kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Nenana

Nenana är en ort (city) i Yukon-Koyukuk Census Area i delstaten Alaska i USA. Orten hade 378 invånare, på en yta av 15,42 km² (2010). Från Nenana fraktades medicin för difteri till sjuka i Nome 1925 av slädhundar med Balto i spetsen på den sista sträckan.

Referenser

Externa länkar 

 Officiell webbplats

Orter i Alaska
Gambelia (växter)

Gambelia är ett släkte inom familjen Flenörtsväxter.

I släktet ingår följande arter:

 (Scrophulariaceae)
Gambelia glabrata (Brandegee) D.A.Sutton, 1988
Gambelia juncea (Benth.) D.A.Sutton, 1988
Gambelia rupicola (Brandegee) D.A.Sutton, 1988
Gambelia speciosa Nutt., 1848
Scrophulariaceae
Flenörtsväxter
Österköping

Österköping är en fiktiv stad, belägen någonstans i mellansverige och förekommer i flera verk av olika författare. Österköping har storleksmässigt beskrivits som en små- eller medelstor stad av flera olika författare.

I populärkulturen 
 Ungdoms tidsfördrif, Andra bandet – Bok från 1834, skriven av Fredrik Cederborgh
 Delat rum på Kammakaregatan – Novellsamling från 1933, skriven av Agnes von Krusenstjerna
 Cirkus Demonio – Bok från 1933, skriven av Sigge Stark
 Mamsell grå och andra barnberättelser – Barnbok från 1945, skriven av Ella Due
 Sextetten Karlsson – Långfilm från 1945, manus av Elof Ahrle och Rolf Botvid
 Bara en kypare – Långfilm från 1959, manus av Nils Poppe, Per Schytte och Bengt Linder
 Varför är det så ont om Q? – Barnbok från 1968, skriven av Hans Alfredson
 Den vidrige – Bok från 2002, skriven av Anastasia Wahl

Fiktiva orter i Sverige
Ida läser ett brev

Ida läser ett brev () är en målning av Vilhelm Hammershøi från år 1899.

Målningen visar konstnärens hustru Ida som läser ett brev vid ett bord med vit duk, en vitmålad dörr bakom henne och en öppen vitmålad dörr framför henne. Målningen var en av de första som Hammershøi gjorde efter att han flyttat till Strandgade 30 i Köpenhamn och är typisk för hans interiörmotiv vid denna tid. Målningen förefaller vara direkt influerad av Vermeers verk Kvinna i blått som läser ett brev. Hammershøi reste år 1887 till Holland och såg då Vermeers verk. 

Målningen såldes år 2012 vid en auktion på Sotheby's för 1,7 miljoner brittiska pund. Det var en rekordsumma för en dansk tavla såld på auktion.

Källor

Målningar av Vilhelm Hammershøi
Målningar 1899
Målningar i privat ägo
Interiörer (målningar)
Olof Forsgren

Olof Forsgren kan syfta på:

 Olof Forsgren (1774–1862), ingenjör.
 Olof Forsgren (1930–2006), militär.
Olof Forsgren (militär)

Erik Olof Forsgren, född 3 maj 1930 i Tärna församling i Västerbottens län, död 20 april 2006 i La Nucia i provinsen Alicante, Spanien, var en svensk militär.

Biografi
Forsgren avlade officersexamen vid Krigsskolan 1956 och utnämndes samma år till fänrik i armén. Han befordrades 1964 till kapten och tjänstgjorde vid Västerbottens regemente 1964–1968, varefter han var detaljchef vid Arméstaben 1968–1972. År 1972 befordrades han till överstelöjtnant, varefter han tjänstgjorde vid Norrbottens regemente och var ställföreträdande chef för Lapplands jägarregemente. Forsgren var stabschef för United Nations Truce Supervision Organization (UNTSO) från juni 1979 till januari 1980 och han var chef för Infanteriets och kavalleriets officershögskola 1981–1983. År 1983 befordrades Forsgren till överste av första graden, varefter han 1983–1990 var chef för Västerbottens regemente tillika befälhavare för Västerbottens försvarsområde.

Referenser

Män
Födda 1930
Avlidna 2006
Personer från Tärna socken, Lappland
Svenska militärer under 1900-talet
Överstar i svenska armén
Svenska regementschefer
Försvarsområdesbefälhavare
Salman persern

Salman persern eller Salman al-Farsi (arabiska: سلمان الفارسي Salmān al-Fārisī), hette Ruzbeh (persiska: روزبه) innan han blev muslim och var en av den islamiske profeten Muhammeds följare och den förste persern som konverterade till islam. Enligt en folklig tradition kallade profeten honom som en del av sitt hushåll (Ahl al-Bayt). Man har erkänt att det var han som föreslog att man skulle gräva en vallgrav runt Medina när staden attackerades av polyteisterna i Mecka i Vallgravskriget. Han växte upp som zoroastrier, tilltalades senare av kristendomen och senare konverterade han till islam efter att ha träffat Muhammed i staden Yathrib, som senare blev Medina. Enligt vissa traditioner utsågs han som al-Madains guvernör i Irak. Han var en känd följare till Ali ibn Abi Talib efter Muhammeds bortgång. Salman persern respekteras speciellt av shiamuslimer och hos dem har han en hög ställning.

Fransmannen Louis Massignon har presenterat fyra böcker som refereras till Salman. En av böckerna är ”Historian om Katholikos (arabiska: جاثليق, translit. Jathaliq)”.

Galleri

Se även 

 Salman Pak
Hadithen om persiska män

Källor

Externa länkar 

Personligheter inom islam
Män
Ali
Personer i Muhammeds liv
Personer inom islam i Iran
Muhajirun
Zainab bint Ali

Zainab bint Ali (arabiska: زينب بنت علي), dotter till Ali ibn Abi Talib, var Fatimas och Alis tredje barn. Zainab, Husayn ibn Alis syster, närvarade under massakern i Karbala och hade även en viktig roll efter händelsen då hon var fånge. Lik brorsonen Ali Zayn al-Abidin (den fjärde shiaimamen) försvarade hon sin broders (Husayn) sanningsenlighet. Efter att Husayn hade mördats spelade hon en viktig roll i att skydda livet på sin brorson Ali Zayn al-Abidin, och på grund av sina hjältedåd har hon blivit känd som "Karbalas hjältinna". Hon anses vara en helig kvinna bland shiamuslimer. Zainabs helgedom ligger i Damaskus, Syrien.

Referenser

Noter

Externa länkar 

Personligheter inom islam
Personer i Muhammeds liv
Kvinnor
Ali
Fatima
Banu Hashim
Muhammeds familj
Kvinnliga sahaba
Personer från Medina
Edoardo Agnelli (1954–2000)

Edoardo Agnelli, född 9 juni 1954 New York, död 15 november 2000 i Turin, var det äldsta barnet och enda son till Marella Agnelli (född Donna Marella Caracciolo di Castagneto) och Giovanni Agnelli, chef för Fiat. Han var direktör för Juventus fotbollsklubb. Han konverterade till islam och valde att följa shiaislam. Han påträffades död under mystiska omständigheter under en bro i utkanten av Turin.

Biografi 
Agnelli föddes i New York som son till italienska föräldrar (hans mormor var amerikan). Efter att ha studerat på Atlantic College i Wales läste han modern litteratur och österländsk filosofi vid Princeton University. Senare reste han till Indien, för att fördjupa sig i österländsk religion, mysticism och Iran. Han motsatte sig materialism vilket fick honom att röra sig åt ett annat håll

Agnelli påstod sig vara Fiatemperiets arvtagare, men hans far garanterade att han inte skulle ärva det. Den enda officiella positionen som den yngre Agnelli hade var som direktör för Juventus fotbollsklubb. Edoardos iranska vänner har sagt att Edoardos familj blockerade alla hans finansiella tillgångar, och i sådan grad att han inte ens hade pengar att åka taxi med. 

År 1990 anklagades han för heroininnehav, men anklagelserna släpptes senare.

Konvertering till islam 
Enligt staten Iran konverterade Agnelli till islam i ett islamiskt center i New York där han fick namnet "Hisham Aziz". Därefter träffade han den iranske ayatolla Ruhollah Khomeini och det rapporterades att han hade valt att följa riktningen shiaislam. Enligt Mohammad Hassan Ghadiri Abyaneh uttryckte Agnelli sin tro för Fakhroddin Hejazi och blev shiamuslim och fick namnet "Mahdi". Det finns en skrivelse som tillskrivs Edoardo Agnelli och är signerad med namnet "Hisham Aziz". I skrivelsen uttrycker han på italienska att den islamiske profeten Muhammed är den siste profeten.

Källor

Externa länkar 

 A Documentary on Edoardo Agnelli - Sahar Universal Network, 2002 (youtube)

Konvertiter till islam
Män
Personer med anknytning till Fiat
Födda 1954
Avlidna 2000
Shia
Alumner från Princeton University
Georg Theslöf

Georg Henrik Theslöf, född 23 januari 1880 i Kajana, död 4 februari 1957 i Helsingfors, var en finländsk journalist och diplomat.

Theslöf var son till krigskommissarie Alexander Theslöf och Lydia Malmberg. Han var 1903–1908 redaktör vid olika tidningar och 1908–1914 chef för Finska notisbyrån. Efter inbördeskriget var han anställd inom utrikesförvaltningen bland annat som chef för utrikesministeriets pressbyrå 1920–1926, och tillhörde 1927–1949 Hufvudstadsbladets redaktion, där han 1927–1933 var förste redaktionssekreterare.

Theslöf skrev bland annat under signaturen Brummel & Co några humoristiska handböcker i etikett och levnadskonst, Mannen i sino prydno (1925, nyutgåva 2007), Kvinnan i sino prydno (1926) och Alla rökares bok (1927).

Han var gift två gånger, först 1913–1925 med norskan Dorothea Kallevig Schröder och senare från 1927 med Sigrid Ruin.

Referenser

Noter

Webbkällor 
 

Födda 1880
Personer från Kajana
Män
Finländska journalister
Avlidna 1957
Finländska diplomater
Väinö Vainio

Väinö Heikki Vainio, född 16 oktober 1892 i Hiitola, död 4 november 1989 i Vasa, var en finländsk militär och generalmajor (1946).

Vainio avlade studentexamen i Kexholm 1914 och anslöt sig på hösten följande år till Kungliga preussiska jägarbataljonen 27 i Lockstedt. Han deltog 1916 på kommendering i hemlandet i den så kallade kalabaliken i Simo (skildrad av honom själv i bokform 1968) och återvände till Tyskland för att sedan tillsammans med jägarnas huvudtrupp landstiga i Vasa. Under kriget 1918 tjänstgjorde han som plutonchef och sårades vid Tammerfors.

Vainio genomgick Krigshögskolan 1927 och var på 1930-talet bland annat chef för Kymmenedalens skyddskårsdistrikt. Han var pionjärkommendör för armén på Karelska näset under vinterkriget och för Karelska armén samt Aunusgruppen under fortsättningskriget. Han utgav flera böcker, bland dem sockenhistoriker och fiskeskildringar.

Källor 
 

Avlidna 1989
Personer från Karelen
Finländska militärer
Män
Finländska författare
Födda 1892
Wiesław Gawlikowski

Wiesław Witold Gawlikowski, född 2 juli 1951 i Kraków, är en polsk före detta sportskytt.

Gawlikowski blev olympisk bronsmedaljör i skeet vid sommarspelen 1976 i Montréal.

Källor 

Polska sportskyttar
Polska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 1976
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1968 från Polen
Tävlande i skytte vid olympiska sommarspelen 1968
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1972 från Polen
Tävlande i skytte vid olympiska sommarspelen 1972
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1976 från Polen
Tävlande i skytte vid olympiska sommarspelen 1976
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1980 från Polen
Tävlande i skytte vid olympiska sommarspelen 1980
Födda 1951
Levande personer
Män
Arvo Martikainen

Arvo Valdemar Martikainen, född 25 juni 1895 i Helsingfors, död där 28 december 1946, var en finländsk balettdansare.

Martikainen studerade på 1920-talet vid Helsingfors dansinstitut och anställdes 1926 vid Finska operans balett. Han förblev ensemblen trogen till sin död, med undantag av åren 1935–1938, då han var engagerad vid Ballet Russe de Monte Carlo, som han åtföljde på turnéer i Europa och Sydafrika. Han var den finländska balettens första danseur noble (företrädare för en ädel, prinslik dansartyp) och tolkade de största rollerna inom sitt fack, bland annat i Svansjön, Prinsessan Törnrosa, Nötknäpparen, Giselle och Don Quijote. Han dansade ofta som partner till Lucia Nifontova. Dessa två dansares partnerskap räknas till det förnämsta inom finländsk balettkonst.

Källor

Noter

Finländska balettdansörer
Födda 1895
Män
Personer från Helsingfors
Avlidna 1946
Finländska balettdansare under 1900-talet
Kumkum Bhagya

Kumkum Bhagya är en indisk TV-serie som sänds på den indiska kanalen Zee TV sedan 2014. Den är baserad på Jane Austens Förnuft och känsla. Serien språk är hindi.

Rollista (i urval) 
 Sriti Jha som Pragya Mehra
 Shabbir Ahluwalia som Abhishek Prem Mehra
 Arjit Taneja / Vin Rana som Poorab Khanna
 Mugda Chapekar som Prachi Mehra
 Naina Singh som Riya Mehra
 Krishna Kaul som Ranbir

Referenser

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Indiska TV-serier från 2010-talet
TV-seriestarter 2014
TV-program i Zee TV
Hannu Niemelä

Hannu Niemelä, född 17 april 1954 i Lochteå, är en finländsk sångare (baryton).

Niemelä studerade vid Sibelius-Akademin där han avlade kantor-organistexamen och erhöll diplom i sång 1983. År 1984 antogs han vid operastudion i Zürich, vilket ledde till en karriär i Tyskland, där han har varit engagerad vid operorna i Karlsruhe 1985–1989, Mainz 1989–1095 och sedan 1995 i Dortmund. Han har framfört åtskilliga barytonroller, från Papageno i Trollflöjten till Jago i Otello.

I Finland har Niemelä uppträtt vid Nyslotts operafestival 1980–1985 och sedan 1993, bland annat i Don Carlos och som prästen i Punainen viiva, och vid Nationaloperan sedan 1993 bland annat i titelrollerna i Don Giovanni, Eugen Onegin, Wozzeck och Kullervo samt som Scarpia i Tosca. År 1999 utsågs han i Nyslott till Årets artist.

Källor 
 

Barytonsångare
Män
Personer från Mellersta Österbotten
Finländska operasångare under 1900-talet
Levande personer
Födda 1954
Finländska operasångare under 2000-talet
Rosenstock und Edelweiss

Rosenstock und Edelweiss är en operett i en akt med musik av Franz Lehár och libretto av Julius Bauer. Den hade premiär den 20 december 1912 på Kabarett Hölle i källaren till Theater an der Wien. Ibland har verket beteckningen Sångspel.

Historia
I verket förekommer bara två personer: vallflickan Eva Edelweiss och den judiske handlaren Isidor Rosenstock. De framställs båda som komiska figurer. Stycket är en parodi på tidens föreningar. Operetten var den tredje av fyra korta scenverk som Lehár komponerade och som hade premiär på Kabarett Hölle, som låg i källaren till Theater an der Wien. Raden av uppförda verk började 1906 med barnoperetten Peter und Paul reisen ins Schlaraffenland. 1907 kom det andra verket, Mitislaw der Moderne, en parodi på figuren Greve Danilo från Glada änkan. Med sångspelet Frühling 1922 fullbordades raden. Av dessa fyra kortoperetter hade den sista den största succén.

Personer
Eva Edelweiss, vallflicka
Isidor Rosenstock, handlare

Musiken
Flertalet av musiknumren i operetten har inte överlevt. Ouvertyren framförs stundtals. År 2004 fanns den med som bonusspår på en CD-inspelning av Lehárs operett Der Sterngucker av märket CPO. Det finns också en kuplett med titeln Wer kommt heut in jedem Theaterstück vor och en vals med titeln Edelweiss Walzer.

Källor 

 Norbert Linke: Franz Lehár. Rororo-Verlag, Reinbek bei Hamburg 2001, S. 64, 149

Externa länkar
 Rosenstock und Edelweiss im The Guide to Musical Theatre
 Rosenstock und Edelweiss bei Klassika 
 Rosenstock und Edelweiss bei Theatertexte.de

Operetter av Franz Lehár
Musikåret 1912
Teateråret 1912
Emil Wegelius

Emil Wegelius, född 13 december 1852 i Helsingfors, död där 19 januari 1903, var en av Finlands första konstruktörer av nöjesbåtar.

Emil Wegelius var självlärd, utan teoretisk bakgrund. Han blev medlem av Nyländska Jaktklubben (NJK) 1876 och vann sin första konstruktionstävling 1882. På 1890-talet var han anställd som konstruktör och arbetsledare vid båtvarven på Hanaholmen och Blekholmen. Under perioden 1881–1902, då begreppet mätregel ännu inte hade slagit igenom, skapade han ett sjuttiotal sjödugliga jakter och ångslupar. Hans främsta konstruktion var "Endymion", vilken på sin tid var NJK:s snabbaste farkost. Även "Barden", "Wera", "Sport", "Mehallah", "Briseis", "Mistralen" och "Greta" gjorde väl ifrån sig på banorna.

Källor 
 

Finländska båtkonstruktörer
Personer från Helsingfors
Män
Avlidna 1903
Födda 1852
Claes Augustin Montelius

Claes Augustin Montelius, född 23 december 1804 i Stockholm, död 2 augusti 1879 i Stockholm, var en svensk stadskassör i Stockholms stad.

Biografi
Montelius fick den 19 februari 1823 anställning såsom extra ordinarie kontorsskrivare på Stockholms Byggnadskontor och den 8 november 1826 befordrades han till ordinarie tjänsteman. Den 4 april 1838 fick han av Drätselkommissionen fullmakt som stadskassör i Stockholm. Denna tjänst behöll han till dess att han på egen begäran erhöll avsked med pension den 31 mars 1877. Han var anställd av Stockholms stad under mer än 54 år.

Se även
 Villa Claestorp - som bygges av honom
 Klastorpsskolan - som uppkallades efter honom

Källor

Personer från Stockholm
Födda 1804
Avlidna 1879
Män
Eric Swinkels

Eric Swinkels, född 30 mars 1949 i Best, Nederländerna, är en nederländsk före detta sportskytt.

Swinkels blev olympisk silvermedaljör i skeet vid sommarspelen 1976 i Montréal.

Källor 

Nederländska sportskyttar
Nederländska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1976
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1972 från Nederländerna
Tävlande i skytte vid olympiska sommarspelen 1972
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1976 från Nederländerna
Tävlande i skytte vid olympiska sommarspelen 1976
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1984 från Nederländerna
Tävlande i skytte vid olympiska sommarspelen 1984
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1988 från Nederländerna
Tävlande i skytte vid olympiska sommarspelen 1988
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1992 från Nederländerna
Tävlande i skytte vid olympiska sommarspelen 1992
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1996 från Nederländerna
Tävlande i skytte vid olympiska sommarspelen 1996
Födda 1949
Levande personer
Män
Folkets tjänare

Folkets Tjänare kan avse:

Folkets Tjänare (TV-serie), en ukrainsk TV-serie.
Folkets Tjänare (parti), ett politiskt parti i Ukraina.

en:Servant of the People (disambiguation)
Folkets tjänare (parti)

Folkets tjänare  ( Sluha narodu) är ett ukrainskt liberalt och populistiskts parti bildat den 31 mars 2018. Partiledare är Ukrainas president Volodymyr Zelenskyj. Sedan den 3 juni 2022 ingår partiet i den liberala europeiska partigruppen ALDE tillsammans med bland annat Centerpartiet och Liberalerna.

Partiet har sitt namn efter den populära ukrainska tv-serien ”Folkets tjänare” där Zelenskij har haft huvudrollen som en oligarkbekämpande ukrainsk president, med namnet Vasyl Holoborodko.

Volodymyr Zelenskyj  vann 2019 års presidentval. Han hade ett stöd på drygt 73 procent och den sittande presidenten Petro Porosjenko hade ett stöd på knappt 25 procent. Zelenskyj  blev Ukrainas nye president. Volodymyr Zelenskyj hade inget parti även om hans valrörelse ”Folkets tjänare” blev ett.

I juli 2019 fick president Volodymyr Zelenskyjs parti Folkets tjänare en övertygande seger i partiets första parlamentsval.

Se även 
 Presidentvalet i Ukraina 2019
 Parlamentsvalet i Ukraina 2019
 Politik i Ukraina

Referenser

Externa länkar 
 ze2019

Politiska partier i Ukraina
Politiska partier bildade 2018
Stilton

Stilton kan syfta på:

 Stilton, Cambridgeshire – en ort i Cambridgeshire, England
 Stilton (ost) – en engelsk mögelost
 Geronimo Stilton – en italiensk animerad TV-serie
Gurre

Gurre är en ort i Region Hovedstaden i Danmark. Den ligger på nordöstra Själland, 5 km väster om Helsingör och 40 km norr om Köpenhamn. Gurre ligger 39 meter över havet. Orten hade 421 invånare år 2018.

Omkring en kilometer österut om byn och utmed Gurrevej mot Helsingör ligger Gurre Kirke. Omkring en kilometer västerut och utmed Gurrevej mot Tikøb ligger slottet Gurrehus och ruinen av den medeltida kungaslottet Gurre slott. I byns västra utkanter ligger Sankt Jakobs kapell. Av den enskeppiga kyrkan, som var 35 x 16 meter stor, återstår endast grundstenarna. Den var sannolikt samtida med Gurre slott, kan ha fungerat som slottskapell och övergavs sannolikt i samband med reformationen. Nordväst om byn ligger sjön Gurre Sø och skogen Gurre Vang.

Galleri

Källor 

Orter i Region Hovedstaden
Oberwölz

Oberwölz är en stadskommun i förbundslandet Steiermark i Österrike. Kommunen bildades 2015 när kommunerna Oberwölz Stadt, Oberwölz Umgebung, Schönberg-Lachtal och Winklern bei Oberwölz slogs samman. Oberwölz hade cirka 3 000 invånare (2018).

Referenser

Externa länkar 

Orter i Steiermark
Kommuner i Steiermark
Mattia Binotto

Mattia Binotto, född 3 november 1969, är en italiensk-schweizisk ingenjör och fördetta stallchef för det italienska Formel 1-stallet Scuderia Ferrari.

Han avlade en kandidatexamen i maskinteknik vid École polytechnique fédérale de Lausanne och en master i ingenjörsvetenskap med inriktning på fordon vid Università degli Studi di Modena e Reggio Emilia. Efter studierna började han 1995 arbeta för Ferrari i deras avdelning för testning av motorer, två år senare blev han flyttad till avdelningen som har hand om de motorer som Ferrari använder vid race. 2007 befordrades han till att vara chefsingenjör. Två år senare fick han förändrade arbetsuppgifter när han blev chef för Ferraris avdelningar för motorer och Kinetic energy recovery system (KERS). 2013 blev han vice chef för motorer och elektronik och i senare skede COO för avdelningen som arbetar med effekt. 2016 lämnade Ferraris tekniska direktör James Allison stallet och Binotto utsågs som efterträdaren. 2019 ersatte han Maurizio Arrivabene som stallchef.

Referenser

Män
Födda 1969
Levande personer
Personer från Lausanne
Italienska ingenjörer under 1900-talet
Schweiziska ingenjörer
Personer verksamma inom Formel 1
Scuderia Ferrari
Italienska ingenjörer under 2000-talet
Basaren

Basaren kallas ett flerbostadshus i kvarteret Basaren på Kungsholmen i Stockholm. Byggnaden vid Hantverkargatan 69–71 ritades av Wingårdh arkitektkontor och nominerades till Årets Stockholmsbyggnad 2019. På platsen fanns en kulturhistoriskt värdefull basarbyggnad från 1930-talet som revs årsskiftet 2015/2016.

Kvarteret

Kvarteret Basaren, som gav byggnaden sitt namn, består av en enda fastighet Basaren 1. På den smala tomten, som ursprungligen var en del av kvarteret Pontonjärnkasernen, uppfördes i början av 1930-talet en basarbyggnad efter ritningar av arkitekt Björn Hedvall, formgiven i tidig funktionalistisk stil. Byggnaden innehöll utöver en del samhällsservice (läkarmottagning, socialvård och bibliotek) även affärer, butiker och servering. Efter basarbyggnaden tillkom nuvarande kvartersnamnet Basaren.

Gamla Basaren
Stadsmuseet i Stockholm grönmärkte fastigheten, vilket innebär att bebyggelsen bedömts vara särskilt värdefull från historisk, kulturhistorisk, miljömässig eller konstnärlig synpunkt. Huset fick inte förvanskas och i gällande detaljplan var den q-märkt. Det visade sig dock att bakom den välbevarade fasaden var husets bärande struktur i dåligt skick. Speciellt betongbjälklagen uppvisade omfattande rostskador i armeringen med risk för ras. En utredning visade att byggnadens tekniska livslängd var uppnådd. År 2013 beslöts att riva byggnaden och ersätta den med ett större bostads- och affärshus med butiker och omkring 40 lägenheter. Den gamla basarbyggnaden revs vid årsskiftet 2015/2016 trots protester och överklaganden.

Nya Basaren
Den knappt 2 000 m² stora tomten ägs av Stockholms stad som överlät den med tomträtt till Stockholms Kooperativa Bostadsförening (SKB). En ny detaljplan vann laga kraft i mars 2013 som följer stadens översiktsplan ÖP 99 att ”bygg staden inåt”, vilket innebär att ta vara på tidigare exploaterad mark och bygga i kollektivtrafiknära lägen. 

Arkitektuppdraget gick till Wingårdh arkitektkontor som ritade en byggnad i varierande höjder och med olika volymer. Byggnaden trappar i höjder från sju våningar mot befintlig bostadsbebyggelse i väster till nio våningar mot Kungsholmens gymnasium i öster. Däremellan finns en lägre del med fyra våningar. Byggnadens olika delar har en rundad form som anknyter till gamla basarens restaurangdel som var halvrund. 

Fasaderna är klädda av vitt samt vitglaserat fasadtegel murade med vita fogar. Ventilationsöppningarna i fasaden har med hålförsett tegel blivit till ett dekorativt element. Mot Hantverkargatan anordnades butikslokaler och mindre entréer till bostäderna i bottenvåningen. Husets huvudentré och garagenedfarten ligger mot Baltzar von Platens gata i söder. Entrén är djup indragen i fasaden.

Nominering till Årets Stockholmsbyggnad
Basaren nominerades tillsammans med nio andra finalister till Årets Stockholmsbyggnad 2019. Juryns kommentar lyder:

Noter

Externa länkar

SKB om Basaren

Basaren
Byggnader och anläggningar på Kungsholmen