kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Johan Millberg

Johan Millberg var troligen född 1741 i Stockholm, död 1814 i Landskrona, var en svensk bildhuggare.

Han var från 1781 gift med rådmansänkan Christina Maria Pripp. Om Millbergs tidiga verksamhet finns inte mycket text bevarat men man vet att han studerade för Carl Gustaf Pilo vid Det Kongelige Danske Kunstakademi i Köpenhamn och att han 1775 var bosatt i Stockholm och var elev vid Konstakademien i Stockholm. På anmodan av generalmajoren Alexander Strussenfelt flyttade han till Landskrona för att utföra bildhuggeriarbeten på offentliga byggnader. Från arkivaliska handlingar vet man att han 1784 påbörjade utförandet av ett par ramar till Sofia Albertina kyrka och en dopfunt till Kvistofta kyrka med bildhuggerier och en förgyllning på marmorerad botten. För Västra Karups kyrka och Örkeneds kyrka utförde han altaruppsatser som senare målades av akademiritmästaren Martin David Roth från Lund. För S:t Olofs kyrka utförde han en ram till ett kungatal. Millberg var även kunnig i att foliera glas till speglar och fick tillstånd att upprätta en spegelfabrik i Landskrona. Lönsamheten var låg och han sökte 1780 burskap som handlare och efter vissa tvister med staden lyckades han få sitt burskap och drev därefter spegelfabriken och bildhuggeriet som bisyssla. Inte heller handelsrörelsen gav något större överskott så Millberg dog som en ganska utarmad man.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 127, Allhems Förlag, Malmö. LIBRIS-ID:8390296

Svenska konsthantverkare under 1700-talet
Män
Födda 1741
Avlidna 1814
Konstnärer från Stockholm
Svenska bildhuggare
Beta-2-mikroglobulin

Beta-2-mikroglobulin är den lätta peptidkedjan av MHC-klass I molekylen (HLA-antigenet). Det syntetiseras av kroppens alla celler, men särskilt av celler som tillhör det lymfatiska systemet.

Beta-2-mikroglobulin kan vara förhöjt på grund av ökad produktion vid olika sjukdomar, främst vid lymfoproliferativa sjukdomar som myelom, lymfom eller leukemier. Det kan också vara ökat vid reumatoid artrit eller AIDS.

Kraftigaste stegringarna ses dock vid njursjukdomar med nedsatt glomerulär filtration.

Referenser 

Proteiner
Immunsystemet
Thomas Jaenson

Thomas Gustav Tore Jaenson, född 1948 i Göteborg, är en svensk biolog. 

Jaenson disputerade 1978 vid Uppsala universitet på en avhandling, baserad på fältforskning i östra Kenya och på laboratorieexperiment vid The International Centre of Insect Physiology and Ecology (ICIPE) i Nairobi, om tsetseflugan Glossina pallidipes reproduktionsbiologi och ekologi. Efter en period vid IAEAs forskningslaboratorium i Seibersdorf i Österrike blev han docent 1980 och utnämndes 2003 till professor i biologi, särskilt medicinsk entomologi, vid Uppsala universitet.  

Jaensons forskning har huvudsakligen bedrivits i Afrika och i Nordeuropa. Medicinskt betydelsefulla leddjur, främst blodsugande flugor, stickmyggor och fästingar har varit de främsta studieorganismerna. De viktigaste frågeställningarna har gällt att förklara hur olika biotiska och abiotiska faktorer påverkar populationsdynamiken hos de sjukdomsöverförande leddjuren (vektorerna) och epidemiologin hos de vektoröverförda mikroorganismerna. Tonvikten i Jaensons forskning har alltsedan 1980-talets andra hälft varit att förstå de faktorer som påverkar epidemiologin hos de fästingöverförda infektionerna Lyme borrelios och TBE (fästingöverförd hjärninflammation). Jaenson är författare till mer än 160 vetenskapliga publikationer inom ämnet medicinsk entomologi.

Referenser

Noter 

Födda 1948
Levande personer
Män
Svenska biologer under 1900-talet
Forskare från Göteborg
Quintus Marcius Rex

Quintus Marcius Rex är ett namn som burits av flera romare:

* Quintus Marcius Rex (tribun), romersk politiker, folktribun 196 f.Kr. 
 Quintus Marcius Rex (praetor), romersk politiker, praetor 144 f.Kr.
 Quintus Marcius Rex (konsul 118 f.Kr.), romersk politiker 
 Quintus Marcius Rex (konsul 68 f.Kr.), romersk poliiker
Alexandra Elbakjan

Alexandra Asanovna Elbakjan (), född 6 november 1988 i Almaty i Kazakstan, är en kazakstansk programmerare och skaparen av webbsidan Sci-Hub. The New York Times har jämfört henne med Edward Snowden för att hon läcker information och eftersom hon undviker amerikansk lag samt är bosatt i Ryssland. Ars Technica har jämfört henne med Aaron Swartz. I december 2016 namngav Nature Publishing Group Elbakjan som en av de 10 personer som betydde mest under 2016. Hon är av armenisk, slavisk och asiatisk härkomst. Hon har en masterexamen i lingvistik från Sankt Petersburgs universitet.

Se även 
 Peter Sunde
 Library Genesis

Referenser

Noter

Externa länkar
 Engineuring – Elbakjans blogg

Födda 1988
Internetaktivister
Levande personer
Kvinnor
Kazaker
Personer i Kazakstan under 2000-talet
Alumner från Freiburgs universitet
Alumner från Sankt Petersburgs universitet
Jason D. Anderson

Jason D. Anderson (även Jason Anderson) är en amerikansk datorspelsutvecklare känd för bland annat sin medverkan i utvecklingen av Fallout och Arcanum: Of Steamworks and Magick Obscura. Han började sin karriär som frilansarbetare på Interplay Entertainment, där han senare blev Lead Technical Artist. Under utvecklingen av Fallout 2 lämnade Anderson Interplay och grundade Troika Games tillsammans med Tim Cain och Leonard Boyarsky. Efter Troika arbetade han som fastighetsmäklare  innan han gick tillbaka till Interplay.

I mars 2009 tog Anderson anställning hos inXile Entertainment som Creative Director för ett projekt som senare visade sig vara Wasteland 2. 

Sedan 2011 arbetar han på Turtle Rock Studios.

Verk

Referenser

Externa länkar 
 

Födda 1968
Levande personer
Personer med anknytning till Fallout
Män
Amerikanska datorspelsutvecklare
Nicolai Andresen

Nicolai Andresen, född 24 september 1781 i Tønder i Sønderjylland, död 18 november 1861 i Christiania i Norge, var en norsk köpman, bankir och politiker.

Nicolai Andresen var son till skräddarmästaren Christian Andresen och Cecilie Cathrine Asmussen. Han gick i lära hos en köpman i Flensburg. Han invandrade till Norge 1801 och blev kompanjon i köpmannen G.F. Hagemanns firma. År 1809 blev han borgare i Christiania och grundade då ett eget handelsföretag. År 1820 köpte han ett tvålkokeri i Hammersborg och 1831 blev han medägare i en gipsornamentfabrik på Tjuvholmen, vilken så småningom också tillverkade tegelpannor och -sten. 

I samband med handelsverksamheten var det lönsamt att ge sig in i bankirverksamhet, vilket lade grunden för den av hans barn etablerade Andresens Bank, som blev aktiebolag 1913. 

Nicolai Andresen ledamot av Stortinget 1824 och suppleant 1818, 1821, 1833, 1836 och 1839. Han var ledamot av stadsstyrelsen i Christiania 1837–1843. 

Han var gift med Engel Johanne Christiane Reichborn. Paret fick elva barn, av vilka åtta nådde vuxen ålder. De sex sönerna fick alla framträdande positioner:
 Christian Wilhelm Andresen (1811–1886) var advokat; 
 Jens Peter Andresen (1818–1871) var høyesterettsadvokat och ordförande i Den norske Sagførerforening från 1861;
 Carl Ferdinand Andresen (1824–1890) var direktör vid Kongsberg sølvverk;
 Nicolay August Andresen (1812–1894) tog över familjens bankirverksamhet;
 Johan Henrik Andresen (1815–1874) tog över familjens handelsrörelse; 
 Engelhart Andresen (1826–1896) drev familjens bankirverksamhet tillsammans med brodern Nicolay.

Källor 
 Nicolai Andresen i Norsk biografisk leksikon, läst 10 januari 2017

Noter

Personer inom Norges näringsliv under 1800-talet
Födda 1781
Avlidna 1861
Män
Personer från Tønders kommun
Birger Hedman

Gustav Birger Hedman, född 9 april 1932 i Jokkmokks församling, Norrbottens län, död 14 april 1975 i Ytterlännäs församling, Västernorrlands län, var en svensk arkitekt.

Hedman, som var son till byggnadssnickare John Hedman och Märta Hedman, utexaminerades från tekniska gymnasiet i Luleå 1952 och från Kungliga Tekniska högskolan 1961. Han anställdes på Nils Islinger arkitektkontor i Stockholm 1955, blev biträdande stadsarkitekt i Skellefteå stad 1962, chef för stadsplaneavdelningen på Jan Thurfjell Arkitektkontor AB i Luleå 1963, blev stadsarkitekt i Kramfors stad 1965 och var tillika distriktsarkitekt för vissa landskommuner.

Källor

Noter

Svenska arkitekter under 1900-talet
Kramfors stadsarkitekter
Födda 1932
Avlidna 1975
Män
Personer från Jokkmokks socken
Piazza Gian Lorenzo Bernini

Piazza Gian Lorenzo Bernini är ett rektangulärt torg i Rione San Saba i södra Rom, uppkallat efter arkitekten och skulptören Gian Lorenzo Bernini. Området med torget (piazzan) och kringliggande villor och parhus projekterades av arkitekten Quadrio Pirani (1878–1970) och ingenjören Giovanni Bellucci. Torget fullbordades cirka 1909, medan hela bostadsdistriktet stod klart 1923.

Området, som planerades och förverkligades inom ramen för Istituto Case Popolari (ICP), tillkom med inspiration från Ebenezer Howards trädgårdsstadsideal.

Bilder

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar

Torg i Rom
Rione San Saba
Campinatrast

Campinatrast (Turdus arthuri) är en fågelart i familjen trastar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Campinatrasten är en färglös trast med gråbrun fjäderdräkt och ljust vitaktig buk. Könen är lika. Arten liknar tepuítrasten, men har gråare kropp och tydligare teknad strupe och ses i andra miljöer. Sången består av typiskt trastlika serier med melodiska toner.

Utbredning och systematik  
Fågeln förekommer i sydöstra Venezuela och Guyana och söderut lokalt till centrala amazonska Brasilien, från Rio Madeiras östra bank till Rio Tapajós östra bank. Den behandlades tidigare som underart till svartnäbbad trast (Turdus ignobilis) och vissa gör det fortfarande. Efter studier som visar att de båda häckar sympatriskt i Colombia urskiljs den allt oftare som en art.

Levnadssätt 
Campinatrasten är en ovanlig fågel som förekommer  i öppna miljöer och skogslandskap i låglänta områden. Den ses vanligen enstaka eller i par.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses vara stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Trastar
Fåglar i neotropiska regionen
Quintus Marcius Barea Soranus

Quintus Marcius Barea Soranus är ett namn som burits av två romare:

* Quintus Marcius Barea Soranus (konsul 34 e.Kr.), romersk politiker
 Quintus Marcius Barea Soranus (konsul 52 e.Kr.), romersk politiker
Quintus Marcius

Quintus Marcius är ett namn som burits av flera romare:

* 
 Quintus Marcius Barea Sura, romersk politiker
 Quintus Marcius Crispus, romersk fältherre
 
 
 Quintus Marcius Tremulus, romersk politiker, konsul 306 och 288 f.Kr.
 Quintus Marcius Turbo, romersk militär
Christopher Doyle

Christopher Doyle, även känd som, på kantonesiska, Dou Ho-fung, född 2 maj 1952 i Sydney, är en australisk-hongkongsk filmfotograf.

Filmografi i urval

Foto

 (episoden "Dumplings")

Regi
 (episoden "Porte de Choisy")

Källor 
 http://www.themalaymailonline.com/malaysia/article/10-things-about-christopher-doyle-cinematographer-extraordinaire

Externa länkar 

Australiska filmfotografer
Filmfotografer från Hongkong
Födda 1952
Levande personer
Män
Den stillsamme amerikanen

Den stillsamme amerikanen, eller The Quiet American, kan syfta på:

 Den stillsamme amerikanen (roman) – roman från 1955 av Graham Greene, originaltitel The Quiet American
 Den stillsamme amerikanen (1958) – amerikansk film från 1958 baserad på romanen, originaltitel The Quiet American
 Den stillsamme amerikanen (2002) – film från 2002 baserad på romanen, originaltitel The Quiet American
Cassius Longinus

Longinus var namnet på en familj tillhörande gens Cassia.

Kända medlemmar 

*
Marcius Figulus

Figulus var namnet på en familj tillhörande gens Marcia.

Kända medlemmar 

* 
 Lucius Marcius Figulus, romersk sjömilitär
Lucius Marcius

Lucius Marcius är ett namn som burits av flera romare:

* 
 Lucius Marcius Figulus, romersk sjömilitär
Tiedemanns Tobaksfabrik

Tiedemanns Tobaksfabrik AS var ett norskt tobaksindustriföretag, som var i drift från 1730-talet till 2008. 

Tiedemanns Tobaksfabrik grundades som I & L Jacobsens Tobaks Fabrique 1740 av rådmannen i Christiania Jens Jacobsen. Dennes änka och hennes svåger Christian Wilhelm Vagel fick privilegium 1778 att fortsätta driften, som såldes vidare 1784 till Paul Olsen Thrane, vilken drev företaget under namnet Paul Olsen Thranes Tobaksfabrique och som 1787 flyttade tillverkningen från nuvarande stadsdelen Vaterland i Oslo till stadens torg. Därefter ägde och drev Claus Winther företaget 1816–33, varefter det köptes av Johann Ludwig Tiedemann.

Handelsmannen Johan Henrik Andresen (1815–1874) köpte tobaksfabriken och ledde företaget 1849–74, varefter han efterträddes av sonen Nicolai Andresen, chef 1874–1911, sonsonen Johan H. Andresen, chef 1911–53, sonsonsonen Johan H. Andresen (1932–2011),  chef 1953–76, och slutligen sonsonens sonson Johan H. Andresen 1998–2012 .

Tiedemanns köpte upp bland andra Johannes N. With's Tobaksfabrikker (1922), W. Hartog & Co (1923), Carl E. Olsen & Co's Tobaksfabrik A/S (1935), P. Pedersen & Søn (1946), T.M. Nielsen & Søn (1959), N.K.L's Tobaksfabrik (1960), Rose Tobakk A/S (1971) och H. Petterøe Tobaksfabrikk (1972). Tiedemanns byggde också 1880 en fabrik i Charlottenberg för att anpassa sig till skiftande tullregler på1870- och 1880-talen.

Tiedemanns Tobakksfabrikk såldes 2008 av familjen Andresens förvaltningsbolag Ferd till Skandinavisk Tobakskompagni i Danmark, ett dotterföretag till British American Tobacco. Fabriken i Ensjö i Oslo från 1968 var den sista fabriken med produktion. Den lades ned 2008. Bolaget har en efterträdare i försäljningsföretaget  British American Tobacco Norway AS.

Källor
Tiedemanns_Tobaksfabrik på Store Norske Leksikon
Om Tiedmanns på industrimuseum.no
Tiedemanns historie på www.daria.no

Litteratur
 Christian Gierløff: Tobakkens krønike, J. L. Tiedemanns Tobaksfabrikk 1778-1928, 1928
 Francis Sejersted och Arnljot Strømme Svendsen: Blader Av Tobakkens Historie: J. L. Tiedemanns Tobaksfabrik 1778-1978, Gyldendal 1978

Ej längre existerande norska företag
Tobaksföretag
Företag bildade 1778
Marcius

Marcius var en romersk släkt (gens).

Kända medlemmar 

 
 
 

Romerska namn
Marcii
Gulich Mårtensson

Gulich (Gillik) Mårtensson, död troligen 1652, var en svensk bonadsmålare och dekorationsmålare.

Han var son till bonden Mårten Olofsson. Mårtensson ägde och brukade gården Berglock i Forsa socken men genom sitt burskap som målare i Hudiksvall även verksam som dekorationsmålare. I Forsa kyrka målade han 1652 Salvator Mundi och de 12 apostlarna på läktaren, samma år utförde han en glasmålning i Bosgården i Överbyn, Forsa socken. Hans svärson Per Ericsson Bergquist målade ett epitafium över Mårtensson som placerades i Forsa kyrka 1652.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 159, Allhems Förlag, Malmö. LIBRIS-ID:8390296

Svenska allmogemålare
Män
Avlidna 1652
Svenska konsthantverkare under 1600-talet
Grete Möller

Grete Möller, född Gissemann 10 juni 1915 i Köpenhamn, död 21 januari 2000 i Stockholm, var en dansk-svensk keramiker.

Hon var dotter till köpmannen Erik Gissemann och Janette Dagny Tengstedt samt gift 1943–1977 med keramikern Tom Möller. Hon studerade vid konsthantverksskolan i Köpenhamn och etablerade efter studierna en egen keramikateljé i Herlev utanför Köpenhamn 1934–1937. Efter sitt giftermål flyttade hon till Stockholm där hon tillsammans med sin man etablerade en keramisk verkstad 1943. Tillsammans med sin man ställde hon ut på NK 1947 och hon medverkade i utställningar i Seattle 1949 och New York 1952 samt i en större konsthantverksutställning på Liljevalchs konsthall. Hon tilldelades ett stipendium från Kungafonden 1957 och från Helge Ax:son Johnsons stiftelse 1959. Hennes keramik består av bruksföremål och dekorativt gods. Möller är representerad vid Victoria and Albert Museum i London och på Nationalmuseum i Stockholm.

Källor
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 163, Allhems Förlag, Malmö. LIBRIS-ID:8390296
Svenska konstnärer, Biografisk handbok, Väbo förlag, 1987, sid 362,

Noter

Vidare läsning

Externa länkar 
 
 

Svenska konsthantverkare under 1900-talet
Danska konstnärer
Kvinnor
Födda 1915
Avlidna 2000
Konstnärer från Köpenhamn
Representerade vid Victoria and Albert Museum
Representerade vid Nationalmuseum
Svenska keramiker
Delmore Schwartz

Delmore Schwartz, född 8 december 1913 i Brooklyn, död 11 juli 1966 i New York, var en amerikansk poet och novellförfattare.

Biografi 
Schwartz studerade vid Columbia University och New York University, där han avlade fil.kand. i filosofi 1935. Han debuterade 1938 med diktsamlingen In Dreams Begin Responsibilities, som hyllades av framstående amerikanska modernister som T.S. Eliot, William Carlos Williams och Ezra Pound. Särskild uppmärksamhet väckte den långa dikten "Genesis" från 1943. Dikten skildrar en rysk-judisk amerikan i New York samt dennes livsutveckling, och är delvis självbiografisk; Schwartz var av rumänsk-judiskt ursprung. Andra kända verk av Schwartz är novellsamlingen The World Is A Wedding (1948) och den prisbelönade diktsamlingen Summer Knowledge (1959). Hans kritiska arbeten samlades postumt i Selected Essays (1970). 1943–1946 och 1947–1955 var Schwartz redaktör för kulturtidskriften Partisan Review.

Saul Bellows roman Humboldts gåva från 1975 skildrar dennes vänskap med Schwartz. Rockmusikern Lou Reed, som undervisades av Schwartz på Syracuse University i sin ungdom, skrev flera låtar om honom.

Referenser

Noter

Externa länkar

Personer från Brooklyn
Män
Födda 1913
Avlidna 1966
Amerikanska poeter
Amerikanska novellförfattare
Alumner från Columbia University
Alumner från New York University
Alumner från University of Wisconsin–Madison
Personer verksamma vid Syracuse University
Finn Lemke

Finn Lemke, född 30 april 1992 i Bremen, är en tysk tidigare handbollsspelare. Han är 2,10 meter lång, högerhänt och spelade som vänsternia. Han avslutade karriären 2023 på grund av skador.

Klubbar 
  HSG Schwanewede/Neuenkirchen (2010–2011)
  TBV Lemgo (2011–2015)
  SC Magdeburg (2015–2017)
  MT Melsungen (2017–2023)

Meriter 
  EM-guld 2016 i Polen
  OS-brons 2016 i Rio de Janeiro

Referenser

Externa länkar 

Levande personer
Födda 1992
Män
Tyska handbollsspelare
Tyska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 2016
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2016 från Tyskland
Tävlande i handboll vid olympiska sommarspelen 2016
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2020 från Tyskland
Tävlande i handboll vid olympiska sommarspelen 2020
Personer från Bremen
Spelare i MT Melsungen
Spelare i TBV Lemgo
Niels-Henry Mörck

Niels-Henry Mörck, född 6 augusti 1923 i Oslo, död 17 april 2012 i Göteborg, var en svensk lärare, målare och tecknare.

Han var son till möbelsnickaren Carsten Louis Mørck och Valborg Gade Pedersen och från 1950 gift med textilkonstnären Ulla Vilhelmina Lilljegren. Mörck studerade konst vid Slöjdföreningens skola i Göteborg och vid Det Kongelige Danske Kunstakademi i Köpenhamn. Efter studierna arbetade han som assistent till Nils Wedel vid utförandet av en större vaxmålning vid Norrköpings konstmuseum. Han medverkade i utställningarna Nutida svensk grafik på Nationalmuseum, Svart och vitt på Konstakademien, Ung grafik hos Föreningen Graphica i Lund, Liljevalchs Stockholmssalonger och Unga göteborgare på Göteborgs konsthall. Bland hans offentliga arbeten märks mosaikarbeten för Lerums skola, vävnader för Hotell Lysekil, mosaikreliefer för höghus i Göteborg samt vävnader för Folkets hus i Göteborg. Som illustratör illustrerade han bland annat Euripides Backanterna och ett flertal bokomslag. Hans konst består till stor del av bohuslänska landskapsmotiv. Han var under flera år verksam som lärare och perfekt vid HDK i Göteborg. Mörck är representerad vid Nationalmuseum och Göteborgs konstmuseum.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 173, Allhems Förlag, Malmö. LIBRIS-ID:8390296
Svenska konstnärer, Biografisk handbok, Väbo förlag, 1987, sid 363,

Noter

Svenska målare under 1900-talet
Män
Födda 1923
Avlidna 2012
Konstnärer från Oslo
Representerade vid Nationalmuseum
Svenska tecknare under 1900-talet
Svenska lärare under 1900-talet
Hendrik Pekeler

Hendrik Pekeler, född 2 juli 1991 i Itzehoe, är en tysk handbollsspelare, som spelar för THW Kiel och det tyska landslaget. Han är 2,03 meter lång, högerhänt och spelar i anfall som mittsexa. Han spelar också framgångsrikt som försvarare.

Med klubblag har han blivit tysk mästare sex gånger (2010, 2016, 2017, 2020, 2021 och 2023), vunnit EHF Champions League två gånger (2010, 2020), EHF European League en gång (2019), tysk Cupmästare 3 gånger (2018, 2019 och 2022) och tysk Supercupmästare fem gånger (2016, 2017, 2020, 2021 och 2022).

Han har spelat i de tyska ungdomslandslagen, och var med och tog guld i U18-EM 2008 och U21-VM 2011. Med A-landslaget har han vunnit EM-guld 2016, och brons i OS 2016. I EM 2020 blev han utnämnd till bästa försvarsspelare.

År 2020 blev han utnämnd till Årets handbollsspelare i Tyskland.

Efter OS 2020 i Tokyo meddelades att han tar en längre paus från landslaget. Vid tillfället har han spelat 122 landskamper och gjort 210 mål.

Klubbar 
 Som ungdom
  ETSV Fortuna Glückstadt (2002–2004)
  MTV Herzhorn (2004–2007)
  Bramstedter TS (2007–2008)

 Som senior
  THW Kiel (2008–2010)
 →  TSV Altenholz (lån, 2008–2009)
  Bergischer HC (2010–2012)
  TBV Lemgo (2012–2015)
  Rhein-Neckar Löwen (2015–2018)
  THW Kiel (2018–)

Referenser

Externa länkar 

Levande personer
Födda 1991
Män
Tyska handbollsspelare
Tyska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 2016
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2016 från Tyskland
Tävlande i handboll vid olympiska sommarspelen 2016
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2020 från Tyskland
Tävlande i handboll vid olympiska sommarspelen 2020
Spelare i TBV Lemgo
Spelare i Rhein-Neckar Löwen
Spelare i THW Kiel
Spelare i Bergischer HC
Tyska mästare i handboll
Hampus Wanne

Hampus Wanne, född 10 december 1993 i Göteborg, är en svensk handbollsspelare. Han är högerhänt och spelar i anfall som vänstersexa. Sedan 2022 spelar han för det spanska storlaget FC Barcelona.

Klubbkarriär 
Wanne började spela handboll i Önnered men då han var 12 år bytte han klubb till Redbergslids IK där han spelade till han var 18 år. Han spelade sedan för Aranäs 2011-2013 men bytte mitt i säsongen till Önnered. Efter säsongen 2013 började han spela för tyska bundesligaklubben SG Flensburg Handewitt.Han var då fortsatt en okänd spelare i Sverige som visserligen hade meriter i ungdomslandslaget men saknade större erfarenheter av seniorhandboll. Wanne har sedan utvecklats i Flensburg och efter fyra år i den klubben fick han göra landslagsdebut. Framgångarna med Flensburg var stora med vinst i Champions League 2014. Wanne är också tysk mästare med klubben. 2022 lämnade han Flensburg, då han skrev ett treårigt kontrakt med spanska toppklubben FC Barcelona.

Landslagskarriär 
Hampus Wanne landslagsdebuterade mot Tyskland 2017 och redan året efter var han med i EM-truppen i Kroatien och tog en silvermedalj efter förlust mot Spanien i finalen. Han spelade sedan VM 2019 men missade EM 2020 på grund av skada. 2021 var han åter i landslaget i VM och fick med sig en silvermedalj. Wanne utsågs vid VM 2021 till turneringens vänstersexa i All Star Team. Han deltog även i OS 2020 i Tokyo.

Meriter i klubblag 
 Champions League-mästare 2014 med SG Flensburg-Handewitt
 Tysk mästare 2018 och 2019 med SG Flensburg-Handewitt
 Tysk cupmästare 2015 med SG Flensburg-Handewitt
 Tysk supercupmästare 2019 med SG Flensburg-Handewitt
 Spansk mästare 2023 med FC Barcelona
 Copa del Rey 2023 med FC Barcelona
 Copa ASOBAL 2023 med FC Barcelona
 Supercopa Ibérica 2022 med FC Barcelona

Individuella utmärkelser 
 All star team i VM 2021 i Egypten
 Årets spelare i svensk handboll 2020/21
 All star team EHF Champions League 2021/22

Privat 
Wanne är förlovad med tidigare handbollsspelaren Daniela Gustin.

Referenser

Externa länkar 

Svenska handbollsspelare
Spelare i Önnereds HK
Handbollsspelare i Redbergslids IK
Spelare i SG Flensburg-Handewitt
Handbollsspelare i FC Barcelona
Män
Födda 1993
Levande personer
Idrottare från Göteborg
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2020 från Sverige
Tävlande i handboll vid olympiska sommarspelen 2020
Europamästare i handboll
Tyska mästare i handboll