kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
80 Leonis

80 Leonis, eller KV Leonis, är en pulserande variabel av Gamma Doradus-typ (GDOR) i stjärnbilden Lejonet. 

80 Leonis varierar mellan visuell magnitud +6,34 och 6,37 med en period av 0,45286 dygn eller 10,869 timmar. Den befinner sig på ett avstånd av ungefär 180 ljusår.

Se även 
 Variabel stjärna

Referenser 

Stjärnbilden Lejonet
Gamma Doradus-variabler
Gul-vita underjättar
Flamsteedobjekt
HD-objekt
HR-objekt
Dain Blanton

Dain J. Blanton, född 28 november 1971 i Laguna Beach i Kalifornien, är en amerikansk beachvolleybollspelare.
Blanton blev olympisk guldmedaljör i beachvolleyboll vid sommarspelen 2000 i Sydney.

Källor 

Amerikanska beachvolleybollspelare
Amerikanska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 2000
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2000 från USA
Tävlande i beachvolleyboll vid olympiska sommarspelen 2000
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från USA
Tävlande i beachvolleyboll vid olympiska sommarspelen 2004
Födda 1971
Levande personer
Män
Idrottare från Kalifornien
Personer från Orange County, Kalifornien
Amerikanska idrottare under 2000-talet
Alumner från Pepperdine University
Musculus tensor fascia latae

Musculus tensor fascia latae är en muskel i låret. Tillsammans med musculus gluteus maximus verkar den på iliobitalbandet som har sitt ursprung vid höftbenskammen (crista iliaca) och fäster vid skenbenet (tibia). Muskeln hjälper till med att hålla bäckenet balanserat när en människa står, går eller springer.

Löparknä 
Musculus tensor fascia latae är den skelettmuskel som svarar för löparknä, som även är känt som iliotibialbandsyndrom (ITBS).  Detta är en knäsmärta som orsakas av att det uppstår friktion mellan det iliotibialbandet och den laterala epikondylen på lårbenet. Iliotibialbandet "skaver" då mot utsidan av knäleden.

Ursprung och fäste 
Ursprung: höftbenskammen, spina iliaca anterior superior.
Fäste: iliotibialbandet, som fäster på skenbenets laterala kondyl, condylus lateralis tibiae.

Funktion 
Abduktion, flexion, samt inåtrotation av höftleden, art coxae.

Källor 

Skelettmuskler
Lars Björnsson

Lars Björnsson, kan syfta på:

Lars Björnsson (en bjälke) (1300-talet), svensk lagman, riksråd.
Lars Björnsson (präst) (omkring 1494–omkring 1571), svensk präst.
Hochöfen Belval

Hochöfen Belval (franska: Haut Fournaux Belval, luxemburgiska: Héichiewen Belval) är ett industriminne i området Belval vid Esch-sur-Alzette i Luxemburg.

Hochöfen Belval består av två renoverade masugnar från 1970-talet i Arbeds (Aciéries Réunies de Burbach-Eich-Dudelange SA) numera nedlagda stålverk Adolf-Emil-Hütte i Belval.

Gelsenkirchener Bergwerks-AG köpte 1909 den 39 hektar stora stadsskogen Stadtwald Escher Bësch av staden Esch-sur-Alzette för att bygga Belval-Eisenhütte med sex masugnar, ett stålverk och flera valsverk. Det ansågs vid sin invigning som Europas modernaste stålverk. Stålverket började sin produktion 1911 med att den första masugnen blåstes upp. År 1913 producerade de första två masugnarna 361.000 ton råjärn med en arbetsstyrka på 3.000 personer. 

År 1919 bildade industrifolk från Luxemburg, Belgien och Frankrike Société Métallurgique des Terres-Rouges, som tog över Gelsenkirchener Bergwerks gruvor och stålverk. Detta företag övertogs 1937 den luxemburgska stålkoncernen Arbed (numera Arcelor Mittal).

År 1965 ibruktogs den 82 meter höga Hochofen A, med en dygnsproduktion på 2.300 ton. Två år senare invigdes den 90 meter höga Hochofen B, med en dygnsproduktion på 3.000 ton. Stålverket hade 1973 7.000 arbetare. 

Stålkrisen under 1970-talet ledde till genomgripande förändringar i Luxemburgs och Västeuropas stålindustri. Som ett led i dessa lades all malmbaserad råjärnstillverkning ned i Luxemburg. År 1997 blåstes masugn B ned som den sista masugnen i Belval, vilken också var den sista i Luxemburg i drift. Därmed frigjordes ett tidigare fabriksområde på 120 hektar av den västra delen av fabriksområdet för andra ändamål. I den östra delen fortsatte Arbed med valsning och annan förädling av stål. 

En tredje ny masugn, Hochofen C hade invigts 1979, med en dygnsproduktion på 4.300 ton. Den blåstes ned 1995 och såldes till det kinesiska stålverket Kunming Iron & Steel Group Co i Kunming. Masugnen monterades ned 1996/1997 och återuppfördes i Kunming. 

Besökscentret Massenoir Gebäude informerear om industriminnet om samt områdets historia och dess omvandling.
Organisationen "Le Fonds de Belval" har ansvar för projektet Cité des Sciences, som ska utnyttja det nedlagda industriområdet. Där uppförs byggnader för forskningsinstitutioner, Luxemburgs universitet, kulturhus, detaljhandel, kontor och bostäder.

Bildgalleri

Referenser
Denna artikel är baserad på artikeln Hochöfen von Belval på tyskspråkiga Wikipedia.

Externa länkar
Blast furnaces på Visit Luxemburgs webbplats
Massenoire Gebeudes webbplats

Esch-sur-Alzette
Museer i Luxemburg
Byggnader och anläggningar i Luxemburg
Näringsliv i Luxemburg
Industriminnen i Luxemburg
Massenoire Gebäude

Massenoire Gebäude (franska: Bâtiment Massenoire) är en utställningsbyggnad i Belval i kantonen Esch-sur-Alzette i Luxemburg. Den inrymde de tidigare omklädningslokalerna för fabriksarbetarna i Arbeds stålverk där. Fabriksområdet Belval ligger omedelbart väster om centrum i staden Esch-sur-Alzette, nära gränsen till Frankrike, i kommunerna Esch-sur-Alzette och Sanem.

Stålverket i Belval började sin produktion 1911 med att den första masugnen blåstes upp. Byggnaden har sitt namn efter "masse noire" ("svart massa"), det tjärblandade råjärn som tappades ur masugnen. 

Stålkrisen under 1970-talet ledde till genomgripande förändringar i Luxemburgs och Västeuropas stålindustri. Som ett led i dessa lades all malmbasead råjärnstillverkning ned i Luxemburg. År 1997 blåstes masugn B ned som den sista masugnen i Belval, vilken också var den sista i Luxemburg. Därmed frigjordes ett tidigare fabriksområde på 120 hektar av den västra delen av fabriksområdet för andra ändamål. I den östra delen fortsatte Arbed  med valsning och annan förädling av stål. Arbed slogs 2002 samman med spanska Aceralia och franska Usinor till Arcelor, varefter Arcelor i sin tur slogs samman 2006 med indiska Mittal Steel till Arcelor Mittal. Stålförädlingen i Belval överlevde dock dessa omorganisationer.

Organisationen "Le Fonds de Belval" har ansvar för stadsomvandlingsprojektet Cité des Sciences, som ska resultera i ett nytt område med byggnader för forskningsinstitutioner, Luxemburgs universitet, kulturhus, detaljhandel, kontor och bostäder.

De två äldre av de tre tidigare masugnarna har restaurerats och behållits som industriminnet Hochöfen Belval. I Massenoir Gebäude visas områdets historia och huset är besökscentrum för detta industriminne.

Källor
Denna artikel är baserad på artikeln Massenoire på luxemburskspråkiga Wikipedia och artikeln Hochöfen von Belval på tyskspråkiga Wikipedia.

Externa länkar
Massenoire Gebäudes webbplats.

Esch-sur-Alzette
Museer i Luxemburg
Byggnader och anläggningar i Luxemburg
Industriminnen i Luxemburg
Den sista sommaren

Den sista sommaren är en svensk thrillerserie från 2020 med premiär på SVT1 och SVT Play den 25 februari 2020. Serien är producerad av Alice Ängeby. Ängeby har också skrivit manus till serie tillsammans med Andreas Öhman. Öhman har svarat för seriens regi. Seriens första säsong består av sju avsnitt.

Handling 
Den sista sommaren handlar om en grupp ungdomar som träffas i en stuga i skogen i Norrland. De ser fram emot att festa och bada och njuta av de ljusa sommarkvällarna. Nico har dock drabbats av cancer vilket Klara känner till. Båda vet att detta blir deras sista sommar tillsammans. Klara har bestämt sig för att filma allt, men plötsligt är hon försvunnen.

Rollista (i urval) 
 Amalia Holm – Nico
 Emil Öhlén – Jon
 Kevin Vaz – Josef
 Martin Wallström – Polis
 Josephine Owe – Klara
 Leona Axelsen – Alex
 Tina Pour-Davoy  – Sheila
 David Larsson – Love
 Mats Qviström – Präst

Referenser

Externa länkar 
 Officiell hemsida, SVT Play
 

Svenska TV-serier från 2020-talet
TV-program i SVT
TV-seriestarter 2020
Svenska thriller-TV-serier
Svenska dramaserier
Svenskspråkiga TV-serier
Gustav Knuth

Gustav Adolf Karl Friedrich Knuth, född 7 juli 1901 i Braunschweig, Kejsardömet Tyskland, död 1 februari 1987 i Küsnacht, Schweiz, var en tysk skådespelare. 

Gustav Knuth var aktiv som teaterskådespelare från 1910-talets slut. Han filmdebuterade 1935 och kom att medverka i över 100 filmer. Han verkade primärt i Tyskland, Schweiz och Österrike. Från 1960-talet och fram till 1983 blev hans medverkan i TV-serier och TV-filmer allt mer frekvent.

Knuth tilldelades 1962 Ernst-Lubitsch-Preis för sin roll i filmen Der Lügner. 1974 tilldelades han Filmband in Gold för sin samlade filmkarriär.

Filmografi, urval

Källor 
Gustav Knuth på deutsches-filmhaus.de (på tyska)
Gustav Knuth på filmportal.de
Fotnoter:

Externa länkar 

Tyska skådespelare under 1900-talet
Födda 1901
Avlidna 1987
Män
Hubert von Meyerinck

Hubert von Meyerinck, född 23 augusti 1896 i Potsdam, Kejsardömet Tyskland, död 13 maj 1971 i Hamburg, Västtyskland, var en tysk skådespelare. Från tidigt 1920-tal arbetade han som filmskådespelare. Han kom att bli en populär birollsaktör, ofta i roller som aristokrater, auktoriteter, excentriker eller eleganta bedragare. Hans kännetecken var hans tunna mustasch, hans flint och en monokel. Totalt blev filmrollerna över 250 stycken.

Filmografi, urval 
 (ej krediterad)

Källor 
Hubert von Meyerinck på filmportal.de
Hubert von Meyerinck på deutsche-biographie.de (på tyska)

Externa länkar 

Tyska skådespelare under 1900-talet
Födda 1896
Avlidna 1971
Män
Fritz Odemar

Fritz Odemar, född januari 1890 i Hannover, Kejsardömet Tyskland, död 6 juni 1955 i München, Västtyskland, var en tysk skådespelare inom teater och film. Odemar medverkade i över 150 tyska filmer. Han var far till skådespelaren Erik Ode.

Filmografi, urval

Källor 
Fritz Odemar på filmportal.de

Noter

Externa länkar 

Tyska skådespelare under 1900-talet
Födda 1890
Avlidna 1955
Män
Paul Hörbiger

Paul Hörbiger, född 29 april 1894 i Budapest, Österrike-Ungern, död 5 mars 1981 i Wien, Österrike, var en österrikisk skådespelare. Hörbiger medverkade i över 250 tyska och österrikiska filmer. Han medverkade ofta i komedier och operettartade filmer. 1945 åtalades han för landsförräderi. Hörbiger hade först varit entusiastisk inför Anschluss 1938, men senare intagit en motsatt åsikt vilket framkommit för myndigheter mot slutet av andra världskriget. Något straff hann aldrig verkställas innan kriget tagit slut. 1969 tilldelades Hörbiger priset Filmband in Gold för sin karriär inom tysk film.

Filmografi, urval

Källor 
Paul Hörbiger på filmportal.de

Externa länkar 

Österrikiska skådespelare under 1900-talet
Födda 1894
Avlidna 1981
Män
Karl Schönböck

Karl Schönböck, född 4 februari 1909 i Wien, Österrike, död 24 mars 2001 i München, Tyskland, var en österrikisk skådespelare som från mitten av 1930-talet var verksam inom tysk och österrikisk film. Hans elegantanta framtoning gjorde att han ofta gestaltade aristokrater och personer ur överklassen. Från 1950-talets slut kom han även att medverka i TV-produktioner. Schönböck fortsatte arbetet som skådespelare fram till sin död 2001. 1985 tilldelades han priset Filmband in Gold för sin långa karriär inom tysk film.

Filmografi, urval

Källor 
Karl Schönböck på filmportal.de

Externa länkar 

Österrikiska skådespelare under 1900-talet
Födda 1909
Avlidna 2001
Män
Grethe Weiser

Grethe Weiser, född 27 februari 1903 i Hannover, Kejsardömet Tyskland, död i en bilolycka 2 oktober 1970 i Bad Tölz, Västtyskland, var en tysk skådespelare. Weiser filmdebuterade 1927 och kom att medverka i över 150 tyska filmer, samt en handfull TV-produktioner. Weiser var främst en komediaktör, och gjorde ofta större biroller som lite tuffa men godhjärtade kvinnor.

Källor 
Grethe Weiser på filmportal.de

Externa länkar 

Tyska skådespelare under 1900-talet
Födda 1903
Avlidna 1970
Kvinnor
Camilla Horn

Camilla Horn, född 25 april 1903 i Frankfurt am Main, Kejsardömet Tyskland, död 14 augusti 1996 i Gilching, Tyskland, var en tysk skådespelare. Horn slog igenom som skådespelare efter sin roll i 1926 års filmversion av Faust. Detta ledde till två filmroller i USA där hon hade John Barrymore som motspelare. Horn medverkade i ett 60-tal filmer och en handfull TV-produktioner.

Hon tilldelades priset Filmband in Gold 1974 för sin samlade karriär inom tysk film.

Filmografi, urval

Källor 
Camilla Horn på filmportal.de

Externa länkar 

Tyska skådespelare under 1900-talet
Födda 1903
Avlidna 1996
Kvinnor
Käthe von Nagy

Käthe von Nagy, ursprungligen Ekaterina Nagy von Cziser, född 4 april 1904 i Subotica, Österrike-Ungern (nu Serbien), död 20 december 1973 i Ojai, Kalifornien, USA, var en ungersk skådespelare. von Nagy var under 1930-talet en firad filmskådespelare i Tyskland där hon hade motspelare som Hans Albers, Willy Fritsch och Heinz Rühmann. Från 1937 var hon verksam i Frankrike. Hon gjorde sin sista filmroll 1952.

Filmografi, urval

Källor 
Käthe von Nagy på filmportal.de

Externa länkar 

Ungerska skådespelare under 1900-talet
Födda 1904
Avlidna 1973
Kvinnor
Personer från Subotica
Kristin Windolf

Kristin Maria Windolf, född 29 december 1967 i Seattle, USA, är en svensk präst. Windolf är prästvigd i Stockholms stift och har sedan år 2014 en tjänst som domkyrkokomminister i Uppsala domkyrka. Windolf driver kulturprojekt i Svenska kyrkan och har samarbetat med konstnärer såsom Johan Thurfjell, Knutte Wester och Katja Aglert samt författare såsom Steve Sem-Sandberg, Kristian Lundberg och Agneta Pleijel. Hon tog initiativet till att Uppsala domkyrka år 2018 förvärvade videokonstverket Visitation av konstnären Bill Viola och initierade Existentiell litteraturfestival, ett samarbete med Sigtunastiftelsen.

Referenser 

Födda 1967
Svenska präster under 2000-talet
Levande personer
Kvinnor
Personer från Seattle
Tasmanska språk

Tasmanska språk var en språkfamilj som fanns på ön Tasmanien. Språken blev utdöda på 1800-talet. Fanny Cochrane Smith räknas oftast som den sista person som talade ett tasmanskt språk som modersmål.

Det har funnits försök att sammanföra tasmanska språk till aboriginspråk. Länken mellan de två har inte verifierats. Tasmanska språken har mest likheter med pama-nyunganska språk på Australiens fastland. Förhållanden mellan de tasmanska språken är också oklara och det har inte bevisat att alla språken på Tasmanien hör till samma språkfamiljen..

Antal varianter inom språkfamiljen tycks vara 12 i fem olika grupper.

Tasmanska aboriginer har antagligen talat till början av 1900-talet på de fjärran öarna Flinders och Cape Barren som lingua franca.

År 1992 startade Tasmanian Aboriginal Centre (TAC) ett projekt, som heter Palawa Kani, for att skapa ett artificiellt språk med hjälp av begränsad vokabulär. Projektets syfte är språkrevitalisering och att skydda Tasmaniens aboriginers kulturarv. TAC försökte skydda hela projektet med upphovsrätt men enligt Australiens lagar är detta omöjligt.

Källor 

Tasmanien
Marta Eggerth

Marta Eggerth, alternativt Mártha Eggerth, född 17 april 1912 i Budapest, Österrike-Ungern, död 26 december 2013 i Rye, New York, var en ungersk-amerikansk skådespelare och sångare. Hon blev känd för sin sångröst redan som elvaåring, och framförde opera och operetter i städer som Wien, Hamburg, Frankfurt am Main. Under tidigt 1930-tal blev hon filmstjärna i Tyskland. Eggerths mor var judinna, vilket gjorde hennes situation allt mer trängd efter NSDAPs maktövertagande i Tyskland 1933. 1938 emigrerade hon tillsammans med sin make till USA där hon senare började uppträda på Broadway. Hon spelade också i två musikalfilmer med Judy Garland på 1940-talet.

Från 1936 var hon gift med den polske operasångaren Jan Kiepura. Äktenskapet varade till hans död 1966. 1979 erhöll Eggerth hederspriset Filmband in Gold för sin tyska filmkarriär.

Filmografi, urval

Källor 
Martha Eggerth på filmportal.de
Fotnoter:

Externa länkar 

Ungerska skådespelare under 1900-talet
Födda 1912
Avlidna 2013
Kvinnor
Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Ungerska sångare under 1900-talet
Amerikanska sångare under 1900-talet
Musiker från Budapest
Skådespelare från Budapest
Erik Jern

Erik Jern, född 22 november 1904 i Gävle, död 25 mars 1949 i Göteborg, var en svensk ingenjör. 

Jern, som var son till fabrikör Emil Alfred Jern och Maria Ulrika Mattsson, avlade studentexamen i Gävle 1923 och utexaminerades från Kungliga Tekniska högskolans avdelning för maskinbyggnad och mekanisk teknologi 1928. Han företog en studieresa till USA som nämnda högskolas stipendiat 1934. Han var konstruktör vid J. & C.G. Bolinders Mekaniska Verkstads AB i Stockholm 1928–1930, blev konstruktör vid AB Volvo i Göteborg från 1930 och var chefskonstruktör för personvagnar vid sistnämnda företag från 1943 till sin död. Han var huvudansvarig för utvecklandet av Volvo PV 444 men arbetade huvudsakligen med konstruktionen av Volvo B4B motor. Han ligger begravd på Örgryte gamla kyrkogård.

Källor

Noter

Svenska maskiningenjörer
Svenska ingenjörer under 1900-talet 
Ingenjörer från Gävle
Gravsatta på Örgryte gamla kyrkogård
Födda 1904
Avlidna 1949
Män
Nagham Nawzat

Nagham Nawzat, (نغم نوزات حسن arabiska), född 1978 i Irak, är en irakisk gynekolog och kvinnorättsaktivist.

Nagham Nawzat engagerade sig i att hjälpa yazidiska kvinnor efter massakern av yazidier i staden Sinjar år 2014 där IS dödat tusentals yazidiska män och tagit kvinnorna som sexslavar. Hon har genom UNFPA (United Nations Population Fund) arbetat med att befria kvinnorna som tillfångatagits och sen gett dem vård och psykologiskt stöd.

År 2016 tilldelades Nagham Nawzat International Women of Courage Award.

Källor

Noter 

Kvinnor
Födda 1978
Mottagare av International Women of Courage Award
Levande personer
Läkare inom obstetrik och gynekologi
Irakiska aktivister
Anny Ondra

Anny Ondra, ursprungligen Anna Sophie Ondráková, född 15 maj 1903 i Tarnów, Galizien, Österrike-Ungern (nu Polen), död 28 februari 1987 i Hollenstedt, Västtyskland, var en tjeckisk skådespelare. Ondra kom att medverka i över 80 spelfilmer av olika nationalitet. Hon spelade i tjeckiska, tyska, österrikiska, franska och engelska filmer. 1970 tilldelades hon det tyska priset Filmband in Gold för sin samlade karriär.

Från 1920-talet hade hon ett förhållande med regissören Karel Lamač som hon också spelade in flera filmer med. Från 1933 och fram till sin död var hon gift med den tyska boxaren Max Schmeling.

Filmografi, urval 

 1928 – Yrhättan (Der erste Kuss)

Källor 
Anny Ondra på filmportal.de
Anny Ondra på deutsche-biographie.de (på tyska)

Externa länkar 

Tjeckiska skådespelare
Födda 1903
Avlidna 1987
Kvinnor
Rodjaraeg Wattanapanit

Rodjaraeg Wattanapanit, född 1967, är en thailändsk bokhandelsinnehavare och människorättsaktivist.

Wattanapanit startade sin bokhandel Book Re:public 2011 och har genom den drivit frågor kring demokrati i Thailand. Hon har även varit med och startat Creating Awareness for Enhanced Democracy (CAFÉ Democracy).

Efter militärjuntans kupp i Thailand 2014 har Wattanapanit både blivit arresterad och tvingats stänga sin bokhandel under en period.

År 2016 tilldelades Rodjaraeg Wattanapanit International Women of Courage Award.

Källor

Noter 

Kvinnor
Mottagare av International Women of Courage Award
Födda 1967
Levande personer
Bokhandlare
Människorättsaktivister
Personer i Thailand under 1900-talet
Personer i Thailand under 2000-talet
Sybille Schmitz

Sybille Schmitz, född 2 december 1909 i Düren, Kejsardömet Tyskland, död 13 april 1955 i München, Västtyskland, var en tysk skådespelare. Hon debuterade vid Deutsches Theater, Berlin under Max Reinhardts ledning 1927. Den kändaste filmen hon medverkade i var 1932 års Vampyr.

Hennes liv inspirerade till filmen Veronika Voss längtan 1982.

Filmografi, urval

Källor 

Sybille Schmitz på filmportal.de

Externa länkar 

Tyska skådespelare under 1900-talet
Födda 1909
Avlidna 1955
Kvinnor
Skådespelare från Nordrhein-Westfalen
Personer från Düren
Hilde Krahl

Hilde Krahl, född 10 januari 1917 i Brod, Österrike-Ungern (nu Slavonski Brod, Kroatien), död 28 juni 1999 i Wien, Österrike, var en österrikisk skådespelare. Hon filmdebuterade 1936 och medverkade i tyska filmer och TV-serier fram till 1996. Hon är mor till skådespelaren Johanna Liebeneiner.

Filmografi, urval

Källor 
Hilde Krahl på filmportal.de

Noter

Externa länkar 

Österrikiska skådespelare under 1900-talet
Födda 1917
Avlidna 1999
Kvinnor
Thelma Aldana

Thelma Esperanza Aldana Hernández, född 27 september 1955 i Gualán, är en guatemalansk jurist och politiker.

Aldana tog sin examen inom juridik vid University of San Carlos. År 2009 började hon arbeta som domare i högsta domstolen i Guatemala. Genom arbetet som domare införde hon förändringar för att stötta kvinnor som utsatts för våld genom ett antal domstolar inriktade specifikt för detta. Efter arbetet som domare gick hon vidare till landets åklagarämbete och genom detta gick hon vidare och åtalade kriminella i landet som tidigare klarat sig undan på grund av mutor och korruption. Arbetet innebar även att hon kom att åtala tre av landets tidigare presidenter genom den sanningskommission som satts ihop med stöd av FN.

Aldana tilldelades 2016 International Women of Courage Award. År 2018 tilldelades Aldana Right Livelihood-priset och under 2019 meddelade hon sin kandidatur till presidentposten i Guatemala.

Källor

Noter 

Kvinnor
Mottagare av International Women of Courage Award
Födda 1955
Levande personer
Domare i högsta domstolar
Jurister under 2000-talet
Guatemalaner
Märta Tersmeden

Märta Henrika Charlotta Tersmeden, född den 24 december 1876 på Häggesta gård i Odensvi församling, Västmanlands län, död den 9 juni 1960 i Linköping, Östergötlands län, var en svensk modellör och porslinsmålare.

Tersmeden studerade vid Tekniska skolan för kvinnliga lärjungar 1893–1896 och vid Högre konstindustriella skolan 1896–1899 med speciell inriktning på mönsterritning. På skolan lärde hon känna bland annat Astrid Ewerlöf och Astrid Boden som kom att bli verksamma vid Rörstrands porslinsfabrik. Tersmeden var anställd som modellör vid Rörstrands 1905–1907 där några föremål i underglasyrmålat porslin kan knytas till henne via monogramsignaturer. Hon är begravd på Gamla griftegården i Linköping.

Källor
  Art Nouveau från Rörstrand, Markus Dimdal, s. 376, , 
 Tersmeden, Märta Charlotta på SvenskaGravar.se

Noter 

Svenska porslinsmålare
Rörstrand
Svenska konsthantverkare under 1900-talet
Märta
Personer från Odensvi socken, Västmanland
Gravsatta på Gamla griftegården i Linköping
Födda 1876
Avlidna 1960
Kvinnor
Renate Müller

Renate Müller, född 26 april 1906 i München, Kejsardömet Tyskland, död 7 oktober 1937 i Berlin, var en tysk skådespelare. Müller debuterade som teaterskådespelare 1925. Från och med 1929 medverkade hon även i film. Hon blev en populär filmkomedienne och hade motspelare som Hans Albers, Gustav Fröhlich, Emil Jannings och Hermann Thimig. Hennes plötsliga död 1937 har lett till flera spekulationer. Det har beskrivits som orsakat av epilepsi, suicid eller lönnmord av Gestapo. Skälet till det senare skall ha varit att hon vägrat medverka i Tyska rikets propagandafilmer.

Filmografi, urval

Källor 
Renate Müller på filmportal.de

Noter

Externa länkar 

Tyska skådespelare under 1900-talet
Födda 1906
Avlidna 1937
Kvinnor
Jack Tegestam

Jack Arvid Henry Tegestam, född 10 september 1919 i Stora Kopparbergs församling i Kopparbergs län, död 24 mars 2004 i Folkärna församling i Dalarnas län, var en svensk kanslichef.

Jack Tegestam var son till maskinisten C.A. Tegestam och Emy Johansson. Han avlade studentexamen 1939 och diplomerades från Socialinstitutet i Stockholm (DSI) 1942. Han blev kommunkassör i Gamleby 1943, revisor i familjebidragsnämnden i Uppsala län 1944, stadskassör i Strömstads stad 1946 och kommunalkamrer i Grums köping 1947. Han kom sedan till Avesta stad, där han blev stadskamrerare 1951 och var kanslichef från 1967.

Han gifte sig 1945 med Elsa Sundgren (1919–2003), omgift Mattsson. De fick två barn. Andra gången gifte han sig 1956 med musikern Eva Engdahl (1924–2018).

Referenser

Noter

Svenska tjänstemän
Personer i Avestas historia
Personer från Stora Kopparbergs socken
Födda 1919
Avlidna 2004
Män
Stadskamrerare