kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
6753 Fursenko

6753 Fursenko eller 1974 RV1 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 14 september 1974 av den rysk-sovjetiske astronomen Nikolaj Tjernych vid Krims astrofysiska observatorium på Krim. Den har fått sitt namn efter Margarita Fursenko.

Den tillhör asteroidgruppen Flora.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Flora-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av Nikolaj Tjernych
Astronomiska upptäckter 1974
Henrik Sten

Henrik Petersson Sten, född 1730, död 29 april 1797 på Lindsta, Järlåsa socken, Uppland, var en svensk keramiker. 

Han var gift med Maria Elisabeth Ruth och broder till fajansmålaren Lars Petersson Sten. Han började som drejargosse vid Rörstrandsfabriken på 1740-talet och blev drejargesäll 1753 och senare verkmästare under Jacob Örns tillsyn. Han övertalades 1768 att flytta över till konkurrenten Mariebergs porslinsfabrik där han blev verkmästare 1769 och slutligen direktör 1779 en befattning han kvarstod i fram till 1782 då de båda porslinsfabrikerna fick samma ägare. Produktionen kom därmed att underordnas Rörstrands och han och flera av Mariebergs konstnärer flyttade över till Vänge-Gustafsbergs porslinsfabrik i Kvarberg där han blev direktör. Han kvarstod i denna befattning även sedan fabriken 1795 flyttade produktionen till Bredsjö gård i Uppland. Sten intresserade sig särskilt för keramikproduktionens tekniska sida och experimenterade med olika tillverkningsmetoder och glasyrer, För Marieberg kom hans insats att få stor betydelse när det gällde flintporslinet som under hans tid dominerade produktionen. Han ansökte 1771 hos ständerna om att få en interventionspremie för sin uppfinning att framställa engelskt sten- eller flintporslin. Efter att han ansökan prövats och ett försök från Rörstrands att bestrida uppfinnarrätten tilldelades han 1772 en premie på 6000 daler silvermynt. I motsats till sina föregångare vid Marieberg har han endast i undantagsfall signerat sina arbeten och i de fall en signatur förekommer rör det sig alltid på föremål av fin fajans. Vid Vänge-Gustafsbergs porslinsfabrik tog han vid sidan av den dominerade tillverkningen av enklare hushållskärl upp tillverkning av finare gods med en konstnärlig utformning. Hans efterlämnade tillverkningsrecept förvaras vid Nationalmuseum där han även är representerad med en Terrin.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 249, Allhems Förlag, Malmö.

Noter

Svenska keramiker
Födda 1730
Avlidna 1797
Män
Representerade vid Nationalmuseum
Svenska konsthantverkare under 1700-talet
10991 Dulov

10991 Dulov eller 1974 RY1 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 14 september 1974 av den rysk-sovjetiske astronomen Nikolaj Tjernych vid Krims astrofysiska observatorium på Krim. Den har fått sitt namn efter vetenskapsmannen Viktor Georgievitj Dulov.

Asteroiden har en diameter på ungefär fyra kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av Nikolaj Tjernych
Astronomiska upptäckter 1974
19915 Bochkarev

19915 Bochkarev eller 1974 RX1 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 14 september 1974 av den rysk-sovjetiske astronomen Nikolaj Tjernych vid Krims astrofysiska observatorium på Krim. Den har fått sitt namn efter astronomen Nikolaj Gennadijevitj Botjkarev.

Asteroiden har en diameter på ungefär två kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av Nikolaj Tjernych
Astronomiska upptäckter 1974
Lars Sten

Lars (Laurentius) Peterson Sten, död 10 januari 1760 i Stockholm, var en svensk fajansmålare.

Sten var gift med Anna Persdotter och bror till Mariebergsfabrikens konstnärlige ledare Henrik Sten. Han var anställd som fajansmålare vid Rörstrands porslinsfabrik. Få av hans arbeten har identifierats, men man vet att han målade den bevarade karotten i blå camaïeu dekorerad med en fågel och solskärm som är signerad 1752 samt en tallrik med samma mönster signerad 1761.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 248, Allhems Förlag, Malmö. 

Svenska konsthantverkare under 1700-talet
Födda okänt år
Avlidna 1760
Män
Svenska fajansmålare
Lucia (dikt av Karlfeldt)

Lucia är en dikt från 1898 av den svenske författaren Erik Axel Karlfeldt. Den är även känd som I natten darra de kalla väder efter inledningsorden. Texten beskriver en luciamorgon på en herrgård. Dikten ingår i samlingen Fridolins visor och andra dikter.

Tonsättningar
En tonsättning av Mikael Samuelson finns med på Samuelsons album Midvinter från 1996. Esbjörn Hazelius gjorde en version med titeln "Lucia-sång", som finns med på albumet Jul i folkton från 2005, där den sjungs av Sara Isaksson. Joakim Andersson har gjort en tonsättning för kör som finns med på albumet This Christmas time med S:t Jacobs ungdomskör från 2014.

Källor

Externa länkar

 Lucia hos Karlfeldtsamfundet

Dikter av Erik Axel Karlfeldt
Juldikter
Luciasånger
Skönlitteratur 1898
Europeiska pelaren för sociala rättigheter

Den europeiska pelaren för sociala rättigheter, eller enbart den sociala pelaren, är ett politiskt program inom Europeiska unionen kring sociala frågor, till exempel utbildning, jämställdhet, arbetsvillkor, socialt skydd och social inkludering. I oktober 2017 utfärdade Europaparlamentet, Europeiska unionens råd och Europeiska kommissionen en deklaration kring den sociala pelaren.

Deklarationen utgör inte en europeisk lag, utan är en icke-bindande politisk förklaring där medlemsstaterna och unionens institutioner beskriver vilka åtgärder de står politiskt bakom. En del av dessa åtgärder kommer att i ett senare skede genomföras genom lagstiftningsakter i form av förordningar och direktiv, eller genom nationella lagstiftningsakter. Det är i huvudsak upp till de enskilda medlemsländerna och i viss mån arbetsmarknadens parter att bestämma hur och i vilken utsträckning den sociala pelaren ska genomföras i respektive land.

Sociala pelarens 20 principer och rättigheter 

 Rätten till utbildning och livslångt lärande.
 Jämställdhet mellan könen.
 Lika förutsättningar oavsett exempelvis ursprung, religion, funktionshinder eller sexuell läggning.
 Aktivt stöd för att hitta sysselsättning.
 Säker och anpassningsbar anställning.
 Löner som garanterar en anständig levnadsstandard.
 Information om anställningsvillkor och skydd vid uppsägning.
 Dialog mellan arbetsmarknadens parter och att löntagare involveras i frågor som berör dem.
 Balans i arbetslivet mellan jobb och fritid.
 Hälsosamma, säkra och ändamålsenliga arbetsplatser.
 Rätt till barnomsorg och skydd mot barnfattigdom.
 Social trygghet.
 Rätt till skälig arbetslöshetskassa.
 Minimiinkomst.
 Skäliga pensioner.
 Tillgång till överkomlig, förebyggande och botande sjukvård av god kvalitet.
 Inkluderande i samhället av personer med funktionsnedsättningar.
 Rätten till långsiktig vård.
 Stöd och boende till hemlösa.
 Tillgång till grundläggande tjänster som vatten, renlighet och energi.

Genomförande 
Genomförande av den sociala pelarens 20 punkter har inletts. Några exempel innefattar:

 Direktiv om tydliga och förutsägbara arbetsvillkor
 Direktiv om balans mellan arbete och privatliv för föräldrar och anhörigvårdare
 Strategin för europeiska barngarantin

 Förslag till direktiv om stärkt tillämpning av principen om lika lön för kvinnor och män för lika eller likvärdigt arbete tack vare insyn i lönesättningen och efterlevnadsmekanismer
 Förslag till minimilönedirektivet
 Rekommendation om minimiinkomst

EU:s handlingsplan till 2030 
Europeiska unionens råd fastställde i juni 2021 en handlingsplan för sociala rättigheter för att nå fem nationella och ett gemensamt mål. Avsikten är att målen ska vara uppfyllda senast 2030. Målen i EU:s handlingsplan är frivilliga och inte juridiskt bindande för medlemsländerna.

Se även 
 Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna

Referenser 

Europeiska unionens socialpolitik
Carl-Gustaf Steen

Carl-Gustaf Stéen, född 1894 i Stora Tuna, Kopparbergs län, död, 1941, var en svensk reklamtecknare, målare och tecknare.

Han var son till Frans och Mimmi Steen och från 1918 gift med Anna Lisa Larsson. Steen som var autodidakt som konstnär arbetade huvudsakligen med illustrationsuppdrag för olika tidningar och reklamteckning. Vid sidan av sina uppdrag tecknade han bland annat jul- och gratulationskort som målare utförde han landskapsmålningar och arbetslivsskildringar i olja eller akvarell. Han var postumt representerad vid Dalarnas konstförenings höstutställning i Falun 1942. Steen är representerad med en oljemålning föreställande järnverksarbetare på väg hem från arbetet vid Domnarvets järnverk.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 248, Allhems Förlag, Malmö. 

Svenska målare under 1900-talet
Födda 1894
Avlidna 1941
Män
Personer från Stora Tuna socken
Svenska tecknare under 1900-talet
Denis Stéen

Denis Rune Stéen, född 2 augusti 1929 i Östhammar, död 29 april 2020 i Uppsala, var en svensk målare, tecknare och grafiker.

Han var son till brevbäraren Erik Gummar Stéen och Ida Fausta Söderling och från 1956 gift med Maivor Karmhed, död 2007. Stéen arbetade först som gipsmodellör vid Upsala Ekeby fram till 1951 innan han övergick till sin konstnärliga verksamhet. Han studerade konst en kortare tid för Carl Herman Wetterwik i Uppsala 1948 och för Endre Nemes, Hugo Simson och Torsten Renqvist vid Valands målarskola 1952–1956. 

Efter sina studier koncentrerade han sig först med att arbeta med grafik enligt den metod Cliff Holden demonstrerat på Valands han kom senare att arbeta med abstrakta kompositioner i koppargrafik men som konstnär arbetar han med skiftande tekniker som olja, akvarell, mosaik. linoleumsnitt, trägravyr, serigrafi, etsning, akvatint och kopparstick. 

Tillsammans med Christian Due ställde han ut i Uppsala 1957 och tillsammans med Olof Hellström i Karlstad 1965 samt tillsammans med Lennart Palmér och Anders Stark i Jönköping 1964. Separat ställde han ut i bland annat Uppsala, på Sturegalleriet i Stockholm, Galleri Maneten i Göteborg, De ungas salong i Stockholm, Lilla konstsalongen i Malmö samt Västerås och Enköping. Han medverkade också bland annat vid Liljevalchs Stockholmssalonger och i utställningen Endre Nemes och Nya Valand på Kunstnerernes hus i Oslo. Genom sitt engagemang i den svenska sektionen av Xylon, en sammanslutning av grafiker runt om i Europa som huvudsakligen arbetar med högtrycksgrafik (träsnitt, trägravyr och linoleumsnitt bl.a.) kom han att också att verka på den internationella konstscenen. Under sin tid som ordförande i svenska Xylon arbetade han aktivt för svenskt deltagande i grafikutställningar i många länder, och han medverkade själv i National Serigraph Societys internationella utställningar i New York 1958 och 1959 samt vid flertal ett flertal internationella grafikutställningar i Europa.

Bland hans offentliga arbeten märks sex sgraffitoväggar i storleken 2x4 meter till entréerna i punkthus i Edsberg och för ålderdomshemmet Norrgården i Uppsala gjorde han 1966 en väggutsmyckning i sgraffito. Stéen är representerad vid Nasjonalgalleriet i Oslo, Nationalmuseum, Moderna Museet, Kalmar konstmuseum, Göteborgs museum, Norrköpings konstmuseum, Borås konstmuseum, Uppsala universitetsbibliotek, Örebro läns landsting och Institut Tessin i Paris.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 249-250, Allhems förlag, Malmö.

Noter

Svenska grafiker under 1900-talet
Födda 1929
Avlidna 2020
Män
Personer från Östhammar
Representerade vid Nationalmuseum
Svenska målare under 1900-talet
Svenska tecknare under 1900-talet
Jan Steen (skulptör)

Jan Urving Steen, född 26 november 1929 i Tidaholm, död 24 juli 1997 i Mölndal, var en svensk skulptör och tecknare. 
Han var son till fabriksarbetaren Karl Oskar Emanuel Sten och Eva Ester Florette Hoffman och mellan 1957 och 1978 gift med Gudrun Agnes Wilhelmina Assarsson. Steen studerade vid Slöjdföreningens skola i Göteborg 1949–1954 och vid skulpturavdelningen vid Valands konstskola 1955–1960. Under sin tid vid skolan tilldelades han det Adlerbethska stipendiet 1957–1958 och 1963 tilldelades han ett av Ester Lindahls resestipendier samt Göteborgs stads kulturstipendium 1965. Tillsammans med Bengt Borglund och Karl-Åke Nyström ställde han ut i Tidaholm 1956 och tillsammans med Arne Linderos ställde han ut på Värmlands museum 1957. Han medverkade i utställningen Skulptur i natur som visades i Båstad 1955, Göteborgs konstförenings Decemberutställningar på Göteborgs konsthall, Sveriges allmänna konstförening]s vårsalong på Liljevalchs konsthall 1957, ungdomsbiennalen i Gorina i Italien 1958. Bland hans offentliga arbeten märks ett par skulpterade dörrar till Lorensbergsrestaurangen i Göteborg och till Vår gård i Saltsjöbaden utförde han en takrelief samt järn smidesskulpturen Multiplikationen för Kungälvs läroverk. Hans konst består av skulpturgrupper med sittande kvinnor, mödrar med barn, men även rent abstrakta kompositioner.

Källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 249, Allhems Förlag, Malmö.

Noter

Svenska skulptörer under 1900-talet
Födda 1929
Avlidna 1997
Män
Personer från Tidaholm
Svenska tecknare under 1900-talet
Edvard Stenberg

Albert Edvard Stenberg, född 1 oktober 1883 i Grimsby, England, död 3 oktober 1950 i Stockholm, var en svensk arkitekt och målare.

Han var son till kyrkoherden i Alingsås Johan Leonard Stenberg och Hulda Maria Zettergren. Stenberg studerade vid Valands målarskola i Göteborg och fortsatte därefter sina studier i Paris där han sedan dess huvudsakligen var bosatt. Separat ställde han bland annat ut på bland annat stadshuset i Grenoble och hos Bernheim Jeune samt Galerie Devambez i Paris och han deltog i de olika Parissalongerna som arrangerades i Paris. I Sverige medverkade han i Septemberutställningen på Liljevalchs konsthall 1919. Hans konst består av kompositioner med nakna kvinnor, religiösa framställningar och dekorativt hållna kompositioner i stort format utförda i olja. Stenberg är representerad vid Nationalmuseum med oljemålningen Nattvarden som är deponerad på Svenska ambassaden i London.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 254, Allhems Förlag, Malmö.

Noter

Svenska målare under 1900-talet
Födda 1883
Avlidna 1950
Män
Personer från Grimsby
Representerade vid Nationalmuseum
Johan Holm (lagman)

Johan Stenholm, tidigareHolm, född 4 juni 1677 i Stockholm, död 27 maj 1743 i Västra Vingåkers församling, Södermanlands län, var en svensk lagman, hovrättsråd och kopparstickare.

Biografi
Johan Stenholm föddes 1677 i Stockholm. Han var son till gulddragaren Johan Holm och Anna Thomasdotter Östgöthe. Stenholm blev 4 juni 1687 student vid Uppsala universitet och senare handsekreterare i greve Stenbocks stärbhus. Han blev 1707 sekreterare hos kungliga rådet greve Arvid Bernhard Horn och 20 mars 1711 landssekreterare i Östergötlands län, konfirmerad fullmakt 16 februari 1712. Stenholm adlades 19 februari 1720 till Stenholm och introducerades 1720 i Sveriges Riddarhus som nummer 1715. Han blev 7 november 1721 assessor i Göta hovrätt och 5 mars 1733 hovrättsråd vid hovrätten. Stenholm blev 7 juli 1735 lagman i Kalmar läns och Ölands lagsaga. Han avled 1743 och begravdes i Västra Vingåkers kyrka.

Han sålde sitt boställe Låstad säteri i Furingstads socken till Hedvig Christina Spens. Mycket litet av hans produktion som kopparstickare har bevarats men ett kopparstick föreställande Likpredikan över Christina de la Gardie visar att han hade stora konstnärliga anlag.

Familj
Stenholm gifte sig i januari 1713 på Kesäter med Anna Catharina Stöltenhielm (1681–1750), dotter av översten Lorentz Gustaf Stöltenhielm och Christina Uttermarck.

Stenholm var bror till topografen Thomas Holm samt sonson till Johannes Campanius.

Referenser

Noter 

Kopparstick
Födda 1677
Avlidna 1743
Män
Jurister från Stockholm
Lagmän i Kalmar läns och Ölands lagsaga
Konstnärer från Stockholm
Ivar Stjärnmark

Ivar Karl Johan Stjärnmark, född 23 oktober 1897 i Stockholm, död där 12 april 1971, var en svensk båtbyggare och målare. 

Han var son till källarmästaren John August Stjärnmark och hans maka född Löfbom. Stjärnmark studerade dekorationsmålning för Filip Månsson 1914–1915 och måleri vid Fetcós Skola för Bildande Konst i Stockholm samt genom självstudier under resor till Norge, USA, Bulgarien och Ungern. Tillsammans med de bulgariska konstnärerna Ratschef och Kareneschef ställde han ut i Bromma 1949 och har därefter ställt ut separat på ett flertal platser i landet bland annat Hallstavik och Härnösand. Han medverkade i en större samlingsutställning i Kungshallen i Stockholm 1952. Hans konst består av landskapsskildringar från den svenska östkusten.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 268, Allhems Förlag, Malmö. 

Svenska målare under 1900-talet
Födda 1897
Avlidna 1971
Män
Konstnärer från Stockholm
Le Jongleur de Notre-Dame

Le Jongleur de Notre-Dame (Jonglören i Notre-Dame) är en fransk opera i tre akter med musik av Jules Massenet och libretto av Maurice Léna efter Anatole Frances novell L'étui de nacre (1892), som byggde på Gaston Paris historia Le tombeur de Notre-Dame (1870-talet).

Historia
Librettot erbjöd Massenet att använda sig av flera aspekter som låg honom varmt om hjärtat: en chans till musikalisk pastisch på medeltida musikstilar; religiös hängivenhet; en diskussion mellan en musiker, en skulptör, en poet och en konstnär; samt en körrepetition. Operan saknar ett sedvanligt kärlekspar, och förutom två mindre roller är alla sångare manliga. Operan hade premiär den 18 februari 1902 på Opéra de Monte-Carlo. År 1900 hade Massenet sagt till musikkritikern Pierre Lalo (som till tonsättaren Édouard Lalo) att han var övertygad om att Le Jongleur de Notre Dame skulle anses som hans mästerverk i framtiden.

Personer

Jean (tenor)
Boniface (baryton)
Priorn (bas)
En poet och munk (tenor)
En målare och munk (baryton)
En musiker och munk (baryton)
En skulptör och munk (bas)
En sångare och munk (baryton)
En vakt (baryton)
En följeslagare (baryton)
En drucken (bas)
En riddare (tenor)
Förste ängel (sopran)
Andre ängel (sopran)
Jungfruns bild (stum roll)
En röst (baryton)

Handling
Cluny, 1300-talet.

Akt I
Jean är jonglör, akrobat och sångare. Han förlitar sig på sin slagfärdighet för att överleva. Efter att ha lett publiken i en allsång om vinets lov tillrättavisas han av klostrets prior men lovas förlåtelse om han blir medlem i deras orden. Jean skärms av klosterlivets stränga regler men den godlynte munken Boniface lovar annat.

Akt II
Jean blir retad av de mer artistiska munkarna men inser att inför Den heliga Jungfrun är de alla lika värda. Han faller i religiös trans.

Akt III
På natten smyger Jean sig in i klosterkyrkan och börjar att uppträda med alla sina färdigheter inför madonnabilden. Munkarna blir förfärade och kallar på priorn. Men innan Jean fängslas hörs två änglaröster från ovan och den heliga jungfrun visar sig i all sin strålglans. Jean dör under extas och alla erkänner att de just har bevittnat ett mirakel.

Referenser

Verk av Jules Massenet
Franskspråkiga operor
Musikåret 1902
Teateråret 1902
Franska operor
Återuppfödningssyndrom

Återuppfödningssyndrom är ett dödligt hälsotillstånd som uppkommer då en undernärd person drastisk ökar sitt näringsintag under en kort period. Det vetenskapliga namnet är metabol överbelastning, och ibland kallas det även refeeding syndrome.

Återuppfödningssyndrom drabbar framförallt personer som under svältläge förtär en ökad mängd mat under korta tidsspann. Syndromet har dokumenterats ett flertal gånger genom historien. Ett av de mer välkända fallen var under slutet av andra världskriget, när allierade soldater befriade judiska fångar från koncentrationslägren. På grund av den snabba konsumtionen av tillhandahållen mat omkom tusentals befriade människor.  När personen äter mat förändras saltbalansen och halten av tiamin sjunker, vilket orsakar skadorna.

Behandling 
Återuppfödningssyndrom kan vara livshotande om det inte upptäcks i tid. Vid återuppfödningprocessen är risken stor för en elektrolytrubbning i blodet. Därmed kontrolleras dessa nivåerna noggrant under behandlingen. Om antalet fosfatjoner i blodet underskrider 0,65 mM bör kaloriintaget minskas till 480 kcal per dag, sedan hållas där i minst två dagar. Vid behandling av återuppfödningssyndrom rekommenderas ett kosttillskott av tiamin, B-vitaminer och en allmän vitamin- och mineralersättning.

Referenser 

Ämnesomsättningssjukdomar
Syndrom
First Automotive Works

(FAW) är en statligt ägd tillverkare av motorer och fordon i Kina. Bolaget har sitt säte i Changchun. FAW tillverkar personbilar, mellantunga och tunga lastbilar och bussar. Bolaget har 19 fabriker med merparten av dem i nordöstra Kina. Bolaget har även fabriker i Ryssland och Ukraina. Bolaget har sedan 1980-talet ingått i joint ventures med Volkswagen, Toyota och Mazda.

First Automotive Works grundades 1953 med stöd från Sovjetunionen.

Källa
 Tyskspråkiga Wikipedias artikel om First Automotive Works

Kinesiska fordonstillverkare
Cesár Sampson

Cesár Sampson, född 18 augusti 1983 i Linz, är en österrikisk sångare och låtskrivare.

Den 5 december 2017 stod det klart att han skulle representera Österrike i Eurovision Song Contest 2018 i Lissabon med låten "Nobody but You". Bidraget slutade på tredje plats i finalen. Sampson har tidigare körat bakom Bulgariens bidrag (2016 och 2017) i tävlingen.

Referenser

Externa länkar 

Män
Födda 1983
Levande personer
Österrikiska sångare
Österrikiska låtskrivare
Personer från Linz
Deltagare i Eurovision Song Contest 2018
Artister som representerat Österrike i Eurovision Song Contest
Johan Sten

Johan Oscar Sten, född 8 april 1939 i Malmö, är en svensk målare och tecknare.

Han är son till konstnären Anders Wilhelm Sten och Gertrud Asp och dotterson till Hjalmar Charles Astley Asp. Sten studerade vid Skånska målarskolan 1955, Slöjdföreningens skola i Göteborg 1960–1961 och vid Anders Beckmans reklamskola 1961–1964 samt genom självstudier under resor till USA och Danmark. Han har huvudsakligen från 1965 varit verksam som reklamtecknare för olika företag och bedrivit sitt konstnärskap som en bisyssla. Han medverkade i sin första konstutställning 1959 då han medverkade i Skånes konstförenings höstutställning. Hans konst består av figurstudier, stilleben och landskapsmålningar.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 249, Allhems Förlag, Malmö. 

Svenska målare under 1900-talet
Födda 1939
Levande personer
Män
Konstnärer från Malmö
Svenska tecknare under 1900-talet
Gunnar Stenberg

Carl Ernst Gunnar Stenberg, född 11 september 1919 i Helsingborg, död 19 februari 1981 i Malmö, var en svensk affärsman, målare och tecknare.

Han var son till direktören Hugo Stenberg och Gulli Elmström och från 1946 gift med Brita Larsson. Stenberg studerade vid Skånska målarskolan 1951–1952 och under ett flertal resor i Europa och Amerika. Tillsammans med Louis Zelig utförde han ett stort kommersiellt inriktade utställningar i bland annat Göteborg, Umeå, Halmstad, Linköping, Borås, Trelleborg och på Typografföreningen i Stockholm. Som affärsman drev han en verksamhet med försäljning av mattor och ambulerande konsthandel. Hans konst består huvudsakligen av landskapsskildringar. Stenberg är representerad vid Folkets hus i Göteborg, Helsingborg och Halmstad.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 254-255, Allhems Förlag, Malmö. 

Svenska målare under 1900-talet
Födda 1919
Avlidna 1981
Män
Konstnärer från Helsingborg
Svenska tecknare under 1900-talet