kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
HD 9446

HD 9446 är en ensam stjärna belägen i den södra delen av stjärnbilden Triangeln. Den har en skenbar magnitud av ca 8,35 och kräver ett teleskop för att kunna observeras. Baserat på parallax enligt Gaia Data Release 2 på ca 19,8 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 164 ljusår (ca 50 parsek) från solen. Den rör sig bort från solen med en heliocentrisk radialhastighet på ca +21 km/s.

Egenskaper
HD 9446 är en solliknande gul till vit stjärna i huvudserien av spektralklass G5 V. Uppmätt överskott av element tyngre än helium ligger dock över accepterad gräns för solanalog. Den har en massa och en radie som är samma som solens och har ca 1,1 gånger solens utstrålning av energi från dess fotosfär vid en effektiv temperatur av ca 5 800 K. Den har en aktiv kromosfär, som motsvarar en stjärna med en rotationsperiod på ca 10 dygn.

Planetssystem
I januari 2010 tillkännagav forskare upptäckten av två exoplaneter som kretsar kring HD 9446.

Se även
 Lista över exoplaneter

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/7245/hd9446.

 

		
Stjärnbilden Triangeln
HD-objekt
Huvudseriestjärnor klass G	
Solsystem
Ångfartygs AB Svithiod

Ångfartygs AB Svithiod var ett rederi i Göteborg, som grundades 1870. Bolaget upphörde 1919 då det förvärvades av Svenska Lloyd.

Historia
Rederiet bildades 1870 av grosshandlarna August Carlson och L.G. Bratt samt sjökaptenen J.F. Strömberg. Carlson var huvudredare fram till sin död 1908. Syftet var från början att frakta egna kollaster och andra varor för Carlsons grosshandelsfirma. Man beställde två järnångares vid Motala verkstad i Norrköping, vilka döptes till Hugin och Munin och levererades 1871. De var då Göteborgs största ångfartyg med sina 915 dödviktston och kunde med sina starka skrov och maskiner forcera ishinder som stoppade äldre fartyg. 

Rederiet upprätthöll reguljära förbindelser mellan Göteborg och Newcastle, Sunderland, West Hartlepool, Liverpool och Garston. De fraktade på utresan trä och styckegods och på hemresan koll och styckegods. Man beställde flera fartyg och kom att äga 14 ångare varav sju beställdes vid svenska varv, en i England och övriga inköptes i andra hand. Ångaren Domald, byggd 1889 i Aberdeen, ansågs på sin tid med 2815 dödviktston vara ett ovanligt stort fartyg. Bolaget drabbades av fyra krigsförlisningar under första världskriget. 

Då man i styrelsen 1916 föreslog att överlåta bolaget på Ångfartygs AB Thule visade det sig att Svenska Lloyd redan innehade aktiemajoriteten. Svithiod uppgick, liksom Thule, 1919 helt i Svenska Lloyd.

Skeppslista

Referenser

Fakta om fartyg: Ångfartygs Ab Svithiod.

Ej längre existerande svenska rederier
Företag i Göteborg
Företag bildade 1870
Företag upplösta 1919
Sjöfart i Göteborg
Agir

Agir är ett franskt politiskt parti som skapades den 26 november 2017. De har sedan ledamotsvalet 2017 11 mandat i nationalförsamlingen. En stor del av dess medlemmar har tidigare varit aktiva inom Republikanerna och partiet skapades som ett alternativ till det. Det beskrivs som ett liberalt kristdemokratiskt parti som är för Europeiska unionen. De ingår i partigruppen Agir ensemble tillsammans med bland annat Unionen av demokrater och oberoende.

Referenser 

Politiska partier i Frankrike
Boss PH-2 Super Phaser

Boss PH-2 Super Phaser är en effektpedal för gitarr, tillverkad av Roland Corporation under varumärket Boss mellan 1984 och 2001. Pedalen tillverkades i Japan och senare i Taiwan.

Historia 
Boss PH-2 Super Phaser var en vidareutveckling av de framgångsrika Boss PH-1 Phaser och Boss PH-1R Phaser. Boss PH-2 Super Phaser producerar en effekt som liknar en roterande högtalare. En inbyggd fasförskjutningskrets ger tolv justeringssteg. Pedalen har även en tvålägesswitch, där läge ett är standardeffekt och läge två är djupare effekt och mer lämpat för funkmusik.

Noterbara användare

 Noel Gallagher
Brendon Urie
Wes Borland
Dave Navarro
Bruce Kulick

Referenser

Noter

Externa länkar 

Effektpedaler tillverkade av BOSS
Ulrike Prokop

Ulrike Prokop, född 1945 i Kiel, är en tysk pedagog.

Prokop blev 1990 professor i socialpsykologi vid Marburgs universitet. Hennes skrift Weiblicher Lebenszusammenhang (1976; "Kvinnors livssammanhang") väckte stort intresse inom den nordiska kvinnoforskningen. I denna skrift menar hon att de politiska strategierna inom kvinnorörelsen är alltför begränsade för att aktivera kvinnorna. Med utgångspunkt i kritisk teori och psykoanalys hävdar hon att "omåttliga önskningar" och "uteblivna protester" är förenliga uttryck i kvinnors liv. Förklaringen till detta ligger enligt henne i den behovsorientering som utvecklas i vardagslivets kvinnliga sammanhang. Under senare år har hon ägnat sig åt workshops och litterär interpretation av kvinnliga livsutkast (Lebensentwürfe), såväl historiska som dagsaktuella.

Referenser

Tyska pedagoger
Socialpsykologer
Tyska genusvetare
Tyska professorer
Tyska feminister
Personer verksamma vid Marburgs universitet
Födda 1945
Kvinnor
Levande personer
Personer från Kiel
Tyska forskare under 1900-talet
Loingkanalen

Loingkanalen är en 49,4 kilometer lång kanal längs floden Loing i regionen Île-de-France i Frankrike. Den ingår i den kedja av kanaler som förbinder floden Seine med Saône och Rhône.

Loingkanalen har 18 slussar, som är 5,2 meter breda och 39,1 meter långa, och en total lyfthöjd på 38 meter. Den byggdes 1723 och används fortfarande i viss utsträckning av flodbåtar mellan Seine och Rhône samt för nöjestrafik. Fri segelhöjd är 3,5 meter och största tillåtna djupgående är 1,8 meter. Kanalen utnämndes till Monument historique år 1994.

Den franske konstnären Alfred Sisley har målat många motiv från kanalen.

Galleri

Källor

Externa länkar

Loingkanalen på Structurae.net
Kanaler i Frankrike
Mathias Tholin

Mathias Erik Tholin, född 26 maj 1987, är en svensk tidigare handbollsspelare (vänstersexa), som tillbringade hela sin spelarkarriär i Eskilstuna Guif. Han debuterade i A-laget i september 2006 och spelade sin sista match för laget våren 2019.

Mellan 2006 och 2019 gjorde Mathias Tholin totalt 1 848 mål fördelat på Elitserien/Handbollsligan (1 407), SM-slutspel (254), Europacuper (180) och kvalspel (7). Med det är han den som gjort näst flest mål genom tiderna för Guif i tävlingssammanhang, efter Erik Hajas som gjorde blott 54 mål mer, 1 902 stycken, under nio säsonger för Guif.

Klubbar 
  IF Guif / Eskilstuna Guif (2006–2019, moderklubb)

Referenser 
 Johansson, Christer. "Mathias Tholins karriär i siffror". Eskilstuna Guif. 17 mars 2019. Läst 18 mars 2021.

Födda 1987
Svenska handbollsspelare
Spelare i Eskilstuna Guif
Män
Levande personer
Svenska idrottare under 2000-talet
Boss CE-3 Chorus

Boss CE-3 Chorus är en effektpedal för gitarr, tillverkad av Roland Corporation under varumärket Boss mellan 1982 och 1992. Pedalen tillverkades i Japan och senare i Taiwan.

Historia 
Boss CE-3 Chorus var en vidareutveckling av den framgångsrika Boss CE-2 Chorus. CE-3 Chorus har till skillnad från sin föregångare stereoutgångar. Signalen kan panoreras till vänster och höger för att ljudbilden av två gitarrer som spelas samtidigt.

Placeringen för kontrollerna är inte typisk, då trekontrollspedaler från Boss oftast har placering liknande ett V. Boss CE-3 Chorus är den enda pedalen med denna placering, då detta orsakade att LED-dioden skymdes av mittkontrollen. Boss CE-3 Chorus var också den första pedalen med metallicfärg.

Noterbara användare

 David Gilmour
George Harrison
Andy Summers
Ryan Adams

Referenser

Noter

Externa länkar 

Effektpedaler tillverkade av BOSS
Ångfartygs AB Göteborg-Manchester

Ångfartygs AB Göteborg-Manchester var ett rederi i Göteborg som grundades 1901. Bolaget upphörde 1918 då det förvärvades av Svenska Lloyd.

Historia
Rederiet bildades 1901 och till verkställande direktör utsågs Knut Dalman. Dess syfte var att överta en linje till Manchester, som hade upparbetats av August Leffler & Son. Manchesterkanalen, som öppnades 1894, medgav att sjögående fartyg kunde anlöpa Manchester som ligger 58 kilometer in i inlandet. 

Det första fartyget inköptes från England och sedan tillkom ytterligare tre fartyg. Rederiet övertog 1903 en linje som dittills hade trafikerats av det engelska bolaget Felber, Juncker & Co mellan Manchester och Göteborg. År 1907 och 1913 tillkom två nybyggda ångare och 1913 öppnades reguljär trafik mellan Östersjöhamnar och Manchester. År 1915 sålde man två äldre ångare och beställde två nybyggen.     

Aktiemajoriteten ägdes från 1915 av Svenska Lloyd och bolaget likviderades helt 1918 och övertogs av Svenska Lloyd.

Skeppslista

Referenser

Ej längre existerande svenska rederier
Företag i Göteborg
Företag bildade 1901
Företag upplösta 1918
Sjöfart i Göteborg
Gotlands runinskrifter 77

G 77 är ett vikingatida ( 1000-t) fragment av bildsten med runor av kalksten i Levide kyrka, Levide socken och Gotlands kommun.

Inskriften 

Vikingatida runsten som är rest av en man till minne av hans båda föräldrar. Detta hade noterats, att båda figurerna på bilden är kvinnliga, och att det är bara kvinnogravarna som förseddes med vagnar på vikingatiden. Ett annat fragment av bildsten från Levide visar en hästdragen släde.

Källor 

 
Gotlands runinskrifter
Runinskrifter i Gotlands kommun
Wilhelm Croneborg (militär)

Ulrik Edmund Wilhelm Croneborg, född den 21 maj 1861 i Älvsbacka socken, Värmlands län, död den 30 september 1954 i Stockholm, var en svensk militär. Han var son till Wilhelm Croneborg.

Croneborg blev underlöjtnant vid Livregementets husarkår 1881 och löjtnant där 1891. Han befordrades till ryttmästare i armén 1901 och vid regementet 1902. Croneborg blev major vid Skånska dragonregementet 1908 och överstelöjtnant där 1913. Han var överste och regementschef 1914–1921. Croneborg invaldes som ledamot av Krigsvetenskapsakademien 1915. Han blev riddare av Svärdsorden 1902, kommendör av andra klassen av samma orden 1918 och kommendör av första klassen 1921.

Källor 

 
 Kommendörer av Kungl. Svärdsorden, 2:a kl. i Sveriges statskalender 1919
 
 
 

Överstar i svenska armén
Svenska regementschefer
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Kommendörer av första klass av Svärdsorden
Svenska militärer under 1900-talet
Personer från Älvsbacka socken
Wilhelm
Födda 1861
Avlidna 1954
Män
Flyttbuss

Flyttbuss, eller möbelbuss, är en typ av fordon för transport av bland annat volymkrävande bohag och möbler i ett täckt utrymme, vanligen byggd på ett busschassi, oavsett att de i Sverige registrerades som lastbilar.

En flyttbuss var oftast byggd på ett busschassi för att få en låg lasthöjd jämfört med ett transportfordon byggd på ett lastbilschassi. Flyttbussarna konkurrerades ut av standardlastbilar på 1980-talet. Lastbilarna hade då fått ett lägre chassi och luftfjädring samt konstruktioner med bakgavelliftar, som innebar att fordonets lasthöjd inte längre var av betydelse.

Flyttbussarnas karosspåbyggnader gjordes av ett stort antal svenska företag, som Skandiakarosser, Be-Ge karosserifabrik i Oskarshamn, Karlaverken i Laholm, Alnö Karosserifabrik i Sundsvall, June Karosserier i Jönköping, Industri AB Thor i Åby, Kjellbergs Karosserifabrik i Örnsköldsvik, Grip Karosseri i Västervik och Höglund & Co i Säffle. I Tyskland var Ackermann Fahrzeugbau en stor tillverkare av flyttbusskarosser.

Bildgalleri

Källor
Bo Norvinge: Kämparna i gråzonen i Klassiska lastbilar 2020:5

Typer av bussar
Henrik Friman

Bengt Henrik Wilhelm Friman, född 1 oktober 1965 i Norrköpings Hedvigs församling i Östergötlands län, är en svensk företagsledare, företagsekonom och forskare.

Biografi
Henrik Friman fullgjorde officersexamen vid Officershögskolan 1989 och inträdde senare i reserven, där han befordrades till major 1999.  

Han avlade civilekonomexamen 1992 och filosofie doktor-examen i företagsekonomi vid Stockholms universitet 2001 med avhandlingen Strategic time awareness. Implications of strategic thinking. Friman har examen från den högre chefsutbildningen vid Försvarshögskolan 2001. Han utnämndes till docent inom innovation, design och produktion vid Mälardalens universitet 2004, utnämndes till gästprofessor vid US Naval Postgraduate School 2005–2011 och visiting fellow vid Cranfield University, UK, 2009-2012.  Friman är idag senior expert vid Kungliga Tekniska högskolan, 2021-.

Henrik Friman invaldes 2002 som ledamot av Kungliga Krigsvetenskapsakademien, avdelningen för militärteknik. År 2022 invaldes han som ledamot av Kungl. Ingenjörsvetenskapsakademin, avdelingen för utbildning och forskning. 

Han var försäljningschef Apple Education Reseller 1990-1993.  Avdelningsdirektör vid Försvarsmaktens högkvarter 1994–1996, varefter han var verksam vid Försvarshögskolan 1997–2011: som avdelningsdirektör 1997–2004, som utvecklingschef 2004–2007. Därefter var han vid Totalförsvarets forskningsinstitut som forskningschef 2007–2011. Under åren 2011-2017 var han senior strategisk rådgivare och inhyrd chef i flera uppdrag till svenska och internationella företag, via familjeföretaget Strategic Solutions. Åren 2017-2021 var han rektor och VD för IHM Business School. Friman är idag VD och partner för Michaël Berglund Board Value (2022-) och partner i Michaël Berglund grupp.

Friman var vice president i AFCEA International 2001-2014 och ledamot av dess Executive Board 2002–2011.Han var styrelseledamot i IHM Business School 2016-2021 och vice ordförande 2017. Friman var ledamot av Institutet för Strategiska produkters tekniska rådet 2008-2020. Han är medlem av Kungl. Ingenjörsvetenskapsakademiens näringslivsråd sedan 2019.

Bibliografi i urval
Pettersson, Bengt; Kee Beng, Oii; Friman, Henrik. Sun Zis krigskonst, Santérus.
.
.
.
.
.
.
.

Referenser

Svenska forskare under 1900-talet
Svenska forskare under 2000-talet
Personer verksamma vid Försvarshögskolan
Svenska reservofficerare
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Alumner från Stockholms universitet
Forskare från Norrköping
Födda 1965
Levande personer
Män
Marie-Victoire Monnard

Marie-Victoire Monnard, född 1777, död 1869, var en fransk memoarskrivare. Hon är känd för sina memoarer som beskriver hennes liv under franska revolutionen. 

Hon var född i en småbrukarfamilj i Oise och blev lärling till en modist i Paris kring 1790. Hennes memoarer tillhör de få skrivna av icke adliga kvinnor, och en av ännu färre tillhörande arbetarkvinnor, under revolutionen. De skildrar en rad viktiga revolutionshändelser i Paris, som Stormningen av Tuilerierna, septembermassakrerna och Festen för Det Högsta Väsendet 1794.

Referenser

Födda 1777
Avlidna 1869
Kvinnor
Franska memoarskrivare under 1700-talet
Personer under franska revolutionen
Victoire Conen de Saint-Luc

Victoire Conen de Saint-Luc, född 1761, död 1794, var en fransk memoarskrivare. Hon är känd för sin dagbok som beskriver hennes liv under franska revolutionen.  Hon betraktas som martyr och en "Guds Tjänare" inom katolska kyrkan.

Biografi
Hon var dotter till den adlige domaren Gilles Conen de Saint-Luc och Françoise Marie du Bot. Hon blev 1782 medlem i den religiösa orden Dames de la Retraite i Quimper, vilket var en religiös orden där man inte avlade fulla klosterlöften, även om hon allmänt betecknas som nunna. 

Ordenhuset stängdes 1792 och hon flyttade tillbaka till sin familj. Under skräckväldet greps hon och hennes föräldrar och åtalades för att sympatisera med och stå i kontakt med rebellerna i Upproret i Vendée, sedan hon målat religiösa symboler som var gemensamma med rebellerna, och som hon också gett till dem. Både hon och hennes föräldrar dömdes som skyldiga och avrättades. 

Hennes memoarer, eller kanske snarare hennes dagbok, beskriver hennes fängelsetid i Carhaix 1793-1794.

Referenser

Födda 1761
Kvinnor
Dagboksskrivare under 1700-talet
Personer under franska revolutionen
Avlidna 1794
Franska dagboksskrivare
HD 223991

HD 223991 är en dubbelstjärna i Bildhuggarens stjärnbild. Den består av en vit och en gulvit stjärna som båda befinner sig i huvudserien.

Stjärnan har den kombinerade visuella magnituden +6,35 och befinner sig därför på gränsen för vad som går att se synlig för blotta ögat vid god seeing.

Referenser 

Stjärnbilden Bildhuggaren 
Huvudseriestjärnor klass A
Huvudseriestjärnor klass F
Dubbelstjärnor
HD-objekt
HR-objekt
Académie tahitienne

Académie tahitienne (på tahitiska Te Fare Vānaʻa) är ett kulturinstitution som sysslar med språk och kultur på Franska Polynesien. Akademin grundades år 1972 och dess syfte är bl.a. fungera som språkmyndighet för det tahitiska språket. Akademins håller också på att forska i språket och befordra dess användning. Den första grammatiken om tahitiska publicerades av akademin år 1986 och den första ordboken 1999..

Akademins nuvarande direktör är Flora Aurima Devatine. Dess säte finns i Papeete.

Medlemmar 
Akademins består av 20 medlemmar och deras suppleanter:

Källor 

Kultur i Franska Polynesien
Organisationer bildade 1972
Julie Molé-Léger

Julie Molé-Léger, född Julie de la Vigne 1767, död 1832, var en fransk memoarskrivare, skådespelare och pjäsförfattare. Hon är känd för sina memoarer som beskriver hennes liv under franska revolutionen.  Även känd som Julie de Valivon eller enbart Madame Molé. 

Hon var skådespelare och pjäsförfattare och var gift med en skådespelare. Hon och hennes make flydde till Österrikiska Nederländerna sedan de hade satts upp på en lista över "suspekta teatermänniskor" under skräckväldet 1793. 

Memoarerna skildrar deras liv i landsflykt och hur de tvingades försörja sig på olika sätt när de inte kunde skådespela; hur de flydde vidare till Nederländerna undan den franska invasionen, men slutligen uppträdde för franska soldater i Amsterdam. Hennes memoarer har aldrig publicerats i sin helhet, men däremot ofta citerats delvis eller i mindre stycken i andra verk.

Referenser

Födda 1767
Kvinnor
Franska memoarskrivare under 1700-talet
Personer under franska revolutionen
Avlidna 1832
Franska skådespelare under 1700-talet
Franska dramatiker
Heidi Hartmann

Heidi Hartmann, född 14 augusti 1945 i Elizabeth, New Jersey, är en amerikansk ekonom och genusvetare. 

Hartmann har bedrivit forskning om kvinnans ställning med utgångspunkt i en kombination av marxistisk och feministisk teori. Hon har medverkat i flera verk om kvinnors och mäns ställning på arbetsmarknaden. I svensk översättning finns artikeln Det olyckliga äktenskapet mellan marxism och feminism: För en mer utvecklingsbar förening (ursprungligen publicerad 1979) i antologin Feminism & marxism: En förälskelse med förhinder (1986).

Referenser

Amerikanska ekonomer
Amerikanska genusvetare
Födda 1945
Kvinnor
Levande personer
Amerikanska forskare under 1900-talet
Forskare från New Jersey
Personer från Elizabeth, New Jersey
Alumner från Yale University
Personer verksamma vid George Washington University
Amerikanska feminister
Brødrene Repstads Karosserifabrikk

Brødrene Repstads Karosserifabrikk A/S var en norsk tillverkare av busskarosserier. Företaget grundade 1925 som G.E. Repstad, "Smia på Lunde", av Gunnar och Edvard Repstad  i Lunde i Søgne kommun i Vest-Agder fylke, och den första bussen byggdes 1925. I början på 1930-talet flyttade företaget till nya fabrikslokaler och företaget bytte namn till Brødrene Repstads Karosserifabrikk.

Brødrene Repstads Karosserifabrikk gjorde sammanlagt omkring 5.000 bussar fram till 1990, då det gick i konkurs. Det hade som mest uppemot 100 anställda.

Bildgalleri

Källor
Brødrene Repstads Karosserifabrikk A/S på industrimuseum.no

Noter

Ej längre existerande norska företag
Norska karossbyggare
Vest-Agder fylke
Søgne kommun
Företag bildade 1912
Företag upplösta 1990
Norska busstillverkare
Düsseldorf-Kaiserswerth

Kaiserswerth är sedan 1929 en stadsdel  i den norra delen av Düsseldorf, nära floden Rhen.  Där finns det diakoninstitut där Florence Nightingale arbetade  och ruiner efter en romersk kejsare.

Kaiserswerth har cirka 7 900 invånare och ett område på 4,71 km 2 .

På 1800-talet blev Kaiserswerth främst känt för sin diakonianstalt, grundat av pastorn Theodor Fliedner .  Florence Nightingale studerade på kliniken i några månader samtidigt som Paulina Irby .  En annan välkänd elev var  Maria Cederschiöld. 

Under båda världskrigen fanns ett stort militärsjukhus i Kaiserswerth.

Bibliografi 

 Christa-Maria Zimmermann / Hans Stöcker (Hrsg. ), Edmund Spohr: Kayserswerth, 1300 Jahre, Heilige, Kaiser, Reformer . Herausgegeben im Auftrag der Landeshauptstadt Düsseldorf, Kulturamt. 2. durchgesehene Auflage. Triltsch Verlag, Düsseldorf 1981,

Referenser

Externa länkar 

 Wir Kaiserswerther e. 

Düsseldorfs historia
Diakoni
Rahm

Rahm är ett svenskt efternamn, som även finns i andra länder.

Personer med efternamnet Rahm
 Anna Rahm (född 1981), långdistanslöpare
 Carl Rahm (1852–1894), ingenjör
 Carl Olof Rahm (1870–1946), ingenjör och idrottsledare
 Christer Rahm (född 1947), skådespelare
 Christina Rahm (1763–1837), skådespelare och sångerska
 Claes Rahm (född 1964), trestegshoppare
 Elisabeth Björnsdotter Rahm (född 1964), politiker, moderat
 Hugo Rahm (1857–1926), arkitekt och konstnär
 Johnny Rahm (1965–2004), amerikansk gayporrskådespelare
 Jon Rahm (född 1994), spansk golfspelare
 Karl Rahm (1889–1947), hemmansägare och kommunalpolitiker
 Karl Rahm (SS-Obersturmführer) (1907–1947), österrikisk krigsförbrytare
 Karolina Rahm (född 1965), skådespelare och sångerska
 Kevin Rahm (född 1971), amerikansk skådespelare
 Lage Rahm (född 1980), jurist och politiker, miljöpartist
 Magdalena Rahm (1687–1752), friherrinna, salongsvärdinna och opinionsbildare
 Margit Rahm (1906–2000), målare
 Mikael Rahm (född 1957), skådespelare
 Nicklas Rahm (född 1975), ishockeyspelare
 Nils Rahm (1850–1916), ingenjör
 Olaus Claudii Rahm (1620-talet–1678), präst och riksdagsman, avrättad som landsförrädare
 Olof Rahm (aktiv på 1700-talet), porslinsmålare
 Robin Rahm (född 1986), ishockeymålvakt
 Simon Rahm (född 1980), musiker och musikproducent med artistnamnet Psilodump

Personer med förnamnet Rahm
 Rahm Emanuel (född 1959), amerikansk politiiker, demokrat, borgmästare i Chicago

Se även
 Rahmska huset, Sundsvall

Svenska efternamn
Förnamnsförgreningssidor
Arvika Vagnfabrik

Arvika Vagnfabrik var en svensk tillverkare av busskarosser. Företaget grundades 1892 av Erland Pettersson på en inköpt tomt i hörnet av Fabriksgatan och Nygatan, där det tidigare låg en smedja. Fabriken tillverkade till en början häståkdon, arbetsvagnar och slädar. 

Fabriken brann ned 1912, men byggdes upp igen. Erland Pettersson sålde företaget 1918. Omkring 1920 inleddes tillverkning av karosser till bussar. 

Tillverkningen lades ned 1932.

Källor
Bild på Arvika Vagnsfabriks lokaler

Externa länkar
Bild av landå från Arvika Vagnfabrik
Bild av landå från Arvika Vagnfabrik
Interiörbild av buss, 1920-talet

Ej längre existerande svenska busstillverkare
Svenska karossbyggare
Arvika kommun
Företag bildade 1892
Företag upplösta 1932
Jeanne Le Royer

Jeanne Le Royer, Soeur de la Nativité, född 1731, död 1798, var en fransk memoarskrivare. Le Royer är känd för sina memoarer som beskriver hennes liv under franska revolutionen. 

Jeanne Le Royer var nunna i ett kloster på landsbygden. Hennes memoarer dikterades som en självbiografi för prästen Abbé Genet och utgavs 1817. Den har beskrivits som en andlig självbiografi över hennes "liv och uppenbarelser". Det är en av få memoarer skrivna av nunnor som skildrar franska revolutionen. Medan 55 revolutionsmemoarer av präster är kända, har endast fyra av nunnor identifierats: Jeanne Le Royers, Soeur Besnards, Theotiste Valombrays (som möjligen inte var skriven av henne) och Gabrielle Gauchats.

Referenser 

Födda 1731
Kvinnor
Franska memoarskrivare under 1700-talet
Personer under franska revolutionen
Avlidna 1798
Franska nunnor
Personer från Ille-et-Vilaine