kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Lejonet och solen

Lejonet och solen (persiska: شیر و خورشید Šir-o xoršid) är en av Irans nationalsymboler och prydde fram till den iranska revolutionen 1979 landets nationsflagga.

Motivet är förknippat med både Mithra och Anahita och har sina rötter i den akemenidiska perioden då det för första gången förekommer på persiska sigill.

Se vidare 
 Lejon- och solorden
 Röda lejonet och solen

Referenser 

Irans nationalsymboler
Jakob Pelletier

Jakob Pelletier, född 7 mars 2001, är en kanadensisk professionell ishockeyforward som är kontrakterad till Calgary Flames i National Hockey League (NHL) och spelar för Calgary Wranglers i American Hockey League (AHL).

Han har tidigare spelat för Stockton Heat i AHL och Moncton Wildcats och Foreurs de Val-d'Or i Ligue de hockey junior majeur du Québec (LHJMQ).

Pelletier draftades av Calgary Flames i första rundan i 2019 års draft som 26:e spelare totalt.

Statistik

Internationellt

Referenser

Externa länkar
Jakob Pelletier NHL Statistics – Hockey-Reference.com
Jakob Pelletier hockey stats and profile at hockeydb.com

Män
Födda 2001
Levande personer
Idrottare från staden Québec
Kanadensiska ishockeyspelare
Kanadensiska idrottare under 2000-talet
Spelare i Moncton Wildcats
Spelare valda i NHL Entry Draft 2019
Spelare valda av Calgary Flames i NHL Entry Draft
Spelare i Foreurs de Val-d'Or
Spelare i Stockton Heat
Spelare i Calgary Wranglers
Spelare i Calgary Flames
Spelare i 	Blizzard du Séminaire Saint-François
Polen vid världsmästerskapen i friidrott 2022

Polen tävlade vid världsmästerskapen i friidrott 2022 i Eugene i USA mellan den 15 och 24 juli 2022. Polen hade en trupp på 45 idrottare.

Medaljörer

Resultat

Herrar
Gång- och löpgrenar

Teknikgrenar

Damer
Gång- och löpgrenar

Teknikgrenar

Mångkamp – Sjukamp

Mixat

* – Indikerar att idrottaren endast deltog i försöksheatet och inte i finalen

Referenser

Nationer vid världsmästerskapen i friidrott 2022
2022 i Polen
Hästholmens skjutplats

Hästholmens skjutplats var ett militärt övnings- och skjutfält i Stora Lund söder om tätorten Hästholmen, strax söder om Omberg på Vätterns östra strand och omkring cirka 60 km västsydväst om Linköping i Östergötlands län.

Historik
Bakgrunden till att skjutfältet anordnades var att det från 1942 nybildade Östgöta luftvärnsregemente var i behov av en skjutplats. Den 14 november 1939 fastställdes bestämmelserna för skarpskjutningar med luftvärnspjäser vid Hästholmen. Under skjutningar åren 1939–1940 var personalen förlagda till flera platser inne i Hästholmens samhälle. Efter att andra världskriget tog slut, så kom endast de ordinarie värnpliktskullarna att utbildas vid skjutplatsen. År 1962 avvecklades Östgöta luftvärnsregemente och förvaltningen av skjutfältet överfördes till Svea artilleriregemente. Under 1970-talet utökades skjutplatsen genom ett markförvärv i fältets nordöstra hörn, vilket kom att utgöra grupperingsplats för artilleripjäser. På grund av OLLI-reformen, övergick förvaltningen över skjutplatsen den 1 juli 1975 till Livgrenadjärregementet. I samband med att samtliga förband i Linköpings garnison avvecklades genom försvarsbeslutet 1996, blev så även så skjutplatsen överflödig och kom därmed att avvecklas. Efter att skjutplatsen lämnades har det bland annat anlagts en golfbana i Ombergs golfbana regi på den före detta skjutplatsen. Befälsbarackerna, skjutsäkerhetstornet, branddammen och förrådet finns kvar, samt en minnessten som påminner om Östgöta luftvärnsregemente tid vid skjutplatsen.

Verksamhet
Skjutfältet användes inledningsvis främst av luftvärnet. Från 1960-talet kom skjutplatsen att användas av Svea artilleriregemente, Svea trängregemente, Roslagens luftvärnsregemente, Östgöta flygflottilj, Flygvapnets basbefälsskola samt hemvärns- och driftvärnförband inom Östergötlands försvarsområde. Skjutningar genomfördes i huvudsak med eldhandvapen, luftvärnskanoner och pansarvärnskanoner. Skjutningar mot sjömål ca 1 200 meter från land förekom. Under juli månad var övningar med skarp ammunition ej tillåten, då det råder skjutförbud över Vättern.

Stora Lund
Vid infarten till skjutplatsen ligger skjutfältets läger. Lägret omfattade kaserner, skolhus, sjukhus, militärrestaurang, förråd, pjäshall, garage, verkstad, smörj- och tvätthall, drivmedelsanläggning och ett skjutsäkerhetstorn. Hösten 1940 stod fyra förläggningsbaracker färdiga. Sommaren 1941 stod militärrestaurangen färdig och kunde utspisa 250 personer ut gången. Åren 1967—1969 renoverades kasernerna. I slutet av 1970-talet ansågs man att behöva utöka lägret med en smörj- och tvätthall, värmestuga, skjutbana, truppförråd, kontrollhall för fordon, varm- och kallgarage samt torkanläggning.

Se även

Linköpings garnison
Livgrenadjärregementet
Svea artilleriregemente
Svea trängregemente
Östgöta luftvärnsregemente
Östergötlands försvarsområde

Referenser

Noter

Externa länkar
Hästholmens skjutplats 1920–1990

Svenska militära övningsfält
Ödeshögs kommun
Linköpings garnison
Pedro Camejo

Pedro Felipe Camejo, även känd som Negro Primero ("Den första svarta"), född 1790, död 1821, var en venezuelansk soldat som kämpade med den kungliga armén och senare med självständighetsarmén under det venezuelanska självständighetskriget, och nådde graden av löjtnant. Smeknamnet Negro Primero var inspirerat av hans tapperhet och skicklighet i att hantera spjut, och för att han alltid var i första anfallslinjen på slagfältet. Det tillskrivs också att han varit den enda svarta officeren i Simón Bolívars armé.

Se även 
 Svarta rörelsen i Brasilien
 Bolivarianism

Källor 

män
Födda 1790
Avlidna 1821
Venezuelas politiska historia
Revolutionärer
Venezuelaner
Personer i Venezuela under 1800-talet
Karma & Jonar

Karma & Jonar är en serien äventyrsböcker som utspelar sig i fantasilandet Glimeria. Böckerna är skrivna av pseudonymen Zelda Falköga som utger sig för att vara den enda person som rest till Glimeria och återvänt för att berätta och illustrerade Henric Aryees. Den första boken Klipptrollen släpptes 2019. Till den första boken släpptes också ett soundtrack digitalt.

Handling 
Serien handlar om barnen Karma och Jonar som i den första serien böcker Sagan om Glimeria tillsammans måste slåss mot Stendraken och dess klipptroll för att rädda fantasilandet Glimeria.

I den andra serien böcker Trollkarlens ö släpps en okänd magi ut över landet.

Böcker 
Sagan om Glimeria

 2019: Klipptrollen ()
 2020: Flykten ()
 2020: Lyras ö ()
 2021: Nagdabergen ()
 2021: Stendraken ()
Trollkarlens ö
 2022: Ond magi ()
 2023: Under ytan ()

Filmatisering 
2022 släpptes en animerad TV-serie med samma namn som bygger på serien på Viaplay.

Referenser

Externa länkar 

 Officiell webbplats
Svenska barnbokserier
Karma & Jonar (TV-serie)

Karma & Jonar är en animerad svensk äventyrsteveserie från 2022 som bygger på äventyrsserien Karma & Jonar av författarpseudonymen Zelda Falköga. Första säsongen hade premiär på Viaplay 3 december 2022 och bestod av åtta avsnitt.

Serien produceras av Viaplay Studios Animation medan Alexander Gustavsson regisserar och Henrik Ahnborg stod för manus. I huvudrollerna hörs bland annat Suzanne Reuter, Lily Wahlsteen och Frank Dorsin.

Handling 
Serien handlar om de två tonåringarna Karma och Jonar som kommer från två rivaliserande familjer och måste samarbeta för att rädda landet Glimeria från den onda stendraken.

Rollista 

 Suzanne Reuter – Zelda
 Lily Wahlsteen – Karma
 Frank Dorsin – Jonar
 Maja Söderström – Hedda
 Hanna Dorsin – Rakel
 Anna Sahlene – Luna
 Fredrik Hiller – Askar
 Kim Sulocki – Herrus
 Irene Lindh – Herva
 Natanael Weitzberg – Ben
 Joakim Tidermark – Varli
 Billie Dean – Sinja
 Hugo Gummeson – Tristan

Produktion 
Serien spelades in med hjälp av motion capture-teknik i en spelmotor.

Avsnitt 

 Stjärnglöd
 Stölden
 Fienden
 Klipptrollet
 Fotsteg
 Planen
 Eldnatten
 Sten mot sten

Referenser

Externa länkar 

 
Svenska TV-serier från 2020-talet
TV-seriestarter 2022
Svenskspråkiga TV-serier
Peter H. Johansson (journalist)

Peter H. Johansson, är en svensk journalist och författare som varit chefredaktör för flera branschtidningar om juridik.

Johansson började arbeta som journalist år 2003, och har bland annat varit chefredaktör för branschtidningarna Legally Yours och Dagens Juridik.

Han gav 2020 ut boken Till mitt försvar: om advokat Sargon De Basso. Boken anges ge en rak inblick i advokatyrket, och skildrar försvarsadvokaten Sargon De Bassos väg till att bli en av landets mest efterfrågade och omstridda advokater.

År 2022 gav han ut boken De kallar honom Supersnuten: Jan Olsson, ett polisliv. Boken bygger på samtal och möten med den tidigare kriminalkommissarien Jan Olsson, och anges gå på djupet med flera brott som satt djupa avtryck i samtiden som Norrmalmstorgsdramat 1973, Estoniakatastrofen, Lasermannen och Palmemordet.

Bibliografi 

 2020 –
 2022 –

Referenser 

Män
Födelseår saknas
Levande personer
Svenska journalister under 2000-talet
Ishi-hime

Ishi-hime, född okänt år, död efter 571, var en japansk kejsarinna (540-571), gift med kejsar Kimmei.

Som gift med Japans första historiskt bekräftade kejsare var hon Japans första bekräftade kejsarinna.

Källor 
 

Födda 500-talet
Avlidna okänt år
Japanska kejsarinnor
Kvinnor
Personer i Japan under 500-talet
Japanska prinsessor
Hirohime

Hirohime, född okänt år, död 575, var en japansk kejsarinna (572-575), gift med kejsar Bidatsu.

Källor 
 

Födda 500-talet
Avlidna 575
Japanska kejsarinnor
Kvinnor
Personer i Japan under 500-talet
Japanska prinsessor
Hashihito no Anahobe

Hashihito no Anahobe, född 560, död 621, var en japansk kejsarinna (585-587), gift med kejsar Yomei.

Källor 
 

Födda 560
Avlidna 621
Japanska kejsarinnor
Kvinnor
Personer i Japan under 500-talet
Japanska prinsessor
Hashihito no Himemiko

Hashihito no Himemiko, död 665, var en japansk kejsarinna (645-654), gift med kejsar Kotoku.

Källor 
 

Födda okänt år
Avlidna 665
Japanska kejsarinnor
Kvinnor
Personer i Japan under 600-talet
Japanska prinsessor
Gunilla Berg

Gunilla Linnéa Margareta Berg Strand, född 25 maj 1935 i Helsingborgs Maria församling i dåvarande Malmöhus län, är en svensk regissör.

Gunilla Berg är dotter till KFUM-sekreteraren Erik Berg och Margit Lundén. Efter studier vid Calle Flygare Teaterskola 1956–1958 arbetade hon som skådespelare. 1970 kom hon till Borås stadsteater, där hon debuterade som regissör med Vita horan av Tom Eyen 1973. Hon blev regissör vid Östgötateatern 1979, där hon profilerade sig med Botho Strauss Stor och liten (1979). Vid Stockholms stadsteater regisserade hon Per Olov Enquists Till Fedra (1980) och Margareta Garpes Kameliadamens kärlek och död (1981). Hon introducerade författaren Stephen Poliakoff med hans Skrik för livet (1980) vid ett gästspel i Göteborg följt av Kalldewy (1982) i Stockholm. 1983 blev hon konstnärlig ledare och regissör vid Göteborgs stadsteater. Hon har regisserat Joshu Solbols pjäser Ghettot (1986) i Göteborg och Tystnad – tagning (1987) på Helsingborgs stadsteater. Gunnar E. Sandgrens Lukas 10 gjorde hon för TV 1986.

Hon är sedan 1963 gift med skådespelaren Arne Strand och fick två döttrar mellan 1963 och 1966, den äldre är skådespelaren Marika Strand.

Källor

Externa länkar
Gunilla Berg Kulturhuset Stadsteaterns webbplats

Svenska regissörer under 1900-talet
Svenska skådespelare under 1900-talet
Personer från Helsingborg
Födda 1935
Levande personer
Kvinnor
Svenska teaterregissörer
Hålla samman

Hålla samman är en svensk dramaserie från 2023 som hade premiär på SVT den 27 oktober 2023. Första säsongen består av åtta avsnitt. Erik Ahrnbom har skrivit manus tillsammans med Ida Kjellin och Martin Larsson. Maria Blom är regissör och Ann Lundberg och Emma Åkesdotter-Ronge är producenter. Serien är en samproduktion mellan SVT och Film i Skåne.

Handling 
Serien handlar om systrarna Lina och Petra. Lina är undersköterska och mamma till tvillingarna Molly och Melvin, medan Petra lever tillsammans med Dejan och deras två barn. Petra som är storsystern tar ansvar, medan lillasyster Lina är mer spontan och impulsiv. Plötsligt börjar Kenneth, Linas och Petras far, att bete sig konstigt, vilket visar sig vara Alzheimers sjukdom.

Roller i urval 
 Lennart Jähkel - Kenneth
 Michaela Thorsén - Lina
 Ulrika Nilsson - Petra
 Arvin Kananian - Karim
 Björn Bengtsson - Matti
 Malou Marnfeldt - Olivia
 Kalle Malmberg - Micke
 Lisette Pagler - Nina
 Ann Petrén - Gunnel
 Dilan Apak - Läkaren Chimar Ahmadi
 Niki Gunke Stangertz - Kattis
 Johannes Lindkvist - Truls

Referenser

Externa länkar 

Svenskspråkiga TV-serier
Svenska dramaserier
Svenska TV-serier från 2020-talet
TV-seriestarter 2023
Torgny Höjer

Torgny Höjer, född den 14 september 1907 i Stockholm, död den 23 november 1973 i Saltsjöbaden, var en svensk historiker. 

Torgny Höjer av släkten Höjer avlade studentexamen 1926, filosofisk ämbetsexamen vid Stockholms högskola 1932 och filosofie licentiatexamen 1941. Han blev amanuens vid Stockholms stadsarkiv 1930 och var lektor vid universitetet i Greifswald 1934–1936. Höjer var lärare vid Wallin-Åhlinska gymnasiet i Stockholm 1939–1946 och blev lektor vid Saltsjöbadens samskola 1951. Han disputerade för filosofie doktorsgrad 1953 och blev samma år docent vid Stockholms högskola, från 1960 Stockholms universitet. Höjer tilldelades professors namn 1969. Han invaldes som ledamot av Samfundet för utgivande av handskrifter rörande Skandinaviens historia 1952. Höjer vilar på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Bibliografi (i urval) 
 Christopher Springer och principalatsfrågan vid 1742–1743 års riksdag (Studier och handlingar rörande Stockholms historia 1, 1938)
 Stockholms stads drätselkommission 1814–1864 och Börs-, bro- och hamnbyggnadskommitterade 1815–1846 (Monografier utgivna av Stockholms kommunalförvaltning 14, doktorsavhandling, 1953)
 Sockenstämmor och kommunalförvaltning i Stockholm fram till 1864 (Monografier utgivna av Stockholms kommunalförvaltning 29, 1967)
 Bernhard von Beskows och Johan Erik Rydqvists brevväxling (utgivare, 1–6, 1947–1958)

Källor 

 
 
 
 Svenska Dagbladet den 20 december 1969, sidan 11
 
 
 
 Höjer, Torgny på SvenskaGravar.se

Svenska lektorer
Svenska innehavare av professors namn
Svenska docenter
Personer verksamma vid Stockholms universitet
Ledamöter av Kungliga Samfundet för utgivande av handskrifter rörande Skandinaviens historia
Svenska historiker under 1900-talet
Forskare från Stockholm
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1907
Avlidna 1973
Män
Simon M. Hamlin

Simon Moulton Hamlin, född 10 augusti 1866 i Standish i Maine, död 27 juli 1939 i South Portland i Maine, var en amerikansk politiker (demokrat). Han var ledamot av USA:s representanthus 1935–1937.

Hamlin efterträdde 1935 Carroll L. Beedy som kongressledamot och efterträddes 1937 av James C. Oliver.

Hamlin avled 1939 och gravsattes på Hamlin Cemetery i Standish i Maine.

Referenser

Externa länkar 

Ledamöter av USA:s representanthus från Maine
Amerikanska demokrater
Amerikanska politiker under 1900-talet
Personer från Standish, Maine
Födda 1866
Avlidna 1939
Män
Peter Kyros

Peter Nicholas Kyros, född 11 juli 1925 i Portland, Maine, död 10 juli 2012 i Washington, D.C., var en amerikansk politiker (demokrat). Han var ledamot av USA:s representanthus 1967–1975.

Kyros studerade vid Massachusetts Institute of Technology och utexaminerades sedan 1947 från United States Naval Academy. Han tjänstgjorde i USA:s flotta 1944–1953. År 1957 avlade Kyros juristexamen vid Harvard Law School och arbetade därefter som advokat.

Kyros efterträdde 1967 Stanley R. Tupper som kongressledamot och efterträddes 1975 av David F. Emery.

Referenser

Externa länkar 

Ledamöter av USA:s representanthus från Maine
Amerikanska demokrater
Amerikanska politiker under 1900-talet
Alumner från Massachusetts Institute of Technology
Alumner från United States Naval Academy
Alumner från Harvard Law School
Personer som tjänstgjort i USA:s flotta
Personer i USA under andra världskriget
Personer från Portland, Maine
Födda 1925
Avlidna 2012
Män
Kungen med två ansikten

Kungen med två ansikten är en svensk dokumentärserie från 2023 som hade premiär på Kanal 5 och strömningstjänsten Discovery+ den 1 februari 2023. Serien är skapad av  Åsa Linderborg och består av fem delar.

Om serier 
Genom såväl intervjuer som arkivmaterial studerar Åsa Linderborg den svenska monarkin. Serien bidrar med nya, unika insikter och en fördjupad bild av kungen och monarkin i Sverige. Kung Carl XVI Gustav deltar dock inte själv i serien.

Medverkande i urval 

Åsa Linderborg

Referenser

Externa länkar 
Kungen med två ansikten - TheTVDB.com

Svenskspråkiga TV-serier
Svenska TV-serier från 2020-talet
TV-seriestarter 2023
Svenska dokumentär-TV-serier
Standish, Maine

Standish är en kommun (town) i Cumberland County i Maine. Vid 2020 års folkräkning hade Standish 10 244 invånare.

Kända personer från Standish 
 Simon M. Hamlin, politiker

Källor 

Orter i Maine
Cumberland County, Maine
1989 EZ

1989 EZ är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 9 mars 1989 av den japanska astronomen Yoshiaki Oshima vid Gekko-observatoriet.

Asteroiden har en diameter på ungefär 8 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Ej namngivna småplaneter
Astronomiska upptäckter av Yoshiaki Oshima
Astronomiska upptäckter 1989
Edith Somerville

Edith Anna Œnone Somerville, född 2 maj 1858 på Korfu, Joniska öarnas förenta stater, död 8 oktober 1949 i Castletownshend, grevskapet Cork, var en irländsk författare.

Somerville, som var ordförande i Munster Women's Franchise League, skrev romaner tillsammans med sin och livslånga väninna Violet Martin (med pseudonymen Martin Ross, 1862–1915). Även böcker utgivna efter efter Martins död publicerades under författarnamnet "E.Œ. Somerville and Martin Ross". Deras främsta verk anses vara The Real Charlotte (1894).

Referenser 

Irländska författare under 1900-talet
Engelskspråkiga författare
Irländska feminister
Födda 1858
Avlidna 1949
Kvinnor
Personer från Korfu
12694 Schleiermacher

12694 Schleiermacher eller 1989 EJ6 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 7 mars 1989 av den tyske astronomen Freimut Börngen vid Tautenburg-observatoriet. Den är uppkallad efter Friedrich Schleiermacher.

Asteroiden har en diameter på ungefär 9 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Themis.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Themis-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av F Börngen
Astronomiska upptäckter 1989
1989 US4

1989 US4 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 22 oktober 1989 av den tjeckiske astronomen Antonín Mrkos vid Kleť-observatoriet i Tjeckien.

Asteroiden har en diameter på ungefär 6 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Ej namngivna småplaneter
Astronomiska upptäckter av A Mrkos
Astronomiska upptäckter 1989
Anna Pogany

Anna Pogany, född 21 juli 1994 i Berlin, Tyskland är en volleybollspelare (libero) som spelar med Schweriner SC och landslaget.

Pogany började spela volleyboll i TSV Turnerbund München. Hon fortsatte sedan att spel i TSV Unterhaching och SV Lohhof. Med Lohhof blev hon tysk juniormästare. Hon gick över till Rote Raben Vilsbiburg 2009. Hon var tillsammans med Lena Stigrot de första att bo på deras volleybollinternat som de startat för att förbättra talangutvecklingen. Med juniorlandslaget deltog hon i U18-EM 2011 och U19-EM 2012. 

Med Vilsbiburg vann hon DVV-Pokal 2013/2014. Hon lämnade klubben 2015 för spel med Köpenicker SC som hon spelade med till 2017. Därefter spelade hon ett år i Schweiz med Sm'Aesch Pfeffingen innan hon återvände till Tyskland för spel med Schweriner SC som hon spelade med sedan 2018 och vunnit  DVV-Pokal 2018/2019 och  2020/2021. Med seniorlandslaget har hon kommit åtta vid EM 2017, femma vid EM 2019, elva vid EM 2021 samt fjortonde vid VM 2022.

Referenser

Noter 

Födda 1994
Levande personer
Kvinnor
Tyska idrottare under 2000-talet
Tyska landslagsspelare i volleyboll (damer)
Volleybollspelare i SSC Palmberg Schwerin
Volleybollspelare i Sm'Aesch Pfeffingen
Volleybollspelare i Köpenicker SC
Volleybollspelare i Rote Raben Vilsbiburg
Idrottare från Berlin
HD 174387

HD 174387 (HR 7092) är en ensam stjärna i norra delen av stjärnbilden Kikaren. Den har en högsta skenbar magnitud av ca 5,49 och är svagt synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallax enligt Gaia Data Release 3 på ca 4,0 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 810 ljusår (ca 249 parsek) från solen. Den rör sig närmare solen med en heliocentrisk radialhastighet på ca -28 km/s.

Egenskaper
HD 173487 är en åldrande röd till orange jättestjärna  av spektralklass M0 III. Den har en massa som är ca 1,1 solmassa, en radie som är ca 83 solradier och har ca 900 gånger solens utstrålning av energi från dess fotosfär vid en effektiv temperatur av ca 3 900 K. Stjärnan misstänks vara variabel med magnitud från 5,59 till 5,63 i Hipparcos passband.

Referenser

Noter

Stjärnbilden Kikaren
HD-objekt
HR-objekt
Röda jättar
Misstänkta variabler
Mykolas Alekna

Mykolas Alekna, född 28 september 2002, är en litauisk diskuskastare. 

Han är son till den tvåfaldigt olympiska guldmedaljören i diskus, Virgilijus Alekna.

Karriär
I juni 2021 tog Alekna silver vid litauiska mästerskapen i Palanga efter ett kast på personbästat 63,52 meter och besegrades endast av Andrius Gudžius. Följande månad tog han guld vid junior-EM i Talinn efter ett kast på 68,00 meter, vilket var endast två centimeter från mästerskapsrekordet. I augusti 2021 tog Alekna även guld vid junior-VM i Nairobi efter ett kast på 69,81 meter, vilket blev ett nytt mästerskapsrekord.

Under 2022 började Alekna studera vid University of California, Berkeley och tävlade för deras idrottssektion California Golden Bears. I mars 2022 kastade han 66,70 meter vid en tävling i San Diego, vilket blev ett nytt litauiskt U23-rekord samt det längsta kastet genom tiderna av en idrottare vid universitetet. Följande månad förbättrade Alekna sitt personbästa till 67,68 meter vid en tävling i Stanford, vilket var det längsta kastet genom tiderna av en tonåring. I maj 2022 förbättrade han sedan sitt personbästa till 68,73 meter vid en tävling i Eugene. 

I juni 2022 tog Alekna guld vid litauiska mästerskapen i Šiauliai efter ett kast på 69,00 meter. Under samma månad förbättrade han sitt personbästa ytterligare till 69,81 meter vid Bauhausgalan i Stockholm. I juli 2022 tog han silver i diskustävlingen vid VM i Eugene och blev den yngsta VM-medaljören genom tiderna i diskus. Följande månad tog han guld vid EM i München med ett kast på 69,78 meter, vilket blev ett nytt mästerskapsrekord.

I april 2023 vid en tävling i Berkeley noterade Alekna ett nytt personbästa med ett kast på 71,00 meter och blev samtidigt den yngste diskuskastaren genom tiderna att kasta över 70 meter. I juli 2023 tog han guld vid U23-EM i Esbo samt vid litauiska mästerskapen i Palanga. Följande månad vid VM i Budapest tog Alekna brons i diskustävlingen.

Tävlingar

Internationella

Nationella
Litauiska friidrottsmästerskapen (utomhus):
2021:  – Diskus (63,52 meter, Palanga)
2022:  – Diskus (69,00 meter, Šiauliai)
2023:  – Diskus (69,30 meter, Palanga)

Personliga rekord
Utomhus
 Diskus – 71,00 m (Berkeley, 29 april 2023)

Källor

Noter

Litauiska diskuskastare
Europamästare i diskuskastning
Litauiska mästare i friidrott
Födda 2002
Levande personer
Män
Litauiska idrottare under 2000-talet
Idrottare från Vilnius
Järnvägen Leipzig–Großkorbetha

Järnvägen Leipzig–Großkorbetha är en dubbelspårig elektrifierad järnväg som går genom förbundsländerna Sachsen-Anhalt och Sachsen, och förbinder Leipzig med Thüringer Bahn. Järnvägen går från Leipzig, via Markranstädt och Bad Dürrenberg till Großkorbetha. 

Linjen öppnade för trafik 22 mars 1856 av Thüringische Eisenbahn-Gesellschaft och är en av de äldsta järnvägarna i Tyskland. Ursprungligen utgick järnvägen från Thüringer Bahnhof i Leipzig. Järnvägen elektrifierades i november 1942. 1946 tog Sovjet ned kontaktledningen och tog hem den som krigsskadestånd. 1964 blev linjen åter elektrifierad.

Trafik 
Intercity-Express mellan Berlin och München, samt mellan Dresden och Frankfurt am Main trafikerar järnvägen. Mellan 1969 och 2013 var delar av linjen del av Leipzig S-bahn. Från december 2013 ingår delar av linjen i S-Bahn Mitteldeutschland.

Referenser 

Leipzig–Großkorbetha
Järnvägslinjer öppnade 1856