kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Per Lindberg (företagsledare)

Per Lindberg, född 1959, är en svensk ingenjör och företagsledare som var VD för Epiroc från 2018 till mars 2020. Han var dessförinnan VD för Billerud Korsnäs.

Per Lindberg är civilingenjör i maskinteknik och doktorerade vid Chalmers tekniska högskola 1990. Han var VD för Korsnäs AB från 2001 och samtidigt vice VD för investmentbolaget Kinnevik, som var Korsnäs ägare, tills han 1 augusti 2005 tillträdde som VD för Billerud.. Korsnäs och Billerud fusionerades under 2012. Lindberg fortsatte då som VD för den sammanslagna koncernen fram till 2017. Under hans tid som VD fattade bolaget bland annat beslut om att bygga en helt ny vätske- och förpackningskartongmaskin på Gruvön, till en projekterad kostnad om 5,7 miljarder kronor, vilket han kallade ”den största framtidssatsningen i bolagets historia.”
Han tillträdde 2018 som VD för Epiroc AB, som avknoppats från Atlas Copco. 

Per Lindberg är sedan 2010 ledamot i Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien.

Källor

Noter

Män
Födda 1959
Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Svenska ingenjörer under 1900-talet
Ledamöter av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien
Levande personer
Billerud Korsnäs
Personer inom Sveriges näringsliv under 2000-talet
Svenska ingenjörer under 2000-talet
Linhultska stiftelsen

Linhultska stiftelsen är en donationsstiftelse med säte i Göteborg. Namnet härrör från köpmannen Sven Linhult och dennes hustru Ellika, född Lundberg, vilka vid 1700-talets slut skänkte sin fastighet i hörnet av Kungsgatan-Korsgatan till förmån för den herrnhutiska Evangeliska Brödraförsamlingen i Göteborg. Stiftelsen äger och förvaltar från 2 maj 2017 även fastigheten Stora Nygatan 1,  tidigare ägd av Göteborgs kyrkliga samfällighet.

Externa länkar
 Linhultska stiftelsen, hemsida

Herrnhutism
Stiftelser i Sverige
Organisationer i Göteborg
Lambda Lyrae

Lambda Lyrae ( λ Lyrae, förkortat Lambda Lyr,  λ Lyr), som är stjärnans Bayer-beteckning, är en ensam stjärna belägen i den sydöstra delen av stjärnbilden Lyran. Den har en skenbar magnitud på 4,94 och är svagt synlig för blotta ögat. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 3,0 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd av ca 1 110 ljusår (340 parsek) från solen.

Egenskaper
Lambda Lyrae är en orange till röd ljusstark jättestjärna av spektralklass K2.5 II. Den har en massa som är 6,3 gånger större än solens och en radie som är 120 gånger större än solens radie. Den utsänder från dess fotosfär över 2 200 gånger mer energi än solen vid en effektiv temperatur på 4 220 K.

Källor

Referenser

Externa länkar	
 https://www.universeguide.com/star/lambdalyrae

Stjärnbilden Lyran
Bayerobjekt
Orangea ljusstarka jättar
Flamsteedobjekt
HD-objekt
Bariumstjärnor
HR-objekt
1567 Alikoski

1567 Alikoski eller 1941 HN är en asteroid i huvudbältet, som upptäcktes den 22 april 1941 av den finske astronomen Yrjö Väisälä vid Storheikkilä observatorium. Den har fått sitt namn efter den finske astronomen Heikki A. Alikoski.

Asteroiden har en diameter på ungefär 69 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Ursula.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Ursula-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av Y Väisälä
Astronomiska upptäckter 1941
St. John's Cathedral, Limerick

St. John's Cathedral är en katolsk katedral i Limerick i Irland. Kyrkan har Irlands högsta tornspira och är med 94 meter den högsta byggnaden i Limerick.

Kyrkobyggnaden
Kyrkan uppfördes åren 1856-1861 efter ritningar av arkitekten Philip Charles Hardwick och ersatte ett kapell från 1753. Tornspiran färdigställdes år 1883. Renoveringar genomfördes på 1950-talet då ett nytt koppartak lades på.

Källor
 St. John's Churches, Diocese of Limerick Heritage.
 1861 – St John’s Cathedral, Limerick, two.archiseek.com.

Externa länkar

Kyrkobyggnader i Irland
Limerick
Romersk-katolska kyrkobyggnader invigda 1861
Romersk-katolska kyrkobyggnader
1861 i Irland
Söderby, Gnosjö kommun

Söderby är en by strax söder om Gnosjö i Gnosjö kommun. Från 2015 till 2020 avgränsade SCB här en småort.

Källor 

Orter i Gnosjö kommun
Tidigare småorter i Sverige
Mike McCormack

Mike McCormack, född 1965 i London i Storbritannien, är en irländsk författare. Hans berättelser är ofta förlagda till Mayo på västra Irland och är skrivna i en irländsk tradition som premierar ovanliga stilgrepp. Sedan debuten 1996 har han givit ut två novellsamlingar och tre romaner.

Liv och gärning
Mike McCormack föddes i London av irländska föräldrar. Han växte delvis upp hos sin släkt på den irländska landsbygden innan familjen flyttade till kuststaden Louisburgh, i grevskapet Mayo på västra Irland, där merparten av hans berättelser utspelar sig.

Han bokdebuterade 1996 med en novellsamling som följdes av romanerna Crowe's requiem från 1998 och Notes from a coma från 2005. Den sistnämnda är en science fiction-berättelse om hur Europeiska unionen inför ett program där brottslingar försätts i koma i stället för att fängslas. Kritikern John Waters på The Irish Times kallade den 2010 för 00-talets bästa irländska roman. År 2012 kom en andra novellsamling, Forensic songs.

McCormacks nästföljande roman, Solar bones från 2016, innebar ett större genombrott. Romanen är berättad i en enda lång mening av spöket efter en ingenjör som reflekterar över tro, familj, politik, sex och döden. Romanen tilldelades Irländska bokpriset för bästa roman och det brittiska Goldsmithspriset. Den långlistades även till Bookerpriset.

McCormack skriver i en irländsk tradition som premierar det högkonceptuella och stilistiskt oprövade, företrädd av författare som James Joyce, Flann O'Brien och Samuel Beckett. Till hans influenser hör också Thomas Pynchon, J.G. Ballard, Martin Heidegger och Gabriel García Márquez. Ett återkommande ämne är teknologi.

Bibliografi
 1996 - Getting it in the head
 1998 - Crowe's requiem
 2005 - Notes from a coma
 2012 - Forensic songs
 2016 - Solar bones

Källor

Externa länkar
 

Engelskspråkiga novellförfattare
Engelskspråkiga romanförfattare
Födda 1965
Författare från London
Irländska författare under 1900-talet
Irländska författare under 2000-talet
Irländska novellförfattare
Irländska romanförfattare
Levande personer
Män
Lost Luggage

Lost luggage är ett actionspel utvecklat och släppt 1982 för Atari 2600 av Texas-baserade studion games by Apollo. Spelaren styr skycaps som arbetar på en flygplats och försöker att samla in bitar av bagage som faller ovanför från en rasande bagage band. Ett läge för två spelare, där den andra spelaren styr riktningen bagage faller i, är också tillgängligt.

Upplägg 
Lost luggage är ett action-spel där spelaren styr arbetare som försöker att samla fallande bagage från ett vilt oförutsägbart bagagesystem. syftet är att samla in alla resväskor som faller från karusellen innan de träffar marken. Spelaren börjar med tre resväskor, som fungerar som liv, och när en resväska träffar golvet, förlorar spelaren ett liv. Om alla spelare resväskor går förlorade, blir det game over.

Det finns två svårighetsgrader, och beroende på svårigheten vald, kan spelarna kontrollera en arbetare eller två på en gång. Det finns också ett två-spelare läge, ett konkurrenskraftigt läge där den andra spelaren styr inriktningen av det flygande bagaget. ett "super läge", med "terrorist resväskor", det läget kommer att orsaka att svarta resväskor visas blandat med reguljärt bagage. Dessa svarta resväskor kommer att orsaka att spelet omedelbart slutar om de vidrör golvet, oberoende av spelarens aktuella antalet insamlade resväskor.

Utveckling 
Programmeraren Ed Salvo blev inspirerad att göra Lost Luggage när han väntade på sitt bagage på Dallas/fort International Airport, och spelet tog cirka fyra veckor att göra. Recensenter kritiserade spelet för att det liknar Activision spelet Kaboom!—vilket i sig är baserad på Avalanche

Lost Luggage har utvecklats av Games by Apollo, ett spelstudio baserad i Richardson, Texas, som inriktade spelet på människor som reste regelbundet, i tron att de skulle gilla dess innehåll. Vid tiden för Lost luggage utveckling hade företaget fem personer anställda. spelet skapades av programmeraren Ed Salvo. Han hade varit på Dallas/Fort worth International Flygplats, och då hade han kommit på spelets idé. Senare, Salvo diskuterade konceptet av spelet med Roper, och de kom upp med idén att ha karusell "spyr onämnbara."

Mottagande

Referenser 

Datorspel 1982
Actionspel
Atari 2600-spel
Spel med enspelarläge och flerspelarläge
Datorspelskloner
Tolomeo

Tolomeo, re di Egitto (Ptolemaios, kung av Egypten) (HWV 25) är en opera seria i tre akter med musik av Georg Friedrich Händel och libretto av Nicola Francesco Haym, omarbetat efter Carlo Sigismondo Capecis libretto Tolomeo et Alessandro tonsatt av Domenico Scarlatti (1711). Texten är en fri omarbetning av några händelser i den egyptiske kungen Ptolemaios IX:s liv.

Historia
Tolomeo var Händels 13:e och sista opera för operahuset Royal Academy of Music och hade premiär den 30 april 1728 på The Queen's Theatre, Haymarket, London (senare The King's Theatre) och spelades sju gånger. År 1730 och 1733 gavs operan på nytt. Liksom i Riccardo Primo utspelas handlingen på Cypern men den här gången är den kungliga bakgrunden egyptisk.

Personer 

Tolomeo, tidigare kung av Egypten (altkastrat)
Seleuce, Tolomeos hustru (sopran)
Elisa, Araspes syster (sopran)
Alessandro, Tolomeos broder (altkastrat)
Araspe, kung av Cypern (bas)

Handling 
Drottning Kleopatra III har favoriserat sin yngre son Alessandro (Ptolemaios X) framför hans äldre bror Tolomeo som ny regent. Tolomeo har tvingats ifrån Egypten och hamnar på Cypern. Hans hustru Seleuce har också fördrivits. Seleuces skepp lider skeppsbrott och hamnar på Cypern. Hon klär ut sig till herdinnan Delia och börjar leta efter sin make. Han har dock också förklätt sig som herden Osmin. Alessandro förälskar sig i Elisa, syster till kung Araspe av Cypern, men Elisa intresserar sig för Osmin medan Araspe uppvaktar Delia. Tolomeo och Seleuce förblir varandra trogna och när deras identiteter avslöjas låter Araspe fängsla Tolomeo. Alessandro är inte lycklig över moderns beslut att göra honom till regent. När nyheten om hennes död når honom försöker han frige Tolomeo och återinsätta honom som ny kung. Tolomeo är nära att förgiftas av en dödsdryck men räddas då Elisa byter ut den mot en sömndryck. Slutligen förenas Tolomeo med Seleuce och hälsas som Egyptens nye kung av brodern Alessandro.

Källor 

Operor av Georg Friedrich Händel
Barockmusik
Kultur i London
Kulturåret 1728
Italienskspråkiga operor
Italienska operor
1631 Kopff

1631 Kopff eller 1936 UC är en asteroid i huvudbältet, som upptäcktes den 11 oktober 1936 av den finske astronomen Yrjö Väisälä vid Storheikkilä observatorium. Den har fått sitt namn efter den tyske astronomen 

Asteroiden har en diameter på ungefär 8 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Flora.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Flora-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av Y Väisälä
Astronomiska upptäckter 1936
1646 Rosseland

1646 Rosseland eller 1939 BG är en asteroid i huvudbältet, som upptäcktes den 19 januari 1939 av den finske astronomen Yrjö Väisälä vid Storheikkilä observatorium. Den har fått sitt namn efter den norske astrofysikern Svein Rosseland.

Asteroiden har en diameter på ungefär 12 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av Y Väisälä
Astronomiska upptäckter 1939
Anders Steen (ishockeyspelare)

Anders Steen, född 28 april 1955 i Nyköping, är en svensk tidigare ishockeyspelare som spelade 42 matcher i NHL. Han spelade också åtta säsonger i Färjestad BK och har 3 SM-silver (1975-76, 1976-77 och 1982-83). Han spelade för Winnipeg Jets i NHL och har också verkat som scout för Calgary Flames.

Han vann poängligan i Elitserien säsongen 1979-80. På 36 matcher gjorde han 30 mål och 16 assist vilket resulterade i 46 poäng.

Referenser

Externa länkar 

Födda 1955
Män
Levande personer
Svenska ishockeyspelare
Spelare i Winnipeg Jets (1979–1996)
Ishockeyspelare i Färjestad BK
Idrottare från Nyköping
Fotbollsspelare i Nyköpings BIS
Spelare i Tulsa Oilers (1964–1984)
Svenska idrottare under 1900-talet
NHL-spelare som inte blivit valda i NHL Entry Draft
Carl Gustaf Dahlberg

Carl Gustaf Erling Dahlberg, född 5 november 1910 i Tynset i Hedemarkens amt, Norge, död 1 januari 1992 i Nässjö församling i Jönköpings län, var en svensk militär.

Biografi
Dahlberg avlade studentexamen i Stockholm 1929. Han avlade officersexamen vid Krigsskolan 1932 och utnämndes samma år till fänrik vid Norrlands artilleriregemente, där han befordrades till löjtnant 1936. Han gick Allmänna artillerikursen vid Artilleri- och ingenjörhögskolan (AIHS) 1934–1936 och Högre artillerikursen där 1936–1938. Han befordrades till kapten i Artilleristabskåren 1940, varefter han 1942 inträdde i Generalstabskåren och var lärare i krigskonst (strategi) vid AIHS 1942–1947. År 1949 befordrades han till major i Generalstabskåren, varefter han var stabschef vid staben i VI. militärområdet 1949–1954. År 1954 befordrades han till överstelöjtnant och tjänstgjorde 1954–1959 vid Gotlands artillerikår. Han befordrades 1959 till överste och var chef för Bodens artilleriregemente 1959–1964. År 1964 befordrades Dahlberg till överste av första graden, varpå han var ställföreträdande befälhavare för VI. militärområdet 1964–1966 och därefter chef för Armésektionen vid staben i Övre Norrlands militärområde 1966–1971. Han är gravsatt i minneslunden på Skogskyrkogården i Nässjö.

Utmärkelser
   Riddare av Svärdsorden, 1950.
   Kommendör av Svärdsorden, 6 juni 1963.
   Kommendör av första klass av Svärdsorden, 6 juni 1966.

Referenser

Födda 1910
Avlidna 1992
Män
Personer från Tynsets kommun
Svenska militärer under 1900-talet
Överstar i svenska armén
Svenska regementschefer
Kommendörer av första klass av Svärdsorden
Albaner i Montenegro

Albaner i Montenegro (albanska:Shqiptarët e Malit të Zi, montenegrinska:Albanci u Crnoj Gori) är den tredje största etniska minoriteten i Montenegro och utgör 4,91 procent av befolkningen.

Demografi

Av Montenegros 678 931 medborgare är 30 439, 4,91 % albaner enligt den senaste folkräkningen år 2011. De lever mestadels i sydöstra och östra delen av landet.

Historia 
Den albanska minoriteten räknas som ursprungsbefolkning i Montenegro då illyriska stammar levde i området innan de Slaviska migrationerna som eventuellt kom att bli dagens Montenegriner. De Illyriska stammarna var Labeatis nära Shkoder ocb Ardiaei vid Kotorr. De flesta albaner migrerade mot bergen nära Malësia vid olika epoker och konflikter under medeltiden. Osmanska invasioner tvingade många Albaner att fly djupare in i Montenegro där de eventuellt assimilerades, eller konvertera till islam. Under den senare halvan av 1700-talet började allt fler katolska och muslimska albaner i Montenegro tvingas söderut av den regerande kungamakten. Under 1800-talet och var de albanska stammarna fast mellan Osmanska rikets skattereformer och Montenegros expansioner. 1878 utkämpade albanerna strider mot Montenegrinska styrkor men förlorade. Områden som Berane, Moraca, Spuz, Kotorr, Ulcinj, Bar, Niksic, Plav, Gusinje, Hoti, Trieshi ockuperades och albanerna assimilerades.

Genetik 
Albaner och Montenegriner har starka drag av genen EV-13.

Religion
Enligt den officiella folkräkningen från 2003, var 73,37 % av albanerna muslimer medan 26,08 var katoliker.

Kända personer

Militär och politiker
 Ded Gjo Luli - upprorsledare och stamledare över Hoti
 Sokol Baci - upprorsledare och politiker
 Ali Pashë Gucia - politiker
 Nikolla bej Ivanaj - politiker
 Baca Kurti - stamledare av Gruda
 Tringa Smajli - upprorsledare
 Mustafa Alibegu - Ulcinjs borgmästare
 Mujo Ulqinaku - militär
 Mark Gjonaj - amerikansk politiker
 Jakup Ferri - militär
 Ahmet Gjonbalaj - militär

Vetenskap och akademi
 Gjon Buzuku - författare
 Nokë Sinishtaj - författare och poet
 Gjelosh Gjokaj - konstnär
 Mark Lucgjonaj - poet
 Esad Mekuli - poet
 Jashar Rexhepagiq - författare
 Sadri Ahmeti - poet

Musik och underhållning
 Emina Cunmulaj - modell
 Malësor Prenkoçaj - sångare
 Afërdita Dreshaj - modell
 Hakan Cakuli - sångare
 Adrian Lulgjuraj - sångare
 Nikollë Nikprelaj - sångare

Skådespelare
 Nicola Shkreli - skådespelare 
 Victor Gojcaj - skådespelare 
 Pjetër Gjoka - skådespelare 
 Pjeter Malota - skådespelare  
 Enver Gjoka - skådespelare

Sport
 Ardian Đokaj - fotbollsspelare
 Fatos Bećiraj  - fotbollsspelare

Referenser

Albanska diasporan
Donald Where's Your Troosers?

Donald Where's Your Troosers? är en skotsk sång från 1960, skriven av Andy Stewart. 
Den har även spelats in av bland andra The Irish Rovers.
Sången humoriserar kring skottarnas traditionella bärande av kilt istället för byxor.

Sånger 1960
Skotska sånger
Arcteq

Arcteq är ett finländskt företag som konstruerar, tillverkar och marknadsför reläskydd och ljusbågsskydd för elnät samt smarta elnät för kraftproduktion, -överföring och -distribution. Arcteq framställer även olika anordningar för elnät och elmaskiners mätnings- och övervakningssyften. 

Arcteqs produkter används globalt för flera olika ändamål, såsom elstationer, kraftverk, olje- och gasfabriker, gruvindustri, stålverk, oljeplattformer samt andra ändamål som kräver avancerat skyddssystem för elnät.

Arcteq har flera referenser runt om i världen och är partner till CERN, Europeiska organisationen för kärnforskning. Arcteq framställer reläskydd för CERN:s elproduktion.

Arcteq är verksamt i över 40 länder genom lokala kontor och partners. Företagets omsättning år 2016 var över 4 miljoner euro och av produktionen går 95 procent på export. Arcteqs produkter exporteras ofta till länder som Sydkorea, Taiwan, Malaysia, Brasilien och Sydafrika. Arcteqs produktion sker i Finland och dess ägande är helt i Finland. Den större delen, 80 procent, av Arcteq ägs av de anställda och 20 procent ägs av Ensto, som är ett finskt företag inom elsektorn. 

Arcteq grundades år 2010 och dess huvudkontor ligger bredvid yrkeshögskolorna i Vasa i klustret av elingenjörsarbete. Arcteq har ett produktutvecklingssamarbete tillsammans med yrkeshögskolorna i Vasa.

Referenser

Finländska företag
United Nations Correspondents Association

United Nations Correspondents Association (UNCA), ibland översatt till FN:s korrespondentförening, är en förening för journalister ackrediterade vid FN:s huvudkvarter i New York. Föreningen grundades 1947 som efterföljare till League of Nations Journalists’ Association. UNCA har som mål att uppmärksamma och uppmuntra god journalistik kring FN, dess special- och underorganisationer i FN-systemet och de uppgifter de utför. Föreningen tar också hand om journalisters praktiska intressen i förhållande till FN. Föreningen har idag över 200 medlemmar från en mängd länder.<ref name="UNCA">UNCA:s webbplats, www.unca.com, läst 2017-09-22</ref>

 Priser 
UNCA deler ut en mängd priser för framstående journalistik och andra insatser:
 The Elizabeth Neuffer Memorial Prize – för enastående journalistisk täckning av FN i tryckta medier. Priset är uppkallat efter Elizabeth Neuffer, journalist för The Boston Globe som dödades i Irak 2003 under arbetet med att rapportera från kriget. 
 The Ricardo Ortega Memorial Prize – för radiojournalistik. Priset är uppkallat efter den spanska journalisten Ricardo Ortega, som dödades i Haiti 2004.
 The United Nations Foundation Prize – för rapportering kring humanitära frågor och utvecklingsfrågor.
 The Ranan Lurie Political Cartoon Awards – för karikatyrer som främjar eller förklarar FN:s anda och principer. Priset är uppkallat efter Ranan Lurie, politiska tecknare, journalist och en av föreningens medlemmar.
 The Sergio Vieira de Mello Citizen of the World Award – för enastående insatser. Priset är uppkallat  efter den brasilianska FN-diplomaten Sérgio Vieira de Mello som dödades i en bombattack mot FN:s högkvarter i Bagdad 2003.

 Noter Texten bygger på en översättning av norskspråkiga wikipedias artikel United Nations Correspondents Association, läst 2017-09-22''

Externa länkar 
 Föreningens webbplats

Journalistorganisationer
Intresseföreningar
Caroline Grace Cassidy

Caroline Grace Cassidy, född 25 december 1976 i Dublin,  är en irländsk skådespelare, regissör och författare. 

Cassidy studerade vid Gaiety School of Acting i Dublin, hennes första roll var i tv-serien Custers Last Stand Up 2001. Efter det har hon varit skådespelare, regissör och manusförfattare i både tv-serier och filmer.  Under en period av arbetslöshet påbörjade hon sin första novell, When Love Takes Over, som utkom 2012.

Hon har även skrivit för Woman’s Way, U Magazine och Irish Country Magazine, samt medverkar i Midday show och Elaine Show i tv .

Tillsammans med sin make äger hon Park Pictures, ett film & TV-produktionsbolag.

Bibliografi 
 2012 - When Love Takes Over
 2013 - The Other Side of Wonderful 
 2014 - I Always Knew
 2015 - Already Taken
 2016 - Week I Ruined My Life
 2017 - The Importance of Being Me

Filmografi (ett urval)  
 2001 - Custer's Last Stand Up
 2003 - Podge and Rodge. A Scare at Bedtime
 2007 - Damage
 2008 - How Low Can You Go?
 2011 - Your Highness
 2016 - Sanctuary

Regisserat:
 2015 - Even Droids Have Friends
 2015 - Love at First Light

Källor 

Irländska författare under 2000-talet
Irländska skådespelare under 2000-talet
Födda 1976
Kvinnor
Levande personer
Åsa Scherdin-Lambert

Åsa Margareta Scherdin-Lambert, född den 13 november 1932 i Stockholm, är en svensk skulptör, översättare och fotograf.

Hon är dotter till hovrättsrådet Bengt Alexander Scherdin och filosofie kandidat Elin Berg. Sedan 1958 är hon gift med den franska författaren Jean-Clarence Lambert. Hon avlade filosofisk ämnbetsexamen 1957 och arbetade tidvis som språklärare och översättare. Hon studerade vid Konstfackskolan i Stockholm 1957–1958 och en kortare tid för Asmund Arle och Arne Jones vid Konsthögskolan samt under ett flertal besök till Paris där hon slutligen bosatte sig 1964. Hon inledde sin konstnärskarriär som bildkonstnär men kom efterhand att övergå till skulptur. Hon debuterade med en separatutställning med akvareller och oljemålningar på Själevads folkhögskola i Västerbotten 1951. Denna följdes av utställningar med skulptural konst i Rom 1957 och på bland annat Salon de la Jeune Sculpture i Paris 1959–1960 samt i en utställning med svenska konstnärer i Passy 1961 och på Liljevalchs Stockholmssalonger. Efter att ha övergått till skulptur arbetade hon först med realistiska porträtt och figurmotiv som med tiden  blev till mer abstrakta kompositioner. Som fotograf har hon illustrerat sin mans bok Les Poésies Mexicaines (1961) samt medverkat med fotografier i ett flertal tidskrifter. Som översättare är hon mest känd för sina tolkningar av franska surrealister i antologin Vithåriga revolvrar (1966), i samarbete med Artur Lundkvist.

Tryckta källor 
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 63, Allhems Förlag, Malmö.

Noter 

Svenska skulptörer under 1900-talet
Kvinnor
Födda 1932
Levande personer
Konstnärer från Stockholm
Svenska målare under 1900-talet
Svenska översättare
Svenska fotografer under 1900-talet
Lars Scherling

Lars Scherling (Schierling) var en träskulptör verksam under senare delen av 1700-talet.

Scherling som finns upptagen i Stockholms taxeringslängd 1775 blev mästare vid Eskilstuna snickarämbete 1771 efter att han visat upp ritningen till den predikstol han utförde för Torpa kyrka i Södermanland. Predikstolen är ett arbete som visar upp rokokons mjuka linjer och dekorationselement men är till sin uppbyggnad av traditionell barocktyp. Förutom Stockholm var han även verksam i Köping.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 63, Allhems Förlag, Malmö. 

Svenska skulptörer under 1700-talet
Män
Födda okänt år
Avlidna okänt år