kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Ana de Hoces Vega

Ana de Hoces Vega, född okänt år, död efter 1624, var en spansk adelskvinna. 

Hon var dotter till dotter till Bartolomé de Hoces och Francina de Melgarejo. Hon gifte sig med Alonso del Castillo y Guzmán, som var Spaniens guvernör i Costa Rica 1619-1624. 

Hon ska ha haft stort inflytande på sin make och är traditionellt känd för sin påstådda grymhet, något även hennes make var. År 1619 hade indianerna i Aoyaque gjort ett misslyckat uppror, och cirka fyrahundra män och kvinnor i alla åldrar togs till fånga. Guvernörsparet omtalades både för sin stora grymhet mot dessa fångar som satt fängslade under så dåliga förhållanden att många av dem avled. Flera av dem halshöggs, deras huvud sattes upp på pålar.  
De återstående frigavs. Som guvernörsfru fick hon ansvaret att ta hand om deras änkors och barns välfärd, vilket hon ska ha gjort så dåligt att de flesta av dem dog i fattigdom.

Referenser

Födda okänt år
Avlidna 1600-talet
kvinnor
Personer i Costa Ricas historia
Personer i Spanien under 1600-talet
Potnia Theron

Potnia Theron (forngrekiska: Ἡ Πότνια Θηρῶν, [hɛː pót.ni.a tʰɛː.rɔ̂ːn], "Djurens drottning") är ett vanligt religiöst motiv i det antika Medelhavsområdet och Mesopotamien, använd av grekerna om en gudinna som avbildas uppvaktad av två djur på vardera sida, ofta lejon: ibland stående, ibland sittande på en tron. De antika grekerna hänvisade till alla sådana avbildningar med namnet Potnia Theron, oavsett deras ursprung. 

Den äldsta avbildningen av en sådan gestalt är Den sittande kvinnan i Çatalhöyük från cirka 6000 f.Kr. Homeros använde begreppet om Artemis och andra gudinnor som associerades med djur.  Titeln Potnia ("Härskarinnan") är en förgrekisk titel för en gudinna associerad med djur, och denna gudinna tros vara identisk med Artemis. Potnia Theron föreslås inom forskning ha varit titeln för en gudinna i den förgrekiska minoiska religionen som var föregångare till Artemis.

Referenser 

Ikonografi
Artemis
Laura Malipiero

Laura Malipiero, född 1602, död 1660, var en venetiansk naturläkare.   Hon ställdes inför Inkvisitionen för trolldom tre gånger, 1630, 1647 och 1655, och tillhör ett berömt fall om häxprocess i Venedig, där personer normalt sett inte dömdes för häxeri.  

Hon var verksam som klok gumma i Venedig, och utförde trollkonster mot betalning. Hennes verksamhet tycks ha varit mycket framgångsrik, då hon hade råd att anlita advokat under sina rättegångar. Hon ställdes inför rätta för första gången 1630. Hon dömdes till ett års fängelse. År 1640 separerade hon från sin make, och försörjde sig efter detta som trollkvinna med stor framgång, och utförde påstådda trollkonster vid sidan av medicinska behandlingar. 1647 ställdes hon inför inkvisitionen för andra gången. Hon dömdes 1649 till tio års fängelse. Hon frigavs av hälsoskäl 1654. Hon ställdes inför rätta för tredje gången 1655. Hon dömdes till tio års fängelse. Hon avled i fängelset.

Referenser

Födda 1602
Avlidna 1660
kvinnor
Botare
Personer i republiken Venedig
Personer inom näringslivet under 1600-talet
Häxprocesser i Italien
Anna Orbeliani

Anna Orbeliani, född 1765, död 1832, var drottning av Imereti 1784-1791 som gift med kung David II av Imeretien. Hon var Imeretiens näst sista drottning. 

Hennes make avsattes av sin kusin Solomon II av Imeretien, och efter att hon blev änka 1795 försökte hon med hjälp av rysk hjälp avsätta Solomon II och uppsätta sin son Konstantin på tronen. Hon misslyckades och Ryssland annekterade Imeretien efter Solomon II:s avsättning 1810. Hon fick därefter en rysk pension och fick på rysk begäran lämna Imeretien och bosätta sig i St. Petersburg.

Referenser

Födda 1765
Avlidna 1832
kvinnor
Drottningar
Personer i Georgien under 1700-talet
Nawidemak

Nawidemak, var kandake och regerande drottning av Kush under det första århundradet e. Kr. 

Hon var möjligen den drottning vars hovman Filippos evangelisten konverterade till kristendomen, och som beskrivs i Apostlagärningarna. 

Det finns inte mycket information om henne. Hon uppges ha varit den fjärde regerande kandake-drottningen. Hon är avbildad i sin gravkammare i Meroe. Hon avbildas med tydliga insignier som bars även av manliga monarker.

Referenser

kvinnor
Födda okänt år
Avlidna 000-talet
Kvinnliga regenter under 000-talet
Kvinnliga regenter under 000-talet f.Kr.
1998 FO11

1998 FO11 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 22 mars 1998 av de båda japanska astronomerna Takeshi Urata och Yoshisada Shimizu vid Nachi-Katsuura-observatoriet.

Asteroiden har en diameter på ungefär 13 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Ej namngivna småplaneter
Astronomiska upptäckter av T Urata
Astronomiska upptäckter av Y Shimizu
Astronomiska upptäckter 1998
Otto Magnus Påhlman

Otto Magnus Påhlman, född 1 april 1811 i Ryssby socken, Kronobergs län, död 13 november 1873 i Vänersborg, var en svensk militär och skrivlärare.

Otto Magnus Påhlman var son till kaptenen Jon Påhlman och brorson till Otto Fredrik Påhlman. Han blev volontär vid Kronobergs regemente 1822 och löjtnant vid Dalregementet 1834. Sedan han 1841 tagit avsked ur militärtjänsten, gick han i rysk tjänst och var under flera år verksam som lärare vid kejserliga kadettskolan i Sankt Petersburg, varvid bland annat undervisningen i skrivning var anförtrodd åt honom. Påhlman utvecklade under den här tiden en ny skrivmetod, efter vilken han 1846 började undervisa. Sedan han återvänt till Sverige ägnade sig Påhlman helt åt skrivundervisning efter sin metod. Det typiska för undervisningen var två enkla grundformer - ett rakt streck och en halvoval, av vilka alla alfabetets bokstäver kunde sättas samman. Den påhlmanska skrivmetoden, som senare ytterligare utvecklades av hans båda söner Otto och John Påhlman inom Påhlmans handelsinstitut innebar en viktig förenkling inom skrivutbildningen och av en vackrare och jämnare handstil än tidigare metoder.

Källor 
 

Svenska militärer under 1800-talet
Svenska lärare under 1800-talet
Personer från Ryssby socken, Kronobergs län
Födda 1811
Avlidna 1873
Män
Linda Milo

Linda Milo, född 9 juli 1960, är en inte längre aktiv belgisk medel- och långdistanslöpare.

Milos personbästa över 10 kilometer ligger vid 33:34 och över 20 kilometer vid 1:12:43. Hennes snabbaste tid över maratondistansen är 2:33:05. Milo uppställde med sina lagkamrater i juli 1986 ett nationellt rekord över 4x800 meter stafettlöpning med 8:36,4.

Hon vann 1992 Stockholm Marathon och kom året efter på andra plats.

Referenser 

Belgiska långdistanslöpare
Födda 1960
Kvinnor
Levande personer
Belgiska idrottare under 1900-talet
Vincenzo Cerami

Vincenzo Cerami, född 3 november 1940 i Rom, död 17 juli 2013 i Rom, var en italiensk  manusförfattare, romanförfattare och var även poet . Efter Ceramis bortgång uttalade sig Italiens kulturminister Massimo Bray med orden: "We lose one of the pillars of Italian culture" .

Biografi

Cerami hade ett nära samarbete med regissören Roberto Benigni och tillsammans skrev de sex filmer och den mest kända är Livet är underbart (La Vita è Bella) från 1997 . Livet är underbart blev Oscarsnominerad år 1999 . 

Ceramis första novell, Un Borghese Piccolo Piccolo (An Average Little Man) publicerades 1976. Novellen filmatiserades av Mario Monicelli 1977 .

Cerami gifte sig med Mimsy Farmer 1970 och de fick en dotter tillsammans. Efter skilsmässan från Farmer gifte sig Cerami med Graziella Chiarcossi och tillsammans med henne fick han en son .

Referenser

Män
Födda 1940
Avlidna 2013
Italienska manusförfattare
Manusförfattare under 1900-talet
Personer i Italien under 1900-talet
Personer från Rom
Alumner från Universitetet La Sapienza
Mottagare av Italienska republikens förtjänstorden
Otto Påhlman

Otto Ottosson Påhlman, född 17 oktober 1853 i Bergen, död 19 februari 1915 i Köpenhamn, var en svensk handelsskolledare.

Otto Påhlman var son till Otto Magnus Påhlman. Han utbildades inom ekonomi och praktiserade i flera år som affärsman. Påhlman var även verksam som skrivlärare vid privata kurser i Norge, Sverige och Danmark tillsammans med sin yngre bror John. 1881 öppnade de Bröderna Påhlmans skrifinstitut i Stockholm, varvid den av fadern uppfunna skrivmetoden bildade institutets grundval. Påhlman hade redan som pojke biträtt fadern vid skrivundervisningen, och före institutets grundande överarbetade de faderns metod ur pedagogisk synpunkt och förenklades. Påhlman var 1881–1887 även lärare vid Sjökrigsskolan i Stockholm, från 1883 tjänstledig, och blev 1884 kallad av det danska krigsministeriet för att utbilda skrivlärare bland danska armén och flottans underbefäl. 1887 erhöll Påhlman danskt statsanslag för skrivundervisning i Danmark, och samma år öppnade han i Köpenhamn en avdelning av institutet, vars föreståndare han blev. Påhlman ägnade sitt återstående liv åt denna skola, som 1891 även ekonomiskt blev helt oberoende av moderbolaget i Stockholm och 1895 ombildades till ett fullständigt handelsinstitut i likhet med stockholmsföretaget. Påhlman var från 1893 Lifförsäkringsaktiebolaget Victorias generalagent i Danmark. Han utgav tillsammans med broder John Skrifkonstens historia (1892).

Källor 
 

Svenska lärare under 1800-talet
Personer från Bergen
Födda 1853
Avlidna 1915
Män
John Påhlman

John Magnus Påhlman, född 26 mars 1860 i Oslo, död 24 december 1945 i Stockholm, var en svensk handelsskolman.

John Påhlman var son till Otto Magnus Påhlman. Han utbildade sig till kalligraf och arbetade därefter som skrivlärare tillsammans med brodern Otto. Tillsammans med honom grundade han 1881 Bröderna Påhlmans skrifinstitut och deltog i revisionen av den av fadern utarbetade skrivmetoden. Påhlman var 1883–1887 även tillförordnad skrivlärare vid Sjökrigsskolan i Stockholm. När brodern övertog institutets köpenhamnsfilial övertog John Påhlman ledningen för skolan i Stockholm. Från 1891 var han ensam innehavare av den, och ombildade den till Bröderna Påhlmans handelsinstitut. Till skillnad från andra större handelsskolor i Sverige som var tvååriga, var Påhlmans handelsskola endast ettårig. Han undervisade endast i svenska och handelsämnen, medan undervisning i främmande språk bedrevs som valfria kvällskurser. Under loppet av 1890-talet upprättade Påhlman flera nya avdelningar, bland annat för tull och spedition, för post-, järnvägs- och ångbåtsfrågor samt slutligen 1899 ett med alla moderna hjälpmedel utrustat mönsterkontor, där eleverna fick tjänstgöra i olika befattningar. År 1907 öppnade Påhlman en på liknande sätt planlagd bankkurs. Han omvandlade skolan till aktiebolag 1923 och var fram till sin död dess VD. Befattningen som rektor lämnade han 1922, då ledningen för skolan övergick till sonen Gösta Påhlman. Bröderna Påhlmans handelsinstitut var den första privata handelsskola, som 1919 tillerkändes statligt understöd. Tillsammans med brodern Otto Påhlman utgav han 1892 Skrifkonstens historia. Han erhöll många utmärkelser, bland annat Pro Patrias stora guldmedalj 1930. John Påhlman är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Källor 
 
 Påhlman, John Magnus på SvenskaGravar.se

Svenska lärare under 1900-talet
Personer från Oslo
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1860
Avlidna 1945
Män
Bredängsskolan

Bredängsskolan är en kommunal grundskola, och grundsärskola vid Bredängstorget 21 / Concordiavägen 7 i centrala Bredäng i Söderort. Skolan uppfördes på 1960-talets mitt efter ritningar av arkitektkontoret Höjer & Ljungqvist. Fastigheten Concordia 5 är grönmärkt av Stadsmuseet i Stockholm vilket innebär "särskilt värdefull från historisk, kulturhistorisk, miljömässig eller konstnärlig synpunkt".

Stadsplan och arkitektur

Bredängsskolan är en del av Bredängs centrumnära bebyggelse som förutom skolan även inkluderade Bredängshallen. En stadsplan för de centrala delarna av Bredäng upprättades 1962 av Josef Stäck på Stockholms stadsplanekontor. Vid Bredängs tunnelbanestation skulle all kommersiell service samlas i ett butikscentrum enligt dåtidens planeringsideal, med inte bara butiker och varuhus vid gångstråken utan även skola, idrottshall, bibliotek och kyrka. I stadsplanen avsattes bland annat en knappt 20 000 m² stor tomt för allmänt ändamål (A) beläget strax söder om tunnelbanestationen. 

Området skulle bebyggas med en grundskola för ungefär 500 elever och en sim- och idrottshall. Både skolan och idrottshallen ritades av arkitektkontoret Höjer & Ljungqvist och stod färdiga 1966. Med sina fasader i rött tegel skulle centrumbebyggelsen medvetet avvika från bostadshusens ljusputsade skivhus. Skolan är genom sitt utseende och sin placering en välintegrerad och viktig del av Bredängs centrum som tillkom under miljonprogrammets tidiga år. 

I motsats till 1940-talens skolbyggen med långa klassrumsflyglar ritades Bredängsskolan kompakt. Huvudbebyggelsen placerades vid skolgårdens västra sida som en skärm mot centrumanläggningen. Här ligger bland annat matsal och aula (hus A) samt expeditionslokaler, vaktmästeri och bibliotek (hus H och I). Lärosalar finns i flygeln (hus G och H) och i den fristående byggnaden (hus V) som begränsar skolgården mot söder. På tomtens nordöstra hörn uppfördes Bredängshallen som blev skolans sim- och idrottshall, tillgänglig för skolans elever direkt från skolgården (hus B). Skolbyggnaden i Bredäng var ett tidigt exempel på ambitionen att integrera skolan i samhällslivet.

Verksamhet
Bredängsskolan är en så kallad F–9 skola, alltså undervisning från förskola till årskurs 9. Mellan 1968 och 1974 hade Västertorps gymnasium en filial i Bredängsskolan (kallad Bredängsfilialen). Gymnasieutbildning fanns på 1990-talet.  Grundsärskola tillkom höstterminen 2009. Skolan besöktes år 2020 av 506 elever som undervisas av 46 lärare. Bredängsskolan är en mångkulturell skola med fritidshem, fritidsklubb och korttidstillsyn på grundsärskolan.

Bilder

Se även
 Skolhusarkitektur i Sverige

Referenser

Noter

Källor
Stockholms stad, skolregistret: Bredängsskolan

Relevanta bygglovsritningar upprättade 1963 av Höjer & Ljungqvist

Externa länkar

Stockholmskällan har arkitektritningar rörande Bredängsskolan
Officiell webbplats

Byggnader och anläggningar i Söderort
Grönmärkta byggnader i Stockholm
Grundskolor i Stockholm
Bredäng
Miljonprogrammet
Hilda Pihlgren

Hilda Pihlgren, född 1873 i Älvsbacka i Värmland, död 1943, känd som ”Pila-Britta”, var en svensk barnmorska verksam i Västerås.

Förutom sin barnmorskeverksamhet var hon engagerad i den lokala rösträttsrörelsen och ingick i styrelsen för Föreningen för kvinnans politiska rösträtt (FKPR) från dess grundande fram till 1913.

Biografi 
Hilda Pihlgren föddes som dotter till pigan Augusta Larsson och Hjalmar August Pihlgren. Sina första levnadsår tillbringade Hilda Pihlgren hos morföräldrarna, medan modern utbildade sig till barnmorska i Göteborg. Modern fick ett par år senare råd med egen tjänstebostad och en återförening kunde då ske. 

Tillsammans med sex halvsyskon växte Hilda Pihlgren upp i Norra Råda socken. Av modern blev hon inspirerad till att välja barnmorskeyrket. Hon studerade i Stockholm och tog som 24-åring i juni 1898 examen vid Södra barnbördshuset i Stockholm. Efter en kort period utanför Enköping sökte hon sig till Västerås, en stad som hon blev trogen livet ut. För att kunna transportera sig själv och den tunga barnmorskeväskan skaffade hon 1922 körkort som första kvinna i Västerås. Hon köpte sig en T-Ford och blev därmed troligen också den första bilburna barnmorskan i Sverige.  

Under Hilda Pihlgrens 44 år i Västerås genomgick samhället stora förändringar. När hon började sin yrkesbana ägde nästan alla förlossningar rum i hemmen. Fyra decennier senare förlöstes däremot nästan 80 procent av kvinnorna i Västmanland på sjukhus. I en intervju på sin 70-årsdag uppgav Hilda Pihlgren att hon varit behjälplig vid 7 300 förlossningar och vid fler än ett tillfälle hjälpt både barn, mor och mormor till världen.

Genom sitt mångåriga arbete i Västerås var Hilda Pihlgren en välkänd och uppskattad personlighet bland stadens invånare. Åtskilliga anekdoter berättades om henne och hennes stora frispråkighet var omvittnad. Hilda Pihlgren tillhörde den fackliga yrkesorganisationen, hon var engagerad i den lokala rösträttsrörelsen och ingick i styrelsen för Föreningen för kvinnans politiska rösträtt (FKPR) från dess grundande fram till 1913. Under åren 1907–1925 var hon suppleant i stadens fosterbarnsnämnd och från 1916 och fram till sin död var hon ledamot av en välgörenhetsfond.

Hilda Pihlgren avled ett par månader efter sin 70-årsdag och var aktiv in i det sista. Hon gravsattes på Hovdestalunds kyrkogård i Västerås. Vid jordfästningen i domkyrkan hyllades hon samstämmigt för sin livsgärning och karakteriserades som ”en stadens goda ängel”.

I Västerås har Hilda Pihlgren numera en gata uppkallad efter sig, Pila-Brittas gata.

Referenser

Fotnoter

Referenser 

Svenska barnmorskor
Kvinnor
Födda 1873
Svenska rösträttskvinnor
Avlidna 1943
Gravsatta på Hovdestalunds kyrkogård
Gösta Påhlman

John Magnus Gösta Påhlman, född 18 februari 1895 i Stockholm, död 12 juni 1963 i Stockholm, var en svensk jurist och handelsskolman.

Gösta Påhlman var son till John Påhlman. Efter studentexamen i Stockholm 1913 utexaminerades han från Bröderna Påhlmans handelsinstitut 1914 och blev juris kandidat i Stockholm 1920. Efter tingstjänstgöring 1921–1923 van han bland annat tillförordnad borgmästare i Trosa 1924, i Sigtuna 1925–1927 och 1929 samt i Vaxholm 1928. Dessutom tjänstgjorde han från 1916 vild skilda tider som lärare vid Bröderna Påhlmans handelsinstitut. Efter att i ett år med statsanslag ha studerat handelsundervisningen i olika länder i Europa och USA blev Påhlman 1921 ordinarie lärare vid institutet. När fadern 1933 lämnade posten som rektor vid institutet övertogs den av Gösta Påhlman. Under många år arbetade han även som skriftexpert, verkställde flera uppdrag på området och avgav utlåtanden till domstolar och andra myndigheter. Från 1924 var han kyrkonotarie i Högalids församling.

Källor

Noter 

Svenska lärare under 1900-talet
Lärare från Stockholm
Födda 1895
Avlidna 1963
Män
11695 Mattei

11695 Mattei eller 1998 FA74 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 22 mars 1998 av LONEOS vid Anderson Mesa Station. Den är uppkallad efter astronomen Janet Akyüz Mattei.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av LONEOS
Astronomiska upptäckter 1998
11696 Capen

11696 Capen eller 1998 FD74 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 22 mars 1998 av LONEOS vid Anderson Mesa Station. Den är uppkallad efter astronomen Charles Franklin Capen.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av LONEOS
Astronomiska upptäckter 1998
David Korner

David Korner, känd under pseudonymen Barta, född 19 oktober 1914 i Buhuși, Bacău, död 6 september 1976, var en rumänsk-fransk militant trotskist och marxistisk teoretiker. Han grundade och ledde partiet Union communiste Groupe Barta, vilket var ursprunget till Lutte ouvrière.

Biografi
David Korner föddes 1914 i en judisk köpmannafamilj. Han studerade i Paris, där han kom att ansluta sig till trotskismen och bildade senare en bolsjevik-leninistisk gruppering i Rumänien.

Korner var medlem av Rumänska kommunistpartiet från 1932 till 1933. Sistnämnda år ställdes han inför rätta tillsammans med bland andra Gheorghe Gheorghiu-Dej och Constantin Doncea för att ha organiserat järnvägsstrejken i Grivița; Korner dömdes till 18 månaders fängelse. 

När spanska inbördeskriget bröt ut 1936, emigrerade Korner till Frankrike för gott och blev medlem av Parti ouvrier internationaliste. Därefter gick han med i det kortlivade Parti socialiste ouvrier et paysan, som upplöstes i början av andra världskriget. Efter att under en tid ha samarbetat med de militanta politikerna Yvan Craipeau, Jean Rous och Daniel Guérin grundade Korner år 1939 Union communiste Groupe Barta. Detta parti spelade en avgörande roll i samband med de omfattande ; de strejkande protesterade mot de låga lönerna och mot västerländsk kapitalism i allmänhet.

Union communiste Groupe Barta upplöstes år 1950. Korner avvisade den militante trotskisten Robert Barcias förslag att återbilda partiet; Barcia grundade år 1956 istället Voix ouvrière, vilket efter majrevolten 1968 blev Lutte ouvrière. Korner distanserade sig emellertid från den revolutionära trotskistiska rörelsen.

Källor

Noter

Trotskister
Födda 1914
Avlidna 1976
Rumänska kommunister
Marxistiska teoretiker
Män
Personer från provinsen Bacău 
Personer i Frankrike under 1900-talet
Maria Ludvigsson

Maria Mildred Linnéa Ludvigsson, född den 15 april 1972 i Malmköping, Södermanlands län, är en svensk journalist och ledarskribent. Hon är verksam vid Svenska Dagbladets ledarsida.

Biografi 
Ludvigssons föräldrar är Per-Olof och Mildred Ludvigsson. Hon är född och uppvuxen i Malmköping.

Under början av 2000-talet var Ludvigsson journalist och ledarskribent vid bland annat Kvällsposten. Därefter var hon fram till 2007 verksam som policyansvarig på Sydsvenska Industri- och Handelskammaren och från 2007 vid kommunikationsbyrån JKL Group. Sedan 2011 är Ludvigsson verksam som ledarskribent vid Svenska Dagbladets ledarsida.

Referenser 

Kvinnor
Levande personer
Födda 1972
Personer från Malmköping
Svenska ledarskribenter
Svenska journalister under 2000-talet
11685 Adamcurry

11685 Adamcurry eller 1998 FW19 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 20 mars 1998 av LINEAR i Socorro County, New Mexico. Den är uppkallad efter Adam Michael Curry.

Asteroiden har en diameter på ungefär 2 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av LINEAR
Astronomiska upptäckter 1998