kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Finnsjön (sjö i Kronoby, Österbotten)

Finnsjön är en sjö i kommunen Kronoby i landskapet Österbotten i Finland. Arean är  hektar och strandlinjen är  kilometer lång.  Den  Sjön ligger omkring 98 kilometer nordöst om Vasa och omkring 390 kilometer norr om Helsingfors. 

I sjön finns ön Finnsjöholmen.

Källor 

Insjöar i Österbotten
Kronoby
Tassilokalken

Tassilokalken är en nattvardskalk, som av den bayerske hertigen Tassilo III skänktes till det av honom 778 grundlagda klostret Kremsmünster i Övre Österrike. 

Tassilokalken är märklig som ett av de äldsta proven på kristen tysk konst från den förromanska tiden. Den är omkring 25 centimeter hög och liknar till formen en stor remmare. Materialet är koppar, delvis belagd med silverplåtar med niello. Både på silvret och på kopparn förekommer rika förgyllningar. Utförandet är i övrigt tämligen enkelt. I fem ovala fält på skålen framställs bilder av Frälsaren och evangelisterna, i lika många fält på foten andra heliga män. I ornamenten förekommer valknutar och djurslingor, erinrande om den nordiska och iriska ornamentikens bilder. Kring fotkanten löper inskriften TASSILO DVX FORTIS LIVTPIRG VIRGA (sic!) REGALIS.

Källor 

 

Ugglan
Kyrklig interiör
Tassilo III

Tassilo III, född omkring 742, död 794, var en bayersk hertig. 

Tassilo var son till hertig Odilo och den frankiska prinsessan Hiltrud. Han blev hertig 749, måste 757 erkänna morbroderns kung Pippins överlänshöghet, sökte med langobardisk hjälp göra Bayern oberoende av frankerna, men måste då 787 underkasta sig Karl den store samt blev, då han kort därpå ånyo försökte en resning, 788 dömd till döden och för sin återstående livstid internerad i klostret Jumièges. År 794 avsade han sig formligen hertigvärdigheten; med honom utslocknade agilolfingernas ätt.

Källor

Noter

Externa länkar 

Bayerns regenter
Födda 742
Avlidna 794
Män
Ugglan
Medeltida personer i Tyskland
Tassilo I

Tassilo I, född 560, död 610, var en bayersk hertig. 

Tassilo, som tillhörde agilolfingernas ätt, blev hertig 590 och stupade i krig mot avarerna.

Källor 

  

Bayerns regenter
Födda 560
Avlidna 610
Män
Ugglan
Juan de Tassis y Peralta

Juan de Tassis y Peralta, 2:e greve av Villamediana, född 1582 i Lissabon, död den 21 augusti 1622 i Madrid, var en spansk författare. Han var son till Juan de Tassis y Acuña.

Tassis y Peralta  var en utpräglad gongorist, som med förgiftade epigram och våldsamt språk väckte sin tids uppmärksamhet. Hans komedi La gloria de Niquea uppfördes 1622 med mycken ståt inför hovet i Aranjuez, och hans fabler Faetonte och El Fenix är prov på extrem gongorism. Han är representerad i Rivadeneiras Biblioteca de autores españoles, band 43, och omtalas i Ensayo de una biblioteca española de libros raros y curiosos.

Källor 

 

Fabeldiktare
Spanska poeter
Spanskspråkiga poeter
Poeter under 1600-talet
Spanska författare under 1600-talet
Personer från Lissabon
Födda 1582
Avlidna 1622
Män
Ugglan
Juan de Tassis

Juan de Tassis kan syfts på:

 Juan de Tassis y Acuña
 Juan de Tassis y Peralta
Mohamed Abdullahi Mohamed

Mohamed Abdullahi "Farmajo" Mohamed (; ), född 5 maj 1962 i Mogadishu, är en somalisk och tidigare amerikansk diplomat, professor och politiker. Han var den nionde presidenten i Somalia, från 2017 till 2022. Han var dessförinnan Somalias premiärminister från november 2010 till juni 2011, och är grundare och tillika ordförande för Tayopartiet. Han blev landets president den 16 februari 2017 efter att ha vunnit presidentvalet den 8 februari samma år.

Biografi 
Mohamed föddes i Mogadishu i en marehanfamilj. Mohamed, som kallas för ”Farmajo”, härstammar från Gedoregionen som ligger i den södra delen av landet.

Mohameds föräldrar var aktivister knutna till Somali Youth League (SYL), Somalias första politiska parti. Under 1970-talet arbetade hans far som tjänsteman på det nationella transportdepartementet.

Mohamed gick på en internatskola i Somalia. Mellan 1989 och 1993 studerade han för en kandidatexamen i historia vid University at Buffalo i Buffalo, New York. Han följde upp denna examen år 2009 med en magisterexamen i statsvetenskap (American Studies) vid University at Buffalo. Hans uppsats hade titeln U.S. Strategic Interest in Somalia: From the Cold War Era to the War on Terror ("USA:s strategiska intressen i Somalia: från kalla kriget till kriget mot terrorismen").

Vid sin utnämning till president var Mohamed både somalier och amerikan, men han avsade sig det amerikanska medborgarskapet två år senare.

Referenser 

Somalias presidenter
Premiärministrar i Somalia
Personer från Mogadishu
Alumner från University at Buffalo
Födda 1962
Levande personer
Män
Somaliska politiker under 1900-talet
Somaliska politiker under 2000-talet
Anaïs Chevalier-Bouchet

Anaïs Chevalier-Bouchet, född Chevalier den 12 februari 1993 i Saint-Martin-d'Hères, är en fransk skidskytt som tävlar i världscupen. Vid de olympiska vinterspelen 2018 i Pyeongchang blev hon, tillsammans med Marie Dorin Habert, Justine Braisaz-Bouchet och Anaïs Bescond, olympisk bronsmedaljör i damernas stafett. Vid OS i Peking 2022 vann hon silver i distansloppet och brons i mixstafetten. Hon är dessutom sjufaldig VM-medaljör. 

Den 16 december 2016 tog Chevalier-Bouchet sin första individuella pallplats i världscupen när hon slutade på en andraplats i sprinttävlingen i Nové Město na Moravě. Dagen efter, den 17 december, tog hon sin första individuella världscupseger i den efterföljande jaktstarten.

Chevalier-Bouchet är äldre syster till skidskytten Chloé Chevalier.

Resultat

Pallplatser i världscupen

Individuellt 
Chevalier-Bouchet har tolv individuella pallplatser i världscupen: en seger, fyra andraplatser och sju tredjeplatser

Referenser 

Franska skidskyttar
Franska olympiska silvermedaljörer
Franska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 2018
Olympiska silvermedaljörer 2022
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2014 från Frankrike
Tävlande i skidskytte vid olympiska vinterspelen 2014
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2018 från Frankrike
Tävlande i skidskytte vid olympiska vinterspelen 2018
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2022 från Frankrike
Tävlande i skidskytte vid olympiska vinterspelen 2022
Kvinnor
Födda 1993
Personer från Saint-Martin-d'Hères
Levande personer
Stephen Walsh (politiker)

Stephen Walsh, född den 26 augusti 1859 i Liverpool, död den 16 mars 1929, var en engelsk politiker.

Walsh tog framträdande del i fackföreningsrörelsen, blev 1906 underhusledamot och tillhörde arbetarpartiet. Under första världskriget blev han 1917 parlamentssekreterare i ministeriet för civil värnplikt ("national service") och var 1917–1919 parlamentssekreterare i Local Government Board. Åren 1921–1923 var han vice ordförande i underhusets arbetarparti. I Macdonalds ministär (januari–november 1924) var Walsh krigsminister och 1924 blev han medlem av Privy Council. Walsh gjorde sig i underhuset känd som en livlig och temperamentsfull debattör.

Källor 

 
  

Storbritanniens försvarsministrar
Brittiska parlamentsledamöter
Brittiska socialdemokrater
Personer inom brittisk fackföreningsrörelse
Brittiska politiker under 1900-talet
Personer från Liverpool
Födda 1859
Avlidna 1929
Män
Ugglan
Quentin Fillon Maillet

Quentin Fillon Maillet, född 16 augusti 1992 i Champagnole, är en fransk skidskytt som debuterade i världscupen säsongen 2013/2014. Han blev världsmästare med det franska laget i mixstafett vid  VM i Oslo 2016.

Resultat

Pallplatser i världscupen 
Fillon Maillet har 29 individuella pallplatser i världscupen: fyra segrar, 13 andraplatser och tolv tredjeplatser.

Olympiska spel 
Fillon Maillet har deltagit vid två olympiska spel (2018 och 2022).

Världsmästerskap 
Fillon Maillet har deltagit i fem världsmästerskap och har vunnit nio medaljer: två guld, fyra silver och tre brons.

Referenser 

Franska skidskyttar
Världsmästare i skidskytte
Franska olympiska guldmedaljörer
Franska olympiska silvermedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 2022
Olympiska silvermedaljörer 2022
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2018 från Frankrike
Tävlande i skidskytte vid olympiska vinterspelen 2018
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2022 från Frankrike
Tävlande i skidskytte vid olympiska vinterspelen 2022
Födda 1992
Levande personer
Män
Dresser, Kalifornien

Dresser (eller Alston) är en liten kommunfri plats i Alameda County, Kalifornien. Platsen är belägen 32 meter över havsnivån, och postnumret är 94536. Platsen ligger i Niles Canyon, i vilken rinner Alameda Creek.  

Orter i Kalifornien
Masatepe

Masatepe är en kommun (municipio) i Nicaragua med 36 297 invånare (2012). Den ligger i den sydvästra delen av landet i departementet Masaya. Masatepe är landets centrum för möbeltillverkning.

Geografi
Masatepe gränsar till kommunerna Nindirí i norr, Nandasmo och Niquinohomo i öster, El Rosario i söder och Jinotepe, San Marcos och La Concepción i väster. Kommunens enda större ort är centralorten Masatepe, med 13 768 invånare, och den ligger ungefär mitt i kommunen.

Natur
Kommunens nordöstra hörn utgör en del av Masayavulkanens nationalpark, men själva vulkanen ligger i grannkommunen Nindirí. I detta hörn når kommunen också Masayalagunens sydvästra strand, och i nationalparken finns det en trevlig vandringsled längs sjön.

Historia
Masatepe är en av de många indiansamhällen som redan existerade vid tiden för spanjorernas erövring av Nicaragua, och är listad i landets första taxeringslängd från 1548. Masatepe upphöjds 1995 från rangen av pueblo till ciudad (stad).

Näringsliv
Masatepe är känd för tillverkning av möbler i trä och rotting. Möblerna säljs vid infarterna till centralorten samt i den gamla järnvägsstationen. Kommunen producerar också olika slags läderprodukter. På landsbygden finns det ett flertal vackra kaffeplantager.

Transporter
Masatepe ligger längs landsvägen mellan San Marcos och Catarina. Från San Marcos kan man sedan ta sig vidare till Jinotepe eller Managua och från Catarina till Masaya eller Granada.

Religion

Kyrkan i Masatepe är helgad åt Johannes Döparen. Kommunens festdagar hålls 40 dagar efter påsk, till ära av treenigheten. Dagarna firas bland annat med hästparader.

Kultur
Masatepe har historiskt sett haft ett mycket rikt musikliv med verksamma kompositörer som Lisandro Ramírez Velásquez. I kulturhuset Fundación Luisa Mercado ordnas det musikkonserter och konstutställnongar. Där finns också ett  bibliotek och en musikskola.

Kommunens mest kända maträtter är Sopa de Mondongo (komagssoppa) och efterrätten Huevos Chimbos.

Kända personer från Masatepe
 José María Moncada Tapia (1870-1945), Nicaragua's president 1929-1933
 Lisandro Ramírez Velásquez (1873-1956), violinist och kompositör
 Luisa Mercado (1912-1994), lärare och kulturarbetare
 Sergio Ramírez Mercado (1942-), författare och politiker
 Óscar Moncada (c1936-2014), politiker
 Marcos Méndez Dávila (1986-), fotbollsspelare

Bilder

Källor 

Kommuner i Masaya (departement)
Orter i Masaya (departement)
Agilolfingerna

Agilolfingerna var Bayerns äldsta hertigsläkt. 

Agilolfingerna uppges härstamma från härföraren Agilolf, en frände till den frankiske kungen Klodvig, och regerade från senare hälften av 500-talet till 788. En gren av agilolfingerna innehade under 600-talet under en kort tid langobardernas kungatron.

Källor 

 

Bayerns historia
Kungahus
Ugglan
Ricarda Haaser

Ricarda Haaser, född den 10 september 1993 och uppvuxen i Eben am Achensee, är en österrikisk alpin skidåkare som tävlar i samtliga discipliner. Hon gjorde sin världscupdebut den 16 november 2013 i Levi.

Sin största nationella framgång har hon nått i österrikiska mästerskapen 2016, där hon vann i storslalom. I världscupen har hon som bäst nått plats #10. Hon slutade på nionde plats vid VM 2017 i alpin kombination.

Referenser 
 Biografi på FIS

Kvinnor
Födda 1993
Levande personer
Alpina skidåkare
Järnkroneorden

Järnkroneorden kan syfta på:

 Järnkroneorden (Italien) – en tidigare riddarorden i tre klasser instiftad den 5 juni 1805 av kejsar Napoleon I
 Järnkroneorden (Österrike) –en tidigare riddarorden som instiftades den 5 juni 1805 av kejsar Napoleon I
 Italienska kronorden – en italiensk orden instiftad i fem klasser 1868 av kung Viktor Emanuel II till minne av Italiens enande
L'Europe galante

L'Europe galante är en operabalett i prolog och fyra scener (entrées) med musik av André Campra och libretto av Antoine Houdar de la Motte.

Historia
L'Europe galante markerar både librettistens debut och början på en helt ny genre, Opéra-ballet. Den hade premiär den 24 oktober 1697 på Parisoperan under ledning av Marin Marais.

Venus och Missämjan argumenterar över konflikten mellan krig och kärlek gestaltad i kungen (Ludvig XIV av Frankrike). I de fyra entrées karaktäriseras i tur och ordning fyra länder med skildringar som ska visa deras olika uppfattningar om kärlek. Den franska scenen (entrée 1) visar deltagarna som nyckfulla, tanklösa och koketta. Spanjorerna (entrée 2) är trogna och romantiska, italienarna (entrée 3) är svartsjuka och våldsamma. Den sista scenen (entrée 4) porträtterar sultanen av Turkiet som exotisk Venus och Missämjan möts igen och konstaterar att kärleken har triumferat.

Musikaliskt påminner L'Europe galante om Jean-Baptiste Lullys divertissement i de Tragédie en musique som han komponerade med enkla melodier och ensembler med åtskilliga dansare.

Källor

Franskspråkiga operor
Operor av André Campra
Erik Hahr (bok)

Erik Hahr: arkitekten som formade Västerås är en fackbok med berättelser och bilder på Erik Hahrs byggnader. Alla hans byggnader i Västerås är inkluderade plus en del i övriga Sverige. Boken är årsbok nummer 85 för Västmanlands läns museum och Västmanlands hembygdsförbund. Boken är utgiven 2016.

Innehåll 
Boken berättar om Erik Hahrs släkt, uppväxt, utbildning, studieresor som formade hans vision om hur man kunde formge vackra byggnader. Han blev Västerås förste stadsarkitekt 1909, en post han hade till 1935.

Boken innehåller en komplett beskrivning av Erik Hahrs samtliga 150 byggnader i Västerås, uppförda 1898 – 1944. Erik Hahr ritade Stadshotellet i Västerås, i stort sett samtliga Aseas byggnader, arbetarbostäder, skolor, och en mängd mer eller mindre vanliga hus i Västerås. Några exempel på Erik Hahrs byggnader i Västerås: Fryxellska skolan, Herrgärdsskolan, Aseas dåvarande huvudkontor Ottarkontoret, Aseas VD-bostad Villa Asea och Västerås Ångkraftverk. Boken innehåller även exempel på projekt i Västmanland samt kraftverk och projekt i övriga Sverige. 

Erik Hahr skissade på en futuristisk romantisk stad med spännande byggnader. Han fick flera av de skissade byggnaderna uppförda.

Referenser 

Svenskspråkig facklitteratur
Facklitteratur 2016
Arkitekturhistoria
Byggnader och anläggningar i Västerås
Curt Ivarsson

Curt Arne Ivarsson, född 9 januari 1923 i Osby församling, Kristianstads län, död 20 juni 1997 i Veberöds församling, Skåne län, var en svensk arkitekt. 

Ivarsson, som var son till direktör Anton Ivarsson och Elin Balte, avlade studentexamen i Kristianstad 1943 och diplomarkitektexamen vid Eidgenössische Technische Hochschule i Zürich 1951. Han var anställd vid University of Washington 1951–1953, vid Byggnadsstyrelsen i Stockholm 1954, blev stadsplanearkitekt på stadsingenjörskontoret i Malmö 1955 och var konsult på stadsbyggnadsavdelningen vid AB Vattenbyggnadsbyrån i Malmö från 1960. Han upprättade stadsplaner för bland annat bostadsområdena Klostergården i Lund och Lindeborg i Malmö.

Källor

Noter

Svenska arkitekter under 1900-talet
Födda 1923
Avlidna 1997
Män
Personer från Osby
Hermann Köchly

Hermann August Theodor Köchly, född den 5 augusti 1815 i Dresden, död den 3 december 1876 i Trieste, var en tysk klassisk filolog.

Köchly blev 1840 lärare vid Kreuzskolan i Dresden, uppträdde 1846–1848, som medlem av en undervisningskommitté, mot latinformalismen i gymnasierna och invaldes 1849 i sachsiska Andra kammaren, där han slöt sig till vänstern. Han måste samma år fly till följd av delaktighet i majtilldragelserna och bosatte sig då i Bryssel. Han kallades till professor i Zürich 1850 och i Heidelberg 1864, var 1871–1873 deputerad i tyska riksdagen och tillhörde där "framstegspartiet". Köchly ägde stor vältalighet och förmåga att levande framställa antiken. Hans forskningar rörde sig främst kring de grekiska epikerna och krigsskriftställarna. Han utgav "Quinti Sinyrnsei posthomerica" (1850–1853), Hesiodos (band I, 1870) med flera, inom den homeriska kritiken De Iliadis carminibus disserlationes (1856–1859), Iliadis carmina XVI in usum scholarum restituta (1861), De Odysseae carminibus dixserlationes (1862–1863) samt, i förening med Wilhelm Rüstow, Geschichte des griechischen Kriegswesens (1852), Griechische Kriegsschriftsteller (2 band, 1853–1855, med tysk översättning) och Einleitung in Cäsars Kommentarien über den gallischen Krieg (1857) med mera. Opuscula academica (2 band, 1853–1856), Akademische Vorträge und Reden (1856, 2:a bandet 1882, postumt), Opuscula philologica (1881–1882) med flera vittnar om hans mångsidighet och skarpsinne.

Källor 

 

Tyska klassiska filologer
Tyska professorer
Personer verksamma vid universitetet i Zürich
Personer verksamma vid Heidelbergs universitet
Personer från Dresden
Födda 1815
Avlidna 1876
Män
Ugglan
Chester Kallman

Chester Kallman, född 6 januari 1921 i Brooklyn, New York, död 18 januari 1975 i Aten, var en amerikansk författare som framförallt skrev poesi och libretton. Han är i huvudsak känd för sina arbeten tillsammans med den brittiske poeten W. H. Auden, som emellanåt även var hans älskare), men han var även verksam som översättare. Tillsammans med W. H. Auden författade han libretton åt Igor Stravinskij och även åt Carlos Chávez samt översättningar av Monteverdi och Verdi.

Referenser 

Födda 1921
Avlidna 1975
Män
Amerikanska poeter
Amerikanska författare
Författare från delstaten New York
Tancrède

Tancrède är en fransk opera (Tragédie en musique) i prolog och fem akter med musik av André Campra och libretto av Antoine Danchet efter Torquato Tassos episka poem Det befriade Jerusalem (1581).

Historia
Tancrède var Campras mest framgångsrika seriösa opera och framfördes regelbundet till 1764. Handlingen gav Campra många tillfällen till beskrivande musik och effekter; till exempel användningen av flöjter för att frammana ljudet av träd i den förtrollade skogen. Operan var unik på sin tid då hjälten inte sjöngs av en haute-contre (en hög tenorstämma), samt att de tre bärande rollerna (Tancrède, Argant och Isménor) sjöngs av basar. Operan hade premiär den 7 november 1702 på Parisoperan under ledning av Marin Marais.

Handling
Handlingen är hämtad från den tolfte sången i Tassos dikt, där den kristne krigaren Tancrède möter Clorinde, som han blir hemligt förälskad i. Den svartsjuka Herminie, som älskar Tancrède, och Argant, som älskar Clorinde, konspirerar med trollkarlen Isménor för att lura Tancrède till den förtrollade skogen. Clorinde bär rustning och Tancrède känner inte igen henne, och i en duell sårar han henne dödligt i tron att det är Argant han strider mot. Då hon ber att bli döpt fäller Tancrède upp hennes visir och upptäcker att han har dödat sin älskade.

Källor

Operor av André Campra
Franskspråkiga operor
Torquato Tasso-bearbetningar
Dushikou

Dushikou () är en strategisk passage och sektion av kinesiska muren och även namnet på det närliggande samhället. Dushikou ligger i dalen där Baifloden skär  Yanbergen 170 km nordväst om centrala Peking i norra delen av i Hebei i Kina. Namnet Dushikou ("ensamma stenens pass") kommer av den stora ensamma monolit som ligger i bergspasset.

Muren vid Dushikou uppfördes 1430 av Mingdynastins kejsar Xuande av packad jord, men fick stora skador 1449 i samband med Tumukrisen. Därefter reparerades och upprustades muren vid Dushikou i flera omgångar. En storskalig reparation gjordes 1582. Kinesiska muren vid Dushikou tillhörde Xuanfugarnisonens ansvarsområde.

1636 bröt manchuerna under ledning av Hong Taiji genom kinesiska muren vid Dushikou, och även sektioner av muren forcerades.

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 

Kinesiska muren
WP:Projekt Kina
Hebei
Elvira Birgitta Holm

Elvira Birgitta Holm, egentligen Karin Birgitta Elvira Holm, född 29 september 1945 i byn Spraxkya i Stora Tuna församling, är en svensk journalist och författare. Holm har bland annat skrivit Förbjudet (1974) och Tillåtet (1975) tillsammans med Hans-Eric Hellberg. 

Holms böcker handlar om "vänskap, sorg, kärlek, sex, homosexualitet, fantasy, medeltiden och digerdöden" som hon själv uttrycker det på sin webbplats. Elvira Birgitta Holm var tidig med att skriva om homosexuell kärlek i ungdomsböcker.

Priser 

År 2009 blev Elvira Birgitta Holms bok Månskensvargen Augustprisnominerad och 1987 fick Draksommar delat förstapris i Bonniers juniorförlags jubileumstävling.

År 2018 tilldelades Holm Säters kommuns kulturpris.

Bibliografi 
1974 Förbjudet, Författarförlaget (tillsammans med Hans-Eric Hellberg) 
1975 Tillåtet, Författarförlaget (tillsammans med Hans-Eric Hellberg) 
1976 Ensam, Författarförlaget 
1976 Karl-Ludvig, Författarförlaget 
1978 Tillsammans, Författarförlaget 
1980 Dramms vandring, Författarförlaget 
1982 Kaninmordet, Författarförlaget 
1987 Draksommar, Bonniers Juniorförlag (delat förstapris i BJ:s jubileumspristävling) 
1989 Åskpojken, Fischer & Rye 
1997 Dramms vandring (bearbetad nyutgåva), BonnierCarlsen 
1997 Dramms färd över vattnet, BonnierCarlsen  
2000 Drakvinter, BonnierCarlsen  
2004 Zip, BonnierCarlsen 
2009 Månskensvargen (Varg-trilogin, del 1), BonnierCarlsen
2012 Ormringen (Varg-trilogin, del 2), BonnierCarlsen
2016 Falkens döttrar (Släkten, del 8), Historiska Media
2018 Örnflöjten (Varg-trilogin, del 3), Historiska Media
2021 Odins eld, Historiska Media

Referenser
 Bonnier Carlsen om Elvira Birgitta Holm
 Historiska Media om Elvira Birgitta Holm
 Dodo Parikas, HBT speglat i litteraturen, BTJ 2009
 Ying Toijer-Nilsson, 77 svenskspråkiga barnboksförfattare, 1989
 Åsa Warnqvists författarpresentation i En Bok För Allas utgåva av Månskensvargen

Noter

Externa länkar 
 Elvira Birgitta Holms egen webbplats
Elvira Birgitta Holms sida om Vargtrilogin, alltså hennes böcker Månskensvargen, Ormringen och Örnflöjten

Kvinnor
Födda 1945
Levande personer
Svenska författare
Ölfloden i London

Ölfloden i London inträffade den 17 oktober 1814 i St. Giles i London. Vid Meux and Company Brewery på Tottenham Court Road, brast ett stort kar med över 610 000 liter öl, och medförde att andra behållare i samma byggnad demolerades i en dominoeffekt. Som ett resultat spilldes mer än 1 470 000 liter öl ut och forsade ut på de omgivande gatorna. Vågen av öl förstörde två hem och krossade väggen i Tavistock Arms Pub, där en anställd tonåring, Eleanor Cooper, dödades under rasmassorna. Inom några minuter översvämmade ölet granngatorna George Street och New Street och dödade en mor och dotter, och forsade genom ett rum där människor samlats för en möte.

Historik
Bryggeriet var beläget bland de fattigas hus och hyreshusen i St Giles Rookery, där hela familjer bodde även i källarrum, som snabbt fylldes med öl. Det är känt att minst åtta personer drunknade i floden eller dog av andra skador.

Bryggeriet ställdes så småningom inför rätta för olyckan, men katastrofen ansågs av domaren vara en "Act of God" och juryn utpekade ingen ansvarig. Det fanns spekulationer om korruption vad gäller domstolsbeslutet, men inget officiellt uttalande gjordes. Företaget hade svårt att klara av de ekonomiska konsekvenserna av katastrofen, då en betydande förlust av försäljningen förvärrades av att man redan hade betalat skatt på ölet. Det gjorde därför en framgångsrik ansökan till parlamentet om återbetalning av skattemedel vilket gjorde det möjligt för bryggeriet att fortsätta sin verksamhet.

Bryggeriet revs 1922 och Dominion Theatre övertog senare en del av fastigheten. År 2012 började en lokal pub, Holborn Whippet, att markera händelsen med ölfloden med ett fat av porter bryggt speciellt för olycksdagen.

Källor

Referenser

Externa länkar
"Beer Flood Claims Nine Souls" by Alan Bellows, Damninteresting.com (September 28, 2005)
"A Brew to a Kill" by Barbara Mikkelson at Snopes.com
"The London Beer Flood of 1814", BBC

Olyckor i England
London under 1800-talet
1814 i Storbritannien