kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Eksjö trivialskola

Eksjö trivialskola var en trivialskola i Eksjö.

Historik
År 1602 tillsattes den första rektorn vid skolan.

Personal

Rektorer
1635–1655: Haquinus Molinus
1655–1662: Petrus Haquini Warelius
1661–1666: Petrus Danielis
1675–1683: Emundus Johannis Wettrenius
1686–1690: Bartholdus Duræus
1688–1691: Andreas Svenonis Tiliander
1691–1696: Andreas Kylander
1700–1705: Magnus Nicolai Duværus
1705–1715: Emanuel Wibjörnson
1715–1722: Daniel Corvin
1723–1724: Daniel Gruf
1724–1734: Nicolaus Danielis Ekerman
1734–1738: Johan Silfverling
1739–1749: Ericus Laurentii Kinnander
1749–1750: Eric Göran Walbom
1764–1796: Peter Georg Aschan

Conrektor
1673–1675: Emundus Johannis Wettrenius

Referenser

Noter 

Utbildning i Eksjö
ej längre existerande skolor i Sverige
Trivialskolor i Sverige
Costanza Farnese

Costanza Farnese, född 19 december 1500 i Rom, död 23 maj 1545 i Rom, var en italiensk adelskvinna. Hon var utomäktenskaplig dotter till påven Paulus III (påve 1534-1549) och Silvia Ruffini.

Referenser

 https://web.archive.org/web/20181105012356/http://www.treccani.it/enciclopedia/costanza-farnese_(Dizionario-Biografico)/

Födda 1500
Avlidna 1545
Kvinnor
Personer i Kyrkostaten under 1500-talet
Personer från Rom
Påvars utomäktenskapliga barn
Bramstång

Bramstång är ett  svenskt efternamn, som burits av bland andra:

 Gunnar Bramstång (1932–2019), svensk jurist 
 Nils Bramstång (1902–2002), svensk jurist

Se även 
 Bramstång (segling)

Svenska efternamn
Laura Orsini

Laura Orsini, född 30 november 1492 i Rom, död 1530 i Rom, var en italiensk adelskvinna. Hon var utomäktenskaplig dotter till påven Alexander VI (påven 1492–1503) och Giulia Farnese.

Referenser

 https://www.treccani.it/enciclopedia/giulia-farnese_(Dizionario-Biografico)

Födda 1492
Avlidna 1530
Kvinnor
Personer i Kyrkostaten under 1500-talet
Personer från Rom
Påvars utomäktenskapliga barn
Västerviks trivialskola

Västerviks trivialskola var en trivialskola i Västervik.

Historik
Den 7 augusti 1649 blev skolan en trivialskola.

Personal

Rektorer
1650: Arvidus Rydelius
1651–1653: Isacus Magni Pelecanus
1655–1658: Petrus Danielis
1703–1706: Johannes Wallerius
1791–1795: Pehr Arenander

Kollega
Nicolaus Olavi Planck
1677: Olaus Rudelius
1748–1750: Hans Hederström
1750–1754: Samuel Follin
1776–1777: Johan Schenmark
1789–1791: Pehr Arenander

Referenser

Noter 

Utbildning i Västervik
ej längre existerande skolor i Sverige
Trivialskolor i Sverige
Gliese 3470

Gliese 3470 är en ensam stjärna i mellersta delen av stjärnbilden Kräftan. Den skenbar magnitud av ca 12,33 och kräver ett kraftfullt teleskop för att kunna observeras. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 34,0 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 96 ljusår (ca 30 parsek) från solen. Den rör sig bort från solen med en heliocentrisk radialhastighet på ca 26 km/s.

Egenskaper
Gliese 3470 är en röd dvärgstjärna i huvudserien av spektralklass M2.0 Ve. Den har en massa som är ca 0,54 solmassa, en radie som är ca 0,55 solradie och har en effektiv temperatur av ca 3 600 K. Stjärnan visar stark stjärnfläcksaktivitet med bland annat tre ultravioletta flares observerade under 2021.

Planetsystem
Minst en exoplanet har upptäckts som kretsar på ett avstånd av 0,031 astronomiska enheter. Exoplaneten, som kallas GJ 3470 b, är en minineptunus med en omloppstid på 3,3 dygn.

I juli 2020 rapporterade en grupp amatörastronomer om en ny tänkbar exoplanet, som antas vara lika stor som Saturnus och inne i systemets beboeliga zon, tillsammans med tolv preliminära transiter från ännu inte karakteriserade exoplaneter kring samma stjärna. Om det bekräftas, skulle GJ 3470 c bli den andra exoplaneten som upptäckts av amatörastronomer, efter KPS-1b, en exoplanet som upptäckts av Ural State Technical University med hjälp av amatördata.

Se även
 Lista över exoplaneter

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/123728/gj3470.

Stjärnbilden Kräftan
Glieseobjekt
Huvudseriestjärnor klass M
Solsystem
1995 WL4

1995 WL4 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 20 november 1995 av den japanska astronomen Takao Kobayashi vid Ōizumi-observatoriet.

Asteroiden har en diameter på ungefär 6 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Nysa.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Nysa-asteroider
Ej namngivna småplaneter
Astronomiska upptäckter av Takao Kobayashi
Astronomiska upptäckter 1995
1995 WZ4

1995 WZ4 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 24 november 1995 av den japanska astronomen Takao Kobayashi vid Ōizumi-observatoriet.

Asteroiden har en diameter på ungefär 3 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Nysa.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Nysa-asteroider
Ej namngivna småplaneter
Astronomiska upptäckter av Takao Kobayashi
Astronomiska upptäckter 1995
12800 Oobayashiarata

12800 Oobayashiarata eller 1995 WQ7 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 27 november 1995 av den japanska astronomen Takao Kobayashi vid Ōizumi-observatoriet. Den är uppkallad efter den japanske amatörastronomen Arata Oobayashi.

Den tillhör asteroidgruppen Massalia.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Massalia-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av Takao Kobayashi
Astronomiska upptäckter 1995
Olympiabyn

Olympiabyn (finska: Olympiakylä) är ett bostadsområde i Kottby i Helsingfors, som uppfördes till de planerade Olympiska sommarspelen 1940 och till Olympiska sommarspelen 1952.

Den ursprungliga Olympiabyn består av huvudsakligen lamellhus i tre–fyra våningar och ligger norr om Forsbyvägen. För att härbärgera utländska idrottare och funktionärer på 1940 års planerade sommarolympiad beslöts 1938 att bygga bostäder för cirka 3 200 personer i området söder om Trä-Kottby. Man hann bygga 400 lägenheter i 16 bostadshus  och bland annat Finlands första fjärrvärmecentral, innan arbetet avbröts genom utbrottet av Vinterkriget. Husen i funkisstil ritades av Martti Välikangas och Hilding Ekelund. Bostadshusen placerades öppet i områdets skogsterräng med en öppen kvarterstruktur, enkla byggnadskroppar och välplanerade lägenhetsytor. Husen var avsedda att bli permanentbostäder efter spelen. De övertogs för normalt bostadsbruk efter vinterkriget och slutligen efter att andra världskriget upphört, och utbyggnaden av området fortsatte i en andra etapp 1948–1952. 

För Olympiska sommarspelen 1952 byggdes Nya Olympiabyn (finska: Kisakylä) i Kottby söder om Forsbyvägen och norr om Gumtäkts koloniområde. Arkitekt var Pauli Salomaa. Det byggdes förläggningar för omkring 4 800 personer och husen såldes efter spelen som ägarlägenheter.

Bildgalleri

Källor
Puu-Käpylä, Olympiakylä ja Kisakylä (Museovirasto)
­Helsingfors vackra olympiska byggnader på www.myhelsinki.fi, läst den 26 februari 2023
Olympiadbyggnaderna på Museiverkets webbplats

Externa länkar 
OS-andan lever kvar i Kottby i Hufvudstadsbladet den 24 juli 2022

Olympiska sommarspelen 1952
Kottby
12801 Somekawa

12801 Somekawa eller 1995 XD är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 2 december 1995 av den japanska astronomen Takao Kobayashi vid Ōizumi-observatoriet. Den är uppkallad efter den japanske amatörastronomen Somekawa Shuichi.

Asteroiden har en diameter på ungefär 3 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Vesta.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Vesta-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av Takao Kobayashi
Astronomiska upptäckter 1995
Erik Uggla

Erik Torstensson Uggla, född den 17 februari 1906 i Lund, död den 14 juni 1991 i Vänersborg, var en svensk jurist, genealog och faleristiker. Han var son till Torsten Uggla.

Uggla avlade studentexamen vid katedralskolan i Lund 1925 och juris kandidatexamen vid Lunds universitet 1936. Han genomförde tingstjänstgöring i Flundre, Väne och Bjärke domsaga 1937–1939. Uggla var vattenrättsamanuens och tidvis tillförordnad vattenrättssekreterare vid Västerbygdens vattendomstol 1940–1950, protokollssekreterare där 1950–1971, auditör vid Skaraborgs flygflottilj 1941–1973 och vid Älvsborgs försvarsområde 1959–1973, kammarjunkare vid hovet från 1944 och kammarherre från 1958 samt härold vid Kunglig Majestäts orden 1961–1974. Han innehade som ung uppdrag för Lunds studentkår, var kurator för Västgöta nation i Lund 1932–1933 (hedersledamot där 1960) och styrelseledamot i Humanistiska förbundet i Vänersborg 1942–1945, vice ordförande där 1953–1966 (hedersledamot 1966). Uggla publicerade Samuel von Stahl och hans släkt (1971) och Carl Hildebrandsson Uggla (1980). Han var medarbetare i Sveriges adelskalender från 1938 och utgav Svensk juristmatrikel (tillsammans med Jarl Prom, 1950), Ordenskalender (första upplagan 1958, andra upplagan 1963, tredje upplagan 1969), Ointroducerad adels kalender (elfte årgången 1960, tolfte årgången 1963), Svensk johannitermatrikel (1970), De kungliga svenska riddarordnarna (1975), Riksmarskalksämbetets placeringslista (årligen 1959–1974) samt Hovkalender (årligen 1975–1981). Uggla blev riddare av Vasaorden 1959 och av Nordstjärneorden 1972. Han tilldelades Hans Majestät Konungens medalj av åttonde storleken i Serafimerordens band 1977.

Källor 

 
 
 Dagens Nyheter den 29 november 1959, sidan 8
 Svenska Dagbladet den 12 november 1972, sidan 11 
 
 

Vattenrättsdomare
Faleristiker
Svenska kammarherrar
Riddare av Nordstjärneorden
Riddare av Vasaorden
Mottagare av Hans Majestät Konungens medalj
Tidigare kuratorer vid nationer vid Lunds universitet
Hedersledamöter vid Västgöta nation i Lund
Svenska jurister under 1900-talet
Svenska genealoger under 1900-talet
Jurister från Lund
Födda 1906
Avlidna 1991
Män
12802 Hagino

12802 Hagino eller 1995 XD1 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 15 december 1995 av den japanska astronomen Takao Kobayashi vid Ōizumi-observatoriet. Den är uppkallad efter den japanske amatörastronomen Hagino Akira.

Den tillhör asteroidgruppen Nysa.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Nysa-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av Takao Kobayashi
Astronomiska upptäckter 1995
William Asker

William Asker, född 16 maj 2004, är en svensk friidrottare med specialisering på stavhopp. Han tävlar för Örgryte IS och har tidigare tävlat för IF Kville. Han vann SM-guld i stavhopp både utomhus och inomhus år 2023.

Karriär
I februari 2023 höjde Asker sitt personbästa med 15 centimeter till 5,25 meter och tog guld vid inomhus-SM i Malmö.

Personliga rekord 

Utomhus 
Stavhopp – 5,36 (Göteborg, Sverige 30 juni 2023)

Inomhus 
60 meter – 7,20 (Göteborg, Sverige 14 januari 2023)
Höjdhopp – 1,84 (Göteborg, Sverige 27 februari 2021)
Stavhopp – 5,25 (Malmö, Sverige 19 februari 2023)

Referenser 

Svenska mästare i stavhopp
Födda 2004
Levande personer
Män
Svenska stavhoppare
Svenska idrottare under 2000-talet
Friidrottare i IF Kville
Friidrottare i Örgryte IS
Lista över jordbävningar i Azerbajdzjan

Detta är en lista över jordbävningar i Azerbajdzjan med en magnitud på minst 4.0 på Richterskalan.

Referenser

Se även 

 
Jordbävningar i Azerbajdzjan
Marie-Jo Bonnet

Marie-Josèphe (Marie-Jo) Bonnet, född 6 juli 1949 i Deauville, är en fransk feminist, historiker och författare. Hon har bland annat skrivit om kvinno- och HBTQ-historia.

Biografi
Marie-Josèphe Bonnet föddes år 1949 i Deauville i Normandie i nordvästra Frankrike. Hon avlade doktorsexamen vid Université Paris Diderot med avhandlingen Les relations amoureuses entre les femmes du xvie au xxe siècle. Bonnet har föreläst vid Columbia University och Carleton University och därtill varit programledare i radiokanalerna France Culture och France Inter samt TV-programmet France 2. Hon har även deltagit i konferenser och paneldebatter i ämnena konst, kvinnliga konstnärer samt hur kvinnor framställs i konst och reklam.

År 1971 gick Bonnet med i Mouvement de libération des femmes och var sedan medgrundare av Front homosexuel d'action révolutionnaire och Gouines rouges, en radikalfeministisk aktivistgrupp.

Bibliografi (urval)
 1981 – Un choix sans équivoque
 1997 – Les Relations amoureuses entre les femmes du XVI au XX
 2000 – Les Deux Amies: essai sur le couple de femmes dans l'art
 2004 – Qu'est-ce qu'une femme désire quand elle désire une femme?
 2004 – Les Femmes dans l'art
 2006 – Les Femmes artistes dans les avant-gardes'
 2010 – Les Voix de la Normandie combattante: été 1944 2011 – Violette Morris : histoire d'une scandaleuse 2012 – Histoire de l'émancipation des femmes 2012 – Liberté égalité exclusion: femmes peintres en révolution, 1770–1804 2013 – Tortionnaires, truands et collabos: la bande de la rue de la Pompe, 1944 2014 – Adieu les rebelles! 2015 – Plus forte que la mort: l'amitié féminine dans les camps 2015 – Simone de Beauvoir et les femmes 2016 – Un réseau normand sacrifié 2018 – Mon MLF 2018 – Desiderio e libertà 2019 – Créatrices: l'émancipation par l’art 2020 – La Maternité symbolique: être mère autrement''

Källor

Noter

Externa länkar
Officiell webbplats

Födda 1949
Levande personer
Kvinnor
Personer från Deauville
Franska feminister
Radikalfeminister
Franska historiker
Franska författare under 1900-talet
Franska författare under 2000-talet
Alumner från Paris universitet
Personer verksamma vid Columbia University
Personer verksamma vid Carleton University
Laurentius Biörckegren

Laurentius Biörckegren, född 1661 i Dalhems församling, Kalmar län, död 17 juni 1730 i Nykils församling, Östergötlands län, var en svensk präst.

Biografi 
Laurentius Biörckegren föddes 1661 i Dalhems församling. Han var son till inspektorn Lars Joachim Biörkegren och Anna Börjesdotter. Biörckegren blev 1684 student vid Uppsala universitet och avlade filosofie kandidatexamen 1693. Han prästvigdes 21 augusti 1696 och blev 1694 konsistorienotarie i Linköping. År 1697 blev han kyrkoherde i Nykils församling. Han var predikant vid prästmötet 1701. Biörckegren avled 1730 i Nykils församling.

Familj
Biörckegren gifte sig första gången 14 oktober 1694 med Christina Brunn (1668–1710-talet). Hon var dotter till tullinspektorn Johan Bruun i Västervik. De fick tillsammans barnen Anna Biörckegren (född 1695) som var gift med kyrkoherden Anders Berzelin i Rappestads församling, Maria Biörckegren (född 1697) som var gift med komministern N. Litzberg i Gammalkils församling och komministern A. Dahlstedt i Gammalkils församling, Christina Biörckegren (1699–1700), Christina Biörckegren (född 1700) som var gift med kyrkoherden Johannes Grevillius i Västerlösa församling, Joachim Biörckegren (1702–1705) och Erik Biörckegren (född 1704).

Biörckegren gifte sig andra gången på 1710-talet med Margareta Dyk (1684–1762) Hon var dotter till kontraktsprosten Andreas Petri Dyk och Margareta Dalin i Skänninge. Margareta Dyk var änka efter kyrkoherden Abraham Warling i Åsbo församling. Biörckegren och Dyk fick tillsammans sonen sekreteraren Lars Biörckegren (1719–1763) vid finska gränskommissionen.

Bibliografi
1693 – De Cyro Monarcha.

Källor

Noter 

Män
Födda 1661
Avlidna 1730
Personer från Dalhems socken, Småland
Svenska präster under 1600-talet
Svenska präster under 1700-talet
Georgius Embring

Georgius Embring, född 1663 i Hycklinge församling, Östergötlands län, död 27 november 1697 i Furingstads församling, Östergötlands län, var en svensk präst.

Biografi 
Georgius Embring föddes 1663 i Hycklinge församling. Han var son till bonden Anders Nilsson och Magdalena Göransdotter på Embricke. Embring blev 1683 student vid Lunds universitet och blev 1688 rektor vid Skänninge trivialskola. Han prästvigdes 7 april 1688 och blev 1696 kyrkoherde i Furingstads församling. Embring avled 1697 i Furingstads församling och begravdes 9 mars 1698.

Familj 
Embring gifte sig 1690 med Christina Elisabeth Warelius (död 1711). Hon var dotter till kyrkoherden Petrus Haquini Warelius och Magdalena Eosander i Åsbo församling. De fick tillsammans barnen fogden Nils Embring (född 1691) på Låstad, lantmätaren Petrus Embring (1693–1742) i Östergötlands län, Elisabeth Embring (född 1695), Magdalena Embring (född 1697).

Källor

Noter 

Präster i Svenska kyrkan
Svenska präster under 1600-talet
Personer från Hycklinge socken
Födda 1663
Avlidna 1697
Män
Laurentius Prytz

Laurentius Prytz, född 1623 i Söderköping, Östergötland, död 1692 i Pedersöre församling, var en svensk präst.

Biografi 
Laurentius Prytz föddes 1623 i Söderköping. Han var son till kyrkoherden Johannes Laurentii Brask och Karin Prytz i Veta församling. Prytz studerade fram till 1648 vid Katedralskolan, Linköping. Därefter studerade han vid Holländska och tyska universitet fram till 1653. Han avlade filosofie magisterexamen och blev huspredikant hos riksdortsen Brahes hustru. Prytz blev 1662 kyrkoherde i Pedersöre församling och senare även prost. Han avled 1692 i Pedersöre församling.

Familj 
Prytz gifte sig första gången 1658 med Maria Eosander 1636–1682. Hon var dotter till kyrkoherden Johannes Eosander och Elisabet Trana i Åsbo församling. De fick tillsammans barnen Hans Prytz som blev kapellan i Pedersöre församling, Maria Prytz som var gift med häradshövdingen Nils Clerck och prosten Jacob Falander i Gamla Karleby församling, Anna Magdalena Prytz som var gift med kyrkoherden Johan Gezelius.

Prytz gifte sig andra gången med Sara Jöransdotter.

Bibliografi
1659 – Görer bot och bättring, förklaradt uti 9 st. Böndags-Predikningar, Göteborg.
De rättfärdiges stadige och eviga glädje.
Likpredikan öfver Befallningsmannen Sven Brochii hustru Maria Eleonora Rogge, hållen år 1665 af 84: 23.

Källor

Noter 

Svenska kontraktsprostar
Präster i Svenska kyrkan
Svenska präster under 1600-talet
Personer från Söderköping
Födda 1623
Avlidna 1692
Män
Allan Uggla

Allan Robert Uggla, född den 27 maj 1878 i Linköping, död den 11 juni 1959 i Nacka, var en svensk militär. Han tillhörde ätten Uggla, var måg till Carl August Petersén och far till Claës Uggla.

Uggla blev underlöjtnant vid Västerbottens regemente 1899 och löjtnant där 1904. Han inträdde i persisk tjänst som major vid gendarmeriet 1912, blev överste där 1913 och var chef för Tredje regementet 1913–1914. Uggla återinträdde 1915 som kapten i svenska armén, där han var förste adjutant vid VI. arméfördelningens stab 1918–1921 och tjänstgjorde vid generalstaben 1921–1923. Han blev major vid Norra skånska infanteriregementet 1923 och var militärattaché i London 1926–1933. Uggla befordrades till överstelöjtnant 1928 och till överste 1933. Han blev riddare av Svärdsorden 1920 och av Vasaorden 1932. Uggla vilar på Nacka norra kyrkogård.

Källor 

 
 Allan Robert Uggla på Gravar.se

Överstar i svenska armén
Svenska attachéer
Riddare av Svärdsorden
Riddare av Vasaorden
Svenska militärer under 1900-talet
Militärer från Linköping
Allan
Födda 1878
Avlidna 1959
Män
Annie Laurie Gaylor

Annie Laurie Gaylor, född 2 november 1955, är en amerikansk feminist, ateist och författare. Hon är medgrundare av Freedom From Religion Foundation (FFRF) och var tidigare redaktör för organisationens tidning.

Biografi
Annie Laurie Gaylor föddes år 1955. Hon avlade år 1980 examen vid University of Wisconsin–Madison.

Tillsammans med sin mor, Anne Nicol Gaylor (1926–2015), grundade Gaylor år 1978 Freedom From Religion Foundation, som är en sammanslutning för ateister och agnostiker.

År 2010 mottog Gaylor Humanitarian Heroine award av American Humanist Association.

Bibliografi (urval)
 1986 – It Can't Happen Here?
 1987 – Two Reviews: Encyclopedia of Unbelief
 1988 – Betrayal of Trust: Clergy Abuse of Children
 1997 – Women Without Superstition: No Gods – No Masters: The Collected Writings of Women Freethinkers of the Nineteenth and Twentieth Centuries
 2004 – Woe to the Women – the Bible Tells Me So: The Bible, Female Sexuality & the Law

Källor

Noter

Externa länkar

Födda 1955
Levande personer
Kvinnor
Amerikanska feminister
Radikalfeminister
Amerikanska ateister
Amerikanska aktivister
Amerikanska författare under 1900-talet
Amerikanska författare under 2000-talet
Alumner från University of Wisconsin–Madison
Författare från Wisconsin
Personer från Madison, Wisconsin
William A. MacCorkle

William Alexander MacCorkle, född 7 maj 1857 i Rockbridge County i Virginia, död 24 september 1930 i Charleston i West Virginia, var en amerikansk politiker (demokrat). Han var West Virginias guvernör 1893–1897.

MacCorkle efterträdde 1893 Aretas B. Fleming som guvernör och efterträddes 1897 av George W. Atkinson.

MacCorkle skrev böcker om Monroedoktrinen och en självbiografi.

Referenser 

Guvernörer i West Virginia
Amerikanska demokrater
Amerikanska fackboksförfattare
Amerikanska politiker under 1800-talet
Amerikanska författare under 1900-talet
Personer från Rockbridge County
Födda 1857
Avlidna 1930
Män
Passage Charles-Dallery

Passage Charles-Dallery är en passage i Quartier de la Roquette i Paris elfte arrondissement. Passagen är uppkallad efter uppfinnaren och orgelbyggaren Charles Dallery (1754–1835). Passage Charles-Dallery börjar vid Rue de Charonne 53 och slutar vid Rue du Faubourg-Saint-Antoine 90 bis.

Bilder

Omgivningar
Notre-Dame-du-Perpétuel-Secours
Square de la Folie-Régnault
Rue du Faubourg-Saint-Antoine
Place de la Bastille
Square de la Roquette
Cour Debille
Square Francis-Lemarque

Kommunikationer
  Tunnelbana – linje  – Ledru-Rollin
  Busshållplats  – Paris bussnät

Referenser

Webbkällor

Externa länkar

Gator i Paris elfte arrondissement
Quartier de la Roquette
Passager i Paris
Vägen till Santa Cruz

Vägen till Santa Cruz () är en amerikansk westernfilm från 1959 i regi av Budd Boetticher, med Randolph Scott i huvudrollen.

Filmen är den näst sista i filmserien Ranown Cycle, sju filmer gjorda av produktionsbolaget Ranown, regisserade av Budd Boetticher, skrivna av Burt Kennedy, med Randolph Scott i huvudrollen och Harry Joe Brown som exekutiv producent.

Handling 
Prisjägaren Ben Brigade tillfångatar den efterlyste mördaren Billy John och inleder resan mot Santa Cruz, där en belöning väntar Brigade och en snara John. Brigade är dock egentligen ute efter Billy Johns bror, Frank, mannen som dödade Brigades fru.

När de två stannar till vid en till synes övergiven diligensstation möter de den laglöse Sam Boone och hans kompanjon Whit samt postmästarens fru Carrie Lane. Efter en konfrontation med mescaleroapacher där Lane får veta att hennes make dödats bestämmer hon sig för att följa med till Santa Cruz. Brigade går med på att låta de två laglösa hjälpa till att beskydda sällskapet under resan i utbyte mot amnesti vid målet.

Rollista

Produktion 
Filmen spelades in mellan den 14 och 28 augusti 1958 i Lone Pine, Kalifornien och närbelägna Alabama Hills.

Källor

Externa länkar 
 
 
 
 

Amerikanska filmer 1959
Amerikanska westernfilmer
Filmer från Columbia Pictures
Engelskspråkiga filmer