ledde till arbetena med kyrkans uppförande skulle fortsätta först år 1927. Under kriget (1914–1918) tjänade den dåligt övertäckta och skyddade byggnadskonstruktionen som ett härbärge för mulor och vid ett tillfälle rasade den påbörjade kyrkobyggnadens tak ihop. Italienarna som hade besatt Opatija under kriget fortsatte med kyrkans uppförande med material (sten) från Övre vägen (idag kallad Nya vägen, Nova cesta) vars anläggande påbörjades år 1908.

Arkitektur 
Kyrkan är uppförd i nyromansk stil enligt ritningar av den österrikiske arkitekten Carl Seidl. Den gröna kupolen som är väl synlig från många platser i Opatija tillkom liksom huvudaltaret i marmor efter år 1927. I kyrkan finns tio fönster tillverkade i en fabrik från österrikiska Innsbruck. Kyrkan anses till dags dato inte vara färdigställd. Ännu kvarstår mosaiker i dess absider, freskomålningar och en orgel.

Referenser

Externa länkar 

Kyrkobyggnader i Opatija
Mariakyrkor i Kroatien
Romersk-katolska kyrkobyggnader i Kroatien
Kyrkobyggnader helgade åt Jungfru Marie bebådelse
Ilmari Räsänen

Toivo Ilmari Räsänen, född 1888, död 1931, var en finländsk recitatör och recitationslärare.

Räsänen blev filosofie kandidat 1909 och verkade som recitationslärare vid Helsingfors universitet 1913–1926. Vid universitet var han även lektor 1928–1931. Åren 1918–1921 var Räsänen ledare för Folkteatern.

Källor
 Otavan Iso tietosanakirja (1966)

Män
Födda 1888
Avlidna 1931
Finländska teaterchefer
Slatina, Opatija

Slatina, Slatinastranden () eller Slatinabadplatsen (Kupalište Slatina) är en Blå Flagg-märkt badplats i Opatija i Kroatien. Den är belägen i centrala Opatija, omgiven av flera av kurortens mest välrenommerade hotell. Den drygt 20 000 kvadratmeter stora Slatina är till största del en anlagd betongbadplats med badplattformar som underlättar tillgången till havet. Vid badplatsen norra del finns en smal och artificiellt anlagd sandstrand som på grund av dess mjuka havsbotten och grunda vatten är speciellt lämpad för små barn. Väster om badplatsen ligger Kroatiska Walk of Fame som är en del av strandpromenaden Lungomare som vid Slatina "rundar" badplatsen för att sedan återigen löpa längs kusten.

Beskrivning 
Slatina är handikappanpassad och erbjuder flera faciliteter och tjänster. Vid badplatsen finns restauranger, kaféer, duschar, toaletter och omklädningsrum. Mot betalning har besökare tillgång till solparasoll och solbäddar. Aktiviteter vid badplatsen (varav en del mot betalning) omfattar bland annat paddling, vattenrutschbana, lekpark för barn, beachvolley, vattenskoter, bananbåt, parasailing, studsmatta, tennis och fotboll. En del av dessa aktiviteter (däribland beachvolley) arrangeras i speciella av sand artificiellt skapade zoner. Vid badplatsen och dess omedelbara närhet förekommer försäljning av diverse föremål, däribland souvenirer. Under sommarsäsongen sörjer badvakter för de besökandes säkerhet. Slatina ligger i staden Opatijas fria WiFi-zon vilket innebär att besökare har kostnadsfri tillgång till WiFi.

Externa länkar

Referenser 

Opatija
Stränder i Kroatien
Tuutari

Tuutari (ryska: Duderhof) är en ort och församling i Ingermanland.

Tuutari grundades 1640 och är en av Ingermanlands äldsta församlingar. Brandkåren uppfördes i orten 1896. 1928 hade orten 6 100 invånare och under fortsättningskriget 1943 förflyttades de finländska invånarna till Finland.

Kända personer från Tuutari
 Mooses Putro (1848–1919), körledare

Referenser

Orter i Leningrad oblast
Kroatiska Walk of Fame

Kroatiska Walk of Fame () är en trottoar i Opatija i Kroatien. Med amerikanska Hollywood Walk of Fame som förebild är den sedan år 2005 belagd med kvadratiska stenar av marmor, var och en försedd med en femuddig stjärna med namnet på en person från Kroatien (dennes födelse- och dödsdatum samt verkningsområde) som profilerat landet eller varit betydelsefull inom områden såsom vetenskap, kultur, konst, musik, sport etcetera. Trottoaren är ett landmärke och sevärdhet som utgör en del av strandpromenaden Lungomare och är belägen väster om stadsbadplatsen Slatina i centrala Opatija. Sedan år 2008 då det fanns 32 stycken stjärnor har det inte tillkommit några nya namn på trottoaren.

Stjärnor på Kroatiska Walk of Fame

Referenser

Externa länkar 

Gator i Opatija
Kroatisk konst