kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Verdi, Nevada

Verdi (amerikanskt uttal: ) är en ort (census-designated place) i Washoe County i den amerikanska delstaten Nevada, belägen invid delstatsgränsen mot Kalifornien vid Interstate 80, i västra delen av Reno-Sparks storstadsområde. Befolkningen uppgick till 1 415 invånare vid 2010 års folkräkning; tidigare utgjorde Verdi tillsammans med Mogul, Nevada i statistiska sammanhang en del av det sammanslagna Verdi-Mogul. På andra sidan delstatsgränsen ligger grannorten Verdi, Kalifornien.

Geografi 
Verdi ligger vid Truckee River och öster om bergskedjan Verdi Range i Sierra Nevadas östra utlöpare.

Historia 
Platsen kallades under 1860-talet för O'Neils Crossing, efter mannen som uppförde en bro här 1860. Orten namngavs efter kompositören Giuseppe Verdi av Charles Crocker, grundare av Central Pacific Railroad, i samband med att den transamerikanska järnvägen drogs genom Sierra Nevada 1868. Namnet valdes genom lottdragning.

Källor 

Orter i Nevada
Washoe County
Amundsenvillan

Amundsenvillan är en tvåvåningsbyggnad i trä i Ny-Ålesund i Svalbard, som byggdes omkring 1918 som den första bostaden för sommarbesök av direktörerna för gruvföretaget Kings Bay AS.

Amundsenvillan har sitt namn efter polarforskaren Roald Amundsen, som två gånger bodde i huset och hade huvudkvarter där, dels 1925 i samband med ett misslyckat försök att nå Nordpolen med de två Dornier-flygbåtarna N-24 och N-25 från Ny-Ålesund, dels våren 1926 i samband med förberedelser att tillsammans med Umberto Nobile flyga till Nordpolen med luftskeppet Norge.

Huset låg vid tiden för uppförandet för sig självt något sydost om övrig bebyggelse. 

Huset var under 1930-talet "Nordpol Hotel" och "Nordpol bar" och efter andra världskriget bland annat sjukstuga och tandläkarklinik, innan det grundligt restaurerades 2011. Vid restaureringen återställdes andra våningen till chefsbostad, medan bottenvåningen inreddes som representationslokaler för Kings Bay AS i stil med 1930-talets hotell- och barperiod.

Källor
Museum: Amundsenvillaen i Ny Ålesund, podcast från Norsk rikskringkasting den 10 juni 2011

     

Ny-Ålesund
Byggnader och anläggningar i Svalbard
Byggnadsminnen i Svalbard
San Paolo alla Colonna

San Paolo alla Colonna, även benämnd San Paolo Decollato, var en kyrkobyggnad i Rom, helgad åt den helige Paulus. Kyrkan var belägen på resterna av Marcus Aurelius tempel vid Piazza Colonna (”Platea Columna”) i Rione Colonna.

Tillnamnet ”Colonna” anger att kyrkan var belägen vid Marcus Aurelius-kolonnen. Tillnamnet ”Decollato” avser den halshuggne Paulus, det vill säga att kyrkan särskilt var helgad åt aposteln Paulus martyrium.

Kyrkans historia
Kyrkan med tillhörande kloster uppfördes år 1596 vid Marcus Aurelius-kolonnen på initiativ av Barnabitfäderna (Den helige Paulus regularklerker). Adelsdamen Claudia Rangoni (1537–1593) hade donerat medel till Barnabitfäderna, vilket möjliggjorde uppförandet av en kyrkobyggnad. År 1589 hade påve Sixtus V låtit uppställa en staty föreställande aposteln Paulus längst upp på Marcus Aurelius-kolonnen. (Statyn är ett verk av Leonardo Sormani och Tommaso della Porta.)

Den första kyrkan på platsen var tämligen enkelt utformad. År 1597 drabbades kyrkan av en eldsvåda, men den kom att restaureras tämligen omgående på bekostnad av kardinal Pietro Aldobrandini. I början av 1600-talet grundades i kyrkan ett sällskap av advokater, vilka utan kostnad företrädde fattiga, föräldralösa barn och änkor. Påve Paulus V upphöjde år 1616 sällskapet till confraternita, det vill säga, brödraskap, med titeln Immacolata Concezione e Sant'Ivo. Året därpå, år 1617, förstördes kyrkan i en eldsvåda, men den kom att återuppbyggas. 

Den nya kyrkan var större och hyste fler altaren än den gamla. Förutom högaltaret, som pryddes av målningen Den helige Paulus upptas i den tredje himlen av Baldassarre Croce samt sidomålningarna föreställande den helige Nikolaus och den heliga Cecilia, fanns det fyra sidoaltaren; dessa var invigda åt Madonnan, den helige Josef, den helige Carlo Borromeo samt Kristi lidande. Bland kyrkans övriga målningar återfanns Den helige Paulus i fängelset av Terenzio Terenzi, Den helige Paulus predikan av Giovanni Baglione samt Den helige Paulus martyrium av Girolamo Massei. Ovanför sakristian fanns ett oratorium, där Confraternita dell'Immacolata Concezione e Sant'Ivo höll sina sammankomster.

Kyrkan revs år 1659 under påve Alexander VII:s pontifikat (1655–1667) för att sanera och utvidga Piazza Colonna. Barnabiterna flyttade då till kyrkan San Biagio dell'Anello.

Bilder

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar

Romersk-katolska kyrkobyggnader i Rom (rione Colonna)
Ej längre existerande kyrkobyggnader i Rom
Rione Colonna
Kyrkobyggnader helgade åt den helige Paulus
Romersk-katolska kyrkobyggnader invigda 1596
Mats Wedin

Mats Wedin kan syfta på:

* Mats Wedin (född 1951), svensk pianist och nöjesparkschef
 Mats Wedin (född 1963), svensk botaniker och lichenolog
3832 Shapiro

3832 Shapiro eller 1981 QJ är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 30 augusti 1981 av den amerikanske astronomen Edward L.G. Bowell vid Anderson Mesa Station. Den är uppkallad efter den amerikanske astronomen 

Asteroiden har en diameter på ungefär 16 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Themis.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Themis-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av E Bowell
Astronomiska upptäckter 1981
3869 Norton

3869 Norton eller 1981 JE är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 3 maj 1981 av den amerikanske astronomen Edward L.G. Bowell vid Anderson Mesa Station. Den är uppkallad efter den amerikanske astronomen 

Asteroiden har en diameter på ungefär 8 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av E Bowell
Astronomiska upptäckter 1981
3853 Haas

3853 Haas eller 1981 WG1 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 24 november 1981 av den amerikanske astronomen Edward L.G. Bowell vid Anderson Mesa Station. Den är uppkallad efter den amerikanske amatörastronomen 

Asteroiden har en diameter på ungefär 8 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av E Bowell
Astronomiska upptäckter 1981
Gemünden

Gemünden kan syfta på:

Geografi

Tyskland
 Gemünden am Main – en stad i Bayern
 Gemünden, Hunsrück – en kommun i Rheinland-Pfalz
 Gemünden, Westerwald – en kommun i Westerwaldkreis i Rheinland-Pfalz
 Gemünden (Felda) – en kommun i Hessen
 Gemünden (Wohra) – en stad i Hessen
RS14 Stavanger

RS14 Stavanger är ett räddningsfartyg byggd för norska Redningsselskapet 1901 efter ritningar av Colin Archer. Hon var i tjänst till 1937.

Historia
RS14 Stavanger stationerades på Titran i Tröndelag 1901, som en följd av katastrofen 1899 då 29 fartyg förliste och 140 fiskare omkom i en svår orkan. Räddningsfartyget blev kvar på Titran ända till 1938 då hon såldes till Jul Nielsen och användes som fritidsbåt.

Jul Nielsen var en erfaren sjöman och seglade fartyget över Atlanten, i Medelhavet, i Nordsjön och längs hela norska kusten. RS14 blev den mest kända veteranbåten i norska farvatten. Efter flera omfattande renoveringar såldes RS14 till Stiftelsen Tollerodden och blev ett museifartyg vid det gamla varvet i Larvik.

Referenser

Externa länkar
RS14 Stavanger.youtube.com. Lyssnad 26 januari 2019.

Norska räddningsfartyg
Norska veteranfartyg
Fartyg sjösatta 1901
Viagra Boys

Viagra Boys är ett svenskt band som spelar vad som kan beskrivas som en blandning av street blues, punk och krautrock.

Bandet bildades 2016 av musiker med bakgrund i band som Les Big Byrd, Pig Eyes och Nitad.

2018 gav de ut sitt första album Street Worms. Nils Hansson på DN beskrev gruppen som "ett stökigt, monotont rockband som gapar så envetet om ett liv på fel sida om marginalerna, där det machohårda mest sitter på ytan och det därunder mer liknar svart satir", och gav albumet en femma i betyg.

Hansson tog även med Street Worms på sin "top five"-lista i december 2018, där DN:s olika musikkritiker valde "årets bästa skivor". Hans motivering löd "Sex slashasiga halvveteraner från Stockholm samlar ihop sig till en stenhårt sammanhållen spretighet."

I maj 2019 vann bandet IMPALA:s (Independent Music Companies Association) "Album of the Year Award" för Street Worms.

Bandet turnerade under våren och sommaren 2019 i Storbritannien, Kanada och USA och spelade då bland annat på Bowery Ballroom i New York.

I januari 2021 släppte Viagra Boys sitt andra album Welfare Jazz.

Bandets gitarrist och medgrundare Benjamin "Benis" Vallé (1974–2021) avled i oktober 2021.

Diskografi 

 2016 – Consistency of Energy (EP, Push My Buttons)
 2017 – Call of the Wild (EP, Push My Buttons)
 2018 – Street Worms (Album, Year0001)
 2020 – Common Sense (EP, Year0001)
 2021 – Welfare Jazz (Album, Year0001)
 2022 – Cave World (Album, Year0001)

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats
Viagra Boys på Discogs

Svenska musikgrupper
Musikgrupper bildade 2016
Grammis-vinnare
Saku Mäenalanen

Saku Petteri Mäenalanen, född 29 maj 1994 i Torneå, är en finländsk professionell ishockeyforward som spelar för Oulun Kärpät i Liiga. Han har tidigare spelat för Pelicans i Liiga, Carolina Hurricanes i NHL, Charlotte Checkers i AHL och Jokerit i KHL.

Mäenalanen draftades i femte rundan i 2013 års draft av Nashville Predators som 125:e spelare totalt.

Mäenalanen ingick i det finländska landslag som vann den olympiska ishockeyturneringen 2022 i Peking.

Referenser

Externa länkar
Saku Maenalanen NHL Statistics – Hockey-Reference.com
Saku Maenalanen hockey statistics and profile at hockeydb.com
Saku Maenalanen – player profile at The Hockey News

Finländska ishockeyspelare
Finländska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 2022
Spelare i Oulun Kärpät
Spelare i Pelicans
Spelare i Kajaanin Hokki
Spelare i Carolina Hurricanes
Spelare i Charlotte Checkers (2010–)
Spelare i Jokerit
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2022 från Finland
Tävlande i ishockey vid olympiska vinterspelen 2022
Spelare valda i NHL Entry Draft 2013
Spelare valda av Nashville Predators i NHL Entry Draft
Personer från Torneå
Födda 1994
Levande personer
Män
Finländska idrottare under 2000-talet
Kepler (opera)

Kepler är en opera i två akter med musik av Philip Glass till ett libretto på tyska och latin av Martina Winkel.

Historia
Operan hade premiär den 20 september 2009 på Landestheater i den österrikiska staden Linz med Dennis Russell Davies som dirigent. Librettot bygger på 1600-tals astronomen och matematikern Johannes Keplers liv och öden. Verket var en beställning av Linz Landestheater och Linz09 (för att fira stadens utnämning till Europeisk kulturhuvudstad). Operan hade amerikansk premiär i maj 2012 vid Spoleto Festival; dirigerad av John Kennedy och i regi av Sam Helfrich, i en engelsk översättning av Saskia M. Wesnigk-Wood.

Det var den tredje operan av Glass som var inspirerad av en fysiker, efter Einstein on the Beach (1976) och Galileo Galilei (2002).

Handling 
"Fragment av vetenskapsmannen Johannes Keplers liv och idéer kontrasteras med segment från skapelsehistorien och dikter av Andreas Gryphius, vilka skildrar Europa under Trettioåriga kriget."

Akt 1 
 Prolog
 I.   Questions 1
 II.   Polyeder
 III.  Genesis 
 IV.  Gryphius —Auf die Nacht (Upon the Night)
 V.   Physica Coelestis
 VI.  Gryphius 2
 VII.  Questions 2
 VIII.  Gryphius 3—Eyes. Optical Paradox

Akt 2 
 I.   On Astrology
 II.  Gryphius 4—To the Stars
 III.  Hypotheses
 IV.  Gryphius 5:—Tears of the Fatherland
 V.   Ephemerides
     Epilog

Referenser

Källor
Linz09 Kepler Premiere. Accessed 5 October 2009
ORF, Ö1, Kepler: Philip-Glass-Oper in Linz (in German). Accessed 5 October 2009
 Nature 462, 724 (accessed 10 december 2009) ; Published online 9 december 2009
  Review: Kepler: the new Philip Glass opera    
  Rosenblum, Joshua，“Recordings: Glass: Kepler”, Opera News 75. 12  (Jun 2011): 63.

Operor av Philip Glass
Tyskspråkiga operor
Musikåret 2009
Teateråret 2009
Tyska operor
Yoann Lebourgeois

Yoann Lebourgeois född 28 april 1985, är en fransk travkusk och montéryttare. Han har bland annat vunnit Frankrikes största montélopp, Prix de Cornulier två gånger, 2012 med Quif de Villeneuve och 2018 med Traders.

Karriär 
Yoann Lebourgeois är son till travtränaren Laurent Lebourgeois, och började sin travkarriär som lärling hos Joël Hallais. Lebourgeois har specialiserat sig på art rida montélopp, men har även tagit framgångar i sulkylopp. Han kör och rider ofta lopp åt tränaren Philippe Allaire.

Lebourgeois har vunnit flest montélopp i Frankrike tre år i rad (2012, 2013, 2014) och har därför tilldelats utmärkelsen Étrier d'or. 

I juni 2017 passerade han  segrar.

Den 17 december 2018 var Lebourgeois inblandad i en olycka på Hippodrome des Hunaudières i Le Mans tillsammans med Jarmo Niskanen och Adrien Ernault. Lebourgeois kastades ur sulkyn och fick föras till sjukhus tillsammans med Niskanen. Lebourgeois fick inga frakturer, men däremot skador i ansiktet och i ena ögat.

Större segrar i urval

Referenser

Noter

Externa länkar	

Franska travkuskar
Franska montéryttare
Födda 1985
Män
Levande personer
Mathilda Lundström (handbollsspelare)

Eva Mathilda Lundström, född 20 december 1996, är en svensk handbollsspelare (högersexa). Hon spelar sedan 2022 i Silkeborg-Voel.

Karriär 
Lundström började spela handboll i Skogås HK när hon var 8 år men då hon var 14 år bytte hon klubb till  Huddinge HK. 2010 drabbades Lundström av en korsbandsskada. Rehabiliteringen gick bra och 2016 bytte hon klubb till Spårvägens HF, som då spelade i elitserien. Efter två säsonger i Spårvägen bytte hon klubb till Skuru IK för att få fortsätta spela i elitserien. Under tre säsonger i Skuru utvecklades Mathilda Lundström till en av elitseriens bästa högersexor. 2020 bytte hon klubb till IK Sävehof. Hon var del av den trupp som tog SM-guld 2022. Sedan 2022 spelar hon för danska Silkeborg-Voel.

I mars 2018 fick hon debutera i landslaget i en EM-kvalmatch mot Serbien. I laguttagningen inför EM i Frankrike kom Mathilda Lundström med i truppen. Hon har sedan tillhört landslagstruppen i VM 2019 och i EM 2020 och i OS 2020.

Referenser

Externa länkar 
 Mathilda Lundström på Handbollslandslaget.se

Levande personer
Kvinnor
Svenska handbollsspelare
Födda 1996
Spelare i Spårvägens HF
Spelare i Skuru IK Handboll
Spelare i IK Sävehof
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2020 från Sverige
Tävlande i handboll vid olympiska sommarspelen 2020
Eva Maria von Schantz

Eva Maria von Schantz, född Petre 22 juni 1703 i Stockholm, död 16 mars 1798, var en svensk brukspatron.

Biografi
Eva Maria von Schantz var det yngsta barnet till brukspatronen och handelsmannen Robert Petre (1661–1716) och hans hustru Eva Leijel (1660–1743). Som 18-åring gifte hon sig med hovjunkaren Ludvig von Schantz. 

Eva Maria von Schantz växte upp i en miljö präglad av järnbruksdrift och handel. Föräldrarna tillhörde släkter som några generationer tidigare hade invandrat från Skottland och etablerat sig i Sverige. På mödernet härstammade hon även från släkterna Dress och Schaeij som inkommit till Sverige i tjänst hos Louis De Geer och Willem de Besche i början av 1600-talet. I Eva Maria von Schantz släkt fanns det även flera kvinnliga brukspatroner som tog vid bruksdriften när de blev änkor, bland andra hennes moster. 1761 ärvde Eva Maria von Schantz, tillsammans med sin syster Margareta, kusinen Jacob Möhlmans förmögenhet. Därefter förvärvade hon bland annat det så kallade gamla riksdagshuset på Riddarholmen som bostad samt Götarsvik i Närke.

Under den senare delen av 1700-talet ägde Eva Maria von Schantz bland annat Hammarby bruk, Ekeby Hammar och Kåfalla bruk i Västmanland samt Wira bruk i Uppland. Hon var även delägare i Holms bruk samt Norrhammar i Västmanland.

Familj
Eva Maria och Ludvig von Schantz fick fem barn som nådde vuxen ålder, nämligen majoren och bruksledaren vid Wira bruk Christian Robert von Schantz (1722–1780), lagmannen Jakob Ludvig von Schantz (1723–1817), majoren Ulrik Eberhard von Schantz (1726–1793), Överste löjtnanten Fredrik Adam von Schantz (1728–1779) och Eva Adriana von Schantz (1730–1806), gift med Ryttmästaren Nils Svedenstjerna (1726-1762)  . 

1730 dog maken Ludvig von Schantz. Eva Maria von Schantz gifte aldrig om sig. Hon dog 1798 i en ålder av 94 år och begravdes i Storkyrkan i Stockholm.

Referenser 

Personer från Stockholm
Födda 1703
Avlidna 1798
Kvinnor
Stockblånad

Stockblånad är en skada som uppstår på sågtimmer och orsakas av blånadssvampar.

1946 var stockblånad den utan tvivel mest utbredda skadan på sågtimret och medförde stora värdeförluster för den svenska sågverksindustrin.

För att förhindra att blånadssvampar utvecklas i sågtimmer som måste förvaras i skogen över en sommar bör vattenhalten hållas så hög som möjligt. Det kan bland annat uppnås genom att virket förvaras obarkat.

Vissa undersökningar har visat att irullningstiden av timmer i flottled hade en dominerande betydelse för den senare utvecklingen av svampskador både i barkat och obarkat timmer.

Referenser 

Skogsbruk
Makoma Lekalakala

Makoma Lekalakala, född 1 september 1964 i Soweto, Johannesburg i Sydafrika är en sydafrikansk aktivist som är ordförande för Earthlife Africa, Johannesburgsavdelningen. Tillsammans med Liz McDaid har hon fått 2018 års Goldman Environmental Prize för att de i domstol lyckats stoppa ett avtal med Ryssland om kärnkraftsamarbete.

Biografi
Makoma Lekalakala växte upp i Soweto. På 1950-talet började hennes far tala om Black Power, men hon förstod inte vad han menade. Vid studentupproret hösten 1976 dödades hennes far och många av hennes äldre kamrater och då förstod hon ord som svart makt.

1982 tog Lekalakala studenten och hon började arbeta i en butik och engagerade sig i facket. Hon arbetade för kvinnors rättigheter och social och ekonomisk rättvisa. 

1996 fick Sydafrika en ny grundlag, där bland annat kvinnors rättigheter blev en viktig del. I slutet på nittiotalet genomförde Civilsamhället i en  kongress med Jubilee SA, en rörelse för skuldavskrivning och ekonomisk rättvisa i utvecklingsländer. 2004 började Lekalakala arbeta för Jubilee SA. Nu gällde det även landets ekologiska skuld, Sydafrika var helt beroende av kolkraftverk. 2008 blev hon ombedd av Tristen Tailor i Earthlife Africa att arbeta för dem i Johannesburgsavdelningen. Earthlife samarbetar med Naturskyddsföreningen. Då Jacob Zuma blev president ville han i hemlighet initiera ett kärnkraftsprogram med hjälp av Ryssland. Earthlife fick kännedom om detta och kontaktade SAFCEI. Lekalakala och SAFCEI:s ordförande Liz McDaid reste runt i Sydafrika och informerade om regeringens planer och risken med kärnkraft och de stora kostnaderna.

2016 producerades 237 TWh elektricitet i Sydafrika, varav 86% producerades med kol, medan sol och vind gav cirka 2%. Sedan mitten av 1980-talet har Sydafrika 2 kärnkraftsreaktorer i Koeberg som producerar cirka 5% av elen. Efterfrågan på el överstiger tillgången vilket återkommande framtvingar tillfälliga bortkopplingar av stora elområden.

Stämningsansökan
Det ryska bolaget Rosatom hade tecknat avtal med Sydafrika om att bygga 10 kärnkraftsanläggningar runt om i landet. Det första planerades vid hamnstaden Port Elizabeth och skulle kylas av havsvatten. Temperaturen i havet skulle höjas vilket skulle äventyra det småskaliga fisket i området och många fiskare skulle förlora sin försörjning.

Earthlife och SAFCEI engagerade advokater som arbetade gratis. I oktober 2015 lämnade Lekalakala och MaDaid in en stämningsansökan till domstolen i Kapstaden mot presidenten och hans regering för att stoppa kärnkraftsprogrammet. Man utmanade både landets president och Vladimir Putin.

Den 26 april 2017 kom domen från Västra Kapprovinsens Högsta domstol. Avtalet med Rosatom stred mot grundlagen och ogiltigförklarades.

Utmärkelser
År 2018 tilldelades Makoma Lekalakala och Liz McDaid Goldman Environmental Prize för region Afrika för att de lyckades stoppa ett massivt kärnkraftsprogram.

Referenser

Noter

Tryckta källor
 

Sydafrikanska aktivister
Levande personer
Födda 1964
Kvinnor
Personer från Soweto
Port Costa, Kalifornien

Port Costa är en ort (census-designated place) i Contra Costa County i västra Kalifornien, med 190 invånare vid 2010 års federala folkräkning.

Geografi 
Port Costa är beläget vid södra sidan av Carquinezsundet där Sacramento River och San Joaquin River har sitt gemensamma utlopp i San Francisco Bay.

Historia 
Orten grundades 1879 som ett färjeläge för en järnvägsfärja, för Central Pacific Railroads del av den transamerikanska järnvägen. Här korsade tågen Carquinezsundet från Benicia och anslöt till den västligaste järnvägssträckan mot Oakland. Det första postkontoret öppnades 1881. Orten blev senare även en betydande hamn för utskeppning av vete från Kalifornien.

I samband med att veteexporten minskade och att en ny järnvägsbro uppfördes 1930 vid Martinez kom orten att förlora sin betydelse som hamn. Sedan 1960-talet är Port Costa mest känt för sina antikhandlare och som samlingsplats för MC-entusiaster.

Källor 

Orter i Kalifornien
Contra Costa County
Orter grundade 1879
Simon Niepmann

Simon Niepmann, född 2 augusti 1985 i Lörrach, är en schweizisk roddare.

Niepmann blev olympisk guldmedaljör i lättvikts-fyra utan styrman vid sommarspelen 2016 i Rio de Janeiro.

Källor 

Schweiziska roddare
Världsmästare i rodd
Europamästare i rodd
Schweiziska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 2016
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2016 från Schweiz
Tävlande i rodd vid olympiska sommarspelen 2016
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2012 från Schweiz
Tävlande i rodd vid olympiska sommarspelen 2012
Personer från Lörrach
Födda 1985
Levande personer
Män
Broddmans

Broddmans var en butikskedja inom foto, radio, grammofonskivor, TV och musikinstrument som under sin glansperiod under 1970-talet hade ett tjugotal butiker i Sverige och även en i Köpenhamn.

Broddmans, Broddmans, Broddmans! 
Grundaren George Broddman (1902–1985), född Georg Brodowitz, var fotograf och annonschef för tidningen Fotohandlaren då han kom över en butikslokal i hörnet av Storgatan och Skeppargatan i Stockholm. Att fotografera började bli populärt i slutet av 1940-talet då färgfilm och billiga lådkameror från Kodak och Agfa blev tillgängliga. Broddman såg en möjlighet att sälja fotofilm, framkallning och kameror ännu billigare.

Under slutet av 1950-talet hade grammofonskivan, tack vare den lätthanterliga vinylskivan, blivit en storsäljare. 800 fackhandlare sålde grammofonskivor och Georg Broddman hakade på. På Storgatan 10 öppnade han en välsorterad skivbutik som var billigast i stan. 

Under mitten av 1950-talet kom televisionen på allvar till Sverige och i hörnbutiken Storgatan 4 såldes allt från brödrostar till stora dyra TV-möbler med både inbyggd radio och grammofon samt även barskåp! Alla Tv- och radioapparater var på den tiden tillverkade i Europa med undantag för några små batteridrivna reseradioapparater som gjordes i Japan. Allt gick att sälja ty behovet av TV-apparater var omättligt även om programutbudet litet på den tiden. Man tittade dock på allt som rörde sig och även på de oändliga pausslingorna som gick om och om igen! 

Med aggressiv marknadsföring, bland annat genom Radio Nord, där programledaren Larsan Sörenson uppfann sloganen Broddmans, Broddmans, Broddmans! Nu hade Georg Broddman öppnat sitt flaggskepp, butiken i Stockholms konserthus, och snart även butiker i Malmö, Göteborg, Helsingborg, Halmstad, Uppsala, Västerås, Örebro och Köpenhamn. Affärsmodellen var lågpris med märkesvaror och det egna varumärket IFBA (Ing. Firma Broddman Aktiebolag). Nya stora aktörer inom el- och tele började nu alltmer etablera sig och tog väsentliga marknadsandelar från Broddmans.

George Broddmans son John (1937–2006) övertog ledarskapet, för att se hela verksamheten gå i konkurs i början av 1980-talet.

Referenser 
 Digitaltmuseum: George Broddman (1902-1985)
 Projekt Runeberg: George Broddman
 Svenska Radioarkivet: George & John Broddman
 Svensk Mediadatabas: Broddmans
 Handelsrådet: Skivhandlare

Svenska butikskedjor