kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Karin Ringenson

Karin Elisabet Ringenson, född 7 augusti 1886 i Falun, död 3 augusti 1971 i Leksand, var en svensk lärarinna och filolog.

Karin Ringenson var dotter till häradshövdingen Johan Albert Teodor Ringenson. Hon avlade mogenhetsexamen i Härnösand 1907 och studerade därefter vid Uppsala universitet där hon blev filosofie magister 1910, filosofie licentiat 1919 och filosofie doktor 1922. Efter tjänstgöring som extralärare på olika platser blev hon adjunkt i Vänersborg 1925 och lektor i engelska och franska vid Karlstads läroverk 1926. Från 1937 var hon lektor i engelska och franska vid Högre realläroverket å Norrmalm. Karin Ringenson företog studieresor i Europa, främst till Frankrike och England. Hon erhöll Illis quorum 1946. Ringenson publicerade avhandlingar och uppsatser i romansk språkvetenskap, främst i facktidskrifter. Bland dessa märks doktorsavhandlingen Etude sur la palatalisation de "k" devant une voyelle antérieure en français (1922), Le rapport d'ordinaux et de cardinaux dans les langues romanes (1934), undersökningar rörande tidsuttryck i franskan och provensalskan samt Några vanliga uttalsfel i franskt skoluttal (1946).

Källor

Noter 

Svenska filologer under 1900-talet
Personer från Falun
Födda 1886
Avlidna 1971
Kvinnor
Mottagare av Illis Quorum
Svenska lektorer
200 meter för herrar i friidrott vid olympiska sommarspelen 2020

Herrarnas 200 meter vid olympiska sommarspelen 2020 avgjordes den 3 och 4 augusti 2021 på Tokyos Olympiastadion i Japan. 48 deltagare från 33 nationer deltog i tävlingen. Det var 28:e gången grenen fanns med i ett OS och den har funnits med i varje OS sedan 1900.

Andre De Grasse från Kanada tog guld efter ett lopp på 19,62 sekunder, vilket blev ett nytt nationsrekord. Silvermedaljen togs av amerikanska Kenneth Bednarek på personbästat 19,68 sekunder och bronsmedaljen gick till hans landsman Noah Lyles som tangerade sitt säsongsbästa på 19,74 sekunder.

Rekord
Innan tävlingens start fanns följande rekord:

Följande nationsrekord slogs under tävlingen:

Schema
Alla tider är UTC+9.

Resultat

Försöksheat
Kvalificeringsregler: De tre första i varje heat  samt de tre snabbaste tiderna  gick vidare till semifinalerna.

Heat 1

Heat 2

Heat 3

Heat 4

Heat 5

Heat 6

Heat 7

Semifinaler
Kvalificeringsregler: De två första i varje heat  samt de två snabbaste tiderna  gick vidare till finalen.

Semifinal 1

Semifinal 2

Semifinal 3

Final

Källor 

Friidrott vid olympiska sommarspelen 2020
Napoleons återtåg från Ryssland 1812 (film)

Napoleons återtåg från Ryssland 1812  (, fritt översatt År 1812) är en rysk dramafilm från 1912, regisserad av Vasilij Gontjarov, Kai Hansen och Aleksandr Uralskij. Filmen i fyra delar utspelar sig under Napoleons ryska fälttåg 1812.

Rollista 
 Vladimir Gardin – Napoleon I
 Vasilij Gontjarov – Napoleon, några scener
 Aleksandra Gontjarova
 Andrej Gromov
 Pavel Knorr – Napoleon, några scener
 Vasilij Serjozjnikov – Napoleon, några scener

Referenser 

Ryska filmer 1912
Ryska stumfilmer
Ryska dramafilmer
Ryska krigsfilmer
Ryska historiefilmer
Napoleon på film
Alexandria Loutitt

Alexandria Loutitt, född 7 januari 2004 i Calgary med rötter från Inuvik, är en kanadensisk backhoppare. Med det kanadensiska laget (Matthew Soukup, Abigail Strate och Mackenzie Boyd-Clowes) så tog hon överraskande brons i den mixade lagtävlingen i de olympiska vinterspelen 2022 i Peking. Senare samma år tog hon bronsmedaljen i Juniorvärldsmästerskapen i nordisk skidsport 2022 i Zakopane. Hennes bästa individuella placering i världscupen i backhoppning är en elfte plats ifrån Oberhof, Tyskland i mars 2022.

Eftersom Calgarys backhoppningsanläggning inte är i funktionsdugligt skick så bor och tränar Loutitt och resten av de kanadensiska backhoppningslandslaget i Planica i Slovenien.

Källor 

Kvinnor
Födda 2004
Levande personer
Idrottare från Calgary
Kanadensiska backhoppare
Kanadensiska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 2022
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2022 från Kanada
Tävlande i backhoppning vid olympiska vinterspelen 2022
Kanadensiska idrottare under 2000-talet
Medaljörer från Juniorvärldsmästerskapen i nordisk skidsport 2022
Vanessa Moharitsch

Vanessa Moharitsch, född 16 oktober 2002 i Mattighofen är en österrikisk backhoppare. Moharitsch har vunnit två raka guld med det österrikiska laget i Juniorvärldsmästerskapen i nordisk skidsport. 2021 i Lahtis med det kvinnliga laget samt 2022 i Zakopane i den mixade lagtävlingen. Moharitsch debuterade i världscupen i backhoppning i mars 2022.

Hon tävlar för skidklubben i Höhnhart tillsammans med landslagskompisen Julia Mühlbacher som hon delade guldmedalj med i Zakopane.

Referenser 

Kvinnor
Födda 2002
Levande personer
Österrikiska backhoppare
Personer från Oberösterreich
Medaljörer från Juniorvärldsmästerskapen i nordisk skidsport 2022
Jerneja Repinc Zupančič

Jerneja Repinc Zupančič, född 27 oktober 2002 i Tržič är en slovensk backhoppare. Zupančič är trefaldig medaljör i Juniorvärldsmästerskapen i nordisk skidsport med det slovenska laget, 2020, 2021 och 2022. Hon har också deltagit i världscupen i backhoppning sedan januari 2021 då hon debuterade i Ljubno ob Savinji. Hon har också deltagit framgångsrikt i kontinentalcupen i backhoppning med två nionde platser i Innsbruck den 21 och 22 januari 2022 med hela världseliten på plats då världscuptävlingarna den helgen var inställda. och tidigare en överlägsen seger i Vikersund den 11 december 2021 framför Ksenia Kablukova.

Referenser

Kvinnor
Födda 2002
Levande personer
Slovenska backhoppare
Slovenska idrottare under 2000-talet
Medaljörer från Juniorvärldsmästerskapen i nordisk skidsport 2022
Nagomi Nakayama

Nagomi Nakayama, född 26 juli 2004 i Shimokawa på Hokkaido är en japansk backhoppare. Vid Juniorvärldsmästerskapen i nordisk skidsport 2022 tog hon silver med det japanska laget och blev sjua i den individuella tävlingen.

Referenser 

Kvinnor
Japanska backhoppare
Födda 2004
Levande personer
Japanska idrottare under 2000-talet
Personer från Hokkaido prefektur
Medaljörer från Juniorvärldsmästerskapen i nordisk skidsport 2022
Microcebus margotmarshae

Microcebus margotmarshae är en art i släktet musmakier som lever på nordvästra Madagaskar. Den skiljer sig från andra släktmedlemmar i sina genetiska egenskaper.

För en hona registrerades en kroppslängd (huvud och bål) av 116 mm, en svanslängd av 143 mm och en vikt av 41 g. Den rödorange pälsen på ovansidan har gråa nyanser. På huvudet är den rödorange färgen intensivare och näsryggen mellan ögonen är vit. Undersidan är täckt av krämfärgad till vit päls.

Utbredningsområdet ligger mellan floderna Andranomalaza och Maevorano. Individerna lever i skogar. De är nattaktiva och klättrar i träd.

Skogen omvandlas till jordbruksmark vad som hotar beståndet. Utbredningsområdet uppskattas vara  km² stort. IUCN listar arten som starkt hotad (EN).

Referenser 

Musmakier
margotmarshae
Däggdjur i etiopiska regionen
Katarina Lycken Rüter

Katarina Lycken Rüter, född 20 oktober 1960, är en svensk lärare och författare. Hon har belönats med Svenska Akademins svensklärarpris 2020 och fått andra pris i Guldäpplet 2013. 

Katarina Lycken Rüter har mestadels arbetat inom gymnasieskolan, som lärare i svenska och religion. En kortare period arbetade hon på Skolverket med digitaliseringsfrågor. Hon har ofta föreläst om hur man kan använda digitala resurser för att skapa en undervisning där eleverna är aktiva och utforskande. Hon berättar också om hur hon använder många olika sorters texter i klassrummet, alltifrån dikter som är tusentals år gamla till moderna bilderböcker.

Författarskapet började med läromedel i religionskunskap. Hon har senare skrivit lättläst facklitteratur på Nypon och Vilja förlag tillsammans med Annelie Drewsen.

Bibliografi 

 Religion 1 för gymnasiet, 2012, Natur & Kultur tillsammans med Lennart Göth och Veronica Wirström
 Raoul Wallenberg - ett liv, 2019, Vilja förlag tillsammans med Annelie Drewsen
 Carl von Linné - ett liv, 2021, Vilja förlag, tillsammans med Annelie Drewsen
 Fakta om islam, 2022, Nypon förlag tillsammans med Annelie Drewsen
 Fakta om judendom, 2022, Nypon förlag tillsammans med Annelie Drewsen
 Fakta om kristendom, 2022, Nypon förlag tillsammans med Annelie Drewsen
 Fakta om Sápmi, 2022, Nypon förlag tillsammans med Annelie Drewsen

Referenser 

Kvinnor
Födda 1960
Levande personer
Svenska författare under 2000-talet
Tvilling (mineral)

Med en tvilling, tvillingbildning eller tvillingkristall avses inom mineralogin och kristallografin ett aggregat av två eller flera kristaller arrangerade på ett sådant sätt att de ingående kristallernas gitter sammanfaller i gemensamma (ett eller flera) plan, men ej i övrigt delas.

Tvillingbildningar kan i princip uppkomma på tre sätt:
1. Genom att de uppkommer under kristalltillväxten. Två tillväxande kristaller med olika tillväxtriktning kan växa samman och ge upphov till en tvilling.
2. Ett ämne som har olika kristallstrukturer under olika tryck-/temperaturförhållanden kan omvandlas till en tvilling om dessa förhållanden ändras (fasomvandling).
3. En kristall kan deformeras genom yttre tryck/stress och ge upphov till en tvilling.

En tvillingbildning har en symmetri som är "fristående" från och "överordnad" de ingående kristallernas symmetri och denna symmetri kan utgöras av speglingar i plan, rotation kring en axel eller ha ett symmetricentrum.

Beroende på hur de "individuella" kristallerna är sammanvuxna skiljer man mellan kontakttvillingar (skilda av ett "sammanväxningsplan") och penetrationstvillingar (individerna skijs av oregelbundna gränser). Om bara kvå "kristallindivider" kan urskiljas talar man om enkla tvillingar och i det fall antalet "individer" är tre eller flera om multipla tvillingar. Om sammanväxningsplanen hos en multipel tvilling är parallella får man en polysyntetisk tvilling (karakteristiskt för plagioklas) - är de inte parallella får man en cyklisk tvilling.

Tvillingbildningar förekommer inte bara på makroskopisk nivå, utan även på mikroskopisk, vilket utgör ett problem inom röntgenkristallografi.

Galleri

Referenser
 Stephen A. Nelson, Twinning, Polymorphism, Polytypism, Pseudomorphism, 2019, Tulane Univeristy.
International Union of Crystallography, Commission on Mathematical and Theoretical Crystallography, Research themes: Crystal twinning
Tvillingkrystaller i Store norske leksikon

Mineralogi
Kristallografi
Shimokawa

Shimokawa(下川町, Shimokawa-chō) är en ort på Hokkaido i Japan. Staden har uppskattningsvis 3 335 invånare (2017). Stadsytan täcker 644.20 kvadratkilometer och består till 90 procent av skog.

Kända personer 

Nagomi Nakayama, backhoppare

Referenser

Orter i Hokkaido prefektur
Rue d'Arcole

Rue d'Arcole är en gata på Île de la Cité i Quartier Notre-Dame i Paris 4:e arrondissement. Gatan är uppkallad efter den närbelägna Pont d'Arcole. Rue d'Arcole börjar vid Quai aux Fleurs 23 och Quai de la Corse 23 och slutar vid Rue du Cloître-Notre-Dame 22 och Place du Parvis-Notre-Dame. Gatan namngavs i februari 1837.

Bilder

Omgivningar
Notre-Dame
Fontaine Millénaire
Rue de la Colombe
Rue Chanoinesse

Kommunikationer
  Tunnelbana – linje  – Cité
  Busshållplats  – Paris bussnät, linje 
  Busshållplats  – Paris bussnät, linje

Referenser

Webbkällor

Externa länkar

Gator i Paris fjärde arrondissement
Île de la Cité
Quartier Notre-Dame
Selce

Selce kan syfta på:

Geografi

Kroatien 
Selce, Kroatien

Nordmakedonien 

Selce, Opsjtina Krusjevo
Selce, Opsjtina Prilep
Selce, Opsjtina Tetovo

Slovakien 

Selce (Slovakien)
Fabrikslös halvledarproduktion

Fabrikslös halvledarproduktion innebär att ett företag formger och säljer integrerade kretsar men utkontrakterar tillverkningen till ett annat företags halvledarfabrik. I engelsk fackslang blir "fabrik" fab och företagen därmed fabless. Dessa kallas även designhus eller designcentrum.

De företag som utför själva tillverkningen finns typiskt sett, men inte alltid i USA, Kina, Singapore och Taiwan. Störst bland dessa är taiwanesiska TSMC. Fabrikslösa företag kan genom att utkontraktera tillverkningen minska kaptitalkostnader i tillverkningen och fokusera forskning och utveckling på slutmarknaden. Vissa kiseltillverkare erbjuder även kretsdesign.

Sveriges första fabrikslösa designhus var Sicon Semiconductor AB, som startade 1983.

Referenser

Halvledartillverkare
Per Westin (politiker)

Per Fredrik Westin (i riksdagen kallad Westin i Tunabäck), född 17 maj 1878 i Sköns församling, död 9 december 1942 i Sköns församling, var en lantbrukare och politiker. Han var ledamot av riksdagens andra kammare 1935–1936. Tillhörde lantmanna- och borgarpartiet.

Källor

Noter 

Män
Födda 1878
Avlidna 1942
Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Lantmanna- och borgarpartiet
Svenska politiker under 1900-talet
Personer från Sköns socken
Hans Henrik Ringius

Hans Henrik Ringius, född 30 mars 1808 i Silvåkra socken, död där 28 juni 1878, var en svensk präst och botaniker. Han var farbror till Henrik Florus Ringius.

Hans Henrik Ringius var son till kyrkoherden Johan Adam Ringius. Han inskrevs som student vid Lunds universitet 1828, blev filosofie magister där 1838 och prästvigdes 1841. Han blev prästerligt biträde i Norrvidinge socken i Skåne 1841 och klockare i Glemminge socken 1856 samt var kyrkoherde i Silvåkra och Revinge från 1866. Ringius var en intresserad botaniker. Han utgav den floristiska disputationen Herbationes Lundenses (1838) och påbörjade utgivandet av Herbarium normale (fasciklarna 1-2, 1835–1836), det första svenska exsickatverket över fanerogamer, vilket innehöll kritiska och ovanliga växter från södra Sverige. Dess utgivande fortsattes av Elias Fries.

Källor 
 

Svenska botaniker under 1800-talet
Svenska präster under 1800-talet
Födda 1808
Avlidna 1878
Män
Personer från Silvåkra socken
Magnus Frykvall

Henning Carl-Magnus Frykvall, född 7 februari 1975, är en svensk officer i Armén.

Biografi
Frykvall blev 1998 fänrik i Armén. År 2000 befordrades han till löjtnant, år 2005 till kapten, år 2008 till major, år 2014 till överstelöjtnant och 2022 till överste.

Frykvall inledde 1995 sin militära karriär i Armén som värnpliktig gruppchef vid Skaraborgs regemente (P 4). Åren 1996–1998 studerade han på officershögskolan vid Stridsskola Mitt. Åren 1999–2000 studerade han vid Militärhögskolan Karlberg. 2001 tjänstgjorde han som plutonchef i Kosovo (KS04). 2001–2002 tjänstgjorde han vid stridsskola mitt som instruktör. 2003 studerade han vid Markstridsskolan  (TAP).2004-2007 tjänstgjorde han vid Grenadjärkompaniet P4/Kvarn bland annat som kompanichef. Åren 2007–2008 studerade han vid Försvarshögskolan (SU). 2008-2010 var han chef för Skånings kompani vid Skaraborgs regemente. 2011 tjänstgjorde han som kompanichef i Afghanistan, jowzjan provinsen (FS21). 2012- 2013 studerade han vid Försvarshögskolan (HSU) Åren 2013–2014 studerade han vid US Army command and general staff college där han tog MMAS ( military master of art and science). Åren 2014–2016 var han chef för 41. pansarbataljonen och 2016-2018 var han chef för 42. Pansarbataljonen båda vid Skaraborgs regemente. Åren 2018–2019 var han kontingentschef för den svenska truppstyrkan Mali 09 i MINUSMA. Åren 2019–2022 var han stabschef vid produktionsledningens genomförandeavdelning på Högkvarteret. Den 23 mars 2022 tillträdde han som chef för Gotlands regemente (P 18) och den 25 mars genomfördes fanöverlämningen vid regemente, där den avgående chefen Mattias Ardin överlämnade regementets fana till den pågående chefen Frykvall.

Referenser

Noter

  
Överstar i svenska armén
Födda 1975
Män
Svenska militärer under 2000-talet
Svenska regementschefer
Militärer från Göteborg
Iznogoud Am

Iznogoud Am, född , är en amerikansk travare. Han tränas sedan hösten 2021 Stefan P. Pettersson. Han tränades tidigare i USA av Marcus Melander.

Bakgrund 
Iznogoud Am är en mörkbrun hingst efter Muscle Hill och under Beauty of Grey (efter Conway Hall). Han föddes upp av Am Bloodstock AB, Stockholm och ägs av Stall Courant AB, Heby. Han tränas sedan hösten 2021 av Stefan P. Pettersson och tränades mellan 2020 och 2021 i USA av Marcus Melander.

Iznogoud Am har till oktober 2022 sprungit in totalt  kronor på 21 starter, varav 5 segrar, 6 andraplatser och 1 tredjeplats. Han har tagit karriärens hittills största seger i Margaretas Tidiga Unghästserie (2022). Bland andra större meriter räknas även andraplatserna i Grand Prix l'UET (2022) och Sprintermästaren (2022).

Karriär 
Iznogoud Am gjorde tävlingsdebut den  på Meadowlands Racetrack, där han slutade på andra plats. Han kördes i debutloppet av Brian Sears, som kom att blir hans ordinarie kusk i Nordamerika. Under debutsäsongen startade han sju gånger, men lyckades inte segra. Han galopperade i tre av starterna.

Treåringssäsongen 2021 inleddes med tre kvallopp, följt av ett lopp utan tidtagning. Han flyttades under hösten till Sverige, där han sattes i träning hos Stefan P. Pettersson. Under den resterande treåringssäsongen gjorde han två ytterligare starter, då han kördes av Mats E. Djuse. Han galopperade dock i båda starterna.

Iznogoud Am gjorde debut som fyraåring den  på Åbytravet, där han kördes av Erik Adielsson, och lyckades ta sin första seger i karriären. Den  startade han som storfavorit i Margaretas Tidiga Unghästserie för fyraåriga hingstar och valacker, och kördes då av Örjan Kihlström. Även där segrade han, och tog sin andra raka seger.

Statistik

Större segrar

Referenser

Hästar födda 2018
Svenska varmblodiga travhästar
Avkommor efter Muscle Hill
Hästar som tränats av Marcus Melander
Ruth Buscombe

Ruth Buscombe, född 22 december 1989, är en brittisk ingenjör som är chef för tävlingsstrategi för det schweiziska Formel 1-stallet Alfa Romeo F1.

Hon avlade en master i ingenjörsvetenskap med inriktning på rymdfart och aerotermisk energi vid universitetet i Cambridge. Efter studierna började Buscombe år 2012 att arbeta för det italienska F1-stallet Scuderia Ferrari med utgångspunkt vid stallets huvudkontor i Maranello. Hon arbetade först som utvecklingsingenjör för simuleringar. Två år senare blev Buscombe tävlingstrateg på distans och ansvarade först för Felipe Massa och sen Kimi Räikkönen när de körde F1-tävlingar världen över. År 2015 lämnade hon Ferrari och flyttade över till det amerikanska F1-stallet Haas F1 Team, för att arbeta som ingenjör rörande strategifrågor på plats vid F1-tävlingar. Buscombe var dock kortvarig hos Haas och flyttade året därpå till det schweiziska F1-stallet Sauber för liknande arbetssysslor. År 2019 blev Sauber Alfa Romeo Racing och hon följde med till det nya stallet och blev senare chef för tävlingsstrategi.

Referenser

Kvinnor
Födda 1989
Levande personer
Personer från London
Alumner från Universitetet i Cambridge
Brittiska ingenjörer under 2000-talet
Personer verksamma inom Formel 1
Scuderia Ferrari
Haas F1 Team
Sauber
Alfa Romeo F1
Taylor Hawkins & the Coattail Riders

Taylor Hawkins & The Coattail Riders var ett amerikanskt rockband grundat av Foo Fighters trumslagare Taylor Hawkins, som var trummis och sångare i trion. Andra bandmedlemmar har inkluderat Chris Chaney på bas, Gannin Arnold på gitarr och bakgrundssång, och Nate Wood på gitarr och bakgrundssång. Chaney och Hawkins hade tidigare spelat tillsammans i Alanis Morissettes turnéband Sexual Chocolate. Hawkins avled den 25 mars 2022, vilket gjorde att bandet upplöstes.

Historia 
Projektet lanserades när Hawkins började spela in några låtar i en väns hemmastudio, vilket slutade i att bandet bildades, med Taylor Hawkins på sång.

Den 21 mars 2006 släppte bandet sitt självbetitlade debutalbum. Albumet innehöll elva låtar, som spelades in 2004, innan Foo Fighters började spela in In Your Honor. Deras första officiella video var den första låten från albumet, "Louise".

Taylor Hawkins död 
Den 25 mars 2022 avled Hawkins när han var på turné med Foo Fighters, vilket gjorde att Coattail Riders upplöstes.

Diskografi 

 Taylor Hawkins & The Coattail Riders (2006)
 Red Light Fever (2010)
 Get the Money (2019)

Referenser

Externa länkar 
 

Musikgrupper bildade 2004
Amerikanska alternative rock-grupper
Triogrupper
Musikgrupper upplösta 2022
Shohreh Bayat

Shohreh Bayat, född 1987 i Rasht i Iran, är en iransk schackdomare och kvinnorättskämpe.

Bayat är uppvuxen i Iran och väckte uppmärksamhet i samband med Världsmästerskapen i schack för damer i Kina och Ryssland år 2020 då hon arbetade som domare. I samband med mästerskapen spreds bilder på Bayat där hon enligt den iranska regimen inte bar sin hijab i enlighet med reglerna och hon valde att bemöta kritiken genom att sluta använda hijab helt.

Bayat förde i och med detta fram kritik mot regimen i Iran och valde att söka asyl i Storbritannien eftersom hon inte längre kände sig trygg att återvända till sitt hemland.

Bayat tilldelades 2020 International Women of Courage Award.

Källor 

Kvinnor
födda 1987
levande personer
Iranska människorättsaktivister
Personer i Iran under 2000-talet
Personer från Rasht
Schackspelare
Mottagare av International Women of Courage Award
Iranska feminister
Teddy Larsson

Teddy Bo Larsson, född 1 maj 1969, är en svensk officer i Armén.

Biografi

Larsson inledde 1989 sin militära karriär i Armén som värnpliktig vid Norrlands dragonregemente (K 4). Åren 2014–2016 var han chef för Arméns jägarbataljon. Åren 2017 var han kontingentschef för den svenska truppstyrkan Mali 06 i MINUSMA. Åren 2019–2021 var han chef för genomförandeavdelningen på Arméstaben. Den 20 september 2021 tillträdde Larsson som regementschef för Norrlands dragonregemente, med ett förordnande längst till den 30 september 2025.

Referenser

Noter

  
Överstar i svenska armén
Födda 1969
Män
Svenska militärer under 2000-talet
Svenska regementschefer
Janne Schmidt

Johan "Janne" August Schmidt (i riksdagen kallad Schmidt i Björna), född 20 augusti 1861 i Mo församling, Västernorrlands län, död 9 december 1934 i Björna församling, Västernorrlands län, var en skogsförvaltare och politiker.

Han var ledamot av riksdagens första kammare 1919. Tillhörde Första kammarens nationella parti. Motionerade om undantag från lagen om arbetstidens begränsning vad avser arbete vid skiljeställe.

Källor

Noter 

Män
Födda 1861
Avlidna 1934
Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Lantmanna- och borgarpartiet
Svenska politiker under 1900-talet
Personer från Mo socken, Ångermanland
Júlia Kavalenka

Júlia Kavalenka, född 2 mars 1999 i Porto, Portugal, är en volleybollspelare (högerspiker). Hon har spelat med Portugals landslag sedan hon var 14 år gammal och deltog med dem i  EM 2019.

På klubbnivå har hon spelat för Rosário Voleibol (2012-2013), Castêlo da Maia GC (2013-2014), GDC Gueifães (2014-2015), AJM/FC Porto (2015-2017), Budowlani Toruń (2017-2018), Cuneo Granda Volley (2018-2019), Terville Florange Olympique Club (2019-2020), Olimpia Teodora (2020-2021) och Altino Volley (2021-).

Referenser

Födda 1999
Levande personer
Kvinnor
Portugisiska idrottare under 2000-talet
Portugisiska volleybollspelare
Spelare i Europamästerskapet i volleyboll för damer 2019
Volleybollspelare i Rosário Voleibol
Volleybollspelare i Castêlo da Maia GC
Volleybollspelare i GDC Gueifães
Volleybollspelare i AJM/FC Porto
Spelare i Budowlani Toruń
Volleybollspelare i Cuneo Granda Volley
Volleybollspelare i Terville FOC
Volleybollspelare i Olimpia Teodora
Personer från Porto