kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Jonas Ullberg (bildhuggare)

Jonas Ullberg (Uhlberg] var en svensk bildhuggare verksam under 1700-talets första del hälft.

Han var troligen bror till målaren och bildhuggaren Johan Ullberg. För Järlåsa kyrka i Uppland utförde han 1709 en i barockstil rikt figursirad altaruppsats. Till Suntaks gamla kyrka tillverkade han 1713 en predikstol prydd med evangelistskulpturer och snidat bladverk samt en framställning av den segrande Kristus med korsfanan.Predikstolen flyttades senare till den nya kyrkan. Dessutom utförde han 1715 en draperimålning ovanför predikstolen i Suntaks gamla kyrka som delvis finns bevarad.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 517, Allhems Förlag, Malmö. >

Svenska bildhuggare
Födda okänt år
Avlidna okänt år
Män
1856 Růžena

1856 Růžena eller 1969 TW1 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 8 oktober 1969 av den ryska astronomen Ljudmjla Tjernych vid Krims astrofysiska observatorium på Krim. Den har fått sitt namn efter Růžena Petrovicova.

Asteroiden har en diameter på ungefär 6 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av LI Tjernych
Astronomiska upptäckter 1969
1956 Artek

1956 Artek eller 1969 TX1 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 8 oktober 1969 av den ryska astronomen Ljudmjla Tjernych vid Krims astrofysiska observatorium på Krim. Den är uppkallad efter Арте́к.

Asteroiden har en diameter på ungefär 19 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Themis.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Themis-asteroider
Astronomiska upptäckter av LI Tjernych
Astronomiska upptäckter 1969
Johan Herman von Strokirch

Johan Herman von Strokirch, född 21 januari 1789, död 27 april 1841, var en svensk friherre och lagman.

Han var lagman i Västergötlands och Dals lagsaga 1816 intill sin död 1841. Han var riddare av Nordstjärneorden.

Referenser
Johan Herman von Strokirch i Swea och Götha Höfdinga-Minne sedan 1720, Volym 2 Av Aug. Th. Låstbom
Von Strokirch nr 1233 tab 11 på Adelsvapen

Noter

Män
Födda 1789
Avlidna 1841
Lagmän i Västergötland
Svenska friherrar
Irma Sorvali

Irma Katriina Sorvali, född 15 oktober 1945 i Joensuu, är en finländsk filolog.
 

Sorvali blev filosofie doktor 1974. Hon var 1974–1976 biträdande professor i svenska vid högskolan i Joensuu, 1976–1983 i nordisk filologi vid Helsingfors universitet och blev 1983 utnämnd till professor i samma ämne vid Uleåborgs universitet. Hennes forskarintresse spänner över ett brett fält: språkhistoria, översättning i teori och praktik, tvåspråkighet och svenskan i Uleåborg. Sin doktorsavhandling skrev hon om de svenska översättningarna av Vergilius, och översättning har varit temat även för flera av de monografier hon senare gett ut. Hon verkade som prorektor för Uleåborgs universitet 1997–2001.

Källor

Finländska professorer i nordiska språk
Personer verksamma vid Uleåborgs universitet
Personer verksamma vid Helsingfors universitet
Kvinnor
Personer från Joensuu
Födda 1945
Levande personer
Slaget vid Santa Lucia

Slaget vid Santa Lucia var ett fältslag som utkämpades den 6 maj 1848 under första italienska frihetskriget. Slaget stod mellan en sardinsk armé under Karl Albert av Sardinien och österrikiska styrkor under befäl av Josef Radetzky. De österrikiska trupperna som låg skyddade bakom staden Veronas försvarsverk lyckades att hålla sina ställningar och slå tillbaka ett flertal sardinska anfall. Den österrikiska framgången utnyttjades dock inte.

Källor

Tryckta källor
 Cattaneo, Carlo (1949) Considerazioni sul 1848.

Webbkällor
 https://www.revolvy.com/main/index.php?s=Battle%20of%20Santa%20Lucia&item_type=topic
Österrikiska slag
Italienska slag
Slag i Italien
Henry Ullberg

Henry Arvid Ullberg, född 21 augusti 1906, död 15 juli 1964 i Bromma, var en svensk målare.

Han var gift med Elsa Ullberg. Han arbetade ursprungligen som tapetserare och dekoratör men drabbades i slutet av 1940-talet av polio och var fullständigt förlamad och sängliggande under många år. Under sin sjukdomstid började han öva sig i att måla med penseln i munnen och blev därmed bland de första svenska munmålarna. Han nådde en stor skicklighet och det son varit ett tidsfördriv och hobby blev så småningom ett yrke. Han medverkade i ett flertal samlingsutställningar i Stockholm.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 516, Allhems Förlag, Malmö. 

Svenska målare under 1900-talet
Födda 1906
Avlidna 1964
Män
John Ulfsparre

John Reinhold Fredrik Ulfsparre af Broxvik, född 21 april 1872 i Brunnby, Malmöhus län, död 1953 på Lidingö, var en svensk major, målare och tecknare.

Han var son till majoren John Axel Otto Ulfsparre och Hanna Ulrika Queckfeldt och från 1908 gift med friherrinnan Anna Ebba Maria Sparre. Ulfsparre gjorde sin militära karriär vid Norra skånska infanteriregementet och Södra skånska infanteriregementet där han slutade som major i armén 1922. Han arbetade därefter i generalstabens topografiska avdelning. Han var en skicklig kopist och kopierade ett flertal äldre mästares verk. Förutom kopior består hans konst av landskapsskildringar, porträtt och genremålningar och beställningsmålningar där köparen bestämde motivet.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 516, Allhems Förlag, Malmö. 

Svenska militärer under 1900-talet
Födda 1872
Avlidna 1953
Män
Personer från Brunnby socken
Svenska målare under 1900-talet
Svenska tecknare under 1900-talet
Aino Sallinen

Aino Maria Sallinen, född 17 november 1947 i Lumijoki, är en finländsk språkvetare.

Sallinen blev filosofie doktor 1986. Hon förestod 1987–1991 institutionen för kommunikationsvetenskap vid Jyväskylä universitet, där hon 1990 utnämndes till professor i talkommunikation; hon utsågs till universitetets rektor sedan 1992. Hon har gjort en insats för etableringen av sitt akademiska ämne i Finland och därigenom bidragit till att höja Jyväskylä universitets profil inom tillämpad språkvetenskap. Därtill har hon sedan 1970 verkat som föreläsare i kommunikation (bland annat förhandlingskonst) både för näringslivet och den offentliga sektorn.

Utmärkelser

Referenser

Noter

Källor 

 

Wikipedia:Sidor med mallen Auktoritetsdata utan referenser i Wikidata
Finländska professorer
Kvinnor
Personer från Norra Österbotten
Födda 1947
Personer verksamma vid Jyväskylä universitet
Levande personer
Sigge Ulfsparre

Sigge Ulfsparre af Broxvik, född 29 augusti 1788 på Grimstorp, Sandhems socken, Skaraborgs län, död 18 mars 1864 på Stjärnhov, Gryts socken, Södermanlands län, var en svensk överstelöjtnant, målare och tecknare.

Han var son till kaptenen Johan Carl Ulfsparre och Elisabeth Christina Tham och från 1823 gift med Sofia Lovisa Eleonora Stiernefelt samt far till majoren Sigge Bogislaus Ulfsparre. Han gjorde sim militära karriär vid livregementets grenadjärer och slutade som överstelöjtnant i armén 1837. Med hjälp av sin bror Georg sammanställde han släktens ättartal och minnen som bara finns bevarat i form av manuskript. Ulfsparre var en skicklig tecknare och målare och utförde några vignettillustrationer till Carl Gustaf Tessins fabelsamling Figures de fables avec leurs explications.... Hans konst består av figurer och landskapsskildringar.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 516, Allhems Förlag, Malmö.  

Svenska målare under 1800-talet
Svenska militärer under 1800-talet
Födda 1788
Avlidna 1864
Män
Personer från Sandhems socken
Svenska tecknare under 1800-talet
Sigge Bogislaus Ulfsparre

Sigge Bogislaus Ulfsparre af Broxvik, född 2 augusti 1828 i Gryt, Södermanlands län, död 3 januari 1892 i Stockholm, var en svensk major, skulptör, målare och tecknare.

Han var son till överstelöjtnanten Sigge Ulfsparre och  Sofia Lovisa Eleonora Stiernefelt och från 1857 gift med grevinnan Augusta Carolina Sofia Creutz. Ulfsparre slutade sin militära karriär som kapten i Svea livgarde och fick majors avsked från armén. Han var en stor samlare av fornsaker och genomförde med stöd av Vitterhetsakademien flera antikvariskt-topografiska resor till Gotland och Småland 1875–1882. Han blev korresponderande ledamot av Vitterhetsakademien 1881 och gjorde för akademiens räkning uppteckningar och utgrävningar. Med sitt planschverk Svenska fornsaker, samlade och ritade på sten försökte han 1874 väcka och stimulera studiet av den svenska fornkunskapen. Han var dessutom verksam som konstnär och medverkade i Konstakademien utställning 1868 med ett par djurskulpturer. Han medverkade med genregrupper utförda i terrakotta i ett flertal samlingsutställningar arrangerade av olika konstföreningar i Sverige. Hans privata samling av fornsaker finns numera vid Statens historiska museum.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 516, Allhems Förlag, Malmö.  

Svenska målare under 1800-talet
Svenska militärer under 1800-talet
Födda 1828
Avlidna 1892
Män
Personer från Gryts socken, Södermanland
Ledamöter av Vitterhetsakademien
Svenska tecknare under 1800-talet
Svenska skulptörer under 1800-talet
Sollefteå lasarett

Sollefteå lasarett var ett sjukhus inom Landstinget Västernorrland, som verkade i olika former åren 1873–1961. Sjukhuset var beläget centralt på Storgatan i Sollefteå.

Historik
Sollefteå lasarett byggdes 1873. Eftersom det kallades lasarett och inte sjukstuga hade det sannolikt minst 50 vårdplatser. Elektrisk belysning installerades 1890. Lasarettet byggdes om år 1908 och åren 1927–1928, varefter det hade 125 vårdplatser.

Den 30 september 1961 avvecklades Garnisonssjukhuset i Sollefteå, dock kom garnisonssjukhuset att drivas vidare i Västernorrlands läns landsting regi under oktober månad. Det på grund av att det nya länslasarettet i Sollefteå ej var färdigställt. Från 1962 stängdes både Sollefteå lasarettet samt Garnisonssjukhuset i Sollefteå, och all specialiserad sjukvård i Sollefteå samlades till det nya Sollefteå sjukhus. Sjukhusbyggnaden på Storgatan revs 1992.

Se även
Garnisonssjukhuset i Sollefteå
Sollefteå sjukhus
Österåsens sanatorium i Sollefteå kommun.

Referenser

Noter

Externa länkar 
 Sollefteå gamla lasarett – En byggnadsdokumentation 1991

Sollefteå
Ej längre existerande sjukhus i Sverige
Organisationer bildade 1873
Organisationer upplösta 1961
Counterpart

Counterpart är en amerikansk sci-fi-serie skapad av Justin Marks och producerad av Starz. Serien sändes i två säsonger med vardera 10 avsnitt. Det första avsnittet regisserades av Morten Tyldum och sändes i USA den 10 december 2017. I Sverige hade serien premiär den 22 januari 2018 på Viaplay.

Handling
Howard Silk har arbetat på avdelningen för Samverkan på en byrå inom FN i Berlin under de senaste 30 åren. Han arbetar med att läsa upp kryptiska meddelanden till personer från andra sidan, men har för låg befattning för att få veta vad arbetet verkligen går ut på. Byrån har byggts kring en portal till ett parallellt universum som har delat tidslinje med vårt fram till kalla kriget. I och med öppnandet av portalen började händelseförloppet på de båda sidorna att divergera. Silks motsvarighet på den andra sidan är en fältagent som regelbundet reser till vår sida för att hämta tillbaka personer som inte hör hemma här. Fraktioner som har uppstått i byrån på andra sidan har spillt över till vår sida och försätter Silk och hans fru i fara.

Rollbesättning

Huvudkaraktärer
 J.K. Simmons som Howard Silk, anställd på avdelningen för Samverkan
 Olivia Williams som Emily Silk, Howards fru
 Harry Lloyd som Peter Quayle, chef för avdelningen för Strategi
 Nazanin Boniadi som Clare
 Sara Serraiocco som Nadia Fierro / Baldwin
 Ulrich Thomsen som Aldrich
 Nicholas Pinnock som Ian Shaw

Produktion
Serien beställdes i april 2015 då det även blev officiellt att J. K. Simmons skulle inneha huvudrollen. Produktionen påbörjades i december 2016 i Los Angeles, och det meddelades att serien även skulle filmas på andra platser i USA samt i Europa, bland annat i Berlin, där serien utspelar sig.

Referenser

Externa länkar
 
 

Amerikanska TV-serier från 2010-talet
Amerikanska science fiction-TV-serier
Engelskspråkiga TV-serier
TV-seriestarter 2017
TV-serieavslutningar 2019
Berlin i fiktion
TV-program i Starz
Anders Bengtsson Lijdbergh

Anders Bengtsson Lijdbergh, född 26 december 1725 i Stockholm, död där 21 januari 1799, var en svensk juvelerare, borgmästare och riksdagsman.

Biografi
Anders Lijdbergh var son till juveleraren Bengt Liedberg. Han gick i lära hos fadern 1744-1747 och efter gesällvandringar blev han 1760 juvelerarmästare och fick året därpå burskap som juvelerare i Stockholm. Lijdbergh var ledamot av Stockholms borgerskaps 50 äldste 1755-1773 och en av dess båda ordförande 1772. Han var 1767 utsedd att bevista överläggningarna i den av Kunglig Majestät förordnade beredningen om utväg till förekommande av varuprisernas stegring. Vid valet till riksdagsmän för Stockholms stad 1771 framträdde han som representant för mösspartiet. Han kämpade tillsammans med hantverkarna i Stockholm mot en klassifikationslista som magistraten hade tagit fram som ansågs missgynna hantverkarna och gynna handlarna, men lyckades trots listan själv bli vald och representerade staden vid Riksdagen 1771–1772. Vid riksdagen lyckades han driva igenom förordningen av 9 januari 1772 för hur val av de 50 äldste och taxeringsmän i staden skulle gå till. Lijdbergh blev 1773 rådman i Stockholm och samma år ledamot av accisrätten. Han blev 1775 ledamot av inkvarteringskommissionen och politiekollegiets 2:a division. 1777-1786 och 1789-1799 var Lijdbergh bankofullmäktig i sjöassuransöverrätten, 1776 bankofullmäktig i byggnings och ämbetskollegiet och 1779 bankofullmäktig i justitiekollegiet och förmyndarkammaren. Vid Riksdagen 1789 valdes Lijdbergh åter till riksdagsman och valdes då emot praxis att Stockholms förste riksdagsledamot, justitieborgmästaren skulle utses till talman i borgarståndets. Bakgrunden var troligen att Gustav III såg honom som en pålitligare allierad inför införandet av Förenings- och säkerhetsakten. 1790 blev Lijdbergh byggnings och ämbetsborgmästare i Stockholm. Vid Riksdagen 1792 valdes han åter till ståndets talman.

Källor 

Borgarståndets talmän
Stockholms borgmästare
Födda 1725
Avlidna 1799
Män
Personer från Stockholm
Johannes Ullman

Johannes Magnus Ullman, född 2 mars 1877 i Haga församling, Sigtuna, död 21 september 1967 i Sigtuna, var en svensk målare, tecknare och etsare.

Han var son till biskopen Uddo Lechard Ullman och Frieda von Pievering. Ullman studerade vid Konstakademien i Stockholm 1897–1902 och bedrev självstudier i Frankrike 1902–1903. Han deltog i Svenska konstnärernas förenings utställningar i Stockholm 1901 och 1907, utställningen Svensk konst som visades i Helsingborg 1903, Slöjd och konstutställningen i Lund 1907. Han genomförde en retrospektiv utställning 1963 där han visade ett 60-tal målningar och teckningar från 1892 till mitten av 1950-talet som vid utställningens avslutande donerades till Strängnäs kommun. Hans konst består av figurer, porträtt och landskapsskildringar huvudsakligen utförda i akvarell, teckningar eller etsningar. Som illustratör medverkade han i Barnbiblioteket Saga. Ullman är representerad vid Uppsala universitetsbibliotek. Han är begravd på Gamla kyrkogården i Strängnäs.

Källor 
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 519, Allhems Förlag, Malmö. 
 Ullman, Johannes Magnus på SvenskaGravar.se

Noter

Svenska målare under 1900-talet
Svenska tecknare under 1900-talet
Svenska grafiker under 1900-talet
Representerade vid Uppsala universitetsbibliotek
Gravsatta på Strängnäs gamla kyrkogård
Födda 1877
Avlidna 1967
Män
Lars Krister Uhrdin

Lars Krister Uhrdin, född 31 januari 1920 i Stockholm, död 22 februari 2006 i Rönninge, var en svensk pol. mag., tecknare och målare.

Han var son till Sam Uhrdin och Rosa Emilia Thornblad och gift med Karin Norman samt halvbror till Per Uhrdin. Uhrdin studerade konst vid Ollers målarskola och Otte Skölds målarskolor 1943–1944. För Jämtlands flygflottilj i Östersund målade han fem porträtt av flottiljens chefer. Hans konst består av landskapsskildringar och stilleben men han var huvudsakligen verksam som porträttmålare. Uhrdin finns representerad med porträtt i ett flertal kommuner, landsting och officiella institutioner.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 514, Allhems Förlag, Malmö. 

Svenska tecknare under 1900-talet
Födda 1920
Avlidna 2006
Män
Konstnärer från Stockholm
Svenska målare under 1900-talet
Djävulens ABC

Djävulens ABC (originaltitel: The Devil's Dictionary) är en satirisk ordbok sammanställd från den amerikanske författaren Ambrose Bierce cyniska definitioner av ord i författade i olika tidningskolumner med svart humor under trettio års tid, med start 1881 i den San Francisco-baserade satirveckotidningen The Wasp under Bierces kolumn Prattle (engelska: pladder).

Boken utgavs första gången 1906 med titeln The Cynic's Word Book. Första utgivningen med namnet The Devil's Dictionary skedde 1911 som volym 7 i boksviten The Collected Works of Ambrose Bierce. Nytryckningar av The Devil's Dictionary utkom med start 1925 och 1926, och åtskilliga nytryck, versioner och översättningar har utgivits sedan dess. En svensk version utgavs 1967 i en översättning av Mårten Edlund under titeln Djävulens ABC.

Externa länkar

Källor

Ordböcker
Satir
Geodia angulata

Geodia angulata är en svampdjursart som beskrevs av Lendenfeld 1910. Geodia angulata ingår i släktet Geodia och familjen Geodiidae. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Horn- och kiselsvampar
angulata
Theodor Kaluza

Theodor Franz Eduard Kaluza, född 9 november 1885 i tyska Wilhelmsthal (nuvarande Kobyla i södra Polen), död 19 januari 1954 i Göttingen, var en tysk matematiker.

Theodor Kaluza studerade matematik 1903-1909 vid universiteten i Königsberg och Göttingen. Han disputerade i Königsberg 1909 med avhandlingen Die Tschirnhaustransformation algebraischer Gleichungen mit einer Unbekannten och blev samma år privatdocent. 1922 blev han extra ordinarie professor och 1929-1935 verkade han som professor vid universiteten i Kiel och Göttingen. Kaluzas forskning rörde främst analys och funktionsteori. Han skrev en mycket använd lärobok i matematik, Höhere Mathematik für den Praktiker, som kom ut i åtta upplagor 1938-1956.

Kaluza var dessutom mycket språkbegåvad och talade femton olika språk, bland annat hebreiska, ungerska, arabiska och litauiska.

Theodor Kaluza har främst blivit ihågkommen för en uppsats han, på rekommendation av Albert Einstein, fick publicerad i Sitzungsberichte der Preussischen Akademie der Wissenschaften 1921 (sid. 966-972). I denna artikel, Zum Unitätsproblem der Physik, lägger han fram ett övergripande matematiskt ramverk för de då kända naturkrafterna, elektromagnetism och gravitation. Genom införande av en extra rumsdimension blir elektromagnetismen en aspekt av Einsteins allmänna relativitetsteori. Kaluza var inspirerad av fysikern Hermann Weyl, som 1918 hade gjort ett misslyckat försök att förena de två krafterna genom att introducera en extra dimension. Den finländske fysikern Gunnar Nordström hade redan 1914 varit inne på samma idé, när han försökte härleda gravitation med utgångspunkt i elektromagnetismen. När sedan Einsteins gravitationsteori publicerades 1915 föll Nordströms ansats i glömska.

Kaluzas idéer blev mycket diskuterade av samtida fysiker, inte minst av svensken Oskar Klein och kom att utgöra grund för olika Kaluza-Klein-teorier. En kritik som fördes fram var att Kaluza hade fört in den nya dimensionen som en rent matematisk konstruktion, utan någon fysikalisk mening. Det var Klein som föreslog att denna dimension var ”ihoprullad” och därför så liten att den inte kunde studeras med de metoder som stod till buds. Nya framsteg inom kvantmekaniken mot slutet av 1920-talet och på 1930-talet gjorde att Kaluza-Klein-teorierna kändes mindre relevanta, men de har senare återkommit i olika strängteorier.

Litteratur 
 Dictionary of scientific biography. Vol. 7 (1973). . Libris 19496073
 Krauss, Lawrence M. (2005). Hiding in the mirror.  Libris 10080737
 Neue deutsche Biographie. Bd 11 (1977). Libris 8391274

Tyska matematiker
Födda 1885
Avlidna 1954
Män
Alumner från Göttingens universitet
Alumner från universitetet i Königsberg
Centar-Sušak

Centar-Sušak () är ett lokalnämndsområde i Rijeka i Kroatien. Det helt urbaniserade lokalnämndsområdet är en del av Sušak som omfattar Rijekas östra delar.

Geografi 
Centar-Sušak gränsar till lokalnämndsområdena Brašćine-Pulac och Orehovica i norr, Grad Trsat och Bulevard i nordöst och Pećine i sydöst. I väster och nordväst utgör Mrtvi kanal och Rječina en naturlig gräns mot de centrala lokalnämndsområdena Luka och Školjić-Stari grad (Gamla stan). I sydväst gränsar Centar-Sušak till havet.

Anläggningar och byggnader (urval) 
Autotrolejs busstation vid Delta
Brajdicas containerterminal 
Brajdica-parkeringen
Delta-parkeringen
Evangeliska pentekostala kyrkan
Hotel Neboder
Kroatiska kulturhemmet
Petar Kružićs trappor (entrén till trapporna)
Rijekas byggnadstekniska skola

Anmärkningar

Referenser 

Lokalnämndsområden i Rijeka
2030 Belyaev

2030 Belyaev eller 1969 TA2 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 8 oktober 1969 av den ryska astronomen Ljudmjla Tjernych vid Krims astrofysiska observatorium på Krim. Den har fått sitt namn efter den sovjetiske kosmonauten Pavel Beljajev.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av LI Tjernych
Astronomiska upptäckter 1969
Einar Lilie

Einar Theodor Lilie, född 26 juli 1890 i Falun, död 12 januari 1974 i Örgryte församling, var en svensk idrottsledare, skolrektor och språkforskare.

Einar Lilie var son till lantbrukaren Johan Nilsson. Efter mogenhetsexamen vid Skara högre allmänna läroverk 1909 blev han student vid Göteborgs högskola och avlade en filosofie kandidatexamen där 1911. Hans huvudämne blev nordiska språk, 1914 avlade han en filosofisk ämbetsexamen, 1919 filosofie licentiat och disputerade 1921 med avhandlingen Studier över Nomina agentis i nutida svenska. Lilie skrev även senare ett flertal artiklar och höll föredrag inom ämnet Nordiska språk, men då främst inriktat mot pedagogik. Han höll bland annat en serie radiokåserier och tal och skrift. Lilie blev 1923 filosofie doktor.

Lilie arbetade 1914–1915 och 1917–1918 som extralärare eller vikarierande adjunkt vid Göteborgs östra realskola, 1917 som extralärare vid Göteborgs västra realskola och 1918–1921 vid Göteborgs högre latinläroverk. Åren 1920–1926 var han adjunkt vid Göteborgs högre realläroverk. Lilie var 1926–1947 rektor vid Göteborgs kommunala mellanskola och 1947–1955 rektor vid Burgårdens samrealskola i Göteborg. Han var ordförande i Kommunala mellanskolornas rektorsförening 1926–1947, tillförordnat undervisningsråd under 1930, 1931, 1933 och 1939, sekreterare i läroverkssakkunniga 1931–1932, ledamot i Pedagogiska sällskapet i Göteborg 1936–1942 och sekreterare i Modersmålslärarnas förening 1956–1963.

Einar Lilie var alltifrån läroverksåren idrottsintresserad och engagerade sig bland annat i Skara IF och Sveriges Akademiska Idrottsförbund där han 1913–1921 var ledamot av styrelsen. Han tävlade själv, särskilt i friidrott och blev både svensk och nordisk akademikermästare i längdhopp och tresteg. Lilie var 1914–1916 sekreterare i Göteborgs högskolas gymnastik- och idrottsförening, 1916–1922 dess vice ordförande och från 1922 föreningens ordförande. Vidare var han sekreterare i styrelsen för Örgryte IS, vice ordförande 1917–1921 och förande 1932–1938. Lilie var även ledamot av styrelsen för Svenska idrottsförbundet, ledamot av styrelsen för Sällskapet för friluftsledare 1920–1934, ledamot av styrelsen för Svenska skolidrottsförbundet 1921–1956, ledamot av styrelsen för Svenska Fotbollförbundet 1922–1923, ledamot av styrelsen för Svenska lekförbundet 1922–1925 och var ordförande i Sveriges kvinnliga idrottsförbund 1925–1927. Dessutom vice ordförande i Internationella kvinnliga idrottsförbundet 1926–1934, ledamot av Riksidrottsförbundets överstyrelse 1926–1955, ordförande i Svenska idrottsförbundets kommitté för kvinnlig idrott 1927–1934, ordförande i Göteborgs skolidrottsförbund 1933–1956. Einar Lilie är begravd på Örgryte nya kyrkogård.

Källor 

 Lilie, Einar Teodor på SvenskaGravar.se

Svenska idrottsledare
Svenska skolledare under 1900-talet
Svenska lingvister
Personer från Falun
Gravsatta på Örgryte nya kyrkogård
Födda 1890
Avlidna 1974
Män