kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
7486 Hamabe

7486 Hamabe eller 1994 XJ1 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 6 december 1994 av den japanska astronomen Takao Kobayashi vid Ōizumi-observatoriet. Den är uppkallad efter Masaru Hamabe.

Asteroiden har en diameter på ungefär 3 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av Takao Kobayashi
Astronomiska upptäckter 1994
7487 Toshitanaka

7487 Toshitanaka eller 1994 YM är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 28 december 1994 av den japanska astronomen Takao Kobayashi vid Ōizumi-observatoriet. Den är uppkallad efter amatörastronomen Toshinari Tanaka.

Asteroiden har en diameter på ungefär 8 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Eunomia.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Eunomia-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av Takao Kobayashi
Astronomiska upptäckter 1994
Balthazar Grill

Andreas Balthazar Grill, född 3 oktober 1857  i Lerbäcks socken, Örebro län, död 10 augusti 1942 i Djursholm, Danderyds församling, Stockholms län var en svensk industriman.

Balthazar Grill var son till Andreas Grill. Efter mogenhetsexamen i Örebro 1876 studerade Grill vid Uppsala universitet 1876–1878 och erhöll därefter praktisk utbildning som bankman i bland annat Stockholm och Hamburg. 1888–1890 var han först privatsekreterare hos vapenfabrikanten Thorsten Nordenfelt i London och därefter anställd vid Nordenfelt Guns and Ammunition Company limited i London, den stora firman för kulsprutetillverkning enligt Nordenfelts patent. Återkommen till Sverige knöts Grill till Gysinge bruk som chef för dess kontor i Stockholm. 1896–1916 var han VD för AB Gerh. Arehns Mekaniska Verkstad. Under Grills ledning upparbetades detta företag i hög grad och firmans automatmaskiner erhöll internationellt anseende och exporterades i alla delar av världen. Grill var 1896–1932 även styrelseledamot i bolaget. I Djursholm var han vice ordförande i kommunalnämnden 1903–1913 och tillhörde stadsfullmäktige 1903–1917. Han var ledamot av styrelsen för bland annat Uppsala-Gäfle järnvägsaktiebolag 1910–1933. Balthazar Grill är begravd på Djursholms begravningsplats.

Källor 
 
Noter

Personer inom Sveriges näringsliv under 1800-talet
Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Svenska kommunalpolitiker
Personer från Lerbäcks socken
Gravsatta på Djursholms begravningsplats
Födda 1857
Avlidna 1942
Män
Warberg, Niedersachsen

Warberg är en kommun och ort i Landkreis Helmstedt i förbundslandet Niedersachsen i Tyskland.

Kommunen ingår i kommunalförbundet Samtgemeinde Nord-Elm tillsammans med ytterligare fem kommuner.

Referenser 

Kommuner och städer i Landkreis Helmstedt
Brunsleberfeld

är ett obebott kommunfritt område i Landkreis Helmstedt sydväst om Räbke i förbundslandet Niedersachsen i Tyskland.

Referenser 

Kommunfria områden i Niedersachsen
Königslutter

är ett obebott kommunfritt område i Landkreis Helmstedt sydväst om Königslutter am Elm i förbundslandet Niedersachsen i Tyskland.

Referenser 

Kommunfria områden i Niedersachsen
Helmstedt (kommunfritt område)

Helmstedt är ett obebott kommunfritt område i Landkreis Helmstedt nordväst om Helmstedt i förbundslandet Niedersachsen i Tyskland.

Referenser 

Kommunfria områden i Niedersachsen
Mariental (kommunfritt område)

Mariental är ett obebott kommunfritt område i Landkreis Helmstedt i förbundslandet Niedersachsen i Tyskland.

Referenser 

Kommunfria områden i Niedersachsen
Schöningen (kommunfritt område)

Schöningen är ett obebott kommunfritt område i Landkreis Helmstedt i förbundslandet Niedersachsen i Tyskland.

Referenser 

Kommunfria områden i Niedersachsen
Armand Gagné

Armand Gagné, född 1771, död 1792, var adoptivson till kung Ludvig XVI av Frankrike och drottning Marie Antoinette. 

Armand Gagné var föräldralös, och han och hans tre äldre syskon togs om hand av hans fattiga farmor. År 1776 blev den femåriga Gagné nästan påkörd av Marie Antoinette. Hon blev förtjust i barnet och bestämde sig att ta hand om det. Gagné själv var ovillig, men hans farmor var tacksam av ekonomiska skäl. Han växte upp vid hovet, men levde där under ett slags inkognito, då han informellt var medlem av kungafamiljen men inte var prins och inte spelade någon roll i hovetiketten. Han ska ha blivit mycket bortskämd, och haft ett hett temperament. Vid franska revolutionens utbrott 1789 lämnade han kungafamiljen, eftersom han fått republikanska sympatier. Han blev soldat i revolutionsarmén, och dog i Slaget vid Jemappes 1792.

Referenser 

Födda 1771
Avlidna 1792
Män
Personer under franska revolutionen
Marie-Antoinette
Franska militärer under 1700-talet
Jean Amilcar

Jean Amilcar, född 1781, död 1796, var adoptivson till kung Ludvig XVI av Frankrike och drottning Marie Antoinette. 

Han var en slavpojke från Franska Senegal som Frankrikes guvernör Stanislas de Boufflers tog med sin vid sin hemkomst till Frankrike och gav i gåva till drottningen, som frigav honom, adopterade honom, döpte honom och placerade honom i en internatskola. När drottningen fängslades 1792 upphörde hon att betala terminsavgiften, och Amilcar kastades ut på gatan. Det har traditionellt uppgivits att han, oförmögen att försörja sig, ska ha svultit ihjäl. Senare forskning har dock visat att han blev omhändertagen av en av sina lärare, som framgångsrikt utverkade statligt bidrag för före detta slavar av regeringen, som gjorde det möjligt för Amilcar att studera konst i Paris. Han avled på sjukhus i Paris 1796.

Referenser 

Födda 1781
Avlidna 1796
Män
Personer under franska revolutionen
Marie-Antoinette
Franska slavar
Fria patriotiska fronten

Fria patriotiska fronten (arabiska التيار الوطني الحر, at-Tayyār al-Waṭanī al-Horr) är ett libanesiskt parti. Partiet är grundat av landets nuvarande president Michel Aoun och har varit populärt bland kristna väljare.

Till partiets ideologi hör bland annat nationalism och liberalkonservatism.

I valet 2018 fick partiet 18 representanter till parlamentet.

Källor 

Politiska partier i Libanon
Landkreis Saulgau

Landkreis Saulgau var ett distrikt (Landkreis) i sydöstra delen av det tyska förbundslandet Baden-Württemberg, som fanns från 1938 till 1 januari 1973. Distriktets huvudort och största kommun var Saulgau (sedan 2000 Bad Saulgau).

Historia 
Distriktets område tillhörde före 1800 mestadels till Främre Österrike (tyska Vorderösterreich). 1805 kom området till Kungariket Württemberg och distrikten (tyska Oberämter, från och med 1934 Kreise) Saulgau och Riedlingen grundades. 1938 förenades distrikten Saulgau och Riedlingen till Landkreis Saulgau. Efter andra världskriget var distriktet en del av den franska ockupationszonen och blev 1952 en del av det nya förbundslandet Baden-Württemberg. 1 januari 1973 upplöstes Landkreis Saulgau. De flesta av distriktets kommuner kom antingen till Landkreis Biberach eller Landkreis Sigmaringen. 14 kommuner kom till Landkreis Ravensburg och 2 kom till Landkreis Reutlingen.

Städer och kommuner 
Distriktet bestod när det grundades 1938 av 89 kommuner, därav 5 städer (Bad Buchau, Mengen, Riedlingen, Saulgau och Scheer). På grund av en reform förlorade distriktet i början av 1970-talet några kommuner till andra distrikt och några kommuner blev delar av andra, större kommuner. Tabellen visar alla kommuner innan reformen.

Referenser

Vidare läsning 

 

Baden-Württembergs geografi
Stater och territorier upplösta 1973
Ruuth i Västergötland

Ruuth i Västergötland var en svensk adelsätt med ursprung från frälsegården Kärrtorp i Larvs socken, Skaraborgs län (numera Västergötland). Ätten adlades 1590, introducerades 1640 på nummer 271, och utdog efter 1686. Gärden Kärrtorp och det heraldiska vapnet ärvdes med smärre ändring från svenska frälsemannen Jon Andersson vilken ätten härstammade från på mödernet. Ätten har inte något samband med den finländska ätten Ruuth i Finland. 

Vapen: Skölden kluven, höger i guld tre blå rutor, två över en, vänster i silver med en framkommande halv fläkt örn.

Kända medlemmar
Rasmus Nilsson (Rudt) i Kärrtorp i Larvs socken, Skaraborgs län. Uppgives varit från Norge. Levde ännu 1565 (Fs.). Gift med Ingrid Andersdotter, dotter av Anders Svensson till Rylanda
Nils Rasmusson, till Kärrtorp. Underskrev bland andra frälsemän från Västergötland trohetsförsäkran till hertig Johan 1568-08-15. Underskrev adelns försäkran med avseende på stadgan om kunglig och furstlig rättighet 1582-01-27. Upptages i registret över Sveriges adel 1586. Underskrev arvsföreningen vid riksdagen i Stockholm 1590-03-07. Fick 1590-03-12 av hertig Carl förläningsbrev på Kärrtorp och 1590-03-25 såsom systerson till Ulf och Joen Anderssöner, vilka år 1534 fått adlig frihet och frälse av konung Gustaf I, stadfästelse för sig av konung Johan III å samma deras brev, med lika friheter och villkor som andra adelsmän i Sverige. Död 1599.
Jöns Nilsson Ruuth. Fick 1599-06-29 förläningsbrev på Kärrtorp. Död 161(7).
Per Nilsson Ruuth, till Kärrtorp, för vilken gård han erhöll förläningsbrev 1618-01-21. Ätten introducerades 1640-02-01 under nr 231, vilket sedan ändrades till 271, och fick ätten sedermera till skillnad från de andra adliga ätterna Ruuth namnet Ruuth i Västergötland. Levde 1646, men var död 1651. Gift med Elin Jönsdotter Lilliebielke, dotter av Jöns Henriksson (Lilliebielke, nr 273) och Metta Bengtsdotter (Lilliehöök).
Jöns till Påarp (Påtorp) i Dala socken, Skaraborgs län. Var 1656 kornett vid Västgöta kavalleriregemente. Löjtnant vid Västgöta kavalleriregemente 1659-02-11. Stupade 1676-08-17 i slaget vid Halmstad. Gift före 1657 med Maria Lilliehöök af Gälared och Kolbäck (nr 66) i hennes 1:a gifte (gift 2:o med ryttmästaren Erik Bengtsson Ulfsköld, i hans 1:a gifte, död 1712), levde 1692, men var död 1697, dotter av Måns Christoffersson Lilliehöök af Gälared och Kolbäck, och Anna Eriksdotter.
Helena. Gift före 1691-04-27 med soldaten Hans Svensson.
Anna Catharina, död omkring 1700. Gift efter 1698-03-21 med löjtnanten Lars Kafle (död 1740), i hans 1:a gifte, död 1740.
Carin, levde ogift 1687.
Meinart, levde 1686. med honom tros ätten ha utslocknat.
Elin, levde 1680-03-19, men var död 1681-05-19. Var gift redan 1663, men med vilken är ej känt.

Gården Kärrtorp ägdes senare av friherre och landshövding Gustav Leijonhufvud, herre till Åda i Västergötland, Lagmansholm, Hjälmarsberg, Hökerum, Hageby i Sveneby socken, Brunnby i Irsta socken och Hulteby i Småland, vilken skall ha avlidit på gården Kärrtorp 1658.

Referenser

Noter

Svenska adelsätter
Ivy Shao

Ivy Shao (traditionell kinesiska: 邵雨薇; förenklad kinesiska: 邵雨薇; pinyin: Shao Yu Wei), född 21 september 1989, är en taiwanesisk skådespelare och sångare.

Filmografi

TV-serier (urval)
CSIC 2 (CTV, 2019)
Love & π (TTV, 2018)
Sweet Combat (Hunan TV, 2018)
Game Not Over (Coture, 2017)
The Perfect Match (SETTV, 2017)
Back to 1989 (SETTV, 2016)
Mei Li De Mi Mi (Hunan TV, 2015)
Xiao Hua De Tie Shen Gao Shou (iQIYi, 2015)
When I See You Again (TTV, 2015)
Love at Second Sight (Hunan TV, 2014)
Fabulous 30 (SETTV, 2014)
A Hint of You (SETTV, 2013)
Confucius (CTV, 2012)
Skip-Beat! (FTV, 2011) cameo

Källor

Externa länkar 

 

Födda 1989
Taiwanesiska skådespelare
Levande personer
WP:Projekt Kina
Personer i Taiwan under 2000-talet
Personer från Taipei
Kvinnor
Evandro Guerra

Evandro Motta Marcondes Guerra, född 27 december 1981 i Ibirá, är en brasiliansk volleybollspelare. Guerra blev olympisk guldmedaljör i volleyboll vid sommarspelen 2016 i Rio de Janeiro.

Källor 

Brasilianska volleybollspelare
Brasilianska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 2016
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2016 från Brasilien
Tävlande i volleyboll vid olympiska sommarspelen 2016
Brasilianska idrottare under 2000-talet
Födda 1981
Levande personer
Män
Personer från São Paulo (delstat)
Volleybollspelare i Brasil VC
Volleybollspelare i Kuwait SC
Volleybollspelare i Sada Cruzeiro Vôlei
Volleybollspelare i Suntory Sunbirds
Volleybollspelare i SESI-SP
Volleybollspelare i UPCN Voley Club
Volleybollspelare i CC Bolivar
Volleybollspelare i New Mater Volley
Volleybollspelare i Aris Thessaloníki
Volleybollspelare i Floripa Esporte Clube
Volleybollspelare i Unisul Esporte Clube
Volleybollspelare i Minas Tênis Clube
Volleybollspelare i Interclínicas
Volleybollspelare i Esporte Clube União Suzano
Volleybollspelare i EC Banespa
Guds cedrar

Guds cedrar (arabiska: أرز الرب Horsh Arz el-Rab, franska: Cèdres de Dieu) är en rest av de stora skogar av cederträd som en gång fanns i Libanonbergen. Skogen, som ligger i norra Libanon, öster om Qadishadalen och byn Bcharré, på berget Makmels sluttning, på mellan 1 900 och 2 050 meters höjd över havet, består av cirka 375 större libanoncedrar (Cedrus libani), och är sedan 1939 skyddad enligt lag. År 1998 upptogs cederskogen, tillsammans med Qadishadalen, på Unescos världsarvslista. Skogen är klassad som ett kulturarv då Libanons cederskogar historiskt, till och med antiken, haft stor betydelse som byggnadsmaterial, bland annat hämtades timmer till religiösa byggnader från dessa skogar. Libanons cedrar omskrivs även i många äldre texter, bland annat nämns de 103 gånger i Bibeln. Cederträdet har också ett nationellt symboliskt värde för landet Libanon och är avbildat på Libanons flagga. Skogen är därtill viktig som en av få platser där skog med libanonceder ännu finns kvar i relativt opåverkat tillstånd.

De äldsta träden i skogen Guds cedrar är två libanoncedrar som sägs vara över 3 000 år gamla. Tio andra sägs vara över 1 000 år gamla. Resten av de stora cedrarna beräknas vara några hundra år gamla. De fyra högsta når en höjd på 35 meter. Omkretsen på stammen för dessa träd är mellan 12 och 14 meter.

Källor

Externa länkar 

Skogar i Libanon
Världsarv i Libanon
Världsarv inskrivna 1998
Eberhard Curio

Eberhard Curio, född 22 oktober 1932 i Berlin, död 11 september 2020 i Bochum, var en tysk zoolog.

Curio studerade vid Freie Universität Berlin och han forskade sedan vid Max-Planck-Institut für Verhaltensphysiologie (ett institut som undersöker människans och djurens beteende). Han undervisade mellan 1964 och 1967 vid Tübingens universitet samt 1968 vid Ruhruniversitetet i Bochum där han blev professor. Han etablerade 1995 tillsammans med andra zoologer ett projekt för att bevara endemiska arter i Filippinerna. Året 1998 blev han professor emeritus.

Curio utförde flera biologiska expeditioner till bland annat Makedonien (1958), Spanien (1960), Galapagosöarna (1962 och 1963), Jamaica (1969), Panama (1979), Tonga (1990–1991) och Filippinerna (flera gånger från och med 1993).

Den utdöda gnagare Megaoryzomys curioi som levde på Galapagosöarna är uppkallad efter Eberhard Curio.

Referenser 

Tyska zoologer
Alumner från Freie Universität Berlin
Personer verksamma vid Tübingens universitet
Födda 1932
Avlidna 2020
Män
Zoologer under 1900-talet
Tyska forskare under 1900-talet
Forskare från Berlin
Rosensparre

Rosensparre var en dansk adelsätt. Släkten kallade sig även Skarholt, efter godset Skarhult, förr skrivet Skarholta och Skarolt, som åtminstone sedan 1300-talet tillhörde ätten. Den äldste, med visshet kände, av ätten Skarholt är Johannes Nielsen, landsdomare i Skåne som skrev sig till Skarhult på 1350-talet. Hans ämbete bekläddes vidare av flera av hans efterkommande. Namnet Rosensparre, som också användes av släkten, kom från det talande sköldemärket. 

Vapen: tre röda rosor på en silversparre mot blå botten.

Sten Rosensparre var en skånsk adelsman och riksråd. Han var född 1523 och uppfostrades efter sin fars död 1530 av sin mor på Skarhult. Sten Rosensparre gifte sig omkring 1552 med Oluf Rosenkrantz dotter Mette Rosenkrantz. År 1565 stupade Sten i slaget vid Axtorna i Halland. Hans änka Mette Rosenkrantz på Vallö slutförde det ombygge av Skarhult som påbörjats av hennes förste make. Ett par år senare gifte Mette om sig med Peder Oxe Gisselfeldt. Peder Oxe ägde en mängd stora egendomar samt Ravnsborgs län. Vid Peder Oxes död 1575 ärvde hans hustru makens stora förmögenhet och blev därmed Danmarks rikaste kvinna.

Länge har hävdats att när Mette Rosenkrantz dog på Skarhult 1588 begravdes hon i Skarhults kyrka och hon är avbildad med sin make på en gravsten. Brunius uppgav dock att man vid en gravundersökning bara påträffade en kista, Sten Rosensparres. Mette Rosenkrantz vilar tillsammans med sin andre man Peder Oxe i Vor Frue Kirke i Köpenhamn.

Sonen och sedermera riksrådet Oluf Steensen Rosensparre ärvde Skarhult och det var sannolikt han som uppförde den västra längan. Oluf fick endast döttrar och med hans död 1624 slocknade ätten Rosensparre på svärdssidan. Av Oluf Steensen Rosensparres döttrar gifte sig Birgitte, drottningens kammarjungfru, med Corfitz Eriksen Ruud på Sandholt. De löste ut hennes syster Elisabeth och blev ensamma ägare till Skarhult. År 2021 fick en ättling till Ingeborg Jepsdatter Rosensparre godkännande för att återaktivera Rosensparre som efternamn och år 2021 finns det fem levande Rosensparre

Källor 
 Skarhult, i Carl Martin Rosenberg: Geografiskt-statistiskt handlexikon öfver Sverige, Stockholm 1882-1883
 Skarhult i Historiskt-geografiskt och statistiskt lexikon öfver Sverige i 7 band, Stockholm 1856-1870
 Officiell webbplats
 Skarhults slott, Eslövs kommun

Noter

Webbkällor
 

Danska adelsätter
Medeltida danska ätter
Uradel
Supinfo

Supinfo, tidigare École Supérieure d'Informatique, är en fransk privat högre utbildningsinrättning inom informations- och kommunikationsteknik (IKT). Supinfo ingår i IONIS Education Group. Supinfos huvudsakliga campus finns i Paris, och i fyra andra städer i Frankrike. 

Skolan öppnades 1965 och erkändes av den franska staten den 10 januari 1972.

Supinfo utbildar IKT-personal inom en femårig kurs som resulterar i en examen som expert en informatique et systèmes d’information som också är certifierad som nationellt franskt yrkesintyg på nivå I.

Referenser

Externa länkar 
 Supinfo

Supinfo
Grandes écoles
Utbildning i Paris
Tekniska universitet och högskolor
Utbildningsinstitutioner bildade 1965
Thomasomys caudivarius

Thomasomys caudivarius är en gnagare i släktet paramoråttor som förekommer i Sydamerika.

Utseende 
Det första exemplaret som undersöktes (holotyp) hade en absolut längd av 27,5 cm (med svans) och 3,0 cm långa bakfötter. Raden med alla svanskotor var 16,1 cm lång. Håren som bildar ovansidans päls är främst svartvioletta med bruna spetsar vad som ger ett enhetligt mörkbrunt utseende. Kroppens sidor är lite ljusare men tydlig avvikande färgområden saknas. På undersidan förekommer kastanjebrun päls (liksom hos en gems). Vid svansens främre del är ovansidan mörkare än undersidan och 1/5 del vid svansens slut är vit. Längre vita hår vid svansspetsen bildar en tofs. Även nära fötternas klor finns korta vita borstar.

Tydliga avvikelser mot den nära besläktade arten Thomasomys hylophilus finns i bakfötternas konstruktion. Dessutom har arterna inte samma utbredning. Thomasomys caudivarius liknar även Thomasomys cinereiventer i utseende men den förstnämnda har en mindre storlek.

Utbredning och ekologi 
Arten förekommer vid Andernas västra sluttningar i södra Ecuador och norra Peru. Den lever i regioner som ligger 2750 till 3350 meter över havet. Habitatet utgörs av dvärgskogar och buskskogar, inklusive buskstäppen Páramo. Individerna hittades oftast nära vattendrag. Denna gnagare är nattaktiv och den har främst frön och insekter som föda.

Bevarandestatus 
Beståndet hotas regionalt när de ursprungliga skogar ersätts med tallskogar eller med jordbruksmark. Thomasomys caudivarius är allmänt sällsynt. På grund av det ganska stora utbredningsområdet listas arten av IUCN som livskraftig (LC).

Referenser 

Paramoråttor
caudivarius
Däggdjur i neotropiska regionen
Astrid Svangren

Astrid Svangren, född 1972 i Göteborg, är en svensk målare och skulptör. 

Hon är bosatt i Köpenhamn och representeras av Christian Andersen

Astrid Svangren utbildade sig på Konsthögskolan i Malmö och ställde 2009 ut på Moderna Museet i Malmö när det invigdes.
Svangren är representerad vid bland annat Nordiska Akvarellmuseet.

Källor

Noter

Kvinnor
Födda 1972
Levande personer
Konstnärer från Göteborg
Svenska målare under 2000-talet
Svenska skulptörer under 2000-talet
Thomas Lunderquist

Thomas Lunderquist, född 1969, är en svensk kulturjournalist och radioproducent. Lunderquist producerar bland annat Filosofiska rummet i Sveriges Radio P1.

Bibliografi 
 2018 –

Källor 

Svenska kulturjournalister
Svenska journalister under 2000-talet
Producenter vid Sveriges Radio
Födda 1969
Levande personer
Män
Naturreservatet al Shouf

Naturreservatet al Shouf, även Al Shouf cederreservat, (arabiska: محمية أرز الشوف الطبيعية), är ett naturreservat i distriktet Chouf i Libanon. Cederskogarna ligger på berget Jabal al Bārūks (Jebel Barouks) sluttningar på  meters höjd över havet. Det täcker en yta på omkring 500 km2 som motsvarar nästan  av landets yta.

Reservatet består av fyra stora skogar med libanonceder. Dessa är Barouk, Maaser el Shouf, Ain Zhalta och Bmohray. Dessa fyra hyser en fjärdedel av Libanons cederträd. Några av träden är upp till  år gamla. Området är viktigt för fågellivet och ekoturismen. Det finns 32 arter av viltlevande däggdjur, 290 fågelarter och mer än  växtarter i reservatet och det intilliggande våtområdet Ammiq. Naturreservatet grundades år 1996 av Walid Jumblatt. Nubisk stenbock har inplanterats från Jordanien efter att ha varit utrotad i området.

Jabal al Bārūk består av bergarter från pliocenepoken som har utsatts för stora tektoniska rörelser. Det delade berget i två parallella fjällkedjor, Antilibanon mot öst och Libanonberget mot väst. Mellan dem ligger Bekaadalen. Jabal al Bārūk  består huvudsakligen av kalksten med talrika grottor och doliner. I närheten av orten Nîha lär det finnas en 700 meter lång grotta med stalaktiter och stalagmiter.

Området får vatten huvudsakligen genom nederbörd. Det regnar i genomsnitt  millimeter om året och snö faller på de högsta topparna. Nederbörden  tränger ner i det porösa berget och samlas sedan i låglänta områden som därmed har vatten även under torrperioden som infaller mellan april och november.

Galleri

Källor

Naturskydd i Libanon
HD 73534

Gakyid eller HD 73534 är en ensam stjärna belägen i den södra delen av stjärnbilden Kräftan. Den har en skenbar magnitud av ca 8,23 och kräver åtminstone en stark handkikare eller ett mindre teleskop för att kunna observeras. Baserat på parallax enligt Gaia Data Release 2 på ca 12,0 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 272 ljusår (ca 84 parsek) från solen. Den rör sig bort från solen med en heliocentrisk radialhastighet på ca 10 km/s.

Nomenklatur
Stjärnan HD 73534 har tilldelats namnet Gakyid på förslag av Bhutan som en del av kampanjen NameExoWorlds under 100-årsjubileet för IAU. Gakyid betyder "lycka".

Egenskaper
Primärstjärnan HD 73534 är en gul underjättestjärna av spektralklass G5 IV, som utvecklas bort från huvudserien. Den har en massa som är ca 1,3 solmassor, en radie som är ca 2,2 solradier och har ca 3,9 gånger solens utstrålning av energi från dess fotosfär vid en effektiv temperatur av ca 5 000 K.

Planetsystem
År 2009 tillkännagavs upptäckten av en exoplanet, HD73534 b, vid stjärnan. Det är det första planetsystemet som upptäckts i Kräftan sedan det av 55 Cancri i april 1996, och den sjätte planeten, eftersom 55 Cancri har fem kända planeter.

Se även
 Lista över exoplaneter

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/42446/gakyid.

		
Stjärnbilden Kräftan
HD-objekt
Gula underjättar
Solsystem