kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Alexander Grossheim

Alexander Grossheim (, transkribering: Aleksandr Alfonsovitj Grossgejm), född 23 februari g.s. (6 mars) 1888 i Lichovka i Verchnednepovsk ujezd i guvernementet Jekaterinoslav i Kejsardömet Ryssland (nu Lychivka i Ukraina), död 4 december 1948 i Leningrad i Ryska SFSR i Sovjetunionen (nu Sankt Petersburg i Ryssland), var en rysk-sovjetisk botaniker.

Källor

Ryska botaniker
Sovjetiska botaniker
Personer från Dnipropetrovsk oblast
Män
Födda 1888
Avlidna 1948
Shetlandsfår

Shetlandsfår är en liten ullproducerande fårras med ursprung på Shetlandsöarna, men hålls nu också i många andra delar av världen. Fårrasen är ett nordiskt kortsvansfår, är nära besläktad med den utdöda skotska rasen Dunface och klassificeras som en lantras, eller en "oförädlad" ras, och hålls för sin mycket fina ull, sitt fina kött och för bevarande av betesmarker. Rasen har troligen även påverkats av fårbestånd som kommit med de norska vikingarna.

Jämfört med kommersiella raser är rasen liten och har en långsam ullproduktion, men de är härdiga, sparsamma, anpassningsbara och långlivade. Shetlandsfåret har överlevt i århundraden i svåra förhållanden med sparsam föda, men de frodas under bättre förutsättningar. Många av rasens primitiva överlevnadsinstinkter har bevarats vilket gör att de är lättare att ta hand om än många moderna raser.

Historia
Fram till järnåldern var fåren på de brittiska öarna och andra delar av norra och västra Europa små, kortsvansade, varierande i färg och endast behornade bland baggar. Kortsvansade får blev gradvis undanträngda av långsvansade raser, vilket ledde till att kortsvansade får begränsades till de mindre tillgängliga områdena. Dessa raser omfattade den skotska rasen Dunface, som fram 1800-talet var den huvudsakliga fårrasen i hela de skotska högländerna, inklusive Orkney och Shetlandsöarna. Dunfacerasen dog ut på det skotska fastlandet i slutet av 1800-talet och lämnade sina avkomlingar begränsade till ett fåtal öar, som exempelvis på Shetlandsöarna. Shetlandstypen av Dunface har betraktats som en distinkt ras sedan början av 1800-talet eller tidigare.

I början av 1900-talet uppfattades Shetlandsfåren som hotade av korsavel, vilket fruktades leda till en försämring av ullkvaliteten. För att bekämpa detta bildades Shetland Flock Book Society 1927, en organisation som har förblivit den ansvariga organisationen för skyddet av rasen på Shetlandsöarna. När Rare Breeds Survival Trust grundades på 1970-talet, hade Shetlandsfåret blivit sällsynt och det listades av organisationen som kategori 2 (utrotningshotade). Sedan dess har rasen blivit populär hos småfarmare, och den klassificeras numera som kategori 6 (andra inhemska raser), med ett brittiskt rasbestånd på över 3000. På fastlandet regleras rasen av Shetland Sheep Society.

Idag hålls Shetlandsfår främst på Shetlandsöarna och en handfull andra platser, vilket beror på deras förmåga att överleva på mark som lämpar sig dåligt för jordbruk.

Referenser

Fårraser
Shetlandsöarna
Armida (olika betydelser)

Armida eller Armide kan avse:

Astronomi 
 514 Armida – asteroid

Biologi 
 Arsenura armida – fjärilsart
 Aculepeira armida – spindelart

Geografi 
 Lac Armida – sjö i Kanada
 Armida Island – ö i Kanada

Kultur 
 Armida – litterär gestalt
 Armidas paviljong – balett
 Armida (Dvořák) – opera
 Armide (Gluck) – opera
 Armida (Haydn) – opera
 Armide (Lully) – opera
 Armida (Rossini) – opera

Personer 
 Armida Vendrell (1911–1989), en mexikansk sångerska och skådespelerska
Carl Gustav Alexander Brischke

Carl Gustav Alexander Brischke, född den 17 december 1814 i Gdańsk, död den 24 maj 1897 i Wrzeszcz, var en tysk entomolog som arbetade med tvåvingar och steklar, framförallt brokparasitsteklar och bracksteklar. Hans samlingar finns bevarade på museer i Gdansk, Kaliningrad och Charkiv.

Källor

Tyska entomologer
Personer från Danzig
Män
Födda 1814
Avlidna 1897
Rudolf Beyer

Rudolf Beyer, född den 14 januari 1852, död den 17 december 1932, var en tysk botaniker som gjorde expeditioner i Schweiz, Italien och Tyskland.

Källor

Tyska botaniker under 1800-talet
Tyska botaniker under 1900-talet
Män
Födda 1852
Avlidna 1932
Jota Coronae Borealis

Jota Coronae Borealis (ι Coronae Borealis, förkortat Jota CrB, ι CrB) som är stjärnans Bayerbeteckning, är en dubbelstjärna belägen i den mellersta delen av stjärnbilden Norra kronan. Den har en kombinerad skenbar magnitud på 4,96 och är synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 10,5 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 312 ljusår (ca 96 parsek) från solen.

Egenskaper
Primärstjärnan Jota Coronae Borealis A är en blå till vit jättestjärna av spektralklass A0 IIIp (HgMnEu),vilket anger att den är en kemiskt ovanlig kvicksilver-manganstjärna med smala absorptionslinjer. Den har en radie som är ca 2,2 gånger större än solens och utsänder från dess fotosfär ca 90 gånger mera energi än solen vid en effektiv temperatur på ca 10 700 K.

Jota Coronae Borealis är en enkelsidig spektroskopisk dubbelstjärna med en omloppsperiod på 35,5 dygn och en excentricitet på 0,56. Följeslagaren, Jota Coronae Borealis B, verkar vara en stjärna av spektraltyp A.

Källor

Referenser

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/iotacoronaeborealis
 https://link.springer.com/article/10.1007/BF00650889

	
Stjärnbilden Norra kronan
Bayerobjekt
Vita jättar
Dubbelstjärnor
Flamsteedobjekt
HR-objekt
HD-objekt
Apostlarna Paulus och Petrus kyrka

Apostlarna Paulus och Petrus kyrka (armeniska:Սուրբ Պողոս-Պետրոս Եկեղեցի, Surp Poghos-Petros yekeghetsi) var en kyrkobyggnad i distriktet Kentron i Jerevan i Armenien, som uppfördes på 400- eller 500-talet och revs 1930 för att ge utrymme för Biografen Moskva på Abovjangatan. 

Apostlarna Paulus och Petrus kyrka kan ha varit den äldsta kyrkan i det gamla Jerevan. Det fanns i början av 600-talet minst två kyrkor på orten. 

År 1679 förstördes en stor del av staden och dess omgivning i jordbävningen i Armenien 1679, bland annat Apostlarna Paulus och Petrus kyrka. En del av den östra delen klarade sig, och resterande del av kyrkan byggdes upp igen. Mest troligt skedde detta under slutet av 1600-talet. 

Under den sovjetiska epoken revs kyrkan i november 1930 för att ge plats till Biografen Moskva. Några fragment av kyrkväggarna med väggmålningar finns kvar och finns utställda på Jerevans historiska museum och Armeniens historiska museum.

Bildgalleri

Källor
Denna artikel är baserad på artikeln Saint Peter and Paul Church, Yerevan på engelskspråkiga Wikipedia.

Externa länkar 

Religiösa byggnader i Jerevan
Kentron
Werner Rothmaler

Werner Hugo Paul Rothmaler, född den 20 augusti 1908 i Sangerhausen, död den 13 april 1962 i Leipzig var en tysk botaniker som var expert på växtgeografi och systematik.

Eponymer
Han har hedrats med bland annat:

 (Asteraceae)
 Rothmaleria Font Quer
 Rothmaleria granatensis (Boiss. ex DC.) Font Quer

 Alchemilla (Daggkåpor)
 Alchemilla rothmaleri G.Panigrahi & K.M.Purohit
 Alyssum L. (Stenörter)
 Alyssum rothmaleri (Synonym till Alyssum simplex Rudolphi, 1800)
 Armeria (Triftar)
 Armeria rothmaleri Nieto Fel.
 Centaurea (Klintsläktet)
 Centaurea rothmaleriana (Arènes) Dostál
 Festuca (Svinglar)
 Festuca rothmaleri (Litard.) Markgr.-Dann.

 Lupinus (Lupinsläktet)
 Lupinus rothmaleri Boiss. & Reut.
 Myrica (Porssläktet)
 Myrica rothmalerana
 Phyllosticta (Ett svampsläkte)
 Phyllosticta rothmaleri
 Silene (Glimsläktet)
 Silene rothmaleri P.Silva

Förväxla ej med Roth (Obs utan avslutande punkt-tecken!), som avser Albrecht Wilhelm Roth.

Bilder

Källor

Tyska botaniker under 1900-talet
Personer verksamma vid Greifswalds universitet
Personer från Sangerhausen
Män
Födda 1908
Avlidna 1962
Fredrik Taube

Carl Fredrik Berendt Taube, född 21 mars 1909 i Göteborgs Kristine församling i Göteborgs och Bohus län, död 16 april 1993 i Sankt Johannes församling i Stockholm, var en svensk greve och sjöofficer.

Biografi

Militär karriär
Taube avlade studentexamen i Vänersborg 1927. Han avlade sjöofficersexamen vid Kungliga Sjökrigsskolan 1931 och utnämndes samma år till fänrik i flottan. Han befordrades till underlöjtnant 1933 och löjtnant 1935 samt studerade vid Kungliga Sjökrigshögskolan 1937–1938. Han tjänstgjorde vid Marinförvaltningen 1938–1939 och gick Minkursen vid Kungliga Sjökrigshögskolan 1939–1940. Han var kadettofficer och lärare vid Kungliga Sjökrigsskolan 1940–1945 och befordrades till kapten 1941. Han var biträdande marinattaché vid ambassaden i London 1945–1946 och fartygschef på minfartyget Älvsnabben 1949. Han befordrades till kommendörkapten av andra graden 1951 och var chef för Minbyrån vid Marinförvaltningen 1951–1957 samt befordrades till kommendörkapten av första graden 1954. Åren 1957–1958 var han åter fartygschef på Älvsnabben, varefter han var chef för Personalavdelningen vid Marinstaben 1958–1960 och studerade vid Försvarshögskolan 1960. Han var åter chef för Minbyrån vid Marinförvaltningen 1960–1968, varefter han var chef för Minbyrån i Marinmaterielförvaltningen vid Försvarets materielverk 1968–1969. Han befordrades 1962 till kommendör och inträdde 1969 i reserven. Som chef för Minbyrån ”gjorde han framstående insatser, egentligen bara kända av närstående inom marinen, eftersom minvapnet alltid omgärdas av stor sekretess. Där ansågs han närmast som en banbrytare.”

Fredrik Taube invaldes 1950 som ledamot av Kungliga Örlogsmannasällskapet och utsågs 1971 till hedersledamot. Han invaldes 1965 som ledamot av Kungliga Krigsvetenskapsakademien. Han var riksordförande i föreningen Flottans män 1966–1979.

Familj
Fredrik Taube var son till distriktslantmätaren, kaptenen, greve Carl Taube och Marianne von Schwerin. Han gifte sig 1936 med Stina Delin (1916–1982). Makarna vilar på Galärvarvskyrkogården i Stockholm. De var föräldrar till Gustaf Taube.

Utmärkelser
  Riddare av första klassen av Svärdsorden, 1951.
  Kommendör av Svärdsorden, 1966.

Referenser

Födda 1909
Avlidna 1993
Män
Fredrik
Svenska grevar
Militärer från Göteborg
Diplomater från Göteborg
Svenska militärer under 1900-talet
Svenska sjöofficerare
Svenska attachéer
Hedersledamöter av Örlogsmannasällskapet
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Kommendörer av Svärdsorden
Gravsatta på Galärvarvskyrkogården
Fryxell

Fryxell, även skrivet Fryksell,  är ett svenskt efternamn. Den 31 december 2018 var följande antal personer folkbokförda i Sverige med namnvarianterna
 Fryxell 153
 Fryksell 35
Tillsammans blir detta 188 personer.

Personer med efternamnet Fryxell eller Fryksell
 Anders Fryxell (1795–1881), historiker, skolman och präst
 Axel Fryxell  (1765–1834), präst och ekonomisk författare
 Cecilia Fryxell (1806–1883), pedagog
 Elof Fryksell (1684–1751), präst och politiker
 Eva Fryxell  (1829–1920), författare och amatörkonstnär
 Fredrik Fryxell  (1724–1805), historisk samlare
 Fritiof Fryxell (1900–1986), amerikansk geolog och bergsklättrare
 Karin Fryxell (1911–2003), konstnär
 Karl Axel Fryxell (1873–1935), ämbetsman
 Olof Fryxell (1806–1900), präst och poet
 Paul Arnold Fryxell (1927–2011), amerikansk botanist
 Regina Fryxell (1899–1993), amerikansk koralkompositör
 Roald H. Fryxell (1934–1974), amerikansk geolog och arkeolog

Källor

Se även
 Fryxellia, släkte inom familjen malvaväxter
 Fryxellsgatan, Stockholm, gata i Stockholm
 Fryxellska skolan, fristående grundskola i Västerås
 Lake Fryxell, insjö i Antarktis

Svenska efternamn
Herman Sjöblom

Herman Alexander Sjöblom, född 6 september 1894, död 13 mars 1962, var en finländsk kompositör och arrangör för schlagermusik. Han använde sig av pseudonymen A. Salo.

Som kompositör och orkesterledare var Sjöblom verksam vid His Master's Voice och han orkestrerade pianomusik av kompositörer som Jean Sibelius, Toivo Kuula och Selim Palmgren för salongsorkestrar. Sjöblom var även redaktör för musikpublicisterna Wilhelm Hansen i Köpenhamn, R. E. Westerlund i Helsingfors och Breitkopf & Hartel i Leipzig. Sjöblom komponerade sammanlagt tjugofem inspelade sånger.

Kompositioner

 Elokuun kuutamo
 Ensam
 Ystävä pettää
 Kaihoni
 Karjalan poikia
 Kuihtuneet lehdet
 Kaipuu
 Kulkurin masurkka
 Kun lausut sanan hellän
 Laulava kulkuri
 Laulua ja samppanjaa
 Laululintunen
 Onnen jenkka
 Se untako vain
 Silmien väliin
 Sydän sykkii tahtiin czardaksen
 Kuihtuneet lehdet
 Kun lausut sanan hellän
 Laulava kulkuri
 Syysruusuja
 Tanssit kalliolla
 Tipsvalsen
 Muistatko
 Muistoja pispalasta
 Tyttöäni muistellessa
 Unta vain
 Veikkaajan valssi´
 Kulkurin masurkka
 Yksin

Referenser

Män
Födda 1894
Avlidna 1962
Finländska kompositörer
Tysklands Grand Prix 2018

Tysklands Grand Prix , officiellt Formula 1 emirates grosser preis von deutschland 2018, var ett Formel 1-lopp som kördes 22 juli 2018 på Hockenheimring i Baden-Württemberg i Tyskland. Loppet var det elfte av sammanlagt tjugoen deltävlingar ingående i Formel 1-säsongen  och kördes över 67 varv.

Kval 

  – Lewis Hamilton fick avbryta kvalet efter första kvalrundan på grund av fel i hydrauliken på hans Mercedes.
  – Daniel Ricciardo - bestraffades med 20 platsers nedflyttning på startgriden efter att ha bytt flertalet komponenter i motorenheten.
  – Pierre Gasly fick starta sist efter att Toro Rosso bytt samtliga sex komponenter i motorenheten. Då även Red Bull blivit bestraffade, men bytt motorkomponenter på Ricciardos bil före Toro Rosso fick Gasly starta sist.

Lopp

Referenser

Noter

Externa länkar 
 

 

2018 i Tyskland
Tysklands Grand Prix
Johann Georg Christian Lehmann

Johann Georg Christian Lehmann, född den 25 februari 1792 i Haselau, död den 12 februari 1860 i Hamburg, var en tysk botaniker.

Källor

Tyska botaniker under 1800-talet
Personer från Schleswig-Holstein
Män
Födda 1792
Avlidna 1860
Alumner från Jena universitet
Sankt Nikolajkatedralen

Sankt Nikolajkatedralen  (ryska: Николаевский собор, Armeniska: Սուրբ Պողոս-Պետրոս Եկեղեցի, Surb Nikolay Mayr yekeghets'i) var en kyrkobyggnad för militärer inom ryska ortodoxa kyrkan i distriktet Kentron i Jerevan i Armenien, som uppfördes under andra hälften av 1800-talet och revs 1931. På platsen ligger idag Shahumjantorget.

Kyrkan är byggd i lokal röd och svart tuff i den stil som vid slutet av 1800-talet var den vanliga i Ryssland. Katedralen revs 1931, och senare iordningställdes Shahumjantorget på tomten.

Bildgalleri

Källor
Denna artikel är baserad på artikeln Saint Nikolai Cathedral, Yerevan på engelskspråkiga Wikipedia.

Externa länkar 

Religiösa byggnader i Jerevan
Kentron
Paul Lecomte

Paul Henri Lecomte, född den 8 januari 1856 i Vosges, död den 12 juni 1934 i Paris, var en fransk botaniker.

Källor

Franska botaniker
Personer från Vosges (departement)
Män
Födda 1856
Avlidna 1934
Getsemanekapellet

Getsemanekapellet (armeniska: Գեթսեմանի Մատուռ, Get'semani Matur) var en liten armenisk-apostolisk kyrkobyggnad i stadsdelen Shahar i distriktet Kentron i Jerevan i Armenien. Den uppfördes under 1690-talet och ersatte då en basilika med kupol som förstördes vid jordbävningen i Armenien 1679. 

Getsemenekapellet var en enskeppsbasilika utan kupol och omgavs av en gammal kyrkogård. Den revs under 1920-talet. På platsen ligger idag Jerevans operahus.

Källor
Denna artikel är baserad på artikeln Gethsemane Chapel på engelskspråkiga Wikipedia.

Externa länkar 

Religiösa byggnader i Jerevan
Kentron
John M. Eriksen

John M. Eriksen, född okänt år i Nordnorge, död okänt år, var en norskfödd amerikafinländsk sångare, känd för att varit den förste finländske sångaren som gjorde skivinspelningar i USA.

Eriksen var född i Nordnorge och emigrerade via Finland till Chicago, där han den 8 och 9 juni 1907 gjorde tjugo skivinspelningar för bolaget Victor. Inspelningarna var de första amerikafinländska inspelningarna någonsin. I övrigt är inte mycket känt om Eriksens levnad.

Skivinspelningar

8.7. 1907
 Aamulla varhain
 Honkain keskellä
 Maamme
 Oi jos ilta joutuisi
 Tuoll' on mun kultani

9.7. 1907
 Kesäilta
 Minun kultani
 Minun kultani kaunis on
 Mustalaiseks' olen syntynyt
 Punasarafaani
 Savolaisen laulu
 Suomen laulu
 Sä kasvoit neito kaunoinen
 Taivas on sininen ja Valkoinen
 Tuulantei
 Täällä tääll on ihanaista
 Voi minua poika raukka
 Yksi ruusu on kasvanut laaksossa
 Yksin istun ja lauleskelen

Se även
 Elli Suokas

Referenser

Externa länkar
 John M. Eriksen på Doria

Män
Födda okänt år
Avlidna okänt år
Amerikafinländare
Finländska sångare
Heliga Guds moders beskydds kyrka i Kanaker

Heliga Guds moders beskydds kyrka i Kanaker (armeniska: Քանաքեռի Սուրբ Տիրամոր Ռուս Ուղղափառ Եկեղեցի, Kanakeri Surb Tiramor Rus Vughghap'ar Yekeghets'i), ryska: Храм Покрова Пресвятой Богородицы в Канакер), är en rysk-ortodox kyrka i Kanaker i distriktet Kanaker-Zeytun i Jerevan i Armenien.

Kyrkan byggdes 1912 i dåvarande byn Kanaker, som senare inlemmats i staden Jerevan, för att betjäna den Andra kaukasiska divisionen, som var förlagd nära Jerevan. Denna ryska militärenhet bestod huvudsakligen av kossacker från Kuban och Poltava. 

Kyrkan ritades av den ryska arkitekten Fjodor Verzhbitsky i den stil som då var vanlig för militärkyrkor. Kyrkan döptes efter Sankt Alexander Nevsky. 

Under den sovjetiska epoken var kyrkan stängd och användes då som lagerlokal. Den återöppnades 1991 och renoverades 2000.

Bildgalleri

Källor
Denna artikel är baserad på artikeln Church of the Intercession of the Holy Mother of God på engelskspråkiga Wikipedia.

Externa länkar 

Religiösa byggnader i Jerevan
Chicago-expressen

Chicago-expressen (engelska: Silver Streak) är en amerikansk thriller-komedifilm från 1976 i regi av Arthur Hiller. I huvudrollerna ses Gene Wilder, Jill Clayburgh och Richard Pryor, med Patrick McGoohan, Ned Beatty, Clifton James och Richard Kiel i större biroller. Filmmusiken komponerades av Henry Mancini. Detta var första gången Wilder och Pryor spelade mot varandra på film, de skulle komma att göra ytterligare tre filmer tillsammans.

Handling 
På en tågresa mellan Los Angeles och Chicago finner George Caldwell såväl romantik som att han svävar i livsfara, sedan han tror sig ha bevittnat ett mord.

Rollista i urval 

 Gene Wilder - George Caldwell
 Jill Clayburgh - Hildegarde "Hilly" Burns
 Richard Pryor - Grover T. Muldoon
 Patrick McGoohan - Roger Devereau
 Ned Beatty - Bob Sweet / FBI-agent Stevens
 Clifton James - Sheriff Oliver Chauncey
 Ray Walston - Edgar Whiney
 Scatman Crothers - Porter Ralston
 Len Birman - Chief Donaldson
 Lucille Benson - Rita Babtree
 Stefan Gierasch - Professor Schreiner / Johnson
 Valerie Curtin - Plain Jane
 Richard Kiel - Reace
 Fred Willard - Jerry Jarvis
 Henry Beckman - mötesdeltagare

Externa länkar 
 
 
 
 

Filmer 1976
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska komedifilmer
Amerikanska thrillerfilmer
Amerikanska mysteriefilmer
Filmer från Twentieth Century Fox
Filmer som utspelar sig ombord på tåg
Filmmusik av Henry Mancini
Järnväg på film
Finland i olympiska sommarspelen 1932

Finland deltog med 40 deltagare vid de olympiska sommarspelen 1932 i Los Angeles. Totalt vann de fem guldmedaljer, åtta silvermedaljer och tolv bronsmedaljer.

Medaljer

Guld
 Hermanni Pihlajamäki - Brottning, fristil, fjädervikt.
 Väinö Kokkinen - Brottning, grekisk-romersk stil, mellanvikt.
 Lauri Lehtinen - Friidrott, 5 000 meter.
 Volmari Iso-Hollo - Friidrott, 3 000 meter hinder.
 Matti Järvinen - Friidrott, spjutkastning.

Silver
 Kyösti Luukko - Brottning, fristil, mellanvikt.
 Väinö Kajander - Brottning, grekisk-romersk stil, weltervikt.
 Onni Pellinen - Brottning, grekisk-romersk stil, lätt tungvikt.
 Volmari Iso-Hollo - Friidrott, 10 000 meter.
 Ville Pörhölä - Friidrott, släggkastning.
 Matti Sippala - Friidrott, spjutkastning.
 Akilles Järvinen - Friidrott, tiokamp.
 Heikki Savolainen - Gymnastik, räck.

Brons
 Bruno Ahlberg - Boxning, weltervikt.
 Aatos Jaskari - Brottning, fristil, weltervikt.
 Eino Leino - Brottning, fristil, fjädervikt.
 Lauri Koskela - Brottning, grekisk-romersk stil, fjädervikt.
 Lauri Virtanen - Friidrott, 5 000 meter.
 Lauri Virtanen - Friidrott, 10 000 meter.
 Armas Toivonen - Friidrott, maraton.
 Eino Penttilä - Friidrott, spjutkastning.
 Heikki Savolainen - Gymnastik, mångkamp.
 Mauri Nyberg-Noroma, Ilmari Pakarinen, Heikki Savolainen, Einari Teräsvirta och Martti Uosikkinen - Gymnastik, mångkamp.
 Einari Teräsvirta - Gymnastik, räck.
 Heikki Savolainen - Gymnastik, barr.

Källor 
 

1932 i Finland
Nationer i olympiska sommarspelen 1932
1932
Gunn (efternamn)

Gunn är ett skotskt efternamn med ursprung i namnet på den skotska klanen Gunn. Med det senare ursprunget används det i geografiska namn främst i den engelskspråkiga värden.

Personer med efternamnet Gunn
 Angus Gunn(född 1996), engelsk fotbollsmålvakt
 Anna Gunn (född 1968), amerikansk skådespelare
 Chanda Gunn (född 1980), amerikansk ishockeyspelare
 Charles Gunn (friidrottare) (1885–1983), brittisk gångare
 Charles (Gunn) Gunn, fiktiv gestalt
Christina Garbergs-Gunn (1948–2011), svensk bibliotekarie
 Isobel Gunn (1781–1861), skotsk upptäcktsreande och handelsagent
 James Gunn (född 1923), amerikansk science fiction-redaktör och -forskare
 James Gunn (regissör) (född 1966),amerikansk regissör och manusförfattare
 James Gunn (senator) (1753–1801), amerikansk politiker, federalist, senator för Georgia
 Maja Gunn (född 1978), svensk designer, konstnär och modeforskare
 Margo Gunn (född 1956), engelsk skådespelare
 Moses Gunn (1929–1993), amerikansk skådespelare
 Muriel Gunn (1906–1996), brittisk damidrottspionjär, längdhoppare
 Richard Gunn (1871–1961), brittisk boxare

Skotska efternamn
Sven-Axel Hagberg

Sven Axel (Sven-Axel) Hagberg, född 17 december 1922 i Smålands artilleriregementes församling i Jönköpings län, död 10 april 1980 i Vantörs församling i Stockholms län, var en svensk militär.

Biografi
Hagberg avlade officersexamen vid Krigsskolan 1944 och utnämndes samma år till fänrik vid Stockholms luftvärnsregemente. Han befordrades till löjtnant 1946 och inträdde i Fälttygkåren 1947. Han tjänstgjorde vid Armétygförvaltningen 1954–1962, befordrades till kapten 1955, blev teknisk stabsofficer 1958 och var lärare vid Artilleri- och ingenjörofficersskolan 1958–1961. Han befordrades till major i pansartrupperna 1963 och var chef för Försöksavdelningen vid Pansartruppernas kadett- och aspirantskola 1963–1965. År 1965 befordrades han till överstelöjtnant i Fälttygkåren och var chef för Centralplaneringen vid Arméförvaltningen 1965–1968. Åren 1968–1979 var han sektionschef i Armématerielförvaltningen (från 1972 Huvudavdelningen för armémateriel) vid Försvarets materielverk.

Sven-Axel Hagberg invaldes 1966 som ledamot av Kungliga Krigsvetenskapsakademien. Han är begravd på Skogskyrkogården i Stockholm.

Referenser

Födda 1922
Avlidna 1980
Män
Militärer från Jönköping
Svenska militärer under 1900-talet
Överstelöjtnanter i svenska armén
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Gravsatta på Skogskyrkogården i Stockholm
Armas Uksila

Johannes Armas Petter Pekanpoika Uksila, född 5 juni 1886 i Uleåborg, död 15 december 1921 i Brooklyn, New York, var en amerikafinländsk tenorsångare och tidningsman. Han var även känd under pseudonymen Pahka-Jaakko.

1918 gjorde Uksila under pseudonymen Pahka-Jaakko två skivinspelningar med sånger av J. Alfred Tanner för skivbolaget Victor i USA. Två år senare var han en av initiativtagarna till den amerikafinländska manskören New Yorkin Laulumiehet. Han var även verksam som tidningsman och var en av de starkare krafterna inom den finska tidningsverksamheten i USA.

Skivinspelningar

27 januari 1918
 Kerrän mä rakastuin
 Pikkuinen poika

Referenser

Externa länkar
 Armas Uksila på YouTube

Män
Födda 1886
Avlidna 1921
Amerikafinländare
Finländska sångare
Finländska tenorer
Personer från Uleåborg