kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Kvarteret Musketören

Kvarteret Musketören ligger på Östermalm i Stockholm. Kvarteret omges av Karlaplan i nordväst, av Karlavägen i söder, av Lützengatan i norr och av Tysta gatan i öster. Inom kvarteret finns flera kulturhistoriskt värdefulla byggnader.

Historia

Musketören är ett av åtta kvarter som ligger kilformat runt Karlaplan. Kvarteret bildades i samband med att området norr om Karlaplan stadsplanerades på 1910-talet. I mitten av 1910-talet upprättade arkitektkontoret Hagström & Ekman ett förslag till monumental bebyggelse för hela norra delen av Karlaplan. Det var dock bara ett av dessa hus som uppfördes, nämligen Musketören 10 på kvarterets västra avslutning mot Karlaplan. 

På ett förslag upprättat 1911 av stadsplanearkitekten Per-Olof Hallman och stadsingenjören Herman Ygberg framgår att det då fortfarande namnlösa kvarteret (nummer XIII på planen) var betydligt större än idag och inkluderade även nuvarande grannkvarteret Furiren. Stadsplanen föreskrev genomgående stora tomter för sexvåningshus med stora lägenheter. Mitt i kvarteret hade stadsplanerarna tänkt sig en offentlig byggnad som rubriceras Tomt för Högre Lärarinneseminariet. 

I samband med första världskriget minskade intresset för stora byggprojekt och en ny, mera moderat stadsplan med mindre tomter och lägre hushöjd togs fram. Kvarteret kom även att delas av den nyanlagda Tysta gatan i Musketören i väster och Furiren i öster vilket 1915 beslöts i Stockholms stadsfullmäktige i en ny stadsplan. Högre lärarinneseminariet flyttade aldrig hit utan stannade kvar i sin byggnad på kvarteret Riddaren. 

Kvartersnamnet Musketören tillhör samma kategori militärrelaterade namn som Furiren, Fältöversten, Ryttaren, Trumslagaren och Fänriken vilka tillkom 1915 och inspirerades av den närbelägna Garnisonen. Nu gällande stadsplan fastställdes 1943.

Bebyggelse
Musketören delades i 12 fastigheter, där två är dubba fastigheter (4/5 och 12/13). Indelningen är idag fortfarande den samma som den ursprungliga. Bebyggelsen mot Tysta gatan tillkom mellan 1916 och 1925 och bestod till en början huvudsakligen av enfamiljshus i 3½ våningar med en liten lägenhet för husets gårdskarl eller portvakt. Hörnhusen mot Karlavägen respektive Lützengatan uppfördes på 1920-talet och är högre flerfamiljshus. Bland arkitekterna märks bland andra Cyrillus Johansson, Gustaf Adolf Falk, Fredrik Lidvall, Höög & Morssing och August Palmér. Musketören 10 uppfördes 1916–1919 efter ritningar av arkitektkontoret Hagström & Ekman.

Samtliga byggnader längs Tysta gatan bedöms av Stadsmuseet i Stockholm ha "synnerligen höga kulturhistoriska värden" och är blåmärkta. Alla övriga hus i kvarteret är grönmärkta av Stadsmuseet vilket betyder att de anses vara "särskilt värdefulla från historisk, kulturhistorisk, miljömässig eller konstnärlig synpunkt". I Musketören 6, hörnhuset Karlavägen 97 / Tysta gatan 1 hade Axel Hirsch sin bostad på 1950-talet.

Bilder, byggnader i urval

Referenser

Noter

Källor
Stockholms stadsmuseum: Östermalm III: byggnadshistorisk inventering 1975-1985

Externa länkar

Musketören
Stadsplanering i Stockholm
Rickard Thunér

Rickard Karl David Thunér, född 20 juli 1979 i Vadstena församling, Östergötlands län, är en svensk antikhandlare och tv-profil. Han har medverkat som expert på 1700-talsmöbler och speglar i SVT:s program Antikrundan sedan 2007. Han är även en av programledarna för serien Det sitter i väggarna sedan 2019.

Thunér växte upp i Vadstena och gick gymnasiet i Linköping. Han är son till antikhandlaren Lars Thunér. Fadern lärde upp honom i yrket som antikhandlare, men han praktiserade även på Bukowskis och utbildade sig på Sotheby's i London 1999–2001. Han driver sedan 2007 Thunérs Antikhandel i Stockholm, som öppnades 1980 av fadern. Sedan 2016 är Thunér bosatt i Vadstena.

Referenser 

Födda 1979
Levande personer
Män
Svenska TV-personligheter
Personer i Sverige under 2000-talet
Personer från Vadstena
Kellett KD-1

Kellett KD-1 var en amerikansk autogiro. Kellett KD-1 byggdes av Kellett Autogiro Corporation och blev det första rotorplan som tjänstgjorde i den amerikanska armén. Den användes också för den första regelbundna luftposttrafiken med ett rotorplan.

Kellett Autogiro Company tillverkade autogiror på licens enligt Juan de la Ciervas konstruktioner från Pitcairn Aircraft Company i USA och utvecklade i det sammanhanget KD-1, som var lik den samtida Cierva C.30. Den hade två öppna sittbrunnar, fast stjärthjul och drevs av en 225 hästkrafters sjucylindrig Jacobs L-4 stjärnmotor. "D"-et i typbeteckningen KD stod för "direktkontroll", vilket betydde att rotorn svarade för all höjdkontroll av maskinen, varför höjd- och skevroder inte behövdes. Detta förorsakade misstroende hos Kelletts dåvarande testpiloter, vilka vägrade provflyga maskinen. Kellett anställde då flygaren Johnny Miller (1905–2008) som chefsprovflygare. Denne hade grundlig erfarenhet av autogiror. Efter framgångsrikt genomförda provflygningar med prototypen, konverterades denna till en flygpostfraktmaskin som fick typbeteckningen KD-1A. Denna hade den främre sittbrunnen ombyggd till bagagerum. 

KD-1A hade en trebladig rotor med ihopfällbara rotorblad. Varianten KD-1B fick en kabinhuv för piloten, radio, blindflygningsinstrument och landningsbelysning. Denna variant köptes och opererades av Eastern Air Lines med Johnny Miller som pilot. Invigningsflygningen med den första reguljära luftpostturen med ett rotorplan genomfördes den 6 juli 1939 mellan Camden Central Airport i New Jersey och Philadelphias huvudpostkontor.

USA:s armé köpte först en KD-1 för tester, vilken fick beteckningen YG-1, och sedan ett andra exemplar som fick beteckningen YG-1A. Därefter inköptes ett antal ytterligare exemplar för tjänsteanvändning, bland annat 1942 några av en variant med beteckningen XO-60, som artilleriobservationsflygplan. 

Kelletts autogiro utvecklades till den japanska autogiron Kayaba Ka-1, som användes av den Kejserliga japanska armén under andra världskriget för artilleriobservation.

Bildgalleri

Källor

Noter

Autogiror
Kellett K-2

Kellett K-2 var en amerikansk autogiro, som byggdes av Kellett Autogiro Corporation och tillverkades under tidigt 1930-tal. Senare tillverkade plan, med starkare motor, benämndes K-3 och K-4. 

Kellett Autogiro Company tillverkade autogiror på licens enligt Juan de la Ciervas konstruktioner från Pitcairn Aircraft Company i USA. Den hade korta stubbar till vingar för att öka lyftkraften och tillåta skedroder. Pilot och passagerare satt sida vid sida i sittbrunnen. 

Det byggdes tolv K-2, med Continental-motorer. Flygplanstypen utvärderades av den amerikanska armén som ett långsamflygande spaningsflygplan, men ansågs inte vara av tillräckligt intresse. Varianten K-3 tillverkades 1932 och hade en kraftigare femcylindrig Kinner-motor. Ett sådant exemplar medfördes av Richard Byrd på dennes andra expedition till Antarktis 1933–1934 och havererade där.

Bevarade exemplar
En K-2 upptäcktes i en lada och restaurerades till flygvärdigt skick 2002. Den finns sedan 2008 utställd på National Museum of the Unites States Air Force på Wright-Patterson Air Force Base i Ohio.

Källor
Kellett K-2 på www.aviastar.org
Kellett K-2/K-3 Autogiro på www.nationalmuseum.af.mil

Autogiror
Dobostårta

Dobostårta är en ungersk specialitet som har fått sitt namn efter en känd konditor i Budapest, József Dobos, som skapade tårtan 1884. 

Det är en fem-lagerstårta med tunna tårtbottnar fyllda med chokladsmörkräm och täckt med ett tunt lager karamell. I en tid då inte kylskåp fanns sökte Dobos skapa en tårta med lång hållbarhet och åstadkom med hjälp av karamellen på toppen att tårtan förblev saftig under längre tid. Tårtan introducerades 1885 på National General Exhibition of Budapest där kejsar Franz Josef I och kejsarinnan Elisabeth var bland de första att smaka tårtan. En kuriositet i sammanhanget är att Dobos höll receptet hemligt fram till sin pension 1906, då han donerade receptet till de ungerska konditori- och honungsmakarnas skrå, och övriga konditorier i Ungern kunde börja baka den.

Referenser

Externa länkar 

Tårtor
Mat och dryck i Ungern
Chokladdesserter
Gastens IP

Gasten IP är en fotbollsarena som används av Kalmar FF som träningsanläggning och för tränings- och cupmatcher på lägre nivå. Anläggningen består av tre fullstora 11-mannaplaner och är utrustad med belysning och möjlighet att TV-sända matcher. Gasten är placerat precis i anslutning till Kalmars nyaste fotbollsarena Guldfågeln Arena.  Tidigare har konstgräset kritiserats för att hålla låg nivå men renoverades under 2017 till Fifas högsta nivå.

Referenser

Fotbollsanläggningar i Sverige
Sportanläggningar i Kalmar kommun
Sportanläggningar invigda 2010
2010 i Sverige
Rubinsteintårta

Rubinsteintårta eller Rubinsteins tårta är en klassisk dansk tårta (danska Rubinsteinkage). Tårtan är uppkallad efter pianisten och kompositören Anton Rubinstein, som ofta besökte Köpenhamn och var bekant med H.C. Andersen. 

Det finns många varianter i Danmark, men den klassiska tårtan är rund och består av en seg mandelbiskvibotten, hallonsylt, rom-fromage, vispad grädde och chokladglaserade små petit-chouer runt om tårtan. Tårtan finns ofta på konditoriet La Glacé i Köpenhamn.

Referenser

Tårtor
Danska bakverk
Marguerite de Montchevreuil

Marguerite de Montchevreuil, född Boucher d'Orsay, döpt 6 juli 1633 i Saint-Jean-en-Grève i Paris, död 25 oktober 1699 i Versailles, var en fransk hovfunktionär. 

Hon var dotter till Charles Boucher d'Orsay, seigneur d'Orsay och Marguerite Bourlon och gift 1653 med Henri de Mornay, markis de Montchevreuil (1623–1706). Hon var en välkänd gestalt vid hovet, där hon utövade en del inflytande i sin egenskap av nära vän och förtrogen till Madame de Maintenon. 

Hon var hovdam åt Frankrikes kronprinsessa Victoria av Bayern med tjänsten Gouvernante des filles d'honneur de la Dauphine, det vill säga övervakare av de ogifta hovdamerna, 1679–1687. Som sådan beskrivs hon som mycket strikt. 

Hon har beskrivits i samtida memoarer och dagböcker som oattraktiv till det yttre och till sin personlighet som en religiös fundamentalist. 

Elisabeth Charlotte av Pfalz hävdade i sina memoarer, att Marguerite de Montchevreuil sådde split i kronprinsparets äktenskap genom att underlätta för kronprinsen att ha kärleksaffärer med kronprinsessans hovfröknar Marie-Armande de Rambures och Louise-Victoire de La Force medan hans maka hölls isolerad av Barbara Bessola.

Referenser

 
 Newton, William Ritchey, Almanach de la Cour: Seconde Édition
 Bryant, Mark, Queen of Versailles: Madame de Maintenon, First Lady of Louis XIV's France
 Memoirs of the Court of Louis XIV and of the Regency

Födda 1633
Avlidna 1699
Kvinnor
Franska hovdamer
Personer i Frankrike under 1600-talet
Ludvig XIV:s hov
Sans rival-tårta

Sans rival-tårta är en klassisk svensk mandeltårta. 

Sans rival är franska och betyder oöverträffad. Tårtan består av mandeltårtbottnar, glasskräm samt rikligt med hyvlad rostad mandel som strös över hela tårtan. Garneras ofta med rosetter i grön marsipan.

En version av Sans rival-tårtan är Ellen Svinhufvudtårta. Ellen Svinhufvud var gift med Finlands tredje president Pehr Evind Svinhufvud, och tårtan uppkallades den efter henne. Hon hade fått receptet på tårtan av en väninna i Åbo, och Stellas konditori i Helsingfors fick i uppdrag att tillverka tårtan. Ellen Svinhufvudtårtan brukar serveras på Finlands presidents självständighetsmottagning den 6 december varje år. Den innehåller bland annat mandel och glasskräm smaksatt med kaffe.

Referenser

Tårtor
1994 CM2

1994 CM2 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 12 februari 1994 av det nyzeeländska astronom paret Pamela M. Kilmartin och Alan C. Gilmore vid Mount John University Observatory.

Asteroiden har en diameter på ungefär 5 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Ej namngivna småplaneter
Astronomiska upptäckter av PM Kilmartin
Astronomiska upptäckter av AC Gilmore
Astronomiska upptäckter 1994
Kellett Autogiro Corporation

Kellett Autogiro Corporation var ett amerikanskt flygindustriföretag, som grundades 1929 i Philadelphia av W. Wallace Kellett (1891–1951).

Kellett Autogiro Corporation grundades efter att ha köpt en tillverkningslicens för autogiror av Pitcairn-Cierva. Företagets tre första modeller av luftfarkoster var alla typiska Juan de la Cierva-konstruktioner. Den mest framgångsrika, KD-1, var lika den samtida Cierva C.30. Den modifiera varianten KD-1/G-1var det första rotorplan som var i tjänst inom den amerikanska armén.  

Företaget slutade tillverka autogiror i slutet av 1940-talet och skifta till helikoptertillverkning. Under 1950-talet byggdes ultralätta helikoptrar av modell RH-1 för att pröva rotorkonstruktioner. Kelletts sista helt egna konstruktion, K-25, var ett experimentellt kombinationsflygplan, som använde tiltrotorer.

I januari 1946 utlyste det amerikanska flygvapnet en inbjuda till förslag om en tung lasthelikopter med kapacitet att lyfta  extern last på 4.536 kg, baserad på jetturbindrift och utblåsning i ändarna av rotorbladen. Kellett fick kontrakt i maj 1946 att bygga en prototyp, men måste på grund av ekonomiska problem 1949 sälja XH-17-projektet till Hughes Aircraft i Culver City i Kalifornien.

Rotorplan

Källor

Noter

Externa länkar 

Ej längre existerande amerikanska flygplanstillverkare
Autogiror
Företag bildade 1929
1929 i USA
En labyrint av lögner

En labyrint av lögner (tyska: Im Labyrinth des Schweigens) är en tysk dramafilm från 2014, baserad på sanna händelser samt regisserad av Giulio Ricciarelli. I Sverige har filmen visats på bio, SVT, Comhemplay samt SF Anytime.

Handling 
År 1958 i efterkrigstidens Tyskland, går ekonomin på högvarv och ett krigstrött Tyskland vill glömma det som hände under andra världskriget och istället fokusera på framtiden. När en journalist råkar identifiera en lärare på en skolgård som en före detta vakt från Auschwitz vill ingen ta i frågan förutom den unge åklagaren Johann Radmann (Alexander Fehling). Med orubblig vilja lyckas Radmann komma över dokument med bindande bevis mot ett flertal SS-män som tjänstgjort i förintelseläger. Men både fasorna från det förflutna, och den fientlighet han möter i sitt arbete, för Johann allt närmare ett sammanbrott.

Rollista (i urval) 
 Alexander Fehling - Johann Radmann
 Johannes Krisch - Simon Kirsch
 Friederike Becht - Marlene
 Hansi Jochmann - Sekreterare
 Johann von Bülow - Otto Haller
 Gert Voss - Fritz Bauer
 Robert Hunger-Bühler - Walter Friedberg
 André Szymanski - Thomas Gnielka
 Tim Williams - Major Parker

Referenser 

Tyska filmer 2014
Tyska dramafilmer
Tyskspråkiga filmer
1958 på film
Kalla kriget på film
1995 KZ

1995 KZ är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes 23 maj 1995 av den amerikanske astronomen Timothy B. Spahr vid Catalina Station.

Asteroiden har en diameter på ungefär 4 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Phocaea.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Phocaea-asteroider
Ej namngivna småplaneter
Astronomiska upptäckter av Timothy B. Spahr
Astronomiska upptäckter 1995
Didrik Bildt

Didrik Bildt kan syfta på:

 Didrik Bildt (1756–1848), svensk militär
 Didrik Bildt (1879–1933), svensk konstsamlare och mecenat
Alexander Fehling

Alexander Fehling, född 29 mars 1981 i Östberlin, är en tysk skådespelare. Han studerade teater vid Hochschule für Schauspielkunst Ernst Busch. Fehling är i Sverige mest känd för sina roller i filmerna Inglourious Basterds och Goethe! samt sin medverkan i En labyrint av lögner. Han var även med i Homeland säsong 5.

Tv-serier / Filmer (urval) 
 2009: Inglourious Basterds
 2010: Goethe!
 2014: En labyrint av lögner
 2015: Homeland (säsong 5)
 2018: Beat (TV-serie)
 2019: A Hidden Life

Källor
   
	

 
Tyska skådespelare under 2000-talet

Män
Födda 1981
Levande personer
Skådespelare från Berlin
Program 1033

Program 1033 är ett amerikanskt federalt program som gör det möjligt för USA:s polisväsen att ta över begagnad krigsmateriel och annan utrustning från USA:s väpnade styrkor. Programmet tillhandahålls och sköts av Law Enforcement Support Office (LESO), en avdelning inom den federala stödmyndigheten Defense Logistics Agency (DLA).

Mellan åren 1997 och 2020 har USA:s väpnade styrkor skänkt krigsmateriel och utrustning till ett värde av mer än 7,4 miljarder amerikanska dollar till fler än 8 000 polismyndigheter i 49 delstater (ej Hawaii) och fyra territorier (ej Amerikanska Samoa), med toppnoteringen på nästan 450 miljoner dollar för år 2014.

Historik

Ett liknande program men mycket mer restriktivare hållning på vad polismyndigheterna kunde hämta ut var Program 1208 och introducerades 1990. 1997 drev USA:s kongress igenom den årliga lagen National Defense Authorization Act som bestämmer budgeten för USA:s försvarsdepartement. I 1997 års upplaga, gav lagen rätt till USA:s försvarsdepartement att upprätta ett federalt program med namnet Program 1033 och där man kunde skänka bort begagnad krigsmateriel och annan utrustning till polisiära myndigheter under mer friare tyglar. I och med åren gick skänktes allt mer från militären till de lokala polismyndigheterna runt om i USA och man förde inga register på de föremål som överfördes och de föremål som aktivt användes av polismyndigheterna. Det fick dock en vändning i och med kravallerna och oroligheterna som drabbade staden Ferguson i Missouri under augustimånad av 2014 efter att lokal polis hade skjutit ihjäl en obeväpnad afroamerikan. Där kablades det ut i nationell och internationell TV hur militariserad polisen var för att hantera kravallerna. Året efter signerade USA:s 44:e president Barack Obama (D) en presidentorder som stramade åt det federala programmet om att viss krigsmateriel och utrustning kunde inte överföras till polismyndigheter samt register uppfördes över aktiva föremål som var i användning, 2017 togs restriktionerna dock bort av USA:s 45:e president Donald Trump (R). Samma år gjorde myndigheten Government Accountability Office (GAO) en granskning av programmet och skapade en fejkad polismyndighet med tillhörande webbplats och leveransadress. Den fejkade polismyndigheten gjorde en begäran hos LESO för 1,2 miljoner dollar. Begäran bestod bland annat av bildförstärkare och material till att bygga rörbomber. Det tog mindre en vecka för LESO att granska och godkänna begäran. Efter granskningen införde DLA att LESO måste utföra en mer djupare granskning och där bland annat kontakt måste upprättas mellan parterna, dock främst på federal nivå.

Listor
Uppdaterat: September 2020. De som listas i tabellerna nedanför gäller enbart aktiva föremål som används av polismyndigheterna från 1993 när Program 1208 var aktiv och till och med mars 2020. Föremål som understiger ett totalt värde av 100 000 dollar är ej listade.

|}

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats

USA:s försvarsdepartement
USA:s militär
Polisväsendet i USA
Amerikanska federala program
Thor Lange (ingenjör)

Thor Johan Herman Lange, född 12 juli 1887 i Jakob och Johannes församling, Stockholm, död 19 november 1969 i Engelbrekts församling, Stockholm, var en svensk ingenjör.

Lange studerade vid Tekniska skolan i Stockholm och bedrev specialstudier inom motorområdet. Han blev ritare vid Nya AB Atlas 1910, var konstruktör vid Bergsunds Mekaniska Verkstad och Fritz Egnell 1912–1918 och ritkontorschef vid Pentaverken i Skövde 1918–1921. Han bedrev konsulterande ingenjörsverksamhet inom motorbranschen 1921–1926 och var då anlitad av bland annat Telegrafstyrelsen, Vattenfallsstyrelsen och Stockholms bryggerier för utredning av frågor rörande motorfordon. År 1926 anställdes han som bussingenjör vid AB Stockholms Spårvägar och blev överingenjör vid bolagets garageanläggning i Hornsberg 1938.
 
Lange var även verksam som författare på motorområdet och utgav handböcker om körning och skötsel av motorbåtar, motorcyklar och automobiler samt var medarbetare i flera motortekniska tidskrifter. Han medverkade även i ett flertal kommittéer som sakkunnig i motorfrågor.

Referenser
Harald Nielsen – Börje Falck (red.): Omnibustrafiken och linjetrafiken med lastbilar i Sverige, del I (1938), sid. 193.

Noter

Svenska maskiningenjörer
Kommunaltekniker i Stockholm
Födda 1887
Avlidna 1969
Män
Ingenjörer från Stockholm
Svenska ingenjörer under 1900-talet
Man in Black: His Own Story in His Own Words

Man in Black: His Own Story in His Own Words är en självbiografisk bok skriven av den amerikanska sångaren, musikern och låtskrivaren Johnny Cash, först utgiven 1975. Boken låg till grund för filmen Walk the Line från 2005.

Referenser 

Självbiografier
Engelskspråkiga böcker av amerikanska författare som blivit film
Johnny Cash
Morjärvs station

Morjärvs station är en järnvägsstation (trafikplats) på Haparandabanan i Morjärv cirka 73 kilometer från Bodens centralstation och 67 kilometer från Karungi station.

Historik
Stationen öppnades 1 augusti 1902 när Haparandabanan öppnades mellan Boden och Morjärv. Den invigdes av civilminister Hjalmar G Westring och ligger i nordvästra delen av Morjärv nära till E10. I december 1910 förlängdes banan till Lappträsk och 1915 var linjen färdig till Haparanda. 1961 öppnades en sidolinje för godstrafik till Kalix.  Den 17 augusti 1992 stängdes stationen för persontrafik. Stationen återöppnades för persontrafik den 13 juni 2000, men stängdes återigen den 20 augusti 2000. 2007 stängdes stationen även för godstrafik och den används därefter endast för genomgående tåg till Kalix och Haparanda.

2012 lades linjen Morjärv–Karungi–Haparanda ned och ersattes av den befintliga sträckan Morjärv–Kalix och en nybyggd järnväg Kalix–Haparanda. 

År 2018 beslutade Kalix kommun att stationshuset inte får rivas. Det efter att den dåvarande ägaren, Trafikverket, ville riva stationshuset, då den ej inte längre ansågs strategisk för Trafikverkets verksamhet.

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar
Morjärvs station

Järnvägsstationer invigda 1902
Nedlagda järnvägsstationer i Norrbottens län
Järnvägsstationer stängda 2007
Nils Hansson i Ormastorp

Nils Hansson (i riksdagen först kallad Hansson i Norra Varalöv, senare Hansson i Ormastorp), född 30 april 1823 i Broby församling, Kristianstads län, död där 22 april 1874, var en svensk lantbrukare, hemmansägare och politiker.

Han företrädde bondeståndet i Norra och Södra Åsbo samt Bjäre härad vid ståndsriksdagen 1856–1858. Hansson var senare ledamot av riksdagens andra kammare 1873–1874, invald i Södra Åsbo och Bjäre domsagas valkrets i Kristianstads län.

Referenser

Noter 

Bondeståndets riksdagsledamöter
Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare
Svenska politiker under 1800-talet
Födda 1823
Avlidna 1874
Män
Personer från Västra Broby socken
8883 Miyazakihayao

8883 Miyazakihayao eller 1994 BS4 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 16 januari 1994 av den japanska astronomen Takao Kobayashi vid Ōizumi-observatoriet. Den är uppkallad efter den japanske serieskaparen Hayao Miyazaki.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av Takao Kobayashi
Astronomiska upptäckter 1994
Anthony Knipe

Anthony Knipe var en engelsk köpman under 1600-talet.

Anthony Knipe verkade som rådförvant i Göteborg 1635–1643 och var 1639–1643 handelspresident där. 1640 representerade han Göteborg vid riksdagen. Knipe var sysselsatt i handel med mastträd på 1630-talet, och Göteborg stad arrenderade ut masthamnar åt honom. Då ett kortvarigt engelsk handelskompani inrättades i Göteborg 1635, blev Knipe dess representant i magistraten. Som handelspresident arbetade han nitiskt för en reglering av handeln. Han invecklades i flera konflikter inom Göteborgs rådstuga, vilka ledde till att Axel Oxenstierna 1639 besökte staden för att stävja konflikten. Knipes oförmåga att samarbeta med övriga borgare i staden ledde till att han 1649 lämnade Göteborg. Han lyckades därefter vinna förtroendet hos de makthavande i Danmark och utsågs till generaltullförvaltare i Norge. Som sådan väckte han missnöje genom sin vittgående reformiver och kom i spänt förhållande till sina överordnade och suspenderades 1654. Ännu 1657 var han i livet men försvinner därefter ur källorna.

Källor 
 

Borgarståndets riksdagsledamöter
Personer inom Sveriges näringsliv under 1600-talet
Födda okänt år
Avlidna okänt år
Män