kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Biljana Novović

Biljana Novović, tidigare Pavićević, född 12 maj 1988 i Titograd, nuvarande Podgorica, i Jugoslavien, är en montenegrinsk tidigare handbollsspelare. Hon var högerhänt och spelade som vänstersexa.

Klubblagskarriär 
2005 när hon var 17 år började hon spela för ŽRK Budućnost. Med den klubben vann hon Cupvinnarcupen i handboll 2006 och en gång till 2010. Hon spelade det mesta av sin karriär för ŽRK Budućnost i sin hemstad men säsongen 2010-2011 spelade hon för montenegrinska klubben ŽRK Biseri och året efter för makedonska klubben ŽRK Žito Prilep. 2012 återvände hon till ŽRK Budućnost och spelade där till hon avslutade karriären 2017 eller 2018. Hon var med och vann EHF Champions League 2015.

Landslagskarriär 
Hon mästerskapsdebuterade i Montenegros damlandslag i handboll vid EM 2012 och vann EM-guld i sin första turnering. Hon spelade sedan i VM 2013, EM 2014 och VM 2015 och hennes sista turnering blev OS 2016 i Rio utan större framgångar. Hon spelade 51 landskamper och gjorde 71 mål i landslaget.

Referenser 

Födda 1988
Levande personer
Kvinnor
Montenegrinska handbollsspelare
Europamästare i handboll
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2016 från Montenegro
Tävlande i handboll vid olympiska sommarspelen 2016
Personer från Podgorica
Spelare i ŽRK Budućnost
Montenegrinska idrottare under 2000-talet
Päckos Helmer Olsson

Päckos Helmer Olsson, född den 2 juli 1905 i Bingsjö, Dalarna, död där den 28 februari 1985, var en svensk bonde och fiolspelman tillika riksspelman.

Biografi 
Päckos Helmer var son till storspelmannen Päckos Olof Olsson (1869–1952), som hade lärt sig spela av sin släkting Pekkos Per, liksom av många andra spelmän i Bingsjö.

Päckos Helmer var känd som en duktig dansspelman, som ofta engagerades till spelningar i trakten. Spelkamraterna inkluderar Påhl Olle från Rättvik, dragspelaren Elis Sik från Dalstuga, och grannen Jonas Svedberg.

Päckos Helmer erövrade riksspelmansmärket i silver 1948 och tilldelades Zornmärket i guld 1979.

Diskografi 
 1971 - Låtar från Bingsjö. SR Records RELP 1125 (4 låtar). Återutgivna 1996 på Caprice CAP 22044

 1993 - Föregångare. MNW CD 241 (2 låtar). Återutgivna 2003 på Hurv KRCD 34

 2017 - Päckos Helmer spelar Bingsjölåtar i tradition efter Päckos Olle. Reidar Hammarsten HELM001 (26 låtar)

Referenser

Källor 
 Hammarsten, Reidar: Texthäfte till CD https://smdb.kb.se/catalog/id/003785146

Noter 

Födda 1905
Avlidna 1985
Män
Svenska fiolspelmän
Dalaspelmän
Personer från Rättviks socken
Riksspelmän
Hättorps bruk

Hättorps bruk är ett före detta järnbruk som ligger i Hättorp, söder om Tjällmo i Motala kommun (Tjällmo socken) i Östergötland.

Historia 
Hättorps bruk var beläget i Tjällmo socken i Finspånga läns härad. Redan långt tillbaka har det vid Hättorp funnits en kniphammare, vilken ska ha varit belägen, där kvarnen ännu står. Kniphammaren flyttades 1695 och byggdes upp på platsen där den sedermera stångjärnshammaren anlades. Denna kniphammare kom senare att avvecklas. Stångjärnshammaren anlades av Carl Carlsson Tisell. Han fick den 10 februari 1743 privilegium att smida 300 skeppund per år. På 1750-talet bestod bruket av en hammare och två härdar. Den 7 mars 1799 fick bruket ytterligare ett privilegium.

1800-talet 
År 1810 fanns på bruket två stångjärnshammare med fyra härdar samt 1010 skeppund stångjärnssmide, varav en del frälsesmide. År 1828 fanns endast tre härdar. Två härdar avvecklades 1848. År 1859 fanns på bruket en härd och en hammare med 613,5 skeppund (privilegierat smide). Under 1870-talet bestod bruket av två Franche-Comté-härdar med två räckhammare och en smälthammare. År 1874 byggdes en manufakturhammare och en spikhammare.

Brukspatroner 
Karl Karlsson Tisell
Nils Fredrik Tisell

Referenser 

Svenska järnbruk
Bruk i Östergötland
Företag i Motala kommun
Daniella González

Jackeline Ana Daniella González Marroquin, född 10 juli 2003, är en guatemalansk taekwondoutövare.

Karriär
I juni 2021 tog González brons i 49 kg-klassen vid Panamerikanska mästerskapen i Cancún. I maj 2022 tog hon återigen brons i 49 kg-klassen vid Panamerikanska mästerskapen i Punta Cana.

Källor
Daniella González på TaekwondoData.com

Noter

Guatemalanska taekwondoutövare
Medaljörer vid Panamerikanska mästerskapen i taekwondo
Födda 2003
Levande personer
Kvinnor
Personer i Guatemala under 2000-talet
Wycomb and Chadwell

Wycomb and Chadwell var en civil parish 1866–1936 när det uppgick i Scalford i grevskapet Leicestershire i England. Civil parish var belägen 10 km från Ashby-de-la-Zouch och hade  invånare år 1931.

Referenser 

Tidigare civil parishes i Leicestershire
North Evington

North Evington är en stadsdel i Leicester, i distriktet Leicester, i grevskapet Leicestershire i England. Stadsdelen hade  invånare år 2021. North Evington var en civil parish 1892–1896 när blev den en del av Leicester. Civil parish hade  invånare år 1891.

Referenser

Externa länkar 

Orter i Leicestershire
Tidigare civil parishes i Leicestershire
Leicester
Maria Rye

Maria Susan Rye, född 31 mars 1829 i London, död 12 november 1903, var en brittisk aktivist och filantrop.

Rye, som var medlem av Langham Place Group, verkade inom Society for Promoting the Employment of Women och från 1862, tillsammans med Janet Lewin, Female Middle Class Emigration Society. Då medlemmarna i dessa organisationer blev allt mer inriktade på att verka för kvinnlig rösträtt, kom hon i stället att rikta sitt intresse mot fattiga barn. Hon medverkade 1891 i grundandet av Church of England Waifs and Strays Society (numera The Children's Society), i vilket hon verkade till pensioneringen.

Referenser 

Brittiska feminister
Brittiska filantroper
Födda 1829
Avlidna 1903
Kvinnor
Personer från London
Filantroper under 1800-talet
Knight Thorpe

Knight Thorpe var en civil parish 1866–1902 när det uppgick i Loughborough i grevskapet Leicestershire i England. Civil parish hade  invånare år 1901.

Referenser 

Tidigare civil parishes i Leicestershire
Misterton, Leicestershire

Misterton är en by i civil parish Misterton with Walcote, i distriktet Harborough, i grevskapet Leicestershire i England. Byn är belägen 20 km från Leicester. Byn nämndes i Domedagsboken (Domesday Book) år 1086, och kallades då Menstre/Minis/Minstretone.

Referenser

Externa länkar 

Orter i Leicestershire
Domesday Book
Vladimir Kirpitjnikov

Vladimir Vasiljevitj Kirpitjnikov (), född 7 juli 1903 i Simbirsk, Kejsardömet Ryssland, död 10 oktober 1950 i Moskva, Sovjetunionen, var en sovjetisk generalmajor. Under andra världskriget tjänstgjorde han i Röda armén som befälhavare för 43:e gevärsdivisionen. Han var den ende sovjetiske generalen som tillfångatogs av finska armén. Efter andra världskrigets slut återkom Kirpitjnikov till Sovjetunionen. Han greps då av SMERSJ och ställdes så småningom inför rätta för högförräderi. År 1950 dömdes han till döden och avrättades genom arkebusering.

Biografi 

Kirpitjnikov avlade officersexamen vid Uljanovska infanterihögskolan år 1925 och tjänstgjorde först som plutonchef och senare som major. Mellan 1937 och 1938 stred Kirpitjnikov i spanska inbördeskriget som stabschef där han senare tilldelades Röda stjärnans orden för sitt deltagande i kriget. År 1939 blev Kirpitjnikov befordrad till överste vid 11:e gevärsdivisionen. Senare samma år utnämndes han till befälhavare för 43:e gevärsdivisionen som han anförde under vinterkriget. Kirpitjnikov tilldelades Röda fanans orden för sitt befäl över divisionen.

Kirpitjnikov utnämndes 1940 till generalmajor för sina insatser under kriget.

I samband med fortsättningskriget tog Kirpitjnikov åter tjänst vid 43:e gevärsdivisionen. Den 1 september 1941 efter slaget vid Porlampi blev Kirpitjnikov tillfångatagen av finska trupper under befäl av general Lennart Oesch. Kirpitjnikov fördes till högkvarteret i S:t Michel där de använde bilder på honom för propaganda. I december samma år blev han överförd till Sotavankileiri I (Fångläger nr 1) i Kjulo. Efter andra världskriget studerade Kirpitjnikov vid Frunzeakademien.

Några år efter krigets slut återkom Kirpitjnikov till Sovjetunionen, där han greps av SMERSJ och sedermera åtalades för högförräderi och konspiration mot staten. År 1950 ställdes han inför rätta och dömdes till döden. Två dagar därpå avrättades han genom arkebusering.

Galleri

Källor

Externa länkar 

Kommunister
Personer i Sovjetunionen under andra världskriget
Sovjetiska politiker
Bolsjeviker
Födda 1903
Avlidna 1950
Män
Sovjetiska generalmajorer
Personer som blivit avrättade genom arkebusering
Personer från Uljanovsk
Skönnarbo bruk

Skönnarbo bruk är ett före detta järnbruk i Motala kommun (Tjällmo socken), Östergötland.

Historik
Skönnarbo bruk var ett bruk i Tjällmo socken, Finspånga läns härad. Bruket grundades 1705 då borgmästaren Carl Johansson i Norrköping anlade en stångjärnshammare på Skönnarbo. Johansson ägde sedan tidigare Folkströms bruk. Skönnarbo bruk fick sitt första privilegium 7 december 1705. Vid Johanssons död 1707, ärvde barnen hans egendomar. På 1760-talet utlöste Carl Wingeflycht och Fredrik Lagersvärd, de övriga delägarna. När Wingeflycht avled 1772 blev Lagersvärd ensam ägare till Skönnarbo och Folkströms bruk. Folkströms bruk sålde han senare till brukspatron Carl Daniel Burén. Under Lagersvärds tid anlades en stångjärnssmedja och kvarn, den fick namnet Kristinefors efter hans fru. År 1793 sålde han bruket till vice talmannen Per Persson från Wassland i Nora bergslag. År 1873 såldes bruket till Haddebo bruksbolag för 450 000 kronor.

Brukspatroner
1705–1707: Carl Johansson

Referenser

Noter 

Svenska järnbruk
Bruk i Östergötland
Företag i Motala kommun
Jessie Boucherett

Emilia Jessie Boucherett, född i november 1825 i North Willingham, Lincolnshire, död 18 oktober 1905, var en brittisk feminist.

Boucherett erbjöd sig 1859 att bli medarbetare i English Woman's Journal. Hon blev medlem i Langham Place Group och grundade, tillsammans med Barbara Bodichon och Adelaide Anne Procter, Society for Promoting the Employment of Women. Hon var även medlem av Kensington Society och av den första kommittén för kvinnlig rösträtt, vilken bildades 1866 i syfte att petitionera till Storbritanniens parlament i frågan. Hon var redaktör för The Englishwoman's Review 1866–1871 och samarbetade med Helen Blackburn i The Condition of Working Women (1896).

Referenser 

Brittiska feminister
Brittiska redaktörer
Födda 1825
Avlidna 1905
Kvinnor
Personer från Lincolnshire
Danvikstrand

Danvikstrand är ett strandparti utmed Saltsjön och bostadsområde mellan Saltsjökvarn och Danvikshem i Nacka kommun.

I bostadsområdet ingår fem hus: Ett avrundat punkthus närmare Danvikshem, två hus närmare kajen och två hus närmare Västra Finnbodavägen.

Bostadsområdet uppfördes av JM. De ritades av Cinnober Arkitekter (idag Mondo Arkitekter). Husen blev inflyttningsklara 2004–2006.

Referenser 

Sicklaön
Lizette Salas

Lizette Salas, född 9 november 1998, är en amerikansk taekwondoutövare.

Karriär
I maj 2022 tog Salas brons i 49 kg-klassen vid Panamerikanska mästerskapen i Punta Cana. I november 2022 tävlade hon i 49 kg-klassen vid VM i Guadalajara. Salas besegrade japanska Ruka Kishida i 32-delsfinalen men blev utslagen i sextondelsfinalen av brittiska Maddison Moore.

Källor
Lizette Salas på TaekwondoData.com

Noter

Amerikanska taekwondoutövare
Medaljörer vid Panamerikanska mästerskapen i taekwondo
Födda 1998
Levande personer
Kvinnor
Amerikanska idrottare under 2000-talet
Iljusjin Il-112

Iljusjin Il-112 är ett tvåmotorigt ryskt turbopropflygplan, som utvecklats av Iljusjins konstruktionsbyrå i första hand för Rysslands flygvapens behov av en flygplanstyp för att ersätta Antonov An-26 och Antonov An-32. 

Flygplanet kräver en landningsbana på 1.200 meter och är avsett att användas också på en icke permanentad start- och landningsbana.

Ilyusjin Il-112 lastar fem ton och tar 50 passagerare, alternativt 26 fullt utrustade soldater inom Rysslands luftanfallsstyrkor.

Utvecklingsarbetet
Utvecklingsarbetet påbörjades 1994 för att bygga en ersättare till Antonov An-26. Kontrakt för utvecklingen lades i april 2003.   
Projektmedlen tog slut 2010, varefter försvarsministeriet sade upp utvecklingskontraktet och i stället 2011 köpte sju Antonov An-140T från Aviakor i Samara i Ryssland. 

Utvecklingsarbetet återupptogs i augusti 2013 och i november samma år tecknades ett nytt utvecklingskontrakt med försvarsministeriet.

I januari 2018 visades den första prototypen på Voronezh Aircraft Plant i Voronezj.

Flygkrasch och avbrytande av utveckling
I juli 2021 uppgav försvarsministeriet att den ryska staten planerade att köpa uppemot 200 Il-112 i den militära versionen Il-112V för Rysslands flygvapen, Rysslands nationalgarde, Federala säkerhetstjänsten och Ryska federationens katastrofministerium.

Den dittills enda tillverkade prototypen totalförstördes i en flygolycka den 17 augusti 2021 efter att ha startat från militärflygbasen i Kubinka, 60 kilometer sydväst om Moskva och att den ena motorn tagit eld.

Tillverkningen avbröts av de två ytterligare exemplar, som pågick hösten 2021 för leverans till Rysslands flygvapen. En diskussion fördes 2022 om ett alternativ, nämligen att försörja flygvapnet genom att tillverka en ny variant av den tunga helikoptertypen Mil Mi-26.

Källor
Ilyushin Il-112 – Tactical transport aircraft på www.military-today.com
UAC sees export prospect for Il-112V transport i Flight International, odaterad (mellan mars och augusti 2021)

Noter

Externa länklar

Transportflygplan
Ingå hamn

Ingå hamn är en finländsk hamn vid Finska viken i Joddböle, 3,5 kilometer sydväst om orten Ingå i Ingå kommun i Nyland.

Hamnen ligger i ett skyddat läge vid Norrfjärden, dit den 36,8 kilometer långa och 13 meter djupa inseglingsfarleden Ingå farled leder från öppna havet söder om fyren Häststen. Hamnen är öppen året om, och farleden är isfri nästan hela året. Farleden tillåter fartyg på 70.000 dödviktston av Panamax-typ. Hamnen har två kajlägen på den västra (Fortum-) sidan, med djupen 13 respektive 10 meter, samt en U-formad hamnbassäng med två kajlägen på den östra sidan, med 7,8 respektive 7,5 meters djup. Hamnen är specialiserad på att hantera och lagra torra bulkvaror. 

I hamnens omedelbara närhet har stenkrossföretaget Rudus Oy en täkt nära stranden. Den resulterade plattmarken används för utvidgning av hamnområdet. Något innanför hamnen finns en tidigare stor torvtäkt.

Strax öster om hamnen ligger Ingå fiskhamn.

Ingå hamn drivs av det privatägda Inkoo Shipping Oy, som också äger den östra delen av hamnen, medan Fortum äger den västra delen.

Historik

Ägaren till Lojo Kalkverk Ab, Petter Forsström, identifierade 1942 en bra hamnplats utanför Ingå och bildade Ingå Storhamn Ab för att bygga en hamn för kolimport för kalkbrukets behov. Anläggningen av en hamn kom då inte igång på grund av Fortsättningskriget och den ansträngda finländska efterkrigsekonomin. Hamnen anlades slutligen i slutet av 1950-talet för att invigas 1962. 

Hamnen användes till en början mest för kalk och gips för kalkbruket. Senare blev den en viktig importhamn för kol till det 1974–1978 anlagda Fortum-ägda Ingå kolkraftverk, fram till att dess drift upphörde omkring 2014. Under senare år har den årliga fraktmängden legat på ungefär en miljon ton gods.

Flytande naturgasterminal
Från december 2022 används en av kajerna i den tidigare Fortums hamn för fast förankring av den flytande LNG-terminalen FSRU Exemplar, som Gasgrid Finland hyrt för en tioårsperiod av amerikanska Excelerate Energy. Naturgasledningen Balticconnector mellan Finland och Estland har sin norra landningsplats 1,5 kilometer från Ingå hamn, och naturgasen från FSRU Exemplar ansluter i närheten till det finländska stamnätet för att distribueras både i södra Finland och i Baltikum.

Källor

Noter

Hamnar i Finland
Ingå
Valfrid Södergren

Axel Valfrid Södergren, född 22 augusti 1848 i By socken, Kopparbergs län, död 21 januari 1926 i Lerums församling, Älvsborgs län, var en svensk tidningsman.

Valfrid Södergren var son till köpmannen Per Erik Södergren och Sofia Wilhelmina Sörman. Efter mogenhetsexamen i Västerås 1867 studerade han vid Uppsala universitet 1868–1875 men utan examen. Han ägnade sig därefter åt lärarverksamhet, grundade 1876 samskolan i Lysekil och undervisade 1877–1879 vid Göteborgs realgymnasium. 1878–1883 var han chef för utrikesavdelningen vid Göteborgs Handels- och Sjöfartstidning. 1884 grundade han en egen tidning, Göteborgs Nyheter, som dock lades ned redan följande år. Efter att 1885–1890 ha tillhört Stockholms Dagblads redaktion kallades Södergren 1890 av brukspatron Carl Ekman och fabrikör Carl Swartz att sätta upp och leda den nya tidningen Östergötlands Dagblad, 1890–1895 utgiven i Linköping och därefter i Norrköping. Tanken var att tidningen skulle bli ett organ för upphovsmännens center- och frihandelsvänliga åsikter. Med tiden blev dock den moderata, efter tiden högerorienterade kurs, som tidningen styrde in på för mycket för den liberale Södergren. Han accepterade i stället ett erbjudande att bli chefredaktör för Göteborgs-Posten, som under hans ledning 1896–1904 inledde sin liberala period. Från 1905 ägnade sig Södergren åt affärsverksamhet och en omfattande publicistik i ekonomiska frågor. Han var 1905–1918 ägare och utgivare av veckotidskriften Affärsvärlden samt skrev till sin bortgång ekonomiska veckoöversikter till i genomsnitt 35 landsortstidningar.

Källor 
 

Svenska chefredaktörer
Svenska journalister under 1800-talet
Svenska journalister under 1900-talet
Personer från By socken, Dalarna
Födda 1848
Avlidna 1926
Män
Gustaf Johansson (fotbollsspelare)

Gustaf "Bananen" Johansson, även kallad "Tjalle Banan" eller bara "Banan", född 2 maj 1893 i Undenäs socken, död 22 februari 1979, var en svensk fotbollsspelare (halvback) som spelade för Gais.

Johansson kom med i Gais A-lag redan 1911, och var med och tog SM-guld 1919 och 1922. Han gjorde två A-landskamper för Sverige.

Källor 

Svenska fotbollsspelare
Fotbollsspelare i Gais
Svenska mästare i fotboll
Svenska landslagsspelare i fotboll
Personer från Undenäs socken
Födda 1893
Avlidna 1979
Män
Svenska idrottare under 1900-talet
Rustam Muradov

Rustam Usmanovitj Muradov (ryska: Руста́м Усма́нович Мура́дов), född 21 mars 1973 i byn Tjinar i distriktet Derbent, Dagestanska ASSR, Ryska Sovjetrepubliken, Sovietunionen, är en rysk arméofficer.

Rustam Muradov är etnisk tabasaran. Hans far föddes i Khanak i Tabasarandistriktet i Dagestan, men flyttade 1966 norrut till Tjinar, efter det att en jordbävning drabbat södra Dagestan 1966.

Yrkesbana 
Muradov fick militär utbildning på Kazan Suvorov militärskola i Kazan och inträdde i militär tjänst 1990. Han examinerades från Leningrads militärinstitut och från Ryska federationens militärakademi 1995. År 2015 utexaminerades han från Försvarsmaktens generalstabs militärakademi.

Mellan 2008 och 2015 hade han kommenderingar som chef för olika arméenheter och 2015–2017 hade han stabsarbete. År 2016 blev han Rysslands representant i den gemensamma rysk-ukrainska stilleståndsövervakningskommissionen i Donbas. År 2017 var han militärrådgivare i Syrien. Därefter var han bland annat biträdande chef för Södra militärdistriktet. 

Han blev generallöjtnant i februari 2020
och utsågs i november 2020 till chef för den ryska fredsbevarande styrkan i Nagorno-Karabakh, som efter vapenstilleståndet i november 2020, efter striderna 2020, skulle säkra Latjinkorridoren. 

Muradov ersatte som chef för Östra militärdistriktet den 7 oktober 2022 Aleksandr Tjajko, vilken lett det misslyckade ryska angreppet på Kiev i februari–mars 2022.

EU-sanktioner
Efter Rysslands invasion av Ukraina 2022 beslöt Europeiska Unionen i februari 2022 om sanktioner mot Rustam Muradov.

Källor
Denna artikel är delvis baserad på artikeln Rustam Muradov på engelskspråkiga Wikipedia.

Noter

Ryska generaler
Födda 1973
Levande personer
Män
Ryska militärer under 1900-talet
Ryska militärer under 2000-talet
Personer från Dagestan
Sonstorps bruk

Sonstorps bruk är ett före detta bruk i Finspångs kommun (Hällestads socken) i Östergötland.

Historia 
Sonstorps bruk var belägget vid Emmaån i Hällestads socken, Finspånga läns härad. Bruket nämns för första gången 2 mars 1580 i en överenskommelse med kung Johan III och dåvarande ägare. Den 18 mars 1715 flyttades en hammare till Holmsjön och kom att kallas Holmsjöfors. Holmsjöfors hammare ödelades 1782 och flyttades till Boxholms bruk. I konung Johans III:s brev från 1580 omnämnes även en masugn, tillverkningen i ugnen upphörde 1706 och den ödelades 27 juni 1719. Annastinefors manufakturverk vid Högsjön fick privilegium 1752 och bestod av en räckhammare, skärverk och två spikhamrar, samt fick ytterligare privilegier 1785. Den lades sedan ner och återupptogs i april 1839 enligt det gamla privilegiet för 1 kniphammare, och två spikhamrar mot nedläggande av det under 7 maj 1838 privilegierade Holmfors manufakturverk.

Se även
Sonstorps herrgård

Referenser

Externa länkar
Sonstorps Bruks

Svenska järnbruk
Bruk i Östergötland
Företag i Finspångs kommun
Viviane Tranquille

Viviane Tranquille, född 21 juli 1999, är en kanadensisk taekwondoutövare.

Karriär
I juli 2018 tog Tranquille brons i 49 kg-klassen vid Panamerikanska mästerskapen i Spokane. I maj 2022 tog hon silver i 49 kg-klassen vid Panamerikanska mästerskapen i Punta Cana efter att ha förlorat finalen mot mexikanska Daniela Souza. I november 2022 tävlade hon i 49 kg-klassen vid VM i Guadalajara. Tranquille besegrade svenska Indra Bodén i sextondelsfinalen men blev utslagen i åttondelsfinalen av thailändska Panipak Wongpattanakit.

Källor
Viviane Tranquille på TaekwondoData.com

Noter

Kanadensiska taekwondoutövare
Medaljörer vid Panamerikanska mästerskapen i taekwondo
Födda 1999
Levande personer
Kvinnor
Kanadensiska idrottare under 2000-talet
Helen Blackburn

Helen Blackburn, född 25 maj 1842 på Valentia Island, Kerry, död 11 januari 1903 i London, var en irländsk feminist.

Blackburn var sekreterare i National Society for Women's Suffrage 1874–1894 och redaktör för The Englishwoman's Review 1881–1890. Hon var även sekreterare i West of England Suffrage Society. Tillsammans med Jessie Boucherett skrev hon The Condition of the Working Women (1896) och, ensam och baserad på personliga erfarenheter, den tidigaste skildringen av den brittiska kvinnorörelsens historia, Woman's Suffrage: a Record of the Movement in the British Isles (1902).

Referenser 

Irländska feminister
Födda 1842
Avlidna 1903
Kvinnor
Personer från Kerry
Joddböle, Ingå

Joddböle är ett område sydväst om Ingå i Nyland i Finland, där Ingå hamn och Ingås fiskehamn är lokaliserade och där också det numera rivna Ingå kolkraftverk låg.

Historik
Ägaren till Lojo Kalkverk Ab, Petter Forsström, identifierade 1942 en bra hamnplats utanför Ingå och bildade Ingå Storhamn Ab för att bygga en hamn för kolimport för kalkbrukets behov. Anläggningen av en hamn kom då inte igång, på grund av Fortsättningskriget och den ansträngda finländska efterkrigsekonomin. Hamnen invigdes slutligen 1962. Till hamnen går en inseglingsfarled, som börjar söder om fyren Häststen och är 13 meter djup. 

Hamnen användes inledningsvis mest för kalk och gips för kalkbruket. Senare blev den en viktig importhamn för kol till det av Imatran Voima 1974–1978 uppförda kondenskraftverket Ingå kolkraftverk, fram till att dess drift upphörde omkring 2014. Kolkraftverket togs ur drift 2014 och revs slutligen 2020. 

Från december 2022 används en av kajerna i den tidigare kolhamnen för fast förankring av den flytande LNG-terminalen FSRU Exemplar, som Gasgrid Finland hyrt för en tioårsperiod. Naturgasledningen Balticconnector mellan Finland och Estland har sin norra landningsplats 1,5 kilometer från Ingå hamn, och naturgasen från FSRU Exemplar ansluter i närheten till den finländska stamnätet.

Industriområde
I hamnens omedelbara närhet har stenkrossföretaget Rudus Oy en täkt nära stranden. Den resulterade plattmarken används för utvidgning av hamnområdet. Något innanför hamnen finns en tidigare torvtäkt på Stormossen.

Källor
Brochyren Inkoo Shipping – Port of Inkoo på www.esitteemme.fi, läst den 21 december 2022
Ingå hamn ägs av två personer på svenska.yle.fi den 24 juli 2014

Noter

Externa länkar
''Joddböle III, Hamnen, detaljplaneändring, Ingå kommun den 19 september 2022

Ingå