kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Carl Gustaf Särnström

Carl Gustaf Särnström född 22 februari 1838 i Hedemora, död 19 april 1902 år i Adolf Fredriks församling i Stockholm , var en svensk kemist och lärare.

Biografi  
Efter skolgång vid trivialskolan i Gävle tog han studentexamen i Uppsala 1859. År 1867 avlade han Bergsexamen och genomgick följande år Falu Bergsskola. År 1869 var han lärare i kemi och fysik vid Nya Elementarskolan i Stockholm och gjorde också en studieresa till järnverk i England och Tyskland. Särnström var anställd vid Stora Kopparbergs bergslags AB åren 1870-77. Han arbetade som chef vid svavelsyrafabriken och silver- och guldextraktionen vid Falu gruva, men också som kemist vid Svartnäs bruk samt konstruktör vid Domnarvets Jernverk som då var under uppförande. Åren 1877-79 var han ingenjör vid Bångbro järnverk. 

År 1879 flyttade han till Stockholm och en tjänst vid Jernkontorets provningsanstalt men arbetade parallellt med det som bergskemist och assistent vid Bergsskolan fram till 1891 då han blev kontrollör vid Kontrollverket  År 1892 blev han lektor i metallurgi och hyttkonst vid Bergsskolan.

År 1883 var Särnström en av grundarna till Aktiebolaget Falu metallextraktionsverk.   Man övertog de lokaler som Falu Glasbruk tidigare ägt i Falun. Särnström hade utvecklat den process som företaget använde för att utvinna koboltoxid ur nasar. Nasar var de metallklumpar som bildades i botten på de gamla smälthyttorna i Falun.Koboltoxid var en dyrbar produkt som användes i glas och porslinstillverkning. Produkten exporterades till bland annat Japan och Kina. Carl Gustaf Särnström var son till byggmästaren Erik Särnström (1793-1863)  och dennes hustru Sara Elisabeth Gunnarstedt (1796-1878).  . Carl Gustaf Särnström ingick äktenskap med Sigrid Augusta Maria Hafström (1842-81) . Tillsammans fick de tre söner.

Utmärkelser 
Riddare av Vasaorden 1900

Källor 

 Sveriges dödbok 1830-2020 (version 8.00)
 Svensk kemisk tidskrift fjortonde årgången 1902

Referenser 

Svenska kemister
Födda 1838
Avlidna 1902
Män
Winfried Glatzeder

Winfried Glatzeder, född 26 april 1945 i Sopot, är en tysk skådespelare. Han påbörjade karriären under 1960-talet i Östtyskland och blev 1973 mycket känd i landet för sin huvudroll i filmen Die Legende von Paul und Paula. Från 1982 levde han i Västberlin där han fortsatte filma och fick engagemang vid Schillertheater. Under senare år har han mest medverkat i olika TV-produktioner.

Källor 
Winfried Glatzeder på filmportal.de

Externa länkar 

Tyska skådespelare under 1900-talet
Tyska skådespelare under 2000-talet
Födda 1945
Män
Levande personer
Personer från Pommerns vojvodskap
Angelica Domröse

Angelica Domröse, född 4 april 1941 i Berlin, är en tysk skådespelare. Hon var under 1960-talet och 1970-talet en av Östtysklands mer kända skådespelare och medverkade i många av filmbolget DEFAs produktioner. Hennes kändaste filmroll var en av huvudrollerna i Die Legende von Paul und Paula 1973 där hon spelade mot Winfried Glatzeder. Domröse övergav Östtyskland för ett liv i Västtyskland 1980.

Källor 
Angelica Domröse på filmportal.de

Externa länkar 

Tyska skådespelare under 1900-talet
Födda 1941
Kvinnor
Levande personer
Skådespelare från Berlin
Heidemarie Wenzel

Heidemarie Wenzel, född 7 juli 1945 i Berlin, är en tysk skådespelare, främst känd för sitt arbete i Östtyskland under 1960-talet och 1970-talet. Wenzel studerade drama 1963-1966 och filmdebuterade 1967 i Abschied. Hon fick ett genombrott med en av huvudrollerna i Zeit der Störche 1970, och var också känd för rollen som otrogen fru i filmen Die Legende von Paul und Paula 1973. 1986 ansökte hon om att få lämna Östtyskland, vilket godkändes 1988. Därefter, under 1990-talet, kom hon att arbeta främst med teater med sporadiska roller i film och TV.

Källor 
Heidemarie Wenzel på filmportal.de

Externa länkar 

Tyska skådespelare under 1900-talet
Födda 1945
Kvinnor
Levande personer
Skådespelare från Berlin
Hoburgs bank

Hoburgs bank är en sandbank söder om Gotland med ett djup på 13-20 m. Det är ett Natura 2000-område. På grund av sin unika miljö har Hoburgs bank kartlagts av Sveriges Geologiska Undersökning.

Koordinater för Hoburgs bank är .

Referenser

Natura 2000-områden i Gotlands län
Sandbankar
Alain Maury (serieskapare)

Alain Maury, född 9 mars 1958, är en belgisk serietecknare.

Maury ingick i Peyos studio som assisterande tecknare av serierna om Smurferna och Johan och Pellevin. Efter Peyos död har han blivit den som fortsatt att teckna de båda serierna.

Referenser 

Belgiska serieskapare
Födda 1958
Män
Levande personer
Personer i Belgien under 1900-talet
Erik Ransemar

Erik Bernhard Ransemar, född 22 oktober 1926 i Karlskrona, död 14 februari 2000, var en svensk socialtjänsteman, författare och kommunalpolitiker (vpk).

Ransemar, som var son till grovarbetare Bernhard Svensson och Selma Johansson, avlade socionomexamen i Göteborg 1964. Han var fabriks-, anläggnings-, jord- och gjuteriarbetare 1941–1958, socialassistent vid socialnämnden i Göteborgs stad 1959–1960, anställd på arbetsvårdsavdelningen vid länsarbetsnämnden i Göteborgs och Bohus län 1961, 1963–1965 och 1967–1969, som förste assistent från 1964. Han var förste byråsekreterare vid Arbetsmarknadsstyrelsen i Stockholm 1969–1983 och byrådirektör där 1984–1991. Han var sekreterare i samarbetskommittén för partiellt arbetsföra i Göteborg 1960 och styrelseledamot i Riksförbundet för hjärt- och lungsjuka 1964. Han var redaktör för Svensk handikapptidskrift 1965–1967 och Status, socialmedicinsk tidskrift 1970–1977. Han var styrelseledamot i Göteborgs författarsällskap 1960 och blev medlem i Sveriges författarförening 1961.

Ransemar var även partipolitiskt verksam inom Vänsterpartiet kommunisterna. Han var ledamot av kommunfullmäktige 1970–1988 och av kommunstyrelsen i Botkyrka kommun 1980–1982, i Salems kommun 1989. Han var ledamot av sjukvårdsstyrelsen i Huddinge sjukvårdsområde 1982–1991 och ledamot av Svenska Kommunförbundets kulturdelegation 1980–1992. Han var ordförande i Författarförlaget 1974–1975, i Författarklubben hos Rabén & Sjögren 1974–1975 och 1978–1982 samt i Författarcentrum Riks 1979–1986 och 1988.

Bibliografi i urval 
O, vandringsman (1959, faksimilupplaga 1982)
Byn vid de två vägarna (1960)
Främlingstid (1962)
En dikt till Marx (1971)
En dag i december i Sverige (1972)
Ord denna explosiva vara (1973)
Var dags vers (1975)
En man för partiet (1976)
Tidig morgon på 30-talet (1977)
1909 (1978)
Östen Bender stod på händer (1980)
Handikapprörelsen växer fram (1981)
Havet har inga andra vågor (dikter 1962–1986, 1986)
Du är så vacker, Katarina (1987)
Snigelliv (1988)
En föreningsrörelse i folkhälsans tjänst (1989)
Gyllene tider och andra berättelser om arbetsförmedlaren (antologi, 1992)
Soten, diktarna och de vita slotten (antologi, tillsammans med Sven O. Bergkvist 1995)

Referenser 

Svenska författare
Svenskspråkiga författare
Socionomer
Svenska kommunalpolitiker
Svenska vänsterpartister
Födda 1926
Avlidna 2000
Män
Personer från Karlskrona
Jutta Hoffmann

Jutta Hoffmann, född 3 mars 1941 i Halle an der Saale, är en tysk skådespelare. Hoffmann är utbildad vid Potsdam-Babelsbergs filmskola 1959-1962. Hon filmdebuterade och scendebuterade 1960. Hoffmann har medverkat i filmer av regissörer som Egon Günther och Herrmann Zschoche. Hon verkade i Östtyskland där hon medverkade i uppmärksammade teateruppsättningar, men under 1980-talet allt mer på västtyska teaterscener. Åren 1993-2006 arbetade hon som lärare vid Hochschule für Musik und Theater Hamburg.

Källor 
Jutta Hoffmann på filmportal.de

Externa länkar 

Tyska skådespelare under 1900-talet
Födda 1941
Kvinnor
Levande personer
Personer från Halle an der Saale
Lorenz Ewensen

Lorentz Ewensen, född den 17 juni 1728, död den 4 april 1790 i Trondhjem, var en norsk jurist.

Ewensen var först prokurator och senare tullprokurör i Trondhjem, av vars vetenskapssällskap han var medlem. Han var författare till åtskilliga juridiska småskrifter, bland vilka märks några uppsatser om odalsrätt och en schematisk anvisning till att finna de ställen i äldre lagar, ur vilka Kristian V:s Norske Lov är hämtad (1762). Det mest betydande verket handlar om myndighetsålder (1781). Dessutom utgav han Samlinger af juridiske og historiske Materier i två band (1784–1787). Hans arbeten vittnar om juridiska kunskaper och historiskt intresse.

Källor 

 

Norska jurister
Norska ämbetsmän
Ledamöter av Norske Videnskabers Selskab
Personer i Norge under 1700-talet
Födda 1728
Avlidna 1790
Män
DBL
Isak Runberg

Isak Runberg, född 28 mars 1699 i Väderstads socken, Östergötlands län, död 19 september 1764 i Torpa socken, Östergötlands län, var en svensk präst i Torpa socken.

Biografi 
Isak Runberg föddes 1699 i Väderstads socken. Han var son till gästgivaren Nils Larsson och Anna Greta Axstelius på Runnestad i Röks församling. Runberg blev 1729 student vid Lunds universitet och prästvigdes 7 april 1725. Han blev 26 mars 1729 komminister i Vadstena församling och 11 juni 1744 kyrkoherde i Torpa församling. Runberg avled 1764 i Torpa församling.

Familj
Runberg gifte sig 1728 med Anna Magdalena Wallin (1699–1769). Hon var dotter till kyrkoherden J. S. Wallin i Odensvi församling. Hon hade tidigare varit gift med kyrkoherden Isak Trivallius i Malexanders församling. Runberg och Wallin fick tillsammans barnen komministern Isak Runberg (född 1729) i Styra församling, kyrkoherden Johan Runberg (1731–1793) i Ulrika församling och Anna Magdalena Runberg (1737–1808) som var gift med fänriken Johan Valentin Scharff i Bubbetorp.

Källor

Noter 

Män
Födda 1699
Avlidna 1764
Svenska präster under 1700-talet
Personer från Väderstads socken
Volley Köniz

Volley Köniz är en volleybollklubb från Köniz, Schweiz. Klubben grundades 1970.

Klubben herrlag spelade i Nationalliga A mellan 1986 och 1991, men det är damerna som nått störst framgångar. Den största framgångsperiod var åren kring millenieskiftet. Laget har blivit schweiziska mästare sex gånger (2000-2004 och 2009) och vunnit schweiziska cupen fyra gånger (1998/1999, 2000/2001, 2001/2002 och 2003/2004). De nådde final i Top Team Cup 2003 (tävlingen kallas numera CEV Cup). Efter att ha spelat i Nationalliga sedan 1996 åkt laget ur 2018

Referenser

Externa länkar 
Officiell webbplats 

Volley Köniz
Julius Frosell

Carl Gustaf Julius Frosell, född 30 december 1832, död 22 september 1916, var en svensk ingenjör.

Biografi
Han utexaminerades från Kungliga teknologiska institutet 1852. Han arbetade som nivellör vid Kroppabanan 1853 och vid Köping–Hults Järnväg 1853-54. Året därpå anställdes han vid Östra stambanan där han 1857 blev stationsingenjör. Han permitterades för en tjänst som arbetschef vid Landskrona & Helsingborgs Järnvägar 1864-65. I Helsingborg står han bakom planritningarna till Helsingborgs gamla centralstation. Han uppgjorde även ritningar till en villa åt bankkamreren Samuel Åberg. Villan kom sedan att ombyggas till dagens Sofiero slott. Han ritade vidare Österviks kapell utanför Kristinehamn (1872) och Astoriahuset i Stockholm (1873).

1874 utsågs han till disponent för Höganäs stenkolsverk, vilket kom att genomgå en expansiv fas. Tillsammans med konsul Nils Persson i Helsingborg köpte han 1885 upp Lovers- respektive Ölands alunbruk i Degerhamn i syfte att anlägga en cementfabrik. Dessa såldes dock, med god förtjänst, redan året därpå innan den nya verksamheten hunnit färdigställas till det nybildade bolaget Ölands Cement AB.

Efter hustrun Hedvig Johanna (född Rosentwist) död 1889  lämnade han Höganäs för att som medintressent bli disponent vid den nystartade cementfabriken i Slemmestad i Norge
 Verksamheten bar sig dock inte och försattes redan 1890 i konkurs. Han fortsatte dock arbetet inom cementindustrin och medverkade i etableringarna av anläggningar i Hällekis och Skövde i Skaraborg.

Frosell är begravd på Höganäs kyrkogård.

Utmärkelser
   Riddare av 1. klass av Vasaorden (1865)

Källor

Externa länkar

Svenska ingenjörer under 1800-talet
Födda 1832
Avlidna 1916
Män
Riddare av Vasaorden
Hussein Carneil

Hussein Carneil, född 9 maj 2003 i Afghanistan, är en svensk fotbollsspelare som spelar för IFK Göteborg.

Karriär
Som treåring flyttade Carneil med sin familj från Afghanistan till Trollhättan i Sverige. Han började spela fotboll i IFK Trollhättan och gick därefter till Skoftebyns IF innan han kom till IFK Göteborg 2019. 

Den 20 februari 2022 tävlingsdebuterade Carneil för IFK Göteborg i en 2–0-vinst över Landskrona BoIS i Svenska cupen, där han blev inbytt i den 70:e minuten mot Hosam Aiesh. Den 15 mars 2022 blev Carneil uppflyttad i A-laget och skrev på ett fyraårskontrakt. Den 17 april 2022 gjorde Carneil allsvensk debut i 2–0-vinst i derbyt mot BK Häcken, där han blev inbytt mot Tobias Sana på stopptid. Den 1 augusti 2022 gjorde Carneil sitt första allsvenska mål i en 2–0-vinst över IFK Norrköping.

Källor

Noter

Externa länkar 
 

Svenska fotbollsspelare
Fotbollsspelare i IFK Göteborg
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Födda 2003
Levande personer
Män
Svenska idrottare under 2000-talet
Personer från Mazar-e Sharif
VK Proton

VK Proton (ryska: волейбольный клуб Протон) är en volleybollklubb (damer) från Balakovo, Ryssland. Klubben grundades 1990. Fram tills 1997 kallades klubben Sinjj Ptica och sedan fram till 2009 Balakovskaja AES. Laget vann  ryska cupen 1999 och nådde final i CEV Challenge Cup 2005.

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats 

Volleybollklubbar i Ryssland
Sportklubbar bildade 1990
Saratov oblast
Vila Nova de Famalicão

Vila Nova de Famalicão () är en stad och kommun i norra Portugal, 18 km sydost om Braga.

Staden har 23 230 invånare (2021) och är huvudorten i kommunen.

Kommunen har 133 832 invånare (2020) och en yta på 202.00 km². Den ingår i distriktet Braga och är också en del av Nuts 2-regionen Norra Portugal (Região do Norte). 
Den består av 34 kommundelar (freguesias).

Ortnamnet
Ortnamnet Famalicão härstammar från latinets [Villa] Famellicani (”Famelicanos gård”).

Sport

Idrottsföreningar 
Klubben FC Famalicão, vanligen kallat Famalicão, har ett fotbollslag som spelar i Primeira Liga.

Referenser

Externa länkar

Kommunen Famalicão - webbsida

Orter i Portugal
Portugals kommuner
Gustaf Fröding i sjuksängen

Gustaf Fröding eller Gustaf Fröding i sjuksängen är en temperamålning av Richard Bergh. Den målades 1909 och ingår i Bonniers porträttsamling på Nedre Manilla i  Stockholm. 

Diktaren Gustaf Fröding sitter med korslagda ben och armar och profetisk blick i sjuksängen på Upsala hospital. År 1904 blev Bergh tillfrågad av Frödings äldre syster Cecilia om han kunde porträttera brodern. Han besökte Fröding vid flera tillfällen, men använde också som förlaga fotografier från 1903 som uppsyningsmannen Johan Morén tagit på sjukhuset för Herman Lundborgs räkning. Efter Frödings död, omkring 1916, bearbetade Henry B. Goodwin Moréns negativ på uppdrag av överläkare Frey Svenson som behövde dem för en bok.

Bergh arbetade långsamt och först fem år efter Cecilias beställning var målningen klar. I Svenskt biografiskt lexikon uttrycks att Bergh ”här ställt sig den vanskliga uppgiften att skildra en stor man i brustet sinnestillstånd men gjort det med en medkänsla och sublim kraft, varigenom han höjt honom, över de vardagliga ödena och i honom skapat en bild av olyckans och undergångens storhet”. Nationalmuseum, Prins Eugens Waldemarsudde och Thielska galleriet äger några av Berghs skisser och studier. Baserat på Berghs målning tryckte Gustaf Fjæstad porträttet som träsnitt; ett av dessa ingår i Nationalmuseums samlingar.

Bildgalleri

Referenser 
Sveriges Radio Kulturradion Klassikern Richard Berghs porträtt av Fröding

Noter 

Målningar av Richard Bergh
Målningar 1909
Målningar i Stockholm
Porträttmålningar
Kulturella återgivningar av Gustaf Fröding
Carl Magnus Ekman

Carl Magnus Ekman, född 28 februari 1712 i Mörlunda församling, Kalmar län, död 28 juli 1781 i Veta socken, Östergötlands län, var en svensk präst och riksdagsman.

Biografi 
Carl Magnus Ekman föddes 1712 i Mörlunda församling. Han var son till inspektorn Carl Ekman och Maria Hjort. Ekman blev 1726 student vid Uppsala universitet och avlade filosofie kandidatexamen 1730. Han prästvigdes 7 juni 1735 och blev komminister i Linköpings församling 1738. Den 19 oktober 1743 blev han kyrkoherde i Veta församling och blev 1747 prost. Ekman blev 1753 kontraktsprost i Vifolka och Valkebo kontrakt och 1772 teologie doktor. Han avled 1781 i Veta församling.

Ekman var riksdagsman för prästeståndet i Sverige vid Riksdagen 1751, Riksdagen 1765 och Riksdagen 1771–1772.

Familj
Ekman gifte sig första gången 5 oktober 1737 med Anna Maria Ternerus (1718–1752). Hon var dotter till kyrkoherden Petrus Ternerus och Ingeborg von Saltza i Vrigstads församling. De fick tillsammans barnen Antonius Ekman (1738–1757), Anna Ekman (1740–1814) som gifte sig med rådmannen Olof Hornstedt i Linköping, Carl Ekman (1741–1741), Elisabet Maria Ekman (född 1743) som var gift med kyrkoherden H. Wikström i Rappestads församling, kyrkoherden Carl Gustaf Ekmansson (född 1743) i Stora Åby församling, Johannes Ekman (1745–1757), Beata Ekman (född 1747) som var gift med kyrkoherden Pehr Hasselberg i Nykils församling, Ulrika Ekman (1748–1813) som var gift med fältskäraren Christian Fredrik Rosenthal, skvadronsläkaren Fredrik Ekman (1750–1820) och Juliana Ekman (1752–1752).

Ekman gifte sig andra gången 19 november 1752 med Anna Maria Morin (1724–1775). Hon var dotter till lektorn Folke Theodor Morin och Sara Hederstierna i Kalmar. De fick tillsammans barnen Sara Charlotta Ekman (1753–1754) och Juliana Ekman (född 1755) som var gift med kyrkoherden Anders Gustaf Dahlbom i Svennevads församling, medicin doktorn Jonas Gustaf Forsskål och bergsmannen Hans Sunesson i Hällestad.

Bibliografi
1730 – De cognitione philosophica.
1756 – Epistelbok, inneh. 76 betraktelser. 
1760 – Coelum in Terra. 
1770 – Florileg. Evangelicum.

Källor

Noter 

Män
Födda 1712
Avlidna 1781
Svenska präster under 1700-talet
Personer från Mörlunda socken
Svenska kontraktsprostar
Prästeståndets riksdagsledamöter
Europamästerskapen i friidrott 2022

Europamästerskapen i friidrott 2022 arrangerades i München i Tyskland mellan den 15 och 21 augusti 2022. Det var den 25:e upplagan av mästerskapen.

Dessa mästerskap var en del av Europeiska idrottsmästerskapen 2022.

Program

Resultat

Herrar

Gång- och löpgrenar

Teknikgrenar

Mångkamp

Damer

Gång- och löpgrenar

Teknikgrenar

Mångkamp

Medaljtabell

Källor

Externa länkar
 EAA:s officiella hemsida
 EM:s officiella hemsida

2022
Europeiska idrottsmästerskapen
Internationella friidrottstävlingar i Tyskland
Sportevenemang i München
Friidrottsåret 2022
2022 i Tyskland
Hooja

Hooja (uttal , Hojja, med o-ljud) är en elektronisk musikduo från Gällivare bestående av Joakim "Hooja" Lithner och Markus "DJ Mårdhund" Mattsby. Under åren 2016–2021 utgjorde de electroduon Polarbearz.

Namnet Hooja kommer från meänkielins huija 'usch, fy, hu', som är ett vanligt förstärkningsord i Norrbotten också på svenska.

Medlemmarna, som båda är låtskrivare och musiker, har försökt att hålla sina verkliga identiteter utanför massmedia och maskerar sig med solglasögon och snöskotermasker vid uppträdanden och intervjuer. Deras identiteter publicerades av Aftonbladet, för att de menade att maskeringen bara gjordes av marknadsföringsskäl, och som motvikt till ett program om de båda på Sveriges Television som presenterades som dokumentär.

Låttexterna är på svenska och sjungs med tornedalskt och malmfältskt uttal, och bygger delvis på stereotyper om norrlänningar och stockholmare.

Historia 

Duon släppte sin första låt 2021, och fick sitt genombrott via Spotifys virala lista i januari 2022 med låtar som Donkey Kong och Banan, melon, kiwi och citron. Sommaren 2022 gjorde duon sin första turné i Sverige som inleddes med scendebut under Brännbollsyran i Umeå. Under hösten 2022 genomförde den sin andra turné med konserter på tio platser. Under Musikhjälpen 2022 uppträdde Hooja och duon blev även den mest önskade artisten under evenemanget.

Hooja utsågs till årets artist på P3 Guld 2023. År 2023 var duon tillsammans sommarpratare i radioprogrammet Sommar i P1 och de uppträdde i Allsång på Skansen. De belönades med fyra Rockbjörnar 2023  för  ”Årets grupp”, ”Årets genombrott”, ”Årets fans” samt ”Årets låt” för låten Banan, melon, kiwi och citron, vilket är det största antalet priser en artist eller grupp fått på galan. Eftersom Rockbjörnen delas ut av Aftonbladet, och de hade publicerat deras verkliga identiteter, bojkottade Hooja tillställningen.

Diskografi

Singlar 
 Donkey Kong (2021)
 Banan Melon Kiwi & Citron (2021)
 På Disco (2021)
 Levererar (2021)
 Där gäddan simmar (2021)
 In i dimman (2022)
 Polers (2022)
 Livet på en pinne (2022)
 Går det bra? (2022)
 Jukkasjärvi (2022)
 Skogsrejv (2022)
 Mer & Mer (2022)
 När radion dånar (2022)
 Dit älven går (2022)
 Banaan Meloen Kiwi & Citroen (tillsammans med Sjaak) (2023)
 Kommer du ihåg? (2023)
 Pantamaskineriet (Pantamera) (2023) del av marknadsföringskampanj av Pantamera
 Happis (2023)
 Grusväg (2023)
 Diskoteka (2023)
 Försöker le (2023)

Källor

Externa länkar 
En bild på Hooja.
 
 
 
 

Svenska musikgrupper
Kultur i Gällivare
Svenska duogrupper
Svenska elektroniska musikgrupper
Musikgrupper bildade 2021
Sommarvärdar 2023
Västergötlands runinskrifter 6

Runinskrift Vg 6 är ristad på en runsten i Fägremo, cirka 150 m nordnordväst om Stång Nolgården, Fägre socken i Töreboda kommun. Runstenen är av grå granit och är 2,05 m hög, 0,60 m bred (vid runradens början). Stenens övre del är avslagen och flera runor är skadade genom vittring.

Inskriften

Källor

Se även
Alfabetisk lista över runinskrifter
Lista över Västergötlands runinskrifter

Västergötlands runinskrifter
Runinskrifter i Töreboda kommun
CV Las Palmas

CV Las Palmas (spanska: Club Voleibol Las Palma)  var en volleybollklubb från Las Palmas, Kanarieöarna, Spanien. Klubben grundades 1976. Den debuterade redan säsongen 1977/1978 i högsta serien, men det dröjde till början av 2000-talet innan klubben lyckades etabler sig i Superliga Femenina de Voleibol. Därefter följde en framperiod, med 2003 som en topp då laget både blev spanska mästare och nådde final i CEV Cup (numera CEV Challenge Cup). Därefter följde en serie andraplatser i serien. Säsongen 2009/2010 kom laget oväntat näst sist i serien och åkte ur. Därpå gick den samman med CV JAV Olímpico, bland annat motiverat av att bägge klubbarna hade ekonomiska problem.

Referenser

Volleybollklubbar i Spanien
Sportklubbar bildade 1976
Sportklubbar bildade 2010
Sport i Las Palmas de Gran Canaria
Germano Maccari

Germano Maccari, född 16 april 1953 i Rom, död 25 augusti 2001 i Rom, var en italiensk terrorist och medlem av Röda brigaderna. År 1978 deltog han i kidnappningen av Aldo Moro och var enligt sitt eget vittnesmål närvarande då Mario Moretti dödade denne men nekade till att själv ha skjutit. Domstolen dömde emellertid 1996 Maccari som gärningsman till livstids fängelse.  En senare forensisk undersökning som gjordes 2017 med modern utrustning visar att Maccaris version av händelseförloppat inte kan vara sanningsenlig. Maccari avled av en hjärtinfarkt i fängelset Rebibbia i Rom.

Källor
 Janzon, Kaj, De gråtande terroristerna. Röda brigaderna och mordet på Aldo Moro (Författares Bokmaskin 2022)

Noter

Män
Födda 1953
Avlidna 2001
Italienska kommunister
Italienska terrorister
Vänsterextremister
Personer från Rom
Röda brigaderna