kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
2514 Taiyuan

2514 Taiyuan eller 1964 TA1 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 8 oktober 1964 av Purple Mountain-observatoriet i Nanjing, Kina. Den är uppkallad efter den kinesiska staden Taiyuan.

Asteroiden har en diameter på ungefär 8 kilometer.

Referenser 
 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter platser
Astronomiska upptäckter av Purple Mountain-observatoriet
Astronomiska upptäckter 1964
Tysklands förenade lag i olympiska vinterspelen 1960

Tyskland deltog med 73 idrottare i olympiska vinterspelen 1960 i Squaw Valley. Totalt vann de fyra guldmedaljer, tre silvermedaljer och ett bronsmedalj.

Medaljer

Guld 

Störtlopp damer: Heidi Biebl

Normal backe: Helmut Recknagel

500 m damer: Helga Haase

Herrarnas individuella: Georg Thoma

Silver 

Störtlopp herrar: Hans-Peter Lanig

1 000 m damer: Helga Haase

Par: Marika Kilius, Hans-Jürgen Bäumler

Brons 

Slalom damer: Barbi Henneberger

Källor
SR/ Olympic Sports

1960 i Västtyskland
1960 i Östtyskland
Tyskland
1960
2539 Ningxia

2539 Ningxia eller 1964 TS2 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 8 oktober 1964 av Purple Mountain-observatoriet i Nanjing, Kina. Den är uppkallad efter den autonoma regionen Ningxia i Kina.

Asteroiden har en diameter på ungefär 3 kilometer.

Referenser 
 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter platser
Astronomiska upptäckter av Purple Mountain-observatoriet
Astronomiska upptäckter 1964
Ningxia
Tyskland i olympiska vinterspelen 1952

Tyskland deltog i olympiska vinterspelen 1952 i Oslo. Totalt vann de tre guldmedaljer, två silvermedaljer och två bronsmedaljer.

Medaljer

Guld 

Tvåmanna: Anderl Ostler, Lorenz Nieberl
Fyrmanna: Anderl Ostler, Friedrich Kuhn, Franz Kemser, Lorenz Nieberl

Par: Ria Baran, Paul Falk

Silver 

Störtlopp damer: Mirl Buchner
Slalom damer: Ossi Reichert

Brons 

Storslalom damer: Mirl Buchner
Slalom damer: Mirl Buchner

Källor 
SR/ Olympic Sports

1952 i Västtyskland
Tyskland
1952
Hans Åkerblom

Hans Kristian Åkerblom, född 25 november 1934 i Ekenäs, död 19 augusti 2019 i Helsingfors, var en finländsk läkare, specialist i barnsjukdomar och pediatrisk endokrinologi.

Åkerblom blev medicine och kirurgie doktor 1966.  Han var 1973–1979 biträdande professor i pediatrik vid Uleåborgs universitet, 1980–1985 biträdande överläkare vid I pediatriska kliniken vid Helsingfors universitetscentralsjukhus, 1982–1983 professor i pediatrik vid Umeå universitet och 1985–1999 svenskspråkig professor i pediatrik vid Helsingfors universitet samt överläkare vid Barnkliniken vid Helsingfors universitetscentralsjukhus.

Åkerbloms forskningsområde är typ 1-diabetes, där han har gjort banbrytande kliniska och epidemiologiska studier. Han har studerat genetiska faktorers och miljöfaktorers, speciellt virusinfektioners och komjölkens, roll vid uppkomsten av typ 1-diabetes. Utifrån Åkerbloms och andras observationer har man startat ett stort internationellt samarbetsprojekt, som syftar till att förebygga uppkomsten av diabetes, och Åkerblom arbetar som ansvarig forskare inom projektet.

Åkerblom tilldelades 1999  J.W. Runebergs pris.

Källor 
 

Finländska professorer i medicin
Personer verksamma vid Uleåborgs universitet
Födda 1934
Män
Personer verksamma vid Umeå universitet
Avlidna 2019
Personer från Ekenäs
Personer verksamma vid Helsingfors universitet
Finländska barnläkare
Tyskland i olympiska sommarspelen 1952

Tyskland deltog med 218 deltagare vid de olympiska sommarspelen 1952 i Helsingfors. Totalt vann de sju silvermedaljer och sjutton bronsmedaljer.

Medaljer

Silver 

Flugvikt herrar: Edgar Basel

4x100 m stafett damer: Helga Klein, Ursula Knab, Marga Petersen, Maria Sander
Släggkastning herrar: Karl Storch
Kulstötning damer: Marianne Werner

Räck herrar: Alfred Schwarzmann

Lag fälttävlande: Otto Rothe, Klaus Wagner, Willi Büsing

Tvåa med styrmann'': Heinz Manchen, Helmut Heinhold, Helmut Noll
 Brons Weltervikt herrar: Günther HeidemannLinjelopp herrar: Edi ZieglerHerrarnas sprint: Werner Potzernheim800 m herrar: Heinz Ulzheimer5 000 m herrar: Herbert Schade4x400 m stafett herrar: Günter Steines, Hans Geisler, Heinz Ulzheimer, Karl-Friedrich Haas80 m häck damer: Maria Sander1 500 m herrar: Werner LuegHerrarnas K-1 10 000 m: Michael ScheuerHerrarnas C-2 1 000 m: Egon Drews, Wilfried SoltauHerrarnas C-2 10 000 m: Egon Drews, Wilfried SoltauLagdressyr: Heinz Pollay, Ida von Nagel, Fritz ThiedemannIndividuell hoppning: Fritz ThiedemannIndividuell fälttävling: Willi Büsing200 m bröst herrar: Herbert KleinHöga hopp herrar''': Günther Haase

Källor
SR/ Olympic Sports

1952 i Västtyskland
Tyskland
1952
Stödpelare

Stödpelare är en typ av vertikal byggnadsdetalj som vanligen bär upp eller stöder/stödjer/stöttar något. Ovan en stödpelare kan en så kallad spandrill finnas. Särskild förstärkning av underlaget kan behövas för att undvika sättningar.

Förekomst

Byggnader
Taket på Vanadislunden i Stockholms första vattenreservoar uppbars av ett system av stödpelare inne i byggnaden. Stödpelaren kan även anläggas, exempelvis som för en blockpelarkyrka, för att (från sidan) stötta en lång timmervägg så den inte börjar bukta på grund av trycket från taket. Utanpåliggande stödpelare förekommer även för att motverka jordbävningsskador. Buller av tunga maskiner med lågfrekventa vibrationer kan motverkas om maskinerna ställs på fjädrar på ett bjälklag i en byggnadskropp och med tillägg av stödpelare därunder. Även balkonger kan ha stödpelare, såsom de 234 balkonger av trä, stödda av pelare, som finns vid det medeltida Plaza Mayor i Chinchón, Spanien. Ett (utomhus) plattformstak kan bäras upp av stödpelare, som exempelvis på Hökarängen (tunnelbanestation) i Stockholm.

Dock kan stödpelare (möjligen då hellre benämnda pelare) även ha bara dekorativa funktioner, som i exempelvis i Messuby kyrka i Tammerfors, Finland.

Byggnadsställningar
Modulställningar är mycket flexibla byggnadsställningar. De är uppbyggda av vertikala stödpelare, så kallade spiror, samt horisontella ramar, balkar och plan eller trall. Genom diagonalstag ges konstruktionen ytterligare stabilitet.

Broar
För att få en balkbro starkare använder man sig av stödpelare och fackverksteknik. Avståndet mellan stödpelarna beror på överbyggnadens bärighet, belastning, längd, underlaget på platsen där bron ska byggas med mera. Lasten från en balkbro förs ned i marken vertikalt via stödpelarna och särskild förstärkning av underlaget kan behövas för att undvika sättningar. Ibland bär stödpelare endast en liten del av en bros aktiva krafter, såsom för träbron vid Essing, Tyskland.

Kraftverksdammar
En kraftverksdamm av betong (betonglamelldamm) kan sägas ha två delar. Dels ett vattenbärande element eller frontplatta och dels en stödpelare i form av en vertikal skiva. Dessa dammar indelas i flera monoliter, där varje monolit består av frontplatta + stödpelare.

Tunnlar
Även vid tunneldrivning i berg talar man om stödpelare (av berg).

Liknande begrepp
Ett liknande begrepp, som vanligen mer handlar om människor som stöder/stödjer/stöttar något, är stöttepelare (och de är alltså INTE stödpelare, stöttestenar eller stötestenar).

Se även
Kolonn (arkitektur)
Pelare
Strävpelare

Referenser

Notförteckning

Källförteckning

Externa länkar 
Helena Csarman, Berg- och dalbanan (är dynamiken väl beräknad är det dags att bestämma var stödpelare ska placeras och hur de ska dimensioneras)

Byggnadsdetaljer
Byggteknik
Ester Nennes

Ester Nennes, född 26 juni 1871 i Västervik, död 12 december 1953 i Lund, var en svensk lärare och författare.

Biografi 
Ester Nennes var dotter till kontraktsprosten fil dr Magnus Nennes och hans hustru Caroline, född Sellman.

Hon utexaminerades 1 juni 1895 från Högre lärarinneseminariet i Stockholm. Samma år utnämndes hon till ordinarie ämneslärarinna vid Elementarläroverket för flickor i Landskrona, där hon för övrigt efterträdde Selma Lagerlöf på lärarinnestolen. Hon undervisade i kristendom, kyrkhistoria, modersmålet, historia samt geografi. Från hösten 1901 var hon också rektor vid skolan, men av hälsoskäl lämnade hon skolan efter vårterminen 1911.

Författarskap 
Efter tiden i läroverket ägnade Ester Nennes sig åt skönlitterärt författarskap. Debutboken Det nya ansiktet utkom 1912 efter att ha belönats med Idunpriset 1911, vilket hon fick dela med Ernst Lundqvist. Efter debutromanen följde romanerna Vingar (1916), Gryning (1919) och Merit Martenius (1925). Hennes böcker bärs upp av etiska och religiösa moment, vilket också har tagit sig uttryck i hennes verksamhet som föredragshållare. Under nära 30 års tid, särskilt under åren 1920–1940, var hon en flitigt anlitad föreläsare i litterära och politiska ämnen. Hennes politiska föredrag har framförallt berört undervisningsväsendet och försvarsfrågan. De litterära ämnena behandlade bland annat Viktor Rydberg, Ola Hansson, Selma Lagerlöf, Erik Axel Karlfeldt samt Henrik Ibsen, Knut Hamsun och Sigrid Undset.

Engagemang 
Nennes engagerade sig också i föreningsverksamhet. Under sin tid i Landskrona var hon aktiv i Landskrona F K P R (Föreningen för Kvinnans Politiska Rösträtt). Hon var under Landskronatiden även ordförande i därvarande krets av Fredrika Bremer-förbundet. I Ängelholm, där Ester Nennes var bosatt en längre tid, startade hon Ängelholms lokalavdelning av föreningen Offervilja och var dess ordförande 1919–1927. Likaså tillhörde hon under Ängelholmstiden Kristianstads Läns Moderata Kvinnoråd. Inte heller offentliga uppdrag var Ester Nennes främmande. I Ängelholm var hon under åren 1922–1925 ledamot av stadens fattigvårdstyrelse. Och sedan hon flyttat till Lund, var hon bland annat under åren 1928–1936 medlem av kyrkofullmäktige.

Referenser 
Carlotta Kulturen- Databasen för museisamlingar http://carl.kulturen.com/web/object/96373

Litteratur 
Johan Brinck: Ester Nennes – lärare och författare. Artikel i Ängelholmsboken, 2020, sid. 52–57

Födda 1871
Avlidna 1953
Svenska författare under 1900-talet
Kvinnor
Svenska lärare under 1900-talet
Personer från Västervik
Sovjetunionen i olympiska vinterspelen 1956

Sovjetunionen deltog i olympiska vinterspelen 1956 i Cortina d'Ampezzo. Totalt vann de sju guldmedaljer, tre silvermedaljer och sex bronsmedaljer.

Medaljer

Guld 

Herrarnas 500 m: Jevgenij Grisjin
Herrarnas 1 500 m: Jurij Michajlov
Herrarnas 1 500 m: Jevgenij Grisjin
Herrarnas 5 000 m: Boris Sjilkov

Herrar: Sovjetunionens herrlandslag i ishockey

10 km damer: Ljubov Kozyreva
4x10 km stafett herrar: Nikolaj Anikin, Pavel Koltjin, Vladimir Kuzin, Fedor Terentjev

Silver 

500 m herrar: Rafael Gratj

10 km damer: Radja Jerosjina
3x5 km stafett damer: Alevtina Koltjina, Ljubov Kozyreva, Radja Jerosjina

Brons 

Slalom damer: Jevgenija Sidorova

5 000 m herrar: Oleg Gontjarenko
10 000 m herrar: Oleg Gontjarenko

15 km herrar: Pavel Koltjin
30 km herrar: Pavel Koltjin
50 km herrar: Fedor Terentjev

Källor
SR/ Olympic Sports

1956 i Sovjetunionen
Sovjetunionen
1956
3048 Guangzhou

3048 Guangzhou eller 1964 TH1 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 8 oktober 1964 av Purple Mountain-observatoriet i Nanjing, Kina. Den är uppkallad efter den kinesiska staden Guangzhou.

Asteroiden har en diameter på ungefär 6 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Nysa.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Nysa-asteroider
Småplaneter namngivna efter platser
Astronomiska upptäckter av Purple Mountain-observatoriet
Astronomiska upptäckter 1964
Guangzhou
Stöttepelare

Stöttepelare innebär vanligen människor som personligt eller ekonomiskt stöder/stödjer/stöttar något (och de är alltså INTE stödpelare, stöttestenar eller stötestenar).

Kända stöttepelare
Exempelvis beskrivs att Louis-François Bertin, efter 1830, var en av den franska julimonarkins mest betydande stöttepelare.

Författaren Henrik Ibsen skrev 1877 teater-lustspeletet Samhällets stöttepelare (Samfundets støtter).

Olof Mellberg beskrivs ha varit fortsatt en av stöttepelarna i fotbollslandslaget under många år.

Se även
mentorskap
mecenat

Referenser

Notförteckning

Källförteckning

Externa länkar 
Synonymer till stöttepelare: gott stöd, klippa, ryggrad, hörnsten
Filantropi
3746 Heyuan

3746 Heyuan eller 1964 TC1 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 8 oktober 1964 av Purple Mountain-observatoriet i Nanjing, Kina. Den är uppkallad efter den kinesiska staden Heyuan.

Asteroiden har en diameter på ungefär 15 kilometer.

Referenser 
 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter platser
Astronomiska upptäckter av Purple Mountain-observatoriet
Astronomiska upptäckter 1964
Epsilon Microscopii

Epsilon Microscopii (ε  Microscopii, förkortat Epsilon Mic, ε  Mic) som är stjärnans Bayerbeteckning, är en ensam stjärna belägen i den nordöstra delen av stjärnbilden Mikroskopet. Den har en skenbar magnitud på 4,71 och är synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 17,9 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 182 ljusår (ca 56 parsek) från solen. Den rör sig bort från solen med en radiell hastighet på 7 km/s.

Egenskaper 
Epsilon Microscopii är en gul till vit stjärna i huvudserien av spektralklass A2 V, vilket anger att den genererar energi genom fusion av väte i dess kärna. Den har en massa som är ca 2,2 gånger större än solens massa, en radie som är ca 2,2 gånger större än solens och utsänder från dess fotosfär ca 36 gånger mera energi än solen vid en effektiv temperatur på ca 9 100 K.

Spektret för Epsilon Microscopii visar ett överskott av kisel i dess atmosfär, medan förekomsten av järn är densamma som i solen.

Källor

Referenser

Externa länkar
https://www.universeguide.com/star/epsilonmicroscopii

	
Stjärnbilden Mikroskopet
Bayerobjekt
Huvudseriestjärnor klass A
HD-objekt
Hemvärnets Musikkår Västmanland

Hemvärnets Musikkår Västmanland är en Hemvärnsmusikkår i Västmanland stationerad i Köping.

Historik 
Musikkåren grundades formellt den 1 januari 1992, sprungen ur Musikföreningen Lyran i Köping med anor ända tillbaka ifrån 1882. Sedan slutet av 1980-talet hade musikkårens dåvarande stavförare Lennart Persson haft tanken att den civila musikkåren Lyran även kunde agera som Hemvärnsmusikkår då Lyran haft flera uppdrag i militära sammanhang, bland annat på I3 i Örebro och F6 i Karlsborg. Idag existerar Musikföreningen Lyran som en civil förening medan krigsförbandet HvMk Västmanland är en militär enhet helt separerad från föreningen.

Organisation 
Musikkåren består idag av ca 35 musiker, de mellan 15 och 18 utbildas som Hemvärnsungdom och musiker från 70 år är Hemvärnsveteraner. Musikkåren har hela Mälardalen med omnejd som sitt upptagningsområde, och består av musiker från både bland annat Västmanland, Uppland, Södermanland och Närke. Musikkåren framträder i statsceremonier, parader, militära ceremonier och i konserter för allmänheten.

Som krigsförband ingår musikkåren i 22. Hemvärnsbataljonen och är underställda Chefen Mellersta Militärregionen.

Musikkårchefer 

 Lars Jansson (avliden)
 Anna-Lena Högman (idag aktiv som musiker Flöjt)
 Ulf Wessén (idag aktiv som notbibliotekarie/musiker Klarinett)
 Ronny Gröning (avliden)
 Mattias Abrahamsson (ej aktiv)
 Martin Sjöberg

Dirigenter 

 Roger Bejefalk (ej aktiv)  
 Björn Waldebrink

Hemvärnstrumslagare 

 Lennart Persson (avliden)
 Clas Halldén (även klarinett)

Diskografi

 Konsert! ...och lite till, Hemvärnets Musikkår Västmanland, dirigent Roger Bejefalk (1998)

Se även 
 Hemvärnsmusiken

Svenska blåsorkestrar
Svenska militära musikkårer

Hemvärnsmusiken
4047 Chang'E

4047 Chang'E eller 1964 TT2 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 8 oktober 1964 av Purple Mountain-observatoriet i Nanjing, Kina. Den är uppkallad efter den kinesiska mångudinnan Chang'e.

Asteroiden har en diameter på ungefär 10 kilometer.

Referenser 
 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter mytologiska figurer
Astronomiska upptäckter av Purple Mountain-observatoriet
Astronomiska upptäckter 1964
2899 Runrun Shaw

2899 Runrun Shaw eller 1964 TR2 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 8 oktober 1964 av Purple Mountain-observatoriet i Nanjing, Kina. Den är uppkallad efter Sir Run Run Shaw.

Asteroiden har en diameter på ungefär 4 kilometer.

Referenser 
 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av Purple Mountain-observatoriet
Astronomiska upptäckter 1964
Harriet Hedenmo

Harriet Ingeborg Hedenmo, född Eriksson den 24 oktober 1922 i S:t Olofs församling i Norrköping, död 12 januari 2010 i Barkåkra församling, Skåne län, var en svensk skådespelare. Hon var verksam vid bland annat Dramaten, Norrköping-Linköping stadsteater och Malmö stadsteater.

Hedenmo var dotter till bilreparatör Sigfrid Gerhard Johansson och Anna Elvira Eriksson. Föräldrarna gifte sig 1924 och hon fick då efternamnet Johansson. Familjen bytte senare namn till Hedenmo. Hon var från 1951 gift med målaren Karl-Erik Tempte med vilken hon hade en son.

Teater

Roller (ej komplett)

Radioteater

Roller

Bilder

Referenser

Källor 
 Repertoar 1953-54 på Östgötateatern
 Repertoar 1954-55 på Östgötateatern

Externa länkar
 
 Harriet Hedenmo på Malmö stadsteater

Noter 

Kvinnor
Födda 1922
Avlidna 2010
Svenska skådespelare under 1900-talet
Skådespelare från Norrköping
Pobednik

Pobednik (Победник, "segraren") är ett monument i Belgrad, Serbien. Det består av en bronsfigur med en falk i den vänstra handen och ett svärd i den högra, placerad på toppen av en dorisk kolonn. Den totala höjden är omkring 14 meter. Monumentet skapades av skulptören Ivan Meštrović och invigdes 1928. Det används ofta som en symbol för Belgrad.

Meštrović hade 1912 designat en monumental fontän för att fira Serbiens självständighet från Osmanska riket efter Balkankrigen. Denna skulle ha stått på torget Terazije i centrala Belgrad och innefattat en kolonn med fem avsatser, vilket skulle symbolisera 500 år av turkiskt slaveri, med Pobednik-skulpturen högst upp. Efter första världskriget lades projektet ned, men skulpturen restes 1928 i fästningen Kalemegdan för att fira tioårsjubileet för genomträngandet av salonikifronten.

Källor

Externa länkar

Kultur i Belgrad
Minnesmärken i Serbien
Sevärdheter i Serbien
Skulpturer 1928
Cesare Pinarello

Cesare Pinarello, född 5 oktober 1932 i Treviso, död 2 augusti 2012 i Treviso, var en italiensk tävlingscyklist.

Pinarello blev olympisk bronsmedaljör i tandem vid sommarspelen 1952 i Helsingfors.

Källor 

Italienska tävlingscyklister
Italienska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 1952
Olympiska bronsmedaljörer 1956
Tävlande i cykling vid olympiska sommarspelen 1952
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1952 från Italien
Tävlande i cykling vid olympiska sommarspelen 1956
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1956 från Italien
Födda 1932
Avlidna 2012
Män
Irrelohe

Irrelohe är en opera i tre akter med musik och libretto av Franz Schreker.

Historia
Operan avviker från det överflöd av toner som präglade hans tidigare operor till förmån för en mer opolerad ljudbild. De breda melodierna, valserna, kärleksmusiken och andra romantiska inslag förekommer fortfarande, men så gör även dissonant kontrapunktik och polytonalitet. Operan hade premiär den 27 mars 1924 i Köln under ledning av Otto Klemperer.

Personer
Greve Heinrich (tenor)
Skogvaktaren (bas)
Eva (sopran)
Gamla Lola (mezzosopran)
Peter, Lolas son (baryton)
Christobald (tenor)
Prästen (basbaryton)
Mjölnaren (bas)
Fünkchen, en musiker (tenor)
Strahlbusch, en musiker (tenor)
Ratzekahl, en musiker (bas)
Anselmus (basbaryton)
En lakej (tenor)

Handling
Greve Heinrich är oskyldig till familjens svarta hemlighet. Fadern våldtog en gång värdshusvärdinnan Lola framför hennes brudgum Christobald på deras bröllopsnatt. Lolas son Peter inser att han är frukten av den våldtäkten. Hans fästmö Eva blir däremot helt betagen av greve Heinrich. Christobald svär att hämnas och vill förgöra den gamla världen genom att bränna ned slottet Irrelohe. Eva besöker Heinrich och erbjuder sin hjälp. 

Vid bröllopet mellan Eva och Heinrich får Eva onda aningar och ber Peter att inte dansa på festen. Mitt under bröllopsfesten försöker Peter våldta Eva men Heinrich dödar honom utan att veta att Peter är hans broder. Slottet börjar brinna och genom reningen botas Heinrichs galenskap av Evas kärlek.

Referenser

Operor av Franz Schreker
Tyskspråkiga operor
1924 i Tyskland
Musikåret 1924
Teateråret 1924
3405 Daiwensai

3405 Daiwensai eller 1964 UQ är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 30 oktober 1964 av Purple Mountain-observatoriet i Nanjing, Kina. Den är uppkallad efter astronomen Wen-Sai Dai.

Asteroiden har en diameter på ungefär 24 kilometer.

Referenser 
 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av Purple Mountain-observatoriet
Astronomiska upptäckter 1964
3556 Lixiaohua

3556 Lixiaohua eller 1964 UO är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 30 oktober 1964 av Purple Mountain-observatoriet i Nanjing, Kina. Den är uppkallad efter Li Xiaohua.

Asteroiden har en diameter på ungefär 20 kilometer och den tillhör och har givit namn åt asteroidgruppen Lixiaohua.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Lixiaohua-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av Purple Mountain-observatoriet
Astronomiska upptäckter 1964
Herbert Wärnlöf

Herbert Wärnlöf, född 7 mars 1898 i Kristiania, död 29 december 1991 i Ystad, var en svensk journalist och tecknare.

Biografi
Han var son till kontorschefen Johan August Wärnlöf och Helena Larsson och från 1929 gift med Birgit Afzelius samt bror till Gustaf Wärnlöf och farbror till Lena Wärnlöf. Han anställdes som medarbetare vid Göteborgs Handels- och Sjöfartstidning 1917 och han var tidningens korrespondent i Berlin 1924–1928. Han var medarbetare i Morgontidningen 1932–40 för att därefter återgå till Handels- och Sjöfarts-Tidningen. Han medverkade i Galleri Manetens utställning med tidningstecknare 1965 och i ett flertal samlingsutställningar. Han var verksam under signaturerna SIR, FLYING, JIB och H.W.

Översättningar
 Koppla av! (You Can't Take It with You), Moss Hart och George S. Kaufman (otryckt översättning för Helsingborgs stadsteater, 1939) 
 Livet är ju härligt (The Time of Your Life), William Saroyan (otryckt översättning för Helsingborgs stadsteater, 1944)

Källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 729, Allhems Förlag, Malmö. 
 
 

Svenska tecknare under 1900-talet
Svenska journalister under 1900-talet
Journalister från Oslo
Födda 1898
Avlidna 1991
Män
Väskindemästaren

Väskindemästaren är ett anonymnamn på en gotländsk bildhuggare verksam i slutet av 1100-talet och början av 1200-talet.

För Väskinde kyrka på Gotland utförde han kordörrens röste med knoppkapitäl, naturalistiska löv, en Kristusfigur i relief samt i röstets hörn en komposition av med en drake och lejon. Till kyrkan utförde han även ett väggskåp som pryds av reliefer med ett kvinnligt helgon och S:t Jakob med en resväska samt en pilgrimsmussla.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 729, Allhems Förlag, Malmö. 

Svenska konstnärer under 1100-talet
Födda okänt år
Avlidna okänt år
Män
Anonymnamn