kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
12135 Terlingen

12135 Terlingen eller 3021 P-L är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 24 september 1960 av den nederländsk-amerikanske astronomen Tom Gehrels och det nederländska astronomparet  och  vid Palomarobservatoriet. Den är uppkallad efter journalisten Henk Terlingen.

Asteroiden har en diameter på ungefär 13 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Traversa.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Traversa-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av Palomar–Leiden survey
Astronomiska upptäckter av T Gehrels
Astronomiska upptäckter av I van Houten-Groeneveld
Astronomiska upptäckter av CJ van Houten
Astronomiska upptäckter 1960
Frithiof Brunius

Frans Frithiof Brunius, född den 22 oktober 1907 i Jokkmokks församling, Norrbottens län, död den 27 mars 1983 i Linköping, var en svensk präst.

Brunius avlade studentexamen i Linköping 1926, teologisk-filosofisk examen vid Lunds universitet 1928 och teologie kandidatexamen där 1937. Han prästvigdes för Linköpings stift sistnämnda år. Brunius blev kyrkoadjunkt i Säby 1942, tillförordnad kyrkoherde i Vireda 1954, komminister i Säby 1956 och kyrkoherde i Fornåsa 1959. Han blev ledamot av Nordstjärneorden 1970.

Frithiof Brunius var son till kontraktsprosten Frans Brunius och Dea Alm. Han gifte sig 1938 med Märta Eketorp (1908–1995). Hon var dotter till musikdirektören Harald Ericsson och Anna Löwenhielm. Makarna Brunius vilar på Fornåsa kyrkogård.

Källor 

 
 Biografisk matrikel över Svenska kyrkans prästerskap 1970, på Svenska Prästförbundets uppdrag redigerad av Ivar Hylander, Lund 1971
 Frans Frithiof Brunius på Gravar.se

Präster i Svenska kyrkan
Ledamöter av Nordstjärneorden
Svenska präster under 1900-talet
Personer från Jokkmokks socken
Födda 1907
Avlidna 1983
Män
12136 Martinryle

12136 Martinryle eller 3045 P-L är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 24 september 1960 av den nederländsk-amerikanske astronomen Tom Gehrels och det nederländska astronomparet  och  vid Palomarobservatoriet. Den är uppkallad efter nobelpristagaren Martin Ryle.

Asteroiden har en diameter på ungefär 6 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Eunomia.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Eunomia-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av Palomar–Leiden survey
Astronomiska upptäckter av T Gehrels
Astronomiska upptäckter av I van Houten-Groeneveld
Astronomiska upptäckter av CJ van Houten
Astronomiska upptäckter 1960
Ivar Siösteen

Ivar Sigurd Siösteen, även Sjösteen, född 20 november 1882 i Stockholm, död 8 oktober 1948 i Stockholm, var en svensk byggnadsingenjör och byggmästare.

Biografi

Ivar Siösteen var son till arkitekten och byggmästaren Albert Siösteen och Charlotte Ericsson. Han utexaminerades från Tekniska skolan i Stockholm 1904 och var därefter anställd som arbetsledare och ritare. 1907 blev han auktoriserad byggmästare och tjänstgjorde som tillförordnad byggnadsinspektör vid Stockholms stads byggnadsnämnd. Han var byggnadskontrollant åt arkitekterna Ferdinand Boberg, Ivar Tengbom och Carl Bergsten. Han biträdde även arkitekt Ragnar Östberg vid kostnadsberäkningar för bygget av Stockholms stadshus.

Byggmästaren
Siösteen var verksam som byggmästare för ett flertal bostadshus I Stockholm mellan åren 1907 och 1932, bland dem privatvillan Sånglärkan 7 i Lärkstaden som han byggde 1911 för film- och teatermannen Anders Sandrew. Han grundade Byggnads AB Ivar Siösteen som existerade även efter hans död och fördes vidare av sonen murmästaren Sten Tore Siösteen (1909–1976).

Familj
Ivar Siösteen var gift med Lillie Nielsen-Winter (1888–1970); makarna fick fyra barn. Han fann sin sista vila på Norra begravningsplatsen. I samma grav finns även hustrun och fadern.

Referenser

Noter

Källor
Svenskt porträttarkiv: Ivar Siösteen (1)
Svenskt porträttarkiv: Ivar Siösteen (2)

Externa länkar

Svenska byggnadsingenjörer
Byggmästare i Stockholm
Svenska ingenjörer under 1900-talet
Ingenjörer från Stockholm
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1882
Avlidna 1948
Män
Rolling Thunder

Rolling Thunder är en amerikansk dramafilm från 1977 i regi av John Flynn, med manus av Paul Schrader och Heywood Gould, baserat på en berättelse av Schrader. Den producerades av Norman T. Herman, med Lawrence Gordon som exekutiv producent. Huvudrollerna görs av William Devane och Tommy Lee Jones.

Rolling Thunder hade premiär den 7 oktober 1977 i USA och i Sverige den 13 maj 1978. Vid release fick filmen generellt positiva recensioner från kritiker. Filmen fick beröm för sina actionsekvenser, atmosfär, regi, musik och skådespelarframträdanden. Den kritiserades dock för sitt tempo och våldsamma klimax.

Referenser

Noter 

Vietnamkriget på film
1973 på film
Filmer från American International Pictures
Amerikanska thrillerfilmer
Amerikanska filmer 1977
Filmer i regi av John Flynn
Engelskspråkiga filmer
Wilhelm Cederblad

Wilhelm Cederblad, född den 20 mars 1854 i Ljuders socken, Kronobergs län, död den 26 september 1913 i Nacka församling, Stockholms län, var en svensk präst. Han var far till Carl, Sven och John Cederblad.

Cederblad blev student vid Uppsala universitet 1875. Han prästvigdes 1879. Cederblad blev komminister i Överselö församling 1883, kyrkoherde i Jäders och Barva församlingar 1884 och i Nacka församling 1907. Han var kontraktsprost i Österrekarne 1899–1908. Cederblad vilar i en familjegrav på Nacka norra kyrkogård.

Källor 

 
 
  
 Vilhelm Cederblad på Gravar.se

Svenska kontraktsprostar
Präster i Svenska kyrkan
Svenska präster under 1800-talet
Svenska präster under 1900-talet
Personer från Ljuders socken
Gravsatta på Nacka norra kyrkogård
Födda 1854
Avlidna 1913
Män
Col du Grand Colombier

Col du Grand Colombier är ett bergspass i de franska Jurabergen i departementet Ain i regionen Auvergne-Rhône-Alpes vid gränsen mellan kommunerna Virieu-le-Petit och Anglefort. Passet, vars krön ligger 1 501 meter över havet mellan topparna Grand Colombier (1 531 m.ö.h) och Croix de Colombier (1 525 m.ö.h.), är tillsammans med Col du Chasseral det högst belägna passet i Jurabergen.

Col du Grand Colombier ingår regelbundet i cykelloppet Tour de l'Ain, men har även ingått i loppen Tour de France, Critérium du Dauphiné och Tour de l'Avenir. 

Col du Grand Colombier skall inte förväxlas med Col de la Colombière i de franska Alperna.

Vägar
Passet ligger på väg D120 och kan nås på olika sätt.

Västerifrån finns det två olika rutter från Artemare, den ena något kortare, och därmed genomsnittligt brantare, än den andra:
 15,9 km med  m höjdskillnad, i genomsnitt 7,8 stigningsprocent och som mest 19 procent.
 20,5 km med  m höjdskillnad, i genomsnitt 6,1 stigningsprocent och som mest 19 procent.
Man kan också utgå från Talissieu öster om Artemare (det korta vägvalet är då på 13,6 km med 9,2 procent i genomsnitt och samma 19 procent som mest).

Österifrån kan man nå passet dels från Culoz i sydost, dels från Anglefort i öster:
 Från Culoz: 18,3 km med  m  höjdskillnad, i genomsnitt 6,9 stigningsprocent och som mest 14 procent.
 Från Anglefort: 15,2 km med  m  höjdskillnad, i genomsnitt 7,9 stigningsprocent och som mest 14 procent.

Cykellopp

Tour de France
Col du Grand Colombier har (till och med 2023) ingått i Tour de France vid fem tillfällen. Först över krönet har då varit:
 2012, etapp 10 -  Thomas Voeckler
 2016, etapp 15 -  Rafal Majka
 2017, etapp  9 -  Warren Barguil
 2020, etapp 15 -  Tadej Pogačar
 2023, etapp 13 -  Michał Kwiatkowski

2020 och 2023 var passet etappens slutmål.

Critérium du Dauphiné
Passet har (till och med 2022) ingått två gånger i Critérium du Dauphiné. Först över krönet:
 1988, etapp 3 -  Charly Mottet
 2012, etapp 5 -  Cayetano Sarmiento

Tour de l'Ain
Första gången Col du Grand Colombier ingick i Tour de l'Ain var 1989 och sedan dess (till och med 2022) har sista etappens mål legat på passets krön åtta gånger. Först över mållinjen vid dessa tillfällen var:
 1999, etapp 5 -  Christopher Jenner
 2000, etapp 4 -  Denis Leproux
 2001, etapp 5 -  David Delrieu
 2002, etapp 4 -  Marek Rutkiewicz
 2009, etapp 4 -  Rein Taaramäe
 2011, etapp 4 -  Thibaut Pinot
 2019, etapp 3 -  Thibaut Pinot
 2020, etapp 3 -  Primož Roglič
Därutöver har passet varit mål i andra etapper än den sista. Etappvinnare:
 1989, etapp ? -  Barne Saint-Georges
 2005, etapp 3 -  Carl Naibo
 2007, etapp 3 -  John Gadret
Och dessutom har Col du Grand Colombier passerats under följande etapper. Först över krönet var:
 2010, etapp 4 -  Thibaut Pinot
 2016, etapp 4 -  Bart De Clercq
 2017, etapp 4 -  Thibaut Pinot

Galleri

Referenser

Externa länkar

 Confrérie des Fêlés du Grand Colombier (på engelska)
 Daniel Hughes, Le Col du Grand Colombier, Shimano Magazine.

Bergspassager i Tour de France
Bergspass i Frankrike
Den röda jorden

Den röda jorden () är ett danskt krigsdrama från 1945 i regi av Bodil Ipsen och Lau Lauritzen Jr. baserat på motståndskämpen Ole Valdemar Juuls roman med samma namn från 1945. Filmen, med Poul Reichhardt och Lisbeth Movin i huvudrollerna, är en spänningssaga som kretsar kring minnen av en dansk sabotör när han väntar på sin avrättning i ett tyskt krigsfängelse. Den röda jorden, som filmades i Danmark bara månader efter slutet av den tyska ockupationen under andra världskriget, var en hyllning till de danska motståndsmännen. Filmen fick Guldpalmen på filmfestivalen i Cannes och anses vara ett stilistiskt mästerverk.

Referenser

Noter

Filmer tilldelade Guldpalmen
Filmer i regi av Lau Lauritzen (1910–1977)
Filmer i regi av Bodil Ipsen
Filmer 1945
Danska dramafilmer
Danska krigsfilmer
Danskspråkiga filmer
Tommy Björkman

Karl Tommy Björkman, född 16 juni 1934, död 18 juli 2022 i Hammarby distrikt i Upplands Väsby kommun, var en svensk ishockeyspelare. Han spelade i den högsta svenska serien, division 1, åren 1956–1968 och var även landslagsman under säsongerna 1957–1961.

Tommy Björkman var Djurgårdens målvakt i 11 säsonger och vann sex raka svenska mästerskap med Djurgårdens IF åren 1958–1963. Första säsongen i Djurgården 1957-1958 vann Björkman sitt första SM-guld och gjorde sin första landskamp. Under fyra raka säsonger (1958-1959, 1959-1960, 1960-1961, 1961-1962) förlorade inte Djurgården en enda match i varken grundserien (div 1) eller slutspelet (SM-serien). Björkman spelade matchen mellan Frölunda och Djurgården den 8 november 1962 på Nya Ullevi i Göteborg där publikrekordet på 23 192 åskådare stod sig i 47 år. Matchen slutade 3-2 till Frölunda och därmed blev Djurgårdens förlustfria svit under drygt fyra säsonger bruten. Han deltog i VM 1961 som spelades i Schweiz där Tre Kronor kom på fjärde plats.

Karriär
1954–1955 Saltsjöbadens IF Div 2
1956–1957 BK Star Div 1
1957–1968 Djurgårdens IF Div 1
1972–1973 Bollstanäs SK Div 3

Referenser
 https://www.eliteprospects.com/player/36754/tommy-bjorkman
 https://www.shl.se/artikel/9mmfainrx-403dd/ditt-lag-djurgarden-hockey
 https://www.gp.se/sport/ishockey/legendarerna-på-plats-1.1101658
 http://www.ishockeytabeller.se/vm-1961

Noter

Män
Födda 1934
Avlidna 2022
Svenska ishockeymålvakter
Spelare i Djurgården Hockey
Svenska mästare i ishockey
Svenska idrottare under 1900-talet
Albin Bergstrand

Nils Albin Gudmundsson Bergstrand, född den 5 april 1868 i Väsby församling, Malmöhus län, död den 7 september 1953 i Helsingborg, var en svensk präst.

Bergstrand blev student vid Lunds universitet 1887, avlade filosofie kandidatexamen där 1890, praktisk teologisk examen 1894 och prästexamen samma år. Han hade prästerliga förordnanden i Malmö Sankt Pauli 1896, i Malmö Sankt Petri 1897–1902, och regementspastor vid Norra skånska infanteriregementet 1907–1915. Bergstrand var lärare vid Tekla Åbergs högre läroverk för flickor i Malmö 1896–1902 och adjunkt vid högre allmänna läroverket i Helsingborg 1902–1915. Han var kyrkoherde i Allerums och Fleninge församlingar 1915–1943 och kontraktsprost i norra Luggude 1933–1938. Bergstrand var ledamot av läroverkens granskningskommitté beträffande läroböcker i kristendom 1907–1915 och av katekesnämnden 1912–1917. Han publicerade Den kristna tros- och sedeläran för de allmänna läroverkens mellanklasser (1909, fjärde upplagan 1925) och I morgonväkten (1909). Bergstrand blev ledamot av Nordstjärneorden 1934.

Källor 

 
 
 
 

Svenska kontraktsprostar
Präster i Svenska kyrkan
Ledamöter av Nordstjärneorden
Svenska präster under 1900-talet
Personer från Väsby socken
Födda 1868
Avlidna 1953
Män
Institut des hautes études scientifiques

Institut des hautes études scientifiques är en högre forskningsinstitution belägen i Paris.

Bakgrund och beskrivning
Institut des hautes études scientifiques grundades 1958.

Vad som är unikt för Institut des hautes études scientifiques är att det är öppet för alla och att undervisningen är avgiftsfri. Dess målsättning är att undervisa vetenskap i verkligheten, varför forskarna är bland dagens mest inflytelserika, vilket ämne de än är ledande inom.

Fakultet 
 Pierre Deligne
 Jean Dieudonné
 Milnors förmodan
 Michail Gromov

Referenser

Noter

Källhänvisningar

Externa länkar 

 Institut des hautes études scientifiques 

Vetenskap i Frankrike
Douro (delregion)

Douroregionen (portugisiska Douro, Região do Douro) är en underregion till statistiska regionen Norra Portugal i Portugal.                                                                                                                                             Den omfattar delar av distrikten Bragança, Vila Real, Viseu, och Guarda.
Dess huvudort är Vila Real.

Underregionens yta uppgår till  km2 och befolkning till  invånare (2020).

Den omfattar delar av distrikten Bragança, Vila Real, Viseu och Guarda, och sammanfaller geografiskt med Comunidade Intermunicipal do Douro ("Douros kommunalförbund"; ”CIM Douro”).

Kommuner
Douroregionen omfattar 19 kommuner (concelhos).
     
 Alijó
 Armamar
 Carrazeda de Ansiães
 Freixo de Espada à Cinta
 Lamego
 Mesão Frio
 Moimenta da Beira
 Murça
 Penedono
 Peso da Régua
 Sabrosa
 Santa Marta de Penaguião
 São João da Pesqueira
 Sernancelhe
 Tabuaço
 Tarouca
 Torre de Moncorvo
 Vila Nova de Foz Côa
 Vila Real

Största orter

 Vila Real
 Peso da Régua
 Lamego

Se även
Portugals NUTS-indelning

Referenser

Externa länkar
Comunidade Intermunicipal do Douro

Portugals regioner
Emanuel Larsen

Carl Frederik Emanuel Larsen, född 15 september 1823 i Köpenhamn, död 24 september 1859 i samma stad, var en dansk marinmålare.

Verk i urval

Referenser

Tryckta källor 

 

Män
Födda 1823
Avlidna 1859
Konstnärer från Köpenhamn
Danska målare under 1800-talet
Danska marinmålare
Lorna Maitland

Lorna Maitland, även känd som Barbara Joy, född 19 november 1943 i Glendale i Kalifornien, är en amerikansk fotomodell och filmskådespelare, mest känd för medverkan i ett antal filmer av Russ Meyer.

Hon arbetade som dansare i Las Vegas, när hon svarade på en annons av Meyer, och vid tjugo års ålder medverkade hon i sin första film. Meyer gav henne artistnamnet Lorna Maitland för filmen, där hon spelade huvudrollen i Lorna. Året därpå medverkade hon i Mudhoney; hennes tredje och sista film för Russ Meyer var Mondo Topless.

Hennes sista filmroller var 1967 i några lågbudgetfilmer av Dale Berry: Hip Hot and 21 och Erotik ett till sex; efter dem avslutade Lorna Maitland sin filmkarriär.

Filmografi

Referenser

Externa länkar 
 
 

Kvinnor
Födda 1943
Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Levande personer
Personer från Glendale, Kalifornien
Skådespelare från Kalifornien
Sånglärkan 7

Sånglärkan 7 är en kulturhistoriskt värdefull före detta villabyggnad i kvarteret Sånglärkan i Lärkstaden på Östermalm i Stockholm. Denna stadsvilla vid Baldersgatan 7 ritades och uppfördes 1911–1913 för teater- och filmmannen Anders Sandrew. Fastigheten är grönmärkt av Stadsmuseet i Stockholm vilket innebär "särskilt värdefull från historisk, kulturhistorisk, miljömässig eller konstnärlig synpunkt".

Bakgrund

Lärkstadens stadsplan upprättades av stadsplaneraren Per Olof Hallman. Hans avsikt var att skapa en villastad på ett förut obebyggt, ödsligt och bergigt område. Lärkstadens stadsvillor hade en rad kända personer som byggherrar, bland dem Hallman själv som byggde sin villa på fastigheten Sånglärkan 6. Hans granne kom att bli teater- och filmmannen Anders Sandrew. År 1911 förvärvade Anders Andersson (som han då hette officiellt) tomten nr 33 i kvarteret Lärkan, sedermera namnändrad till Sånglärkan 7 och lät där bygga sin stadsvilla. Huset ritades av arkitekt Axel Andersson och uppfördes av byggmästaren och byggnadsingenjören Ivar Siösteen.

Byggnadsbeskrivning

Exteriör
Stadsvillan Sånglärkan 7 uppfördes i tre våningar med inredd vind under ett högt brutet sadeltak. Fasaderna utfördes putsade med en tredelning på höjdled. I höjd med bottenvåningen användes spritputs, i höjd med våning 1 trappa slätputs och i höjd med våning 2 trappor ritsades putsen som fick vågmönster. Sockeln och portalen består av natursten. Stilen är nationalromantisk med inslag av jugend, exempelvis genom några i fasaden infällda kakelplattor. Mot gatan och våning 1 trappa dominerar ett burspråk som avslutas upptill med en balkong. Till huset hörde även in mindre trädgård.

Interiör
Huset har en nästan kvadratisk plan. På bottenvåningen samlades rum för portvakt och husherrens kombinerade biljardrum med bibliotek. Våning 1 trappa var representationsvåningen med salong (med burspråk), matsal, herrum och kök. På 2 trappor låg flera sovrum, barnkammare, gästrum och badrum. På vindsplanen hade Sandrew sitt kontor med ateljé och tre rum för ”tjänare”. 

Sandrew bodde bara kort tid på Sånglärkan 7. 1914 uppges överstelöjtnant Carl August Bäckström som ägare. På 1950-talet utfördes en större ombyggnad och modernisering av samtliga plan, då delades huset upp till fem
lägenheter. Idag har huset två adresser: Baldersgatan 7A och 7B. På 7B har Skeppar Karls salong sin konsertlokal.

Referenser

Noter

Källor
Stockholms stadsmuseum: Östermalm IV med Villastade, Eriksberg och Lärkstaden, 1984
Kvarteret Sånglärkan m.fl. Innerstadsinventeringen, Stockholms stadsmuseum 1977
Bygglovsritningar upprättade 1911 av arkitekt Axel Andersson
Bygglovsritningar upprättade 1952 av Lindbergs ing. byrå

Externa länkar

Byggnader och anläggningar på Östermalm
Grönmärkta byggnader i Stockholm
Lärkstaden
Stuguvägen

Stuguvägen är en gata i Östersund som samtidigt utgör Länsväg Z 605.01, en övrig länsväg som går mellan Rådhusgatan (Länsväg Z 605) och Trafikplats Odenskog (E14/E45/87). Vägen är knappt tre kilometer lång, asfalterad och är till större delen belägen inom tätorten Östersund. Den passerar bland annat Campus Östersund.

Stuguvägen har tidigare, innan anläggandet av förbifarten utanför Östersund, utgjort del av Riksväg 87. Den har också, efter öppnandet av den första etappen och fram till färdigställandet av den andra etappen av förbifarten, utgjort del av både Europaväg 14 (tidigare Europaväg 75) samt dåvarande Riksväg 45 (nuvarande Europaväg 45).

Vägen ansluter till:
 Länsväg Z 605 (vid Östersund)
  Europaväg 14 (vid Trafikplats Odenskog)
  Europaväg 45 (vid Trafikplats Odenskog)
  Riksväg 87 (vid Trafikplats Odenskog)

Se även 
 Lista över länsvägar i Jämtlands län

Referenser

Gator i Östersund
Vägar utan skyltat nummer
Länsvägar i Jämtlands län
Transport i Östersunds kommun
HD 46568

HD 46568, eller HR 2399, är en ensam stjärna i den mellersta delen av stjärnbilden Duvan. Den har en skenbar magnitud av ca 5,25 och är svagt synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallax enligt Gaia Data Release 3 på ca 11,5 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 284 ljusår (ca 87 parsek) från solen. Den rör sig bort från solen med en heliocentrisk radialhastighet på ca 39 km/s.

Egenskaper
HD 46568 är en gul till vit jättestjärna av spektralklass G8 III. Den har en massa som är ca 1,9 solmassor, en radie som är ca 11 solradier och har ca 60 gånger solens utstrålning av energi från dess fotosfär vid en effektiv temperatur av ca 4 900 K.

Referenser

Noter

			

		
Stjärnbilden Duvan
HD-objekt
HR-objekt
Gula jättar
Kinnunen

Kinnunen är ett finskt efternamn, som den 31 december 2021 bars av 732 personer bosatta i Sverige.

Personer med efternamnet Kinnunen 

 Aarne Kinnunen (1930–2022), finländsk litteraturvetare och estetiker
 Akseli Kinnunen (1888–1959), finländsk företagsledare
 Anne-Lie Kinnunen (1936–2010), svensk sångare och skådespelare
 Heikki Kinnunen (född 1946), finländsk skådespelare och sångare
 Jorma Kinnunen (1941–2019), finländsk spjutkastare
 Kimmo Kinnunen (född 1968), finländsk spjutkastare
 Laila Kinnunen (1939–2000), finländsk schlagersångerska 
 Leo Kinnunen (1943–2017), finländsk racerförare
 Martin Kinnunen (född 1983),  sverigefinsk politiker
 Martta Kinnunen (1908–1986), finländsk skådespelare och sångerska
 Mikko Kinnunen (född 1967), finländsk politiker
 Paavo Kinnunen (1950–2017), finländsk biokemist
 Saku Kinnunen (född 1995), svensk jurist, ämbetsman och diplomat
 Santeri Kinnunen (född 1969), finländsk skådespelare
 Sigvard Kinnunen (1920–1954), svensk tyngdlyftare
 Tommi Kinnunen (född 1973), finländsk författare

Källor

Finska efternamn
Efternamn i Finland
12137 Williefowler

12137 Williefowler eller 4004 P-L är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 24 september 1960 av den nederländsk-amerikanske astronomen Tom Gehrels och det nederländska astronomparet  och  vid Palomarobservatoriet. Den är uppkallad efter nobelpristagaren William A. Fowler.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av Palomar–Leiden survey
Astronomiska upptäckter av T Gehrels
Astronomiska upptäckter av I van Houten-Groeneveld
Astronomiska upptäckter av CJ van Houten
Astronomiska upptäckter 1960
Gertrud Aulén

Gertrud Johanna Maria Aulén, född den 10 oktober 1881 i Ljungby församling, Kalmar län, död den 9 augusti 1952 i Sigtuna, var en svensk lärarinna. Hon var syster till Gustaf Aulén.

Gertrud Aulén avlade lärarinneexamen vid Anna Sandströms seminarium 1902. Hon var lärarinna i Åhlinska flickskolan 1905–1910, bedrev universitetsstudier 1910–1911, var resesekreterare i Svenska kvinnors missionsförening 1912–1915 och lärarinna vid Anna Sandströms skola 1915–1918. Gertrud Aulén undervisade vid Sigtuna folkhögskola från 1918. Hon tilldelades Illis quorum 1942. Gertrud Aulén publicerade Kristendomens väg till folken (missionshistoria, 3 upplagor) och För livsvandringen – för morgonandakten (2 upplagor). Hon vilar på Sigtuna kyrkogård.

Källor 

 
 
 Gertrud Aulén på Gravar.se

Folkhögskollärare
Mottagare av Illis Quorum
Svenska lärare under 1900-talet
Personer från Ljungby socken, Södra Möre
Gravsatta på Sigtuna kyrkogård
Födda 1881
Avlidna 1952
Kvinnor
Etraveli

Etraveli var en onlineresebyråkoncern som erbjöd flygbiljetter, hotell, hyrbil och andra reserelaterade produkter genom multipla varumärken. Företaget förvärvade e-Travel i Grekland året 2017 och blev Etraveli Group AB. Etraveli ägde varumärken som Seat24, Supersaver, Flygvaruhuset, Gotogate.no och Flybillet.dk.

Källor

Resebyråer