kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Kirstin Simon snickares

Kirstin Simon snickares, levde 1590, var en svensk kvinna som åtalades för häxeri. Hennes mål tillhör de åtta större trolldomsmål som finns dokumenterade inom Jönköpings läns jurisdiktion.

Den 23 maj 1590 i Jönköping anklagade pigan Ragnil på Skogen snickarhustrun Kirstin Simon snickares för att ha begått äktenskapsbrott med en djäkne, som var bosatt hos Kirstin. Ragnil uppgav att Kirstin hade bett henne om medel att förgifta sin make Simon snickare med, och att hon hade brukat trolldom och kockleri.

Kirstin uppgav att Ragnil hade använt sig av kockleri och trolldom och "lagt förgörning" i hennes säng ovanför huvudet. Både Kirstin och Ragnil genomgick vattenprovet utfört av mäster Håkan 25 maj. Detta var den första gången vattenprovet dokumenterats i Sverige. Båda två misslyckades med provet, eftersom de flöt på vattnet. Efter provet uppgav Ragnil, att medan de flöt på vattnet hade Kirstin Simons erkänt för henne att hon hon var skyldig till de brott hon anklagat henne för.

Den 17 juli dömdes Kirstin och Ragnil i rådstugan för att ha brukat trolldom och signeter. De ska ha trollat folk sinnessjuka och åsamkat dem sår, och bland annat fått ormar att krypa genom rönnar om söndagsmornar, saker som drabbat personer de hade lovat ont, bland dem Ingebor Jöns Håkanssons, och även Kristina dotter i Larff med Ingebor Kloffua.

Kirstin Simon snickares dömdes även för att ha begått äktenskapsbrott med en djäkne, medan den ogifta Ragnil hade haft samlag med herr Bryngel i Tofteryd, Bryniel Gödstafsson, som var kyrkoherde i Tofteryd 1564–1582 och avlidit 1590, då han i Jönköpings rådhusrätts handlingar den 17 juli samma år nämndes; ”han skola låtit sitt liv för en trollpackas skull”.

Likt många andra fall är hennes dåligt dokumenterad. Hon nämns i samband med det senare mer berömda fallet om Elin i Horsnäs.

Referenser

 Ida Dürango & Sofia Swahn: Häxor i periferin, Trolldomsprocesser i Småland 1604-1619, Växjö Universitet, 2006
 De svor på lagboken att de sett Marjitt i Knutshult rida på en varg. En källkritisk studie om häxprocesser i Jönköpings län. 1588-1626

Personer som blivit avrättade för häxeri
Avlidna okänt år
Häxprocesser i Sverige
Kvinnor
Personer i Sverige under 1500-talet
Marjitt i Knutshult

Marjitt i Knutshult, levde 1594, var en svensk kvinna som åtalades för häxeri. Hennes mål tillhör de åtta större trolldomsmål som finns dokumenterade inom Jönköpings läns jurisdiktion. 

Den 4 juni 1594 i Habo svor Laris i Eket och Jöns i Pärstorp på att de hade sett Marjitt i Knutshult rida på en varg. Jöns i Pärstorp uppgav att Marjitt i Knutshult och hennes make Harald i Knutshult hade köpt en ko av honom, men begärt en bättre ko än de hade fått, och hotat honom med att han annars inte skulle få någon glädje av den han behöll: "du måste låta mig få den ko jag vill ha, om du inte gör detta kommer du inte ha något gagn av den kon", varefter samma ko stönade. Måns Håckonsson i Gölhult och Nilss i Hallebo vittnade om att de hade hört händelsen berättas, och att Marjitt hade lovat att Jons folk i Lindhult skulle ”fara ena fanens färd”. Några dagar efter detta insjuknande en av Joens söner, och drängens lår bröts och gjorde honom till krympling. Flera andra vittnen, bland dem Jöns hustru och dotter, vittnade om att många som Marijtt i Knutshult avundades eller låg i konflikt med hade råkat illa ut. 
Marjitt i Knutshult dömdes ”både lagen och hennes egna gärningar har dömt henne till vad helst det straff som överheten väljer”, det vill säga till döden. Hennes dödsdom är en av få som dokumenterats av häxprocesserna i Jönköping. Straffet kunde dock inte verkställas, eftersom hon lyckades rymma från fängelset och man såg det som osannolikt att det skulle gå att finna henne.

Likt många andra fall är hennes ofullständigt dokumenterad. Hon nämns i samband med det senare mer berömda fallet om Elin i Horsnäs.

Referenser

 Ida Dürango & Sofia Swahn: Häxor i periferin, Trolldomsprocesser i Småland 1604-1619, Växjö Universitet, 2006
 De svor på lagboken att de sett Marjitt i Knutshult rida på en varg. En källkritisk studie om häxprocesser i Jönköpings län. 1588-1626

Avlidna okänt år
Häxprocesser i Sverige
Kvinnor
Personer i Sverige under 1500-talet
Margareta Bentzdotter

Margareta Bentzdotter, levde 1625, var en svensk kvinna som åtalades för häxeri. Hennes mål tillhör de åtta större trolldomsmål som finns dokumenterade inom Jönköpings läns jurisdiktion. 

Hon var gift med Bogla Jöenses. Hon anklagades 23 juli 1625 i Jönköping för häxeri av hospitals-föreståndaren Bonde Germundi. Han hade anlitat henne för att spå, och hon hade förutsagt att Bonde skulle blir kyrkoherde i Askeryd, och att hon kunde se till att den nuvarande kyrkoherden dog, och lära Bondes fru läsningar. 
Paret hade reagerat med att misshandla henne, varefter hon hotat dem med olycka. 
Borgarhustrun Anna Suen Biornsson vittnade att Margareta hade hotat henne med ofärd då hon vägrat ge henne bröd, med orden ”du skall fara ena fanius ofärd”, varefter 
Anna hade blivit sjuk.
Anders Andersson uppgav att Margareta hade hotat hans fru ”att hon skulle fara ofärd”, och att frun därefter blivit sjuk. Kyrkoherden Håkon Suensson i Skärstad hade frågat församlingen om Margaretas livsstil och om någon hade blivit hotade av henne, och flera hade då vittnat om att de hade mottagit hot. 

Margareta sade sig inte kunna trolldom och inte hotat någon, och sade till Anna: ”din moder tog livet utav en fattig oskyldig människa: du vill nu nära sammaledes göra av mig.” 
Den 2 augusti misslyckades Margareta med vattenprovet. 6 augusti nekade hon inför rätten att hon kunde trolla, men erkände att hon kände till signelser och använda läsningar för att bota. I fängelset hade hon bett Peder Gudmunssons tjänstepiga att smuggla in salt för att hjälpa pigan mot kärlekens vansinnighet. Hon uppgav att hennes make också kunde detta och hade lärt det av en Ingemar Eskilsson. Margareta sade också att vattenprovet inte dömde rättvist.

26 augusti 1625 dömdes hon till döden. Hennes dödsdom är en av endast två som är bekräftade i dokument från Jönköpings häxprocesser. Likt många andra fall är hennes ofullständigt dokumenterad. Dödsdomen hänsköts till hovrätten och det är inte dokumenterat om hovrätten bekräftade den.

Referenser

 
 De svor på lagboken att de sett Marjitt i Knutshult rida på en varg. En källkritisk studie om häxprocesser i Jönköpings län. 1588-1626

Avlidna okänt år
Häxprocesser i Sverige
Kvinnor
Svenska botare
Svenska siare
Personer i Jönköpings historia
Personer i Sverige under 1600-talet
1998 FM121

1998 FM121 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 20 mars 1998 av LINEAR i Socorro County, New Mexico.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Ej namngivna småplaneter
Astronomiska upptäckter av LINEAR
Astronomiska upptäckter 1998
Ramnefjellsfossen

Ramnefjellsfossen är ett vattenfall i 
Stryns kommun i Vestland fylke i Norge.

Vattenfallet, som är ett av världens högsta, är 808 meter högt. Det  stupar utför Ramnefjellet i flera fall, varav det största är omkring 600 meter högt, och mynnar ut i sjön Lovatnet. Det får sitt vatten från Ramnefjellbreen som är en gren av Jostedalsbreen.

På grund av det ringa vattenflödet har Ramnefjellsfossen aldrig använts till elproduktion.

Området runt Lovatnet är skyddat sedan 1993.

Sjön drabbades av en dödlig 40 meter hög tsunami på grund av ett stort jordskred från Ramnefjellet år 1905 som utplånade samhällena Nesdal och Bødal. Ett nytt jordskred orsakade en 74 meter hög tsunami år 1936. Totalt 139 personer avled till följd av skreden.

Källor

Vattenfall i Norge
Stryns kommun
Miyu Namba

Miyu Namba, född 31 maj 2002 i Nara, är en japansk simmare.

Karriär
I augusti 2019 vid junior-VM i Budapest tog Namba silver på 800 meter frisim. I juli 2021 vid OS i Tokyo tävlade hon i två grenar. Namba slutade på 20:e plats på 400 meter frisim och på 17:e plats på 800 meter frisim.

I december 2022 vid kortbane-VM i Melbourne tog Namba brons på 800 meter frisim och noterade ett nytt japanskt rekord på tiden 8.12,98. Hon tog även silver på 1 500 meter frisim.

Källor
Miyu Namba på Internationella simförbundets webbplats

Noter

Japanska simmare
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2020 från Japan
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 2020
Japanska silvermedaljörer vid asiatiska spelen
Medaljörer i simning vid asiatiska spelen
Medaljörer vid asiatiska spelen 2022
Tävlande i simning vid asiatiska spelen 2022
Födda 2002
Levande personer
Kvinnor
Japanska idrottare under 2000-talet
Personer från Nara prefektur
Eyford

Eyford var en civil parish fram till 1935 när den uppgick i civil parish Upper Slaughter, i grevskapet Gloucestershire i England. Civil parish var belägen 5 km från Stow-on-the-Wold och hade  invånare år 1931. Byn nämndes i Domedagsboken (Domesday Book) år 1086, och kallades då Aiforde.

Referenser

Externa länkar 
 

Tidigare civil parishes i Gloucestershire
Domesday Book
Prinknash Park

Prinknash Park var en civil parish 1858–1935 när det uppgick i Upton St. Leonards i grevskapet Gloucestershire i England. Civil parish var belägen 6 km från Gloucester och hade  invånare år 1931.

Referenser 

Tidigare civil parishes i Gloucestershire
Rumäniens landslag i bobsleigh

Rumäniens landslag i bobsleigh representerar Rumänien i internationella tävlingar i bob. Landslaget gjorde sin debut med ett femmannalag vid de olympiska vinterspelen 1928 i Sankt Moritz. Under de olympiska vinterspelen 1968 i Grenoble vann Rumänien en bronsmedalj med tvåmannalaget bestående av Ion Panțuru och Nicolae Neagoe vilket är Rumäniens enda medalj under de olympiska vinterspelen. Under samma olympiad placerade sig fyramannalaget på en fjärdeplats.

Referenser 

 
bob
Nakajima Hikari

Nakajima Hikari (Japanska: 光) var en japansk flygmotor utvecklad för användning av den Kejserliga japanska flottans flygkår under andra världskriget. Motorn var en 9 cylindrig, enradig, luftkyld stjärnmotor utvecklad och tillverkad av Nakajima Hikoki KK. Motorn var en vidareutveckling av Nakajima Kotobuki, som i sin tur var baserad på brittiska Bristol Jupiter och amerikanska Wright Cyclone, alla dessa hade samma konfiguration: 9 cylindriga, enradiga, luftkylda stjärnmotorer. Av japanska armén kallades motorn Ha-20.

Varianter

Hikari 1 (光一型) 
Den initiala varianten. Vikten var 542 kg och effekten maximalt 730 hk.

Hikari 2 (光二型) 
Andra varianten. Vikten var 473 kg och effekten maximalt 840 hk.

Hikari 3 (光三型) 
Tredje och sista varianten. Vikten var 487,6 kg och effekten maximalt 770 hk.

Applikationer 

 Aichi D1A2
 Aichi D3A (Endast prototypen)
 Kawasaki Ki-45 (Endast prototypen)
 Mitsubishi F1M1
 Nakajima A4N
 Nakajima B5N1
 Nakajima C3N
 Yokosuka B4Y

Se även 

 Nakajima Hikoki KK
 Nakajima Sakae
 Nakajima Homare

Referenser 

Flygmotorer
Perfluorkarboner

Perflourkarboner tillhör de mesta stabila organiska föreningarna, där vätet i kolväte-strukturer ersatts av flouratomer.

Referenser

Växthusgaser
Organiska föreningar
Europeiska förklaringen om digitala rättigheter och principer för det digitala decenniet

Europeiska förklaringen om digitala rättigheter och principer för det digitala decenniet är en förklaring om digitala rättigheter och principer som undertecknades av Europaparlamentets talman Roberta Metsola, Tjeckiens premiärminister Petr Fiala (som representant för det tjeckiska ordförandeskapet i Europeiska unionens råd) och Europeiska kommissionens ordförande Ursula von der Leyen den 15 december 2022. Förklaringen föreslogs ursprungligen av kommissionen von der Leyen i januari 2022.

Syftet med förklaringen är att vägleda EU:s digitala omställning och säkerställa att den är förenlig med grundläggande rättigheter, till exempel dataskydd, rätt till integritet, icke-diskriminering och jämställdhet.

Se även 
 Dataskyddsförordningen
 Digitalisering
 Europeiska unionen

Referenser

Externa länkar 
 Europeiska förklaringen om digitala rättigheter och principer för det digitala decenniet

Europeiska unionen under 2020-talet
Europeiska unionens politik
Southam and Brockhampton

Southam and Brockhampton var en civil parish 1866–1935 när det uppgick i Southam och Swindon i grevskapet Gloucestershire i England. Civil parish var belägen 10 km från Tewkesbury och hade  invånare år 1931.

Referenser 

Tidigare civil parishes i Gloucestershire
Highnam Over and Linton

Highnam Over and Linton var en civil parish fram till 1935 när den uppgick i civil parish Highnam, i grevskapet Gloucestershire i England. Civil parish var belägen 3 km från Gloucester och hade  invånare år 1931.

Referenser 

Tidigare civil parishes i Gloucestershire
Mattenbachfall

Mattenbachfall (även känt som Mattenbachfallen) i Lauterbrunnendalen i  kantonen Bern (Schweiz) bildar en kaskad av flera vattenfall med en total höjd av 840 meter. Under mätningar sommaren 2020 av italienska kanyonklättrare fastställdes att fallets höjd är 930 meter. I alla fall är Mattenbach det högsta vattenfallet i Centraleuropa eller hela Europa, (i Norge når Vinnufossen och Balåifossen höjder på 860 respektive 850 meter), men definitivt det högsta vattenfallet i Schweiz. 

Mattenbachfall faller nedför den östra sidan av Lauterbrunnendalen nära byn Matte från Stechelberg över Jungfraus västra sidor (4158 m). Bergsbestigarna har räknat fyra stora och flera små steg.  

Mattenbach är en liten, kort bäck som rinner in i Weisse Lütschine från höger (österut) på cirka 885 meter, nära Stechelberg. Den är bara cirka 2700 meter lång, men faller cirka 2 450 meter. Vattnet i det 1,49 kvadratkilometer stora avrinningsområdet kommer huvudsakligen från Silberhornglaciären. Den nedre kanten av det lilla isfältet på Unterer Silberhornglaciären är cirka 2 900 meter. Den cirka 850 meter långa Silberhornglaciären börjar ett steg högre och sträcker sig upp till grottan mellan Silberhorn (3 690 meter), Goldenhorn (3 640 meter) – alla topparna i Jungfrau. I norr åtföljs Mattenbach av Schwarzmönch (2 648 m). 

Mängden vatten är starkt beroende av snösmältning och nederbörd. Under torra sensomrar kan bäcken torka upp. I fallets översta område rinner en sidobäck in från höger. 

Precis som i hela Lauterbrunnendalen finns det andra imponerande vattenfall i Mattenbachs omedelbara närhet. Lite söderut faller Staldenbach över klippan, strax norr om Wydeweibach. På andra sidan dalen ligger Sefinenfallet. Cirka tre kilometer norrut, på norra sidan av Schwarzmönch, ligger de välkända Trümmelbachfälle med ett tiotal underjordiska trappsteg över 140 meter.

Referenser

Noter

Externa länkar

Vattenfall i Schweiz
Vattendrag i Schweiz
Natur i Schweiz
Sevärdheter i Schweiz
Landformer i Bern (kanton)
Sudeley Manor

Sudeley Manor var en civil parish fram till 1935 när den uppgick i civil parish Sudeley, i grevskapet Gloucestershire i England. Civil parish var belägen 10 km från Cheltenham och hade  invånare år 1931.

Referenser 

Tidigare civil parishes i Gloucestershire
Mitsubishi Zuisei

Mitsubishi Zuisei (Japanska: 瑞星) var en japansk flygmotor utvecklad för användning av den Kejserliga japanska flottans flygkår och den Kejserliga japanska arméns luftkår under andra världskriget. Motorn var en 14 cylindrig, tvåradig, luftkyld stjärnmotor utvecklad och tillverkad av Mitsubishi. Av armén kallades motorn Ha-26 eller Ha-102 beroende på variant, samt Ha-31 mot slutet av kriget. Beroende på källa tillverkades motorn i 11 903 eller 12 795 exemplar.

Varianter

Zuisei 11 (瑞星11型) 
Den initiala varianten. Vikten var 542 kg och effekten maximalt 925 hk vid 1 800 meters höjd.

Zuisei 14 (瑞星14型) 
Även kallad Ha-26-I. Effekten var 900 hk på 3 500 meters höjd.

Zuisei 15 (瑞星15型) 
Även kallad Ha-26-II. Effekten ökades till maximalt 995 hk på 2 300 meters höjd.

Zuisei 21 (瑞星21型) 
Även kallad Ha-102. Sista varianten. Vikten hade ökat till 565 kg och effekten till maximalt 1 080 hk.

Tillämpningar

 Mitsubishi A6M (De första prototyperna) 
 Mitsubishi F1M
 Mitsubishi G5M1
 Kawanishi E7K
 Kawasaki Ki-45
 Kokusai Ki-105
 Mitsubishi Ki-46
 Mitsubishi Ki-57

Referenser 

flygmotorer
Wotton St Mary Without

Wotton St Mary Without var en civil parish 1885–1935 när det uppgick i Longlevens, Gloucester, Churchdown och Barnwood i grevskapet Gloucestershire i England. Civil parish var belägen 14 km från Stroud och hade  invånare år 1931.

Referenser 

Tidigare civil parishes i Gloucestershire
Asta Östenius

Asta Svea Matilda Östenius, född Andersson den 28 maj 1919 i Uppsala, död 6 juli 2009 i Stockholm, var en svensk provkökschef, kokboksförfattare och folkbildare. Hon var bland annat ansvarig för Rutiga kokboken som blev en storsäljare under sent 1900-tal.

Biografi 
Asta Östenius var redan i unga år intresserad av matfrågor. Efter grundläggande studier blev de fortsatta studierna inriktade på hushållstekniska och ekonomiska ämnen — hon tog hushålls-och textillärarexamen på 1940-talet  vid Fackskolan för huslig ekonomi — och kompletterade med kurs i journalistik. I arbetet som lärare på restaurangskolan i Göteborg träffade hon sin blivande make, Sven Östenius, vilken också arbetade som lärare där. Strax efter deras giftermål 1952 blev han erbjuden en tjänst i Stockholm. Asta Östenius sökte och fick då den utlysta tjänsten som provkökschef på ICA. Makarna flyttade således till Stockholm där de i rask följd fick fyra barn.

ICA:s provkök var nyligen invigt och precis som föregångaren och närmaste konkurrenten, KF:s provkök, var ICA:s motsvarighet del i den folkbildning som på 1950-talet koncentrerade sig på kosthållning och näringsriktig mat. I KF:s provkök skapade Anna-Britt Agnsäter lämpliga mått för bak och matlagning, matpyramiden och storsäljaren Vår kokbok. ICA:s provkök följde efter. ICA-kuriren lyste ut recepttävlingar och i provköket testade Asta Östenius tillsammans med sina kollegor, däribland Maja-Lisa Furusjö, de tusentals recept som läsarna genom åren skickade in. Asta Östenius publicerade veckomatsedlar, där maten skulle vara nyttig och billig, och gjorde en färgglad och aptitretande plansch av den av Folkhälsan (föregångare till Livsmedelsverket) rekommenderade kostcirkeln. I provkökets testlaboratorium, vilket Asta Östenius initierade, testades ständigt nya varor och arbetsredskap.

Asta Östenius gav ut ett trettiotal recept- och kokböcker, men skötebarnet var Rutiga kokboken, 1980, där 1 500 recept samsades med handfasta råd och instruktioner för att slutresultatet skulle bli gott — och näringsriktigt. Den var således en grundkokbok som med sina drygt 800 000 sålda exemplar (2006) finns i många svenska hem.

Asta Östenius ägnade även fritiden åt matfrågor. I Lilla Sällskapet, som var en sammanslutning i syfte att främja svensk matkultur, var hon sekreterare och delaktig i att utdela utmärkelser till särskilt förtjänstfulla kockar.

Asta Östenius avled 2009, 90 år gammal.

Källor 

 Artikeln är till stora delar kopierad från Maria Sjöbergs text om Asta Östenius ur Svenskt kvinnobiografiskt lexikon, (CC BY 4.0), läst 2022-12-15

Noter 

Kvinnor
Födda 1919
Avlidna 2009
Personer från Uppsala
Svenska kokboksförfattare
Svenska folkbildare
Svenska matskribenter
Personer inom mat och dryck
Personer i Sverige under 1900-talet
Wotton Vill

Wotton Vill var en civil parish 1894–1951 när det uppgick i Gloucester i grevskapet Gloucestershire i England. Civil parish hade  invånare år 1931.

Referenser 

Tidigare civil parishes i Gloucestershire
Gloucester
Division III i fotboll 1965

Division III i fotboll 1965 var 1965 års säsong av Division III. Serien bestod av tretton serier. De nio göta- och svealändska serierna bestod av tolv lag vars seriesegrare uppflyttades till division II 1966 medan de tre sämst placerade lagen nedlfyttades till division IV till nästkommande säsong. De fyra norrländska serierna bestod av nio till elva lag, de fyra seriesegrarna kvalspelade om två platser i division II 1966 medan de två sämst placerade lagen i respektive Norrlandsserie nedflyttades till division IV.

Serier

Norra Norrland övre

Norra Norrland nedre

Södra Norrland övre

N1: Sammanslagning av Wifsta/Östrands IF och Fagerviks GF.

Södra Norrland nedre

Norra Svealand

Östra Svealand

Västra Svealand

Nordöstra Götaland

N1: Nyköpings AIK sammanslogs efter säsongen med Nyköpings SK och bildade Nyköpings BIS.

Nordvästra Götaland

Mellersta Götaland

Sydvästra Götaland

Sydöstra Götaland

Södra Götaland

Kval till division II 

IFK Luleå och Domsjö IF uppflyttade till division II 1966.

Källor 
Tabeller säsongen 1965

Fotboll i Sverige 1965
1965
Fotbollssäsongen 1965
WD 1145+017

WD 1145+017 eller EPIC 20153164, är en ensam stjärna i mellersta delen av stjärnbilden Jungfrun. Den har en skenbar magnitud av ca 17,0 och kräver ett kraftfullt teleskop för att kunna observeras. Baserat på parallaxmätning på ca 6,9 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 570 ljusår (ca 174 parsek) från solen. Stjärnan är den första vita dvärgen som observerats med en transiterande planet i omlopp.

Egenskaper
WD 1145+017 är en vit dvärgstjärna av spektralklass DB. Den har en massa som är ca 0,63 solmassa, en radie som är ca 0,02 solradie (ca 1,4 jordradie) och en effektiv temperatur av ca 15 000 K. Stjärnan innehåller starka absorptionslinjer av magnesium, aluminium, kisel, kalcium, järn och nickel. Dessa grundämnen, som vanligtvis finns i stenplaneter, förorenar stjärnans yta och förväntas normalt blandas in genom stjärnan och försvinna ur sikte efter en miljon år.

Ett stoftmoln och skiva (troligen från sönderfallande asteroider, belägna inom 97 till 103 stjärnradiers avstånd och avger termisk infraröd strålning) omger stjärnan. Dessutom omges stjärnan av en gasskiva (belägen på ca 25 till 40 stjärnradiers avstånd och genomgår relativistisk precession med en period av ca 5 år).

Baserat på nyligen (2018) genomförda studier och beräkningar tror man att stjärnan ursprungligen var en tidig stjärna i huvudserien av spektraltyp A med en massa på cirka 2,46 solmassor och kvar som sådan i uppskattningsvis 550 miljoner år. Efter förbrukning av vätet i dess kärna, utvecklades den och expanderade till en röd jätte innan den så småningom kastade ut sina yttre sikt och drog ihop sig till en vit dvärg och har gradvis svalnat under de senaste 224 miljoner åren. Detta ger stjärnan en uppskattad total ålder på cirka 774 miljoner år.

Planetsystem
Den förmodade planetesimalen, WD 1145+017 b, med en omloppsperiod på 4,5 timmar, slits sönder av stjärnan och är en rest av det tidigare planetsystemet som stjärnan var värd för innan den blev en vit dvärg. Det är den första observationen av ett planetariskt objekt som strimlas av en vit dvärg. Flera andra stora bitar har också setts i omloppsbana. Alla de olika större bitarna har omloppsperiod på 4,5 till 4,9 timmar. Stenmaterial faller ner på stjärnan och visar sig i stjärnans spektrum. Systemet upptäcktes av rymdteleskopet Kepler i dess utökade K2-uppdrag. Även om systemet inte var ett mål av intresse, var det inom synfältet för observationerna, och analys av observerade data avslöjade systemet.  

Överskott av infraröd strålning tyder på att det finns en stoftskiva med en temperatur på 1 150 K (880 °C). Stödjande observationsdata, tillsammans med data från Chandra-röntgenobservatoriet, hittades också relaterade till stoft som kretsar kring WD 1145+017.

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/120451/wd1145017.

Stjärnbilden Jungfrun
Vita dvärgar
Solsystem
Jan Pie

Jan Göran Pie, född den 10 december 1961 i Finland, är en svensk säkerhetsexpert.

Pie, som varit bosatt i Norrköping, är sedan 2013 generalsekreterare för ASD Europe vilket är den europeiska branschorganisationen för företag inom försvar, flyg, rymd och säkerhet. Motsvarigheten i Sverige är Säkerhets- och försvarsföretagen (SOFF), vilken Pie även varit generalsekreterare för.

Bakgrund 
Pie är i grunden livförsäkringsspecialist från Institutet för försäkringsutbildning (IFU). Därefter har han bland annat avlagt en mastersexamen i Business Management från IHM Business School och gått Solbacka-kursen vilket är en totalförsvarsutbildning vid Försvarshögskolan som riktar sig mot ledande personer inom försvars- och säkerhetssektorn.

Vidare har Pie i sitt arbetsliv bland annat varit krisberedskapsdirektör vid SOS Alarm och VD för ett dotterbolag inom koncernen. Mellan 2010 och 2013 var han generalsekreterare för Säkerhets- och försvarsföretagen.

Källor 

Svenska generalsekreterare
Personer inom Sveriges näringsliv under 2000-talet
Levande personer
Födda 1961
Män