kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Svenskt Travderby 2002

Svenskt Travderby 2002 var den 75:e upplagan av Svenskt Travderby, som gick av stapeln söndagen den 1 september 2002 på Jägersro i Malmö i Skåne län. Uttagningsloppen till finalen ägde rum den 18 augusti 2002 på Jägersro.

I finalen segrade From Above, körd av Örjan Kihlström och tränad av Stefan Hultman. Segern togs efter en jämn duell med tvåan Gigant Neo, körd och tränad av Stefan Melander. Även på förhand var loppet uppsnackat som en duell mellan dessa två kulltoppar som delade på favoritskapet. På tredjeplats kom O'Malley Hornline, körd av Åke Svanstedt och tränad av Petri Salmela.

Upplägg och genomförande 
I Svenskt Travderby deltar fyraåriga, svenskfödda varmblodiga travhästar. Kvalet till finalen görs drygt en vecka före via sex uttagningslopp, där de tolv travare som kommer på första- respektive andraplats i varje heat går vidare till finalen. Desto bättre placering i uttagningsloppet, desto tidigare får hästens tränare välja startspår inför finalen. Distansen i samtliga lopp är 2 640 meter med autostart. Den vinnande kusken och hästens ägare får traditionsenligt en gul derbykavaj i vinnarcirkeln.

Finalen

Referenser

Noter

Externa länkar 

Sport i Sverige 2002
2002
Tichilesti leprakoloni

Tichilești är en liten by i Rumänien som också är den sista kända leprakolonin inom Europa. Den grundades som ett ortodoxt munkkloster och började ta emot leprasjuka människor omkring år 1875.

Tichilesti

Tichilesti leprakoloni administreras som en by inom Isaccea stad i Tulcea län och ligger vid vägs ända som en glänta dold i ett skogsparti i en sänka isolerat nere i floden Donaus delta och har en areal på cirka 10 hektar. Det finns mindre fält avsedda för självodling av grönsaker, potatis och liknande lättare grödor. Ett drygt tiotal byggnader finns på området varav ett par är stora paviljonger, andra är kvarvarande klosterbyggnader, två kyrkor varav den ena är ortodoxt kristen, en läkarvilla och några enskilda bostäder för leprasjuka samt några smärre ekonomibyggnader. Det finns också kyrkogård på området.

Leprakolonin
Leprakolonin i Tichileşti, omväxlande även kallat leprasjukhuset eller leprasanatoriet i Tichilesti, var år 2000 den enda kända leprakolonin som fanns kvar i Europa. Uppgifter att det skulle finnas en koloni också i före detta Sovjetunionen har ej bekräftats. Byn hade då cirka 40 invånare som isolerats på grund av lepra. Dess existens hade förnekats helt under Ceauşescus regim och även år 2000 visste få invånare i deltaområdet om byns existens.

Kolonin grundades officiellt så sent som 1929 när 180 leprasjuka utvisades från norra Bukovina i nuvarande Ukraina. Ortodoxa munkar från Tichilestis kloster hade tidigare bistått leprasjuka och gav dem skydd och Drottning Marie, känd för sitt arbete med bland annat kolerasjuka under Balkankrigen, finansierade byggandet av två paviljonger redan dessförinnan på 1920-talet. 1931 inrättades ett sjukhus i byn och 1952-57 fanns där enligt obekräftade uppgifter fler än 250 lepromatösa flyktingar. Det var det enda leprasjukhuset i Rumänien som erbjöd leprasjuka medicinsk och moraliskt stöd.

Själva sjukhuset hade grundats av staten och efter de politiska förändringarna efter kommunistregimens fall fick det omfattande bistånd från Tyska Malteserorden med hjälp bland annat att bygga ett nytt badhus och förbättra hygien och sanitet. Senare anslogs med hjälp av EU-kommissionens chef i Bukarest totalt €100 000 och de boende fick bra levnadsstandard efter rumänska förhållanden. 1991 fick de boende möjlighet att lämna kolonin, men flertalet stannade kvar eller återkom efter vistelse utanför kolonin, då de inte kände sig välkomna ute i samhället. I mitten av 1997 var det statliga understödet motsvarande USD 1,50 per patient och dag.

År 2000 var patienterna ett fyrtiotal i åldrarna 35-90 år och de fick fortlöpande behandling och stöd för ett halvt om halvt oberoende liv i den lilla byn. Det största medicinska behovet var då inte leprabehandling utan sedvanliga åkommor och sjukdomar, som följer med stigande ålder och de boende bistods då av en stab på 33 personer inklusive en läkare. Kolonin var då fortfarande i praktiken ett stängt område och bara vänner, släktingar och särskilt inviterade tilläts komma in.

Referenser

Bilder från Tichilesti leprakoloni 2000

Orter i Rumänien
Sjukhus i Rumänien
Mikail Zablotskij

Mikail Alexandrovitj Zablotskij (ryska: Михаил Александрович Заблоцкий),  född 21 november 1912 i Krasnojarsk i Sibirien i Ryssland, död okänt datum, var en rysk agronom och zoolog.

Mikhail Zablotskij växte upp i en läkarfamilj. Han studerade på Sovjetunionens zootekniska institut och tog examen 1936. Därefter arbetade han vid Institutet för djurhybridisering och acklimatisering i nationalparken Askanija-Nova nära Cherson i Ukraina. Där fanns Sovjetunionens enda dåtida visent. Han medverkade i slutet av 1930-talet att utarbeta planer på att återinföra visentpopulationer i Sovjetunionen, men kriget kom emellan. Under andra världskriget tjänstgjorde han 1941–1945 i Röda armén som officer i ett granatkastarbatteri, bland annat i försvaret av Leningrad.

Han grundade efter andra världskriget den första avelsstationen för visenter i Sovjetunionem, Prioksko-Terrasnys avelsstation i naturreservatet Prioksko-Terrasny i Moskva oblast. De första visenterna flyttades dit från Białowieża i Polen i november 1948. Han blev chef för verksamheten där 1949 och ledde avelsstationen under flera decennier och organiserade återinförandet i det fria av visenter från 1961. Han grundade också tre filialer: i Okskij naturreservat i Ryazan-regionen, Pašiliai visentavelsstation vid Nauyamestis i Panevėžys län i Litauen 1969 och Cherga viltpark i Altai i södra Sibirien.

Han gifte sig med Lidia Vasilievna, som också var avelsexpert på stationen. Parets dotter, zoologen Marina Mikhailovna Zablotskaja (1946–2017), fortsatte från 1981 föräldrarnas arbete som vetenskapsman på avelsstationen.

Han fick som första ryss 1989 FN:s Global 500 miljöpris. Naturreservatet Prioksko-Terrasny namngavs 2015 efter honom.

Källor
Om Mikail Alexandrovitj Zablotskij på webbplatsen för Naturreservatet Prioksko-Terrasny

Noter

Externa länkar
Bild av Mikail Alexandrovitj Zablotskij på ryskspråkiga Wikipedia

Ryska zoologer
Födda 1912
Avlidna okänt år
Män
Visenter
San Giuseppe a Via Nomentana

San Giuseppe a Via Nomentana är en kyrkobyggnad i Rom, helgad åt den helige Josef. Kyrkan är belägen vid Via Nomentana i quartiere Nomentano och tillhör församlingen San Giuseppe a Via Nomentana. 

Kyrkan förestås av Lateranens reguljärkaniker.

Historia
På platsen för dagens kyrka stod tidigare kyrkan Santissima Natività di Maria sulla Via Nomentana, det vill säga en kyrka helgad åt Jungfru Marie födelse.

Den nuvarande kyrkan uppfördes åren 1904–1905 i nyromansk stil efter ritningar av arkitekten Clemente Busiri Vici. Första stenen lades den 23 mars 1904 och kyrkan konsekrerades den 20 oktober 1905 av kardinal Pietro Respighi.

Fasaden har en portik med tre rundbågar. Därovan sitter ett runt fönster. Fasaden kröns av en huvudgesims med rundbågar på kolonnetter, vilka vilar på kragstenar. 

Den treskeppiga interiören avdelas av kolonner i granit. Den spektakulära absiddekorationen är utförd av Eugenio Cisterna. I absidens halvkupol står den helige Josef i mitten som Ecclesiae protector med en stav med liljor. Han flankeras av de heliga Agnes, Alexander, Nikomedes och Emerentiana.

Den 24 april 1930 vigdes Galeazzo Ciano och Edda Mussolini i denna kyrka.

Referenser

Noter

Webbkällor

Tryckta källor

Externa länkar

Romersk-katolska kyrkobyggnader i Rom (quartiere Nomentano)
Kyrkobyggnader helgade åt den helige Josef
Roma Q. V Nomentano
Romersk-katolska kyrkobyggnader invigda 1905
Nyromanska kyrkobyggnader
1905 i Italien
Kyrkobyggnader ritade av Clemente Busiri Vici
Prix d'Amérique 2018

Prix d'Amérique 2018 var den 98:e upplagan av Prix d'Amérique, som gick av stapeln söndagen den 28 januari 2018 på Vincennesbanan i Paris i Frankrike.

I finalen segrade svenska Readly Express, körd av Björn Goop och tränad av Timo Nurmos. Segern togs efter en jämn duell med titelförsvararen och hemmahästen Bold Eagle, körd av Franck Nivard och tränad av Sébastien Guarato. På tredjeplats kom Propulsion och på fjärdeplats Belina Josselyn.

Resultat

Referenser

Noter

Externa länkar 

2018 i Frankrike
Prix d'Amérique
Wisent-Wildnis am Rothaarsteig

Wisent-Wildnis am Rothaarsteig ("Visentvildmarken vid Rothaarsteig") är ett område för frigående visenter i Rothaargebirge nära Bad Berleburg i Kreis Siegen-Wittgenstein i Nordrhein-Westfalen i Tyskland.

Inom Tysklands nuvarande gränser utrotades visenten mellan 1300-talet och 1500-talet. I Ostpreussen fanns ännu i början av 1700-talet så många visenter att man 1701 anordnade kamper med flera visenter mot björnar och vargar i Königsbergs djurhetsningsteater vid kröningsfestligheterna för kung Fredrik I av Preussen. Den sista frilevande ostpreussiska visenten sköts av en tjuvjägare 1755 i Tapiauerskogen.

Området vid Rothaarsteig blev det första området i Tyskland inom dess nuvarande gränser med återinförande av friströvande visenter. Utsättning av de första visenterna skedde 2011. Området   har sitt namn efter vandringsleden Rothaarsteig. Det är fortfarande (2019) det enda i Tyskland med fritt levande visenter. I området finns två visenthjordar, varav den ena finns i ett hägn på 20 hektar med ungefär elva djur (oktober 2017) och en andra hjord med 23 djur (oktober 2017) som lever fria i delar av skogarna på Rothaargebirge. Ursprungligen släpptes åtta djur ut i det fria, vilka utvecklats till en population, där numera 19 av 23 individer fötts i frihet.

Projektet påbörjades 2011.

Bildgalleri

Källor
 Denna artikel är baserad på artiklarna Wisent-Wildnis am Rothaarsteig och Wisent på tyskspråkiga Wikipedia.

Noter

Visenter
Nordrhein-Westfalen
Bad Berleburg
Hemolymfa

Hemolymfa kallas den näringsdistribuerande kroppsvätska hos ryggradslösa djur med öppen cirkulation, hos vilka det inte tydligt går att särskilja blodet från lymfan. Exempel på djurgrupper med hemolymfa: leddjur, manteldjur och blötdjur.

Se även
 Hemocyanin

Källor

Blod
Santa Maria la Carità

är en ort och kommun i storstadsregionen Neapel, innan 2015 provinsen Neapel, i regionen Kampanien i Italien. Kommunen hade  invånare (2017).

Referenser 

   

Kommuner i storstadsregionen Neapel
Torre del Greco

är en ort och kommun i storstadsregionen Neapel, innan 2015 provinsen Neapel, i regionen Kampanien i Italien. Kommunen hade  invånare (2017).

Referenser 

   

Kommuner i storstadsregionen Neapel
Tufino

är en ort och kommun i storstadsregionen Neapel, innan 2015 provinsen Neapel, i regionen Kampanien i Italien. Kommunen hade  invånare (2017).

Referenser 

   

Kommuner i storstadsregionen Neapel
77 Herculis

77 Herculis, eller x Herculis, är en vit stjärna i huvudserien i Herkules stjärnbild. 

Stjärnan har visuell magnitud +5,83 och är knappt synlig för blotta ögat vid god seeing. Den befinner sig på ett avstånd av ungefär 375 ljusår.

Referenser 

Stjärnbilden Herkules 
Huvudseriestjärnor klass A
Bayerobjekt
Flamsteedobjekt
HR-objekt
HD-objekt
70 Herculis

70 Herculis är en vit stjärna i huvudserien i Herkules stjärnbild. 

Stjärnan har visuell magnitud +5,12 och är synlig för blotta ögat vid normal seeing. Den befinner sig på ett avstånd av ungefär 425 ljusår.

Referenser 

Stjärnbilden Herkules 
Huvudseriestjärnor klass A
Flamsteedobjekt
HR-objekt
HD-objekt
Tang Jingzhi

Tang Jingzhi, född 15 september 1986 i Hangzhou, är en kinesisk simmare.

Hon blev olympisk silvermedaljör på 4 × 200 meter frisim vid sommarspelen 2008 i Peking.

Källor 

Kinesiska simmare
Kinesiska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 2008
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 2008
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Kina
Födda 1986
Levande personer
Kvinnor
Personer från Hangzhou
Frisimmare
WP:Projekt Kina
Johannes av Kronstadt

Den helige Johannes av Kronstadt eller Ioann av Kronstadt (ryska: Иоанн Кронштадтский), född Ivan Iljitj Sergejev (Иванъ Ильичъ Сергіевъ) 19 oktober 1829 i Sura nära Vita Havet i Archangelsk oblast, död 20 december 1909 i Kronstadt, Ryska kejsardömet, är ett ryskt helgon inom den rysk-ortodoxa kyrkan.

Johannes av Kronstadt, även kallad "undergöraren" av sina följare, var framförallt verksam under den senare hälften av 1800-talet, samt under 1900-talets första decennium, vid Sankt Andreas katedral (Andrejevska katedralen) i Kronstadt, tre mil väster om Sankt Petersburg.

Johannes av Kronstadt höll kollektiv bikt i Sankt Andreas katedral och en av hans åhörare, som han senare blev nära bekant med, var Grigorij Rasputin.

I sociala och politiska frågor stod Johannes av Kronstadt Ryska folkets förbund nära.

Referenser

Noter 

Personer i Ryssland under 1800-talet
Personer i Ryssland under 1900-talet
Män
Födda 1829
Avlidna 1909
Ryska helgon
Josefin & Florin

Josefin & Florin är en svensk dokumentärfilm med premiär den 20 september 2019. Långfilmen är skapad av Ellen Fiske och Joanna Karlberg med de två huvudpersonerna medverkande som sig själva.

Handling
Filmen skildrar den äkta men något osannolika kärlekshistorien mellan de två huvudpersonerna.

Uppmärksamhet
I samband med premiären så publicerade DN:s kulturbilaga en helsida om filmarna och filmprojektet. Även i SvD fick filmen - som även "adopterats" av Amnesty International -  ett positivt mottagande. Sveriges Radios kulturredaktion sände på premiärdagen ett tio minuter långt inslag där båda regissörerna/filmarna samt huvudpersonen Josefin medverkade. En dryg vecka efter premiären publicerade DN ännu en lång artikel om filmen och dess huvudpersoner. 

Inför Guldbaggegalan 2020 blev filmen nominerad till tre baggar: Bästa dokumentär, Bästa klipp samt Bästa ljud/ljuddesign. Erika Gonzales, Kristin Grundström och Karolina Bengtsson vann guldbaggen för Bästa klippning för filmen.

Hösten 2020 nominerades Josefin & Florin även till EBU-festivalen Prix Europa.

Källor

Svenska dokumentärfilmer
Svenska filmer 2019
Guldbaggenominerade
Vetenskap och beprövad erfarenhet

Vetenskap och beprövad erfarenhet är ett begrepp som i Sverige används i reglering av flera områden, däribland hälso- och sjukvården, skolan, miljövård och högskola.

Begreppet vetenskap och beprövad erfarenhet har stor betydelse i lagar och regleringar men förstås på olika sätt inom olika områden. Vilken betydelse vetenskapen och den beprövade erfarenheten har beror till viss del på den aktuella regleringens syfte.

Under senare år har begreppet rönt intresse från forskare inom flera olika discipliner och även internationellt.

Användning
Patientlagen (2014:821), som trädde i kraft den 1 januari 2015, säger att patienten ska få sakkunnig och omsorgsfull hälso- och sjukvård som är av god kvalitet och står i överensstämmelse med vetenskap och beprövad erfarenhet (1 kap. 7 §). Samma formulering återfinns i patientsäkerhetslagen (2010:659) 6 kap. 1 §: ”Hälso- och sjukvårdspersonalen ska utföra sitt arbete i överensstämmelse med vetenskap och beprövad erfarenhet. En patient ska ges sakkunnig och omsorgsfull hälso- och sjukvård som uppfyller dessa krav.” Detta krav är på intet sätt nytt, det har formellt funnits sedan 1890-talet och går att spåra betydligt längre tillbaka i tiden. Formuleringen utgör en klassisk svensk begreppsbildning.

I miljöbalken (1998:808) finns krav på att vissa typer av utredningar skall göras i enlighet med vetenskap och beprövad erfarenhet. Skollagen (2010:800) kräver att utbildningen skall vila på vetenskaplig grund och beprövad erfarenhet och högskolelagen (1992:1434) säger att ”staten ska som huvudman anordna högskolor för ... utbildning som vilar på vetenskaplig ... grund samt på beprövad erfarenhet”.

Referenser
Fischhoff, B. (2018). "Evaluating science communication", PNAS, Nov.  https://doi.org/10.1073/pnas.1805863115 
Persson, J., Anttila, S., Sahlin, N-E. (2018). "Hur förstå 'och' i 'vetenskap och beprövad erfarenhet'?" Filosofisk Tidskrift, 39(1).
Persson, J., Wahlberg, L. (2015). "Vår erfarenhet av beprövad erfarenhet: några begreppsprofiler och ett verktyg för precisering." Läkartidningen, 12/2015; 49(112). http://www.lakartidningen.se/Aktuellt/Kultur/Kultur/2015/12/Var-erfarenhet-av-beprovad-erfarenhet/

Noter

Juridiska termer
Ford, Kansas

Ford är en ort i Ford County i Kansas. Vid 2010 års folkräkning hade Ford 216 invånare.

Källor 

Orter i Kansas
Ford County, Kansas
CryoSat-1

CryoSat-1 var en europeisk (ESA) forskningssatellit
som förlorades i en misslyckad uppskjutning 2005. Den skulle ha använts som en del av CryoSat-programmet för att studera jordens polarisar.

Rymdfarkosten CryoSat var avsedd att arbeta i låg omloppsbana i tre år. Den hade en massa på 750 kg. Dess primära instrument, Synthetic Aperture Interferometric Radar Altimeter (SIRAL), skulle ha använt radarhöjdmätare för att bestämma och övervaka rymdskeppets höjd, för att mäta isens tjocklek och för radaravbildning av polarisarna. Ett andra instrument, DORIS, skulle ha använts för att exakt beräkna rymdskeppets bana.
CryoSat skulle ha arbetat i låg omloppsbana under tre år.

CryoSat sköts upp från Plesetsks kosmodrom kl 15:02:00 UTC den 8 oktober 2005. Uppskjutningen påbörjades av en Eurockotraket, med hjälp av en Rokot bärraket med en Briz-KM-raket i det andra steget. Kommandot att stänga av raketens andra etappmotor utfördes inte av kontrollsystemet och följaktligen brann allt bränsle upp. Detta förhindrade det andra steget från att skilja sig från Briz-KM, och som ett resultat av detta kunde raketen inte nå sin omloppsbana. Den återinfördes över Norra ishavet, norr om Grönland. 
En ersättningssatellit, CryoSat-2, sköts framgångsrikt upp under 2010.

Se även 
 Fjärranalys
 Jordresurssatelliter

Referenser

Noter

ESA
Jordresurssatelliter
Rymdfartsåret 2005
Fjärranalys
Glaciologi
Paro (robot)

Paro är en terapeutisk robot som tillverkats efter förebild av grönlandssäl. Den är avsedd att ge en lugnande effekt och framkalla känslomässiga reaktioner hos patienter på sjukhus och vårdhem på liknande sätt som terapidjur.

Historia 
Paro utvecklades av Takanori Shibata vid forskningsinstitutet för intelligenta system vid forskningsinstitutet AIST i Japan från 1993. När den presenterades för allmänheten i slutet av 2001 hade utvecklingen kostat motsvarande 155 miljoner SEK. Paro gick till final i "Best of COMDEX" vid datamässan Comdex i Las Vegas 2003. Handgjorda exemplar har saluförts av Shibatas bolag Intelligent System Co sedan 2004. Paro är inspirerad av grönlandssälar som Shibata observerat i nordöstra Kanada. Han spelade också in deras läten för att kunna skapa Paros simulerade läte.   

  Paro har kommit till användning inom vården i terapi för demenspatienter. Studier har genomförts för att undersöka användning av robotar som stöd för barn med autistisk störning. Studierna har visat att robotarna bidrar till minskad ångest och oro genom att de uppmuntrade engagemang, uppmärksamhet och sociala beteenden när barn interagerade med dem. Robotarna fungerade som lekkamrat, social agent och terapeut. 

Paro visades mellan 2003 och 2007 i utställningen Robotics på Tekniska museet. I utställningen visades nöjesrobotar, industrirobotar, personliga hjälprobotar, vårdrobotar och robotar från filmens och litteraturens värld. Besökarna kunde klappa och integrera med Paro. Sammanlagt var det tre olika exemplar som användes. Tekniska museet vidarebefordrade in en mängd fraser till Takanori Shibata för att de skulle bidra till förbättring av Paro. En av dessa Paro av version 1.0 ingår i Tekniska museets samlingar. 2014 i oktober föreläste Takanori Shibata på Tekniska museets Nördcafé. Tecnologiskt institut i Odense överlämnade på uppdrag av Shibata en ny Paro 2.0 till museet samband med föreläsningen. Denna version är framtagen för den svenska marknaden.

Beskrivning 
Paro är utrustad med dubbla 32-bitars processorer, tre mikrofoner och tolv rörelsesensorer under pälsen, beröringskänsliga morrhår. Ett system av motorer och servon rör tyst ben och kropp.  Roboten svarar på beröring genom att röra labbar och stjärt samt blinka med ögonen. Paro är programmerad att aktivt söka ögonkontakt, reagera på beröring, reagera på tilltal, komma ihåg ansikten och lära sig handlingar som användare reagerar positivt på. Paro kommer också ihåg namn och avger ljud som en sälkut. Till skillnad från en riktig sälunge är Paro aktiv på dagen och sover på natten.

Referenser

Externa länkar 
  (Engelska)
  (Japanska)
 Journalistic Project on Therapeutic Use of Paro in Germany
 Kontakten mellan en sälrobot (Paro), en taktil värmekatt och personer med en demenssjukdom. Hjälpmedelsinstitutet, 2005
 Robotsälen Paro hos Tekniska museet 

Robotar
Robotik
Föremål på Tekniska museet
Terapi
Steven Pruitt

Steven Pruitt, född den 17 april 1984, är en amerikansk wikipedian som har gjort fler redigeringar på engelskspråkiga wikipedia än någon annan. Med över tre miljoner redigeringar och över 35 000 skapade artiklar omnämndes han 2017 av Time magazine som en av de 25 mest betydelsefulla influerarna på internet. Pruitt redigerar under namnet Ser Amantio di Nicolao. Han har bidragit till att minska bristande representativitet på Wikipedia och främja ökad medverkan av och beskrivning av kvinnor genom projektet "Women in Red".

Biografi
Pruitt gick ut college 2002 vid St. Stephen's & St. Agnes School i Alexandria, Virginia och har en examen i konsthistoria från College of William & Mary. Vid sidan av sin verksamhet på Wikipedia sjunger han i kören Capitol Hill Chorale samt har ett stort operaintresse - vilket är en orsak till valet av hans användarnamn Ser Amantico di Nicolao som är en biroll i Puccini-operan Gianni Schicchi. Han är kontraktsanställd vid United States Customs and Border Protection där han arbetar med informationshantering.

Verksamhet på Wikipedia
Pruitt skapade sitt nuvarande konto 2006 mot slutet av sina studier i konsthistoria. Hans första wikipedia-artikel var :en:Peter Francisco, en artikel om en portugisisk-född revolutionshjälte känd som "Virginia Giant" vilket är en tidig anfader till Pruitt. I februari 2019 hade Pruitt gjort över tre miljoner redigeringar, fler än någon annan, på engelskspråkiga wikipedia. Under 2015 passerade han wikipedianen Justin Knapp som tidigare hade rekordet för högsta antal redigeringar. Pruitt har bland annat skapat mer än 600 artiklar om kvinnor med ambitionen att minska könsobalansen på Wikipedia.

Referenser

Externa länkar
Steven Pruitt's användarsida på engelska wikipedia

Män
Födda 1984
Levande personer
Amerikanska wikipedianer
Alumner från College of William & Mary
Ultima Underworld: The Stygian Abyss

Ultima Underworld: The Stygian Abyss är ett actionrollspel utvecklat av Blue Sky Productions och utgivet av Origin Systems till DOS under 1992. Spelaren tar rollen som The Avatar som ska navigera ett tunnelsystem som kallas Great Stygian Abyss för att kunna rädda baron Almrics kidnappade dotter Arial. The Stygian Abyss äger rum inom Ultima-universumet och var ett av de första datorspelen som hade ett förstapersonsperspektiv i en 3D-miljö, vilket benämndes "dungeon simulation". Spelet fick en uppföljare under 1993 kallat Ultima Underworld II: Labyrinth of Worlds.

Referenser

Externa länkar

Datorspel 1992
Action-datorrollspel
MS-DOS-spel
Playstation-spel
FM Towns-spel
NEC PC-9801-spel
62 Herculis

62 Herculis är en vit stjärna i Herkules stjärnbild. 

Stjärnan har visuell magnitud +6,85 och behöver fältkikare för att kunna observeras. Den befinner sig på ett avstånd av ungefär 360 ljusår.

Referenser 

Stjärnbilden Herkules 
Flamsteedobjekt
HD-objekt
Sankt Andreas katedral, Kronstadt

Sankt Andreas katedral (även Sankt Andreaskatedralen eller Andrejevska katedralen, ryska:  Собор Андрея Первозванного) var en rysk-ortodox katedral i Kronstadt tre mil väster om Sankt Petersburg.

Sankt Andreas katedral i Kronstadt byggdes åren 1805–1817 och revs av bolsjevikerna 1932. Aposteln Andreas är skyddspatron för den ryska flottan.

Katedralen är av stor betydelse inom den rysk-ortodoxa kyrkan då helgonet Johannes av Kronstadt, en av den rysk-ortodoxa kyrkans mest betydande helgon, arbetade som präst i katedralen i över ett halvt sekel.

Referenser

Noter

Kronstadt
Kyrkobyggnader invigda 1817
Rysk-ortodoxa kyrkobyggnader
Kyrkobyggnader i Sankt Petersburg
1817 i Ryssland