kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Per Gyberg

Per Johan Gyberg, född 9 maj 1888 i Norrtälje, död 23 oktober 1966 i Stockholm, var en svensk präst.

Per Gyberg var son till skomakaren Per Erik Gyberg. Han blev student vid Uppsala universitet 1906, och efter teologie kandidatexamen prästvigdes han 1910 och blev 1911 komminister på Gräsö. 1914 blev Gyberg pastorsadjunkt i Oscars församling och tjänstgjorde även som komministeradjunkt i Ulrika Eleonora församling 1915–1917. Han blev 1918 pastorsadjunkt i pastorsadjunkt i Katarina församling. 1926–1959 var Gyberg komminister i Katarina församling.

Han var en engagerad fredskämpe, engagerad i bildandet av Svenska antimilitaristiska prästers och predikanters förbund 1931, ledamot av styrelsen för Nordiska fredsförbundet och ordförande i Svenska freds- och skiljedomsföreningen 1931–1941.

Källor

Noter

Präster i Svenska kyrkan
Svenska präster under 1900-talet
Personer från Norrtälje
Födda 1888
Avlidna 1966
Män
The Early Bedroom Sessions

The Early Bedroom Sessions är ett samlingsalbum av Basshunter utgivet 2012. Den innehåller låtar från de tidigare albumen The Bassmachine (2004) och The Old Shit (2006).

Låtlista 
 "Bass Worker" (6:15) 
 "Contact by Bass" (3:09) 
 "Festfolk" (4:34) 
 "Go Down Now" (5:07) 
 "Här kommer Lennart" (3:18) 
 "Moon Trip" (4:14) 
 "Rainbow Stars" (4:30) 
 "Smells Like Blade" (4:29) 
 "Stay Alive" (4:01)
 "Syndrome de Abstenencia" (6:35) 
 "The Bass Machine" (2:24) 
 "The Big Show" (5:38) 
 "The Celtic Harmony & the Chilling Acid" (4:36) 
 "The Night" (5:02) 
 "The True Sound" (5:24) 
 "The Warp Zone" (5:16) 
 "Train Station" (5:48) 
 "Trance Up" (6:33) 
 "Transformation Bass" (5:03) 
 "Try to Stop Us" (4:06) 
 "Wacco Will Kick Your Ass" (6:03) 
 "Waiting for the Moon" (4:57) 
 "Wizard Elements" (5:39) 
Total längd: 112:41

Referenser 

Samlingsalbum 2012
Elektroniska album
Album av Basshunter
Elise Brandt

Anna Elisabeth (Elise) Brandt, född 15 maj 1810 i Luleå, död 17 februari 1884 i Stockholm, var en svensk konstnär (målare) och teckningslärare. 

Hon var dotter till guldsmeden Erik Brandt. Hon studerade konst för Joseph von Reis och Johan Ringdahl i Stockholm, vid Konstakademien, i Tyskland, samt i Louvren i Paris under Jean-Baptiste-Ange Tissier under 1850- och 60-talen. Under sin tid i Frankrike avporträtterade hon franska kejsarparet, vars tavlor inköptes av Karl XV. Hon medverkade i utställningar med Dalarnas konstförening, Norrlands konstförening och hon var representerad i Föreningen Svenska Konstnärinnors utställning på Konstakademien 1911. Hon målade genremålningar, landskap och porträtt, i olja och pastell, samt utförde kopieringar.  

Efter sin återkomst till Sverige arbetade hon som lärare vid Wallinska skolan i Stockholm. Hon blev 1850 medlem i Artisternas och Litteratörernas Pensionskassa, och blev 1855 suppleant i Svenska lärarinnors pensionsförening. År 1858 grundade hon ett ritnings- och målningsinstitut "för unga fruntimmer" vid Brunkebergstorg i Stockholm. Bland hennes elever fanns Christine Sundberg. Elise Brandt är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Källor
 Anteckningar om svenska qvinnor 
 Christine Margaretha Sundberg, urn:sbl:34683, Svenskt biografiskt lexikon (art av Barbro Werkmäster), hämtad 2016-12-19.
 Ur minnet och dagboken om mina samtida personer och händelser efter 1815 / Åttonde delen. Oscar I:s sista regeringsår och riksdag, vicekonung och prinsregeringar, 1856-1857
Svenskt konstnärslexikon del I sid 233, Allhems Förlag, Malmö. LIBRIS-ID:8390296
 Brandt, Anna Elisabeth på SvenskaGravar.se

Noter 

Svenska målare under 1800-talet
Svenska lärare under 1800-talet
Konstnärer från Luleå
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1810
Avlidna 1884
Kvinnor
Mathilda Brantström

Clara Gustava Mathilda Brantström, född 24 oktober 1811 i Norrköpings Hedvigs församling, död 27 februari 1882 i Hedvig Eleonora församling i Stockholm, var en svensk målare. Hon målade främst genretavlor och porträtt.

Brantström studerade konst i Louvren i Paris. Hon deltog framgångsrikt vid flera utställningar. Hon undervisade också i både teckning och målning, likväl som i språk, och var även aktiv som översättare. Hon blev 1855 suppleant i Svenska lärarinnors pensionsförening.

Hon finns representerad på Nationalmuseum med 13 tavlor.

Referenser

Noter

Övriga källor 
 Anteckningar om svenska qvinnor 
 
  	Ur minnet och dagboken om mina samtida personer och händelser efter 1815 / Åttonde delen. Oscar I:s sista regeringsår och riksdag, vicekonung och prinsregeringar, 1856-1857

Externa länkar

Födda 1811
Avlidna 1882
Kvinnor
Svenska lärare under 1800-talet
Svenska målare under 1800-talet
Representerade vid Nationalmuseum
Segling vid olympiska sommarspelen 1956

De olympiska tävlingarna i segling 1956 avgjordes mellan den 26 november och 5 december i Port Phillip Bay strax söder om Melbourne. 154 deltagare från 28 länder tävlade i fem grenar. 6 meters-klassen som varit med sedan 1908 togs bort och ersattes av 12m² Sharpie.

Båtklasser 
Utrustning:

Design:

Medaljörer

Medaljtabell

Referenser 

 1956
Sporter vid olympiska sommarspelen 1956
Kongo-Brazzaville i olympiska sommarspelen 1964

Folkrepubliken Kongo deltog med två deltagare vid de olympiska sommarspelen 1964 i Tokyo. Ingen av landets deltagare erövrade någon medalj.

Källor 
 

Nationer i olympiska sommarspelen 1964
Malawi i olympiska sommarspelen 1972

Malawi deltog med 16 deltagare vid de olympiska sommarspelen 1972 i München. Ingen av landets deltagare erövrade någon medalj.

Källor 
 

1972 i Malawi
Nationer i olympiska sommarspelen 1972
1972
Johan von Sydow

Johan Ludvig von Sydow, född 16 april 1918 i Göteborgs garnisonsförsamling, död 1 januari 1999 i Örgryte församling i Göteborg, var en svensk jurist och genealog.

Johan von Sydow var son till överstelöjtnant Knut von Sydow och Ellen Nordenfelt. Efter studentexamen i Kristianstad 1936 läste han juridik i Lund och blev juris kandidat där 1945. Han gjorde sin tingstjänstgöring 1945–1948, blev extra fiskal vid hovrätten över Skåne och Blekinge 1949, stadsnotarie vid Göteborgs rådhusrätt 1955 (extra från 1950), assessor 1960 och extra rådman där 1965. Han var auditör vid Göteborgs Luftvärnsregemente Lv 6. Johan von Sydow var 1967–1985 rådman vid Göteborgs tingsrätt och domare huvudsakligen i brottmål. 

Han var en välkänd genealog. Åren 1964–1991 var han ordförande i Västra Sveriges Genealogiska Förening, senare GöteborgsRegionens Släktforskare. Han bidrog till det stora intresset för släktforskning, som vid denna tid uppstod i Sverige. Bland annat författade han det stora uppslagsverket Christian Fredrik von Sydows Ättlingar, som (jämte ingifta) innehåller genealogiska och biografiska uppgifter om 6 500 personer (med 932 efternamn), bland andra samtliga medlemmar av släkterna von Sydow, Wallenberg, Palme och Kreuger. Även vissa adliga och kungliga ätter finns delvis redovisade. Till skillnad mot äldre genealoger inkluderade han även utgifta döttrars avkomma samt barn till ogifta föräldrar, vilket ansågs revolutionerande då, men senare blivit allmänt förekommande, utom på Riddarhuset.

Han tog reservofficersexamen 1938 och blev 1947 kapten i reserven vid A 2. Han skrev mängder med rimmad vers, främst för festliga tillfällen, men till och med i protokollen vid Lerums kommun, där han en tid var fullmäktig.

Johan von Sydow gifte sig 1946 med preparatrisen Carin Rosenquist (1919–1998), dotter till guldsmeden Sven Rosenquist och Ebba Hedenskog. De fick barnen Petra (född 1949, gift Ekengren), Fredrika (född 1955) och Andreas (född 1958). Makarna von Sydow är begravda på Kvibergs kyrkogård i Göteborg.

Bibliografi
Kalender över Ointroducerad adels förening Årg. 13, 1967, på föreningens uppdrag redigerad av Johan von Sydow och Leif Påhlsson 
Christian Fredrik von Sydows ättlingar. Biografiska uppgifter om frälseinspektoren Christian Fredrik von Sydows (1714-1773) avkomlingar, Johan von Sydow, 559 sidor, 1996. Kallas "Gröna Boken". 
Folke Reyde, 1982, ingår i Släkt och hävd Släktforskning, en hobby för alla, Genealogiska föreningen 50 år. text: Johan von Sydow och Rolf Ekelund, 1985Ulf och Kerstin Sparre och deras ättlingar, biografiska anteckningar om Ulf Sparre och Kerstin Sparre, född Vult'', Johan von Sydow, 1994

Källor
 Svenska Dagbladet (1999-01-10 och 1999-01-15): Nekrologer: Johan von Sydow.
 Göteborgs-Posten (1999-01-29): Nekrolog: Johan von Sydow.

Noter

Födda 1918
Avlidna 1999
Män
Svenska genealoger
Svenska jurister under 1900-talet
Jurister från Göteborg
Gravsatta på Kvibergs kyrkogård
Gustaf Stjernström

Carl Gustaf Stjernström, född 29 januari 1852 i Sankt Nicolai församling, Nyköping, död den 30 september 1933 i Gustav Vasa församling, Stockholm, var en svensk språkhistoriker och folkbildare.

Biografi
Stjernström blev student vid Uppsala universitet 1873, avlade filosofie kandidatexamen 1880 och var därefter amanuens vid universitetsbiblioteket i Uppsala. Han genomgick senare slöjdskolan på Nääs. Stjernström utgav ett flertal skrifter i språkliga, litteraturhistoriska och bibliografiska ämnen. Han skrev artiklar om småbruksrörelsen och trädgårdsstadsrörelsen och andra ämnen, framkastade uppslag i ekonomiska, sociala och hygieniska ämnen, föreslog bland annat i en broschyr bildandet av ett Nationalförbund för Sveriges kolonisation, skrev Limhamn i dess industriella och sociala utveckling samt en betydande del av den vid 1897 års utställning utkommande Nordens Expositionstidning. 

Stjernström bildade 1913 Sällskapet för friluftsliv och kroppsvård; när detta följande år gick upp i Förbundet för Fysisk Fostran blev han det senares sekreterare, var till 1918 dessutom utgivare av förbundets tidskrift Fysisk Fostran. Han ivrade för bildande av vandrareföreningar och förde fram idén om friluftsstugor, utgav 1910 en översättning av Sadolins arbete Nervhälsa samt senare Frilufts- och Idrottsliv för alla. Sommarboken och Vinterboken. Tillsammans med Stig Milles (skulptören Carl Milles yngre bror) var han pionjärer för sportstugerörelsen.

Priser och utmärkelser 
1881 – Letterstedtska priset för översättningen av William Dwight Whitneys Om språket, dess lif och utveckling

Källor

Externa länkar

Noter 

Svenska folkbildare
Svenska bibliotekarier
Svenska filologer under 1800-talet
Svenska översättare under 1800-talet
Svenskspråkiga översättare
Översättare från engelska
Översättare från danska
Mottagare av Letterstedtska priset
Födda 1852
Avlidna 1933
Män
Svenska filologer under 1900-talet
Svenska översättare under 1900-talet
Personer från Nyköping
Svenska litteraturvetare under 1800-talet
Svenska litteraturvetare under 1900-talet
Monika Elling

Monika Elling, född 9 maj 1962 i Fröseke i Småland, är en tidigare VD på Poolia.

Biografi 
Elling växte upp i Fröseke, där hennes far Gunnar Elling var VD för företagen Fröseke Möbler AB och Nybrofabriken AB. Hon studerade vid Handelshögskolan i Stockholm och var där studentkårsordförande 1984/1985. Efter Handelshögskolan flyttade Elling till Montreal för MBA-studier vid McGill University.

Elling blev 2010 verkställande direktör för bemanningsbolaget Poolia AB, men valde själv att sluta efter en kritisk granskning av tidningen Chef 2013. Granskningen fälldes senare av  Pressens Opinionsnämnd för att ha grovt brutit mot god publicistisk sed. Före tiden på Poolia var hon mellan 2005 och 2010 Chief Financial Officer och Regionchef för Intrum Justitia AB och före det börsanalytiker på SEB, Manager Business Development Securitas AB, Chief Operating Officer Arrow Lock tillhörande Assa Abloy-koncernen.

Hon verkar som arbetande styrelseordförande i rekryterings- och internshipsföretaget Talent Eye.

Referenser 

Kvinnor
Födda 1962
Levande personer
Personer inom Sveriges näringsliv
Personer från Älghults socken
Sindoor

Sindoor, hindustani सिन्दूर, سندور, sindooram (sanskrit, Telugu, Tamil, Kannada, Malayalam och Oriya eller Bengali: সিঁদুর och Gujarati સિંદૂર) är ett traditionellt rött eller orangerött kosmetiskt pulver från Indien som oftast används av gifta kvinnor längs benan i håret. Användandet av sindoor betyder i många hindusamhällen att en kvinna är gift, och att sluta använda det betyder änkestånd. 

Komponenter i traditionell sindoor är vanligtvis cinnober (kvicksilversulfid), gurkmeja och kalk. Kommersiell sindoor innehåller syntetiska och kemiska färgämnen, där en del som inte produceras inom korrekta standarder kan innehålla bly. 

Förutom pulverformen erbjuds Sindoor också som en vätska eller i form av en pinne som liknar ett läppstift, vilket gör det lättare att applicera färgen.

Användning av sindoor
Sindoor appliceras traditionellt vid början eller längs med hela mittbenan (kallas även maang på hindi) eller som en prick i pannan ("bindi" på hindi eller bottu på telugu). Sindoor visar att en kvinna är gift enligt hinduismen. Singelkvinnor bär pricken i olika färger men applicerar inte sindoor vid benan i håret. Änkor bär inte sindoor, vilket betecknar att deras makar inte längre lever.

Dagen då kvinnan gifter sig appliceras sindoor för första gången av maken. Denna ceremoni kallas för sindoor daanam. Efter detta applicerar kvinnan sindoor själv varje dag.

En liknande färgningsritual är pasupu kumkuma, uppkallad efter ett annat namn för sindoor, kumkuma.

Referenser

Källor 

Kosmetika
Qixifesten

Qixifesten () eller Dubbelsjufesten eller Kinesiska alla hjärtans dag är en traditionell kinesisk högtid som firas på sjunde dagen i den sjunde månaden enligt den kinesiska månkalendern. Under högtiden firas det årliga mötet mellan en väverska och en koherde enligt en traditionell sägen. Qixifesten kan liknas vid Alla hjärtans dag.

Högtiden firas genom att ge kärleksgåvor, som till exempel blommor eller choklad, till den man är kär i. Par brukar arrangera romantiska middagar eller biobesök.

Sägnen

Sägnen om väverskan () och koherden () är en klassisk kinesisk saga som nämndes för första gången i Shiji av Sima Qian som skrevs runt år 100 f.Kr.. Historien nämndes också i Nitton klassiska poem som liksom Shiji är från Handynastin (206 f.Kr.–220).

Enligt den äldre sägnen bodde den himmelske kejsarens dotter Zhinü öster om vintergatan där hon arbetade med att väva kläder. Hon gifte sig med en koherde, Niulang, som bodde väster om vintergatan. Efter bröllopet slutade hon att väva, vilket gjorde den himmelske kejsaren rasande. Kejsaren tvingade därför väverskan att väva kläder varje dag och bara träffa sin man en dag per år.

En modernare variant av historien är att en fattig koherde och en fattig väverska blev kära. Väverskan blev bortförd av den himmelske kejsaren och koherden blev ensam kvar på jorden. När herdens enda ko dog använde herden kons hud för att ta sig till himmelen och förenas med sin kärlek. Dock kunde han bara göra detta en gång om året, vilket var den sjunde dagen i den sjunde månaden.

Det finns många ytterligare varianter av historien.

Datum
Qixifesten 2024 infaller den 10 augusti.

Se även
 Vårfesten
 Lyktfesten
 Qingmingfesten
 Spökfesten
 Månfesten

Referenser

Noter 

Traditionella kinesiska högtider
WP:Projekt Kina
Jonio (Roms tunnelbana)

Jonio är en station på Roms tunnelbanas Linea B1. Stationen är belägen i närheten av Piazzale Jonio i området Tufello i distriktet Monte Sacro i nordöstra Rom och togs i bruk år 2015. 

Stationen Jonio har:
  Biljettautomater
  WC

Kollektivtrafik
  Busshållplats för ATAC

Omgivningar
 Santi Angeli Custodi
 San Clemente
 Santa Gemma Galgani
 Santa Maria Assunta al Tufello
 Santissimo Redentore a Val Melaina

Referenser

Externa länkar

Roms tunnelbanestationer
Roma Q. XVI Monte Sacro
Järnvägsstationer invigda 2015
Roma Z. I Val Melaina
2015 i Italien
Handley Page Herald

Handley Page Herald var ett tvåmotorigt propellerdrivet passagerarflygplan med turbopropmotorer som flög första gången den 25 augusti 1955 och tillverkades i sammanlagt 50 exemplar av Handley Page. Det var ett regionalflygplan för kortare distanser med plats för 44, senare upp till 56 passagerare.

Historia  

Första prototypen, konstruerad av dåvarande Handley Page (Reading) Limited (tidigare Miles Aircraft), hade beteckningen HPR.3 Herald. Den var utrustad med fyra Alvis Leonides Major 14-cylinder stjärnmotorer på  870 hk. Handley Page had bestämt sig att använda kolvmotorer, men nästan samtidigt blev konkurrerande Fokker F27 Friendship utrustad med turbopropmotorer. 

Eftersom det fanns inga kunder för HPR.3 blev prototypen ombyggd och flög första gången den 11 mars 1958 med två Rolls-Royce Dart turbopropmotorer istället av fyra kolvmotorer. Nya typbeteckningen blev HPR.7 Dart Herald Series 100. Första två Herald levererades till Jersey Airlines, som senare fick ytterligare fyra exemplar.  

Andra  prototypen byggdes om till Series 200, kroppen blev förlängd med 107 cm; flygplanet flög första gången den 8 april 1961. 

Flygplanet hade goda STOL egenskaper: Startsträcka med full last var 847 meter. Det var möjligt att starta och landa på landningsbanor av gräs, jord eller grus. Herald var högvingad, hade infällbart landställ och förfogade över tryckkabin. 

Både Fokker F27 och Hawker Siddeley HS 748 såldes emellertid betydligt bättre än Herald. Fokker hade en större lastförmåga och HS 748 bättre prestanda. 

Malaysias flygvapen beställde 8 exemplar år och blev största kund. 

Sista Herald (G-BEYF) togs ur drift den 9 april 1999 av Channel Express. Fem exemplar sparades som museiflygplan i England.

Flygbolag som flugit Handley Page Herald 

Handley Page Herald har flugits bl.a. av:
(♠ = nybyggda flygplan)

Civila operatörer

Europa 
 Air UK
 ♠ Autair
 BAC Express
 ♠ Bavaria Fluggesellschaft
 British Air Ferries
 ♠ British European Airways
 British Island Airways
 British Midland Airways
 ♠ British United Airways
 British United Island Airways
 British Midland Airways
 Brymon Airways
 Channel Express
 Court Line
 Europe Aero Service
 ♠ Globe Air
 ♠ Itavia
 Janes Aviation
 ♠ Jersey Airlines
 Touraine Air Transport

Övriga världen 
 Aerovias (Guatemala)
 ♠ Air Manila
 Alia Airlines
 ♠ Arkia
 ♠ Eastern Provincial Airways
 Far Eastern Air Transport
 Lineas Aereas La Urraca
 Maritime Central Airways
 ♠ Nordair (Kanada)
 ♠ SADIA
 TABA

Militära operatörer 
 ♠ Jordaniens flygvapen
 ♠ Malaysias flygvapen

Haverier 
Av 50 tillverkade Herald förstördes 17, varav 2 på marken (som var parkerade). Sammanlagt 168 personer dödades.

Externa länkar

Källhänvisningar

Noter

Tryckta källor  
 C. H. Barnes: Handley Page Aircraft since 1907. Putnam Aeronautical Books, London 1987, s. 530–554, . 
 John W.R. Taylor: Jane's All The World's Aircraft, 1961–62. Sampson Low, Marston & Company, London 1961, s. 173–174. 
 A. J. Jackson: British Civil Aircraft 1919–1972, Volume II. Putnam, London 1988, s. 257–262 & 538–540, . 

Passagerarflygplan
Transportflygplan
Flygplan tillverkade av Handley Page
Heinz Rutha

Heinz Rutha, född 20 april 1897 i Kunnersdorf, Österrike-Ungern, död 5 november 1937 i Česká Lípa, var en sudettysk politiker. Han var medgrundare av Sudetendeutsche Partei och en av Konrad Henleins närmaste rådgivare.

Biografi 
Rutha var under 1920-talet med och grundade Kameradschaftsbund, ett hemligt förbund som var inspirerat av den österrikiske filosofen Othmar Spanns idéer. Kameradschaftsbund, som förespråkade ett självständigt Sudetenland, kom under 1930-talet i konflikt med Henleins mera radikala anhängare och med Tredje riket. Reinhard Heydrich, chef för Sipo och Sicherheitsdienst, betraktade Henlein och Rutha med djup misstänksamhet, då deras politiska och territoriella strävanden inte var i linje med Tredje rikets.

År 1937 började tjeckoslovakiska medier att sprida homosexuella rykten om Rutha och inom kort greps han av polisen. I november nämnda år hängde han sig i sin cell i fängelset i Česká Lípa.

Referenser

Noter

Webbkällor

Tryckta källor 
 

Personer i Österrike under första världskriget
Sudettyska politiker
Politiker som begått självmord
Födda 1897
Avlidna 1937
Män
Waverly, Ohio

Waverly, även Waverly City, är administrativ huvudort i Pike County i delstaten Ohio. Waverly hade 4 165 invånare enligt 2020 års folkräkning.

Källor 

Orter i Ohio
Pike County, Ohio
Piketon

Piketon är en ort (village) i Pike County i delstaten Ohio. Orten hette ursprungligen Jefferson och var huvudort i countyt 1815–1845. Piketon hade 2 111 invånare enligt 2020 års folkräkning.

Källor 

Orter i Ohio
Pike County, Ohio
Jacob E. Davis

Jacob Erastus Davis, född 31 oktober 1905 i Beaver i Ohio, död 28 februari 2003 i Naples i Florida, var en amerikansk demokratisk politiker. Han var ledamot av USA:s representanthus 1941–1943.

Davis utexaminerades 1927 från Ohio State University och avlade 1930 juristexamen vid Harvard Law School. Han tjänstgjorde som åklagare i Pike County 1931–1935 och var ledamot av Ohios representanthus 1935–1937. Därefter tjänstgjorde han som domare 1937–1940. År 1941 efterträdde han James G. Polk som kongressledamot och efterträddes 1943 av Edward Oscar McGowen.

Frimuraren Davis avled 2003 i Florida och gravsattes i Cincinnati i Ohio.

Referenser

Externa länkar 

Ledamöter av USA:s representanthus från Ohio
Amerikanska demokrater
Amerikanska politiker under 1900-talet
Alumner från Ohio State University
Personer från Pike County, Ohio
Födda 1905
Avlidna 2003
Män
Alumner från Harvard Law School
Chardon, Ohio

Chardon är administrativ huvudort i Geauga County i delstaten Ohio. Chardon hade 5 242 invånare enligt 2020 års folkräkning.

Källor 

Orter i Ohio
Geauga County
Chardon

Chardon kan syfta på:

 Chardon de Croisilles (1200-talet), fransk trubadur
 Chardon, Ohio
McArthur, Ohio

McArthur är administrativ huvudort i Vinton County i delstaten Ohio. Orten har fått sitt namn efter politikern Duncan McArthur. McArthur hade 1 783 invånare enligt 2020 års folkräkning.

Kända personer från McArthur 
 Horatio C. Claypool, politiker

Källor 

Orter i Ohio
Vinton County
Martin Sjögren

Martin Sjögren, född 27 april 1977 i Gimo, är en svensk fotbollstränare och före detta fotbollsspelare.

Biografi

Uppväxt och spelarkarriär
Sjögren är uppvuxen i Gimo, där han spelade fotboll i moderklubben Gimo IF och studerade på Bruksgymnasiet. Efter avslutade gymnasiestudier flyttade han till Halmstad för studier i idrottspedagogik.
Han och flickvännen Erica Mårtensson flyttade sedan till USA för studier på olika universitet, där Sjögren studerade och spelade fotboll i Jacksonville i Florida. Efter sin USA-vistelse flyttade han tillbaka till Sverige och bodde då i Växjö. Hans fotbollsspelarkarriär fortsatte därefter i klubbarna Värnamo och Växjö.

Tränarkarriär

Tränarkarriären började 2004 när Sjögren tog över som tränare för Östers damfotbollslag. Två år senare började han som tränare för LdB FC Malmö, där han blev kvar i fyra år och tog två SM-guld. Nästa klubb blev Linköpings FC, som han tränade från 2012 fram tills säsongen 2016 när han ledde damlaget till ett SM-guld.

Den 19 december 2016 blev det klart att Sjögren tar över som förbundskapten för det norska damfotbollslandslaget med omedelbar verkan.

År 2016 hade Sjögren varit aktiv som tränare inom damfotbollen under 13 år.

Meriter

SM-guld som tränare
 2010 – LdB FC Malmö 
 2011 – LdB FC Malmö 
 2016 – Linköpings FC

Uppdrag som tränare
 Östers IF (2004–2005) 
 LdB FC Malmö (2006–2011) 
 Linköpings FC (2012–2016) 
 Förbundskapten för Norges damfotbollslandslag (2016–2022)

Källor

Noter

Män
Födda 1977
Levande personer
Svenska fotbollsspelare
Svenska fotbollstränare
Personer från Östhammars kommun
Svenska idrottsledare under 2000-talet
Alumner från University of North Florida
Horatio C. Claypool

Horatio Clifford Claypool, född 9 februari 1859 i McArthur i Ohio, död 19 januari 1921 i Columbus i Ohio, var en amerikansk demokratisk politiker. Han var ledamot av USA:s representanthus 1911–1915 och 1917–1919.

Claypool studerade juridik och inledde 1882 sin karriär som advokat i Chillicothe. År 1911 efterträdde han Albert Douglas som kongressledamot och efterträddes 1915 av Edwin D. Ricketts. Han tillträdde på nytt som kongressledamot 1917 och efterträddes 1919 igen av Ricketts.

Claypool avled 1921 i Columbus och gravsattes i Chillicothe i Ohio.

Referenser

Externa länkar 

Ledamöter av USA:s representanthus från Ohio
Amerikanska demokrater
Amerikanska politiker under 1900-talet
Personer från Vinton County
Födda 1859
Avlidna 1921
Män
St. Clairsville

St. Clairsville kan syfta på:

 St. Clairsville, Ohio
 St. Clairsville, Pennsylvania