kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Räden mot Dhu Amarr

Räden mot Dhu Amarr (),  även känd som Räden på Ghatafan, inträffade direkt efter Invasionen av Sawiq år AH 3 i den islamiska kalendern, i mars 624. Expeditionen beordrades av Muhammed efter att han mottagit underrättelser om att stammarna Banu Muharib och Banu Thalabah planerade att plundra utkanten av Medina. Därför inledde Muhammed en förebyggande attack med 450 man. 

När fienderna hörde om Muhammeds förestående ankomst flydde de snabbt. Muslimerna tillfångatog också en man som senare konverterade till islam och agerade som deras guide.

Denna händelse nämns i Ibn Hishams biografi om Muhammed och andra historiska källor.

Bakgrund 
En månad efter invasionen av Sawiq fick Muhammed veta att några klaner av Ghatafan-stammarna hade samlat trupper vid Dhu Amar i Nejd. Så Muhammed ledde en expedition på 450 kämpar för att söka upp fienden och skingra dem. Han lämnade Uthman som ansvarig för Medina.

Detta var den största militärövningen ledd av Muhammed före slaget vid Uhud.

Räd 
Men fienden fick veta om Muhammeds avgång och gömde sig. Muhammeds armé lyckades dock fånga en man som gav information om Ghatafans gömställe. Fienden hörde snart om Muhammeds närmande och tog fristad på toppen av kullarna.

Mordförsök

Mordförsök i Koranen 
Enligt den muslimska forskaren Sami Strauch rapporteras det i Sahih Bukhari att det regnade, och Muhammed tog av sig sina plagg och hängde dem på ett träd för att torka, medan fienden tittade på gick Ghwarath ibn al-Harith för att attackera Muhammed. Han hotade Muhammed med sitt svärd och sa "Vem ska skydda dig från mig på denna dag?" Sedan enligt muslimska lärda kom ängeln Gabriel och dunkade Ghawrath i bröstet och tvingade honom att släppa sitt svärd. Muhammed tog sedan upp svärdet och sa "Vem ska skydda dig från mig?"

Ghawrath svarade: "Ingen, och jag vittnar om att det inte finns någon gud som är värd att dyrka utom Allah" och han konverterade sedan till islam.  Koranen säger angående incidenten:
Muhammed tillbringade elva dagar på denna expedition och återvände sedan till Medina.

Mordförsök i biografisk litteratur

Se även 

 Lista över Muhammeds expeditioner

Anteckningar 

624
Slag
Wiesel (pansarbandvagn)

Wiesel är en lätt bepansrad plattform för bandfordon som utvecklades för Västtysklands försvarsmakt Bundeswehr under 1970-talet. Bandvagnen finns i olika varianter för spaning, ledning och stöd. Förutom de olika fordonsvarianterna skiljer sig även den mindre Wiesel 1 och den större Wiesel 2. Wiesel tillverkas av Rheinmetall Landsysteme.

Varianter

Wiesel 1

MK 20 
Wiesel MK 20 används för eldstöd till infanteriet och för bekämpning av mjuka mål, men i vissa fall även mot hårda mål och långsamt och lågt flygande flygplan, särskilt helikoptrar. Wiesel 1:s huvudvapen är en 20 mm automatkanon MK 20 Rh 202 tillverkad av Rheinmetall med eldrörselevation av -10° till +45°. Besättningen består av endast två soldater.

TOW 
TOW-vapensystemet är monterat på ett höjdjusterbart fäste. Den består av uppskjutningsröret och värmekameran som är avsedd för dag- och nattsyn.  Ammunitionsförrådet består av sex TOW 2. Fordonschefen leder fordonet och besättningen upprätthåller kommunikationsförbindelserna, observerar slagfältet och är skytt. Som sekundär beväpning har Wiesel TOW också en MG3. Under de närmaste åren kommer Wiesel att utrustas med pansarvärnsroboten Spike LR.

Wiesel 2

Leichtes Flugabwehrsystem 
Det tyska flygvapnets lätta luftvärnssystem (Leichtes Flugabwehrsystem, LeFlaSys) skyddar landstridskrafter mot lågt flygande fientliga attackflygplan och attackhelikoptrar. Samlingen består av spanings-, lednings- och eldledningsfordon (Aufklärungs-, Führungs- und Feuerleitfahrzeug, AFF) och Ozelot som vapenbärare för det lätta luftvärnssystemet. AFF klargör luftrummet med hjälp av radar på ett avstånd av 20 kilometer och samordnar eldledningen av upp till åtta vapenbärare. Utan en länk till AFF-fordonet använder Ozelot en infraröd sensor och en kamera för att själv identifiera flygmål. Den är beväpnad med fyra Stinger-missiler i ett Multi Launch System (MLS).

Sanitätstrupp 
Sjukvårdstjänsten använder Wiesel 2 i kombination med en sjukvårdsgrupp. I denna variant kan Wiesel 2 ta hand om högst en liggande och två sittande skadade. De kan få medicinsk behandling i fordonet och transporteras till närmaste sjukvårdsinrättning. Besättningen på Wiesel 2-ambulansen består av två sjukvårdare (en av dem är befälhavare) och en sjukvårdare som också är förare. Med den integrerade medicinska utrustningen ombord kan patienternas vitalparametrar övervakas under hela transporten.

Användare

Referenser 

Pansarfordon
Rheinmetall
Magnus Hammar

Sven Magnus Gotthard Hammar, född 18 januari 1908 i Skara församling i Skaraborgs län, död 12 oktober 1967 i Skeppsholms församling i Stockholms stad, var en svensk militär.

Biografi
Hammar avlade studentexamen i Skara 1926. Han avlade sjöofficersexamen vid Sjökrigsskolan 1930 och utnämndes samma år till fänrik i flottan, där han befordrades till underlöjtnant 1932 och löjtnant 1934. Han gick allmänna kursen vid Sjökrigshögskolan 1936–1937 och artillerikursen där 1937–1939, befordrades till kapten 1941, studerade vid Tekniska högskolan 1941–1942 och befordrades till kommendörkapten av andra graden 1948. År 1953 befordrades han till kommendörkapten av första graden, varpå han var chef för Artilleribyrån i Vapenavdelningen i Marinförvaltningen 1953–1955, fartygschef på kryssaren Gotland 1955–1956 och fartygschef på kryssaren Tre Kronor 1956–1957. Hammar befordrades till kommendör 1957 och var därefter inspektör för sjöartilleritjänsten i Artilleritjänstavdelningen i Marinstaben 1957–1958 och chef för Vapenavdelningen i Marinförvaltningen 1958–1967.

Magnus Hammar invaldes som ledamot av Kungliga Örlogsmannasällskapet 1949 och som ledamot av Kungliga Krigsvetenskapsakademien 1955.

Magnus Hammar var son till direktör Sven Hammar och grevinnan Eva Hamilton. Han gifte sig 1932 med Maja Rydner (född 1907). Han är begravd på Solna kyrkogård.

Utmärkelser
  Riddare av Svärdsorden, 1949.
  Riddare av första klassen av Vasaorden, 1952.
  Kommendör av Svärdsorden, 1960.
  Kommendör av första klass av Svärdsorden, 1963.

Referenser

Födda 1908
Avlidna 1967
Män
Personer från Skara
Svenska militärer under 1900-talet
Svenska sjöofficerare
Alumner från Kungliga Tekniska högskolan
Ledamöter av Kungliga Örlogsmannasällskapet
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Kommendörer av första klass av Svärdsorden
Riddare av Vasaorden
Gravsatta på Solna kyrkogård
Lilian Fowler

Lilian Fowler, född 1886, död 1954, var en australisk politiker. 

Hon var borgmästare i Newtown, New South Wales, 1937-1939.

Referenser

 

kvinnor
Födda 1886
Avlidna 1954
Australiska politiker under 1900-talet
Borgmästare i Australien
Personer från New South Wales
Dorothy Tangney

Dorothy Tangney, född 1907, död 1985, var en australisk politiker.  

Hon var senator i Australiens senat mellan 1943 och 1968. Hon blev den första kvinnan i Australiens senat.

Referenser

 

kvinnor
Födda 1907
Avlidna 1985
Australiska politiker under 1900-talet
María de la Cruz

María de la Cruz, född 1912, död 1995, var en chilensk politiker.  

Hon blev Chiles första kvinnliga senator 1953.

Referenser

 

kvinnor
Födda 1912
Avlidna 1995
chilenska politiker under 1900-talet
Eva Madsen

Eva Madsen, född 1884, död 1972, var en dansk politiker.  

Hon blev 1950 Danmarks första kvinnliga borgmästare, i Stege.

Referenser

 

kvinnor
Födda 1884
Avlidna 1972
danska politiker under 1900-talet
Borgmästare i Danmark
Personer från Næstved
Rawya Ateya

Rawya Ateya, född 1926, död 1997, var en egyptisk politiker.

Hon blev 1957 Egyptens och Arabvärldens första kvinnliga parlamentsledamot.

Referenser

 

kvinnor
Födda 1926
Avlidna 1997
egyptiska politiker under 1900-talet
Personer från Giza
Suzanne Lacore

Suzanne Lacore, född 1875, död 1975, var en fransk politiker. 

Hon var vice hälsominister 1936-1937.

Referenser

 

kvinnor
Födda 1875
Avlidna 1975
franska politiker under 1900-talet
Personer från Corrèze
Muthulakshmi Reddy

Muthulakshmi Reddy, född 1886, död 1968, var en indisk politiker. 

Hon blev 1921 den första kvinnan i Indien att väljas in i ett delstatsparlament.

Referenser

Kvinnor
Födda 1886
Avlidna 1968
Indiska politiker under 1900-talet
Radhabai Subbarayan

Radhabai Subbarayan, född 1891, död 1960, var en indisk politiker.  

Hon blev 1937 den första kvinnan i Indien att väljas in i det nationella parlamentet.

Referenser

Kvinnor
Födda 1891
Avlidna 1960
Indiska politiker under 1900-talet
Tsuruyo Kondo

Tsuruyo Kondō, född 1901, död 1970, var en japansk politiker. 

Hon var minister för teknik och vetenskap 1962–1963. Hon var den andra kvinna som blivit minister i Japan.

Referenser

 

kvinnor
Födda 1901
Avlidna 1970
japanska politiker under 1900-talet
Japans ministrar
Personer från Okayama prefektur
Hannah Gale

Hannah Gale, född 1876, död 1970, var en kanadensisk politiker. 

Hon var ledamot av stadsfullmäktige i Calgary 1918-1924. Hon var den första valda kvinnliga politikern i Kanada.

Referenser

 

kvinnor
Födda 1876
Avlidna 1970
kanadensiska politiker under 1900-talet
Personer från Dudley
Cairine Wilson

Cairine Wilson, född 1885, död 1962, var en kanadensisk politiker.

Hon var Kanadas första kvinnliga senator från 1930 till 1962.

Referenser

 

kvinnor
Födda 1885
Avlidna 1962
kanadensiska politiker under 1900-talet
Personer från Montréal
Barbara Hanley

Barbara Hanley, född 1882, död 1959, var en kanadensisk politiker.

Hon var Kanadas första kvinnliga borgmästare. Hon var borgmästare i Webbwood, Ontario 1936-1944.

Referenser

 

kvinnor
Födda 1882
Avlidna 1959
kanadensiska politiker under 1900-talet
Borgmästare i Kanada
Jeanne Sauvé

Jeanne Sauvé, född 1922, död 1993, var en kanadensisk politiker.

Hon var Kanadas generalguvernör från 1984 till 1990 och var den första kvinnan på den posten.

Referenser

 

kvinnor
Födda 1922
Avlidna 1993
kanadensiska politiker under 1900-talet
Kanadas generalguvernörer
Alumner från Universitetet i Ottawa
Makiko Tanaka

Makiko Tanaka, född 1944, var en japansk politiker. 

Hon var utrikesminister 2001-2002.

Referenser

 

kvinnor
Födda 1944
japanska politiker under 2000-talet
Japans utrikesministrar
Levande personer
Personer från Tokyo
Wu Yi-fang

Wu Yi-fang, född 1893, död 1985, var en kinesisk politiker. 

Hon blev medlem i Kuomintangregeringens nationella råd 1947. Hon var uppmärksammad nationellt och internationellt för sin kritik av kommunismen, men anslöt sig efter 1949 själv till denna.

Referenser

 

kvinnor
Födda 1893
kinesiska politiker under 1900-talet
Avlidna 1985
Personer från Wuhan
Li Dequan

Li Dequan, född 1896, död 1972, var en kinesisk politiker.

Hon utnämndes till Kinas hälsominister 1949.

Referenser

 

kvinnor
Födda 1896
kinesiska politiker under 1900-talet
Kinas hälsoministrar
Kinesiska kommunister
Clara Campoamor

Clara Campoamor, född 1888, död 1972, var en spansk politiker.

Hon grundade 1931 Unión Republicana Femenina, som verkade för införandet av kvinnlig rösträtt. 

Hon blev 1931 en av de tre första kvinnorna i Spanien att väljas in i parlamentet (tillsammans med Victoria Kent och Margarita Nelken). Hon satt i parlamentet 1931–1933.

Referenser

 

kvinnor
Födda 1888
spanska politiker under 1900-talet
Avlidna 1972
Personer från Madrid
Rösträttskvinnor
Kvinnlig rösträtt i Spanien
Matilde Pérez Mollá

Matilde Pérez Mollá, född 1858, död 1936, var en spansk politiker.

Hon var borgmästare i Quatretondeta 1924-1930. Hon var Spaniens första kvinnliga borgmästare.

Referenser

 

kvinnor
Födda 1858
spanska politiker under 1900-talet
Borgmästare i Spanien
Avlidna 1936
Personer från provinsen Alicante
María Domínguez Remón

María Domínguez Remón, född 1882, död 1936, var en spansk politiker.

Hon var borgmästare i Gallur 1932-1933. Hon var Spaniens första kvinnliga borgmästare som blev demokratiskt vald.

Referenser

 

kvinnor
Födda 1882
spanska politiker under 1900-talet
Avlidna 1936
Borgmästare i Spanien
Personer från provinsen Zaragoza
Gabriele Wülker

Gabriele Wülker, född 1911, död 2001, var en tysk politiker.

Hon var statssekreterare för sociala frågor 1957-1959.

Referenser

 

kvinnor
Födda 1911
tyska politiker under 1900-talet
Avlidna 2001
Personer från Frankfurt an der Oder
Elisabeth Schwarzhaupt

Elisabeth Schwarzhaupt, född 7 januari 1901 i Frankfurt am Main, död 29 oktober 1986 i Frankfurt am Main, var en tysk politiker.

Hon var hälsominister 1961–1966.

Referenser

 

kvinnor
Födda 1901
tyska politiker under 1900-talet
Avlidna 1986
Tysklands hälso- och socialsäkerhetsministrar
Personer från Frankfurt am Main
Clara Cressingham

Clara Cressingham, född 1863, död 1906, var en amerikansk politiker.

Hon blev 1895 invald i delstatskongressen i Colorado, sedan kvinnor fått rösträtt i delstaten. Hon var tillsammans med Carrie C. Holly och Frances S. Klock de första kvinnorna som valdes till ett parlament i USA. Liksom Holly och Klock satt hon en mandatperiod, 1895-1896.

Referenser

 

kvinnor
Födda 1863
Amerikanska politiker under 1800-talet
Amerikanska republikaner
Avlidna 1906
Politiker från Colorado
Personer från Brooklyn
Samzelius

Samzelius är en svensk släkt från Samsala i Hallsbergs socken.

Personer med efternamnet Samzelius 

 Abraham Samzelius
 Jonas L:son Samzelius
 Hugo Samzelius
 Maj Samzelius
 Per Samzelius
 Hjalmar Samzelius
 Maja Samzelius

Referenser

Tryckta källor 

 

Släkter från Närke
Svenska efternamn
Signe Linderoth-Andersson

Signe Wilhelmina Linderoth-Andersson (i riksdagen kallad Linderoth-Andersson i Hjo), född 3 april 1909 i Silbodals församling, Värmlands län, död 14 maj 2000 i Hammarby församling, Uppsala län, var en svensk politiker (Socialdemokrat).  

Hon var apoteksbiträde på apoteket Kronan i Hjo, som drevs av hennes far. Hon var gift med snickaren Åke Andersson från Fridene. 

Sedan kvinnor fick rösträtt hade kvinnorna som placerats på valbar plats varit få och endast en handfull kvinnor kommit in i riksdagen. Lokala kvinnoförbund började ställa krav på att kvinnor skulle sättas på valbar plats. S-kvinnorna kunde först inte enas om kandidat, och slöt därför upp bakom ungdomsförbundets rekommendation Signe Linderoth-Andersson. Hon placerades på tredje plats och vann när partiet gjorde ett bra val i Skaraborg.

Hon satt i Sveriges riksdags andra kammare från 1941 till 1944, invald 1940 som första kvinna från Skaraborgs läns valkrets. Hon hade två små barn under sin mandatperiod som riksdagsledamot, och fick ibland ta med sig dessa till riksdagsarbetet när hennes föräldrar, som bodde utanför Stockholm, inte kunde ta hand om dem. 
Hon tycks inte ha gjort sig märkbar under sin mandatperiod. Hon uppgav senare att hon var kritisk mot samlingsregeringens eftergiftspolitik mot Nazityskland under andra världskriget, specifikt permittenttrafiken. 

Hon ställde inte upp för omval 1944. Efter sin tid i riksdagen flyttade hon till Upplands Väsby, där hon arbetade på apotek. Hon var engagerad i Svenska Freds- och Skiljedomsföreningen.

Referenser
 Almanack för alla 1941. Stockholm: P.A. Norstedt & söner, 1940

Noter

kvinnor
Födda 1909
Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Socialdemokraterna
Avlidna 2000
Svenska politiker under 1900-talet
Hulda Skoglund-Lindblom

Hulda Skoglund-Lindblom (i riksdagen kallad Skoglund-Lindblom i Sundsvall), född 29 januari 1896, död 13 november 1972, var en svensk politiker (socialdemokrat).  

Hulda Skoglund-Lindblom kom från Sundsvall.

Hon satt i Sveriges riksdags andra kammare från 1941 till 1944, invald 1940 från Västernorrlands läns valkrets. Hon och Judith Olsson blev de första kvinnor som valdes in till riksdagen från Västernorrland.

Referenser
 Almanack för alla 1941. Stockholm: P.A. Norstedt & söner, 1940

noter 

kvinnor
Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Socialdemokraterna
Födda 1896
Avlidna 1972
Svenska politiker under 1900-talet
Anna Ronnebäck

Anna Ronnebäck (före 1942 Anna Lindqvist-Pettersson), född 19 juli 1906, död 29 december 1989, var en svensk politiker (Socialdemokrat).  

Hon satt i Sveriges riksdags andra kammare från 1941 till 1944 invald 1940 från Jämtlands läns valkrets. I riksdagen skrev hon fyra egna motioner, om ungdomsfrågor, t ex effektiviserad yrkesvägledning och om obligatorisk simundervisning.

Referenser
 Almanack för alla 1941. Stockholm: P.A. Norstedt & söner, 1940

Noter

kvinnor
Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Socialdemokraterna
Födda 1906
Avlidna 1989
Svenska politiker under 1900-talet
Kägeluddens metrostation

Kägeludden () är en metrostation inom Helsingfors metro som togs i bruk år 2017. Stationen, som har två ingångar, ligger intill Fortums tidigare huvudkontor i stadsdelen Otnäs i Esbo och innertaket har utsmyckats med ett konstverk av lysrör av konstnärsparet Grönlund–Nisunen.

Källor

Externa länkar

Helsingfors metrostationer
Esbo
Järnvägsstationer invigda 2017
2017 i Finland
Aalto-universitetets metrostation

Aalto-universitetet () är en metrostation inom Helsingfors metro som togs i bruk år 2017. Stationen, som har två ingångar, ligger på Aalto-universitetets område i stadsdelen Otnäs i Esbo och det roströda innertaket av patinerat cortenstål harmonierar med de röda tegelbyggnaderna på campus.

Källor

Externa länkar

Helsingfors metrostationer
Esbo
Järnvägsstationer invigda 2017
2017 i Finland
Javier Imbroda

Francisco Javier Imbroda Ortiz, född 8 januari 1961 i Melilla, Spanien, död 2 april 2022, var en spansk baskettränare i Liga ACB och politiker. Han tjänstgjorde som ledamot av det andalusiska parlamentet sedan 2018. Han har också varit regional kultur- och idrottsminister.

Imbroda dog av prostatacancer i Málaga den 2 april 2022, 61 år gammal.

Referenser 

Män
Spanska politiker under 2000-talet
Avlidna 2022
Födda 1961
Spanska baskettränare
Hagalunds metrostation

Hagalund () är en metrostation inom Helsingfors metro som togs i bruk år 2017. Den är ändstation för linje M2 och ligger i anslutning 
till köpcentret Ainoa i stadsdelen Hagalund i Esbo. 

Stationen är den enda metrostationen med två våningar och det stora öppna rummet med vita, bakgrundsbelysta  glasväggar vidgar sig mot biljetthallen. I taket finns 108 armaturkupor som också fungerar som akustiska dämpare. Längs underkanten  finns en LED-remsa som belyser kupan invändigt. Sexton av kuporna  är försedda med högtalare för stationsutrop.

Kim Simonssons stora vita skulptur "Emma lämnar ett spår" hälsar resenärerna välkomna till plattformen.

Källor

Externa länkar

Helsingfors metrostationer
Esbo
Järnvägsstationer invigda 2017
2017 i Finland
Precious

Precious kan syfta på:

Musik
 Precious (Chanté Moore-album) – ett musikalbum från 1992 av den amerikanska R&B-sångerskan Chanté Moore
 Precious (Ours-album) – ett musikalbum från 2002 av den amerikanska rockgruppen Ours
 Precious (musikgrupp) – en brittisk popgrupp

Film
 Precious (film) – en amerikansk långfilm från 2009 regisserad av Lee Daniels
Otto Reinhold Wrangel

Otto Reinhold Wrangel af Sauss, född 10 augusti 1681 (g.s.) på gården Hue utanför Reval, död 9 september 1744 (g.s.) i  Stockholm, var en svensk generalmajor och bruksägare.

Biografi
Wrangel var son till ryttmästaren Tönnes Johan Wrangel och dennes hustru Elisabet Dorotea Hochgräven. Han blev antagen till krigstjänst 1698 vid Riga Guvernörsregemente dar han steg i graderna under det Stora nordiska kriget. Han deltog bland annat vid Rigas belägring år 1700. 1705 erhöll han officersfullmakt som löjtnant. Därefter deltog han i kriget vid olika regementen och var en av dem som efter Slaget vid Poltava, där han för övrigt precis som kungen blev sårad i foten, följde Karl XII till Bender. Där utnämndes han av kungen till kapten vid Svea Livgarde 1711 och han fick kungens uppdrag att på Krim och runt Asov samla ihop och friköpa svenska krigsfångar. Därefter befordrades han löpande för att i början av 1718 nå majors grad och han deltog då även under Karl XII:s andra norska fälttåg. Vid detta fälttåg följde han kunde och var närvarande vid Fredrikshald då kungen blev skjuten.

Efter kriget utnämndes han till svensk adelsman 1723 och han blev slutligen överste och chef för Livgardet den 20 maj 1739. Därefter deltog han i Hattarnas ryska krig och blev 1743 satt i arrest för att han skulle ha givit krigskonseljen dåliga råd, han blev dock inte vidare åtalad utan satt endast fem månader i arresten. Han avled i Stockholm 1744.

Som bruksägare ärvde han en tredjedel av Laxå bruk från sin första svärfar Anders Lagercrona 1739 och han drev det tillsammans med de övriga arvingarna fram till sin död 1744. Han blev huvudansvarig för egendomen, då han genom sin långa militära karriär ansågs som en bra ledare.

Källor
adelsvapen.com, tab 4

Noter 

Svenska militärer under 1700-talet
Svenska generaler
Födda 1681
Avlidna 1744
Män
M/S Suldal

M/S Suldal, tidigare S/S Suldal, är ett norskt veteranfartyg från 1884. Det har gått i trafik på sjön Suldalsvatnet i Suldal i Rogaland fylke.

Historik 
Det koleldade ångfartyget, som vanligen kallades Sundalsdampen, byggdes på Stavanger Støberi & Dok i Stavanger och monterades därefter ner. Delarna transporterades med häst och vagn till Suldalsosen där fartyget sattes ihop igen. Båten började trafikera Sundalsvatn den 13 augusti 1885. 

År 1953 byggdes Suldal om och ångmaskinen byttes ut mot en  tändkulemotor med 60 hästkrafter. Hon trafikerade sträckan Nesflaten–Suldalsosen i många år och var en viktig del av den ökande turisttrafiken runt sekelskiftet. Akterut fanns en förstaklassalong med plyschklädda bänkar och i fören en enklare salong för lokalbefolkningen. Hon hade plats för två bilar på tvären över fördäck  och resan mellan Suldalsosen och Nesflaten tog två timmar. Senare anskaffades två livbåtar, som förtöjdes längs Suldalsdampen med däck över, så att ytterligare fyra bilar kunde transporteras.

Behovet av färjetransport ökade, och 1938 sattes bilfärjan Suldalsporten i trafik med Suldal som reservbåt. På vintern fick hon också rycka in när isen blev för svår för bilfärjan. Trafiken inställdes 31 december 1978 då en ny väg längs Suldalsvatnet invigdes. 

Året efter övertog Föreningen Suldalsdampen fartyget. De byggde om henne och satte henne i drift som turistfartyg på  Suldalsvatnet. Hösten 2010 togs fartyget upp på slip vid Strandaneset för renovering. Hon K-märktes av Riksantikvaren 2013 och övertogs samma år av Ryfylkemuseet. Året efter byggdes en ny slip med ett båthus där Suldalsdampen ligger än idag.

Fartyget är under renovering och planen är att det skall göra rundturer på Suldalsvatn från museigården Kolbeinstveit till den trånga passagen Suldalsporten från 2030. En begagnad ångmaskin har anskaffats, men det är osäkert när den kommer att installeras.

Källor

K-märkta fartyg i Norge
Museifartyg i Norge
Carson Meyer

Carson Meyer, född 18 augusti 1997, är en amerikansk professionell ishockeyforward som är kontrakterad till Columbus Blue Jackets i National Hockey League (NHL) och spelar för Cleveland Monsters i American Hockey League (AHL). Han har tidigare spelat för Miami Redhawks och Ohio State Buckeyes i National Collegiate Athletic Association (NCAA) och Tri-City Storm i United States Hockey League (USHL).

Meyer draftades av Columbus Blue Jackets i sjätte rundan i 2017 års draft som 179:e spelare totalt.

Statistik

Referenser

Externa länkar
Carson Meyer NHL Statistics – Hockey-Reference.com
Carson Meyer hockey stats and profile at hockeydb.com

Män
Födda 1997
Levande personer
Personer från Delaware County, Ohio
Idrottare från Ohio
Amerikanska ishockeyspelare
Amerikanska idrottare under 2000-talet
Spelare i Tri-City Storm
Ishockeyspelare i Miami Redhawks
Spelare valda i NHL Entry Draft 2017
Spelare valda av Columbus Blue Jackets i NHL Entry Draft
Alumner från Miami University
Ishockeyspelare i Ohio State Buckeyes (herrar)
Alumner från Ohio State University
Spelare i Cleveland Monsters
Spelare i Columbus Blue Jackets