Santa Galla Antiqua

Santa Galla, även benämnd Santa Galla Antiqua, tidigare Santa Maria in Portico, var en kyrkobyggnad i Rom, helgad åt den heliga Galla av Rom. Kyrkan var belägen vid dagens Via Luigi Petroselli i Rione Ripa. Tillnamnet ”Portico” syftar på Porticus Gallatorum, en vidsträckt tempelportik.

Historia
Enligt traditionen grundades kyrkan och ett härbärge av den heliga Galla av Rom år 524 under påve Johannes I:s pontifikat. Kyrkan hyste ursprungligen en undergörande Maria-ikon. Påve Gregorius VII lät bygga om kyrkan och konsekrerade den på nytt år 1073. I slutet av 1100-talet lät påve Celestinus III uppföra ett sjukhus vid kyrkan. I början av 1500-talet överläts kyrkan åt Confraternita dei Candelottari, ljushandlarnas skrå. I mitten av 1600-talet inrättades vid kyrkan ett natthärbärge för fattiga.

År 1656 drabbades Rom av en allvarlig pestepidemi och människor bad då om Jungfru Marias förböner framför den undergörande ikonen; då epidemin bedarrade höjdes röster för att kyrkobyggnaden skulle restaureras och ikonen ges en mera värdig inramning. Påve Alexander VII lät år 1662 istället föra ikonen till Santa Maria in Campitelli, vilken restaurerades och byggdes om av arkitekten Carlo Rainaldi.

År 1725 uppdrog adelsdamen Laura Odescalchi åt arkitekten Mattia de Rossi att genomföra en genomgripande omstrukturering av kyrkobyggnaden; i samband med denna helgades den åt den heliga Galla. Fasaden hade korintiska pilastrar i nedervåningen och doriska pilastrar i övervåningen. Kyrkans grundplan var elliptisk med sidokapell. Kyrkans kupol hade en hög tambur med lanternin.

Kyrkan Santa Galla och det övriga byggnadskomplexet revs år 1936 för anläggandet av Via del Mare, dagens Via del Teatro di Marcello och Via Luigi Petroselli. På platsen för kyrkan och sjukhuset står idag Palazzo dell'Anagrafe, uppfört 1936–1939. Kyrkans högaltare fördes år 1988 till den moderna kyrkan Santa Galla i stadsdelen Garbatella.

Omnämningar i kyrkoförteckningar

Diakonia
Kyrkan stiftades som diakonia med namnet Santa Maria in Portico Octaviae av påve Gregorius I omkring år 590.

Kardinaldiakoner (urval)
 Teodino Sanseverino: 1088–1099
 Romano: 1099–1135
 Chrysogone: 1134–1138
 Ribaldo: 1138–1139
 Pietro: 1141–1145
 Guido: 1145
 Guy: 1145 – cirka 1159
 Gualterio (eller Gautier): cirka 1149 – cirka 1155
 Giovanni Pizzuti: 1157–1158
 Giovanni de' Conti di Segni: 1158–1167
 Laborante da Panormo (eller Laborans): 1171–1179
 Rolando Paparoni: 1180–1189
 Roland: 1185–1188
 Gregorio de Galgano: 1188–1202
 Giacomo Guala Bicchieri (eller Beccaria): 1205–1211
 Matteo Rosso Orsini: 1262–1305
 Arnaud de Pellegrue: 1305–1331
 Hugues de Saint-Martial: 1361–1403
 Giovanni Battista Zeno: 1468–1470
 Vakant: 1470–1500
 Marco Cornaro: 1500–1513
 Bernardo Dovizi da Bibbiena: 1513–1520
 Francesco Pisani: in commendam 1528–1541
 Juan Álvarez de Toledo: 4 maj 1541 – 6 juli 1541
 Antoine Sanguin de Meudon: 1541–1550
 Francesco Pisani: in commendam 1550–1555
 Girolamo Doria: 1555–1558
 Alfonso Carafa: 1558–1559
 Vitellozzo Vitelli: 1559–1564
 Innocenzo Ciocchi del Monte: 1564–1568
 Francesco Alciati: 1569–1580
 Ippolito de' Rossi: 1586–1587
 Hugues Loubenx de Verdalle: 1588–1595
 Bartolomeo Cesi: 1596–1611
 Ferdinando Gonzaga: 1612–1615
 Ferdinando d'Asburgo-Spagna: 1619–1641
 Virginio Orsini: 1642–1642
 Vincenzo Costaguti: 1643–1652
 Francesco Maidalchini: 1654–1662
 Diakonian avskaffad: 1662

Bilder

Källor

Noter

Webbkällor

Tryckta källor

Externa länkar

Romersk-katolska kyrkobyggnader i Rom (rione Ripa)
Ej längre existerande kyrkobyggnader i Rom
Mariakyrkor i Rom
Romersk-katolska kyrkobyggnader helgade åt den heliga Galla
Kyrkobyggnader invigda under 500-talet
Romersk-katolska kyrkobyggnader rivna under 1900-talet
Rione Ripa
Upphävda titelkyrkor i Rom