kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
2554 Skiff

2554 Skiff eller 1980 OB är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 17 juli 1980 av den amerikanske astronomen Edward L. G. Bowell vid Anderson Mesa Station. Den är uppkallad efter den amerikanske astronomen Brian A. Skiff.

Asteroiden har en diameter på ungefär 6 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Levin.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Levin-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av E Bowell
Astronomiska upptäckter 1980
Brian A. Skiff

Brian A. Skiff, en amerikansk astronom.

Han var verksam vid Lowell-observatoriet

Tillsammans med Jennifer Wiseman upptäckte han den periodiska kometen 114P/Wiseman-Skiff och 140P/Bowell-Skiff tillsammans med Edward L.G. Bowell.

Minor Planet Center listar honom som B. A. Skiff och som upptäckare av 60 asteroider.

Asteroiden 2554 Skiff är uppkallad efter honom.

Asteroider upptäckta av Brian A. Skiff

Se även 
 :Kategori:Astronomiska upptäckter av BA Skiff

Referenser 

Amerikanska astronomer under 1900-talet
Män
Födda okänt år
Levande personer
Ribbingsfors

Ribbingsfors är en herrgård och en trakt i Gullspångs kommun i Västergötland. Den ligger invid sjön Skagern och i Amnehärads socken.

Herrgårdens huvudbyggnad är av trä och består av två våningar. Såväl herrgård som de två flyglarna har skiffertak. Herrgården är namngiven efter riksrådet Bo Ribbing som var ägare till den under början av 1600-talet. Källarvåningen är delvis från denna tid. Bland senare ägare återfinns Bengt Gustaf Geijer, Carl Fredrik af Geijerstam och Gottfrid Fineman. Frans G. Bengtsson bodde sina sista 15 år på Ribbingsfors där han även skrev böckerna om Röde Orm. Äldre namn för godset var Hjulsta, ett ortnamn som fortlever i Hjulstanäs som är en udde på andra sidan sjön.  

Intill herrgården ligger golfklubben Ribbingsfors GK.

Källor

Vidare läsning

Externa länkar 
Ribbingsfors herrgårds webbplats

Herrgårdar i Västergötland
Byggnader och anläggningar i Gullspångs kommun
Kiichirō Furukawa

Kiichirō Furukawa , född 22 juli 1929, död 29 juni 2016, var en japansk astronom.

Minor Planet Center listar honom under namnet K. Hurukawa som upptäckare av 92 asteroider. Alla upptäckterna gjordes tillsammans med landsmanen Hiroki Kōsai.

Asteroiden 3425 Hurukawa är uppkallad efter honom.

Lista över upptäckta mindre planeter och asteroider

Se även 
 Astronomiska upptäckter av K Furukawa

Referenser 

Japanska astronomer under 1900-talet
Födda 1929
Avlidna 2016
Män
WP:Projekt Japan
Allan Asplund

Allan Asplund, född 19 mars 1906 i Hangö, död 5 oktober 1961 i Helsingfors, var en finländsk journalist. 

Aslund blev 1928 medlem i Finlands kommunistiska parti (FKP), därefter redaktör för Nya Folkbladet i Vasa och satt några år i fängelse i början av 1930-talet. Han hölls internerad under fortsättningskriget 1941–1944 och utgav senare boken Upplevelser i finska koncentrationsläger (1949). Han blev förste redaktör för Folktidningen 1944 och behöll denna post (som redaktionssekreterare) till sin död.

Källor

Finländska journalister under 1900-talet
Finländska kommunister
Födda 1906
Avlidna 1961
Män
Personer från Hangö
Hiroki Kōsai

Hiroki Kōsai  född 1933, är en japansk astronom.

Minor Planet Center listar honom som upptäckare av 93 asteroider. Alla upptäckterna utom en gjordes tillsammans med landsmannen Kiichirō Furukawa.

Asteroiden 3370 Kohsai är uppkallad efter honom.

Lista över upptäckta mindre planeter och asteroider

Se även 
 Astronomiska upptäckter av H Kosai

Referenser 

Japanska astronomer under 1900-talet
Födda 1933
Män
Personer från Okayama prefektur
WP:Projekt Japan
Kalle Johansson (orienterare)

Kalle Johansson (orienterare) kan syfta på:
* Karl "Kalle" Johansson, född 1940, orienterare från IFK Hedemora Orientering
 Kalle Johansson, född 1945, orienterare från OK Skogshjortarna, Alingsås
 Kalle Johansson, född 1983, orienterare från Halmstad OK

Se även 
 Kalle Johansson
Maria Granberg

Maria Granberg, född 11 augusti 1986 i Värmland, är en svensk äventyrsatlet, föreläsare, skribent och beteendevetare.

Den 24 maj 2016 blev Maria den fjärde svenska kvinnan att bestiga världens högsta berg Mount Everest. Hon var andra svenska kvinna att bestiga berget från nordsidan, med syrgas. Den 12 augusti samma år nådde hon även toppen på Europas högsta berg, Elbrus, där hon träffades av blixten men överlevde och kunde slutföra expeditionen.

Förutom livet som äventyrsatlet arbetar Maria Granberg som föreläsare och coachar andra atleter i mental träning och rådgivning.

Externa länkar 

 Officiell webbplats

Referenser 

Svenska bergsbestigare
Svenska idrottare under 2000-talet
Födda 1986
Levande personer
Kvinnor
Svenska äventyrare
Personer från Värmland
Kristiina Halkola

Kristiina Marja Halkola, född 3 juni 1945 i Kuusankoski, är en finländsk skådespelare. 

Halkola blev allmänt känd genom sin huvudroll i filmen En kotte under ryggen (Käpy selän alla, 1966), som regisserades av Mikko Niskanen. Den följdes av Lappobruden (regisserad av Niskanen, 1967), för vilken hon belönades med en Jussistatyett, Rödluvan (regisserad av Timo Bergholm, 1968) och Svart på vitt (regisserad av Jörn Donner, 1968). Efter att ha ingått kören till Lappo-operan (1966) var hon även verksam inom den politiska sångrörelsen; hon medverkade 1969 på ett samlingsalbum utgivet av Love Records och utgav 1971 det egna albumet Täytyy uskaltaa på samma skivbolag. Hon var verksam vid Finlands Rundradios tv-teateravdelning 1969–1976 och medverkade i den av Kalle Holmberg regisserade tv-serien Rauta-aika 1980–1981. Sedan mitten av 1990-talet har hon ofta medverkat i komediteatern Arenas komedier och farser. 

Halkola tillhörde Helsingfors stadsfullmäktige 1977–1984 och var ordförande i Demokratiskt Alternativ 1986–1989. Hon var den omutliga strejkledaren i den halvdokumentära filmen Eila (2002), som behandlade ett autentiskt fall, statsrådets städerskor och deras proteststrejk mot olagliga massuppsägningar.

Källor

Externa länkar 

Finländska skådespelare under 1900-talet
Finländska vissångare
Finländska kommunister
Födda 1945
Kvinnor
Levande personer
Personer från Kuusankoski
Kvaløysletta

Kvaløysletta är en tätort på Kvaløya i Tromsø kommun i Nordnorge. Kvaløysletta är också en stadsdel i staden Tromsø. Kvaløysletta ligger vid Sandnessundbrua som går över till Tromsøya. Tätorten fick en stark tillväxt efter att bron invigdes 1973.

Kvaløysletta ligger cirka 6 kilometer nordväst om Tromsø centrum, på östsidan av ön Kvaløya. Kvaløysletta hade 8 681 invånare den 1 januari 2017.

Rv. 862 kommer från Tromsøya och går över Sandnessundbrua till Kvaløysletta, och så vidare till Sommarøy, som finns på västsidan av Kvaløya. Från Kvaløysletta går Rv. 863 nordöver till Futrikelv och vidare in i tunneln under Kvalsund och ut till Ringvassøya. Befolkningen på Kvaløysletta bor i området mellan Håkøybotn och platsen Krabbelva.

Referenser    

Orter i Troms og Finnmark fylke
Tromsø
Université de Franche-Comté

Université de Franche-Comté är ett statligt universitet beläget i Besançon i Frankrike. Universitetet grundlades 1423 i Dole och flyttades till Besançon 1691. Vid universitetet finns bland annat École nationale supérieure de mécanique et des microtechniques.

Referenser

Noter

Externa länkar 

 Officiell webbplats

Universitet och högskolor i Frankrike
Besançon
Johan Örn

Johan Örn, född 1692 på Österby bruk, Films socken, Uppsala län, död 7 september 1761 i Stockholm, var en svensk förgyllare.

Han var gift med Sara Eriksdotter Schirmer och far till förgyllaren Samuel Örn. Han utbildades till förgyllare av sin hustrus broder förgyllaren Johan Schirmer och blev mästare 1716. Han blev en mycket uppskattad yrkesman i Stockholm och kom att ingå som en av de många skickliga yrkesutövare som på 1740- och 1750-talen utförde arbeten åt Carl Hårleman, Christian Precht och Jean Eric Rehn vid deras specialbeställningar. Via Carl Gustaf Tessin  arbetade han med förgyllningsarbeten på Stockholms slott samt i ett flertal kyrkor och herrgårdar runt om i Sverige.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 807, Allhems Förlag, Malmö. 

Svenska konsthantverkare under 1700-talet
Födda 1692
Avlidna 1761
Män
Personer från Films socken
Harri Edgren

Harri Herman Edgren, född 27 juli 1909 i Sankt Petersburg, död 13 april 1996 i Helsingfors, var en finländsk folkbildningsman. 

Edgren anslöt sig efter andra världskriget till Demokratiska förbundet för Finlands folk och Finlands kommunistiska parti, där han sedermera kom att tillhöra minoritetsflygeln. Han gjorde en aktiv insats i den finlandssvenska arbetarrörelsens kulturliv bland annat som rektor och sekreterare i Folkets bildningsförbund 1955–1974 och som chefredaktör för kulturtidskriften Progress 1963–1965 samt tidskriften Kontakt 1965–1970. Han höll 1950–1974 i sitt hem i Helsingfors så kallade ungdomskurser, där deltagarna kunde skaffa sig bildning på många av kulturens områden. På äldre dagar arbetade han intensivt med första upplagan av Uppslagsverket Finland, som han i hög grad kom att sätta sin prägel på.

Källor

Finländska folkbildare
Finländska kommunister
Födda 1909
Avlidna 1996
Män
Absolute Entertainment

Absolute Entertainment var ett amerikanskt datorspelförlag. Genom sitt utvecklingshus producerade Imagineering, Absolute Entertainment titlar för Amiga, Atari 2600, Atari 7800, Sega Game Gear, Sega Mega Drive, Mega-CD, Game Boy, Nintendo Entertainment System och Super Nintendo Entertainment System tv-spelkonsoler, som såväl som för datorn.

Källor

Amerikanska datorspelsföretag
Företag bildade 1986
Datorspelsförlag
Université de Perpignan

Université de Perpignan, även kallat UPDV, är ett statligt universitet beläget i Perpignan i södra Frankrike. Universitetet grundlades 1349.

Referenser

Noter

Externa länkar 

 Officiell webbplats

Universitet och högskolor i Frankrike
ASCII Corporation

var ett förlag baserat i Tokyo, Japan. Det blev ett dotterbolag till Kadokawa Group Holdings 2004, och slogs ihop med ett annat Kadokawa-dotterbolag MediaWorks den 1 april 2008 och blev ASCII Media Works. Företaget publicerades Monthly ASCII som huvudpublikationen.

Källor

Fotnoter

Japanska datorspelsföretag
Företag bildade 1977
Hieronymus Payer

Hieronymus Payer, född den 13 februari 1787 i Wien, död där den 17 augusti 1845, var en österrikisk tonsättare, orgel- och pianovirtuos.
 
Payer kallades 1824 till kapellmästare i Amsterdam; reste halvtannat år 
därefter till Paris, och gav där musiklektioner; blef 1832 kapellmästare vid 
Josephstädtertheatern i Wien; lämnade efter några månaders förlopp denna 
plats, för att ge privata lektioner. Payer komponerade operor, 
varibland Die musikalische Akademie; kammarmusik; orgelsaker etc.

Källor

Noter

Externa länkar 

  

Österrikiska musiker under 1800-talet
Musiker från Wien
Födda 1787
Avlidna 1845
Män
Edel Öhnell

Edel Öhnell, född Schiöler 23 juni 1911 i Strömstad, död där 27 juli 2002, var en svensk målare och konsthantverkare.

Hon var dotter till skriftställaren Severin Schiöler och musikläraren Anna Norin och gift 1934–1944 med redaktören Sixten Öhnell; hon var vidare mor till Arne Öhnell och syster till Inge Schiöler. Öhnell var som konstnär autodidakt. Tillsammans med sin son ställde hon ut i Strömstad 1957 och tillsammans med Inge Schiöler och John Fohlin ställde hon ut 1960 på samma plats samt tillsammans med sin son och Leif Rogstad i Bengtsfors 1959. Hon medverkade i samlingsutställningar på Konstnärsgården i Strömstad några gånger under 1960-talet. Som bildkonstnär hon arbetade med stilleben och landskapsskildringar från den bohuslänska skärgården utförda i olja eller pastell samt olika textilapplikationer.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 802, Allhems Förlag, Malmö.

Noter

Födda 1911
Avlidna 2002
Kvinnor
Personer från Strömstad
Svenska målare under 1900-talet
Svenska textilkonstnärer under 1900-talet
Svenska textilkonstnärer under 2000-talet
Jean-Baptiste Payer

Jean-Baptiste Payer, född den 3 februari 1818 i Asfeld (Ardennes), död den 5 september 1860 i Paris, var en fransk botanist. 

Payer blev lärare i geologi och mineralogi i Rennes 1840, förflyttades till Paris 1841 som lärare i botanik och Mirbels ställföreträdare vid Sorbonne samt blev professor i växtorganografi 1852. Carl Lindman skriver i Nordisk familjebok: "P. var en klarsynt och fördomsfri iakttagare inom morfologien och en mästerlig framställare af sina resultat i teckningar". Sin förmåga att teckna har han i främsta rummet ådagalagt i de stora verken Botanique cryptogamique (1 105 bilder, 1850; ny upplaga 1868) och Traité d'organogénie végétale comparée de la fleur (151 tavlor, 1857).

Källor 

 

 

Franska professorer i botanik
Personer verksamma vid Paris universitet
Botaniker under 1800-talet
Franska forskare under 1800-talet
Födda 1818
Avlidna 1860
Män
Ugglan
Anselme Payen

Anselme Payen, född den 17 januari 1795 i Paris, död där den 13 maj 1871, var en fransk kemist.

Payen arbetade först i industrins tjänst. Han blev professor i industriell kemi vid École des arts et métiers i Paris 1842 och samma år medlem av Franska institutet. Payen lämnade betydelsefulla bidrag till den organiska tekniska kemins framsteg och inlade stora förtjänster om kännedomen av näringsämnena. Hans Des substances alimentaires (1853, 3:e upplagan 1856; "Menniskans näringsämnen", 1857) räknas som ett klassiskt verk. Hans för botaniken viktiga arbeten är Mémoire sur l'amidon (1839) och Mémoires sur le développement des végétaux (1842). Han visade, att växtens fasta stomme (eller cellernas väggar) alltid består av en och samma grundsubstans eller cellulosa, även om denna i olika fall är på mångfaldigt sätt förändrad genom inlagring av andra ämnen, som antingen kan utdragas genom kemiska medel eller isoleras genom cellulosans förbränning.

Källor

Noter 

 

Franska kemister
Kemister under 1800-talet
Franska forskare under 1800-talet
Födda 1795
Avlidna 1871
Män
Ugglan
Viking CL-415EAF

Viking CL-415EAF är en kanadensisktillverkad vattenbombare, som är en efterföljare till den 2015 produktionsnedlagda Bombardier 415 "Superscooper". 

Året efter Bombardier Aerospaces nedläggning av produktionslinjen för Bombardier 415 köpte Viking Air tillverkningsrättigheterna till detta amfibieflygplan och dess föregångare Canadair CL-215 i ursprunglig och i moderniserad version. 

Viking Air inköpte därefter elva begagnade kolvmotordrivna CL-215 med låg slitagenivå för att modernisera dem genom att utnyttja själva flygkroppens kvalitet. Företagets affärsplan är att i samarbete med systerföretaget Longview Aviation Services (LAS) konvertera dem genom att bland annat förse dem ned nya turbopropmotorer av typ Pratt & Whitney samt helt nya elektroniska och andra system. Den livstidsförlängda versionen benämns CL-415 EAF ("Enhanced Aerial Firefighter") och är delvis baserad på ett tidigare lyckosamt genomfört konverteringsprogram för CL-215, av Canadair/Bombardier från 1989 - från 2010 av Cascade Aerospace, med 20  flygplan, med bland annat turbopropmotorer, till version CL-215T. Leverans av det första flygplanet är planerad till 2020. De 11 CL-215 planen som inköpts ägs fn. av Viking Airs systerföretag Longview Aviation Asset Management (LAAM). LAAM, LAS och Viking Airs moderbolag Longview Aviation Capital har tecknat ett samarbetsavtal med Cascade Aerospace för kunskapsöverföring och viss tillverkning inom ramen för CL-415EAF-programmet.. Första kund att anskaffa CL-415EAF blir Bridger Aerospace Group, Montana, USA, som 2018-05-29 tecknade avtal med LAS om att köpa upp till fem flygplan.

Vattenbombaren utvecklades ursprungligen av det av Bombardier ägda  Canadair i North Bay i Ontario i Kanada från 1966 med leveranser 1969–1990. Sammanlagt tillverkades 125 flygplan av den första modellen CL-215. Idag är sammanlagt 162 flygplan av de tre typerna 215, 215 T och 415 i tjänst, varav alla utom två som vattenbombare. 

Flygplanet kan med hjälp av en skopanordning per omgång ta in 6,1 ton vatten från sjöar eller havsvikar och släppa ut det under överflygning på låg höjd, typiskt 30 meter, över en brandhärd. Vid påfyllning krävs en flygsträcka på  för att sänka planet från 15 meters höjd, ta in  vatten vid svepning i vattenytan (”touch and go”) under 12 sekunder på en 410 meter lång vattensträcka i 130 km/h och sedan åter stiga till 15 meters höjd. Alternativt kan det ta upp delvolymer i kortare svepningar.

Viking CL-515
Viking Air har 2018 påbörjat förberedelser för att nyproducera vattenbombaren CL-515, som ska likna Viking CL-415EAF och ska bygga på erfenheterna av konverteringsprogrammet. I maj 2018 begärde Viking statligt kanadensiskt utvecklingsstöd för detta.

Källor
Performance and operation data på aerialfirefighter.vikingair.com/

Noter

Externa länkar

 How The $30 Million 'Super Scooper' Plane Was Built To Fight Wildfires

Amfibieflygplan
Vattenbombare
Ernst Österberg

Ernst Alfred Emanuel Österberg, född 26 mars 1885 i Stockholm, död 22 mars 1974 i Hägersten, var en svensk tecknare, målare och grafiker.

Han var son till snickaren Johan Alfred Österberg och Helena Carolina Svensson och från 1920 gift med Astrid Celinda Lindh. Österberg studerade konst privat för Aron Gerle och fortsatte därefter sina studier för A Forsberg vid Tekniska skolan i Stockholm. Efter sina studier var han huvudsakligen verksam med illustration- och reklamteckning och arbetade för Stockholms-Tidningen, Cederquists grafiska anstalt, Åhlen & Åkerlunds förlag och Centraltryckeriet i Stockholm.  Vid en konstutställning vid Konstakademien blev han prisbelönades hans teckningar. Han medverkade även i utställningar på Nordiska kompaniet och i Sveriges allmänna konstförenings höstsalong i Stockholm. Som affischtecknare utförde han bland annat affischer för Barnens dag i Stockholm och som illustratör utförde han teckningar till ett par volymer i serien Barnbiblioteket Saga. Han utgav 1910 boken Bröder viljen I gå med oss...Beväringsminnen. Österberg är representerad vid Kungliga biblioteket med olika förslag till bokomslag.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 815, Allhems Förlag, Malmö.

Noter

Svenska tecknare under 1900-talet
Födda 1885
Avlidna 1974
Män
Konstnärer från Stockholm
Svenska målare under 1900-talet
Svenska grafiker under 1900-talet
Luxemburgs universitet

Luxemburgs universitet (luxemburgiska: Universitéit vu Lëtzebuerg, franska: Université du Luxembourg, tyska: Universität Luxemburg) är ett statligt universitet i Luxemburg i landet Luxemburg. Universitetet grundades 2003, men har trots sin unga ålder nått ett bra rykte och rankas bland världens främsta universitet. Skolan rankades på 11:e plats i Times Higher Young University Rankings 2017 över de bästa unga (under 50 år) universiteten i världen. Skolan är en av 13 medlemmar i Europaeum, som är en organisation för några av de främsta universiteten i Europa.

Luxemburgs universitet har tre campus: Limpertsberg, Kirchberg och Belval.

Se även 
Maison du Savoir

Referenser

Noter

Externa länkar 

 Luxemburgs universitets webbplats
Einar Westerberg

Claes Einar Westerberg, född 28 oktober 1893 i Hedvig Eleonora församling i Stockholms stad, död där 8 december 1976, var en svensk militärläkare.

Westerberg avlade medicine licentiat-examen i Stockholm 1919. Åren 1916–1922 hade han förordnanden som underläkare. Han blev marinläkare av andra graden i Marinläkarkåren 1919 och marinläkare av första graden i Marinläkarkåren 1920 samt var biträdande läkare vid Vaxholms kustartilleriregemente 1920–1929 och tillförordnad bataljonsläkare vid Vaxholms grenadjärregemente 1922–1926 och tillförordnad regementsläkare 1926–1927 samt läkare vid Göta livgarde 1928–1931. År 1929 utnämndes han till förste marinläkare och var fästningsläkare vid Vaxholms fästning 1929–1931. Han var förste flygläkare vid Flygstyrelsen 1931–1940 och flygöverläkare 1940–1952. Åren 1931–1975 var han praktiserande läkare i Stockholm. Han tjänstgjorde också som överläkare vid försäkringsbolagen Holmia 1931–1965, Haand i Haand från 1932, National från 1932, Zürich 1939–1967 och Nordeuropa från 1949.

Einar Westerberg invaldes 1944 som ledamot av Kungliga Krigsvetenskapsakademien och utsågs 1954 till medicine hedersdoktor vid Stockholms högskola.

Referenser

Källor

.
.

Födda 1893
Avlidna 1976
Män
Svenska militärläkare
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Läkare från Stockholm
Gerda Östergren

Gerda (Gärda) Vivika Catharina Östergren, född 6 juli 1914 i Kungsholms församling i Stockholm, död 8 juni 1990 i Ängelholm, var en svensk målare.

Hon var dotter till kammarrättspresidenten Axel Reinhold Östergren och Emma Johanna Vivika Grönvall. Östergren vistades i Nederländerna och Belgien 1947–1955 där hon även bedrev målarstudier. Samtidigt med konstnärsgruppen X/6 utställning på Sturegalleriet 1956 blev hon inbjuden att visa en egen kollektion. Hon medverkade därefter i ett flertal grupp- och samlingsutställningar. Hennes konst består av stilleben och landskapsskildringar utförda i olja.
Östergren är gravsatt på Mofalla kyrkogård.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 816, Allhems Förlag, Malmö.

Noter

Svenska målare under 1900-talet
Födda 1914
Avlidna 1990
Kvinnor
Konstnärer från Stockholm
Henny Österlin

Siv Henny Marianne Österlin, född 19 september 1932 i Borås, död 6 mars 2007 i Limhamn, var en svensk skulptör.

Hon var dotter till verkmästaren Hjalmar Mattsson och Anna Svenningsson och från 1952 gift med Anders Österlin. Hon var autodidakt som konstnär men genomförde flera studieresor till kontinenten. Hon debuterade i en av Skånes konstförenings utställningar i Lund 1963 med en träskulptur och en skulptur av sönderbrutna skiktade fönsterglas. Hon medverkade därefter i flera av Skånes konstförenings utställningar i Malmö och Lund samt Liljevalchs Stockholmssalonger. Hon var representerad i utställningen Aktuellt på Kristianstads museum 1965 med abstrakta konstruktioner i trä med inslag av andra material. Henny Österlin är gravsatt i minneslunden på Limhamns kyrkogård.

Källor 
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 818, Allhems Förlag, Malmö. 
 Österlin, Siv Henny Marianne på SvenskaGravar.se

Svenska skulptörer under 1900-talet
Konstnärer från Borås
Gravsatta på Limhamns kyrkogård
Födda 1932
Avlidna 2007
Kvinnor
Gerda Österlund

Gerda Elisabeth Österlund, född 7 oktober 1875 i Stockholm, död 26 november 1942 i Matarieh utanför Kairo (kyrkobokförd i Stockholm), var en svensk-egyptisk målare.

Hon var dotter till Claes Conrad Österlund och Anna Margareta Johansson. Österlund flyttade till England vid början av 1900-talet men redan efter något år flyttade hon vidare till Egypten där hon kom i kontakt med den österländska sagovärlden. Med undantag av kortare besök i Sverige var hon verksam som målare i Egypten där hon hämtade rikligt med motiv till sina målningar. Österlund var specialiserad på porslinsmålning. Hon hade årliga utställningar i Kairo och fick beställningar av både den egyptiska aristokratin och amerikanska turister.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 819, Allhems Förlag, Malmö.

Noter

Svenska målare under 1900-talet
Egyptiska konstnärer
Födda 1875
Avlidna 1942
Kvinnor
Konstnärer från Stockholm
Astrid Österling

Ebba Astrid Victoria Österling, född 3 juli 1898 i Malmö, död 25 september 1972 i Göteborg, var en svensk tecknare, målare, batikkonstnär och författare.

Hon var dotter till köpmannen Carl Österling och Emilia Malmberg. Österling studerade vid Tekniska skolan 1922–1923 och vid Kunstgewerbeschule Reinmann i Berlin 1923–1924. Som författare skrev- och illustrerade hon bland annat Prinsessans krona 1941, Ulla-Bett och prinsessfilten 1943, och hon utförde dessutom illustrationer till ett flertal andra författares barnböcker i bokserien Den underbara sagovärlden. Förutom teckningar och målningar består hennes konst av figurmotiv i batik. Österling är begravd på Sankt Pauli mellersta kyrkogård i Malmö.

Källor 
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 819, Allhems Förlag, Malmö. 
 Österling, Ebba Astrid på SvenskaGravar.se

Noter

Svenska målare under 1900-talet
Svenska tecknare under 1900-talet
Svenska illustratörer under 1900-talet
Svenska textilkonstnärer under 1900-talet
Svenska författare under 1900-talet
Konstnärer från Malmö
Författare från Malmö
Gravsatta på Sankt Pauli mellersta kyrkogård
Födda 1898
Avlidna 1972
Kvinnor