kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
HD 183144

HD 183144 är en ensam stjärna belägen i den norra delen av stjärnbilden Örnen. Den har en skenbar magnitud av ca 6,32 och är mycket svagt synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 2,7 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 1 220 ljusår (ca 373 parsek) från solen. Den rör sig bort från solen med en heliocentrisk radialhastighet på ca 4 km/s.

Egenskaper
HD 183144 är en blå till vit jättestjärna av spektralklass B4 III. Den har en massa som är ca 5 solmassor, en radie som är ca 4 solradier och har ca 179 gånger solens utstrålning av energi från dess fotosfär vid en effektiv temperatur av ca 9 700 K.

HD 183144 är en  misstänkt variabel stjärna.

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/95664/hd183144.

 

		
Stjärnbilden Örnen
HR-objekt
HD-objekt
Blå-vita jättar
Misstänkta variabler
Träskmarken

Träskmarken (eng: swampland) är inom den teoretiska fysiken ett samlingsnamn för den mängd av effektiva lågenergiteorier som icke är kompatibla med konventionell strängteori. Detta står i kontrast till det så kallade stränglandskapet av konsistenta lågenergiteorier inom strängteori.

En central frågeställning har sedan början gällt förhållandet i storlek mellan stränglandskapet och träskmarken. Senare studier har indikerat att det i sig enorma stränglandskapet i själva verket tycks ha karaktären av en ö omgiven av den betydligt större träskmarken.

Träskmarksförmodandena 

Till träskmarken hör ett antal antaganden om kriterier för en teori att ligga i träskmarken alternativt stränglandskapet, de så kallade träskmarksförmodandena. Till dessa hör att antalet masslösa partikelfält måste vara ändligt, och att avsaknaden av överljushastigheter sätter en begränsning på högre ordningens termer i uttrycket för den effektiva verkan.

Se även 
 M-teori

Referenser 

Strängteori
Adam Valentin Volckmar

Adam Valentin Volckmar, född 1770 i Schmalkalden, Tyskland, död 1851 i Rinteln, Tyskland, var en tysk kompositör, organist och sångare.

Biografi
Adam Valentin Volckmar föddes 1770 i Schmalkalden, Tyskland. Han var elev till Johann Gottfried Vierling och blev 1817 organist i Rintelns domkyrka och sånglärare vid gymnasiet i Rinteln. 

Volckmar komponerade några violinsonater och cellosonater samt många orgelverk och sånger som blivit tryckta. Han var far till musikläraren Wilhelm Volckmar.

Orgelverk
Herr Jesu Christ, mein's Lebens Licht.

Referenser

Externa länkar
 

Födda 1770
Tyska organister
Män
Avlidna 1851
Personer från Schmalkalden
Tyska kompositörer
Franck Badiou

Franck Badiou, född 24 mars 1967 i Vitry-sur-Seine, är en fransk sportskytt.

Han tävlade i olympiska spelen 1988, 1992, 1996 samt 2000. Han blev olympisk silvermedaljör i gevär vid sommarspelen 1992 i Barcelona.

Källor 

Franska sportskyttar
Franska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1992
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1988 från Frankrike
Tävlande i skytte vid olympiska sommarspelen 1988
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1992 från Frankrike
Tävlande i skytte vid olympiska sommarspelen 1992
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1996 från Frankrike
Tävlande i skytte vid olympiska sommarspelen 1996
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2000 från Frankrike
Tävlande i skytte vid olympiska sommarspelen 2000
Personer från Vitry-sur-Seine
Födda 1967
Levande personer
Män
Franska idrottare under 1900-talet
Franska idrottare under 2000-talet
10315 Brewster

10315 Brewster eller 1990 SC4 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes 23 september 1990 av den amerikanske astronomen Eleanor F. Helin vid Palomar-observatoriet. Den är uppkallad efter den amerikanske astronomen Stephen C. Singer-Brewster.

Asteroiden har en diameter på ungefär 4 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av EF Helin
Astronomiska upptäckter 1990
Der Musikfeind

Der Musikfeind är en operett med musik och libretto av Richard Genée. Den hade premiär den 8 februari 1862 på Mecklenburgisches Staatstheater Schwerin i Schwerin.

Historia
Trots de älskansvärda och tilltalande melodierna anses detta stycke vara rätt anspråkslöst, särskilt på grund av handlingen. På grund av den orsaken är verket sedan länge försvunnet från operettscenen, även om det definitivt kan räknas till de klassiska wieneroperetterna.

Personer
 Herr Hammer, rentier
 Ida, hans brorsdotter
 Alfred Noll, komponist

Handling
Herr Hammer är rik och bor ensam med sin brorsdotter på sin stora lantgård. En liten lägenhet har precis blivit ledig och han vill hyra ut den igen. Eftersom han själv avskyr musik i någon form och inte tolererar någon i sin närvaro, är det bara en helt omusikalisk hyresgäst som kan komma i fråga.

Ida älskar kompositören Alfred Moll och råder honom att anmäla sig till hennes farbror som musikhatande hyresgäst. Hammer blev som ung en gång utskrattad av musiker och har sedan dess avstått från allt musikaliskt. För att övertyga farbrodern är följande plan uttänkt:

När farbrodern återvänder från sin dagliga promenad presenterar Moll sig som den nya hyresgästen. Genom att ställa frågor blir Hammer förvissad om att han har träffat på en omusikalisk person och hyr ut lägenheten till honom. Hammer är entusiastisk över sin omusikaliska hyresgäst och tillåter sin brorsdotter att gifta sig med sin älskade kompositör om han (farbrodern) någonsin skulle avstå från sitt hat mot musik.

När Hammer lämnar huset igen lär Ida sin älskade en sång som Hammers mamma brukade sjunga för sin son. När Hammer kommer tillbaka återhämtar han sig i fåtöljen och somnar. Nu smyger Ida och Alfred in i rummet och sjunger mjukt den här låten för honom. Hammer börjar sjunga med medan han halvt sover. Väl vaken avstår farbrodern från sitt musikhat och ger sin välsignelse till äktenskapet mellan de två.

Litteratur 
 Otto Schneidereit: Operette von Abraham bis Zierer. Henschelverlag für Kunst und Gesellschaft, Berlin 1966, s. 105–110.

Källor 

Tyska operetter
Lucinda Riley

Lucinda Kate Riley, född Edmonds den 16 februari 1965 i Lisburn i Nordirland, död 11 juni 2021, var en brittisk (nordirländsk) författare och skådespelare, främst känd för romanserien De sju systrarna. Hennes romaner har sålts i över 30 miljoner exemplar och översatts till 37 språk.

Biografi 
Riley växte upp i byn Drumbeg utanför Lisburn i Nordirland. Familjen flyttade till England när hon började skolan. I tonåren flyttade Riley till London för att studera till skådespelare. Hon debuterade som skådespelare 1982 i BBC:s dramatisering av Edith Nesbits roman Skattsökarne. Hon spelade också i serien Auf Wiedersehen, Pet.

Vid 22 års ålder drabbades Riley av körtelfeber. Hon blev sängliggande. Samtidigt hade hennes dåvarande make, som också var skådespelare, svårt att hitta arbete. Familjen hade ont om pengar. För att fördriva tiden började Riley skriva på sin första roman Lovers and Players som kom ut 1992. Hon fick då ett erbjudande från förlaget Simon & Schuster om att ge ut tre böcker.

Serien De sju systrarna inleddes med romanen med samma titel som kom ut på engelska 2015 och i svensk översättning 2017. I serien får läsaren följa de sex adoptivsystrarna D’Aplièses jakt på sin sjunde syster. Den sjunde och näst sista romanen i serien, Den saknade systern, utkom i maj 2021.

Lucinda Riley avled i cancer den 11 juni 2021.

Bibliografi

Serien De sju systrarna 
 De sju systrarna (Maias historia)
 Stormsystern (Allys berättelse)
 Skuggsystern (Stars berättelse)
 Pärlsystern (Ceces berättelse)
 Månsystern (Tiggys bok)
 Solsystern (Electras bok)
 Den saknade systern
 Atlas (Historien om Pa Salt)

Övrigt 
 Fjärilsrummet
 Kärleksbrevet
 Midnattsrosen
 Morden i Fleat House
 Änglaträdet

Källor 

Irländska författare under 1900-talet
Irländska författare under 2000-talet
Nordirländska författare
Födda 1965
Avlidna 2021
Kvinnor
Järvsö Anna

Järvsö Anna, född den  i Järvsö, död den , var en svensk kallblodig travhäst. Hon är en av de mest betydelsefulla hästarna i svensk travsport och kallblodsavel, då hon är mamma till Järvsöfaks, som av många anses vara världens bästa kallblodstravare och avelshingst.

Historia 
Järvsö Anna fölades den  av Ingemar S. Persson i Järvsö, och sattes i träning hos brodern Jan-Olov. På våren 1990 åkte Persson in till Hagmyren och testa Järvsö Anna tillsammans med Järvsö Sara, utan någon större framgång. Båda stona förblev ostartade, och istället för att tävla fick de istället bli verksamma som avelsston. De båda stona betäcktes med Trons Trollmin i Norge, men bara Järvsö Anna blev dräktig.

Avkommor 
Hennes första avkomma Järvsölina föddes 1991, men kom aldrig till start. Järvsö Anna betäcktes istället med Perle Troll, och fölade därefter Järvsö Troll, som tog 32 segrar och sprang in ca. 1,2 miljoner kronor. Hennes tredje avkomma Hammering (efter Salsnes Troll) tog åtta segrar och sprang in 237 200 kronor.

Järvsöfaks 

Då båda avelshingstarna Perle Troll och Salsnes Troll stod uppstallade i Hudiksvallstrakten, användes dessa flitigt av bröderna Persson. Den norske hingsten Trollfaks hade varit i träning hos Jan-Olov Persson, och han hade fått en gratis betäckningsrätt i honom. Han valde att använda den åt Järvsö Anna, och den  föddes henne fjärde avkomma Järvsöfaks, som kom att förändra den svenska kallblodssporten. Totalt tog Järvsöfaks 201 segrar, sprang in 21,3 miljoner kronor, och satte flera världsrekord. Han var även en av de viktigaste avelshingstarna inom kallblodsavel.

Död 
Totalt fick Järvsö Anna 16 avkommor mellan 1991 och 2011. Hon tilldelades avelsbedömningen "Elitsto" för sin utomordentliga förärvning. Hon avled den .

Lista över avkommor

Stamtavla

Referenser

Externa länkar 

Hästar födda 1988
Hästar avlidna 2017
Svenska kallblodiga travhästar
10320 Reiland

10320 Reiland eller 1990 TR1 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes 14 oktober 1990 av den amerikanske astronomen Eleanor F. Helin vid Palomar-observatoriet. Den är uppkallad efter Charles Thomas Reiland.

Asteroiden har en diameter på ungefär 3 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Vesta.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Vesta-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av EF Helin
Astronomiska upptäckter 1990
Harald Lindkvist

Erik Harald Lindkvist, född 14 oktober 1881 i Ulricehamn, död 22 juli 1974 i Helsingborg, var en svensk lärare och filolog.

Erik Lindkvist var son till läroverkskollegan Johan Oskar Lindkvist. Efter mogenhetsexamen i Skara 1900 studerade han vid Uppsala universitet, blev filosofie kandidat 1903, filosofie licentiat 1908 samt 1912 filosofie doktor och docent i engelska språket. 1904–1914 tjänstgjorde Lindkvist vid olika läroverk i och utanför Uppsala. Han blev 1914 lektor i tyska och engelska vid Linköpings högre allmänna läroverk. Från 1929 till sin pension 1947 var han rektor vid Högre allmänna läroverket för flickor i Helsingborg. Lindkvist disputerade på en ortnamnsundersökning, Middle-English Place-Names of Scandinavian Origin (1912). Han utgav även On the Origin and History of the English Pronoun She (1921) och en utgåva av Richard Rolles Meditation de passione Domini (1917), samt medarbetade i Engelsk-svensk ordbok (1935). Lindkvist blev 1927 Honorary Member of English Place-Name Society i London. Under sin tid i Linköping var han ledamot av stadsfullmäktig, ledamot av drätselkammaren, lasarettsdirektionen med mera. Harald Lindkvist är begravd på Västra griftegården i Linköping.

Källor 
 
 Lindkvist, Erik Harald på SvenskaGravar.se

Noter 

Svenska lingvister
Svenska lärare under 1900-talet
Personer från Ulricehamn
Gravsatta på Västra griftegården i Linköping
Födda 1881
Avlidna 1974
Män
Specialbibliotek

Specialbibliotek utgör en del av forskningsbiblioteken och de kan ha uppgifter av vitt skilda slag. Många gånger har de i uppdrag att tillgängliggöra och bevara alla medier inom sitt specialområde.

Specialbiblioteken är ofta knutna till myndigheter, arkiv eller museer. Det finns 40 specialbiblioteksorganisationer i Sverige som är offentligt finansierade, minst halvtidsbemannade och på något sätt tillgängliga för allmänheten.

Exempel på offentligt finansierade specialbibliotek 

 Ajtte, svenskt fjäll- och samemuseum, biblioteket
 Arbetarrörelsens arkiv och bibliotek
 ArkDes
 Armémuseum, biblioteket
 Biblioteket på Eksjö museum
 Bohusläns museum
 Centrum för informationssökning på Läkemedelsverket
 Finlandsinstitutet
 Flygvapenmuseum
 FMV, bibliotek Forum för levande historia
 Göteborgs Stadsmuseum biblioteket
 Havs- och vattenmyndigheten, biblioteket Institutet för språk och folkminnen
 Jamtli museum
 Jönköpings läns museum
 Kalmar läns museum biblioteket
 Konstbiblioteket/Nationalmuseum och Moderna Museet
 Kulturparken Småland
 Akademien för de fria konsterna, biblioteket
 Skogs och lantbruksakademin, biblioteket
 Livsmedelverkets bibliotek
 Musik- och teaterbiblioteket Mångkulturellt centrum Nordiska Afrikainstitutets bibliotek
 Nordiska museets bibliotek
 Patent- och registreringsverkets bibliotek
 Postmuseum
 Riksantikvarieämbetet -Vitterhetsakademiens bibliotek
 Riksarkivet
 Riksdagsbiblioteket
 Samernas bibliotek, Sametinget
 SIPRI Library and Documentation Department
 Statens maritima museer, biblioteken
 Stockholms stadsarkiv
 Svenska barnboksinstitutets bibliotek
 Svenska filminstitutets bibliotek
 Totalförsvarets forskningsinstitut, FOI, biblioteket
 VTI Statens väg- och transportforskningsinstitut. BIC
 Östergötlands museums bibliotek

Exempel på privata specialbibliotek 
Judiska biblioteket, tillhör judiska församlingen i Stockholm

Svenska Akademiens Nobelbibliotek

Exempel på nedlagda specialbibliotek 
Statens psykologisk-pedagogiska bibliotek, SPPB, Stockholm, var tidigare ett nationellt forskningsbibliotek inom ämnesområdena psykologi och pedagogik. Det hade sitt ursprung i det 1885 bildade Pedagogiska biblioteket. SPPB fick ställning som egen myndighet 1988 och blev 1991 ansvarsbibliotek för sina områden. Sedan 2003 ingår samlingarna i Stockholms universitetsbibliotek.

Källor 

Bibliotek
10319 Toshiharu

10319 Toshiharu eller 1990 TB1 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 11 oktober 1990 av de båda japanska astronomerna Kazuro Watanabe och Atsushi Takahashi vid Kitami-observatoriet. Den är uppkallad efter Toshiharu Hatanaka.

Asteroiden har en diameter på ungefär 4 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av K Watanabe
Astronomiska upptäckter av A Takahashi
Astronomiska upptäckter 1990
Santo Spirito in Sassia

Santo Spirito in Sassia är en kyrkobyggnad och diakonia i Rom, helgad åt den Helige Ande. Kyrkan är belägen vid Borgo Santo Spirito i Rione Borgo och tillhör församlingen Santa Maria in Traspontina.

I kyrkan vördas några av den heliga Faustina Kowalskas reliker. Kyrkan har även ett epitafium över den heliga Agostina Pietrantoni.

Kyrkans historia
År 726 abdikerade Ine som kung av det anglosaxiska Wessex och företog en pilgrimsfärd till Rom. Två år senare grundade han Schola Saxonum i närheten av Peterskyrkan. Denna schola var ämnad som härbärge för Ines landsmän som befann sig i Rom. Inom kort uppfördes även en kyrka, initialt benämnd Sanctae Mariae Saxonum eller Santa Maria in Saxia. Hela komplexet förstördes nästan helt och hållet i samband med en eldsvåda år 817. Påve Leo IV lät på 850-talet uppföra den leoninska muren och i samband med detta återuppbyggdes kyrkan och härbärget.

Påve Innocentius III lät år 1204 bygga om härbärget till ett sjukhus – Ospedale di Santo Spirito in Sassia. År 1208 ändrades kyrkan namn från Santa Maria in Saxia till Santo Spirito in Sassia. Hela byggnadskomplexet härjades ånyo av en eldsvåda år 1471. År 1473 gav påve Sixtus IV Baccio Pontelli i uppdrag att rita nya sjukhusbyggnader samt restaurera kyrkan. Bland annat uppfördes fyra klostergårdar samt kyrkans kampanil. Under Roms skövling i maj 1527 ödelades kyrkan och det beslutades att man återigen skulle återuppbygga den. Ritningarna gjordes av Antonio da Sangallo den yngre och byggnadsarbetena pågick från 1538 till 1544. Under påve Sixtus V (1585–1590) utfördes kyrkans fasad efter ritningar av Ottaviano Mascherino.

Interiören
Kyrkan är enskeppig med absid och har nio sidokapell, fyra på höger sida och fem på vänster sida.

Absiden har en freskcykel med temat Den helige Andes nedstigande vid Pingst. Freskerna har attribuerats åt Jacopo Zucchi. Bland övriga fresker i kyrkan märks Jungfru Marie födelse och Jesu omskärelse av Livio Agresti.

Omnämningar i kyrkoförteckningar

Titeldiakonia
Kyrkan stiftades som diakonia av påve Johannes Paulus II år 1991.

Kardinaldiakoner
 Fiorenzo Angelini: 1991–2002; titulus pro illa vice: 2002–2014
 Dominique Mamberti: 2015–

Bilder

Kommunikationer
Närmaste tunnelbanestation är  Ottaviano.

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar

Romersk-katolska kyrkobyggnader i Rom (rione Borgo)
Kyrkobyggnader helgade åt den Helige Ande
Kyrkobyggnader invigda under 700-talet
Rione Borgo
Titelkyrkor i Rom
Byggnader ritade av Antonio di Sangallo den yngre
Verk av Ottaviano Mascherino
Hasan Piker

Hasan Doğan Piker, mer känd som HasanAbi, född 25 juli 1991 i New Brunswick i New Jersey, är en amerikansk Twitchstreamare och politisk kommentator. Han har tidigare arbetat som sändningsjournalist och producent på The Young Turks och som kolumnist på The Huffington Post.

Referenser 

Personer från New Brunswick, New Jersey
Födda 1991
Levande personer
Män
Alumner från Rutgers University
UFC 263

UFC 263 var en MMA-gala anordnad av UFC. Den ägde rum 12 juni 2021 vid Gila River Arena i Glendale, AZ, USA.

Bakgrund
En titelmatch i mellanvikt mellan mästaren Israel Adesanya och Marvin Vettori var galans huvudmatch. Ett returmöte. De två möttes vid UFC on Fox: Poirier vs. Gaethje där Adesanya vann via delat domslut.

Delad huvudmatch var titelmatchen i flugvikt mellan regerande mästaren Deiveson Figueiredo och utmanaren Brandon Moreno. Även den matchen var ett returmöte. De två möttes vid UFC 256 där matchen dömdes som oavgjord i ett majoritetsdomslut.

Ändringar
En welterviktsmatch mellan Leon Edwards och den ständige publikfavoriten Nate Diaz var tänkt att gå av stapeln vid UFC 262, men Diaz drog sig ur ett par veckor innan galan på grund av en mindre skada och matchen sköts upp till den här galan. Trots att den sköts fram behöll matchen sin ursprungliga fem ronders-status och blev därmed den första matchen i organisationens historia att gå fem ronder utan att vara vare sig huvud- eller titelmatch.

Invägning
Vid invägningen strömmad via Youtube vägde utövarna följande:

Resultat

Bonusar
Följande MMA-utövare fick bonusar om 50 000 USD vardera:
Fight of the Night: Brad Riddell vs. Drew Dober
Performance of the Night: Brandon Moreno och Paul Craig

Se även
 Lista över UFC-evenemang

Referenser

Externa länkar
UFC 263 – UFC.com
UFC 263 - Sherdog.com

Ultimate Fighting Championship-evenemang
North Salt Lake

North Salt Lake är en stad i Davis County, Utah, USA. Den ligger cirka 10 km norr om Salt Lake City.

Referenser 

Orter i Utah
Davis County, Utah
Gustaf Peterson (friidrottare)

Världsrekordhållare stafettlöpning

Gustaf Peterson (även Petersson och Pettersson), född 20 februari (möjligen 27 april) 1893, död (uppgift saknas), var en svensk friidrottare med medel- och långdistanslöpning som huvudgren. Under sin aktiva tid satte Peterson både svenskt rekord och 1 världsrekord.

Meriter
Gustaf Peterson tävlade för Idrottsklubben Göta (IK Göta) i Stockholm, han tävlade främst i stafettlöpning, men även i medeldistanslöpning (800 meter och 1 mile) och långdistanslöpning (5 000 meter).

1919 satte Peterson svenskt rekord i stafettlöpning 4 x 1500 meter (med Rudolf Falk, Josef Lindbom och Sven Lundgren som övriga löpare) med tiden 16 min, 40,2 sek vid tävlingar på Stockholms stadion den 12 augusti.

Segertiden var också det första officiella Världsrekord i grenen.

Referenser

Externa länkar
 Världsrekorutveckling 4 x 1500 meter (Worldathletics.org)

Svenska idrottare under 1900-talet
Svenska medeldistanslöpare
Svenska mästare i stafettlöpning
Världsrekordhållare på 4 x 1 500 meter löpning
Födda 1893
Dödsår saknas
Män
Josef Lindbom

Världsrekordhållare stafettlöpning

Josef Gabriel Lindbom, född 24 oktober 1889 i Adolf Fredriks församling i Stockholm, död 15 maj 1970 i Sundbybergs församling i Stockholms län, var en svensk friidrottare med medel- och långdistanslöpning som huvudgren. Under sin aktiva tid satte Lindbom både svenskt rekord och 1 världsrekord.

Meriter
Josef Lindbom tävlade för Idrottsklubben Göta (IK Göta) i Stockholm, han tävlade främst i stafettlöpning, men även i medeldistanslöpning (800 meter, 1 500 meter och 1 mile).

1919 satte Lindbom svenskt rekord i stafettlöpning 4 x 1500 meter (med Rudolf Falk, Gustaf Peterson och Sven Lundgren som övriga löpare) med tiden 16 min, 40,2 sek vid tävlingar på Stockholms stadion den 12 augusti.

Segertiden var också det första officiella Världsrekord i grenen.

Referenser

Externa länkar
 Världsrekorutveckling 4 x 1500 meter (Worldathletics.org)

Svenska idrottare under 1900-talet
Svenska medeldistanslöpare
Svenska mästare i stafettlöpning
Världsrekordhållare på 4 x 1 500 meter löpning
Födda 1889
Avlidna 1970
Män
Domenico Tritto

Domenico Tritto, född 11 juni 1776 i Neapel, död december 1851 i Neapel, var en italiensk tonsättare. Han var son till Giacomo Tritto.

Biografi
Domenico Tritto föddes 1776 i Neapel. Han var son till kompositören Giacomo Tritto. Tritto komponerade operor.

Referenser

Noter 

Italienska klassiska kompositörer
Italienska musiker under 1700-talet
Italienska musiker under 1800-talet
Födda 1776
Avlidna 1851
Män
Gösta Bergenstråhle (1891–1978)

Gösta Christian Fredrik Bergenstråhle, född den 9 oktober 1891 i Ystad, död den 7 juni 1978 i Stockholm, var en svensk militär. Han var brorson till Gösta Bergenstråhle och dotterson till Christian Berling.

Bergenstråhle blev underlöjtnant vid Skånska dragonregementet 1913, löjtnant där 1918. Efter att ha genomgått Krigshögskolan 1924–1926 fick han transport till Livgardet till häst 1926 och blev ryttmästare där 1928. Bergenstråhle studerade vid École supérieure de guerre 1931–1933. Han befordrades till major vid Norrlands dragonregemente 1937, till överstelöjtnant vid Livregementet till häst 1941 och till överste 1945. Bergenstråhle var sekundchef för Livregementets husarer 1946–1951. Han blev riddare av Svärdsorden 1934, kommendör av andra klassen av samma orden 1949 och kommendör av första klassen 1955.

Källor 

 
 
 Kommendörer av Kungl. Svärdsorden, 1:a kl. i Sveriges statskalender 1962
 
 

Överstar i svenska armén
Svenska regementschefer
Kommendörer av första klass av Svärdsorden
Svenska militärer under 1900-talet
Personer från Ystad
Födda 1891
Avlidna 1978
Män
Gösta Bergenstråhle

Gösta Bergenstråhle kan syfta på:

* Gösta Bergenstråhle (1841–1910), svensk militär
 Gösta Bergenstråhle (1891–1978), svensk militär
Våran klass

Våran klass () är en västtysk TV-serie som ursprungligen sändes i ARD i mars–april 1980.

Handling
Serien är en ungdomsdramaserie som handlar om en sjätteklass i Stuttgart. Tittaren får följa skolklassen under ett läsår.

Roller
Elever (urval)
 Dorothee Braun
 Anna Hajek
 Gundula Lusinsky
 Katrin Maier

Avsnitt

Internationella utsändningar
Serien sändes i SVT2 i januari och februari 1981, med repriser i SVT1 i maj och juni 1988.

Källor
Schülergeschichten  Fernsehserien.de

Externa länkar
 

Västtyska dramaserier
TV-seriestarter 1980
TV-serieavslutningar 1980
TV-serier som utspelar sig i Baden-Württemberg
Skolrelaterade TV-serier
Niklas Sobieski

Niklas Sobieski, född 8 juli 1990 i Dalby i Lunds kommun, är en svensk programledare och journalist som presenterar nyhetsprogrammet Rapport, samt SVT Nyheter Skåne, Helsingborg och Blekinge.

Sobieski har en mångårig karriär inom radio och TV, och har tidigare varit programledare och reporter på Sveriges Radio och den amerikanska radiostationen K-BVR i Corvallis, Oregon.

Källor 

Män
Födda 1990
Programledare i Sveriges Television
Levande personer
Programledare i Sveriges Radio