kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Hofmann

Hofmann kan syfta på:

Personer
 Hofmann (auktor) – auktorsförkortning för flera personer

Personer med efternamnet Hofmann eller Hofman

 Albert Hofmann (1906–2008), schweizisk kemist känd för syntetiseringen av LSD
 Alex Hofmann (född 1980), tysk roadracingförare
 Alexander Hofman, svensk sångare
 Anna Hofman-Uddgren (1868–1947), svensk skådespelare, varietéartist, manusförfattare, teaterledare och regissör
 August Wilhelm von Hofmann (1818–1892), tysk kemist

 Corinne Hofmann (född 1960), tysk författare

 David Hofman (1908–2003), brittisk tv-pionjär, författare och fronftigur inom bahá'í-tron
 Detlef Hofmann (född 1963), tysk kanotist

 Franz Hofmann (1906–1973), tysk Hauptsturmführer och Schutzhaftlagerführer i Auschwitz
 Friedrich Hofmann (1813–1888), tysk skriftställare

 Hans Hofmann (1880–1966), tysk expressionistisk målare
 Hans de Hofman (1713–1793), dansk historiker
 Heinrich Hofmann, flera personer
 Heinrich Hofmann (konstnär) (1824–1911), tysk konstnär
 Heinrich Hofmann (tonsättare) (1842–1902), tysk tonsättare
 Holger Hofman (1868–1929), dansk skådespelare och teaterledare

 Ida Hofmann (1854–1926), ungersk pianist och författare

 Johann Christian Konrad von Hofmann (1810–1877), tysk teolog
 Józef Hofmann (1876–1957), polsk pianist

 Karl von Hofmann (1827–1910), tysk politiker
 Konrad Hofmann (1819–1890), tysk filolog

 Leopold Hofmann (1738–1793), österrikisk tonsättare
 Louis Hofmann (född 1997), tysk skådespelare
 Ludwig von Hofmann (1861–1945), tysk målare

 Melchior Hofmann (1495–1543 eller 1544), tysk anabaptis

 Niels de Hofman (1717–1785), dansk ämbetsman

 Otto Hofmann (1896–1982), tysk SS-Obergruppenführer

 Peter von Hofmann (1865–1923), österrikisk militärofficer under första världskriget

 Richard Beer-Hofmann(1866–1945) , österrikisk romanförfattare, dramatiker och poet
 Rogier Hofman (född 1986), nederländsk landhockeyspelare

 Sven Hofman (död 1766)), svensk bonde och politiker

 Tycho de Hofman (1714–1744), dansk ämbetsman

 Walter Hofmann (född 1949), tysk kanotist
 Willi Hofmann (född 1940), schweizisk bobåkare

Geografi

Antarktis 

 Mount Hofmann – berg i Antarktis
 Mühlig-Hofmann-Gebirge – berg i Antarktis
 Hofmann Trough – gravsänka i Antarktis

Se även
Hofman

Se även
Hoffmann
Hjärtglykosider

Hjärtglykosider är en kategori av naturligt förekommande substanser som påverkar hjärtats slagkraft och slagrytm. Hjärtglykosider förekommer i hudkörtlarna hos en del grodor, i de gift som sjöstjärnor, sjögurkor och sjöborrar kan utsöndra, samt i ett flertal växter.

Hjärtglykosider består av steroiden aglykon samt en eller flera kolhydratmolekyler.

Exempel på några hjärtglykosider är:
 digoxin och digitoxin från fingerborgsblommor
 proscillaridin A från sjölök
 ouabain från strofantus
 convallatoxin från liljekonvalj.

Ovan nämnda hjärtglykosider används som hjärtmediciner. Av dessa är det endast digoxin som fortfarande används i Sverige.

Referenser

Antiarytmika
Aminoalkohol

Aminoalkoholer är substanser som är både aminer och alkoholer på samma gång. Exempel på vanliga aminoalkoholer är etanolamin, sfingosin och kolin.

Referenser

Alkoholer
Aminer
Aska och eld

Aska och eld (originaltitel: An Ember in the Ashes), även kallad Ember Quartet, är en fantasy-bokserie av Sabaa Tahir. Böckerna är utgivna av Penguin Random House-ägda förlaget Razorbill. En svensk översättning gavs ut av B. Wahlströms. Handlingen kretsar kring Laia och Elias, som lever i det kejsarstyrda Imperiet. Deras vägar korsas när Laias bror blir tillfångatagen och fängslad för landsförräderi. Kapitlen är omväxlande skrivna ur Laia och Elias perspektiv. Seriens centrala tema är kampen för frihet och ödet har en betydande roll.

Den första boken Askfödd hyllades och blev mycket omtalad i sociala medier. Den såldes till 24 länder. En filmatisering är planerad av Tahirs bror Haroon Saleem och Paramount Pictures som införskaffade rättigheterna innan boken släpptes.

Handling 
Serien utspelar sig i Imperiet, en strikt hierarki styrd av Kejsaren och krigarna. Flickan Laia tillhör de lärda som har förslavats under krigarna i staden Serra. När Laias bror Darin fängslas för landsförräderi söker hon hjälp från motståndsrörelsen. Rebellerna går med på att hjälpa Laia i utbyte mot att hon spionerar på Kommendanten vid Blackcliffs Militärakademi, som utbildar Imperiets soldater. Elias går på Blackcliff och tränas upp att bli en sorts elitsoldat som bär silvermasker. De har som främsta uppgift att straffa människor som ifrågasätter eller bryter mot Imperiets lagar. Elias hyser tvivel kring detta och planerar i hemlighet att fly från Blackcliff. Under berättelsens gång inser Laia och Elias att deras öden är sammanlänkade med varandra.

Böcker 
Böckerna i Aska och eld publicerades inbundna och i pocketupplagor. Alla fyra böcker har släppts men än har bara tre översatts till svenska av Ylva Kempe. Askfödd debuterade på en andraplats på The New York Times-bestsellerlista för ungdomslitteratur. På Amazon.com blev den utsedd till den bästa ungdomsboken 2015.

Tillkomst 

Idéerna till Askfödd kom 2007 när Tahir arbetade som redigerare vid The Washington Post. Hon blev bland annat inspirerad av artiklar om Mellanöstern, speciellt en artikel som handlade om kvinnorna i Kashmir vars manliga släktingar hade blivit fängslade av militären. Boken släpptes  i april 2015 och presenterades först som en fristående bok. Den var Tahirs debutroman. Askfödd blev framgångsrik och ledde till en uppföljare, Eldmärkt. Den tredje uppföljaren A Reaper at the Gates släpptes den 24 april 2018.

Struktur och teman 
Böckerna är skrivna med ett förstapersonsperspektiv och har beskrivits som mörk fantasy. Influenserna är romersk och arabisk mytologi. En frihetskamp utkämpas i samhället som är ett ökenlandskap bestående av bland annat dyner. I den fiktiva staten Imperiet, som liknar det romerska riket, lever människorna i olika grupper: de lärda, maskerna, stamfolket, rebellerna och augurerna. Blackcliff och dess skolsystem är inspirerad av spartanernas agoge.

Referenser

Anmärkningar

Noter

Externa länkar 
 Officiell webbplats för serien 
 Sabaa Tahirs officiella webbplats 

Bokserier
Skönlitteratur 2015
Amerikansk barnlitteratur
Amerikansk fantasylitteratur
Engelskspråkig skönlitteratur
Sabaa Tahir

Sabaa Tahir, född i London, är en amerikansk författare med ursprung i Pakistan. Tahir är känd för sin fantasy-serie Aska och eld.

Referenser

Externa länkar 
 Officiell webbplats 

Amerikanska fantasyförfattare
Födelseår saknas
Engelskspråkiga fantasyförfattare
Kvinnor
Levande personer
Personer från London
V Librae

V Librae är en pulserande variabel av Mira Ceti-typ (M) i stjärnbilden Vågen. 

Stjärnan varierar mellan visuell magnitud +9,0 och 16,0 med en period av 256 dygn.

Se även 
 Variabel stjärna

Referenser

Noter

Externa länkar 
 Ljuskurva för W Librae från VSNET (engelska)

Stjärnbilden Vågen
Miravariabler
Oratorio della Beata Vergine del Carmine

Oratorio della Beata Vergine del Carmine var ett oratorium i Rom, helgat åt Vår Fru av Karmel. Oratoriet var beläget snett emot basilikan San Crisogono vid dagens Viale di Trastevere i Rione Trastevere.

Historia
År 1543 grundades Arciconfraternita del Santissimo Corpo di Cristo och fick till sitt förfogande ett sidokapell i basilikan San Crisogono. Med tiden ansåg detta brödraskap att detta kapell var för litet och beslutade att uppföra ett eget oratorium i basilikans omedelbara närhet. Uppförandet av oratoriet bekostades av Scipione Borghese, brödraskapets beskyddare och kardinalpräst av San Crisogono från 1605 till 1633. Tomten, där oratoriet byggdes, fick man genom en testamentsgåva av en viss Maddalena de' Grossi. Det nya oratoriet uppfördes år 1629 efter ritningar av arkitekten Giovanni Battista Soria.

Giovanni Antonio Bruzio (1610–1692), präst i kyrkan Santa Dorotea, författade en rad beskrivningar om Roms sakrala byggnader. Enligt Bruzio hade fasaden två våningar med pilastrar och avslutades med ett krönande pediment med ätten Borgheses vapen. Inskriptionen på fasadens fris löd:

Interiör
Sex fönster gav interiören ljus och i dess tak fanns Borgheses vapen och Vår Fru av Karmels standar, målat av Angelo Ceccarelli. Högaltarmålningen utgjordes av Giovanni Battista Cortoneses Madonna del Carmine. Här fanns även målningarna Jesu födelse och Jungfru Marie himmelsfärd. I slutet av 1700-talet fördes den undergörande Madonna delle Grazie, en lågrelief i gips, från San Crisogono till oratoriet.

Rivning
År 1886 inleddes anläggandet av Viale del Re, vilken senare benämndes Viale del Lavoro och numera Viale di Trastevere, rakt genom Trastevere för att förbinda Ponte Garibaldi med Stazione di Roma Trastevere. Detta innebar rivningen av bland annat kyrkan Santa Bonosa år 1888 och år 1909 Oratorio della Beata Vergine del Carmine. I samband med rivningen av oratoriet gick bland annat gipsreliefen Madonna delle Grazie förlorad.

Bilder

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar

Romersk-katolska kyrkobyggnader i Rom (rione Trastevere)
Ej längre existerande kyrkobyggnader i Rom
Rione Trastevere
Mariakyrkor i Rom
Oratorier i Rom
Verk av Giovanni Battista Soria
Romersk-katolska kyrkobyggnader invigda 1629
Byggnader rivna 1909
Kyrkobyggnader i Trastevere
Romersk-katolska kyrkobyggnader rivna under 1900-talet
Václav Mottl

Václav Mottl, född 19 maj 1914 i Prag, död 16 juni 1982 i Prag, var en  tjeckoslovakisk kanotist.

Mottl blev olympisk guldmedaljör i C-2 10000 meter vid sommarspelen 1936 i Berlin.

Källor 

Tjeckoslovakiska kanotister
Tjeckoslovakiska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1936
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1936 från Tjeckoslovakien
Tävlande i kanotsport vid olympiska sommarspelen 1936
Idrottare från Prag
Födda 1914
Avlidna 1982
Män
Västmanlands och Dalarnas lagsaga

Västmanlands och Dalarnas lagsaga omnämns som en gemensam lagsaga från mitten av 1300-talet. Då det fanns både Västmannalagen och Dalalagen så kan en tidigare uppdelning funnits, dock anför Almquist i sin bok om lagsagor att det finns skäl att anta att Dalarna aldrig haft en egen lagman, medan det finns källstöd för att Västmanland haft en. Från 1569 ingick huvuddelan av Västerrekarne härad i lagsagan för att 1609 eller 1622 återgå till Södermanlands lagsaga, dock kom då, 1622, Säterbo och Torpa socknar kvarstå i Åkerbo härad och denna lagsaga. 1617 överfördes Noraskogs socken hit från Närkes lagsaga. Särna och Idre socknar tillfördes lagsagan när de områdena övergick till Sverige från Norge på 1640-talet.

I perioden 1718–1719 var lagsagans uppdelad fyra: Västerås läns lagsaga, Arboga läns lagsaga, Hedemora läns lagsaga och Kopparbergs läns lagsaga. Till Västerås läns lagsaga ingick då även Simtuna, Torstuna och Våla härader från Uppland. Efter återläggningen började lagsagan benämnas Västmanlands och Kopparbergs (läns) lagsaga, som sedan 1731–1735, 1747–1759 och 1762–1779 var uppdelad i de två delarna. 1832 överfördes hit alla härader i Uppsala län från Upplands lagsaga samtidigt som namnet blev Upplands, Västmanlands och Kopparbergs lagsaga. Lagsagan avskaffades med alla andra lagsagor 31 december 1849.

Lagmän

Magnus Gregersson (Bjälboättens oäkta gren) 1305-1321.
Gregers Magnusson 1325-1336
Nils Abjörnsson (Sparre) 1352-1359
Karl Karlsson (Örnfot) 1367
Tord Bonde (Röriksson) 1394-1417
Karl Tordsson (Bonde) 1422-1438,1442-1443
Sten Pedersson (Stallare) 1439-1441
Staffan Ulfsson (Ulv) 1443-1474
Gregers Matsson (Lillie) 1478-1489
Knut Eskilsson (Banér) 1492-1494
Sten Turesson (Bielke) 1498-1511
Erik Abrahamsson (Leijonhufvud) 1520
Axel Andersson (Lillie af Ökna) 1523
Johan Olofsson (Gyllenhorn) 1531-1556
Gustav Johansson (Tre Rosor) 1562-1566
Lars Jespersson 1568-1569
Bengt Gylta 1569-1574
Erik Larsson Sparre 1576-1590, 1594-1597
Bengt Svensson Ribbing 1590-1594
Carl Carlsson Gyllenhielm 1598-1602
Abraham Brahe 1602-1630
Per Brahe den yngre 1630-1680
Sten Nilsson Bielke 1680-1684
Håkan Fägerstierna 1684-1685
Gabriel Lillieflycht 1685-1690 
Jonas Schönberg 1690-1693
Johan Gripenhielm 1693-1696
Fredrik Stenbock 1697-1699
Hans Rålamb 1699-1702
Jonas Cedercreutz 1712-1713
Tobais Westenhielm 1713-1718
Otto Reinhold Strömfelt 1719
Johan Cederbielke 1719-1723
Christian König 1723-1747
Johan Funck 1747-1759
Carl de Brenner 1759-1762
Magnus Johan Lundh 1762-1783
Carl Gustaf Spens (ämbetsman) 1783-1789
Lars Fredrik Dahlson 1789-1801
Erik Wilhelm Strandberg 1801-1825
Carl Gustaf Cassel 1826-1849
I Kopparbergs (läns) lagsaga (bara tidivis existerande)
Johan Björling 1731-1735
Carl de Brenner 1747-1759
Per Sernander 1762-1779

Referenser
Rudolf Tengberg, Om den äldsta territoriala indelningen och förvaltningen i Sverige. Lagmansdömen Stockholm 1875.

 

Lagsagor
Dalarnas historia
Västmanlands historia
Upplands historia
Colin Goncalves

Colin Goncalves, född 24 maj 1952 är en indisk advokat och aktivist som förespråkar försvaret av de mänskliga rättigheterna och har grundat Human Rights Law Network (HLRM). Han har fått 2017 års Right Livelihood Award som utdelades i Stockholm den 1 december.

Utbildning
Goncalves gick i skola i Mumbai och tog en ingenjörsexamen 1975 vid Indian Institute of Technology. Under sitt arbete upptäckte blev han intresserad av rättsvetenskap och började studera juridik. Han tog sin juristexamen vid Mumbaiuniversitetet 1982 och startade en advokatbyrå med fokus på mänskliga rättigheter.

Human Rights Law Network
Tillsammans med två kollegor startade Goncalves People’s Law Center, eftersom arbetslagstiftning var obefintlig. År 1989 ändrades namnet till Human Rights Law Network (HRLN).

Priser och utmärkelser
2005 – International Human Rights Award från American Bar Association 
2010 – Mother Teresa Memorial Award
 2017 – Right Livelihood Award

Kommentarer

Referenser

Externa länkar 
https://web.archive.org/web/20171012043609/http://hrln.org/hrln/

Indiska advokater
Mottagare av Right Livelihood Award
Födda 1952
Levande personer
Män
Valerius (olika betydelser)

Valerius kan beteckna

Personer från antiken
 Valerius Asiaticus, flera personer
 Valerius Gratus, ståthållare i Judéen 15–26 e.Kr.
 Valerius Laevinus, flera personer
 Valerius Messalla, flera personer
 Valerius Romulus (292 eller 295–309), romersk konsul och kejsarson
 Lucius Valerius Flaccus, flera personer
 Lucius Valerius Messalla, flera personer
 Marcus Valerius, flera personer
 Marcus Valerius Corvus (aktiv 34–29 f.Kr.), romersk patricier
 Marcus Valerius Martialis (mellan 38 och 41–mellan 102 och 104), romersk poet känd som Martialis
 Marcus Valerius Messalla, flera personer
 Marcus Valerius Messalla Corvinus, flera personer
 Marcus Valerius Messalla Corvinus (konsul 31 f.Kr.)
 Publius Valerius, flera personer
 Publius Valerius Flaccus, flera personer
 Publius Valerius Publicola, flera personer
 Publius Valerius Publicola (aktiv omkring 509 f.Kr.), romersk politiker

Personer från medeltid och nyare tid

 Valerius (död  cirka 1223), svensk ärkebiskop
 Valerius Hansson (1889–1970), köpman i Göteborg
 Valerius Olsson (1872–1954), regementspastor och politiker, högerpartist

 Bertha Valerius (1824–1895), porträttmålare och fotograf
 Iris Valerius  (1906–1947), dansös
 Johan David Valerius   (1776–1862), ämbetsman och skald

Se även
 Wallerius, svenskt efternamn
Zbarazj

Zbarazj ( ; ) är en stad i Ternopil oblast i västra Ukraina, i det historiska landskapet Volynien. Folkmängden uppgick till 14 052 invånare i början av 2016.

Historia 
Staden hette Zbaraż före 1939 då det tillhörde Polen mellan 1569 - 1772 och 1920 - 1939. Området tillföll Österrike 1772 vid delningen av Polen, och kom till det självständiga Polen efter första världskriget (1918). Från 1 november 1918 till juli 1919 tillhörde staden Västukrainska folkrepubliken.

Referenser

Externa länkar 

 Zbarazh i Internet Encyclopedia of Ukraine. 

Städer i Ukraina
Orter i Ternopil oblast
Industrial canal

Industrial canal är en 9 km lång vattenväg i New Orleans, Louisiana, USA. Vattenvägens riktiga namn, som används av US Army Corps of Engineers och på NOAA sjökort, är Inner Harbor Navigation Canal (IHNC). Det vanligare namnet, "Industrial Canal", används lokalt, både av sjömän och av befolkningen på fastlandet.

Kanalen förbinder Mississippifloden med sjön Pontchartrain. Det skiljer New Orleans East från resten av New Orleans, och Lower 9th Ward från Upper 9th Ward. Ungefär hälften av vattenvägens lopp, från Industrial Lock till en punkt norr om Florida Avenue Bridge, är sammanflödet med både Gulf Intracoastal Waterway och Mississippi River Gulf Outlet (MRGO).

Kanalen passerar genom stadens område 9th Ward. Kanalens södra del utgör gränsen för Upper 9th Wars uppströms och Lower 9th Ward nedströms Mississippi. Kanalens norra del, närmare sjön, anses vara den östra gränsen till området Gentilly och västra gränsen för området New Orleans East.

Källor

Noter

New Orleans
Kanaler i USA
50 vårar

50 vårar, med fransk originaltitel Aurore, är en fransk komedi av den franska regissören Blandine Lenoir som släpptes i april 2017.

Handling 
Aurore är 50 år gammal, frånskild, arbetslös, förbereder sig för att bli mormor och kämpar för att klara svettningarna från menopausen. Lyckligtvis kan hon räkna med sina döttrar.

Rollista 
 Agnès Jaoui – Aurore Tabort
 Thibault de Montalembert – Christophe Tochard (Totoche)
 Pascale Arbillot – Mano
 Sarah Suco – Marina Tabort
 Lou Roy-Lecollinet – Lucie Tabort
 Nicolas Chupin – Seb, restaurangängare
 Samir Guesmi – arbetsförmedlaren
 Nanou Garcia – Anne-Marie
 Marc Citti – gynekologen
 Philippe Rebbot – Nanar, Aurores ex-make
 Eric Viellard – Hervé
 Iro Bardis – Thérèse
 Laure Calamy – arbetsförmedlare
 Florence Muller – arbetsförmedlare
 Houda Mahroug – städerska

Källor

Noter

Externa länkar 

Franska komedifilmer
Franska filmer 2017
Franskspråkiga filmer
Jazlovets

Jazlovets (ukrainska: Язловець) är en by med byråd i Ternopil oblast i västra Ukraina. Jazlovets, som för första gången nämns i ett dokument från år 1373, har 617 invånare.

Referenser

Litteratur 
 Barącz, Sadok (1862). Pamiątki jazłowieckie. Lwów : Drukarnia Zakładu narodowego im. Ossolińskich, 230 s.

Externa länkar 

 Jazlovets i Verchovna Rada 
 Jazlovets kommun i Verchovna Rada 

Byar i Ukraina
Orter i Ternopil oblast
Hartenfels slott

Hartenfels slott () är ett renässansslott i staden Torgau i norra delen av det tyska förbundslandet Sachsen. Det är beläget i innerstadens östra del på en klippa vid floden Elbe.

Byggnadshistoria 
Det nuvarande slottet ligger på platsen för en äldre medeltida borg. Delningen av huset Wettins arvländer i två huvudlinjer 1485, den ernestinska och den albertinska, medförde att den albertinska linjen ärvde Albrechtsburg i Meissen som dessförinnan varit kurfurstarnas huvudresidens, medan kurfurstetiteln tillföll den ernestinska linjen. Renässansslottet i Torgau började därför uppföras under kurfurst Fredrik III "den vises" regering under slutet av 1400-talet, efter ritningar av Conrad Pflüger, och var fram till mitten av 1500-talet residens för de ernestinska kurfurstarna av Sachsen. Det är den största bevarade slottsbyggnaden från tidiga renässansen i Tyskland. 

Slottets borggård domineras av den monumentala fristående spiraltrappan, uppförd 1533–1535 i huggen sandsten från Elbedalen. Trappan leder från borggården till östflygeln. Slottskapellet, uppfört 1543–1544, blev den första kyrkan i världen som uppfördes avsedd som lutherskt kyrkorum, och invigdes av Martin Luther själv 1544.  

Efter Schmalkaldiska kriget 1547, då kurfursten Johan Fredrik I av Sachsen fråntogs kurfurstevärdigheten och Torgau, övergick slottet till Moritz av Sachsen och den albertinska grenen av huset Wettin. Dessa förlade sitt huvudsakliga residens till Dresden, och därmed kom slottet att huvudsakligen få en administrativ funktion, vilket det fortfarande har idag.

Från 1400-talet fram till mitten av 1700-talet höll man björnar i slottets vallgrav, en feodal tradition som återupplivades på 1950-talet och fortfarande pågår.

Nuvarande användning 
Idag inrymmer slottet olika museiutställningar inom konst och historia, bland annat om renässansen och om Torgaus 1900-talshistoria som ort för nazistiska militärfängelser och sovjetiska fångläger. Det inrymmer även huvudkontoret för distriktet Landkreis Nordsachsens administration.

Källor

Externa länkar 

 Slottets officiella webbplats, www.schloss-hartenfels.de (på tyska)

Torgau
Slott i Sachsen
Renässansarkitektur
Bäck, Örnsköldsviks kommun

Bäck är en by vid Bäckfjärdens strand söder om Örnsköldsvik. Från 2015 avgränsar SCB här en småort.

Källor 

Orter i Örnsköldsviks kommun
Småorter i Sverige
Serialitet

Serialitet är ett begrepp myntat av den franske filosofen Sartre i boken Critique de la raison dialectique ("Kritik av det dialektiska förnuftet", ingen svensk översättning), först publicerad 1960. Begreppet innefattar att det finns sociala serier, bortanför grupper. Det kan handla om etiketter på människor som antingen används frivilligt eller påtvingas. I grund och botten kommer begreppet från en socialkonstruktivistisk syn på världen där etiketter är sociala konstruktioner. Sartre utvecklade begreppet för att beskriva individers förhållande till sociala klasser och det kapitalistiska systemet.

Skillnaden mellan grupp och serie är att i grupper finns människor som tillsammans och var och en ser tillhörighet till just denna gruppen och relationen det innebär. Serier å andra sidan är en passiv tillhörighet där människor förenas i deras relation till materiella ting och handlingarna de utför runt de materiella tingen. Sartre tar upp exemplet med människor som väntar på en buss. Människorna är förenade i sin relation till den materiella bussen och de sociala normerna kring att vänta på kollektivtrafik. Människorna har olika mål i livet och helt olika bakgrunder men det som förenar är viljan att vänta på att åka buss. Om bussen dock skulle bli försenad och människorna börjar prata med varandra, skulle högst troligt en grupp bildas eftersom de då har samma erfarenhet och upplevelse att dela. 

Begreppet har fått stor genomslagskraft inom genusteorin efter att forskaren Iris Marion Young kopplade samman serialitet med genus. För att undkomma att som tidigare definiera kategorin kvinna med biologiska eller psykologiska egenskaper hävdar Young att vi istället kan förstå kvinnor och män som serier, snarare än som grupper. Kvinnor och män blir då snarare individer som är etiketterade som kvinna respektive man genom en uppsättning materiella och immateriella sociala konstruktioner (en genusprocess) som är resultatet av tidigare mänskliga handlingar.

Referenser 

Filosofiska termer
Genusvetenskap