kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Antti Karisto

Antti Olavi Karisto, född 3 augusti 1951 i Lahtis, är en finländsk sociolog.

Karisto disputerade 1984 på en avhandling om sjuklighet som indikator på nivån och naturen hos samhällets välfärd och blev politices doktor 1993. Han var 1993–2002 professor i socialpolitik vid Helsingfors universitet och blev 2002 professor i social gerontologi.

Karisto har publicerat bland annat Elintaso, elämäntapa, sosiaalipolitiikka (jämte andra 1984, svensk översättning Levnadsförhållanden och socialpolitik i Finland, 1987), Matkalla nykyaikaan (jämte andra 1998, svensk översättning Finland i förvandling, samma år) och Satumaa (2009) som handlar om finländska pensionärer på den Spanska solkusten.

Källor

Finländska professorer i sociologi
Födda 1951
Levande personer
Personer verksamma vid Helsingfors universitet
Män
Personer från Lahtis
U Chamaeleontis

U Chamaeleontis är en pulserande variabel av Mira Ceti-typ (M)  i stjärnbilden Kameleonten.

Stjärnan har en visuell magnitud som varierar mellan +10,9 och lägre än 14,5 med en period av 338 dygn.

Se även 
 Variabel stjärna

Referenser

Noter 

Stjärnbilden Kameleonten
Miravariabler
Robert Dorgebray

Robert Dorgebray, född 16 oktober 1915 i Nesles-la-Vallée, död 29 september 2005 i Paris, var en fransk tävlingscyklist.

Dorgebray blev olympisk guldmedaljör i laglinjelopp vid sommarspelen 1936 i Berlin.

Källor 

Franska tävlingscyklister
Franska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1936
Tävlande i cykling vid olympiska sommarspelen 1936
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1936 från Frankrike
Födda 1915
Avlidna 2005
Män
Lovsången (Curt Lindström)

Lovsången av Curt Lindström är skriven 1984.

Publicerad i
Den svenska kyrkohandboken 1986 under Lovsången.

Liturgisk musik
Lovsången (Egil Hovland)

Lovsången av Egil Hovland är skriven 1971. Den finns i två versioner i Den svenska kyrkohandboken 1986.

Publicerad i
Gudstjänstordning 1976, del II Musik.
Den svenska kyrkohandboken 1986 under Lovsången.

Liturgisk musik
Banavdelning

Banavdelning var tidigare ett vanligt namn på den del av ett järnvägsbolag vars uppgift var att underhålla, bevaka och vårda alla järnvägens fasta tillhörigheter, det vill säga själva banan med dess över- och underbyggnad (spår och banvall), broar och andra vattengenomlopp, byggnader, bangårdsmaskinerier, signaler, järnvägsinterna nät för telegrafi och telefoni, säkerhetsanordningar, stängsel, planteringar och dylikt.

Statens järnvägar 
Statens järnvägar i Sverige hade en banavdelning som 1855-1897 benämndes Banavdelningen, 1898-1932 Banbyrån, 1932-1963 Bantekniska byrån och 1963-1988 åter Banavdelningen.

Statens Järnvägars banavdelning bröts loss 1988 och bildade en egen myndighet med namnet Banverket. Denna myndighet slogs samman med Vägverket år 2010 och bildade därmed den nya myndigheten Trafikverket.

Statsjärnvägarna 
Statsjärnvägarna i Finland hade också en banavdelning som ansvarade för "ärenden som angår upprätthållande och uppförande av bana, byggnader, område och anläggningar samt trafiksäkerhet och beredskap för undantagsförhållanden". Den bröts loss 1995 och bildade en egen myndighet, Banförvaltningscentralen som numera är en del av Trafikledsverket.

Se även
Bandirektör
Järnväg i Sverige
Sveriges järnvägshistoria

Källor

Järnväg
Sveriges järnvägshistoria
Finlands järnvägshistoria
Laudamus (Richard Norén)

Laudamus av Richard Norén är ett musikstycke skrivet 1897.

Publicerad i
Musiken till Svenska Mässan 1897.
Den svenska mässboken 1942, del 1.
Gudstjänstordning 1976, del II Musik. (bearbetad)
Den svenska kyrkohandboken 1986 under Lovsången.

Liturgisk musik
Gloria (Graduale Romanum I)

Gloria från Graduale Romanum I är ett moment i den kristna mässan som heter Gloria och den är skriven på 900-talet.

Publicerad i
Graduale Romanum I
Bjuråkerhandskriften
Höghandskriften
Liber Cantus (Växjö)
Liber Cantus (Uppsala)
Den svenska mässboken 1942, del 1.
Den svenska kyrkohandboken 1986 under Lovsången.

Liturgisk musik
Hur mäktig är den sabbat

Hur mäktig är den sabbat (o quanta qualia) är skriven av Pierre Abélard är en psalm översatt till svenska 1963 av Staffan Larsson, musiken är skriven 1919 av William Harold Ferguson.

Publicerad i 
Den svenska psalmboken 1986 som nr 641 under rubriken "Framtiden och hoppet".
Svensk psalmbok för den evangelisk-lutherska kyrkan i Finland (1986) som nr. 566 under rubriken "Det kristna hoppet".
Psalmer och Sånger 1987 som nr 747 under rubriken "Framtiden och hoppet - Himlen". 
Segertoner 1988 som nr 336 under rubriken "Lovsång och tillbedjan".

Referenser

Noter 

Svenska psalmer
Arno Saxén

Arno Saxén, född 30 maj 1895 i Jyväskylä, död 12 november 1952 i Helsingfors, var en finländsk läkare, specialist i öron-, näs- och strupsjukdomar. Han var far till Erkki och Lauri Saxén.

Saxén blev medicine och kirurgie doktor 1925. Han blev docent i öron-, näs- och strupsjukdomar 1928 och professor i patologisk anatomi från 1938. Han var även verksam som militär- och försäkringsläkare.

Saxén forskade kring histopatologin vid sin specialitets sjukdomar. Han var medlem av den internationella kommission som 1943 undersökte liken av de av sovjetregimen avrättade polska officerarna i Katyn.

Källor

Finländska professorer i medicin
Personer verksamma vid Helsingfors universitet
Avlidna 1952
Födda 1895
Män
Patologiska anatomer
Personer från Jyväskylä
Lovprisningen (1558)

Lovprisningen från Kirchenordnung tryckt 1558 i Preussen och är ett moment i den kristna mässan som heter Lovprisningen.

Publicerad i
Kirchenordnung, 1558, Preussen
Musiken till Svenska Mässan 1897.
Den svenska mässboken 1942, del 1.
Gudstjänstordning 1976, del II Musik. 
Den svenska kyrkohandboken 1986 under Lovprisningen.

Liturgisk musik
Lovprisningen (1553)

Lovprisningen från Lucas Lossius Psalmodia tryckt 1553. Den är ett moment i den kristna mässan som heter Lovprisningen.

Publicerad i
Psalmodia, hoc est, Cantica Sacra Veteris Ecclesiae selectae, 1553,
Musiken till Svenska Mässan 1897.
Den svenska mässboken 1942, del 1.
Gudstjänstordning 1976, del II Musik. 
Den svenska kyrkohandboken 1986 under Lovprisningen.

Liturgisk musik
Lovprisningen (1976)

Lovprisningen är skriven 1976 och musiken är hämtad från ett Kyrie från Bjuråkerhandskriften. Den är ett moment i den kristna mässan som heter Lovprisningen.

Publicerad i
Gudstjänstordning 1976, del II Musik. 
Den svenska kyrkohandboken 1986 under Lovprisningen.

Liturgisk musik
Tidens mått har fyllts till randen

Tidens mått har fyllts till randen är en adventspsalm med text skriven 1968 av Lars Thunberg och musik skriven 1970 av Ingmar Milveden.

Publicerad som
Nr 425 i 1986 års psalmbok under rubriken "Advent".

Adventspsalmer
Svenska psalmer
Herdar som på fälten vaktat

Herdar som på fälten vaktat är en julpsalm med text skriven 1910 av George Ratcliffe Woodward och är översatt till svenska 1984 av Anders Frostenson. Musiken är en fransk eller flamländsk melodi, som trycktes 1855.

Publicerad som
1986 års psalmbok som nummer 429 under rubriken "Jul".
Sång i Guds värld Tillägg till Svensk psalmbok för den evangelisk-lutherska kyrkan i Finland 2015 som nummer 814 under rubriken "Kyrkoåret".
Psalmer och Sånger 1987 som nummer 812 under rubriken "Kyrkoåret - Jul".

Referenser

Noter 

Adventspsalmer
Svenska psalmer
Prisad högt av herdars skara

Prisad högt av herdars skara är en julpsalm med text från 1400-talet på latin. Översatt till svenska 1957 av Britt G. Hallqvist. Musiken är en medeltida julvisa.

Publicerad i
1986 års psalmbok som nr 432 under rubriken "Jul".
Svensk psalmbok för den evangelisk-lutherska kyrkan i Finland (1986) som nr 49 under rubruken "Trettondagen".
Psalmer och Sånger 1987 som nr 492 under rubriken "Kyrkoåret - Jul".

Referenser

Noter 

Julpsalmer
Svenska psalmer
Latinskspråkiga psalmer
Jota Chamaeleontis

Jota Chamaeleontis (ι Chamaeleontis, förkortat Jota Cha, ι Cha) som är stjärnans Bayerbeteckning, är en ensam stjärna belägen i den mellersta delen av stjärnbilden Kameleonten. Den har en skenbar magnitud på 5,36 och är knappt synlig för blotta ögat och endast där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 17,2 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 190 ljusår (ca 58 parsek) från solen.

Egenskaper 
Jota Chamaeleontis är en blå till vit underjättestjärna av spektralklass F3/5 III/V. Den har en radie som är ca 3,7 gånger större än solens och utsänder från dess fotosfär ca 21 gånger mera energi än solen vid en effektiv temperatur på ca 6 300 K.

Källor

Referenser

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/iotachamaeleontis

	
Stjärnbilden Kameleonten
Bayerobjekt
Gul-vita underjättar
HD-objekt
Immunovia

Immunovia AB är ett svenskt börsnoterat medicinsk teknik-företag. Bolaget utvecklar verktyg för diagnosticering av sjukdomar. Ur blodprov finner man biomarkörssignaturer specifika för varje sjukdom.

Det första testet avser bukspottkörtelcancer och genomgår nu avslutande valideringsstudier.

Företaget bildades 2007 av forskare från CREATE Health och institutionen för immunteknik vid Lunds Universitet.

Referenser

Externa länkar
 Officiell webbplats

Företag listade på Stockholmsbörsen (small cap)
Företag i Lund
Företag bildade 2007
Wentworth (adel)

Wentworth är en engelsk adelsätt, med ursprung från Yorkshire. Ättens stamgods Wentworth Woodhouse låg i byn Wentworth i distriktet Strafforth i South Yorkshire. Byn Wentworth är känd sedan år 1066 via Domesday Book, där Rynold Wynterwade nämns som lord of the manor (godsägare). År 1250 gifte sig Robert Wentworth med Emma Woodhouse och gav upphov till Wentworth-Woodhouse-linjen, vars medlemmar levde i regionen under de nästpåföljande 450 åren.

Vapensköld
Ättens vapensköld var en gyllene Sparre på svart fält, med tre lejonhuvuden i guld.

Historia
En gren flyttade till Nettlestead, Suffolk. Flera av grenens medlemmar arbetade sig upp till rikets högsta poster, och gavs högadliga titlar av kungarna. Redan under 1300-talet förärades en gren av ätten titeln Baron le Despencer vilken ärvdes från far till äldste son. Under 1400-talet stod flera ättmedlemmar nära kungahuset, på gott och ont.

Baron Wentworth och earl av Stratford
Thomas Wentworth upphöjdes till baron, och fick 1523 titeln 1:e Baron Wentworth av Woodhouse (Wentworth Baronetcy, of Wentworth Woodhouse). Titeln Baron Wentworth ärvdes sedan inom ätten.

Titeln earl av Strafford har också förekommit i tre omgångar inom ätten Wentworth sedan den bosatt sig i Strafford nära Barnsley i South Yorkshire.

Den första innehavare av denna titel var Thomas Wentworth, 1:e earl av Strafford (1593–1641) som 1628 blev Baron Wentworth, of Wentworth-Woodhouse, Baron of Newmarch and Oversley. Hans titlar utökades med Viscount Wentworth 1629, och med Baron Raby år 1640. Samma år blev han earl av Strafford men han avrättades tyvärr året efter och titeln utdog med honom.

Titeln earl av Strafford nyskapades 1711 för Thomas Wentworth, 1:e earl av Strafford (1672–1739), som även köpte slottet Stainborough vilket efter att han låtit bygga om det, och gett det namnet Wentworth castle, sedan blev säte för innehavaren av titeln earlen av Strafford. Han gifte sig med Anne Johnson, dotter till Sir Henry Johnson, och fick döttrarna Anne, Lucy, och Henrietta, samt en son William som föddes 1722.

Thomas Wentworth avled 1739, och titeln ärvdes av sonen William Wentworth, 2:e earl av Strafford vilken avled utan arvingar 1695.

Titeln baron of Wentworth övergick däremot till Anne Lovelace, 7:e Baronessa Wentworth, och efter hennes död 1697,  övergick titeln Baron Wentworth till ätten Johnsson via Martha Johnson, 8:e Baronessa Wentworth. Godset Wentworth Woodhouse ärvdes via 2:e earlens syster Annie, till systersonen Thomas  Watson.

Frederick Wentworth, 3rd Earl of Strafford (1732-1799), blev den 3:e earlen av Stratford, han avled utan arvingar 1799, varpå titeln utslocknade igen.

Personer med namnet Wentworth

Efternamn
 Judith Blunt-Lytton (1873–1957), känd som Lady Wentworth

Förnamn
 Wentworth Miller (född 1972), amerikansk skådespelare

Släktträd
Trädet visar bara några medlemmar i urval, många har utelämnats i alla led.

Externa länkar
The Wentworth/Fitzwilliam Family Tree

Brittisk adel
Engelska efternamn
Elitloppet 1977

Elitloppet 1977 var den 26:e upplagan av Elitloppet, som gick av stapeln söndagen den  på Solvalla i Stockholm. Finalen vanns av den franska hästen Eléazar, körd och tränad av Léopold Verroken.

Inför 1977 års upplaga av Elitloppet var intresset stort för utländska hästar. Hästar som Bellino II, Quick Pay och Zoot Suit bjöds in, men tvingades alla tacka nej på grund av olika anledningar. Inför 1977 års Elitlopp erbjöd Solvalla  kronor till den häst som vann både kval- och finalheat, en bonus som Eléazar kunde inkassera, då denne vunnit både försök och final. 

Även tröstloppet Elitloppet Consolation kördes detta år, för de hästar som deltagit i kvalheaten, men som inte lyckats kvala in till finalen.

Upplägg och genomförande 
Elitloppet är ett inbjudningslopp och varje år bjuds 16 hästar som utmärkt sig in till Elitloppet. Hästarna lottas in i två kvalheat, och de fyra bästa i varje försök går vidare till finalen som sker 2–3 timmar senare samma dag. Desto bättre placering i kvalheatet, desto tidigare får hästens tränare välja startspår inför finalen. Samtliga tre lopp travas sedan 1965 över sprinterdistansen  meter (engelska milen) med autostart (bilstart). I Elitloppet 1977 var förstapris i finalen  kronor, och  kronor i respektive kvalheat.

Kvalheat 1

Kvalheat 2

Finalheat

Referenser

Externa länkar 

Sport i Sverige 1977
1977
Olavi Ylikorkala

Reino Olavi Ylikorkala, född 7 april 1942 i Revolax, är en finländsk läkare, specialist i obstetrik och gynekologi och i gynekologisk endokrinologi.

Ylikorkala blev medicine och kirurgie doktor 1973. Han utnämndes 1981 till professor i obstetrik och gynekologi vid Helsingfors universitet och till överläkare vid Kvinnokliniken vid Helsingfors universitetscentralsjukhus. Hans vetenskapliga verksamhet spänner över områdena gynekologisk endokrinologi, hormonbehandling, hormoner och blodkärlen samt skelettets biokemi. År 1996 utnämndes han till ledamot av Finska Vetenskapsakademien.

Källor

Finländska professorer i medicin
Personer från Norra Österbotten
Födda 1942
Levande personer
Män
Personer verksamma vid Helsingfors universitet
Finländska läkare inom obstetrik och gynekologi
Ledamöter av Finska Vetenskapsakademien
Distriktsförvaltning

Distriktsförvaltning var det organ vid Statens Järnvägar, som närmast under Kungliga Järnvägsstyrelsen handhade förvaltningen vid de fem distrikt, i vilka svenska statsbanorna, med huvudstationer i Stockholm, Göteborg, Malmö, Östersund och Luleå, var uppdelade. Distriktsförvaltningens ledamöter var tre, distriktschefen, bandirektören och maskindirektören, av vilka den förstnämnde var ordförande och föredragande för administrativa och trafikavdelningarnas, bandirektören för banavdelningens och maskindirektören för maskinavdelningens ärenden.

Senare utökades distriktsförvaltningen med ytterligare en ledamot, trafikdirektören, som föreståndare för trafikavdelningen. I distriktsförvaltningen ingick därjämte vid föredragning av förrådsärenden en förrådsintendent, föreståndare för förrådsavdelningen, samt, vid föredragning av vissa ärenden av rättslig, administrativ eller kameral natur, en distriktssekreterare och ombudsman.

Källor

Sveriges järnvägshistoria
Distriktschef

Distriktschef var den högre tjänsteman inom Statens Järnvägar, som vid ett av dessa banors fem distrikt utövade chefskapet. Han var ordförande i distriktsförvaltningen och hade ensam beslutanderätt gentemot förvaltningens övriga ledamöter. Han var tillika föreståndare för administrativa avdelningen och även trafikavdelningen (innan den sistnämnda fick en trafikdirektör som föreståndare) inom distriktet.

Källor

Sveriges järnvägshistoria
Titlar i statsförvaltning
Järnvägsyrken
Åby Nordic Monté Trophy

Åby Nordic Monté Trophy är ett montélopp för varmblod som rids på Åbytravet i Mölndal i slutet av juni varje år. Loppet rids över  meter med autostart, och förstapris är  kronor. Åbytravet är värd för flertalet stora montélopp, bland annat Monté-SM, Åby Stora Montépris och Paralympiamontén. 

För att kvala in till loppet rids försökslopp på Bjerke, Solvalla, Åby och Charlottenlund.

Första upplagan av loppet reds den , och vanns av Be Mine de Houelle, riden av Marie Bacsich och tränad av Franck Leblanc.

Vinnare

Referenser 

Svenska montélopp
Sportevenemang i Sverige
Återkommande sportevenemang med premiär 2018
Kappa Chamaeleontis

Kappa Chamaeleontis (κ Chamaeleontis, förkortat Kappa Cha, κ Cha) som är stjärnans Bayerbeteckning, är en ensam stjärna belägen i den norra delen av stjärnbilden Kameleonten. Den har en skenbar magnitud på 5,02 och är svagt synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 6,8 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 480 ljusår (ca 146 parsek) från solen.

Egenskaper 
Kappa Chamaeleontis är en orange till röd jättestjärna av spektralklass K4 III. Den har en massa som är ca 40 procent större än solens massa, en radie som är ca 9,4 gånger större än solens och utsänder från dess fotosfär ca 130 gånger mera energi än solen vid en effektiv temperatur på ca 4 400 K.

Källor

Referenser	

	
Stjärnbilden Kameleonten
Bayerobjekt
Orangea jättar
HD-objekt
Amardeo Sarma

Amardeo Sarma, född 1955 i Kassel, Hessen, är en indisk-tysk elektroingenjör, manager och författare.

Amardeo Sarma är aktiv inom den skeptiska rörelsen.

Bibliografi

Referenser 
 Amardeo Sarma, ”Aufgewachsen an der Grenze zwischen Wissenschaft und Unfug”, skeptiker, Roßdorf, Tyskland, 3/2017, s. 136–139.

Externa länkar 
www.gwup.de

Skeptiker
Engelskspråkiga författare
Tyskspråkiga författare
Tyska författare
Män
Födda 1955
Levande personer
Carson Soucy

Carson Soucy, född 27 juli 1994, är en kanadensisk professionell ishockeyback som spelar för Seattle Kraken i NHL.

Han har tidigare spelat på NHL-nivå för Minnesota Wild och på lägre nivåer för Iowa Wild i American Hockey League (AHL) och Minnesota Duluth Bulldogs i National Collegiate Athletic Association (NCAA).

Soucy draftades av Minnesota Wild i femte rundan i 2013 års draft som 137:e spelare totalt.

Statistik

Referenser

Externa länkar
Carson Soucy NHL Statistics – Hockey-Reference.com
Carson Soucy hockey statistics and profile at hockeydb.com

Män
Födda 1994
Levande personer
Personer från Viking
Idrottare från Alberta
Kanadensiska ishockeyspelare
Kanadensiska idrottare under 2000-talet
Spelare valda i NHL Entry Draft 2013
Spelare valda av Minnesota Wild i NHL Entry Draft
Ishockeyspelare i Minnesota Duluth Bulldogs (herrar)
Alumner från University of Minnesota Duluth
Spelare i Iowa Wild
Spelare i Minnesota Wild
Spelare i Seattle Kraken
Spelare valda i NHL:s expansionsdraft 2021
Spelare i Spruce Grove Saints
Pjotr Mamonov

Pjotr Nikolajevitj Mamonov (ryska: Пётр Никола́евич Мамо́нов), född 14 april 1951 i Moskva, död 15 juli 2021 i Moskva, var en rysk rockmusiker och skådespelare.

Mamonov var under 80-talet en av fåtalet sovjetiska rockmusiker som lyckades vinna erkännande även i utlandet, med banden Zvuki Mu, samt senare, under 90-talet, "nya" Zvuki Mu (bildat efter en konflikt med det ursprungliga bandet). Genombrottet på vita duken kom 1990 då han spelade huvudrollen i Pavel Lungins Taxi Blues. Han skulle senare återvända för att samarbeta med Lungin i titlarna Ön och Tsar.

På 90-talet konverterade Mamonov till rysk-ortodoxa kyrkan och lämnade Moskva för att bosätta sig på landsbygden. Han mottog en välsignelse av sin biktfader för att spela i Ön, och den egna religiösa fromheten ska vara en anledning till att Mamonovs insatser i filmen var mer än bara skådespeleri; han såg Ön i dess helhet som en religiös predikan. Han drar detta så långt att han vid olika tillfällen utanför vita duken har fortsatt att spela sin roll, och med sin rollfigurs säregna karaktärsdrag givit upptuktande förmaningstal.

Roller
Taxi Blues (1990) - Lijosha
Damm (2001) - Professor Pushkar
Ön (2006) - Fader Anatolij
 Tsar (2009) - Ivan den förskräcklige

Källor

Noter

Ryska skådespelare under 1900-talet
Ryska rockmusiker
Avlidna 2021  
Män
Födda 1951
Ryska skådespelare under 2000-talet
Sovjetiska skådespelare
Sovjetiska musiker
Musiker från Moskva
Charles de Hémard de Denonville

Charles de Hémard de Denonville, född 1493 i Denonville, död 23 augusti 1540 i Le Mans, var en fransk kardinal och biskop.

Biografi
Charles de Hémard de Denonville var son till Pierre Hémard och Jeanne Frémiere. Han studerade vid Collège de Le Mans, där han blev iuris utriusque doktor. Han prästvigdes 1518 och blev senare sekreterare åt kardinal Adrian Gouffier de Boissy.

I januari 1531 utnämndes Hémard de Denonville till biskop av Mâcon. Två år senare utsågs han till Frankrikes ambassadör i Rom.

I december 1536 upphöjde påve Paulus III Hémard de Denonville till kardinalpräst med San Matteo in Merulana som titelkyrka. År 1540 reste han tillsammans med kardinal Jean du Bellay till Le Mans, där han insjuknade och avled. Kardinal Hémard de Denonville begravdes i Amiens katedral; hans hjärta begravdes i Le Mans katedral.

Referenser

Externa länkar

Personer från Denonville
Franska kardinaler
Franska diplomater
Romersk-katolska biskopar
Födda 1493
Avlidna 1540
Män
Kardinalpräster av San Matteo in Merulana
Tatra KT4

Tatra KT4 (från "kloubová tramvaj 4", fyraxlig ledspårvagn) är en ledad spårvagnsmodell med fyra axlar, som utvecklades av ČKD Tatra och byggdes 1975–1991. De är avpassade för spårnät med snäva kursradier och skarpa stigningar.

KT4 byggdes i 1.767 exemplar och köptes framför allt av östeuropeiska spårvägsbolag fram till 1990-talet. De blev vanliga i tyska städer som Potsdam, Cottbus, Erfurt, Frankfurt an der Oder, Gera, Görlitz, Gotha, Brandenburg, Leipzig, Plauen, Zwickau och Berlin. Av 1074 levererade spårvagnar till Tyskland köpte Östberlin 1976–1988 574 enheter.

År 1991 avslutades produktionen, men återupptogs för tillverkning av ett tjugotal spårvagnar till Belgrad under år 1997. Norrköping köpte 2011 in begagnade Tatraspårvagnar från Berlin som rullade i trafik 2011-2012 i väntan på leveransen av A34.

KT4 har moderniserats genom tillägg av en låggolv-mellandel till KT6T och KTNF8, vilka satts i trafik i Cottbus, Schöneiche-Rüdersdorf och Gera i Tyskland samt i Tallinn i Estland.

Leveranser

Fotogalleri

Källor 
Denna artikel är baserad på artikeln Tatra KT4 på engelskspråkiga Wikipedia.

Externa länkar 
 

Spårvagnsmodeller
Spårvägar i Estland
Spårvägar i Lettland
Zgërdheshi

Zgërdheshi är en by i Kruja i Albanien. Byn Zgërdheshi är belägen 4 km från Kruja och tros vara den antika staden Albanopolis som nämns i ett geografiskt verk av Klaudios Ptolemaios.

Källor 
 Kruja, aty ku lulëzon turizmi kulturor – Lajme Durrës

Orter i Durrës prefektur
Distriktssekreterare

Distriktssekreterare var en högre järnvägstjänsteman, som inom ett av Statens Järnvägars fem distrikt, hade som åliggande att bland annat uppsätta av distriktsförvaltningen beslutade skrivelser och övriga expeditioner.

Källor

SAOB: Distrikt

Sveriges järnvägshistoria
Järnvägsyrken
Ernst Nievergelt

Ernst Nievergelt, född 23 mars 1910 i Zürich, död 1 juli 1999 i Kappel am Albis, var en schweizisk tävlingscyklist.

Nievergelt blev olympisk silvermedaljör i laglinjeloppet vid sommarspelen 1936 i Berlin.

Källor 

Schweiziska tävlingscyklister
Schweiziska olympiska silvermedaljörer
Schweiziska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1936
Olympiska bronsmedaljörer 1936
Tävlande i cykling vid olympiska sommarspelen 1936
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1936 från Schweiz
Födda 1910
Avlidna 1999
Män