kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Mikael E. Lindström

Mikael Ernst Lindström, född 1967, är en svensk professor i massateknologi och akademisk ledare. Han är sedan 2023 prorektor för Kungliga Tekniska Högskolan.

Biografi 
Lindström disputerade 1997 på en avhandling om faktorer som påverkar mängden lignin vid tillverkning av sulfatmassa. Han anställdes därefter vid Kvaerner Pulping AB i Karlstad där han under fem år ansvarade processutvecklingen och laboratoriet. Arbetet ledde till introduktionen av ett helt nytt system för kemisk massatillverkning, "Compact Cooking" tekniken, som sedan införts på ett trettiotal massafabriker i världen. Framgångarna bidrog till att han 2008 tilldelades Ekmanmedaljen av Svenska Pappers- och Cellulosaingenjörsföreningen. 

Lindström återvände 2001 till KTH som universitetslektor i massateknologi, och utnämndes till professor 2008. Han var avdelningschef för massateknologi och träkemi 2007–2011, prefekt för institutionen Fiber och Polymerteknologi 2008–2011 samt 2011–2017 dekan för Skolan för kemivetenskap. 2017-2022 var han dekan för Skolan för kemi, bioteknik och hälsa, varefter han utsågs till KTH:s prorektor från och med 2023.

Lindström är också verksam som läromedelsförfattare, och är en av medgrundarna till företagen CleanFlow AB, som infört avancerade filteringar i kemiska massabruk, samt Re:Newcell som sysslar med återvinning av textilfibrer.

Lindströms vetenskapliga publicering har (2020) enligt Google Scholar närmare 2 500 citeringar och ett h-index på 28.

Bibliografi 
 2004 – 
 2010 –

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats KTH
Publikationsförteckning

Män
Födda 1967
Personer verksamma vid Kungliga Tekniska högskolan
Svenska professorer
Levande personer
Södermanlands runinskrifter 137

Södermanlands runinskrifter 137 (Sö 137) är en runsten från vikingatiden i Ludgo socken, Nyköpings kommun. Stenen är av granit och är 2,05 meter hög, 0,95 meter bred vid basen och 0,55 meter tjock. Inskriften består av långkvistrunor, stavlösa runor och samstavsrunor, ristade i raka rader. Stenen har tidigare varit avslagen, men har lagats med cement i basen.

Inskriften 
Inskriftens första mening är på prosa och är ristad längs norra sidans vänstra kant nedifrån uppåt. Den metriska fortsättningen börjar nedtill i sydsidans mellersta slinga, övergår i toppen till högra slingan. Sedan fortsätter den med stavlösa runor nedifrån och uppåt i sydsidans vänstra slinga, som därefter avslutas med tre vanliga runor och tre stavlösa.

Översättningen till nusvenska nedan, och den avslutande normaliseringen av den poetiska strofen (inklusive den avslutande prosasatsen), är återgivna efter Södermanlands runinskrifter, utgiven 1924–1936. Uttydningen av inskriftens avslutning är osäker; den moderna normaliseringen (efter Samnordisk runtextdatabas) utelämnar avslutningsorden. Magnus Källström uppger att Brates tolkningar av de sörmländska runinskrifterna ger mycket fantasieggande uppgifter. Samtliga dessa tolkningar bygger på läsningar där runtecken antingen är felaktigt lästa eller åtminstone mycket omdiskuterade. I läsningarna av Sö 122 och Sö 137 figurerar dessutom en del runor som uppenbarligen aldrig har funnits på stenen. Vissa runologiska källor ofta nöjer sig med att sätta in ett frågetecken  inom  parentes  efter  de  ställen  i  Brates  tolkningar  som  de  har uppfattat som tvivelaktiga.

På sydsidan innehåller inskrift en strof i fornyrdeslag med tre- och tvåstaviga verser som slutar med en sats på prosa:

Stēn sāʀsi
standr at Öbbi
ā þingstadhi
at Þōru var.
Han væstarla
væk(n)ti karla;
sā þar
sunr þadh.
Dræng(ʀ) nū’s vādø̄dh(r), æf mærʀ swā.

Galleri

Se även 
Lista över Södermanlands runinskrifter

Referenser 

 
Södermanlands runinskrifter
Runinskrifter i Nyköpings kommun
Monark Newmen

Monark Newmen, född 16 maj 2013 i Kungsbacka i Hallands län, är en svensk varmblodig travhäst. Han tränas och körs av Fredrik Persson.

Monark Newmen började tävla i oktober 2015 och tog första segern i den andra starten. Han har till februari 2020 sprungit in 4,6 miljoner kronor på 52 starter varav 10 segrar, 11 andraplatser och 10 tredjeplatser. Bland hans främsta meriter räknas en andraplats i Svenskt Travderby (2017) samt tredjeplatserna i Breeders' Crown (2016), Konung Gustaf V:s Pokal (2017) och Grand Prix l'UET (2017).

År 2017 var han den svenska travsäsongens nionde vinstrikaste häst och fjärde vinstrikaste fyraåring.

Referenser

Noter

Externa länkar 

Hästar födda 2013
Svenska varmblodiga travhästar
Bengt Juusten

Bengt Söffringsson Juusten (Bengt Severinsson, använde endast sällan sitt släktnamn), död 23 september 1609, var en svensk amiral.

Bengt Juusten var son till kyrkoherden i Hauho Söfrin Persson Justen och brorson till Paul Juusten. Han var skeppshövitsman senast hösten 1567 och deltog 1568 i en av Henrik Arvidsson ledd flottexpedition till Danzig och tjänstgjorde även 1570 under denne. Våren 1573 var han verksam vid utrustandet av flottan som från Finland sändes för att återupprätta blockaden av Narva och deltog under den blockaden under sommaren. Han tjänstgjorde åtminstone 1575-1577 som slottsfogde på slottet i Reval. Sedan Henrik Arvidsson drunknat 1578 övertog Bengt Juusten hans post som underamiral och befälhavare för hans flotta. 1579 hade han kapat fientliga fartyg utanför Narva och under sommaren genomförde han ett misslyckat anfall mot staden. Sedan han under hösten 1579 underlåtit att understödja Henrik Klasson (Horn)s anfall mot Narva fråntogs han befälet över flottan och blev föremål för en långvarig utredning av riksrådet. Han förklarades senare skyldig men benådades 1581. 1582 blev Bengt Juusten befälhavare över den kexholmska skeppsflottan och ledde under sommaren operationer mot ryssarna på Ladoga. Han var den främste i det finländska ståthållaskapets förvaltningsråd och hade under Axel Stensson (Leijonhufvud)s frånvaro från 1587 en viktig roll i styrandet av Finandl. Bengt Juuseten utnämndes 1591 till riksens överste arklimästare och skötte bland annat transporten av artilleri från Finland till Ingermanland i samband med Clas Eriksson Flemings fälttåg mot Ryssland hösten 1591. Han adlades 1591 och utnämndes 1596 till häradshövding i Masku, Åbo och Björneborgs län. I konflikten mellan Sigismund och hertig Karl ställde Juusten sig på Sigismunds sida vilket gjorde att hans förläningar 1596 drogs in och 1597 fängslades han vid Åbo slotts kapitulation och fördes till Sverige. Han vittnade mot de åtalade vid Riksdagen 1600 i Linköping men hölls trots sitt samarbete fängslad fram till 1602. Hertig Karl var fortsatt misstänksam mot Juusten och kallade honom till sig 1603 och 1606, men verkar ha undgått att fängslas på nytt. Under Bengt Juustens fångenskap drabbades familjen av svåra ekonomiska problem. En av hans döttrar våldtogs även av en av hertig Karls knektar och en annan skall för 

1603 fick han order att upprätthålla blockaden av Riga och 1604 sändes han tillsammans med underamiralen Bengt Larsson att kontrollera farvattnen kring Narva. 

Bengt Juusten erhöll Olsböle i Tenala som förläning av Johan III 1579.

Källor 

Födda 1500-talet
Avlidna 1609
Män
Svenska militärer under 1500-talet
Svenska amiraler
AFI's 100 Years...100 Thrills

AFI's 100 Years…100 Thrills är en lista över de 100 bästa spännande, actionfyllda, nervkittlande eller skrämmande amerikanska filmerna. 
Listan röstades fram av 1800 filmkritiker, filmhistoriker och branschfolk från filmindustrin. AFI presenterade en lista med fyra kriterier som de som skulle rösta fick ta hänsyn till. Totalt nominerades 400 filmer.

Listan presenterades av American Film Institute i ett TV-program på CBS den 12 juni 2001 med Harrison Ford som värd.

Nio Alfred Hitchcock-filmer placerade sig på listan, vilket gör honom till den mest representerade regissören.

Lista

Kriterier 
 Filmen måste vara en spelfilm, åtminstone 60 minuter lång.
 Filmen måste helt eller delvis vara en amerikansk filmproduktion och engelskspråkig.
 Thrills: Oavsett genre ska filmen vara adrenalinframkallande for både kropp och sinne och ha en konstnärlig kvalitet.
 Arv: Filmen måste ha lyft och berikat amerikansk film och fortsätta att inspirera såväl filmbransch som publik.

Externa länkar 
 American Film Institute's 100 Years, 100 Thrills (vinnare)
 American Film Institute's 100 Years, 100 Thrills (vinnare)
 American Film Institute's 100 Years, 100 Thrills (de 400 nominerade)

Amerikansk film
Filmlistor
Ann-Sofie Magnusson

Ann-Sofie Magnusson, född 1962, är en svensk journalist, sjuksköterska och författare samt filosofie doktor i journalistik och masskommunikation. Hon är även lektor vid institutionen för vårdvetenskap och hälsa vid Sahlgrenska Akademin, Göteborgs Universitet.

Magnusson har studerat och skrivit om stödinsatser efter Backabranden i Göteborg 1998, och disputerade 2010 på en avhandling om hur psykiatrivården behandlas i massmedia. Hon har intresserat sig för hur olika aspekter av kommunikation kan föras in och diskuteras för personal inom hälso- och sjukvård. Hon har även forskat om samspelet mellan massmedia och sjukvård, till exempel hur medierna skriver om personcentrerad vård och hur det påverkar sjukvården och patienterna.

Bibliografi 
 2001 – 
 2005 – 
 2006 – 
 2014 – 
 2019 –

Noter

Externa länkar 
 

Kvinnor
Födda 1962
Levande personer
Svenska författare
Svenska sjuksköterskor
Svenska journalister under 2000-talet
Personer verksamma vid Göteborgs universitet
Svenska lektorer
Oskar Sala

Oskar Sala, född 18 juli 1910 i Greiz, Thüringen i Tyskland, död 26 februari 2002 i Berlin, var en tysk musiker, kompositör och pionjär inom elektronisk musik.  

Oskar Sala producerade sin musik med ett elektroniskt instrument kallat trautonium som var en föregångare till synthesizern. Hans musik skapades helt elektroniskt och han använde inte några akustiska instrument. 

Hans musik har därför betraktats som föregångare till både syntmusik och techno.  Oskar Sala skapade musik och ljudeffekter till hundratals filmer, bland annat Alfred Hitchcocks Fåglarna.

1930 deltog han tillsammans med Paul Hindemith i ett offentligt uppträdande för att introducera instrumentet Trautonium vid "Neue Musik Berlin 1930" i  Hochschule für Musik Berlins  aula.
Senare startade Oskar Sala en turné runt om i Tyskland. 1931 skrev Hindemith "Konsert för Trautonium och stråkkvartett!", som Oskar Sala framförde live som solist.

Detta skulle kunna ses som kanske världens första technomusik, även om den skiljer sig i stilen från vad som på senare tid har betraktats som techno.

Galleri

Referenser

Externa länkar
En kort dokumentär om Oskar Sala.
En video med Oskar Sala 1991.
Discogs.
WorldCat.
Oskar Sala på IMDB.

Födda 1910
Avlidna 2002
Tyska kompositörer av elektronisk musik
Tyska electronicamusiker
Technomusiker
Män
Wilhelm Palmær

Wilhelm Palmær kan avse

 Wilhelm Palmær (industriman)
 Wilhelm Palmær (kemist)
 Wilhelm Palmær (konstnär)
Makedonia

Makedonia  (grekiska: Μακεδονία, Makedonien) är en grekisk dagstidning som publiceras i Thessaloniki. Att vara en av de äldsta tidningarna i Grekland, publicerades först 1911 av Konstantinos I. Vellidis.

Externa länkar
 Officiell webbplats

Grekiska dagstidningar
Dagstidningar startade 1911
2717 Tellervo

2717  Tellervo eller 1940 WJ är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 29 november 1940 av den finska astronomen Liisi Oterma vid Storheikkilä observatorium. Den har fått sitt namn efter Tellervo i den finska mytologin.

Asteroiden har en diameter på ungefär 8 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter mytologiska figurer
Astronomiska upptäckter av L Oterma
Astronomiska upptäckter 1940
Kameruns damlandslag i handboll

Kameruns damlandslag i handboll representerar Kamerun i handboll på damsidan. Laget gjorde sin första VM-turnering i december 2005 och slutade på 22:a plats. När Kamerun vann brons vid Afrikanska mästerskapet i handboll 2016 kvalificerade de sig också för VM 2017, lagets andra VM-turneringen någonsin.

Referenser

Damlandslag i handboll
Kamerunska landslag
Landslaget
2803 Vilho

2803  Vilho eller 1940 WG är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 29 november 1940 av den finska astronomen Liisi Oterma vid Storheikkilä observatorium. Den har fått sitt namn efter den finländske meteorologen Vilho Väisälä.

Asteroiden har en diameter på ungefär 21 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Themis.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Themis-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av L Oterma
Astronomiska upptäckter 1940
Sant'Angelo de Miccinellis

Sant'Angelo de Miccinellis, även benämnd Sant'Angelo de Reniczo och San Giuliano in Banchi, var en kyrkobyggnad i Rom, helgad åt den helige ärkeängeln Mikael. Kyrkan var belägen vid dagens Via dei Banchi Nuovi i Rione Ponte.

Kyrkans namn
Tillnamnen ”Miccinellis” och ”Reniczo” syftar på två romerska adelsfamiljer som residerade i området.

Kyrkans historia
Kyrkan uppfördes sannolikt under 1100-talet. Dess första dokumenterade omnämnande – S. Angeli a Domo Egidii de Poco – förekommer i en bulla promulgerad år 1186 av påve Urban III; bullan uppräknar den bland filialerna till församlingskyrkan San Lorenzo in Damaso. År 1218 underställdes Sant'Angelo församlingskyrkan Santi Celso e Giuliano tillsammans med två andra kyrkor: San Pantaleo iuxta Flumen och San Salvatore de Inversis.

Därtill förekommer den i Il catalogo Parigino (cirka 1230) som s. Angelus de Tenuco, i Il catalogo di Torino (cirka 1320) som Ecclesia sancti Angeli och i Il catalogo del Signorili (cirka 1425) som sci. Angeli de Reniczo.

År 1472, då kyrkobyggnaden var tämligen fallfärdig, förlänades den åt Collegio dei Cursori, messi e corrieri pontifici. Påve Hadrianus VI (1522–1523) lät restaurera kyrkan och den överläts åt Confraternita di San Giuliano, Den helige Julianus brödraskap, vilket hade bildats i kyrkan Santa Cecilia a Monte Giordano i början av 1500-talet. Inför jubelåret 1525 företog brödraskapet en renovering av kyrkans fasad. Åren 1818–1822 byggdes kyrkan om i nyklassicistisk stil, efter ritningar av arkitekten Giuseppe Valadier. Förutom högaltare hade kyrkan fyra sidoaltaren, två på vardera sida. Kyrkan revs 1939–1940 för att ge plats åt bostäder.

Referenser

Noter

Tryckta källor

Romersk-katolska kyrkobyggnader i Rom (rione Ponte)
Ej längre existerande kyrkobyggnader i Rom
Rione Ponte
Kyrkobyggnader helgade åt ärkeängeln Mikael
Verk av Giuseppe Valadier
Romersk-katolska kyrkobyggnader rivna under 1900-talet
3132 Landgraf

3132  Landgraf eller 1940 WL är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 29 november 1940 av den finska astronomen Liisi Oterma vid Storheikkilä observatorium. Den har fått sitt namn efter den tyske astronomen 

Asteroiden har en diameter på ungefär 26 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av L Oterma
Astronomiska upptäckter 1940
Paraguays damlandslag i handboll

Paraguays damlandslag i handboll representerar Paraguay i handboll på damsidan. Laget gjorde sin första VM-turnering i december 2007 och slutade på 23:e plats. Vid VM 2013 slutade Paraguay på 21:a plats. När laget vann brons vid Panamerikanska mästerskapet i handboll för damer 2017 kvalificerade de sig också för VM 2017, lagets tredje VM-turneringen någonsin.

Referenser

Damlandslag i handboll
Paraguayanska landslag
W Lyrae

W Lyrae är en pulserande variabel av Mira Ceti-typ (M) i stjärnbilden Lyran. 

Stjärnan varierar mellan visuell magnitud +7,3 och 13 med en period av 197,88 dygn.

Se även 
 Variabla stjärnor

Referenser

Noter 

Stjärnbilden Lyran
Miravariabler
HD-objekt
7267 Victormeen

7267  Victormeen eller 1943 DF är en asteroid i huvudbältet som korsar Mars omloppsbana. Den upptäcktes den 23 februari 1943 av den finska astronomen Liisi Oterma vid Storheikkilä observatorium. Den har fått sitt namn efter Victor Ben Meen.

Referenser 
 

Huvudbältesasteroider
Asteroider som korsar Mars bana
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av L Oterma
Astronomiska upptäckter 1943
2804 Yrjö

2804  Yrjö eller 1941 HF är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 19 april 1941 av den finska astronomen Liisi Oterma vid Storheikkilä observatorium. Den har fått sitt namn efter den finske astronomen 

Asteroiden har en diameter på ungefär 17 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Eos.

Se även 
 Väisälä (månkrater)
 1573 Väisälä

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Eos-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av L Oterma
Astronomiska upptäckter 1941
3497 Innanen

3497  Innanen eller 1941 HJ är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 19 april 1941 av den finska astronomen Liisi Oterma vid Storheikkilä observatorium. Den har fått sitt namn efter den finlands-kanadensiske astrofysikern Kimmo Innanen.

Asteroiden har en diameter på ungefär 18 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av L Oterma
Astronomiska upptäckter 1941
Tormarp

Tormarp är en by i norra delen av Våxtorps socken, Laholms kommun.

Tormarp är dokumenterad 1692. Laga skifte förrättades i byn 1873. I samband med det anges byn bestå av 8 1/2 mantal som förmedlats till 3 5/6 mantal. På de nio jordeboksenheterna fanns då 18 bebodda hemman.

Väster om byn norr om ån ligger en ny bebyggelse som avgränsats till en småort Smedjeån.

Källor 

Orter i Laholms kommun
4163 Saaremaa

4163 Saaremaa eller 1941 HC är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 19 april 1941 av den finska astronomen Liisi Oterma vid Storheikkilä observatorium. Den har fått sitt namn efter den estniska ön Ösel.

Asteroiden har en diameter på ungefär 19 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Eos.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Eos-asteroider
Småplaneter namngivna efter platser
Astronomiska upptäckter av L Oterma
Astronomiska upptäckter 1941
3892 Dezsö

3892 Dezsö eller 1941 HD är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 19 april 1941 av den finska astronomen Liisi Oterma vid Storheikkilä observatorium. Den har fått sitt namn efter den ungerske astronomen 

Asteroiden har en diameter på ungefär 7 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Eunomia.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Eunomia-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av L Oterma
Astronomiska upptäckter 1941
Harpan min

Harpan min var en svensk folkmusikgrupp.

Gruppen, som var verksam ungefär 1973–1984, bestod av ett antal ungdomar från Uppland som, med inspiration från riksspelmannen Eric Sahlström, spelade folkmusik på nyckelharpa under ledning av spelmännen och musiklärarna Mats Kuoppala och Anders Liljefors. Gruppen framträdde på radio och TV samt gav ut tre egna musikalbum. Gruppen deltog även i Alternativfestivalen i Stockholm 1975 och medverkade på det samlingsalbum med musik från denna som utgavs året därpå.

Diskografi 
1975 – Harpan min (Philips 6316 401)
1976 – Alternativ festival (MNW 58-59P)
1976 – Nyckelharpans klang (Philips 6316 402)
1978 – Harpan mins familjeblandning (HMF 1-78)

Referenser

Svenska folkmusikgrupper
Ulf Ryde

Ulf Ryde, född 9 december 1963 i Lund, är en svensk professor i teoretisk kemi.

Ulf Ryde tog kandidatexamen 1986 vid Lunds Universitet och disputerade i biokemi 1991 vid Lunds Universitet med Per-Åke Albertsson som handledare. Som postdoc flyttade han till avdelningen för teoretisk kemi där han arbetade med Björn Roos. Blev docent i teoretisk kemi 1996.

Ryde är sedan 2004 professor vid Lunds Universitet. Han studerar biokemiska system med teoretiska metoder, särskilt på mekanismer för metallenzym, läkemedelsutveckling, kombinerade kvantmekaniska och molekylmekaniska metoder (QM/MM) och kombinationer av kvantkemi och röntgenkristallografi.

Han var rådsforskare i biooorganisk kemi på vetenskapsrådet 2001-2007.

Han är amatörbotaniker med krypbjörnbär som specialitet. Har namngivit sex arter i Sverige, steningebjörnbär, ugglarpbjörnbär, onsalabjörnbär, rydetbjörnbär, buerabjörnbär och söndrumsbjörnbär.

Referenser

Män
Födda 1963
Levande personer
Svenska professorer i teoretisk kemi
Personer verksamma vid Lunds universitet
Miguel Itzigsohn

Miguel Itzigsohn, född 1908, död 1978, var en argentinsk astronom.

Han var verksam vid observatoriet i La Plata, Argentina.

Minor Planet Center listar honom som upptäckare av 15 asteroider mellan 1948 och 1954.

Asteroiden 1596 Itzigsohn är uppkallad efter honom.

Asteroider upptäckta av Miguel Itzigsohn

Se även 
Astronomiska upptäckter av M Itzigsohn

Referenser 

Argentinska astronomer
Födda 1908
Avlidna 1978
Män
Z Lyrae

Z Lyrae är en pulserande variabel av Mira Ceti-typ (M) i stjärnbilden Lyran. 

Stjärnan varierar mellan visuell magnitud +9,2 och 15,3 med en period av 288,1 dygn.

Se även 
 Variabla stjärnor

Referenser

Noter 

Stjärnbilden Lyran
Miravariabler
Parnasso in festa

Parnasso in festa, per li sponsali di Teti e Peleo (Fest på parnassen med anledning av bröllopet mellan Thetis och Peleus) (HWV 73) är en opera i tre akter med musik av Georg Friedrich Händel till libretto av okänd författare.

Historia 
Parnasso in festa är strikt ordnat inte en opera utan en festa teatrale, en typ av italiensk opera avsett som underhållning för att fira ett kungligt bröllop eller statsbesök. Inte mindre var den ett helaftonsverk med full orkester och operasångare. Verket komponerades för att fira bröllopet mellan kung Georg II:s äldsta dotter, Anne, och prins Vilhelm av Oranien. Verket hade premiär den 13 mars 1734 på The Queen's Theatre, Haymarket, London (senare The King's Theatre) och spelades fem gånger. Verket, som var avsett som en engångsföreteelse, blev en så stor succé att Händel lät sätta upp den påföljande säsonger.

Personer 
Apollon (mezzosopran kastratsångare)
Klio, en musa (sopran)
Orfeus (soprankastrat)
Kalliope, en musa (mezzosopran)
Clori, en kvinnlig jägare (kontraalt)
Euterpe, en musa (sopran)
Mars, krigsgud (bas)
Kör med nymfer och herdar

Handling 
Apollon ber muserna att sjunga vid bröllopet mellan Thetis och Peleus. När Apollon ser Klio påminner hon honom om Dafne, som han en gång älskade men som han förlorade när hon förvandlade sig till ett lagerträd. Apollon skjuter bort minnet och sjunger Bacchus och vinets lov.

Clori försöker muntra upp Orfeus med en kör men han förblir ledsen över förlusten av Eurydike. Apollon sammankallar havsgudarna till bröllopet. Mars ser fram emot den generation av hjältar som kommer bli frukten av bröllopet. Nymfer, herdar, fauner och gudinnorna Iris och Aurora ombeds föra fram hyllningar i form av frukter och blommor. Allt slutar med hyllningar till det lyckliga paret.

Källor 

Operor av Georg Friedrich Händel
Barockmusik
Kultur i London
Kulturåret 1734
Italienskspråkiga operor
My Librae

My Librae (μ Librae, förkortat My Lib, μ Lib) som är stjärnans Bayerbeteckning, är en trolig tripelstjärna belägen i den västra delen av stjärnbilden Vågen. Den har en kombinerad skenbar magnitud på 5,32 och är svagt synlig för blotta ögat på platser utan ljusföroreningar. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 13,7 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd av ca 240 ljusår (73 parsek) från solen.

Egenskaper
Primärstjärnan i My Librae är en blå stjärna i huvudserien av spektralklass A1pSrCrEu Den har en massa som är 2,3 gånger större än solens massa och en uppskattad radie som är 2,6 gånger större än solens. Den utsänder från dess fotosfär 41,7 gånger mera energi än solen vid en effektiv temperatur på ca 9 600 K.

Det inre paret i konstellationen har (2006) en vinkelseparation på 1,79 bågsekunder med en positionsvinkel på 5,5° och en uppskattad fysisk separation av 139 AE. My Librae A är en magnetisk Ap-stjärna som visar överskott på elementen aluminium, strontium, krom och europium. Den är en fotometrisk variabel med perioder på 25,3992 ± 0,1970 dygn och 1,8871 ± 0,0008 dygn. Ytmagnetfältstyrkan är 1 375 Gauss. Följeslagaren My Lyrae B är en Am-stjärna av spektralklass A6m. Den har en skenbar magnitud på 6,72. Den tredje enheten, My Librae C, är en stjärna av magnitud 14,70 med en vinkelseparation på 12,90 bågsekunder med en positionsvinkel på 294° (2000).

Källor

Referenser

Externa länkar	
 https://www.universeguide.com/star/mulibrae

Stjärnbilden Vågen
Bayerobjekt
Huvudseriestjärnor klass A
Dubbelstjärnor
Variabla stjärnor
Flamsteedobjekt
HD-objekt
Am-stjärnor