kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Lindbladekvationen

Lindbladekvationen är en ekvation för att beskriva kvanttransport i öppna kvantsystem med hjälp av täthetsmatriser. Till skillnad från Liouville–von Neumann-ekvationen tar Lindbladekvationen hänsyn till ett kvantsystems växelverkan med omgivningen, såsom dekoherens och relaxation. Lindbladekvationen förutsätter Born–Markov-approximationen, det vill säga att systemet är svagt kopplat till sin omgivning och att omgivningen är stor i förhållande till systemet så att dess korrelationstid är mycket kortare än systemets.

Lindbladekvationen kan användas för att beskriva hur koherenser hos ett kvantsystem förloras på grund av växelverkan med omgivning. Den kan således modellera mekanismerna som förstör kvantegenskaperna hos ett system och som driver systemet mot ett klassiskt tillstånd. Ekvationen kan även beskriva värmeutbyte med omgivningen och hur entropin följaktligen förändras för systemet när värme upptas eller avges.

Ekvationen 

där  är en Hamiltonoperator som beskriver den koherenta dynamiken,  är så kallade kollapsoperatorer och  och  betecknar en kommutator respektive antikommutator.

Referenser 
 
 

Kvanttransport
Badmaskin

En badmaskin är en slags kärra med omklädningshytt som användes på 1700-talet och stora delar av 1800-talet. Kärran kördes ut i vattnet med häst så att badarna kunde gå direkt ur hytten ner i vattnet.

Badmaskinerna hade tak och antingen träväggar eller tyg spänt över en träram.

Badmaskinerna utgjorde en del av dåtidens etikettregler för överklassen. Reglerna tillämpades hårdare för kvinnor än för män, men skulle efterföljas av alla som ville framstå som propra.

Särskilt i Storbritannien segregerades kvinnor och män. Ingen av motsatt kön skulle se dem i baddräkt eftersom det inte ansågs vara proper klädsel. När det blev socialt accepterat för män och kvinnor att bada tillsammans avtog badmaskinernas popularitet.

Bildgalleri

Se även 
 Badhytt
 Kallbadhus

Referenser

Externa länkar 

Bad
Etikett
Gösta Hallencreutz

Gustaf (Gösta) Hallencreutz, född 27 juni 1881 i Malmö, död 7 december 1952 i Stockholm, var en svensk illustratör och dekorationsmålare.

Han var son till ryttmästaren Fredrik Hallencreutz och Emily Dickson och gift andra gången från 1940 med Olga Emma Nathalia Raphael-Linden. Hallencreutz studerade konst i Berlin 1899–1903 och därefter vid Tekniska skolan och Althins målarskola i Stockholm fram till 1907. Han for därefter till Amerika där han bedrev självstudier i New York. Han etablerade en reklam och dekorationsateljé i Stockholm där han bland annat utförde illustrationer av barnböcker och dekorationsmålningar. Tillsammans med sin andra fru utförde han några dekorationsmålningar i ett par Stockholmsrestauranger. Bland hans egna offentliga arbeten märks några dekorationsmålningar utförda i amerikanska kyrkor. Hans konst består av figurkompositioner med bland annat Bellmansmotiv i olja eller akvarell. Hallencreutz är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Källor 
Svenskt konstnärslexikon del III sid 28, Allhems Förlag, Malmö.
Svenska konstnärer, Biografisk handbok, Väbo förlag, 1987, sid 188, 
 Hallencreutz, Gustaf på SvenskaGravar.se

Svenska dekorationsmålare 
Svenska målare under 1900-talet
Svenska illustratörer under 1900-talet
Konstnärer från Malmö
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1881
Avlidna 1952
Män
Gösta Lindberg (läkare)

Gustaf Simon Folke Lindberg, känd som Gösta Lindberg, född 11 november 1904 i Eskilstuna i Södermanlands län, död 10 december 1959 i Köpings församling i Västmanlands län, var en svensk läkare och musiker (violinist).

Lindberg var son till kompositören och musikdirektören Johan Olof Lindberg och Vilhelmina Bohlin. Han avlade studentexamen i Stockholm 1924, var elev till professor Lars Zetterquist, då han gick solistklassen för violinister på Kungliga Musikkonservatoriet 1921–1924. Han höll konserter både i Sverige och utlandet och gjorde sig känd som tolkare av Johann Sebastian Bach.

Efter akademiska studier blev han medicine kandidat 1928 och medicine licentiat 1933. Han var extra läkare vid kirurgiska avdelningen på Garnisonssjukhuset i Boden 1930, assistentläkare och tillförordnad underläkare vid röntgenavdelningen på Sankt Eriks sjukhus 1934–1935 och hade samma uppdrag vid röntgenavdelningen på Maria sjukhus 1935–1936. Han var underläkare och förste underläkare där 1937–1942 och under denna tid även tillförordnad överläkare under 16 månader. Lindberg blev underläkare vid Radiumhemmet 1943 och biträdande lasarettsläkare vid röntgenavdelningen på Falu lasarett 1944. Han var statens kontrollant för röntgenfilmtillverkning vid Ceaverken från 1940. År 1949 kom han till Köping i Västmanland och verkade som lasarettsläkare/överläkare samt var röntgenkonsulent för Västmanlands län.

Gösta Lindberg var först gift med Anna Maj Salmonsson (1907–1988) och fick barnen Christina Lindberg (född 1935) och Jan Olof Lindberg (född 1938). Därefter var han från 1944 gift med sjuksköterskan Gun Bergström (1917–2000) och fick barnen Marianne Lindberg De Geer (född 1946) och Johan Lindberg (född 1948). 

Han är begravd i familjegrav på Norra begravningsplatsen i Stockholm.

Källor

Svenska läkare under 1900-talet
Svenska violinister
Läkare från Eskilstuna
Födda 1904
Avlidna 1959
Män
Alainen Raaskaltiajärvi

Alainen Raaskaltiajärvi och Ylinen Raaskaltiajärvi, eller Raaskaltiajärvet är sjöar i Finland. De ligger i kommunen Enontekis i landskapet Lappland, i den norra delen av landet,  km norr om huvudstaden Helsingfors. Alainen Raaskaltiajärvi ligger  meter över havet. Omgivningarna runt Alainen Raaskaltiajärvi är i huvudsak ett öppet busklandskap. Arean är  hektar och strandlinjen är  kilometer lång. Sjön  

I övrigt finns följande vid Alainen Raaskaltiajärvi:
 Kaamusjärvi (en sjö)
 Tuorkottajajärvi (en sjö)

Källor 

Insjöar i Lappland, Finland
Enontekis natur
Olle Hallén (konstnär)

Olle Ragnar Hallén, född 19 juli 1918 i Malmö, död i december 1995 i Malmö S:t Johannes församling, var en svensk målare.

Han var son till kassören Herman Hallén och Kerstin Larsson. Hallén studerade vid Tekniska skolan i Malmö samt vid Skånska målarskolan och Essem-skolan i Malmö och under studieresor till bland annat Frankrike, England, Italien och Belgien. Han medverkade i utställningar med Skånes konstförening och i konstnärsgruppen Septembergruppens utställningar i Blekinge och Bergslagen. Tillsammans med Stig Wernheden ställde han ut på Krognoshuset i Lund. Hans konst består av stilleben och landskapsmålningar i olja, pastell och akvarell. Hallén är begravd på Östra kyrkogården i Malmö.

Källor 
Svenskt konstnärslexikon del III sid 28, Allhems Förlag, Malmö.
Svenska konstnärer, Biografisk handbok, Väbo förlag, 1987, sid 188, 
 Hallén, Olle Ragnar på SvenskaGravar.se

 
Svenska målare under 1900-talet
Konstnärer från Malmö
Gravsatta på Östra kyrkogården i Malmö
Födda 1918
Avlidna 1995
Män
Gunnar Jonsson (arkitekt)

Gunnar Jonsson, född 9 september 1888 i Månstad, död 22 september 1946 i Borås, var en svensk arkitekt.

Han var specialstuderande vid Kungliga tekniska högskolan 1918-1920, men återvände under 1920-talet till hemstaden Borås där han drev egen verksamhet. Där ritade hand bland annat ett bostads- och affärshus på Österlånggatan 21 (1929), EPA-varuhuset mellan Österlånggatan och Allégatan (1932) och Folkets hus i Allégatans norra ända. Han ritade vidare ett stort antal flerbostadshus på Hedvigsborg.

Bildgalleri

Bibliografi
John Sjöström: Vardagens arkitekter – Gunnar Jonsson och Hilding Lögdberg, Balkong Förlag, Stockholm 2014,

Källor

Svenska Dagbladet: Dödsannons (1946-09-24)
 sid.268

Externa länkar

Svenska arkitekter under 1900-talet
Födda 1888
Avlidna 1946
Män
Vađaid Rávdojávri

Vađaid Rávdojávri och Rávdojávri, eller Raudujävrik är sjöar i Finland. De ligger i kommunen Utsjoki i landskapet Lappland, i den norra delen av landet,  km norr om huvudstaden Helsingfors. Vađaid Rávdojávri ligger  meter över havet. Arean är  hektar och strandlinjen är  kilometer lång. Sjön   Omgivningarna runt Vađaid Rávdojávri är i huvudsak ett öppet busklandskap.

Kommentarer

Källor 

Insjöar i Lappland, Finland
Utsjoki
Bajit Rávdoroggejávri

Ravdoroggejavri och Vuolit Rávdoroggejávri, eller Rauduroggijävri är en sjö i Finland. Den ligger i kommunen Utsjoki i landskapet Lappland, i den norra delen av landet,  km norr om huvudstaden Helsingfors. Arean är  hektar och strandlinjen är  kilometer lång. Sjön   Omgivningarna runt Ravdoroggejavri är i huvudsak ett öppet busklandskap.

Källor 

Insjöar i Lappland, Finland
Utsjoki
Bengt Hallgren (konstnär)

Bengt Rudolf Hallgren, född 15 april 1924 i Hornmyr i Lycksele församling i Västerbottens län, död 29 september 1986 i Vindelns församling, var en svensk reklamtecknare och målare.

Hallgren var utbildad reklamtecknare men autodidakt som konstnär. Bland hans offentliga arbeten märks tre målningar på ålderdomshemmet i Vindeln. Hans konst består av norrländska landskapsmålningar i en realistisk anda och målningar med hästar.

Tryckta källor
Svenska konstnärer, Biografisk handbok, Väbo förlag, 1987, sid 188-189,

Noter

 
Svenska målare under 1900-talet
Födda 1924
Avlidna 1986
Män
Svenska reklamare
Gertrud Wieselgren

Gertrud J. Hildegard Wieselgren-Hallström, född 16 maj 1929 i Tübingen, Tyskland, är en svensk målare, tecknare och grafiker.

Biografi 
Hon är dotter till filosofie doktor Per Wieselgren och filosofie doktor Greta Wieselgren och från 1969 gift med konstnären Björn Hallström. 

Gertrud Wieselgren avlade studentexamen 1948 och fortsatte därefter med konststudier vid Essem målarskola i Malmö 1949–1951 och vid Otte Skölds målarskola i Stockholm 1950 innan hon studerade vid Konsthögskolan i Stockholm 1951–1957. Hon genomförde ett flertal studieresor i Europa  bland annat till Lofoten, Amsterdam, Wien, Grekland och under en resa passade hon på att studera vid Académie de la Grande Chaumière 1965–1966. Hon tilldelades ett flertal stipendier bland annat ett anslag ur Kungafonden 1956, Sääfs fond vid Konstakademien 1959, Ellen Trotzigs stipendium 1961, Svensk-norska samarbetsfonden 1963 samt C.L. Kinmansons fond vid Konstakademien 1965 och Statens stora arbetsstipendium 1973. 

Tillsammans med sin man reste hon runt i Europa för att måla och i början av 1960-talet utförde hon en serie djurstudier från Zoologisk Have i Köpehamn. Separat ställde hon ut på bland annat Modern konst i hemmiljö 1958, Lorensbergs konstsalong i Göteborg, De ungas salong och Galerie Doktor Glas i Stockholm samt SDS-hallen i Malmö och ett flertal platser i Sverige bland annat Limhamn, Hudiksvall, Oskarshamn och Umeå. Tillsammans med Jan Forsberg ställde hon ut i Göteborg samt tillsammans med Olle von Schewen och Sune Skote i Nässjö. Sedan början av 1950-talet medverkade hon i flera av Skånes konstförenings salonger i Malmö och Lund samt Sveriges allmänna konstförenings salonger i Stockholm och utställningar med Grafiska sällskapet, Svenska konstnärernas förening och de kommunala Stockholmssalongerna. 

Hennes konst består av stilleben, djur, blommor och landskapsskildringar utförda i företrädesvis olja men hon arbetade även med blyerts, etsning och torrnål. 

Bland hennes offentliga arbeten märks utsmyckningen vid Solberga sjukhus. Wieselgren-Hallström är representerad vid Moderna museet, Malmö museum, Hälsinglands museum, Statens konstråd och i ett flertal landsting.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 674, Allhems Förlag, Malmö. 
Svenska konstnärer, Biografisk handbok, Väbo förlag, 1987, sid 571, 
Vem är hon? kvinnor i Sverige, biografisk uppslagsbok, 1988, sid 499,

Noter
 
 
Svenska målare under 1900-talet
Födda 1929
Levande personer
Kvinnor
Personer från Tübingen
Svenska tecknare under 1900-talet
Svenska grafiker under 1900-talet
Gertrud
Erik Geting

Erik Johannis Geting, död mellan 1535 och 1538, var en svensk präst och påvlig hovman.

Erik Geting omtalas första gången i skriftliga handlingar 1487, då han vistades i Rom. Han kallas där "clericus Vpsalius" och härstammade troligen från Uppsala. Abbedissan Ingegärd Hansdotter vid Sko kloster, som var dotter till borgmästaren i Uppsala Hans Snickare anger honom som en släkting. En Jakob Geting var borgmästare i Uppsala 1399-1412 och en Peder Geting var jordägare i staden 1447 kan vara av samma släkt som Erik Geting. En Jöns Geting stämdes även inför rätten i Stockholm 1479, men verkar inte ha varit bosatt där, även denne möjligen även en släkting. Annars hade Erik Geting även släkt i Skogs-Tibble socken. Erik Geting verkar under sin tid i Rom ha passat på att skaffa sig inkomstbringande tjänster, och redan 1487 sökte han posten som dekan i Ericus Olai och 1488 sökte han befattningar i Aarhus, Tønsberg och Närtuna samt de kanonikat och prebenden som blivit lediga sedan Erik Trolle lämnat sin prästkarriär och gift sig. Dessa erhöll han troligen allesammans. Från 1492 uppehöll han sig studentkollegiet Gasa di Sapienza i Siena och anges som rektor för universitet i Siena. Senast 1501 blev han doktor vid universitetet. Ännu 1501 var han kvar i Rom där han sökte och fick Mattias Gregersson (Lillie)s kanonikat och prebenden i Uppsala men befann sig 1504 i Uppsala, där han på grund av sjukdom tackar nej till en inbjudan till riksföreståndaren Svante Nilsson (Sture)s bröllop. Han sändes 1510 med ett brev för att medla mellan ärkebiskop Jakob Ulfsson och Hemming Gadh, dock utan framgång.

Erik Geting skall av den nytillträdde ärkebiskopen Gustaf Trolle 1515 sänts till Sten Sture den yngre med en skrivelse om Stäkets län som riksföreståndaren lagt i kvarstad. Geting närvarade vid rådmötet i Södertälje 1516. Under belägringen av Stäket våren 1517 försåg han två gånger Trolle med pengar för att kunna avlöna sina soldater. 17 juni 1520, en kort tid efter Långfredagsslaget vid Uppsala skrev Geting ett brev till Trolle som är en viktig källa för händelseförloppet under konflikten. Han varnar där Trolle för att lita på Uppsalas borgmästare. Erik Geting var en av utfärdarna och beseglarna av kättarförklaringen i samband med Stockholms blodbad. Han var i juni 1523 kallad att avge berättelse om blodbadet. Erik Geting var en av de hårdförare motståndarna mot reformationen. Han kom trots det att fungera som styresman för ärkestiftet mellan Johannes Magnus landsflykt 1526 och Laurentius Petris val till ärkebiskop 1531.

Källor 

Svenska präster under 1500-talet
Födda 1400-talet
Avlidna 1530-talet
Män
Johan Hammar (missionär)

Johan Axel Vilhelm Hammar, född 26 januari 1873 i Ugglansryd, Ryssby församling, Kronobergs län, död 13 oktober 1967 i Ekeborg, Värnamo församling, Jönköpings län,  var en svensk missionär. 

Johan Hammar studerade vid Missionsskolan i Stockholm 1896–1900 och deltog i en medicinsk kurs för missionärer vid Lunds universitet 1900–1901 och i Liverpool år 1902. Han reste den 4 april 1903 som missionär till Kongostaten. Året efter gifte han sig med Maria. Under åren 1903–1908 arbetade han i Kongofristaten, sedermera Belgiska Kongo. År 1906 återvände Hammar till hemlandet för att vila. År 1909 utsågs han att grundlägga den första stationen, Madzia, i Franska Kongo.

Hans aktiva missionstjänst upphörde i oktober 1916.

Under sina studier i England hade han kommit att ta del av de forskningsresultat rörande malarians spridning som professor Ronald Ross framlagt. Denne hade upptäckt att malarian orsakades av en parasit, som överfördes till människa genom en mygga. Hammar försåg därför bostäderna med myggnät för dörrar och fönster i de trakter där malaria förekommer. 

I Svenska Missionsförbundets filmarkiv finns de första filmer som någonsin tagits på missionsfältet i Kongo. Hammar introducerade missionsfilmen som ett medium i missionsinformationen.

Johan Hammars etnografiska samlingar, överlämnades till största delen till svenska museer och finns idag på Världskulturmuseet i Göteborg och Etnografiska museet i Stockholm. Hammar erhöll Kungl. Vetenskapsakademiens Wahlbergs-medalj.

Åren 1926–1931 var Hammar och hans maka Maria föreståndare för Missionärsbarnens Hem på Lidingö. Makarna Hammar är begravda på Värnamo Norra kyrkogård.

Referenser

Män
Födda 1873
Avlidna 1967
Svenska missionärer
Personer från Ryssby socken, Kronobergs län
Björn Hallström (konstnär)

Björn Hallström kan avse: 

Björn Hallström (1916–1981), konstnär från Stockholm
Björn Hallström (1931–2001), konstnär från Östersund
Björn Hallström (född 1931)

Björn Henrik Hallström, född 10 augusti 1931 i Östersund, död i mars 2001 i Stockholm, var en svensk konsthistoriker, målare och  tecknare. 

Hallström, som var son till ingenjören Erik Martin Hallström och Anna Margareta Dahlén, studerade vid Konstindustriella dagskolan i Stockholm 1950–1951, vid Högre konstindustriella skolan 1951–1953, vid Kungliga Konsthögskolans målarskola 1953–1958, blev filosofie kandidat i slaviska språk och konsthistoria 1958 samt filosofie licentiat i konsthistoria 1959. Han var anställd på Nationalmuseum 1959–1961, Stockholms stadsmuseum 1961–1963, byrådirektör vid Kungliga Byggnadsstyrelsen 1963–1965 och föreståndare för Kungliga Konsthögskolans institution för materialkunskap med konservatorsutbildning från 1966. Han tilldelades professors namn 1973. Han innehade tekniska undersökningsuppdrag för Stockholmskriminalens bedrägerirotel samt andra myndigheter och organisationer samt bedrev social hjälpverksamhet i Sankt Petersburg från 1992.

Hallström bedrev konstnärlig verksamhet från 1950, medverkade i Nationalmuseums utställning Unga tecknare 1952 och 1953, då han tilldelades Maria Leander-Engströms resestipendium, och i utställningen Ung jämtländsk konst i Östersund. Hans konst består av teckningar och glasmosaik. Hallström är representerad med sju teckningar vid Nationalmuseum i Stockholm. Han författade publikationer rörande bland annat rysk stadsbyggnadskonst och arkitektur samt handböcker och artiklar i materialkunskap, konservering och om tekniska undersökningar. 

Hallström var 1953–1960 gift med Barbro Östlihn, 1960-1969 med Birgitta Tamm, och från 1969 med Dorrit Hallström.

Bibliografi
Atlantis stora handbok i måleri, teckning och grafik (teknisk bearbetning tillsammans med Dorrit Hallström, 1978)
Oljemåleriet. Material, metoder och mästare (Akke Kumlien, utgivare av nyutgåva med kommentarer, 1986) 
Olja - en handbok i oljemålning, (1986), (tillsammans med Arne Isacsson och Georg Suttner)
Måleriets material, 1986, 
Ruffel och båg i guldram. Att avslöja konstförfalskningar (tillsammans med Ragnar Bergmark, 1987)
Organiska lösningsmedel. Hur påverkas människan? Verkningsmekanismer. Toxikologiska aspekter. Typskillnader (medverkan, 1988)
Kemikalier i arbetsliv och miljö (medverkan, 1991)
Kandinsky Design (tillsammans med Folke Dage, 1996)

Referenser

Noter

Tryckta källor

Svenskt konstnärslexikon del III sid 33-34, Allhems Förlag, Malmö.
Svenska konstnärer, Biografisk handbok, Väbo förlag, 1987, sid 190, 

 

Svenska konsthistoriker
Svenska innehavare av professors namn
Svenska målare under 1900-talet
Födda 1931
Avlidna 2001
Män
Konstnärer från Östersund
Svenska tecknare under 1900-talet
Gustaf Hallman

Gustaf  Hieronymus Habacuc Hallman, född 5 juli 1800 i Övergrans församling, Uppsala län, död där 29 januari 1865, var en svensk militär och konstnär.

Han var son till Johan Gustaf Hallman och Charlotta Weser samt från 1824 gift med Marie Charlotte Ulrique Jeanette Nycander och far till Philippus Hallman. Han ägnade sig först åt militärbanan och avancerade till överste. Som ung studerade han konst för sin svåger Jakob Axel Gillberg vid Konstakademien i Stockholm. Han var en skicklig porträtt- och miniatyrmålare. Hallman är representerad med miniatyrporträtt vid Gripsholms slott och med bland annat två självporträtt vid Uppsala universitetsbibliotek.

Referenser

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del III sid 32, Allhems Förlag, Malmö.
Svenska konstnärer, Biografisk handbok, Väbo förlag, 1987, sid 189, 
 Svenskt biografiskt lexikon https://sok.riksarkivet.se/sbl/Mobil/Artikel/12434

Noter

 
Miniatyrmålare
Svenska målare under 1800-talet
Svenska militärer under 1800-talet
Födda 1800
Avlidna 1865
Män
Representerade vid Nationalmuseum
Representerade vid Uppsala universitetsbibliotek
Anders Hallin

Anders Hallin, född 24 december 1816 i Brasta, Hallen, Jämtlands län, död 22 januari 1908 i Göteborg, var en svensk teckningslärare och konstnär.

Han var son till gästgivaren Jöns Persson och hans maka. Hallin kom till Stockholm 1845 och började samma år sina studier vid Konstakademiens principskola. På ett stipendium 1851 kunde han resa till världsutställningen i London. Efter återkomsten till Sverige bosatte han sig i Varberg där han gav privatlektioner i teckning. Han anställdes senare vid läroverket i Halmstad som teckningslärare där han ledde undervisningen under tre terminer. År 1856 återupptog han sina studier vid Konstakademien där han även medverkade i akademiens utställningar. Efter studierna var han verksam som teckningslärare vid latinläroverket i Göteborg, Folkskoleseminariet i Göteborg och vid Göteborgs elementarskola. Som målare arbetade han huvudsakligen med beställningsporträtt men även några landskapsmålningar från Jämtland skapades, han var framför allt verksam som tecknare och har efterlämnat ett stort antal porträttstudier i blyerts. Hallin är representerad vid Göteborgs konstmuseum med ett flickporträtt i olja.

Källor
Svenskt konstnärslexikon del III sid 30, Allhems Förlag, Malmö.
Svenska konstnärer, Biografisk handbok, Väbo förlag, 1987, sid 189, 

 
Svenska målare under 1800-talet
Födda 1816
Avlidna 1908
Män
Svenska lärare under 1800-talet
Personer från Hallens socken
Elin Halling

Elin Margareta Halling, född 5 juli 1880 i Göteborg, död 27 mars 1970, var en svensk målare.

Hon var dotter till tullförvaltaren A.F. Sjöborg och Fanny Warberg och från 1906 gift med disponenten Mats Vilhelm Halling. Hon studerade vid Tekniska skolan 1898–1900 och bedrev därefter självstudier under ett flertal studieresor till bland annat kontinenten. Efter att hennes man avlidit studerade hon vid Otte Skölds målarskola 1928–1929. Tillsammans med Gustaf Fängström ställde hon ut i Stockholm 1934 och separat på Modern konst i hemmiljö 1948. Hon medverkade i samlingsutställningar med Dalslands konstförening sedan 1935. Hennes konst består av blomsterstilleben, porträtt, figurer och små landskapsmålningar från Bornholm och Italien. Elin Halling är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Källor 
Svenskt konstnärslexikon del III sid 31, Allhems Förlag, Malmö.
Svenska konstnärer, Biografisk handbok, Väbo förlag, 1987, sid 189, 
 Halling, Elin Margareta på SvenskaGravar.se

 
Svenska målare under 1900-talet
Konstnärer från Göteborg
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1880
Avlidna 1970
Kvinnor
Anna Hallgren

Anna Augusta Hallgren, född 8 september 1860 i Jönköping, död 12 februari 1924 i Stockholm, var en svensk konstnär.

Hon var dotter till disponenten vid Jönköpings tändsticksfabrik August Hallgren och konstnären Wilhelmina Christina Lundberg samt syster till Sigrid och Ida Elisabeth Hallgren. Hon var från 1892 gift med regementsläkaren med. lic. Julius C:son Bergman. Hon drev som änka den ansedda Anna Bergmans målarskola på Humlegårdsgatan i Stockholm. Skolan riktade sig huvudsakligen till unga societetsflickor som fick undervisning i miniatyr- och porslinsmålning. Efter hennes död 1924 övertogs skolan av systern Sigrid. Makarna Bergman är begravda på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Källor
Svenskt konstnärslexikon del III sid 29, Allhems Förlag, Malmö.
 Bergman, Anna Augusta och Bergman, Johan J. C:son på SvenskaGravar.se

 
Svenska målare under 1800-talet
Svenska målare under 1900-talet
Konstnärer från Jönköping
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1860
Avlidna 1924
Kvinnor