kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Roya Sadat

Roya Sadat, född 1981, är en afghansk filmproducent och regissör från Herat i Afghanistan. Hon var den första kvinnliga filmskaparen i Afghanistan efter talibanregimens fall.  

Sadat producerar och regisserar både spelfilmer och dokumentärer, ofta med teman kring kvinnors situation i Afghanistan. Den första filmen hon skapade var Three Dots som skrevs och filmades trots förbud i hemlandet. Under talibantiden arrangerade Sadat teateruppsättningar, trots förbuden.  

Sadat har startat ett produktionsbolag med sin syster i Kabul, Roya Film House och etablerade 2013 Afghanistan International Women's Film Festival.

År 2017 skickades Sadats film A letter to the president som Afghanistans bidrag till Oscarsgalan, kategorin bästa utländska film.

År 2018 tilldelades hon utmärkelsen International Women of Courage Award.

Referenser

Noter

Kvinnor
Födda 1981
Levande personer
Personer från Herat
Afghanska filmregissörer
Mottagare av International Women of Courage Award
Mahmood

Alessandro Mahmoud, känd under sitt artistnamn Mahmood född 12 september 1992 i Milano, är en italiensk sångare och låtskrivare. 

Hans far kommer från Egypten och hans mor är italienska. Han vann San Remo-festivalen 2019 den 9 februari 2019 med låten "Soldi" och representerade Italien i Eurovision Song Contest 2019. Den 5 februari 2022 vann han återigen San Remo-festivalen i en duo med Blanco. Låten heter "Brividi" och de representerade Italien i Eurovision Song Contest 2022., där de slutade på en sjätte plats.

Referenser

Externa länkar 

Artister som representerat Italien i Eurovision Song Contest
Deltagare i Eurovision Song Contest 2019
Deltagare i Eurovision Song Contest 2022
Italienska popsångare
Levande personer
Män
Födda 1992
Personer från Milano
Italienska sångare under 2000-talet
Ling (konkubin)

Kejserliga ädla gemålen Ling, född 23 oktober 1727 i Jiangsu, död 28 februari 1775 i Förbjudna staden, var en kinesisk adelskvinna, kejserlig konkubin till Qianlong-kejsaren. Hon fick aldrig titeln kejsarinna, men spelade denna roll utan att ha titeln 1766-1775.

Biografi
Hon var dotter till Qingtai, en hertig av tredje klassen och ämbetsman av femte klassen vid det kejserliga hushållsdepartementet, och Yanggiya. 

Det är inte känt vid vilken tidpunkt hon blev en del av Kinas kejserliga harem, men hon noteras ha fått titeln 'Konkubin Ling' den 9 december 1745. Hon befordrades till 'Gemål Ling' 1749. Hon blev mor till kejsarens femte son, den framtida Jiaqing-kejsaren, den 13 november 1760. 

Sommaren 1765 blev kejsarinnan Ulanara fråntagen sin titel, och Ling mottog 28 juli 1765 titeln 'Ädel Kejserlig Gemål'. Exkejsarinnan Ulanara avled i augusti 1766. Ling den högst rankade av alla kvinnor i kejsarens harem. Kejsaren utsåg ingen ny kejsarinna, men i egenskap av hans högst raknade gemål utförde hon kejsarinnans uppgifter. Hon fick ansvaret för haremets kassa, utförde de konfucianska ritualer och ceremonier som tillhörde kejsarinnans roll, och åtföljde kejsaren på officiella resor. Hon beskrivs som sparsam och ekonomisk. Det nämns att hon tyckte om att röka och importerade västerländska cigarrer, snus och viner. Hennes son utsågs 1773 till tronarvinge. 

Hon avled 1775 vid 47 års ålder. När hennes ben år 1928 upptäcktes vara förvånansvärt välbevarade, misstänktes att hon hade blivit förgiftad. Detta anses dock inte längre trovärdigt. Efter hennes död befordrades Shun (gemål) till att överta kejsarinnans uppgifter.

Qianlong-kejsaren abdikerade till förmån för hennes son år 1796, och gav henne då postumt titeln "kejsarinnan Xiaoyi". När maken avled år 1799, gav hennes son henne postumt titeln 'kejsarinnan Xiaoyichun'.

Källor 

Kvinnor
Födda 1727
Avlidna 1775
Personer i Kina under 1700-talet
Personer från Jiangsu
Shin-fujin kyokai

Nya Kvinnors Förening (japanska: 新婦人協会; hepburn: Shin-fujin kyokai) på engelska känd som New Women’s Association (NWA), var en riksorganisation för kvinnors rättigheter och kvinnlig rösträtt i Japan, grundad 1919 och upplöst 1922.  

Föreningen grundades av Raichō Hiratsuka, Fusae Ichikawa och Oku Mumeo. Föreningen gav ut en egen tidskrift, Josei dōmei. Föreningens syfte var att höja kvinnors sociala och politiska ställning i Japan. För att uppnå dessa mål lades fokus på två specifika mål. 

Det ena var att göra det möjligt för kvinnor att skilja sig från eller bryta en förlovning med en man med hänvisning till könssjukdom. Den ska förstås från bakgrunden att det vid denna tid var mycket svårt för en kvinna att få ut skilsmässa eller bryta en förlovning på eget initiativ oavsett anledning och att äktenskapsbrott från makens sida inte var grund till skilsmässa, medan äktenskapsbrott från kvinnans sida var belagt med dödsstraff. Föreningen ville alltså finna en för allmänheten anledning som kunde göra det möjligt för kvinnor att skilja sig på eget initiativ. Det andra målet var att avskaffa artikel nr 5 ur polislagen, som förbjöd kvinnor att engagera sig politiskt genom att bli medlemmar i ett parti, närvara vid politiska möten eller medverka vid politiska event.

Föreningen höll föreläsningar där en stor del av åhörarna bestod av män, och förespråkade samarbete med manliga parlamentariker. Båda lagförslagen föreningen arbetade för lämnades in som petitioner till det japanska parlamentet. Petitionen togs inte upp till debatt i parlamentet, men lade 9 februari 1921 fram ett förslag om att tillåta kvinnor att närvara vid politiska möten. Förslaget röstades ned, men passerade året därefter. Föreningen upplöstes när detta mål hade upplösts 1922, men 1924 bildades Fusen Kakutoku Domei för att arbeta för införandet av kvinnors valbarhet och rösträtt.

Källor

1919 i Japan
Kvinnlig rösträtt i Japan
Organisationer bildade 1919
Organisationer upplösta 1922
Kvinnoorganisationer i Japan
Japans historia
Anders Petter Loocrantz

Anders Petter Loocrantz, tidigare Andreasson, född 26 september 1855 i Långared, Älvsborgs län, död 20 juli, 1937 i Alingsås, Älvsborgs län, han var en svensk orgelbyggare.

Biografi
Anders Petter Andreasson föddes på Loo i Långared och var son till hemmansägaren Andreas Pehrsson och Maria Andreasdotter. 1874 flyttar han till Stockholm och återkommer 1877. Han har då tagit namnet efternamnet Loocrantz. Kom senare att studera seminarium vid Karlstad. Gite sig 1883 med Emma Augusta Norén. 1884 flyttade han till Ölserud i Värmland där han arbetade som folkskolelärare, klockare och organist. Gifte sig 8 maj 1899 med Berta Hultgren. Flyttade 1890 till Alingsås landsförsamling och blev där skollärare och klockare. 1920 flyttade familjen till Alingsås stadsförsamling.

Orgelverk

Referenser

Sveriges dödbok 1901–2013
Lena C:3 (sida 75)
Långared Al:9 (sida 167)
Långared Al:10 (sida 158)
Långared Al:11 (sida 160)
Långared Al:12 (sida 181)
Ölserud Al:18 (sida 225)
Ölserud Al:19 (sida 209)
Alingsås landsförsamling Al:12 (sida 290)
Alingsås landsförsamling Alla:1 (sida 274)
Alingsås landsförsamling Alla:2 (sida 181)
Alingsås landsförsamling Alla:4 (sida 455)
Alingsås stadsförsamling Alla:15 (sida 1943)
Alingsås stadsförsamling Alla:23 (sida 2692)

Svenska orgelbyggare
Män
Födda 1855
Avlidna 1937
Svenska orgelbyggare under 1800-talet
Svenska orgelbyggare under 1900-talet
Katō Shidzue

Katō Shidzue, född 1897, död 2001, var en japansk politiker och kvinnorättsaktivist. Hon är känd för sin verksamhet som förespråkare för reproduktiva rättigheter som abort och preventivmedel i Japan, och blev 1946 en av de första kvinnor som valdes in i det japanska parlamentet sedan införandet av kvinnlig rösträtt och valbarhet.

Källor 

Kvinnor
Födda 1897
Avlidna 2001
Japanska politiker under 1900-talet
Japanska feminister
Masa Nakayama

Masa Nakayama, född 19 januari 1891 i Nagasaki, död 11 oktober 1976 i Osaka, var en japansk politiker. Hon var hälso- och socialminister 1960. Hon var den första kvinnliga ministern i Japan.

Källor 

Japanska politiker under 1900-talet
Personer från Nagasaki
Födda 1891
Avlidna 1976
Kvinnor
Stine Jørgensen

Stine Jørgensen, född 3 september 1990 i Dronninglund i Brønderslev, är en dansk handbollsspelare (vänsternia).

Karriär 
Stine Jørgensen började att spela handboll vid fem års ålder i hemstaden hos Dronninglund IF. När hon var 15 år skiftade hon till Aalborg DH, där hon 2005–2008 var aktiv i ungdomslaget. Jørgensen spelade sedan i seniorlaget hos Aalborg DH från 2008 till 2013. Med Aalborg vann hon en silvermedalj i danska mästerskapet 2009. I den följande säsongen deltog hon för första gången i EHF Champions League. I november 2012 bytte hon klubb till FC Midtjylland Håndbold där hon spelade i fyra säsonger 2013–2017. Med FCM vann hon danska cupen 2014 och 2015. 2015 vann hon DM-guld med FCM. 2015 vann hon också EHF:s  Cupvinnarcupen. Hon har sedan spelat för HC Odense  2017-2020. Efter att ha fått barn bytte hon klubb till tyska SG BBM Bietigheim.

Landslagskarriär 
Jørgensen spelade både med junior- och ungdomslandslaget. Hon var med och vann bronsmedaljen vid U-18-VM 2008 men slutade bara på plats nr 13 vid U-19-EM året därefter, 2009. Jørgensen debuterade den 24 september 2010 mot Turkiet i en katastrofmatch som Danmark förlorade med 16-31. VM i Brasilien 2011 var hennes första stora mästerskapsturnering. Hon lade fem mål på nio matcher och Danmark slutade som nummer 4. Ett år senare tillhörde hon EM-laget 2012. I turneringen svarade hon för 25 mål i sju matcher. Jørgensens största framgång i landslaget hittills är med VM-laget i Serbien 2013, då  Danmark vann bronsmedaljen. Hon deltog också vid EM 2014, VM 2015 och EM 2016 då hon blivit lagkapten i landslaget. Vid EM 2016 i Sverige blev hon tvåa i skytteligan med totalt 47 mål. Hon har sedan spelat VM 2017 i Tyskland och EM 2018 i Frankrike. Före turneringen i Frankrike var hon skadad och kunde inte spela på högsta nivå i EM 2018. Hon har 2019 spelat 148 landskamper och gjort 485 mål för landslaget.

Referenser 

 

Danska handbollsspelare
Födda 1990
Levande personer
Kvinnor
Spelare i Aalborg DH
Spelare i FC Midtjylland Håndbold
Spelare i SG BBM Bietigheim
Abercrombie (efternamn)

Abercrombie och Abercromby är stavningsvarianter av ett namn med flera användningsområden. Som Abercromby är det namn på en skotsk klan, som idag saknar klanhövding, men som hade sitt traditionella hövdingsäte i byn Abercrombie i den skotska kommunen Fife. Som efternamn har båda namnformerna använts,  i något fall till och med av samma personer. Som geografiskt namn förekommer Abercrombie främst i områden som koloniserats av engelsktalande.

Personer med efternamnet Abercrombie eller Abercromby
David Abercrombie (1909–1992), brittisk fonetiker
 Ian Abercrombie (1934–2012), brittisk skådespelare
 James Abercromby (1706–1781), brittisk militär
Joe Abercrombie (född 1974), brittisk fantasyförfattare
John Abercrombie (läkare) (1780–1844), skotsk läkare och filosof
John Abercrombie (musiker) (1944–2017), amerikansk jazzgitarrist
Lascelles Abercrombie (1881–1938), engelsk skald och estetiker
Neil Abercrombie (född 1938), amerikansk politiker, demokrat, guvernör i Hawaii
 Patrick Abercrombie (1879–1957), brittisk arkitekt
 Ralph Abercromby (1734–1801), brittisk general
 Ralph Abercromby (meteorolog) (1842–1897), skotsk meteorolog

Skotska efternamn
Suzanne Douvillier

Suzanne Douvillier, född 18 september 1778 i Dole, död 30 augusti 1826 i New Orleans, var en amerikansk (ursprungligen fransk) ballerina och koreograf. Hon har bedömts vara den första utbildade balettdansös som uppträtt i USA, den första kvinna som uppträtt i en mansroll i USA, och blev även dess första kvinnliga koreograf då hon skapade baletten Echo and Narcissus (1796).

Biografi
Suzanne Douvillier föddes i Dole i Frankrike. Hennes bakgrund är nästan totalt okänd, men det är känt att hon tränades till balettdansös i Paris, och det förmodas därför att hon skolades vid Parisoperan. Hon fick 1790 anställning i Saint Domingue. Det måste alltså ha varit före tretton års ålder, men vid denna tid började balettdansare sin karriär mycket tidigt och ofta redan som barn. Hon mötte där Alexandre Placide, som blev hennes konstnärliga partner. 

De emigrerade båda till USA vid haitiska revolutionen och gjorde sin amerikanska debut hos Old American Company på John Street Theatre i New York den 25 januari 1792. Balett var vid denna tid närmast okänt i USA före detta. De började sedan uppträda med Louis Douvillier, som hon gifte sig med 1796. Hon var 1794-96 verksam i Charleston, på City Theatre och Charleston Theatre. Hon turnerade sedan 1796-99. 

Hon flyttade med maken till New Orleans år 1799, där hon var verksam återstoden av sin karriär. Hon var verksam på St. Peter Theatre eller Theatre de la Rue Saint Pierre 1799-1808, och vid St. Philip Theatre då den grundats av hennes make 1808; den kallades från 1808, sedan hennes make tvingats ge upp den och den övertagits av andra, för Le Théâtre de la Gaité. 

Från 1796 var hon också verksam som koreograf och skrev och framförde flera av sina egna koreografier. År 1808 uppträdde hon i rollen av en man, vilket var första gången en kvinna gjorde detta i USA. Hon var från 1813 också verksam som scenmålare. I slutet av sin karriär, 1814, skadade hon sitt ansikte och uppträdde därefter ofta i mask. Hon avslutade sin karriär 1818.

Källor 

Kvinnor
Födda 1778
Avlidna 1826
Franska balettdansare under 1700-talet
Personer i USA under 1700-talet
Amerikanska koreografer
Personer i Saint-Domingue
Balettdansare under 1800-talet
Personer från Dole
Amerikanska dansare under 1800-talet
Habibi (låt)

"Habibi" är en låt framförd av Dolly Style i Melodifestivalen 2019.

Text, komposition och produktion 
Låten skrevs av Jimmy Jansson, Palle Hammarlund och Robert Norberg. Den producerades av Jansson och Hammarlund.

I texten uppmanar artisterna åhörarna att dansa. Strukturellt är låten uppbyggd med intro, vers, brygga, refräng, vers, brygga, refräng, stick, refräng, refräng. Låten är upptempo, elektronisk pop.

Aftonbladets musikrecensent Markus Larsson skrev att "Hooken 'every-body-body' är ju genial", men även att bidraget var "för 'habibi'".

Medverkan i Melodifestivalen 2019 
I presentationsvideon tillägnades låten alla som känner sig utanför och behöver extra glädje.

Låten framfördes i sång av Molly (Mikaela Samuelsson), Holly (Vilma Davidsson) och Polly (Caroline Aronsson). Varje dolly hade varsin symbol på bältet. Framförandet innehöll koreograferad dans som i refrängen var synkroniserad med avatarer av karaktärerna som visades på en skärm i bakgrunden på scen. Det inleddes med att karaktärernas animerade avatarer hissades upp ur scengolvet på varsin plattform. Första versen och andra bryggan framfördes av Holly. Andra versen och första bryggan framfördes av Molly. Låtens stick framfördes av Polly, som samtidigt frammanade sin symbol, en månskära, på skärmen samt en effekt av att blåsa glitter mot kameran.

Låten framfördes med startnummer 2. Dolly Style var en av favoriterna till att gå direkt till final, och ledde den publikundersökning som Melodifestivalenklubben gjorde på plats. Låten kom på femte plats i sin deltävling med 5% färre röster än 4:an Martin Stenmarck med "Låt skiten brinna", som senare kom att slås ut i Andra chansen. Enligt SVT:s nedbrytning av rösterna via appen var "Habibi" favorit i åldersgruppen 3-9, medan grupperna 10-15 och 30-44 placerade låten på 4:e plats. Minst omtyckt var låten i grupperna 16-29 och 45-59.

Av alla 20 låtar som inte direktkvalificerade sig till final var "Habibi" strax före finalen, med 1,8 miljoner visningar, den mest visade låten på Melodifestivalens Youtubekanal med omkring dubbelt så många visningar som den näst mest visade. "Habibi" hade vid den tidpunkten även nästan tre gånger fler visningar än de direktkvalificerade bidragen, men då hade "Habibi" varit publicerad dubbelt så länge. En vecka efter finalen hade "Habibi"s deltävlingsvideo fler visningar än alla tolv finalbidragens finalvideor tillsammans (2,3M mot 1,6M). Knappt ett år senare var Habibi med 5.9 miljoner visningar den femte mest visade videon på Melodifestivalens Youtubekanal.

Bildgalleri

Listplaceringar 

Låten debuterade på #19 den 22 februari 2019 och blev därmed Dolly Styles mest framgångsrika singel dittills då "Hello Hi" (2015) som högst nådde plats 32 och "Rollercoaster" (2016) som högst nådde plats 27.

Fotnoter

Anmärkningar

Referenser 

Musiksinglar 2019
Melodifestivalbidrag 2019
Sånger 2019
Engelskspråkiga sånger
Låtar av Jimmy Jansson
Hannelotte Reiffen

Hannelotte Reiffen, fullständigt namn Johanna Charlotte Reiffen, född 10 oktober 1906 i Bonn, död 30 maj 1985 i Bonn, var en tysk evangelisk teolog. Hon var en av de båda kvinnor som 1943 blev först i Tyskland att prästvigas. 

Reiffen studerade teologi i Marburg, Rostock och Bonn. Hon anslöt sig till Bekännelsekyrkan och verkade som vikarie i Worbis och därefter i olika församlingar i Brandenburg, innan hon som vikarie i Illmersdorf nära Ihlow kom att prästvigas av Kurt Scharf i Sachsenhausen 12 januari 1943, i uttrycklig strid med det kyrkomötesbeslut som fattats föregående år. Fram till 1947 var hon fortsatt verksam i Illmersdorf, därefter blev hon kyrkoherde i Gross Neuendorf nära Letschin. Efter pensioneringen 1967 återvände hon till Bonn, där hon bland annat verkade inom fredsrörelsen.

Källor 

Tyska teologer
Födda 1906
Avlidna 1985
Personer från Bonn
Tyska protestantiska präster
Kvinnor
Alumner från Rostocks universitet
Alumner från Bonns universitet
Tysk kvinnohistoria
Tyska präster under 1900-talet
Jyväskylän Seudun Palloseura

Jyväskylän Seudun Palloseura är en idrottsförening i Jyväskylä i Finland som har blivit finska herrmästare i bandy en gång (2019). Föreningen bildades 1962.

Källor

Fotnoter

Bandyklubbar i Finland
Fotbollsklubbar i Finland
Sport i Jyväskylä
Sportklubbar bildade 1962
Otto Uexkull

Otto Uexkull, till Kosch samt Fickel och Ass, död 1601 under marchen till Wolmar.

Han nedgjorde 1591 i Pleskowska landet, då han skulle förena sig med Claes Flemings armée, 600 Ryssar; skickades 1594 i hemlighet af Kung Sigismund ifrån Sverige till Livland; klagade 1597 att hertig Karl och riksråden hade fällt en dom emellan honom och Walter Dellwijk, varigenom han på sina gamla dagar såg sig med hustru och barn ruinerad; blev slutligen 1599 vid Narvas övergång (under Avsättningskriget mot Sigismund) av Hertigens folk tillfångatagen.

Familj
Gift l) med Margaretha Ottosdotter von Gilsen, gift 2) med Anna Maidel

Barn
Otto von Yxkull, till Felks. Ass och Wahast, (båda också i Estland) Lantråd, död efter 1643. 
Dottern Hildegard von Uexkull var gift med Otto Uexkull, till Felks samt Ass.

Källor

Män
Svenska fältmarskalkar
Svenska militärer under 1600-talet
Lee Jae-yeong

Lee Jae-yeong (Koreanska: 이재영), född 15 oktober 1996 i Jeonju, är en sydkoreansk professionell damvolleybollspelare. Sedan 2014 spelar hon klubblagshandboll för Incheon Heungkuk Life Pink Spiders i sydkoranska V-League. Sedan 2013 representerar hon också Sydkoreas damlandslag i volleyboll, med vilka hon tagit guld i Asiatiska spelen 2014. Lee Jae-yeong spelar som vänsterspiker med nummer 17 på tröjan. Hennes tvillingsyster Lee Da-yeong är också professionell damvolleybollspelare i V-League och spelar sedan 2020 i samma klubb.

Klubblagskarriär 
 Incheon Heungkuk Life Pink Spiders (2014-)

Landslagskarriär 
 Sydkoreas damlandslag i volleyboll (2014-)
 Asiatiska spelen 2014 i Incheon:  Guld
 Asiatiska spelen 2018 i Jakarta-Palembang:  Brons

Källor

Externa länkar
 Profil på Korea Volleyball Federation (KOVO)s hemsida
 Profil på Incheon Heungkuk Life Pink Spiders hemsida

Kvinnor
Levande personer
Födda 1996
Sydkoreanska volleybollspelare
Kim Yeon-koung

Kim Yeon-koung (koreanska: 김연경, Hanja: 金軟景), född 26 februari 1988 i Ansan, är en sydkoreansk professionell damvolleybollspelare. Sedan 2021 spelar hon sin klubblagshandboll för Shanghai Bright Ubest i kinesiska superligan. På landslagsnivå spelade hon med Sydkoreas damlandslag i volleyboll från 2005 tills 2021 (då hon pensionerade sig från landslaget). Med dem har hon tagit guld och silver och brons i Asiatiska spelen samt nått semifinal i Olympiska sommarspelen i London 2012. Kim Yeon-koungs är 192 cm lång, och hennes position är spiker. Hon spelar med nummer 18 på tröjan i klubblaget, och med nummer 10 på tröjan i landslaget. Hon har också spelat proffsvolleyboll i Sydkorea, Japan och Turkiet. 

Kim Yeon-koung har utsetts till mest värdefulla spelare vid ett stort antal tävlingar. Under Olympiska sommarspelen i London 2012 blev Kim Yeon-koung utsedd till bästa poängplockare och mest värdefulla spelare..

Klubblagskarriär 
 Cheonan Heungkuk Life Pink Spiders (2005-2009)
Sydkoreanska V-League
Vinnare (3): 2005−06, 2006–07, 2008-09
 JT Marvelous (2009-2011)
Japanska V.League
Vinnare (1): 2010−11
 Fenerbahçe SK (2011-2017)
Sultanlar Ligi
Vinnare (1): 2014-15, 2016-17
CEV Champions League
Vinnare (1): 2011-12
CEV Cup
Vinnare (1): 2013-14
 Shanghai Bright Ubest (2017-2018)
Chinese Volleyball Super League
 Eczacıbaşı SK (2018-2020)
Sultanlar Ligi
 Cheonan Heungkuk Life Pink Spiders (2020-2021)
Sydkoreanska V-League
 Shanghai Bright Ubest (2021-)
Chinese Volleyball Super League

Landslagskarriär 
 Sydkoreas damlandslag i volleyboll (2005-)
 Asiatiska spelen 2014 i Incheon:  Guld
 Asiatiska spelen 2010 i Guangzhou:  Silver
 Asiatiska spelen 2018 i Jakarta-Palembang:  Brons
 Olympiska sommarspelen 2012 i London: 4:a
 Olympiska sommarspelen 2016 i Rio de Janeiro: 5:a

Källor

Externa länkar
 Profil på Eurosports hemsida

Sydkoreanska volleybollspelare
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2012 från Sydkorea
Tävlande i volleyboll vid olympiska sommarspelen 2012
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2016 från Sydkorea
Tävlande i volleyboll vid olympiska sommarspelen 2016
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2020 från Sydkorea
Tävlande i volleyboll vid olympiska sommarspelen 2020
Födda 1988
Levande personer
Kvinnor
Volleybollspelare i Incheon Heungkuk Life Pink Spiders
Volleybollspelare i JT Marvelous
Volleybollspelare i Shanghais volleybollag
Volleybollspelare i Fenerbahçe SK
Volleybollspelare i Eczacıbaşı SK
Sydkoreanska idrottare under 2000-talet
Personer från Ansan
Juhani Syrjä

Juhani Syrjä, född 7 juni 1943 i Juupajoki, är en finländsk författare.

Syrjä var 1965–1976 förlagsredaktör vid Gummerus förlag. Som författare debuterade han med romanen Neitsytpoika (1970), som följts av en rad prosaverk, där han gärna experimenterar med form och språk. En tyngdpunkt i författarskapet är den originella episka svit som bygger på faderns liv, från inbördeskriget fram till mitten av 1980-talet: Juho 18 (1998), Juho 19–33 (1999), Juho 34–63 (2000) och Juho 63–84 (2001). Syrjä har även framträtt som essäist i samlingen Aurinkovuoren pirut (1988) och dagboksvolymen Kirjailijan päiväkirja (2003)

År 2000 erhöll han Pro Finlandia-medaljen.

Juhani Syrjä är bror till författaren Jaakko Syrjä.

Referenser

Noter

Webbkällor 
 

Finskspråkiga författare
Födda 1943
Finländska författare
Mottagare av Pro Finlandia-medaljen
Levande personer
Personer från Birkaland
Män
Juhani Salokannel

Juhani Olavi Akseli Salokannel, född 28 juni 1946 i S:t Michel, är en finländsk författare och förläggare.

Salokannel blev filosofie magister 1973. Han var knuten till Gummerus förlag 1972–1979, chefredaktör för tidskriften Parnasso 1980–1986, avdelningschef vid Weilin+Göös 1987–1988 och direktör för Finlandsinstitutet i Estland 1997–2000.

Salokannel har utgett en rad novellsamlingar, romaner och kulturhistoriska verk. Som hans främsta prosainsats räknas romanen Samaa sukua (2003). Han har även sammanställt omfattande essäistiska antologier, Kirjojen kirja (1995) och Kirjojen Suomi (1996), som lyfter fram skatter både inom världslitteraturen och den nationellt finländska utgivningen.

I egenskap av översättare har Salokannel bland annat tolkat verk av Olof Lagercrantz till finska.

Källor 
 

Finskspråkiga översättare
Födda 1946
Personer från Sankt Michel
Översättare från svenska
Finländska författare
Finskspråkiga författare
Finländska förläggare
Levande personer
Män