kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
KSV Waregem

KSV Waregem, grundad 1925 och upplöst 2001, var en fotbollsklubb i Waregem i Belgien. Klubben slogs 2001 samman med Zultse VV för att bilda SV Zulte Waregem, som nu spelar i belgiska högstadivisionen Jupiler Pro League.

Waregem gick upp till högstadivisionen för första gången 1966. De höll sig sedan kvar under samtliga säsonger fram till 1996, bortsett från säsongerna 1972/1973 och 1994/1995. Under den perioden slutade klubben som bäst fyra i ligan, men vann därtill en cuptitel och en supercuptitel.

Säsongen 1985/1986 tog sig Waregem till semifinal i Uefacupen, efter att bland annat ha slagit ut italienska Milan och kroatiska Hajduk Split på vägen. I semifinalen ställdes Waregem mot tyska Köln, som efter en 4–0-seger hemma i första mötet tog sig till final genom 7–3 över två matcher.

Meriter 
Belgiska cupen (1): 1974
Belgiska supercupen (1): 1982

Källor

Noter

Externa länkar 
KSV Waregem – Transfermarkt

Fotbollsklubbar i Belgien
Sportklubbar bildade 1925
Sportklubbar upplösta 2001
Upplösta fotbollsklubbar
Moa Tschöp

Jenny Moa Malin Tschöp, född 28 januari 1992 i Stockholm, är en svensk innebandyspelare. Tschöp var  med och vann guld för Sverige vid världsmästerskapet 2013 i Tjeckien och har sedan spelat i alla VM. Tschöp  spelar för FBC Kalmarsund i Allsvenskan och har tidigare spelat för Balrog, Djurgården, Mora samt Täby FC IBK och vunnit SM-guld med alla fyra lag. Hon har flera gånger fått utmärkelse som Årets bästa innebandyspelare. Moa Tschöp har Hässelby SK Innebandy (Hawks) som moderförening.

Referenser

Externa länkar
Svenska innebandyförbundet (iBIS)
Internationella innebandyförbundet (iFF)
Täby FC IBK

Svenska innebandyspelare
Svenska idrottare under 2000-talet
Idrottare från Stockholm
Födda 1992
Levande personer
Kvinnor
Anders Back

Anders Back, född 4 april 1985, är en svensk skådespelare från Vikmanshyttan i Dalarna.

Biografi 
Anders Back är utbildad vid Stockholms Elementära Teaterskola 2008-2009 samt i filmskådespeleri vid Teaterhögskolan i Malmö 2016.

2019 medverkade han i den amerikanska långfilmen Midsommar i regi av Ari Aster.

Filmografi 
 2014 - Ligga sked
 2015 - Boy Machine
 2016 - Selmas saga
 2017 - Samtal i bil
 2017 - Kong Vincent
 2018 - #Flickstreck
 2019 - Midsommar
 2019 - Inga Lindström
 2019 - Ture Sventon och Bermudatriangelns hemlighet
 2020 - Se upp för Jönssonligan
2021 - Min historiske pojkvän
2023 - Knekt (TV-serie)

Teater

Roller

Referenser 

Svenska skådespelare under 2000-talet
Födda 1985
Levande personer
Män
Ludu Daw Amar

Ludu Daw Amar (även Ludu Daw Ah Mar, burmesiska: လူထုဒေါ်အမာ, uttalas [lùdṵ dɔ̀ ʔəmà]), född 29 november 1915 i Mandalay, död där 7 april 2008, var en ledande dissident, författare och journalist i Mandalay i Myanmar. Hon var gift med författaren och journalisten Ludu U Hla och var mor till författaren Nyi Pu Lay. Hon är mest känd för sitt motstånd mot regeringen och sin radikala vänsterjournalistik samt sitt arbete inom traditionell burmesisk konst, teater, dans och musik. Hon har även översatt flera verk från engelska, både skönlitteratur och facklitteratur.

Referenser

Noter 

Burmesiska författare
Kvinnor
Personer från Mandalay
Födda 1915
Avlidna 2008
Personer i Myanmars historia
Division II i ishockey 1951/1952

Division II i ishockey 1951/1952 var näst högsta divisionen i svensk ishockey under säsongen. Divisionen spelades med 32 lag i sex grupper. Vinnarna av Division II Norra och Östra fick varsin plats i Division I nästa säsong. I södra och västra regionerna spelades två grupper där gruppsegrarna i sin region möttes för i kval om en plats i högsta serien. De sämsta lagen i varje grupp flyttades ner till Division III till den följande säsongen.

Nya lag
Division II Norra: IFK Rättvik, IK Huge (Gävle) och Ljusne AIK
Division II Östra: Almtuna IS (Uppsala), Tranebergs IF och Årsta SK
Division II Västra A: IFK Arboga och Västerås IK
Division II Västra B: BK Forward (Örebro) från grupp Västra A samt IF Göta (Karlstad)
Division II Södra A: IFK Norrköping och Tranås AIF
Division II Södra B: Diö GoIF och Norrahammars GoIS
Huge, Norrköping, Västerås IK och Traneberg hade flyttats ner från Allsvenskan. Almtuna, Arboga, Diö, Göta, Ljusne, Norrahammar, Rättvik och Årsta hade flyttats upp från Division III.

Division II Norra

Division II Östra

Division II Västra
Grupp A

Grupp B

Kval till Division I
Västerås IK - Bofors 4-8
Bofors  - Västerås IK 5-4

Division II Södra
Grupp A

Grupp B

Kval till Division I
IK Stefa - Atlas Diesel 0-0
Atlas Diesel  - IK Stefa 6-4

Se även
 Division I i ishockey 1951/1952

Referenser
Fotnoter

Webbreferenser
Championnat de Suède 1951/52

1951/1952
Ishockeysäsongen 1951/1952
Sport i Sverige 1951
Sport i Sverige 1952
8387 Fujimori

8387 Fujimori eller 1993 DO är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 19 februari 1993 av den japanska astronomen Tsutomu Seki vid Geisei-observatoriet. Den är uppkallad efter amatörastronomen Kenichi Fujimori.

Den tillhör asteroidgruppen Eos.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Eos-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av T Seki
Astronomiska upptäckter 1993
Wikitongues

Wikitongues är en amerikansk ideell organisation som är registrerad i delstaten New York. Den syftar till att upprätthålla och marknadsföra alla språk i världen. Den grundades av Frederico Andrade, Daniel Bogre Udell och Lindie Botes 2014.

Muntliga historier 

I maj 2016 hade Wikitongues spelat in ungefär 329 videor på över 200 språk. Från och med 2018 hade de spelat in fler än 350 språk, eller 5% av världens språk. De har också undertextat 15% av sina videor via organisationen Amara, tidigare känd som Universal Subtitles.

Poly 
Poly är en programvaran med öppen källkod byggd för att dela och lära sig språk. Projektet stöttades på Kickstarter och organisationen kunde samla in 52 716 USD med hjälp av 429 stödjare. Programvaran är för närvarande under utveckling.

Licenser 
Alla videor släpps under CC-by-NC 4.0-licens. Ett annat alternativ att offentliggöra videor under CC-by-SA 4.0 också introducerats.

Referenser

Ytterligare media

Externa länkar 

Språkorganisationer
Organisationer bildade 2014
Sam Jansson

Samuel (Sam) Jansson, född 9 december 1876 i Lindesberg, död 29 september 1939 i Stockholm, var en svensk skolman och esperantist. Han var far till Sam Owen Jansson.

Sam Jansson var son till bergsmannen Anders Jansson och Susanna Jansson. Han avlade mogenhetsexamen vid Örebro högre allmänna läroverk 1896 och studerade därefter vid Uppsala universitet där han blev filosofie kandidat 1899 och filosofie licentiat 1905. Jansson kom 1905 till Beskowska skolan i Stockholm, där han var rektor från 1913 till sin död. Jansson var en varm anhängare av frihetspedagogik, och hade rykte om sig som en mycket god pedagog och rektor.

Han fortsatte under sin tid som lärare och rektor att intressera sig för forskningen. Tillsammans med sin son, Sam Owen Jansson, utförde han dialektundersökningar i Västmanland åt Svenska landsmålsarkivet i Uppsala. Han skrev uppsatser om paleografi, pedagogik och världsspråksfrågan. Efter hans död utgavs undersökningen Svensk paleografi (1944), där han visade hur den latinska skriften kom till Sverige och hur den utvecklades fram till mitten av 1400-talet.

Jansson var även en engagerad esperantist. Han lärde sig esperanto 1921, och var rektor för Svenska esperanto-institutet 1923–1939 (grundat av Svenska Esperantoförbundet, Svenska lärares esperantoförbund och ABF) och vice ordförande i Svenska esperantoförbundet (SEF) 1926–1939. Från 1926 var han ansvarig för en avancerad korrespondenskurs i esperanto som han själv konstruerat. Kursen kostade 5 kronor, och fram till 1933 hade över 1000 personer beställt den.

I Beskowska skolan införde och undervisade han i esperanto som ämne i femte klass mellan 1922 och 1927, då en lagändring gjorde det svårt att fortsätta undervisningen. Efter kursen fick eleverna göra ett examenstest. Bland eleverna fanns bland annat prins Carl, brorson till dåvarande kung Gustav V. Prinsens far, prins Carl, kom också att skriva under ett upprop för att ge prästen Andreo Cseh tillstånd att hålla esperantokurser i Sverige, och dåvarande kronprinsen, sedermera kung Gustav VI Adolf, besökte senare en esperantoutställning i Stockholm.

Han ansvarade för ett halvtimmes rikstäckande esperanto-radioprogram under ABF:s sändningar. Programmet sändes en gång i månaden, på en söndagsmorgon. I mars 1933 deltog han också i en radiodebatt om ”världsspråksfrågan”, tillsammans med bland andra Björn Collinder, också han esperantist, och Eugen Zachrisson, som förespråkade sitt förslag anglic – ett förenklat stavningssystem för engelska.

Sam Jansson använde signaturen SJn i SEF:s tidning La Espero. Han var gift från 1905 till sin död med Signe Owen (1874–1957), och far till Sam Owen Jansson, född 1906. Makarna Jansson är begravda på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Källor 
 
 Jansson, Sam i Enciklopedio de Esperanto, 1934

Noter

Esperantister
Svenska skolledare under 1900-talet
Personer i Sverige under 1900-talet
Personer från Lindesberg
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1876
Avlidna 1939
Män
Hastings District

Hastings District kan syfta på följande platser:

Nya Zeeland 

 Hastings District, Nya Zeeland, distrikt, Hawke's Bay,

Storbritannien 

 Hastings District, England, distrikt, East Sussex, 

Robotskapade Nya Zeelandförgreningar
Robotskapade Storbritannienförgreningar
Charles Sumner (olika betydelser)

Charles Sumner kan syfta på bland andra:

* Charles Sumner (1790–1874), engelsk biskop
 Charles Sumner (1811–1874), amerikansk politiker från Massachusetts
 Charles A. Sumner (1835–1903), amerikansk politiker från Kalifornien
Gustaf Janzén

Gustaf Adolf Janzén, född 22 juni 1873 i Norrköping, död 8 mars 1930 i Göteborg, var en svensk fackföreningsledare.

Gustaf Janzén var son till textilarbetaren Johan Gustaf Janzén. Redan vid 11 års ålder började han arbete inom textilindustrin, där han fortsatte till 1906, bland annat som förman och spinnmästare vid Stockholms Yllefabrik 1902–1906. Medlem av Sveriges textilarbetareförbund från 1903 anställdes han 1904 som expeditionsföreståndare och 1906 som helt avlönad förtroendeman inom förbundet. Som facklig ledare fick Janzén till en början uppleva stora motgångar, för hans förbund minskades starkt efter Storstrejken 1909 och utträdde för en tid ur Landsorganisationen. Senare utvecklades dock förbundet under Janzéns ledning till en stark och respekterad organisation. Med förbundsexpeditionen överflyttade Janzén 1912 till Norrköping, där han även deltog i det kommunala livet och från 1915 tillhörde stadsfullmäktige. 1922–1926 var han ordförande i den tryckeriförening som utgav Östergötlands Folkblad. Janzén var en grundlig kännare av textilindustrins arbetsförhållanden såväl i Sverige som utomlands och gjorde sig känd som en framgångsrik underhandlare vid avtalsuppgörelser. Självständig och orädd gick han ofta emot opinionen inom de egna leden och utsatte sig även för kritik av medlemmar genom självrådighet i förbundets förvaltning. Janzén hade även starka kulturella intressen och lade ned mycket omsorg på redigerandet av förbundsorganet Textilarbetaren. Han utgav Svenska textilarbetareförbundet 1898–1923 (1923) samt under pseudonymen Textyrius en biografi och brevsamling av vävaren och fackföreningsmannen Johan Granberg, Vävar-Johan (1924).

Källor 
 

Personer inom svensk fackföreningsrörelse
Personer från Norrköping
Födda 1873
Avlidna 1930
Män
Personer i Sverige under 1900-talet
Bengt Åkerberg

Bengt Åkerberg, född 2 februari 1927 i Loka i Älvdalen, död 25 augusti 2018, var en svensk lärare, författare och musiker, känd för sitt arbete med älvdalska.

Biografi 

Åkerberg föddes 1927 i byn Loka i Älvdalen. Eftersom hans mor avled när han endast var tre år gammal, växte han upp på sina morföräldrars gård Yron som han hjälpte till att bruka efter att han slutat skolan. Han tog realexamen som privatist på NKI-skolan och senare studentexamen i Uppsala där han läste nordiska språk, tyska, fonetik och litteraturhistoria. Efter detta arbetade han som läroverksadjunkt vid Bromma läroverk från 1959 till pensionen 1993.

Åkerberg behöll sitt band till Älvdalen och ägnade sig åt pensioneringen mer åt älvdalskan. Han höll kurser i älvdalska från 1997 fram till sin död, både i Bromma där han bodde, och i Älvdalen om somrarna. Han var mån om att lära ut en ”regelbunden älvdalska”, en term han använde för den äldre sortens älvdalska vars grammatiska regler ännu inte hade satts i gungning av påverkan från svenska. Därför arbetade han i sexton år med en grammatisk beskrivning av älvdalskan, med utgångspunkt i den älvdalska som Lars Levander beskrev i sin doktorsavhandling 1909. Med Gunnar Nyströms hjälp utkom Älvdalsk grammatik år 2012.

Efter arbetet med grammatikboken ägnade han sig åt en utgivning av de dagböcker skrivna på älvdalska år 1946 av porfyrsliparen Frost Anders Andersson. Åkerberg arbetade bland annat med att standardisera stavningen, och delar av dagböckerna gavs ut 2017. Han arbetade med att ge ut mer av dagböckerna, men avled i augusti 2018.

Åkerberg var också musiker. Han spelade i fiol i Kungliga Akademiska Kapellet i Uppsala och senare i Mazerska kvartettsällskapet i Stockholm.

Publikationer i urval
 Ekman, Kerstin (övs. Bengt Åkerberg) (2000). Rattsjin. Älvdalen: Juts böcker
 Åkerberg, Bengt (2012), Älvdalsk grammatik, Mora: Ulum dalska, 
 Åkerberg, Bengt; Elfquist, Mats; Westerling, Mats (2017), Frost-Anders dagbok, Spånga: Bengt Åkerberg,

Utmärkelser 
 Kungl. Gustav Adolfs Akademiens pris (2013)
Övdals-Byönn (2017)

Referenser 

Svenska lärare under 1900-talet
Personer från Älvdalens socken
Älvdalska
Män
Födda 1927
Avlidna 2018
Frida Hagen

Frida Hagen, född Billing den 6 januari 1880 i Halmstad, död den 14 augusti 1956 i Stockholm, var en svensk kvinnosakskvinna och aktiv politiker. Till yrket var hon utbildad lärarinna.

Biografi 
Frida Hagen föddes 1880 i Halmstad, med efternamnet Billing. Hon var dotter till kronofogden C. O. Billing och hans maka, född Kleberg. Tillsammans med lektorn och pastorn Anders Hagen från Falun, som hon gifte sig med 1909, fick hon sönerna Oscar och Einar och dottern Barbro. 

Hagen var under stora delar av sitt liv aktiv politiskt. När hon ännu var bosatt i Halmstad var hon aktiv i lokalavdelningen för Landsföreningen för kvinnans politiska rösträtt, bland annat som sekreterare i föreningen. Hon var även suppleant i centralstyrelsen för landsföreningen.

År 1932 valdes hon att representera Frisinnade folkpartiet på riksdagsmannalistan i Malmöhus län inför andrakammarvalet i Sverige 1932, en lista som toppades av Kaleb Andersson i Kropp. Mötet där detta beslutades leddes av hennes make Anders Hagen. 

Under stora delar av 1920-talet och 1930-talet, det vill säga under mellankrigstiden, var Hagen aktiv i Internationella kvinnoförbundet för fred och frihet. Hon var exempelvis under flera år ledamot i dess centralstyrelse, bland annat tillsammans med Signe Fredholm, Anna Lindhagen, Elisabeth Wærn-Bugge och Greta Engkvist. 1936 valdes hon till vice ordförande i den svenska sektionen av förbundet, under Signe Höjers ledning. Hon var därigenom aktiv fredsförespråkare, inte minst inför andra världskriget.

Makarna Hagen är begravda på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Referenser 

Svenska rösträttskvinnor
Svenska fredsaktivister
Svenska liberaler
Svenska kvinnorättskämpar
Svenska politiker under 1900-talet
Svenska lärare under 1900-talet
Personer från Halmstad
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1880
Avlidna 1956
Kvinnor
Lisa Vinsa

Lisa Vinsa, född 12 juni 1995, är en svensk längdskidåkare. Hon tävlar för Piteå Elit. Hon debuterade i världscupen 2016, hennes bästa placering är en andra plats på SM 15 km klassisk 2019 och en 14:de plats i totalställning i Tour de Ski 2019/2020.

Lisa hade tillsammans med Ebba Andersson podden Mellan himmel å skidspår Podden upphörde i augusti 2022.

Referenser

Externa länkar 
 Personlig blogg
 Profil hos internationella Skidförbundet (FIS)

Svenska längdåkare
Idrottare från Kiruna
Svenska idrottare under 2000-talet
Födda 1995
Levande personer
Kvinnor
Längdskidåkare i Piteå Elit
Hyrkaniska skogarna

Hyrkaniska skogarna är en ekoregion längs södra kusten av Kaspiska havet i norra Iran och sydöstra  Azerbajdzjan. Skogarna har fått sitt namn efter det forna riket Hyrkanien. Delar av den iranska delen av området utsågs till världsarv av Unesco 2019.

Skogarna utgörs av frodig och artrik lövskog som trivs i det varma, fuktiga klimatet. Flera av de trädslag som dog ut i Europa under istiden återfinns här.

Utbredning

De hyrkaniska skogarna sträcker sig 850 kilometer längs södra delen av Kaspiska havet varav världsarvet täcker en yta på totalt  kvadratkilometer. Det är fördelat på 15 områden i tre provinser, Gilan, Mazandaran och Golestan, som representerar olika delar av ekosystemet. De kaspiska och hyrkaniska blandskogarnas egenskaper och företräden är väl belagda inom området, som till stor del är svåråtkomligt med berg och branta sluttningar.

Flora

För 25 till 50 miljoner år sedan täcktes den norra tempererade zonen av löv- och blandskog. Skogen drog sig tillbaka under istiden och ökade igen när klimatet blev varmare. De hyrkaniska skogarna har stor biodiversitet och hyser 44% av Irans kärlväxter. Mer än  arter har identifierats varav 280 är endemiska för området och omkring 500 är endemiska för Iran. Flera trädarter  liknar dem i norra Europa, men de har inte påverkats av upprepade istider och kan vara räddningen för de europeiska skogarna när klimatet förändras.

Skogarna saknar nästan helt barrväxter. De stora träden är lövfällande men många buskar är städsegröna. Tidigare växte klibbal, silverpoppel, kaukasisk vingnöt och iransk al längs Kaspiska havet men låglandet har bebyggts eller omvandlats till jordbruksmark.

Speciella arter i området är bland andra papegojbuske, silkesträd, buxbom, quercus castaneifolia, zelkova carpinifolia, danae racemosa med flera.

Fauna

Den kaspiska tigern har utrotats men den hotade persiska leoparden finns kvar. Av de 58 däggdjursarter som lever i området kan dessutom nämnas: lodjur, brunbjörn, vildsvin, varg, guldschakal, djungelkatt, grävling och utter.

I den tempererade lövskogen har  180 fågelarter identifierats, bland andra: grågås, bläsgås, småtrapp, bronsibis, skedstork, natthäger, rödhalsad gås, pilgrimsfalk, rallhäger, större flamingo, kopparand och kaspisk snöhöna.

Källor

Skogar i Azerbajdzjan
Skogar i Iran
Världsarv i Iran
Helene Marie Fossesholm

Helene Marie Fossesholm, född 31 maj 2001 i Vestfossen, är en norsk längdskidåkare. Fossesholm gjorde debut i världscupen den 7 december 2019 i Lillehammer och tog sin första pallplats den 29 november 2020 i Ruka då hon slutade tvåa på 10 km jaktstart.

Fossesholm har fem JVM-medaljer från 2019 och 2020, varav tre guld.

Resultat

Världscupen

Individuella pallplatser 
Fossesholm har två individuella pallplatser i världscupen: två andraplatser.

Pallplatser i lag 
I lag har Fossesholm en pallplats i världscupen: en seger.

Världsmästerskap

Referenser 

Norska längdåkare
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2022 från Norge
Tävlande i längdskidåkning vid olympiska vinterspelen 2022
Födda 2001
Levande personer
Kvinnor
Norska idrottare under 2000-talet
Personer från Øvre Eikers kommun
Vi ses i Song My

Vi ses i Song My är en bok från 1970 av P.C. Jersild. Boken handlar om Rolf Nylander, som är stabspsykolog vid försvarsmakten. Tillsammans med en grupp specialister, bland annat en psykiater och en sjuksköterska, bildar han Personaladministrativa Försökssektionen (PAFS) med uppgift att främja gräsrotsdemokrati i den svenska krigsmakten. Trots den samvetsömme Nylanders ansträngningar blir demokrati och medinflytande endast tomma ord.

Källor

Verk av P.C. Jersild
Skönlitteratur 1970 
Svenskspråkig skönlitteratur
Gustaf Janzon

Gustaf Janzon, född 24 april 1813 i Karlstad, död 24 januari 1877 i Gillberga socken, var en svensk präst och författare.

Gustaf Janzon var son till skomakaren Jan Jansson. Han blev student vid Uppsala universitet 1833, prästvigdes för ärkestiftet 1836 och blev efter flera prästförordnanden i Stockholm 1850 komminister i Adolf Fredriks församling. 1857 blev han kyrkoherde i Värmdö pastorat och 1868 kyrkoherde i Gillberga och Långseruds pastorat. 1863–1865 var han landstingspolitiker i Stockholms län. Janzon utgav Evangelii-postilla eller predikningar öfver årets samtelige evangelii-texter (del 1–3 1853, ny upplaga i 2 band 1860–1861) samt flera enstaka predikningar varav en del tryckta i Evangeliska fosterlandsstiftelsens predikosamlingar 1863–1864. Efter förebild från Wilhelm Martin Leberecht de Wette och Friedrich Lücke utgav han Jesu Christi evangelium i åskådlig sammanställning efter Mattheus, Marcus, Lucas och till en del Johannes; eller svensk synopsis (1845). Han var även verksam som religiös diktar, tonsättare, uppbygglig novellist och översättare. Han reviderade en ny upplaga av Anders Carl Rutströms herrnhutiska sånger (1851) och utgav 1866 Bidrag till Skevikarnes historia. Janzon hade ett livligt temperament och en sprudlande berättarglädje, och blev mycket uppburen som predikant.

Källor

Noter

Externa länkar 
 

Svenska präster under 1800-talet
Svenska författare under 1800-talet
Präster från Karlstad
Födda 1813
Avlidna 1877
Män
Författare från Karlstad
John Randolph

John Randolph kan syfta på bland andra:

* John Randolph, 3:e earl av Moray (1306–1346), regent över Skottland
 John Randolph (1693–1737), nordamerikansk politiker
 John Randolph (1727–1784), nordamerikansk politiker
 John Randolph (1749–1813), brittisk professor och biskop
 John Randolph av Roanoke (1773–1833), amerikansk politiker
 John Randolph (1866–1936), brittisk biskop och domprost
 John Randolph (1915–2004), amerikansk skådespelare
Grand Hotel, Oslo

Grand Hotel är ett hotell i Oslo i Norge. Hotellet ligger centralt på Karl Johans gate och mellan norska parlamentsbyggnaden och det Kungliga slottet. Den har 274 hotellrum och två restauranger.

Hotellet öppnades 1874 av konditorn Julius Fritzner.

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats

Hotell i Norge
Byggnader och anläggningar i Oslo
Electric Haze

Electric Haze är ett rockband med medlemmar från Umeå och Övertorneå.

Historik 
Gruppen startade 2014 med starka influenser från klassiska rockband som Deep Purple, Van Halen och Dio.

Sångtexterna handlar ofta om depression, ångest eller att vara utanför och missförstådd.

Bandets debutsingel "Master & Slave" släpptes våren 2016 och följdes upp av dubbelsingeln "Endlessly" med låtarna "Endlessly" och "(Shut Up) Shuffle and Deal". Deras självbetitlade EP släpptes den 18 mars 2016 och uppmärksammades i flera bloggar och tidningar som en lovande start för ett relativt nybildat band.   

Den 20 november 2020 släppte bandet en ny singel, "Succuba", och meddelade samtidigt att de ingår i ett nytt samarbete tillsammans med skivbolaget Idle North för deras kommande album. Singelsläppet uppmärksammades i flera medier såsom Umeå X, P4 Västerbotten och RockNytt.

Medlemmar 
 Johan Andersson - Trummor, sång
 André Ekström - Elbas, sång 
 Tommy Töyrä - Elgitarr, sång 
 Anton Ekström - sång

Diskografi

EP 
 Electric Haze (2016)

Singlar 
 "Master & Slave" (2016)
 "Endlessly" (2016) (med låten (Shut Up) Shuffle and Deal)
 "Succuba" (2020)

Referenser

Musikgrupper bildade 2014
Svenska rockgrupper