kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Archaeoindris fontoynontii

Archaeoindris fontoynontii är en utdöd primat som levde på Madagaskar. Den listas tillsammans med flera andra utdöda lägre primater i familjen Palaeopropithecidae.

Halvfossila kvarlevor av arten hittades på centrala Madagaskar. Med en uppskattad vikt av 160 till 200 kg och en 269 mm lång skalle var djuret den hittills största kända primaten (förutom människan) som levde på ön. Kraniet har ungefär samma form som hos det likaså utdöda släktet Palaeopropithecus men det var större, kraftigare byggt och med en kortare nos. Utöver skallar hittades bara ett fåtal andra skelettdelar. Enligt dessa antas att kroppsbyggnaden vara lika som hos andra familjemedlemmar med längre främre extremiteter i jämförelse med bakbenen. På grund av storleken antas att Archaeoindris fontoynontii levde på marken. Med tandformeln I 2/2 C 1/0 P 2/2 M 3/3 hade djuret samma tanduppsättning som andra familjemedlemmar samt silkeslemurer.

Enligt uppskattningar dog arten ut för cirka 8000 år sedan. Den fanns alltså inte kvar när människorna nådde ön. Om den har överlevt så länge var den troligen ett lätt jaktbyte.

Referenser 

Strepsirrhini
Roland Hübel

Roland Hübel, född 4 februari 1927 i Bodenbach, Sudetenland, död 6 september 2016 i Halmstad, var en tysk-svensk arkitekt.

Hübel, som var son till officeren Bruno Hübel och Rosa Max, avlade arkitektexamen i Kassel 1948, anställdes hos professor Melchior Wernstedt i Göteborg 1949, bedrev egen arkitektverksamhet i Halmstad från 1950, var arkitekt vid Byggnadsstyrelsen 1962–1963, och stadsarkitekt i Enslövs landskommun från 1964. Han utförde bland annat bostads- och industribyggnader, skol- och andra kommunala byggnader, kyrkobyggnader, kyrkogårdar, kyrkorestaureringar, församlingshem samt ungdomslokaler. Han besökte bostads- och stadsplaneseminariet i Château de la Brévière i Frankrike 1962.

Källor

Hallänningar minns Andra världskriget: Roland Hübel
Dödsannons

Svenska arkitekter under 1900-talet
Svenska stadsarkitekter
Födda 1927
Avlidna 2016
Män
Halit Akçatepe

Halit Akçatepe, född 1 januari 1938 i Üsküdar, död 31 mars 2017 i Istanbul, var en turkisk skådespelare.

Akçatepe började sin skådespelarkarriär tidigt redan när han var fem år gammal i filmen Dertli Pınar (1943) och gjorde flera framträdanden i andra filmer i vissa underordnade roller. Han var son till skådespelaren Sıtkı Akçatepe.

Han studerade i franska skolan Saint Benoît French Secondary School i Istanbul. År 1956 gjorde han en värvning i militären och stannade där ett och ett halvt år innan han återvände till skådespeleri. Akçatepe blev ett känt namn för sina roller i Ah Nerede Vah Nerede 1960 och filmerna Yasak, Gündoğarken och Semaya Baktım Seni Gördüm 1963. Han medverkade även i komedifilmen år 1975 Hababam Sınıfı och sedan dess uppföljarna, Hababam Sınıfı Sınıfta Kaldi, Hababam Sınıfı Dokuz Doğuruyor och Hababam Sınıfı Tatilde.

Referenser

Turkiska skådespelare
Personer från Istanbul
Födda 1938
Avlidna 2017
Män
Basileuterus auricapilla

Basileuterus auricapilla är en fågelart i familjen skogssångare inom ordningen tättingar. Den betraktas oftast som underart till guldkronad skogssångare (Basileuterus culicivorus), men urskiljs sedan 2016 som egen art av Birdlife International och IUCN. Den kategoriseras av IUCN som livskraftig. 

Fågeln delas in i fem underarter med följande utbredning:
 B. a. olivascens – nordöstra Venezuela (Sucre, Monagas och Anzoátegui) samt Trinidad
 B. a. segrex – tepuier i södra Venezuela (Amazonas, Bolívar), västra Guyana och norra Brasilien (Roraima)
 B. a. auricapilla –  centrala och östra Brasilien
 B. a. viridescens – östra Bolivia (Santa Cruz)
 B. a. azarae – södra och sydöstra Brasilien, Paraguay, nordvästra och nordöstra Argentina samt Uruguay

Noter

Kommentarer

Källor

Externa länkar 

Skogssångare
Basileuterus
Fåglar i neotropiska regionen
Vithalsad frötangara

Vithalsad frötangara (Sporophila morelleti) är en fågelart i familjen tangaror inom ordningen tättingar. Den förekommer i Centralamerika från östra Mexiko söderut till El Salvador, men även in i sydligaste Texas i USA.

Utseende 
Vithalsad frötangara är en liten finkliknande fågel. Fjäderdräkten varierar kraftigt, men alla fåglar har en knubbig mörk näbb med böjd kulmen. Vanligen uppvisar den två vitaktiga vingband. Hane i häckningstid har svart hjässa och tydligt vitt halsband, men vanligare är honfärgade fåglar som är jämnt brunaktiga, ibland med beigefärgade vingband.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer huvudsakligen i Centralamerika och delas in i tre underarter med följande utbredning:
 Sporophila morelleti sharpei – allra sydligaste USA (nedre Rio Grande-dalen i södra Texas) och nordöstra Mexiko (Nuevo León och Tamaulipas söderut genom östra San Luis Potosí till Veracruz)
 Sporophila morelleti morelleti – östra Mexiko (norra Veracruz) söderut utmed karibiska sluttningen (inklusive ön Mujeres utanför nordöstra Quintana Roo) till El Salvador och västligaste Panama
 Sporophila morelleti mutanda – södra Mexiko (södra Chiapas) söderut till El Salvador

Tidigare behandlades den som en del av Sporophila torqueola. Underarten mutanda inkluderas ofta i nominatformen.

Familjetillhörighet 
Liksom andra finkliknande tangaror placerades denna art tidigare i familjen Emberizidae. Genetiska studier visar dock att den är en del av tangarorna.

Levnadssätt 
Vithalsad frötangara hittas i gräsmarker och gräsrika områden i tropiska låglänta områden och lägre bergstrakter. Den ses ofta i flockar, gärna tillsammans med andra fröätande småfåglar.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, och tros öka i antal. Utifrån dessa kriterier kategoriserar IUCN arten som livskraftig (LC). Beståndet uppskattas till 14 miljoner vuxna individer.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Tangaror
Fåglar i neotropiska regionen
Bertil Tuneryd

Ove Bertil Tuneryd, född 17 december 1915 i Trollenäs församling, Malmöhus län, död 6 december 2012, var en svensk arkitekt.

Tuneryd, som var son till kvarnägare Alfred Persson och Mathilda Olsson, studerade på folkhögskola i Eslöv 1932–1935, avlade studentexamen i Eslöv 1937 och utexaminerades från Chalmers tekniska högskola 1943. Han var anställd vid hushållningssällskapet i Halmstad 1943-1944, länsarkitektkontoret där 1945–1948, bedrev egen arkitektverksamhet i Halmstad och Sundsvall 1949–1958, blev stadsplanearkitekt i Lunds stad 1959, stadsarkitekt i Filipstads stad 1960 och i Ulricehamns stad 1963. Han utarbetade generalplaner för ett flertal kommuner i Hallands län.

Källor

Bertil Tuneryd på gravar.se

Svenska arkitekter under 1900-talet
Filipstads stadsarkitekter
Ulricehamns stadsarkitekter
Födda 1915
Avlidna 2012
Män
Personer från Trollenäs socken
Sporophila ophthalmica

Sporophila ophthalmica är en fågelart i familjen tangaror inom ordningen tättingar. Den betraktas oftast som en del av variabel frötangara (Sporophila corvina), men urskiljs sedan 2016 som egen art av Birdlife International, IUCN och Handbook of Birds of the World. Den kategoriseras av IUCN som livskraftig. 

Fågeln förekommer i Centralamerika och delas in i tre underarter med följande utbredning:
 S. o. hoffmanni - Stillahavssluttningen i Costa Rica och allra västligaste Panama
 S. o. hicksii – Panama (utom längst i väst utmed Stillahavssluttningen och Bocas del Toro) österut på båda sluttningarna till västra Colombia (Córdoba söderut till Cauca)
 S. o. ophthalmica (P. L. Sclater, 1860) – låglänta områden väster om Anderna från sydvästra Colombia (Nariño) till nordvästra Peru (La Libertad)

Noter

Kommentarer

Källor

Externa länkar 

Tangaror
Sporophila
Fåglar i neotropiska regionen
Jens Westin

Jens Westin, född 29 juni 1989 i Kramfors, är en svensk före detta professionell ishockeyspelare som spelade för Färjestad BK i SHL.

Spelarkarriär
Westin har Kramfors-Alliansen som moderklubb. Han gick senare till MoDo Hockey för spel i klubben juniorlag. Han gjorde debut i SHL med MoDo säsongen 2007/2008. Han gjorde sammanlagt 191 matcher för MoDo i SHL. Säsongen 2012/2013 värvades han till den finska ishockeyklubben Esbo Blues. Påföljande säsong flyttade han hem till Sverige där han skrev på för Timrå IK i Hockeyallsvenskan. Han spelade i Timrå IK i totalt fyra säsonger och var en av lagets främsta spelare, då han snittade mest istid av lagets försvarare.

Inför säsongen 2017/2018 skrev han på ett kontrakt med Färjestad BK i SHL. Han noterades för 10 poäng på 52 spelade matcher under sin fösta säsong i klubben.

I februari 2021 skrev han på ett tvåårskontrakt med Färjestad.

Klubbar 
  Kramfors-Alliansen 2004-2006
  Modo 2006-2012
  Espoo Blues 2012-2013
  Timrå IK 2013-2017
  Färjestad BK 2017-2023

Externa länkar
[http://www.eliteprospects.com/player.php?player=6417 Spelarprofil på eliteprospects.com]

Referenser

Födda 1989
Män
Levande personer
Ishockeyspelare i Färjestad BK
Ishockeyspelare i Timrå IK
Svenska ishockeyspelare
Personer från Kramfors
Dag Abelin

Dag Mats Rudolf Abelin, född 14 juni 1923 i Stockholm,  död 24 maj 1998 i Salignac i Frankrike, var en svensk arkitekt. 

Abelin, som var son till doktor Mats Abelin och Leila Drysén, utexaminerades från Chalmers tekniska högskola 1954. Han var arkitekt hos professor Hans Brunnberg och arkitekt Carl Grandinson 1953–1958, på länsarkitektkontoret i Härnösand 1958–1961, stadsarkitekt i Gislaveds köping 1961–1963 och i Ronneby stad från 1963. Han var innehavare av Arkitektgruppen AB i Karlshamn från 1963 (tillsammans med Roy och Hanna Victorson). Från slutet av 1960-talet verkade han som stadsarkitekt i Upplands-Bro kommun.

Källor

DN: Platsannons Upplands-Bro Kommun (1969-09-25)
SvD:Dödsannons (1998-06-14)

Svenska arkitekter under 1900-talet
Ronnebys stadsarkitekter
Födda 1923
Avlidna 1998
Män
Arkitekter från Stockholm
Julia Skugge

Julia Skugge, född 14 mars 1988, är en svensk friidrottare (kortdistanslöpning). 

Julia Skugge tävlade 2007 på 100 meter vid junior-EM i Hengelo i Nederländerna. Hon tog sig vidare från försöken med 11,97 men slogs sedan ut i semifinal med tiden 11,93. Hon deltog också, tillsammans med Linnéa Collin, Isabelle Eurenius och Maria Gustafsson, i det svenska korta stafettlaget som kom sexa.

Vid U23-EM i Kaunas, Litauen år 2009 sprang Julia Skugge 100 meter men slogs ut i försöken med tiden 12,23.

Skugge sprang 2012 vid EM i Helsingfors stafett 4x100 meter tillsammans med Erica Jarder, Freja Jernstig och Lena Berntsson, men laget blev diskvalificerat i försöken.

Personliga rekord  

Utomhus 
100 meter – 11,63 (Sundsvall 17 juni 2012)
100 meter – 11,80 (Hallsberg 14 juni 2009)

Inomhus 
60 meter – 7,45 (Göteborg 14 februari 2009)

Referenser

Noter 

Svenska kortdistanslöpare
Svenska stafettlöpare
Födda 1988
Levande personer
Kvinnor
Friidrottare i Glanshammars IF
Omikron Geminorum

Omikron Geminorum (ο Gem) är en ensam stjärna i stjärnbilden Tvillingarna. Det är svagt synlig för blotta ögat med en skenbar magnitud på 4,90. Baserat på en årlig parallaxförskjutning av 19,61 mas, befinner den sig på ett avstånd av 166 ljusår från solen.

Egenskaper
Omikron Geminorum är en jättestjärna av F-typ med spektraltyp F3 III. Den uppmätta vinkeldiameter är 0,68 ± 0,03 mas, som vid dess beräknade avstånd ger en fysisk storlek av cirka 3,7 gånger solens radie. Dess utstrålning från den yttre atmosfären är cirka 24 gånger större än solens vid en effektiv temperatur av 6 309 K.

Källor

Referenser

Stjärnbilden Tvillingarna
Bayerobjekt
Gul-vita jättar
Flamsteedobjekt
HD-objekt
HR-objekt
Rödhuvad vidafink

Rödhuvad vidafink (Euplectes laticauda) är en fågelart i familjen vävare inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i Östafrika och delas in i två underarter med följande utbredning:
 E. l. laticauda – högländer i östra Sydsudan, Etiopien och Eritrea
 E. l. suahelicus – högländer i Kenya och Tanzania

Den kategoriserades tidigare som en del av rödhalsad vidafink (Euplectes ardens) men urskildes 2016 som egen art av BirdLife International, 2022 av tongivande eBird/Clements och 2023 av International Ornithological Congress.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses vara stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Vävare
Euplectes
Fåglar i etiopiska regionen
Honorary Fellow

Honorary Fellow är en hederstitel som delas ut av en fakultet vid ett universitet enbart som en utmärkelse, alltså utan att man har avlagt doktorsexamen eller erövrat doktorsgraden vid det aktuella universitetet. Titeln finns i USA, Kanada, Australien och Storbritannien. 

Titeln liknar hedersdoktor och ges för att personen har utmärkt sig inom ett akademiskt ämne eller forskning. Titeln ger privilegium som endast personer som jobbar eller studerar på universitetet har, till exempel rätten att undervisa och använda universitets resurser, till exempel bibliotek och laboratorium. Exakt vilka kan variera i olika länder.

Ibland kan personen få begränsade privilegium, till exempel att ha rätt att gästföreläsa eller forska på universitet. Personen undervisar inte och får då ofta en titel som visar vad man får göra, till exempel: Honorary Senior Research Fellow eller Honorary Lecturer.

Källor

Akademiska titlar
Freja Jernstig

Freja Jernstig, född 3 januari 1992, är en svensk friidrottare (kortdistanslöpning). 

Jernstig sprang vid EM i Helsingfors stafett 4x100 meter tillsammans med Erica Jarder, Julia Skugge och Lena Berntsson, men laget blev diskvalificerat i försöken.

Personliga rekord  

Utomhus 
100 meter – 11,61 (Skara 6 juni 2013)
200 meter – 24,52 (Göteborg 8 juli 2012)
200 meter – 24,41 (medvind) (Jessheim, Norge 22 juli 2012)
100 meter häck – 14,69 (Göteborg 8 juli 2012)

Inomhus 
60 meter – 7,48 (Karlstad 27 januari 2013)
200 meter – 25,16 (Örebro 13 januari 2013)
400 meter – 59,47 (Karlstad 13 februari 2010)
60 meter häck – 8,91 (Växjö 20 januari 2013)

Referenser

Noter 

Svenska kortdistanslöpare
Svenska stafettlöpare
Födda 1992
Levande personer
Kvinnor
Stellan Ottosson

Bo Stellan Ottosson, född 30 juni 1944, är en svensk författare, översättare, och tidigare diplomat.

Biografi
Stellan Ottosson utbildning är en fil.kand. 1969 i ryska, polska, spanska samt en civilekonomexamen 1969. Han började sin bana på Statens kulturråd 1975-1977 och Riksrevisionsverket 1988-1990. Han var ambassadör i Vilnius 1994-1998, minister i Moskva 2002-2004 samt inspektör i Utrikesförvaltningen 2004-2010.

Ottosson har författat böcker med idéhistorisk inriktning samt, tillsammans med sin hustru, Karin Aronsson, skrivit läseböcker för grundskolans lågstadium och andra böcker för barn. Ottosson har översatt romaner av Czesław Miłosz, Jerzy Andrzejewski med flera från polska till svenska samt texter åt EU-parlamentet från litauiska, polska och tyska.

Bibliografi 
 Min läsebok – Blå rosen, Gleerups, 1989, 2001 (med Karin Aronsson)
 Fyra småböcker för bredvidläsning på lågstadiet, Gleerups 1990
 Min läsebok – Guldeken, Gleerups, 1990, 1996 (med Karin Aronsson)
 Min läsebok – Silveryxan, Gleerups, 1992, 1994 (med Karin Aronsson)
 Kluriga gåtor för smarta hjärnor, BonnierCarlsen 1994 (med Karin Aronsson)
 Profeter, kärlek och ond bråd död,  Carlsson 2002
 33 rimmade gåtor, Rabén & Sjögren 2010 (med Karin Aronsson)
 Jesus, Paulus och kärleken, Carlsson 2010
 Darwin, den försynte revolutionären, Fri Tanke 2016

Utredningar m.m. 
 Sekreterare i Utredning om U-lands- och biståndsinformation (SOU 1988:10)
 Sekreterare för översyn av SIPRI – SIPRI 90 (SOU 1990:69)
 Översyn av Nordiska ministerrådet på uppdrag av UD (2008)
 Översyn av Nordiska Afrikainstitutet på uppdrag av UD (2008)

Översättningar från polska 
 Jerzy Andrzejewski: Och mörkret täcker jorden…, Coeckelberghs 1975
 Jerzy Andrzejewski; Paradisets portar, Coeckelberghs 1976
 Jerzy Andrzejewski; Kain och Abel, Coeckelberghs 1978
 Tadeusz Konwicki; Himmelsfärden, Coeckelberghs 1979
 Julian Stryjkowski; Ynglingen från Narbonne, Brombergs 1981
 Czesław Miłosz (nobelpristagare 1980); Mitt Europa, Brombergs 1981 och 2011
 Marek Nowakowski; Polen: krigstillstånd, Brombergs 1982 (under pseudonymen Leif Andersson p.g.a. bokens politiska innehåll, tillsammans med Lennart Ilke)

Referenser

Externa länkar 
Stellan Ottossons hemsida. 
Stellan Ottosson hos Fri Tanke förlag
Charles Darwin blev inte klok på kvinnorna; understreckare i Svenska Dagbladet 

Män
Födda 1944
Levande personer
Sveriges ambassadörer i Ryssland och Sovjetunionen
Sveriges ambassadörer i Litauen
Svenska författare
Svenska översättare
Foudia consobrina

Foudia consobrina är en fågelart i familjen vävare inom ordningen tättingar. Den betraktas oftast som en del av komorfody (Foudia eminentissima), men urskiljs sedan 2016 som egen art av Birdlife International och IUCN. Fågeln förekommer enbart på ön Grande Comore (Ngazidja) i nordvästra Komorerna. Den kategoriseras av IUCN som nära hotad.

Noter

Kommentarer

Källor

Externa länkar 

Vävare
Foudia
Fåglar i etiopiska regionen
Endemiska fågelarter i Komorerna
Edmund Schulthess

Edmund Julius Schulthess, född den 2 mars 1868 i Villnachern, död den 22 april 1944 i Bern, var en schweizisk politiker. 

Schulthess var först advokat i Brugg i kantonen Aargau och sedermera juridisk konsulent hos en stor maskinfirma i Baden. Han blev 1905 ledamot av schweiziska ständerrådet och var 1912–1935 medlem av förbundsrådet, där han ledde ekonomidepartementet. Schulthess hade under första världskriget betydande andel i, att Schweiz relativt väl kunde förses med råvaror och livsmedel. Som förbundsrådets president 1917 avvecklade han den konflikt, som uppstått genom förbundsrådsledamoten Arthur Hoffmanns åtgärd att underlätta framlämnandet av ett tyskt separatfredsanbud till ryska regeringen. Schulthess genomdrev en ny fabrikslag och införandet 1919 av 48 timmars arbetsvecka samt uppträdde ofta med framgång som medlare vid arbetskonflikter. Han tillhörde det frisinnade demokratiska partiet och var 1921 för andra, 1928 för tredje och 1933 för fjärde gången förbundspresident.

Källor 
 

Schweiz förbundspresidenter
Schweiziska politiker under 1900-talet
Alumner från Münchens universitet
Alumner från Paris universitet
Alumner från Leipzigs universitet
Alumner från Strasbourgs universitet
Födda 1868
Avlidna 1944
Män
Ugglan
Luise von Plönnies

Luise von Plönnies, född Leisler den 7 november 1803 i Hanau, död den 22 januari 1872 i Darmstadt, var en tysk författarinna. Hon var dotter till Johann Philipp Achilles Leisler och mor till Wilhelm von Plönnies.

Luise Leisler gifte sig 1824 med läkaren August von Plönnies i Darmstadt och blev änka 1847. Bland hennes alster kan framhållas Gedichte (1844), Neue Gedichte (1851), Mariken von Nymwegen (1853) och Lilien auf dem Felde (1864). Hon utgav även poetiska översättningar från engelska och flamländska.

Källor

Noter

Tyska poeter under 1800-talet
Tyskspråkiga poeter
Tyska översättare
Tyskspråkiga översättare
Översättare från engelska
Tyska författare under 1800-talet
Personer från Hanau
Kvinnor
Födda 1803
Avlidna 1872
Ugglan
Eumyias ruficrissa

Eumyias ruficrissa är en fågelart i familjen flugsnappare inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln delas in i två underarter med följande utbredning.
 E. r. ruficrissa – Sumatra
 E. r. cerviniventris – norra och centrala Borneo (Kinabalu söderut till bergen Murud och Menyapa)

Den betraktas oftast som underart till indigoflugsnappare (Eumyias indigo), men urskiljs sedan 2016 som egen art av Birdlife International och IUCN.

Status 
Den kategoriseras av IUCN som livskraftig.

Noter

Kommentarer

Källor

Externa länkar 

Flugsnappare
Eumyias
Fåglar i orientaliska regionen
Lilla Bärsskäret

Lilla Bärsskäret kan syfta på följande platser:

Finland 

 Lilla Bärsskäret (nordväst om Rosala, Kimitoön), Åboland,  (6 ha)
 Lilla Bärsskäret (söder om Rosala, Kimitoön), Åboland,  (5 ha)

Se även
Bärsskäret
Lilla Bärsskär
Stora Bärsskäret
Billy Reid

Billy Reid, född 18 juli 1963 i Glasgow, är en skotsk före detta fotbollsspelare som sedan 20 september 2022 är assisterande tränare i Chelsea FC. Innan var han assisterade tränare i Swansea City och Brighton Hove Albion.

Klubbkarriär
Reid spelade för Queen of the South FC, Clyde FC, Hamilton Academical och Stirling Albion FC under 1980-talet och 1990-talet.

Tränarkarriär
Säsongen 2004 blev han tränare för Clyde FC. Efter en säsong som tränare i Clyde FC blev han utsedd till tränare för Hamilton Academical. Hamilton Academical vann Premier League 2008, då vann Reid även priset PFA Scotland Managers of the Year (Årets Tränare i Skottland). 

År 2011 etablerades ett samarbete med Graham Potter och Hamberg som ett tränarteam i Östersunds FK. Samarbetet varade fram till 2018 då samtliga i tränarteamet började i Swansea sedan en övergångssumma betalats, som tillföll Östersunds FK. Sedan 2019 är Billy Reid assisterande tränare i Brighton, huvudtränare är Graham Potter och Björn Hamberg.

År 2017 lyckades Billy Reid tillsammans med Graham Potter (huvudtränare) ta upp Östersunds FK till Allsvenskan för första gången och slutade debutsäsongen (2016) på åttonde plats. Graham Potter blev utsedd till årets allsvenska tränare med god marginal.  Andra säsongen i Allsvenskan blev minst lika lyckosam sedan han fört Östersund till en allsvensk femteplats och succé i Europa League, där laget bland andra slog ut Galatasaray och PAOK i kvalet.

Referenser

Skotska fotbollsspelare
Skotska fotbollstränare
Spelare i Hamilton Academical FC
Idrottare från Glasgow
Födda 1963
Levande personer
Män
L'ajo nell'imbarazzo

L'ajo nell'imbarazzo (Den olycksdrabbade läraren) är en opera buffa i två akter med musik av Gaetano Donizetti och libretto av Jacopo Ferretti efter pjäsen med samma namn av Giovanni Giraud (1807).

Historia 
Donizettis tacksamhetsskuld till Gioacchino Rossinis komiska operor är påtaglig men det finns flera partier där hans karaktärsteckning är framträdande, som i duetten mellan Gilda och Don Gregorio. Operan hade premiär den 4 februari 1824 på Teatro Valle i Rom. Den "möttes av stor entusiasm och det var med den opera som [...] Donizetti hade sin första riktiga framgång". Till premiären i Neapel 1826 reviderade Donizetti operan och ändrade titeln till Don Gregorio.

Personer

Handling 
Markis Giulio är fast övertygad om att uppfostra sina söner utan vetskap eller kunskap om kvinnor. Resultatet blir att den yngre sonen Pippetto förälskar sig handlöst i den överåriga husan Leonarda, den enda kvinnan han någonsin sett, medan den mer äventyrlige Enrico i hemlighet gifter sig med Gilda med vilken han redan har en son. Tack vare läraren don Gregorios listiga knep inser markisen vansinnet med sitt lärosystem och välsignar äktenskapet mellan sonen och Gilda.

Referenser

Noter

Tryckta källor

Ashbrook, William, [http://www.oxfordmusiconline.com/subscriber/article/grove/music/O900064 "Ajo nell'imbarazzo, L'"] i The New Grove Dictionary of Opera. Ed. Stanley Sadie. Oxford Music Online
Ashbrook, William (1998), "Ajo nell'imbarazzo" i Stanley Sadie (red.), The New Grove Dictionary of Opera, vol. two. London: Macmillan. 
Ashbrook, William; Sarah Hibberd (2001), "L'ajo nell'imbarazzio, o Don Gregorio" i Holden, Amanda (red.), The New Penguin Opera Guide, New York: Penguin Putnam. 
Osborne, Charles, (1994), The Bel Canto Operas of Rossini, Donizetti, and Bellini, Portland, Oregon: Amadeus Press. 

Andra källor
Ashbrook, William (1982), Donizetti and His Operas, Cambridge University Press, 
Weinstock, Herbert (1963), Donizetti and the World of Opera in Italy, Paris, and Vienna in the First Half of the Nineteenth Century'', New York: Pantheon Books. 

Operor av Gaetano Donizetti
Italienskspråkiga operor
Baby-bossen

Baby-bossen (originaltitel: The Boss Baby) är en amerikansk datoranimerad film producerad av Dreamworks Animation och som distribueras av 20th Century Fox. Filmen är regisserad av Tom McGrath och har manus skrivet av Michael McCullers. Baby-bossen hade premiär i Miami 12 mars 2017 och släpptes på biografer i USA den 31 mars 2017. I Sverige hade filmen premiär den 7 april 2017.

Rollista

Källor

Externa länkar 
Officiell hemsida

Amerikanska filmer 2017
Amerikanska animerade filmer
3D-filmer
Engelskspråkiga filmer
Animerade filmer 2017
Långfilmer från DreamWorks Animation