kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Petrus Sandberg

Petrus Edmund Sandberg, född 3 september 1872 i Vännäs församling i Västerbottens län, död 5 februari 1954 i Bromma kyrkobokföringsdistrikt i Stockholm, var evangelist i Svenska Missionsförbundet 1913–1937.

Petrus Sandberg anställdes 1913 som SMF:s förste riksevangelist. Som resande förkunnare hade han kampanjer runt om i Sverige som fick till följd att missionsförsamlingarna växte då allt fler anslöt sig till verksamheten.

Han var från 1905 gift med Gertrud Alfrida Englund (1883–1954). De är begravda på Skogskyrkogården i Stockholm.

Källor

Svenska pastorer
Personligheter inom Svenska Missionskyrkan
Män
Avlidna 1954
Födda 1872
Israel August Åström

Israel August Åström, född 31 januari 1877 i Lycksele socken, död 5 november 1937 i Uppsala, var riksevangelist i Svenska Missionsförbundet 1914–1937, pastor och författare.

Biografi 
Israel August Åström växte upp i ett lantbrukshem och arbetade i unga år som skräddare. Han genomgick en omvändelseupplevelse till kristen tro i tonåren och utbildade sig först inom Frälsningsarmén, innan han läste vid Svenska Missionsförbundets Missionskola 1901–1903. 

Efter ett antal år i USA där han ordinerats som pastor och arbetat i flera församlingar återvände han till Sverige 1909. Åström var gift med Signe Ingeborg Maria Åström, född Granbom.

Åström anställdes 1914 som SMF:s andre riksevangelist. Efter Åströms mötesserier i missionsförsamlingarna i Limhamn 1918 välkomnades 118 nya medlemmar; i Uppsala 1919 välkomnades 120; och i Falun 1921, 150 medlemmar.

I sin predikogärning var han inspirerad av den amerikanske evangelisten Billy Sunday och väckelsemötena var ofta dramatiska med fart och fläkt. Åström använde moderna metoder för affischering och pålysningar inför kampanjerna. 
Han var även känd som en kristen pacifist som förkunnade mot krig och våld, vilket även var ett tema i flera av hans skrifter. Åström skrev ett flertal böcker och ett flertal småskrifter.

Makarna Åström är begravda på Uppsala gamla kyrkogård.

Bibliografi
 Några reflexioner inför krigsvansinnet : Föredrag. Solberga,1917. 
 Yxan till roten, M C Aaröes förlag, 1918.
 Vad vår tid kräver. Missionsförbundets förlag, 1928.
 Om fred och nykterhet. Dagens förlag, 1929.
 Helig kraft. Stockholm :Dagen,1929. 
 Bokrullens heliga budskap. Stockholm :Sanningsvittnet,1930. 
 Glödande hjärtan : Tankar inför Kristus och det andliga nutidsläget. Stockholm :Sv. missionsförb.,1930. 
 Inför tidens allvar. Stockholm :Harrier,1936.

Referenser 

Män
Födda 1877
Avlidna 1937
Personligheter inom Svenska Missionskyrkan
Personer från Lycksele
Gravsatta på Uppsala gamla kyrkogård
Karl Agathon Essloff

Karl Agathon Esloff, född 12 mars 1893 i Estuna församling, Stockholms län, död  9 februari 1950 i Almesåkra församling, Jönköpings län, var riksevangelist i Svenska Missionsförbundet 1919-1950.

Biografi 
Essloff började som förkunnare 1913 och arbetade en period i Söderö friförsamling. Han studerade vid Svenska Missionsförbundets Missionsskola 1916-1919.

På 1920-talet blev Essloff en pionjär för tältmöteskampanjer.
I sin förkunnelse var han dramatisk och kraftfull med en liknande framtoning som evangelisterna Israel August Åström och Billy Sunday. Mötena samlade mycket folk i fulla tältkyrkor.

Ett vanligt tema i förkunnelsen på den här tiden var evigheten och den dubbla utgången, detta gällde särskilt för Essloff som var kallades för en ”helvetesförkunnare”, men hans poäng var alltid att berätta om Guds nåd och möjligheten att bli räddad.

Essloff förblev ogift hela livet och lade ner hela sin själ i väckelsekampanjerna, i hans dagbok från 1943 finns uppgiften att han höll 502 predikningar. Den sista möteskampanjen hölls 1950 i Falköping, där han predikade 5 februari och avled några dagar senare.

Författarskap 
 Ropet i natten. Stockholm :Sv. missionsförb.,1932. 
 Kampen kring Jesus. Falköping,1935. 
 Är de stora väckelsernas tid förbi? Motala :Bröd. Borgström, 1938.  
 Vakna upp - och lev! Stockholm :Harrier,1939. 
 Om någon törstar. Eget förlag, 1945
 När Guds eld flammar. Missionsförbundets förlag, 1948.

Noter 

Män
Födda 1893
Avlidna 1950
Personligheter inom Svenska Missionskyrkan
Josef Roth

Josef Emanuel Roth, född 2 oktober 1888 i Kungsholms församling i Stockholm, död 28 juli 1939 i Adolf Fredriks församling, Stockholm, var riksevangelist i Svenska Missionsförbundet 1919–1939 och författare.

Biografi 
Josef Roth växte upp i Immanuelskyrkan, Stockholm och han var tidigt involverad i KFUM:s verksamhet och arbetade som ung både som juniorsekreterare och på bokförlaget inom Svenska Missionsförbundet.

Som evangelist var han knuten till SMU och hans djupa evangeliska budskap hade ofta en inriktning på sociala frågor och fredsarbete. 

Roth skrev ett flertal skrifter och pamfletter om evangeliet, fredsarbete och broderskap. 

Han var en av huvudtalarna 1922 då Svenska Missionsförbundets evangelistkår hade en konferens på Hönö, vilket senare utvecklades till Hönökonferensen.

Bibliografi
 Broderskapets religion. Motala : Bröd. Borgström, 1926. 
 Somliga till evangelister : Tankar och rön ifråga om enskild och offentlig verksamhet för Kristus. Göteborg : M. C. Aaröe, 1926
 Inför tidens stora ve - några kätterska funderingar. Falköping-Ranten : A. Ohldén [distributör], 1918. Serie: Sveriges kristliga fredsförbunds skriftserie.  
 Kristendomens väsen : ett ord till nykristna. Stockholm : Svenska missionsförb., 1925 Serie: Svenska missionsförbundets ungdoms småskrifter, 99-1862901-0 ; 27
 Inför Jesus. Stockholm : Dagen, 1929.  }

Referenser

Män
Födda 1888
Avlidna 1939
Personligheter inom Svenska Missionskyrkan
Södrabo bokskog

Södrabo bokskog är ett naturreservat i Värnamo kommuner i Jönköpings län.

Området avsattes som naturreservat år 2010 och är 36 hektar stort. Det är beläget bredvid den östra delen av sjön Hindsen, cirka 8 km öster om Värnamo.

Området är kuperat och de östra delarna är bevuxna med gamla bokskogar. Där förekommer stående och liggande död ved. Den stabila och höga luftfuktigheten gynnar känslig moss- och lavflora. Den västra delen av reservatet har tidigare varit inägomarkmed åker, äng och hage. Kvar finns odlingsrösen och terrasserade åkerytor. Där växer nu lind, ask, alm, hassel, ek och gamla apelträd.

Bokskogen och övriga området utgör en värdefull miljö för ovanliga lavar och mossor. Området är rikt på signalarter och rödlistade arter

Källor 
Södrabo bokskog, Länsstyrelsen i Jönköpings län

Naturreservat i Värnamo kommun
Naturskyddsområden bildade 2010
Caddie Lisieux

Caddie Lisieux, född 25 april 2013 i Sverige, är en svensk varmblodig travhäst. Hon tränades av Roger Walmann och kördes oftast av Kenneth Haugstad.

Caddie Lisieux tävlade åren 2016–2018. Hon sprang in 3,7 miljoner kronor på 29 starter varav 11 segrar, 8 andraplatser och 1 tredjeplats. Hon inledde karriären i mars 2016 och tog första segern redan i debutloppet. Hon var aldrig sämre än tvåa felfri i sina 16 första starter. Hon tog karriärens största segrar i Wallenius Cup (2016), Margaretas Tidiga Unghästserie (2017) och Stosprintern (2017). Hon kom även på andraplats i Breeders' Crown (2016, 2017). År 2017 var hon Sveriges sjätte vinstrikaste fyraåring.

Hon är helsyster till Readly Express.

Karriär
Caddie Lisieux gjorde sin första start den 14 mars 2016 i ett treåringslopp på Färjestadstravet. Hon kördes av Kenneth Haugstad, som skulle bli hennes ordinarie kusk under hela karriären. Hon tog första segern redan i debuten efter att ha vunnit med en halv längd före loppets favoritspelade häst Deepak Am.

Hon tog sin första sexsiffriga seger redan i den fjärde starten, den 4 maj 2016 då hon segrade i Vårfavoriten Ston på hemmabanan Solvalla.

Karriärens största seger kom i Stosprintern den 8 juli 2017 på Halmstadtravet där hon vann efter en imponerande slutspurt. Segern togs på tiden 1.10,6 över sprinterdistansen 1609 meter autostart, vilket var både nytt löpningsrekord och banrekord för fyraåriga ston.

Under 2018 fick hon skadeproblem med sina framknän. Hon gjorde karriärens sista start den 28 april 2018 i Lovely Godivas Lopp på Åbytravet, där hon blev oplacerad efter att ha galopperat. I maj 2018 meddelades att hon slutar att tävla och istället blir avelssto. Hennes första partner i aveln blev den tidigare stallkamraten Magic Tonight.

Stamtavla

Referenser

Noter

Externa länkar 

Hästar födda 2013
Svenska varmblodiga travhästar
Avkommor efter Ready Cash
Hästar som tränats av Roger Walmann
Vamp Kronos

Vamp Kronos, född 25 april 2014 i Italien, är en italiensk varmblodig travhäst. Hon tränades av Jerry Riordan och kördes oftast av Christoffer Eriksson.

Vamp Kronos tävlade åren 2017–2018 och sprang in 4,6 miljoner kronor på 28 starter varav 14 segrar, 3 andraplatser och 2 tredjeplatser. Hon tog karriärens största segrar i Margaretas Tidiga Unghästserie (2017), Prix Emile Wendling (2017), Europeiskt treåringschampionat (2017) och Stosprintern (2018). Hon kom även på andraplats i Stochampionatet (2018) och på tredjeplats i Breeders' Crown för 3-åriga ston (2017).

Karriär
Hon började tävla i april 2017. Hon tog första segern i den andra starten den 26 april på Jägersro. Under hösten var hon obesegrad med fem raka segrar, bland annat segrade hon i Europeiskt treåringschampionat i september. Totalt segrade hon i nio av 16 starter under debutsäsongen och sprang in strax över 2 miljoner kronor. Detta gjorde henne till den svenska travsäsongens fjärde vinstrikaste sto. Hon blev även årets femte segerrikaste häst.

Hon fortsatte tävla under 2018, och sprang då in nästan 2,5 miljoner kronor. Säsongens största seger hon tog i Stosprintern på hemmabanan i Halmstad. Hon kom även på andraplats i Stochampionatet, endast slagen av Mellby Free. Hon gjorde karriärens sista start i Critérium Continental den 23 december 2018 under det franska vintermeetinget på Vincennesbanan i Paris. I loppet slutade hon oplacerad efter att ha startgalopperat och knäckt en käckrem.

Efter tävlingskarriären flyttade hon tillbaka till sin uppfödare Antonio Carraretto i Italien för att där bli avelssto.

Referenser

Noter

Externa länkar 

 Vamp Kronos profil hos Le Trot

Hästar födda 2014
Italienska travhästar
Avkommor efter Ready Cash
Hästar som tränats av Jerry Riordan
La morte d'Orfeo

La morte d'Orfeo (Orfeus död) är en italiensk opera (tragicommedia pastorale) i fem akter med musik av Stefano Landi.

Historia
1618 utnämnde Marco Cornaro, biskop av Padua, Landi till kapellmästare. Året därpå komponerade han sin första opera och valde, som många andra operatonsättare, myten om Orfeus som ämne för sitt förstlingsverk. Men Landis opera var ovanlig ut två aspekter; dels att handlingen börjar efter Eurydikes död, dels att musiken fjärmade sig från den florentinska musikreformen med dess emfas på recitativ mot en form som inkorporerade ensembler och körpartier, därmed förebådande den så kallade "romerska" operan (med dramatiska handlingar och recitativ som matchade texternas olikheter som skulle dominerade de närmaste decennierna. Operan hade premiär i Rom 1619.

Personer 
Orfeo (Orfeus) (tenor)
Teti (Thetis) (alt)
Ödet (bas)
L'ebro (bas)
Aurora (alt)
Mercurio (Mercurius) (tenor)
Apolline (Apollon) (tenor)
Bacco (Bacchus) (alt)
Nisa (sopran)
Ireno (tenor)
Lincastro (alt)
Il furore (bas)
Calliope (Kalliope) (alt)
Fileno (tenor)
Caronte (Charon) (bas)
Euridice (Eurydike) (sopran)
Giove (Jupiter) (bas)
Fosforo (alt)

Handling 
Efter Euridices död har Orfeo avsagts sig alla världsliga nöjen men han väljer ändå att fira sin födelsedag dock utan vin och kvinnor. Detta retar upp Bacco så denne beordrar menaderna att slita sönder Orfeo som hamnar i dödsriket. Väl där misslyckas Euridice att känna igen sin forne make. Orfeo dricker ur glömskans brunn och låter sig föras upp till gudarnas boning Olympen.

Noter

Italienskspråkiga operor
Italienska operor
Jan-Anders Eriksson

Jan-Anders "Jatte" Eriksson, född 1944 i Södra Harads, är en svensk bildkonstnär, bosatt och verksam i Norrbotten.

Jan-Anders "Jatte" Eriksson utbildade sig på Konstfack 1967–1973. Hans måleri kan beskrivas som en romantiskt färgad expressionism som fångar människans litenhet i ett storslaget landskap. Han har sedan 1969 ställt ut runt om i Sverige och Norden. 

Jan-Anders "Jatte" Eriksson var en av initiativtagarna till kulturtidskriften Hjärnstorm 1977. Eriksson har belönats med Luleå kommuns kulturstipendium och Norrbottens läns landstings kulturstipendium Rubus arcticus (1997).

Offentlig utsmyckning "På moln stod du" i Kulturens hus, Luleå, 2007.

Separatutställningar 
 Konsthallen, Kulturens hus, Luleå
 Bodens Konstgille
 Havremagasinet i Boden
 Galleri Estetica, Malmö
 Gelleri Remi, Östersund
 Skövde Konsthall
 Eksjö museum
 Aarhus Kunstbygning (Aarhus kunsthal)
 Viborg Kunsthal
 Trondhjems Kunstforening

Referenser

Externa länkar 
 
 Konsthallen, Luleå

Födda 1944
Levande personer
Män
Svenska målare under 1900-talet
Gjøkhotellet

Gjøkhotellet är ett informellt friluftsmuseum vid den lilla sjön Steintjørna i Sør-Varangers kommun i Finnmark i Norge.

Historik
Den tyska armén byggde baracker på platsen under ockupationen av Norge. En kvarvarande, numera riven barack användes efter kriget som bostad för en banvakt med familj. Direktoratet for Statens skoger var på 1960-talet den största fastighetsägaren i Finnmark. Företaget tog inför utbyggnaden av Skogfoss i Pasvikälven till Skogfoss kraftverk i början av 1960-talet initiativ till att flytta några hotade, bevaransvärda byggnader till Gjøkhotellet:

Huvudbyggnaden
Huvudbyggnaden var en byggnad som staten hade övertagit från en nybyggare. Denne hade inte tillerkänts äganderätten till den mark han brutit på grund av sitt delvis finländska ursprung. Det var renägaren Leonart Kærnæ (född 1894), som var gift med Santra Karet från Finland. Han byggde sitt hus vid Steinbekken, som staten efter övertagandet av gården flyttade till Gjøkhotellet. Denna byggnad brann ned julen 2014.

Skogfosskoia
Skogfosskoia var i bruk åtminstone 1882 och anses vara den äldsta bevarade byggnaden i Pasvikdalen. Den byggdes på statligt initiativ som logistuga för besökande till Skogfoss, som var det mest magnifika vattenfallet i Pasvikälven. Stugan låg ursprungligen vid nedre ändan av Skogfossen.

Inne i stugan har många besökare från Pasviksälvstiden ristat in sina namn och andra uppgifter. Ornitologen Hans Thomas Lange Schaanning var där i juli 1900. Fotografen och rättighetskämpen Ellisif Wessel har skrivit in datum för sex besök i stugan omkring sekelskiftet 1800/1900.

Stallet
Stallet är byggt 1913 och kommer från skogvaktargården Nesheim. Nesheim var en av två skogvaktargårdar som byggdes vid sjön Vaggatem 1903 som ett led i att hävda den norska regeringens närvaro i gränsområdet till Ryssland. Den andra skogvaktargården var Skogly någon kilometer söder om Nesheim. Skogvaktarna hade också som uppgift att vara gränsövervakare.

Härbret
Härbret är också flyttat från Nesheim på Kjerringneset i Pasviknesen. Härbret är troligen uppfört 1910-1911. Härbret är ett knuttimmerhus med rektangulärt grundplan. En liten trätrappa går upp till plattformen framför ingångsdörren.

Bastun
Bastun är av okänt ursprung. Den kommer möjligen från ett av de hundraåriga skogvaktarboställena i Nesheim eller Skogly.

Gjøkhotellets skötsel
I samband med etableringen av Finnmarksfastigheten övertog detta offentliga organ 2005 Statskogs mark i Finnmark, inklusive Gjøkhotellet.
Detta har under senare år använts av ett turistföretag som hundgård för slädhundar. Övre Pasvik nationalpark diskuterade 2014 möjligheten av att använda Gjøkhotellet som ett informationscentrum.

Finnmarksfastigheten övervägde 2015 att flytta byggnaderna till en av sina stugbyar vid Ellentjarn i nationalparken.

Källor
Rolf Randa: Kortfattet historikk om Gjøkhotellet, december 2013

Noter

Byggnader och anläggningar i Sør-Varangers kommun
Museer i Finnmark fylke
Seizō Katō

Seizō Katō , född 14 februari 1927, död 17 januari 2014, var en japansk röstskådespelare mest känd för att ha röstat Megatron och Galvatron i den första Transformersserien.

Katō föddes i Tokyo och under sitt senare liv arbetade han som röstskådespelare för företaget Haikyo (Tokyo Actor's Consumer's Cooperative Society). År 2014 avled Katō på grund av urinvägscancer, han blev 86 år gammal.

Filmografi

TV-animation

Original video animation (OVA)

Animerade filmer

Spelfilms roller

Dubbning

Spelfilmer

Animation

Källor 
 
 

Japanska röstskådespelare
Födda 1927
Avlidna 2014
Män
Personer från Tokyo
4521 Akimov

4521 Akimov eller 1979 FU2 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 29 mars 1979 av den rysk-sovjetiske astronomen Nikolaj Tjernych vid Krims astrofysiska observatorium på Krim. Den har fått sitt namn efter Nikolaj Pavlovitj Akimov.

Asteroiden har en diameter på ungefär 20 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av Nikolaj Tjernych
Astronomiska upptäckter 1979
5936 Khadzhinov

5936 Khadzhinov eller 1979 FQ2 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 29 mars 1979 av den rysk-sovjetiske astronomen Nikolaj Tjernych vid Krims astrofysiska observatorium på Krim. Den har fått sitt namn efter den sovjetisk-ukrainske produktionsorganisatören Leonid Chadzjinov (1927–2019).

Asteroiden har en diameter på ungefär tretton kilometer och den tillhör asteroidgruppen Eos.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Eos-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av Nikolaj Tjernych
Astronomiska upptäckter 1979
2792 Ponomarev

2792 Ponomarev eller 1977 EY1 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 13 mars 1977 av den rysk-sovjetiske astronomen Nikolaj Tjernych vid Krims astrofysiska observatorium på Krim. Den har fått sitt namn efter Nikolay Ponomaryov.

Asteroiden har en diameter på ungefär 11 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av Nikolaj Tjernych
Astronomiska upptäckter 1977
2966 Korsunia

2966 Korsunia eller 1977 EB2 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 13 mars 1977 av den rysk-sovjetiske astronomen Nikolaj Tjernych vid Krims astrofysiska observatorium på Krim. Den har fått sitt namn efter staden Chersonesos på Krim.

Asteroiden har en diameter på ungefär 5 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter platser
Astronomiska upptäckter av Nikolaj Tjernych
Astronomiska upptäckter 1977
Chaquan

Chāquán (; Hanyu Pinyin: Zhāquán) är en kinesisk stridskonst tillhörande den nordliga Changquan-gruppen av stilar.

Stilen är associerad med den muslimska Hui minoriteten i Kina. Stilen är en av källorna till Changquan-formen i Modern Wushu.

Referenser

Kampsporter
Kung fu
WP:Projekt Kina
Kinesiska ord och uttryck
Urriðafoss

Urriðafoss är ett vattenfall i nedre delen av älven Þjórsá i Þjórsárdalur i Suðurland i Island.

Kraftbolaget Fossafélagið Títan fick 1927 koncession för att bygga ett vattenkraftverk i Urriðafoss i anslutning till en tänkt järnväg mellan vattenfallet och Reykjavik.

Planerna genomfördes inte då, men under 2000-talet har Landsvirkjun presenterat planer på att bygga kraftverk i Þjórsárs lägre lopp vid Urriðafoss och Núpur. Den diskuterade utbyggnaden av Urriðafoss skulle avse en kapacitet på omkring 125 MW och en produktion av 930 GWh per år.

Protester mot projektet har skett från befolkningen i trakten.

Källor
Om Urriðafoss kraftverk på Landsvirkjuns webbplats 
Landsvirkjun Urriðafossvirkjun í Þjórsá allt að 150 MW og breyting á Búrfellslínu 2 Mat á umhverfisáhrifum Matsskýrsla (Miljökonsekvensutredning), 2003

Noter

Externa länkar

Vattenfall i Island
Þjórsárdalur
Suðurland
Vincent Gallagher

Vincent Joseph "Vince" Gallagher, Jr, född 30 april 1899 i Brooklyn, död 27 juni 1983 i Miami, var en amerikansk roddare.

Gallagher blev olympisk guldmedaljör i åtta med styrman vid sommarspelen 1920 i Antwerpen.

Källor 

Amerikanska roddare
Amerikanska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1920
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1920 från USA
Tävlande i rodd vid olympiska sommarspelen 1920
Födda 1899
Avlidna 1983
Män
Idrottare från New York
Dryden Hunt

Dryden Hunt, född 24 november 1995, är en kanadensisk professionell ishockeyforward som spelar för Arizona Coyotes i NHL.

Han har tidigare spelat på NHL-nivå för Florida Panthers och på lägre nivåer för Springfield Thunderbirds i AHL, Manchester Monarchs i ECHL och Regina Pats, Medicine Hat Tigers och Moose Jaw Warriors i Western Hockey League (WHL).

Hunt blev aldrig draftad av någon NHL-organisation.

Statistik

Referenser

Externa länkar
Dryden Hunt NHL Statistics – Hockey-Reference.com
Dryden Hunt hockey statistics and profile at hockeydb.com
Dryden Hunt – player profile at The Hockey News

Spelare i Florida Panthers
Spelare i Manchester Monarchs (2015–2019)
Spelare i Springfield Thunderbirds
Spelare i Moose Jaw Warriors
Spelare i Medicine Hat Tigers
Spelare i Regina Pats
Spelare i Trail Smoke Eaters
Kanadensiska idrottare under 2000-talet
Kanadensiska ishockeyspelare
Idrottare från British Columbia
Personer från Cranbrook, British Columbia
Levande personer
Födda 1995
Män
Spelare i Arizona Coyotes
NHL-spelare som inte blivit valda i NHL Entry Draft
Ingrid Kjellström

Ingrid Kjellström, född 7 september 1904 i Solna, död 24 september 1946 i Stockholm, var en svensk pianist, cembalist och pianopedagog. Ingrid Kjellström var 1929–1934 gift med advokaten Boo Thure Holger Stenbäck, därefter från 1929 med Johan Castberg.

Ingrid Kjellström var dotter till violinisten Sven Kjellström. Från sju års ålder undervisades hon av Anna Selander och därefter av Lennart Lundberg fram till mitten av 1920-talet. År 1919 följde hon sin far på en av han turnéer och började från 1922 att följa honom som ackompanjatör till hans stråkkvartett. Sedan Stockholms konsertförening införskaffat en cembalo 1929 reste Ingrid Kjellström till Berlin för att studera instrumentet för professor E. Wolff i Berlin. Året därpå anställdes hon som ordinarie pianist i orkesterföreningen där hon då även trakterade cembalo och celesta. Som Fredrika Bremerstipendiat fick Ingrid Kjellström senare möjlighet att fortsätta sina studier i cembalo för Arnold Dolmetsch.

Under 1930-talet medverkade Ingrid Kjellström i Radiotjänst, både med egna program, som extra pianist i radioorkestern och Sune Waldimirs orkester samt som pianist i Kammartrion och Kammarkvintetten samt tillsammans med musiker som violinisterna Gösta Björk och Sven Karpe, cellisterna Carl Christiansen och Gunnar Norrby, flöjtisten Carl Achatz, sångarna Folke Jonsson och Tatjana Angelini med flera. Åren 1938–1939 gjorde hon en egen radioserie under namnet Musikaliska dyrgripar. Från mitten av 1920-talet verkade hon även som pianopedagog i Stockholm. Kjellström är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Källor 

 Kjellström, Ingrid på SvenskaGravar.se

Svenska cembalister under 1900-talet
Svenska pianister under 1900-talet
Svenska musikpedagoger
Personer från Solna
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1904
Avlidna 1946
Kvinnor
Fågelås

Fågelås kan avse:

 Fågelås socken – en socken i Västergötland, jordebokssocken – 1889
 Fågelås församling (före 1903) – en tidigare församling i Billings kontrakt i Skara stift –1902
 Fågelås församling – en församling i Billings kontrakt i Skara stift 2006–
 Fågelås landskommun – en tidigare kommun i dåvarande Skaraborgs län 1952–1973