kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Bilichildis

Bilichildis, född okänt år, död 610, var en frankisk drottning som var gift med kung Theodebert II.  

Hon gifte sig med Theodebert II sedan hon blivit köpt på slavmarknaden. Hon beskrivs som en populär drottning. Hon blev enligt uppgift mördad av sin make sedan han önskade gifta sig med Theodechilde.

Referenser 

Kvinnor
Födda 500-talet
Avlidna 610
Personer i Frankrike under 600-talet
Frankiska drottningar
Franska slavar
Kungligheter som blivit mördade
Rigunth

Rigunth, född okänt år, död efter 589, var en frankisk prinsessa, dotter till kung Chilperik I och drottning Fredegunda.  

Hon trolovades med kung Reccared, men rånades på vägen till sitt bröllop och hölls som gisslan innan hon sändes tillbaka till sina föräldrar. Hon är känd för historien om hennes påstådda mordförsök på sin mor.

Referenser 

Kvinnor
Födda 569
Avlidna okänt år
Personer i Frankrike under 500-talet
Muskegon Mohawks

Muskegon Mohawks var ett amerikanskt professionellt ishockeylag som spelade i International Hockey League (IHL) mellan 1965 och 1984. De hade dock sitt ursprung från när Muskegon Zephyrs anslöt sig till IHL 1960. Efter spelad säsong 1983–1984 blev Mohawks Muskegon Lumberjacks. Laget spelade sina hemmamatcher i L.C. Walker Arena i Muskegon i Michigan. Mohawks hade samarbete med Montreal Canadiens, New York Islanders, Atlanta Flames, Calgary Flames, Colorado Rockies, Pittsburgh Penguins, New Jersey Devils och Toronto Maple Leafs i National Hockey League (NHL). De vann Turner Cup, som gavs ut till vinnaren av IHL:s slutspel, för säsongen 1967–1968.

Spelare som har spelat för dem är bland andra Carl Brewer, Mike Hordy, Bob Lorimer, André Pronovost, Chico Resch och Neil Smith.

Referenser
(G)I-dle

(G)I-dle (), ofta utskrivet som (G)I-DLE, är en sydkoreansk tjejgrupp som bildades av Cube Entertainment år 2018. Gruppen består av de fem medlemmarna Cho Mi-yeon ("Miyeon"), Nicha Yontararak ("Minnie"), Jeon So-yeon ("Soyeon"), Song Yuqi ("Yuqi") och Shuhua. Till originaluppsättningen hörde även Seo Soo-jin ("Soojin"), som lämnade gruppen den 14 augusti 2021. (G)I-dle debuterade den 2 maj 2018 med EP:n I Am med framsidan "Latata". Året efter debuterade de i Japan, den 1 juli 2019 under Universal Music Japan (U-Cube) med EP:n Latata.

(G)I-dle kom att kallas "monster rookie" 2018 och har kommit att ses som en av de mest framgångsrika sydkoreanska flickgrupperna som inte lanserats av "de tre stora" skivbolagen. Efter debuten 2018 har de släppt fem EP och åtta singlar, bland andra "Latata", "Hann (Alone)", "Senorita", "Uh-Oh", "Lion", "Oh My God" och "Dumdi Dumdi".

Gruppens namn 

Vid en intervju med The Star berättade Soyeon att hon kom på namnet "Idle" (아이들) när hon skrev "Idle Song". Hon sände in förslaget till skivbolaget och det fastställdes efter en tävling hos skivbolaget. Emellertid mottogs namnet med blandade reaktioner i Sydkorea och även internationellt. "아이들" betyder "barn" på koreanska, men på engelska betyder "idle" någon som är overksam, slö, eller lättjefull. Gruppens namn ändrades därför till (G)I-dle, med I:et för "individualitet", "‐" för att visa att namnet är uppdelat i två delar och "Dle" som är pluralform för "I" i korenaskan, med betydelsen "en grupp av sex olika personligheter som samlats".

Världsrekord 
(G)I-dle satt ett nytt världsrekord för Guinness rekordbok i den sydkoreanska webbserien 1theK Originals, avsnitt 4. I seriens utmaning Kkinness Challenge får en kändisgrupp besöka Kkinness Village, en by som är utformad för att tävla om världsrekord i olika grenar. I avsnittet som sändes den 24 mars 2020 lyckades gruppen sätta världsrekord i den något udda grenen "Snabbaste tiden för att hänga upp fem t-shirtar". Det tidigare världsrekordet innehades av Kaito Kozumi med 27,93 sekunder. Gruppen lyckades slå rekordet genom att klara uppgiften på 25,41 sekunder när Soyeon försökte.

Diskografi

Studioalbum 
 I Never Die (2022)

Singelalbum 
 Dumdi Dumdi (2020)

EP 
Koreanska
 I Am (2018)
 I Made (2019)
 I Trust (2020)
 I Burn (2021)
 I Love (2022)
 I Feel (2023)

Japanska
 Latata (2019)
 Oh My God (2020)

Engelska
 Heat (2023)

Turnéer 
 Just Me ( )I-dle World Tour (2022)
 I Am Free-ty World Tour (2023)

Referenser

Externa länkar 

 Officiell webbplats

Musikgrupper bildade 2018
Musikgrupper från Seoul
Pop- och rockgrupper
Cecilia Björner

Ulla Cecilia Björner, född 3 april 1959, är en svensk diplomat med ambassadörsförordnanden. Under åren 2016–2020 var hon ambassadör i Vatikanstaten och samtidigt Sveriges ambassadör på Malta med stationering i Stockholm samt från 2021 ambassadör i Oslo.

Tidigare har Björner tjänsgjort som Sveriges ambassadör i Ungern samt arbetat för Sida och FN (UNDP, OCHA och UNHCR).

Källor

Födda 1959
Levande personer
Svenska diplomater under 2000-talet
kvinnor
Sveriges ambassadörer i Norge
Sveriges ambassadörer i Ungern
Sveriges ambassadörer i Malta
Sveriges ambassadörer vid Heliga stolen
Hermann Salingré

Hermann Salingré, född den 17 maj 1833 i Berlin, död där den 5 februari 1879, var en tysk dramatisk författare.

Salingré, som ursprungligen var köpman, gick redan som ung över till banan som farsförfattare och journalist. På ålderns höst blev han blind. Salingré skrev lokala Berlinfarser som Berliner Kinder, Sechs Mädchen und kein Mann, Der Allerweltshelfer och 300 Mark Belohnung. I Die Bretter, die die Welt bedeuten finns hans samlade farser. Hans fars Pech Schulze uppfördes i lokal bearbetning under titeln Gennem Kjøbenhavn av Olaf Poulsen, Erik Bøgh och Carl Wulff på Dagmarteatret i Köpenhamn 1886, i en annan bearbetning på Casino i samma stad 1866. Samma stycke lämnade dessutom idén til en av William Fabers och Carl Møllers farser under märket Peter Sørensen.

Källor

Noter

Tyskspråkiga dramatiker
Tyskspråkiga författare
Tyska dramatiker under 1800-talet
Tyska författare under 1800-talet
Tyska journalister under 1800-talet
Författare från Berlin
Födda 1833
Avlidna 1879
Män
Salmonsens
Partisan (TV-serie)

Partisan är ett svenskt kriminaldrama från 2020. Serien, som är regisserad av Amir Chamdin och skapad tillsammans med Fares Fares, består av fem avsnitt och hade premiär 20 augusti på Viaplay. Partisan är producerad av Warner Bros. Sverige och blev under sitt premiärdygn den mest sedda originalserien på Viaplay.

Medverkade skådespelare i Partisan är bland andra Fares Fares, Johan Rheborg, Anna Björk, Sofia Karemyr och Ylvali Rurling m.fl.

Serien följer Johnny (spelad av Fares Fares) som tar ett nytt jobb i de idylliska omgivningarna i Jordnära, ett inhägnat samhälle som driver en framgångsrik ekologisk gård. Men han inser snabbt att deras regler och rutiner är något oortodoxa.

Den 14 oktober 2020 vann Partisan priset för Bästa serie i Cannes International Series Festival, en internationell festival för TV-serier.

Källor

Externa länkar

Partisan på Viaplay

Svenska kriminalserier
Svenska dramaserier
Svenska TV-serier från 2020-talet
Svenskspråkiga TV-serier
Gisela Elsner

Gisela Elsner, född 2 maj 1937 i Nürnberg, död 13 maj 1992 i München, var en tysk författare. Hon tilldelades Prix Formentor år 1964. Elsner var medlem i Gruppe 47, Dortmunder Gruppe 61 och PEN-Zentrum Deutschland.

Biografi
Gisela Elsner studerade filosofi, germanistik och teatervetenskap vid Wiens universitet. Därefter försörjde hon sig som frilansande skribent i Tyskland, Rom, London, Paris, New York och slutligen i München. År 1958 gifte hon sig med författaren Klaus Roehler och fick med denne en son, Oskar. Elsner och Roehler skilde sig och Elsner gifte senare om sig med konstnären och författaren Hans Platschek.

Den 12 maj 1992 kollapsade Elsner utomhus av ett nervsammanbrott orsakat av bland annat ekonomiska svårigheter och en mörk syn på framtiden. Hon lades in på sjukhuset Privatklinik Josephinum i Maxvorstadt i München. Följande dag begick hon självmord genom att hoppa från fjärde våningen på sjukhusbyggnaden.

År 2000 kom sonen Oskar Roehlers film Den oberörbara (Die Unberührbare) om moderns liv och död.

Källor

Noter

Webbkällor

Externa länkar

Personer från Nürnberg
Kvinnor
Födda 1937
Avlidna 1992
Författare som begått självmord
Tyska författare under 1900-talet
Julgrund

Julgrund har flera betydelser:

 Julgrund, Nagu – en liten holme nära Boskär i Nagu
 Julgrund, Åland – ett grund norr om Föglö, där M/S Amorella gått på grund två gånger.

Se även 
 Julögrundet
ENAC Alumni

ENAC Alumni (även känd som INGENAC) är en ideell alumni-förening grundad 1987 och registrerad i Toulouse. Det grundades av Robert Aladenyse.

Föreningens huvudsakliga uppdrag är att utveckla varumärkesbilden för École nationale de l'aviation civile (även känd som French Civil Aviation University), den första europeiska forskarskolan inom flyg- och flygfältet. År 2020 representerar det nästan 27 000 personer, vilket gör föreningen till den största i Frankrike för flygstudier.

Historia 
När École nationale de l'aviation civile skapades 1949 utbildades tjänstemän från Direction Générale de l'Aviation Civile först. I början av 1970-talet började universitetet utbilda icke-tjänstemän för flygindustrin. Antalet civila studenter växer på 1980-talet och då blev en alumni-förening en no-brainer. Robert Aladenyse (1931-2003, examen 1964) bestämde sig 1987 för att skapa en ideell organisation för Diplôme d'ingénieur alumnen INGENAC. På 2000-talet uppmuntrade utvecklingen i Frankrike av kurserna Masters och Mastère spécialisé föreningen att välkomna och representera dessa nya studenter.

Den 1 januari 2010 slogs ENAC samman med SEFA för att bli det största flyguniversitetet i Europa. Det är därför INGENAC bestämde sig för att byta namn för att bli ENAC Alumni och samla kandidater från alla grader från École nationale de l'aviation civile. Det träder i kraft i mars 2012.

ENAC Alumni är medlem i Conférence des grandes écoles.

Bibliografi 
Nicolas Tenoux (MS EAGTA ENAC 2007), 6 months in the life of an Airline pilot: Daily life secrets …, 2020, Amazon, 77p., (), p. 10

Referenser

Externa länkar 
 Officiell webbplats  
 

Utbildning i Toulouse
Franska ideella organisationer
Martin Högbom

Martin Ivar Högbom, född 29 maj 1974, är en svensk biokemist och strukturbiolog. Han är professor i strukturbiokemi vid Stockholms universitet. 

Högboms forskning rör bio-oorganisk kemi, och i huvudsak hur enzymer använder sig av metalljoner och radikaler för att utföra särskilt komplicerade kemiska reaktioner. Forskningen rör ämnen som biologisk energiomvandling, syntes av deoxyribonukleotider och biologisk oxidation av kolväten.

Högbom tilldelades The European Medal for Bio-Inorganic Chemistry 2010 och The Svedberg-priset 2012.

Högbom var ledamot av Sveriges unga akademi 2011–2016 och dess ordförande 2014–2015. Han invaldes som ledamot av Kungliga Vetenskapsakademien 2020.

Referenser

Män
Svenska professorer i biokemi
Personer verksamma vid Stockholms universitet
Födda 1974
Levande personer

Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Svenska forskare under 2000-talet
Päkkos Gustaf

Päkkos Gustaf (även Pekkos eller Päckos), egentligen Gustaf Herman Päkkos, född 8 mars 1916 i Bingsjö i Rättviks socken, Dalarna, död 14 juli 2000 på samma plats, var en svensk jordbrukare och spelman på fiol. Han var en stor traditionsmusiker och förvaltade den låtrepertoar och det spelsätt som har vuxit fram i Bingsjö med omnejd i Rättviks kommun.

Biografi 
Päkkos Gustaf ingick i en spelmanssläkt som bodde på Pekkosgården i Bingsjö kyrkby. Gustafs far hette Pekkos Hans. Gustaf fick sin första fiol som tolvåring och började då spela på de melodier som han hört och som spelades i byn. Han spelade inte efter noter utan var en genuin gehörsspelman. I Bingsjö med omnejd fanns under Päkkos Gustafs uppväxt fler spelmän med sin låtrepertoar och sina spelsätt. Han lyssnade till spelmännen Päckos Olle, bröderna Nylands Erik och Nylands Jonas, liksom till fadern Pekkos Hans och dennes kusin Päckos Helmer, son till Päckos Olle. Gustaf kom att tillägna sig en bred repertoar av låtar, varav många kan härledas tillbaka till Pekkos Per (1808–1877), Junkas Jonas och Nylands Olle, storspelmän i Bingsjö under 1800-talet. Gustaf spelade även låtar från Enviken och Rättvik i Dalarna och från södra delen av Hälsingland.

På 1800-talet fanns Pekkos Per i byn som var läromästare till Hjort Anders. Som barn skyndade Päkkos Gustaf till en av de tre radioapparater som fanns i Bingsjö för att lyssna när Hjort Anders spelade i radio. Pekkosgården, tog han över efter sin far och bedrev där ett litet jordbruk tillsammans med sin hustru Svea Päkkos (1930–2018) från Rättvik.

Päkkos Gustaf hade ett utpräglat och karakteristiskt uttryck i sitt spel med snabba drillar, skarpa och oväntade betoningar, men ändå med ett lugn och en värdighet. Han var en källa till inspiration för en hel generation av spelmän.

Diskografi 

 Grand Nord. 1 låt insp 1963. Musidisc CV 1117. 1971
  Låtar från Bingsjö. 7 låtar insp 1971. SR Records RELP 1125. 1972
  Päkkos Gustaf, Bingsjö. 17 låtar solo & ihop med Jonny Soling resp. Hjärp Erik insp 1980. Giga GLP 5. 1981
  Polskan i Norden. 1 låt solo insp 1954. Svea SVMC 2. 1989
  Föregångare. 2 låtar ihop med Påhl Olle insp 1954. MNW CD 240-242. 1993
  Till Viksta Lasses minne. 2 låtar, solo resp duo, insp 1986. Siljum BGS 8704. 1987
  Kapell Frisell. 3 låtar. Filur 1. 1990
  Päkkos Gustaf & Ole Hjorth. 26 låtar insp 1989 & 1995. Giga GCD 28. 1996
  Låtar från Rättvik, Boda & Bingsjö (återutg. av RELP 1125). Caprice CAP 22044. 1996
  Päkkoslåtar. 27 låtar ihop med Ola Bäckström & Jonas Holmén insp 1998. Giga GCD 58. 2001
  Fiddle tunes from Rättvik, Boda and Bingsjö. 3 låtar insp 1958. Hurv KRCD 34. 2003
  Evening at Pekkosgården 1988. 6 låtar solo, 19 låtar ihop med Ellika Frisell, insp 1988. Country & Eastern CE 33. 2015

Referenser

Noter

Externa länkar 

 Svensk mediedatabas

Dalaspelmän
Män
Födda 1916
Avlidna 2000
Personer från Rättviks socken
Svenska fiolspelmän
Sverker Janson

Sverker Janson, född 2 december 1908 i Göteborg, död 5 november 2005 i Oscars församling i Stockholm, var en svensk arkeolog och museiman.

Sverker Janson var son till kontraktsprosten Robert Janson och Maja Svensson. Efter studentexamen i Göteborg 1930 studerade han vid Uppsala universitet och blev filosofie kandidat 1935 och filosofie licentiat där 1939. Åren 1930–1938 deltog Janson i olika arkeologiska arbeten för Göteborgs museum, blev 1939 blev amanuens vid Statens historiska museum och 1945 extraordinarie antikvarie vid Riksantikvarieämbetets fornminnesavdelning. Janson företog omfattande undersökningar, särskilt i Bohuslän och Lappland, och publicerade arkeologiska arbeten främst om nordisk stenålder. Han tog verksam del i musealt organisationsarbete och medverkade bland annat vid bildandet av föreningen Sveriges yngre museimän.
 Janson är begravd på Östra kyrkogården i Göteborg.

Källor 
 
 Janson, Sverker på SvenskaGravar.se

Noter

Svenska arkeologer under 1900-talet
Svenskt museifolk
Forskare från Göteborg
Gravsatta på Östra kyrkogården i Göteborg
Födda 1908
Avlidna 2005
Män
Ålands spelmansgille

Ålands spelmansgille grundades officiellt den 29 november 1953 och leddes under de första sjutton åren (1953-1970) av Gösta Bryggman och spelmansgillet finansierades inledningsvis till del av Åländska självstyresmyndigheter.

Historia
Innan spelmansgillets instiftande hölls även större spelmansstämmor. Den första spelmansstämman hölls i Mariehamn, den 4 augusti 1907 och den andra 21-24 juni 1908. Under 1940-talet bildades de första lokala spelmanslagen, allra först i Föglö kommun och snart därefter i Lumparland och Finström. Dessa tog delvis intryck av svenska radioutsändningar med svensk folkmusik som sändes första gången 1948, samt även av de spelmanslag som redan var aktiva i Sverige, exempelvis i Rättvik. Spelmannen Jon-Erik Öst hade redan innan andra världskriget besökt Åland och talat om bildandet av ett spelmansförbund, vilket dock inte kunde realiseras förrän efter kriget. Under 1958 publicerades det första nothäftet med Åländsk folkmusik av spelmansgillet. Mellan åren 1970 och 2006 leddes spelmansgillet av Ragnar Boman (1930-2019). Spelledare sedan 2007 är Christina Johansson. Spelmansgillet har sin hemort i Finströms kommun. Som intågsmarsch vid spelmansstämmor och konserter har ofta Gammal bröllopsmarsch från Saltvik använts, vilken är utgiven som femte låten i Åländsk folkmusik för två fioler, Häfte 3 (utgivet februari 1961).

Syfte och verksamhet

I enlighet med sina stadgar ska Ålands Spelmansgille "... upprätthålla och utveckla intresset för spelmansmusik samt främja och stöda utvecklingen av den folkliga musikverksamheten på Åland. Samtidigt ska föreningen hjälpa och stöda spelmännens arbete med att bevara och sprida det folkmusikaliska kulturarvet." Stadgarna beskriver vidare att man fullföljer sitt syfte genom att arrangera tävlingar, kurser, spelmansstämmor, konserter på såväl Åland som utomlands samt uppteckna och spela in spelmansmusik.

Turnéer

Under Juni 1993 genomfördes en turné i USA, där spelmansgillet framförde åländsk folkmusik på orter med ättlingar till utvandrade ålänningar. Bland annat genomfördes konserter i New York och Washington D.C.

Publikationer

 Åländsk folkmusik för två fioler, 10 volymer utgivna 1958-1991
 Häfte 1, 1958 (Stockholm)
 Häfte 2, 1960 (Stockholm)
 Häfte 3, 1961 (Stockholm)
 Häfte 4, 1962 (Stockholm)
 Häfte 5, 1963 (Stockholm)
 Häfte 6, 1967 (Helsingfors)
 Häfte 7, 1970 (Helsingfors)
 Häfte 8, 1972 (Helsingfors)
 Häfte 9, 1978 (Okänd ort)
 Häfte 10, 1991 (Mariehamn)

 Trettiofem korta levnadsbeskrivningar över Åländska spelmän, (1969), även inkluderad i jubileumsskrift 2003
 Ålands Spelmansgille 1953-2003 "Åland, en folkmusikens gästhamn mellan öst och väst" Jubileumsskrift (2003)
 Åländsk folkmusik för två fioler 1953-2003. De mest omtyckta låtarna (2003)

 LP-skiva "Åländsk folkmusik" (1978)
 Kassett "Ålands Spelmansgille och Spelevinkarna" (1993)
 CD-skiva "Sommarfröjd" (2008)
 CD-skiva "2015" (2015)

Referenser

Finländska folkmusikgrupper
HD 210702

HD 210702 är en ensam stjärna belägen i den mellersta delen av stjärnbilden Pegasus. Den har en skenbar magnitud av ca 5,93 och är mycket svagt synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallax enligt Gaia Data Release 2 på ca 18,4 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 177 ljusår (ca 54 parsek) från solen. Den rör sig bort från solen med en heliocentrisk radialhastighet på ca 16 km/s.

Egenskaper
HD 210702 är en orange till röd jättestjärna av spektralklass K1 III. Den har en massa som är ca 1,7 solmassor, en radie som är ca 5  solradier och har ca 13 gånger solens utstrålning av energi från dess fotosfär vid en effektiv temperatur av ca 4 800 K.

Planetsystem
Stjärnan visar variation i dess radiella hastighet som överensstämmer med påverkan från en följeslagare av planetstorlek i en Keplerbana, och en exoplanet upptäcktes också i april 2007, genom observationer vid Lick och Keck Observatories i Mount Hamilton (Kalifornien) och Mauna Kea (Hawaii), USA.

Se även
 Lista över exoplaneter

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/109577/hd210702.

		
Stjärnbilden Pegasus
HR-objekt
HD-objekt
Orangea jättar
Solsystem
Francisco de Salinas

Francisco de Salinas, född 1513 i Burgos, död 1590 i Salamanca, var en spansk musikskriftställare.

Salinas uppehöll sig 23 år i Rom, var senare organist hos vicekungen av Neapel och från 1567 professor i musik vid Salamancas universitet. Trots att han var blind sedan elva års ålder hade han uppnått omfattande kunskaper, också inom det filosofiska och matematiska området. Hans huvudverk är De musica libri septem (1577), i vilket särskilt hans behandling av rytmiken är av historiskt intresse.

Källor

Noter

Spanska musikteoretiker
Spanska professorer
Personer verksamma vid universitetet i Salamanca
Musikologer under 1500-talet
Spanska musiker under 1500-talet
Personer från Burgos
Födda 1513
Avlidna 1590
Män
Salmonsens
Bob Lorimer

Robert Roy "Bob" Lorimer, född 25 augusti 1953, är en kanadensisk före detta professionell ishockeyback som tillbringade tio säsonger i den nordamerikanska ishockeyligan National Hockey League (NHL), där han spelade för New York Islanders, Colorado Rockies och New Jersey Devils. Han producerade 112 poäng (22 mål och 90 assists) samt drog på sig 431 utvisningsminuter på 529 grundspelsmatcher. Lorimer spelade också för Fort Worth Texans och Oklahoma City Blazers i Central Hockey League (CHL); Muskegon Mohawks i International Hockey League (IHL) samt Michigan Tech Huskies i National Collegiate Athletic Association (NCAA).

Han draftades i nionde rundan i 1973 års amatördraft av New York Islanders som 129:e spelare totalt, där Lorimer var med och vinna Stanley Cup för säsongerna 1979–1980 och 1980–1981.

Efter spelarkarriären har han arbetat inom den kanadensiska finansmarknaden i sin hemstad Toronto i Ontario.

Han är svåger till den före detta ishockeyspelaren Jim Nahrgang, som spelade själv i NHL mellan 1974 och 1978.

Statistik

Referenser

Externa länkar
Bob Lorimer NHL Statistics – Hockey-Reference.com
Bob Lorimer hockey statistics and profile at hockeydb.com

Män
Födda 1953
Levande personer
Idrottare från Toronto
Kanadensiska ishockeyspelare
Kanadensiska idrottare under 1900-talet
Ishockeyspelare i Michigan Tech Huskies
Spelare valda i NHL:s amatördraft 1973
Spelare valda av New York Islanders i NHL Entry Draft
Alumner från Michigan Technological University
Spelare i Fort Worth Texans
Spelare i Muskegon Mohawks
Spelare i Oklahoma City Blazers (1965–1977)
Spelare i New York Islanders
Stanley Cup-mästare 1980
Stanley Cup-mästare 1981
Spelare i Colorado Rockies (ishockeyklubb)
Spelare i New Jersey Devils
Jim Nahrgang

James Herbert "Jim" Nahrgang, född 17 april 1951, är en kanadensisk före detta ishockeytränare och professionell ishockeyback.

Han tillbringade tre säsonger i den nordamerikanska ishockeyligan National Hockey League (NHL), där han spelade för Detroit Red Wings. Han producerade tolv poäng (fem mål och tolv assists) samt drog på sig 34 utvisningsminuter på 57 grundspelsmatcher. Nahrgang spelade också för Virginia Wings, New Haven Nighthawks och Philadelphia Firebirds i American Hockey League (AHL); Kansas City Blues och Kansas City Red Wings i Central Hockey League (CHL); Michigan Tech Huskies i National Collegiate Athletic Association (NCAA) samt Ottawa 67's och Kitchener Rangers i OHA-Jr.

Han draftades i sjunde rundan i 1971 års amatördraft av Red Wings som 86:e spelare totalt.

Efter spelarkarriären var han assisterande tränare och tränare för Tech Huskies mellan 1978 och 1985. Efter det har han arbetat inom branschen för human resources.

Hans dotter Andrea Nahrgang tävlade i skidskytte vid de olympiska vinterspelen 2002. Han är också svåger till ishockeyspelaren Bob Lorimer, som spelade själv i NHL och vann två Stanley Cup.

Statistik

Referenser

Externa länkar
Jim Nahrgang NHL Statistics – Hockey-Reference.com
Jim Nahrgang hockey statistics and profile at hockeydb.com

Män
Födda 1951
Levande personer
Idrottare från Ontario
Kanadensiska ishockeyspelare
Kanadensiska idrottare under 1900-talet
Spelare i Ottawa 67's
Spelare i Kitchener Rangers
Ishockeyspelare i Michigan Tech Huskies
Spelare valda i NHL:s amatördraft 1971
Spelare valda av Detroit Red Wings i NHL Entry Draft
Alumner från Michigan Technological University
Spelare i Detroit Red Wings
Spelare i Virginia Wings
Spelare i New Haven Nighthawks
Spelare i Kansas City Blues
Spelare i Kansas City Red Wings
Spelare i Philadelphia Firebirds
Kanadensiska ishockeytränare
Michigan Tech Huskies