kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Enmerkar och En-suhgir-ana

Enmerkar och En-suhgir-ana är en sumerisk berättelse och verkar vara uppföljaren till berättelsen Enmerkar och härskaren av Aratta. Den verkar vara del två i en berättelse på fyra delar om Enmerkar och hans son Lugalbanda (kungar av Uruk) samt deras konflikt med landet Aratta. I introduktionen namnges Arattas konung som En-suhgir-ana eller Ensuhkeshdanna. I introduktionen namnges även En-suhgir-anas chefsminister Ansigaria och Enmerkars chefsminister Namena-tuma. Staden Uruk beskrivs som "staden som reser sig från himmel till jord".

Efter introduktionen börjar historien med att En-suhgir-ana dikterar ett meddelande till sitt sändebud. Meddelandet skall till Uruk och utgörs av att En-suhgir-ana kräver att Uruk underkastar sig Aratta. Han skryter även om sin nära koppling till jordgudinnan Inanna som han menar är starkare än Enmerkars.

Sändebudet reser till Uruk och framför meddelandet. Enmerkar svarar med att skicka ett meddelande där han säger att Inanna bor i Uruks tempel tillsammans med honom och hon trivs så bra att hon inte kommer att resa till Aratta på fem till tio år. Han antyder även att han har en sexuell relation till henne genom att säga att "hon må inte vara någon andunge men hon skriker som en" När En-suhgir-ana får höra detta meddelande blir han förvirrad och känner sig nedslagen. Hans rådgivare ber honom att inte ge sig in i en konflikt med Uruk men En-suhgir-ana säger att han aldrig kommer buga för Enmerkar om Aratta så blir helt förstört.

Vid samma tillfälle kommer en trollkarl vid namn Urgirinuna till Aratta. Han är på flykt då hans hemland Hamazi förgjorts. Urgirinuna lovar chefsminister Ansigaria att han kan hjälpa Aratta att få Uruk att underkasta sig i utbyte mot betalning. Ansigaria går med på detta och betalar trollkarlen som sedan beger sig till Eresh, en stad som tillhör gudinnan Nisaba. Från Eresh börjar trollkarlen kasta en besvärjelse vilket gör att boskapen i Uruk insjuknar. 

Medan trollkarlen kastar sin besvärjelse blir han dock sedd av två boskapsskötare vid namn Mashgula och Uredina. Dessa förstår vad han gör och ber till solguden Utu att stoppa trollkarlen. Utu skickar en lokal trollkvinna som kallas "visa Sagburu" för att stoppa trollkarlen och de båda utför en magisk duell där Urgirinuna varje gång han slänger ett fiskägg i vattnet framkallar olika djur. Sagburu kontrar dock med att göra på samma sätt och för varje djur Urgirinuna framkallar själv framkalla ett rovdjur som äter djuret. Urgirinuna erkänner sig till slut besegrad och ber för sitt liv men Sagburu slänger honom i Euphratesfloden där han drunknar. 

När En-suhgir-ana får reda på det hela blir han rädd för att Enmerkar kommer invadera hans land som hämnd och han underkastar sig därmed Uruk. 

Texten har en fortsättning men den är för skadad för att kunna tydas. Liksom de andra texterna saknas stycken i berättelsen vilket gör det svårt att följa med i historien.

Referenser

Sumerisk mytologi
Lugalbanda i bergsgrottan

Lugalbanda i bergsgrottan, eller "Lugalbanda i vildmarken" som den även kallas, är en sumerisk historia som verkar tillhöra berättelserna om Enmerkar, kung av Uruk och hans konflikt med Aratta. 

Berättelsen anses utgöra del tre av fyra och följs av Lugalbanda och Anzu-fågeln. Berättelsen handlar om händelser om "skedde för länge sedan" och den tros ha skapats cirka 2000 år f.Kr. Lertavlor med berättelsen har återfunnits i södra Irak och framförallt kring utgrävningarna av staden Nippur. De tros ha varit en del av studielitteraturen vid sumeriska skriftskolor under den äldre Babylonska eran (2000 till 1700 år f.Kr.).

Sammanfattning 
Kung Enmerkar av Uruk vill erövra Aratta och samlar ihop sin arme. Han beger sig i dess spets mot Aratta som beskrivs som "liggande i det östra höglandet". Bland soldaterna finns Lugalbanda som under resans gång blir mycket sjuk och därmed lämnas av sina bröder i en bergsgrotta för att dö, de ger honom dock lite mat och dryck om det skulle visa sig att han skulle bli bättre. Lugalbanda ligger sjuk i grottan i två dagar och ber under tiden till guden Shamash, gudinnan Inanna och guden Nanna, och dessa helar honom till slut från hans sjukdom. Några dagar senare vandrar Lugalbanda i vildmarken och lyckas fånga en vild tjur samt två vildgetter och lägger sig sedan för att sova. I sömnen får han en dröm som säger åt honom att offra djuren till gudarna och när han vaknar så gör han det. 

Resten av texten är i för dåligt skick för att tyda och de rester som finns är svåra att förstå. De verkar dock antyda att gudarna trots sin godhet och helande kraft har en mörkare sida.

Övrigt 
Enligt Sumeriska kungalistan skall Lugalbanda ha varit Enmerkars son. I historierna om Lugalbanda framgår detta dock inte. I berättelserna verkar han enbart ha varit en krigare under Enmerkar.

Referenser

Sumerisk mytologi
Kunie Shishikura

Setsuko Yosjida, född 13 juli 1946 i Chiba, var en japansk volleybollspelare.
Shishikura blev olympisk silvermedaljör i volleyboll vid sommarspelen 1968 i Mexico City.

Källor 

Japanska volleybollspelare
Japanska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1968
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1968 från Japan
Tävlande i volleyboll vid olympiska sommarspelen 1968
Födda 1946
Avlidna 1998
Kvinnor
Volleybollspelare i Hitachi Belle Fille
Lugalbanda och Anzu-fågeln

Lugalbanda och Anzu-fågeln är del två i berättelsen om Lugalbanda och anses även utgöra den sista och fjärde delen i historien om Enmerkar, kung av Uruks konflikt med landet Aratta. Den första delen av Lugalbandaberättelsen är "Lugalbanda i bergsgrottan".

Sammanfattning 
Berättelsen verkar ta vid i slutet på första berättelsen och börjar med Lugalbanda som vandrar ensam i vildmarken. Under sin vandring hittar han en unge till den gigantiske Anzu-fågeln som beskrivs som en örn med ett lejons huvud. Lugalbanda bestämmer sig för att mata ungen och när Anzu-fågeln återvänder blir den först förtvivlad över att ungen inte svarar på dess rop men när den inser vad som har hänt och att Lugalbanda delat sin mat med ungen blir den väldigt nöjd. Som tack för Lugalbandas vänlighet ger Anzy-fågeln honom förmågan att färdas snabbare än något annat djur och tack vare detta kan Lugalbanda återvända till sina kamrater i Enmerkars arme. När Lugalbanda återvänder till armén är den i färd med att belägra staden Aratta. Enmerkar har dock problem och trots att han belägrat staden i ett år har han ej nått någon framgång. Enmerkar beslutar att han behöver gudinnan Inannas råd då hon tidigare hjälpt honom att beskydda Uruk mot Martufolken genom att uppföra en mur i öknen. Problemet är att Inanna är i Uruk och avståndet dit är stort. Lugalbanda anger sig som frivillig att bege sig till Uruk och be om Inannas hjälp åt Enmerkar och genom den superkraft han fått av Anzu-fågeln lyckas han färdas hela vägen på en dag. Väl i Uruk samtalar han med Inanna och hon berättar för honom att Enmerkar måste avleda det vatten som föder Aratta för att besegra staden, Enmerkar måste sedan efter sin seger riva ned staden sten för sten och återuppbygga den på en ny plats. Om han gör detta kommer staden för alltid att vara hans.

Referenser

Sumerisk mytologi
UUA

UUA kan avse:
UUA – en modell för hur arbetsplatser blir mer inkluderande och får ökad tillgänglighet, se Universell utformning av arbetsplatser
FC Emmen

FC Emmen, bildad 21 augusti 1926, är en nederländsk fotbollsklubb från Emmen. Hemmamatcherna spelas på De Oude Meerdijk. 

FC Emmen spelar i Eerste Divisie, den näst högsta divisionen inom nederländsk fotboll.

Placering senaste säsonger

Spelare

Spelartrupp

Källor

Externa länkar
 Officiell webbplats 

Emnen
Fortuna Sittard

Fortuna Sittard, bildad 1 juli 1968, är en nederländsk fotbollsklubb från Sittard. Hemmamatcherna spelas på Fortuna Sittard Stadion. 

Fortuna Sittard spelar i nederländska Eredivisie.

Placering senaste säsonger

Spelartrupp

Källor

Externa länkar
 Officiell webbplats 

Fotbollsklubbar i Nederländerna
Rauno Lehtinen

Rauno Väinämö Lehtinen, född 7 april 1932 i Tammerfors, död 1 maj 2006 i Helsingfors, var en finländsk kapellmästare och schlagerkompositör.

Lehtinen var under en tid att vara Finlands mest kända schlagerkompositör utomlands, och var även en av 1960- och 1970-talens centrala arrangörer och kompositörer inom finländsk schlager. Han skrev bland annat jenkan Letkis-Letkiss (1964) ursprungligen i ståltrådsutförande, men som i  orkesterledaren och pianisten Ronnie Krancks (1931–2014) mer jazzmässigt arrangerade version blev en internationell framgång. Lehtinen skrev även låten Tom tom tom, vilken framfördes av Marion Rung och kom på sjätte plats i Eurovision Song Contest 1973, den dittills främsta finländska prestationen i denna tävling. Han tilldelades Pro Finlandia-medaljen 2000.

Källor

Noter 

Finländska låtskrivare
Mottagare av Pro Finlandia-medaljen
Födda 1932
Avlidna 2006
Män
Hylior

Hylior (Hyliidae) är en nyligen urskild familj av ordningen tättingar. Den består enbart av de två mycket små afrikanska arterna grön hylia (Hylia prasina) och meshylia (Pholidornis rushiae). Arterna har länge, tillsammans och var för sig, vållat taxonomer huvudbry. Sentida genetiska studier visar dock att de dels är varandras närmaste släktingar och tillhör en egen utvecklingslinje, dels att de är närmast släkt med cettisångare, stjärtmesar och lövsångare. De placeras därför numera i en egen familj, Hyliidae.

Noter

Fågelfamiljer
Läyliäinen

Läyliäinen är en tätort () i Loppis kommun i landskapet Egentliga Tavastland i Finland. Vid tätortsavgränsningen den 31 december 2021 hade Läyliäinen 815 invånare och omfattade en landareal av 3,10 kvadratkilometer.

Orten ligger cirka 10,5 kilometer söder om Loppis kyrkoby. Ortens centrum var tidigare känt som Talvio.

Referenser 

Tätorter i Finland
Loppi
Berit Müllerström

Berit Müllerström, född 2 mars 1958, är en svensk fackföreningsledare som var andre vice ordförande för Landsorganisationen (LO) från 2016 till 2020. Hon startade sin fackliga resa när hon arbetade som vårdbiträde. Hon har tidigare varit kanslichef för Kommunalarbetareförbundet. Några av hennes nuvarande politikområden på LO är facklig organisering, ungdomsfrågor och integration.

Referenser

Kvinnor
Födda 1958
Levande personer
Personer inom svensk fackföreningsrörelse
Littorio-klass

Littorio-klass (ibland benämnd Vittorio Veneto-klass) var en klass av slagskepp i kungliga italienska flottan (Regia Marina). Klassen bestod av fyra fartyg: Littorio, Vittorio Veneto, Roma, och Impero, varav det sistnämnda aldrig färdigställdes. De fullbordade slagskeppen byggdes mellan 1934 och 1942 och var de kraftfullaste artillerifartygen som Italien disponerade över. 

Littorio och Vittorio Veneto var färdiga att tas i bruk lagom till Italiens inträde i andra världskriget, och kom att bilda stommen i den italienska slagflottan. Efter Italiens kapitulation i september 1943 avgick fartygen mot Malta, men anfölls på vägen av tyskt bombflyg. I den följande striden sänktes Roma, medan Littorio (nu omdöpt till Italia) och Vittorio Veneto lyckades nå ön utan större skador. Efter krigsslutet 1945 överlämnades de två kvarvarande fartygen till USA och Storbritannien som krigsskadestånd. Italia och Vittorio Veneto skrotades åren 1952-1954, medan Imperos ännu ofullständiga skrov bogserades till Venedig, där det senare höggs upp.

Referenser

Tryckta källor 
 Slagskepp under andra världskriget: fartygen, beväpningen och sjöslagen, Balakin, Dasjian, Patianin, Tokarev & Tjausov s. 61-67.

Webbkällor 
 www.navypedia.org: VITTORIO VENETO battleships (1940-1942) (på engelska)

Slagskeppsklasser
Italienska slagskepp under andra världskriget
M31-RV

M31-RV är en luminös röd nova i stjärnbilden Andromeda som hade sitt utbrott 1988, vilket liknade det utbrott som V838 Monocerotis hade 2002. Under utbrottet uppnådde både V838 Monocerotis och M31-RV en maximal absolut magnitud på -9,8.

Under 2006 observerades området kring M31-RV med hjälp av rymdteleskopet Hubble, men endast röda jättar noterades. Man tror att stjärnan efter utbrottet antingen blev för liten för Hubble att se, eller att stjärnan är en följeslagare till en av de röda jättarna, eller att stjärnan själv är en av dessa röda jättar. M31-RV nådde en topp i skenbar magnitud av 17 enheter innan den snabbt bleknade och uppvisade stoftbildning. Den mest troliga förklaringen är att sådana utbrott inträffar under stjärnfusioner.

Se även 
 Variabel stjärna
 V838 Monocerotis

Referenser

Noter

Externa länkar
The Hubble Heritage Project — Information och bilder, läst 10 augusti 2006. 
Hubble's Latest Views of Light Echo from Star V838 Monocerotis – Pressmeddelande från Space Telescope Science Institute 26 oktober 2006. 
NASA Astronomy Picture of the Day den 3 oktober 2002. Fotografier tagna av Lisa Crause med ett 1-meters teleskop vid South African Astronomical Observatory. 

Stjärnbilden Andromeda
Luminösa röda novor
Röda superjättar
Dubbelstjärnor
Astronomiska händelser
5181 SURF

5181 SURF eller 1989 GO är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes 7 april 1989 av den amerikanske astronomen Eleanor F. Helin vid Palomar-observatoriet. Den är uppkallad efter Summer Undergraduate Research Fellowship vid Caltech.

Asteroiden har en diameter på ungefär 6 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Nysa.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Nysa-asteroider
Astronomiska upptäckter av EF Helin
Astronomiska upptäckter 1989
Be-Bo

Be-Bo var den första svensktillverkade enmansmotorsågen och tillverkades av AB Bergborrmaskiner i samarbete med Göteborgs Lättmetallgjuteri AB. Den konstruerades av Gustaf Holm & Co AB. Sågen kom ut på marknaden 1949 och vägde 20 kg. Svärdet gick att vinkla för fällning och kapning. Be-Bo blev en stor framgång på den svenska marknaden och när de båda företagen senare gick samman tog de ett namn som syftade på deras lyckade samarbete, kort och gott, AB Partner.

Referenser

Motorsågar
5182 Bray

5182 Bray eller 1989 NE är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes 1 juli 1989 av den amerikanske astronomen Eleanor F. Helin vid Palomar-observatoriet. Den är uppkallad efter Olin D. Bray, en vän till upptäckaren.

Asteroiden har en diameter på ungefär 9 kilometer.

Referenser 
 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av EF Helin
Astronomiska upptäckter 1989
5183 Robyn

5183 Robyn eller 1990 OA1 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes 22 juli 1990 av den amerikanske astronomen Eleanor F. Helin vid Palomar-observatoriet. Den är uppkallad efter Laurie Robyn Ernst Yeomans.

Asteroiden har en diameter på ungefär 9 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Maria.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Maria-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av EF Helin
Astronomiska upptäckter 1990
37 Tauri

37 Tauri, som är stjärnans Flamsteed-beteckning, är en ensam stjärna belägen i den mellersta delen av stjärnbilden Oxen, som också har Bayer-beteckningen A1 Tauri. Den har en  skenbar magnitud på ca 4,36 och är svagt synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 17,4 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 187 ljusår (ca 57 parsek) från solen. Den rör sig bort från solen med en heliocentrisk radialhastighet av ca 9,5 km/s.

Egenskaper
37 Tauri är en orange till gul jättestjärna av spektralklass K0 III-IIIb, som tillhör röda klumpen och genererar energi genom termonukleär fusion av helium i dess kärna. Den har en massa som är ca 2 solmassor, en radie som är ca 10 solradier och utsänder ca 60 gånger mera energi än solen från dess fotosfär vid en effektiv temperatur på ca 4 700 K.

37 Tauri har en visuell följeslagare av magnitud 10,01 med en vinkelseparation av 134,30 bågsekunder vid en positionsvinkel på 138,6° år 2003.

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/19038/37tauri.
 http://stars.astro.illinois.edu/sow/37tau.html

Stjärnbilden Oxen
Flamsteedobjekt
HR-objekt
HD-objekt
Bayerobjekt
Orangea jättar
Andrea Doria-klass

Andrea Doria-klass kan avse tre olika italienska fartygsklasser:
Andrea Doria-klass (slagskepp) – en klass slagskepp (1915–1953).
Andrea Doria-klass (kryssare) – en klass helikopterkryssare (1964–1992).
Andrea Doria-klass (jagare) – Italiens beteckning på Horizon-klassen (2005–).
45 Tauri

45 Tauri är en gulvit stjärna i huvudserien i Oxens stjärnbild.

45 Tau har visuell magnitud +5,70 och befinner sig på ett avstånd av ungefär 120 ljusår.

Referenser 

Stjärnbilden Oxen 
Huvudseriestjärnor klass F
Flamsteedobjekt
HR-objekt
HD-objekt
7,5 cm KwK 42

7,5 cm KwK 42 L / 70 (från 7,5 cm Kampfwagenkanone 42 L / 70) var en tysk 7,5 cm stridsvagnskanon utvecklad och byggd av Rheinmetall-Borsig AG i Unterlüß under andra världskriget. Kanonen användes för att utrusta Panther-stridsvagnen och två varianter av Jagdpanzer IV  pansarvärnskanonvagn. När den monterades på en pansarvärnskanonvagn betecknades den som "7,5 cm Panzerabwehrkanone 42" (7,5 cm Pak 42) pansarvärnskanon. Även om kanonen ersatte den tidigare 7,5 cm KwK 40 så behöll den samma kaliber men med ett betydlig längre eldrör för att uppnå högre mynningshastigheter. 7,5 cm KwK 42 använde i stort sett samma projektiler som användes i 7,5 cm KwK 40 men det högre gastrycket i eldröret krävde att projektilerna modifierades och fick dubbla 17 mm breda gördlar jämfört med tidigare bara en enkel gördel, gördlarnas uppgift var att greppa i eldrörets räffling och täta av gastrycket från drivladdningen.

Referenser

Noter

Tryckta källor    
 

Tyskt artilleri under andra världskriget
Rheinmetall
46 Tauri

46 Tauri är en gulvit stjärna i huvudserien i Oxens stjärnbild.

46 Tau har visuell magnitud +5,29 och befinner sig på ett avstånd av ungefär 120 ljusår.

Referenser 

Stjärnbilden Oxen 
Huvudseriestjärnor klass F
Dubbelstjärnor
Flamsteedobjekt
HR-objekt
HD-objekt
Förstärkarkartläggning

Förstärkartkartläggning är flera olika tillvägagångssätt inom tillämpad beteendeanalys som syftar till att identifiera en individs positiva förstärkare. Ett tillvägagångssätt att identifiera förstärkare är en slags experimentell design där individen systematiskt presenteras för olika förstärkare varpå individens grad av intresse eller närmande till förstärkarna undersöks och jämförs. Förstärkarkartläggning kan också ske i intervjuform. Genom att veta vilka positiva förstärkare som individen reagerar på så kan den som håller i insatsen öka individens underskottsbeteenden.

Referenser

Beteendeanalys
47 Tauri

47 Tauri, som är stjärnans Flamsteed-beteckning, är en dubbelstjärna belägen i den södra delen av stjärnbilden Oxen. Den har en kombinerad skenbar magnitud på ca 4,89 och är svagt synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 9,8 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 330 ljusår (ca 102parsek) från solen. Den rör sig närmare solen med en heliocentrisk radialhastighet av ca -8 km/s.

Egenskaper
Primärstjärnan 47 Tauri A är en gul till vit jättestjärna av spektralklass G5 III. Den har en radie som är ca 13 solradier och utsänder ca 121 gånger mera energi än solen från dess fotosfär vid en effektiv temperatur på ca 5 100 K.

47 Tauri är en visuell dubbelstjärna, vilket innebär att de två stjärnorna kan upplösas, och deras bana härledas från de två stjärnornas positioner. Följeslagaren är troligtvis en vit stjärna i huvudserien av spektraltyp A och av magnitud 7,3. De två stjärnorna är separerade med ungefär 1,3 bågsekunder, och på grund av deras stora separation har de en omloppsperiod av ca 479 år.

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/19740/47tauri.

Stjärnbilden Oxen
Flamsteedobjekt
HR-objekt
HD-objekt
Gula jättar
Huvudseriestjärnor klass A
Dubbelstjärnor
James Graham (sexolog)

James Graham, född 23 juni 1745 i Edinburgh och död där 23 juni 1794, var en skotsk pionjär inom elektroterapi och sexologi. Han har gått till historien som kvacksalvare och hans spektakulära marknadsföring gjorde att han satiriserades redan under sin samtid. Trots det var hans åsikter och teorier inte särskilt avvikande under andra hälften 1700-talet.

James Graham växte upp i Edinburgh, där hans far var sadelmakare, och James Graham studerade medicin på Edinburghs universitet. Han tog aldrig ut någon examen men var apotekare i Doncaster i England, där han också gifte sig. Att vara apotekare hade på 1700-talet i England en bredare betydelse och de praktiserade även medicin.

År 1770 reste han till Amerika och reste runt i kolonierna och opererade ögon, som så kallad okulist, och öron. Han utförde bland annat ögonlinsoperationer och satte in ögonproteser. Han öppnade praktik i Philadelphia där han kom i kontakt med elektroterapi genom vetenskapsmannen Ebenezer Kinnersley. Han lämnade Amerika innan revolutionen brutit ut och återvände till England och reste runt i Europa. Efter resorna slog han sig åter ner i Bath där han öppnade en praktik med bland annat eter-, elektro-, magnetism- och ångterapi. Här fick han sin första kändispatient historikern, Catharine Macaulay, som senare gifte sig med James Grahams yngre bror. Giftermålet ställde till skandal eftersom han var mycket yngre, hon var 47 och han 21, och bidrog till att hennes arbete förminskades.

På 1780-talet skapade och drev han flera "Temple of Health" där hans metoder förevisades på ett spektakulärt sätt, med kvinnliga modeller utklädda till grekiska gudinnor och manliga storvuxna medhjälpare som namngavs efter mytologiska jättar. Senare ryktades i England att lord Nelsons älskarinna, Emma Hamilton, hade varit en av modellerna. Han introducerade "The Celestial Bed", ungefär "Den himmelska sängen", som skulle öka sexlust och fertilitet med elektrisk ström, magnetism, ljudspel samt eteriska oljor och gaser. Sängen kunde hyras per natt av gifta par. Temple of Health var populärt men hånades också i sin samtid och James Graham sågs som en charlatan och posör som parodierades i revyer. Affärerna gick sämre och han flyttade till andra lokaler för att minska utgifterna. Till slut försökte han flytta verksamheten utanför London, men stoppades för att städerna uppfattade verksamheten oanständig.

James Graham var vegetarian förordade renlevnad och motsatte sig onani och prostitution. Han blev mer religiös på slutet av sin levnad och satt stundtals inspärrad i sitt hem för "galenskap". Han dog plötsligt i sitt hem år 1794.

Källor 

Män
Födda 1745
Avlidna 1794
Sexologer
51 Tauri

51 Tauri är en gulvit stjärna i huvudserien i Oxens stjärnbild.

51 Tau har visuell magnitud +5,63 och befinner sig på ett avstånd av ungefär 175 ljusår.

Referenser 

Stjärnbilden Oxen 
Huvudseriestjärnor klass F
Dubbelstjärnor
Flamsteedobjekt
HR-objekt
HD-objekt
Blåstrupig bergstjärna

Grönhuvad bergstjärna (Oreotrochilus cyanolaemus) är en nyligen beskriven fågelart i familjen kolibrier.

Utbredning och systematik 
Blåstrupig bergstjärna förekommer endast i ett litet område i sydvästra Ecuador. Den hittas utmed buskkantade bäckar på låga åsar under 3700 meters höjd. Området begränsas av floddalen Jubones-León i norr och nordost, och avrinningsområdet för floderna Tumbes och Catamayo i söder. Fågeln beskrevs 2018 som ny art efter studier som visar på betydande skillnader gentemot grönhuvad bergstjärna (O. stolzmanni).

Status
Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar den som akut hotad. Världspopulationen har uppskattats till färre än 750 individer och den tros vara mycket hotad av skogsbrand, överbetning och gruvdrift.

Noter

Externa länkar 

Kolibrier
Fåglar i neotropiska regionen
5184 Cavaillé-Coll

5184 Cavaillé-Coll eller 1990 QY7 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 16 augusti 1990 av den belgiske astronomen Eric W. Elst vid La Silla-observatoriet. Den är uppkallad efter den franske orgelbyggaren Aristide Cavaillé-Coll.

Asteroiden har en diameter på ungefär 4 kilometer.

Referenser 
 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av EW Elst
Astronomiska upptäckter 1990