kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Översiktsplan för Stockholms stad

Översiktsplan för Stockholms stad är en översiktsplan som antogs av kommunfullmäktige i februari 2018 och beslutet att anta planen vann laga kraft den 23 mars 2018. Genom översiktsplaner talar Stockholms kommun i stora drag om hur bebyggelse och mark- och vattenanvändning kan utvecklas på lång sikt och på ett hållbart sätt, medan detaljplaner (tidigare stadsplaner) styr hur man får bygga och för vilka ändamål. 

Den tidigare gällande översiktsplanen kallades Promenadstaden vars antagandebeslut vann laga kraft den 10 april 2012. Sedan dess har det skett flera omvärldsförändringar bland annat i form av en stor befolkningsökning och nya krav på en ekologiskt och socialt hållbar utveckling. Den nya översiktsplanen redovisar stadsutvecklingsmöjligheter för de kommande 25 åren.

Beskrivning

Enligt Plan- och bygglagen (PBL) skall kommunfullmäktige minst en gång under varje mandatperiod pröva om den gällande översiktsplanen är aktuell gällande bland annat användning av mark- och vattenområden och hur den byggda miljön skall användas, utvecklas och bevaras.

Den nya översiktsplanen utgår från stadens Vision 2040 - ett Stockholm för alla. Visionen innebär att oavsett var man bor skall det vara möjligt att ta sig till jobb och skola med goda kommunikationer, det skall finnas tillgång till kvalitativa torg, parker och grönområden och det skall finnas offentlig och kommersiell service. År 2040 förväntas kommunen fått ett ökat invånarantal till 1,2 miljoner personer. 

Översiktsplanen för Stockholms stad innehåller fem kapitel

Inledning
Mål för stadsbyggandet
Utbyggnadsstrategi och genomförande
Allmänna intressen
Lokala utvecklingsmöjligheter

Översiktsplan för Stockholms stad formulerar flera stadsbyggnadsmål

 En växande stad
 En sammanhängande stad
 God offentlig miljö
 En klimatsmart och tålig stad 
 En fossilbränslefri stad till 2040

Översiktsplanen anger även förslag för lokala utvecklingsmöjligheter inom Stockholms 14 stadsdelsområden

 Rinkeby-Kista
 Spånga-Tensta
 Hässelby-Vällingby
 Bromma
 Östermalm
 Norrmalm
 Kungsholmen
 Södermalm
 Hägersten-Liljeholmen
 Skärholmen
 Älvsjö
 Enskede-Årsta-Vantör
 Farsta
 Skarpnäck

Källor
 Stockholms stad: Stockholm växer

Läs hela översiktsplanen
Översiktsplan för Stockholms stad, godkännandehandling.

Stadsplanering i Stockholm
Samhällsplanering
Hilda Zonetts Lopp

Hilda Zonetts Lopp är ett travlopp som körs på Bergsåkers travbana i Sundsvall i Västernorrlands län i december varje år sedan 2007. Loppet körs till minne av stjärnstoet Hilda Zonett. Det körs över distansen  meter med autostart, men har vid ett par tillfällen körts över såväl  som  meter. Förstapris är 200 000 kronor.

Vinnare

Referenser

Noter

Externa länkar 
 Hilda Zonetts Lopp: Statistik

Svenska travlopp
Återkommande sportevenemang med premiär 2007
Travlopp som körs på Bergsåker travbana
Vi möts och vi skiljs

Vi möts och vi skiljs är en amerikansk dramafilm från 1946, regisserad av Curtis Bernhardt. Filmen bygger på romanen Instruct My Sorrows från 1942, författad av pseudonymen Clare Jaynes. Filmen färdigställdes redan 1944, men premiären dröjde fram till 1946. Barbara Stanwyck gör filmens huvudroll, en nybliven änka som trotsar samhällets konventioner genom att snabbt inleda en relation med en ny man, spelad av George Brent.

Rollista 
Barbara Stanwyck - Jessica Drummond
George Brent - Scott Landis
Warner Anderson - Frank Everett
Lucile Watson - Mary Kimball
John Ridgely - Cary Abbott
Eve Arden - Ginna Abbott
Jerome Cowan - George Van Orman
Esther Dale - Anna
Scotty Beckett - Kim Drummond
Cecil Cunningham - Mrs. Stella Thompson

Källor 
Filmen på TCM Movie Database

Externa länkar 

Amerikanska filmer 1946
Amerikanska dramafilmer
Amerikanska romantikfilmer
Svartvita filmer
Filmer i regi av Curtis Bernhardt
Drosophila peruensis (artgrupp)

Drosophila peruensis är en artgrupp inom släktet Drosophila och undersläktet Drosophila. Artgruppen består av sex arter i den neotropiska regionen.

Arter inom artgruppen 
 Drosophila boraceia
 Drosophila itacorubi
 Drosophila paraitacorubi
 Drosophila pauliceia
 Drosophila peruensis
 Drosophila peruviana

Källor 

Daggflugor
p
Hugo Schulman

Carl Magnus Hugo Schulman, född 31 december 1850 i Fredrikshamn, död 16 februari 1919 i Grankulla, var en finländsk militär och krigshistoriker.

Schulman, som fått sin militära utbildning i Ryssland, utmärkte sig under turkiska kriget (hans Minnen från fälttåget i Turkiet 1877–1878 utgavs 1955) och var 1881–1902 chef för kadettkåren i Fredrikshamn; han erhöll generalmajors avsked. Han var 1903–1910 intendent för Borgå historiska museum.

Schulman utgav de uppmärksammade krigshistoriska arbetena Händelserna i Finland under Krimkriget (1905) och Striden om Finland 1808–1909 (1909) samt jämte Sigurd Nordenstreng matrikeln Finska kadettkårens elever och tjänstemän 1812–1912 (1912).

Källor

Noter

Män
Födda 1850
Avlidna 1919
Finländska militärhistoriker
Personer från Fredrikshamn
Finländska generaler
Leonard Grandell

Leonard August Mathias Grandell, född 1 oktober 1894 i Nagu, död 2 februari 1967 i Helsingfors, var en finländsk militär. Han var bror till Axel Grandell. 

Grandell avlade studentexamen 1913 och inledde studier vid både Tekniska högskolan och Helsingfors universitet samt anslöt sig i mars 1915 till Pfadfinderkursen. Han fick därmed sin militära utbildning vid Preussiska jägarbataljonen 27; var med om striderna vid Misse, Schmarden och floden Aa. I februari 1918 återvände han till Finland i jägarnas huvudtrupp och deltog i striderna vid Tammerfors och Viborg som kompanichef och bataljonskommendör. Åren 1918–1922 tjänstgjorde han som chef för Jägarregementet 3, vid Generalstaben och krigsministeriet.

Grandell återvände ett år senare till aktiv tjänst vid huvudstaben för skyddskårerna. Efter att ha genomgått Krigshögskolan 1927 var han chef för mobiliseringsavdelningen vid Generalstaben, blev krigsekonomichef vid försvarsministeriet 1938 och försvarsmaktens ekonomichef 1940. Efter att ha uppnått generallöjtnants grad 1942 överfördes han till reserven i november 1944.

Grandell var därefter tillförordnad verkställande direktör för Valmet Ab 1944–1946 samt verkställande direktör och direktionsordförande i Aero Oy 1947–1960. Flygbolaget upplevde under hans tid en period av dynamisk utveckling. Han publicerade flera böcker och skrifter om militära operationer, Finlands armé, skyddskårerna och fälttygstjänst. Han skrev även skådespelet Jääkärit (tillsammans med Kersti Bergroth 1933) och (under pseudonymen Leo Novén) de filosofiska betraktelserna Detta sällsamma liv (1944) och Den stora sanndrömmen: tillvaron (1947).

Källor

Noter

Finländska militärer under 1900-talet
Finländska generaler
Födda 1894
Avlidna 1967
Män
Personer från Nagu
Arkitektur- och designmuseum

Arkitektur- och designmuseum () är ett planerat museum strax söder om Olympiaterminalen i Södra hamnen i Helsingfors, i stadsdelen Eira.Konceptplanen för projektet, som beställts av Finlands undervisnings- och kulturministerium och Helsingfors stad, som båda i detta projekt samarbetar med Designmuseet och Finlands arkitekturmuseum offentligtgjordes den 28 mars 2019. Konceptplanen är framtagen av verkställande direktören Tuomas Auvinen (sedan den 11 mars 2019 dekanus för Högskolan för konst, design och arkitektur), projektgruppens ledare, seniorexperten Outi Kuittinen och museiexperten Ulla Teräs.

Om projektet genomförs, innebär det att Finlands arkitekturmuseum och Designmuseet slås ihop.För genomförandet av projektet föreslås, att man bildar en ny stiftelse, som sammanslås med stiftelserna bakom de idag befintliga museerna Finlands arkitekturmuseum och Designmuseet. Det föreslås vidare, att man grundar ett företag, som ska driva museet.

Det nya museet är tänkt att byggas i Södra hamnen på en tomt, som var ett av lokaliseringsalternativen för det tidigare projektekterade Guggenheimmuseet.

Det krävs fortsatta utredningar om bland annat finansiering, administration och kraven beträffande lokalerna innan projektet kan avancera.

Beroende på resultatet av de fortsatta utredningarna kommer Helsingfors stad att förbereda en koncept- och genomförandetävling, som inleds tidigast i början av år 2020.

Källor
Ett arkitektur- och designmuseum i världsklass planeras i Helsingfors, ett pressmeddelande på Statsrådets (Undervisnings- och kulturministeriet) webbplats den 28 mars 2019. Läst den 30 april 2019.
Förslag till genomförandemodell för det nya arkitektur- och designmuseet daterat 28.3.2019 i Undervisnings- och kulturministeriets dokumentdatabas. Läst den 1 maj 2019.
Ett arkitektur- och designmuseum i världsklass planeras i Helsingfors på Helsingfors stads webbplats den 28 mars 2019. Läst den 30 april 2019.

Noter

Externa länkar
Finlands arkitekturmuseums och Designsmuseets gemensamma webbplats om projekteringen av Ett nytt arkitektur- och designmuseum. Läst den 30 april 2019.
Finlands arkitekturmuseums webbplats
Designmuseets webbplats

Arkitektur i Finland
Arkitekturmuseer
Konstmuseer och konsthallar i Helsingfors
Eira
Porte di Rendena

är en kommun i provinsen Trento i regionen Trentino-Sydtyrolen i Italien. Kommunen hade  invånare (2018).

Kommunen  bildades den 1 januari 2016 genom en sammanslagning av de tidigare kommunerna Darè, Vigo Rendena och Villa Rendena.

Referenser 

Kommuner i provinsen Trento
Karl Olsson (förläggare)

Karl Agnar Olsson, född 2 juli 1887 i Arvika, död 1 december 1948 i Bromma, var en svensk förläggare.

Karl Olsson var son till skräddarmästaren Anders Olsson. Efter avgångsexamen från Arvika lägre allmänna läroverk 1902 arbetade han bland annat vid Arvika orgelfabrik. Åren 1908–1909 studerade han vid Brunnsviks folkhögskola och blev därefter medarbetare vid Värmlands Folkblad. Olsson blev 1910 anställd vid Frams förlag, 1911 vid AB Ljus, 1914 vid Bokförlagsaktiebolaget Tiden och blev 1917 VD för förlaget. Han var från 1918 ledamot av Tidens bolagsstyrelsen, från 1928 ledamot av styrelsen för Fastighetsaktiebolaget Tiden och från 1929 för Tryckeriaktiebolaget tiden 1929. Från 1938 var Olsson ledamot av styrelsen för Svenska Förläggareföreningen.

Källor

Noter 

Svenska bokförläggare
Svenska journalister
Födda 1887
Avlidna 1948
Män
Personer från Arvika
Sanna Solberg-Isaksen

Sanna Charlotte Solberg-Isaksen, ogift Solberg, född 16 juni 1990 i Bærum, är en norskhandbollsspelare (vänstersexa).

Karriär

Klubblagsspel 
De första båda föreningarna som Solberg spelade för var Jar och Helset IF på hemorten. Hon fortsatte sedan för Staebek IF som spelade högsta norska ligan. Gemensamt med sin tvillingsyster, som också spelade för  Stabæk, spelade hon final i norska mästerskapet 2011 men förlorade mot Larvik HK. Sommaren 2014 skrev hon ett treårskontrakt med just denna klubb; Larvik HK. Med Larvik vann hon 2015, 2016 och  2017 norska mästerskapet. Sedan säsongen 2017/18 spelar hon för danska föreningen Team Esbjerg. Med Esbjerg vann hon 2019 den danska mästerskapstiteln. I finalen i EHF-cupen 2019 möttes Esbjerg och ungerska Siófok KC där hennes syster Silje Solberg står i mål. Det var Silje som vann den matchen mot sin syster.

Landslagsspel 
Sanna Solberg började sin landslagskarriär i det norska ungdomslandslaget. Hon var med och tog hem guldet i U-19 EM 2009 och sedan också guldet i U-20 VM 2010. Solberg-Isaksen blev efter Junior-VM i juli 2010 uttagen som vänstersexa i All Star Team, tillsammans med landslagskollegan Stine Bredal Oftedal. Den 21 september 2010 fick hon debutera för det norska landslaget mot Rumänien och gjorde ett mål. Hon blev också uttagen i bruttotruppen till EM 2010, men var inte bland de 16 som fick spela mästerskapet. Ordinarie i landslaget blev hon i och med VM 2013. Hon blev europamästare under EM i 2014. Hon vann VM-guld med Norges lag under VM i 2015 och hon var med i OS-laget som tog hem bronset under OS 2016 i Rio de Janeiro. 2016 spelade hon EM i Sverige som Norge också vann. 2017 blev det VM-silver då Norge förlorade finalen till Frankrike, 2018 i EM var hon också med men då lyckades inte Norge att ta sig till semifinal. i VM 2019 var Norge skadedrabbat med 8 skadade spelare. Norge klarade sig till semifinal men väl där blev det förlust 22-28 mot Spanien. Norge förlorade sedan också bronsmatchen mot Ryssland.

Hon var med och försvarade OS-bronset 2020 i Tokyo.

Privatliv 
Hon är tvillingsyster med Silje Solberg som är norsk landslagsmålvakt.

Referenser 

Kvinnor
Födda 1990
Levande personer
Norska handbollsspelare
Världsmästare i handboll
Europamästare i handboll
Spelare i Larvik HK
Personer från Bærums kommun
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2016 från Norge
Tävlande i handboll vid olympiska sommarspelen 2016
Olympiska bronsmedaljörer 2016
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2020 från Norge
Tävlande i handboll vid olympiska sommarspelen 2020
Olympiska bronsmedaljörer 2020
Norska olympiska bronsmedaljörer
Dimaro Folgarida

är en kommun i provinsen Trento i regionen Trentino-Sydtyrolen i Italien. Kommunen hade  invånare (2018).

Kommunen  bildades den 1 januari 2016 genom en sammanslagning av de tidigare kommunerna Dimaro och Monclassico.

Referenser 

Kommuner i provinsen Trento
Viksøhjälmarna

Viksøhjälmarna (även Veksøhjälmarna) är två hjälmar från yngre bronsåldern som hittades 1942 i Brøns Mose utanför Veksø på norra Själland. De förvaras på Nationalmuseet i Köpenhamn.

De hornprydda hjälmarnas tillverkningsort är osäker men låg troligen i Tyskland. De är daterade till omkring 800 f.Kr. vilket sammanfaller med den så kallade Urnefältskulturen. Liknande hjälmar finns avbildade på nordiska, i synnerhet västsvenska, hällristningar. Hjälmarna var nedlagda som offergåva i en mosse och har dessförinnan med största sannolikhet använts i ceremoniella sammanhang, och därmed inte i krig. De nästan identiska föremålen är gjorda av hamrad brons och försedda med två långa, svängda horn.

Källor 
Nationalencyklopedin, Viksøhjälmarna (hämtad 2019-12-15).
Nationalmuseets webbsida
Nationalmuseets webbsida

Fornfynd i Danmark
Föremål på Nationalmuseet i Köpenhamn
Fornfynd från bronsåldern
Enskilda hjälmar
Oskyldiga ögon

Oskyldiga ögon (originaltitel: Whistle Down the Wind) är en brittisk kriminal-dramafilm från 1961. Filmen är regisserad av Bryan Forbes, med manus skrivet av Keith Waterhouse och Willis Hall baserat på romanen Whistle Down the Wind från 1959 av Mary Hayley Bell. Huvudrollen spelas av hennes 15-åriga dotter, Hayley Mills.

Filmen ingår i listan "50 filmer du bör se innan du fyller 14 år", sammanställd 2005 av Brittiska filminstitutet.

Rollista (i urval) 
 Hayley Mills – Kathy Bostock
 Bernard Lee – mr Bostock
 Alan Bates – främlingen (Arthur Blakey)
 Norman Bird – Eddie
 Diane Clare – miss Lodge, söndagsskollärarinnan
 John Arnatt – biträdande poliskommissarie Teesdale
 Elsie Wagstaff – tant Dorothy
 Diane Holgate – Nan Bostock
 Alan Barnes – Charles Bostock

Externa länkar 
 
 

Filmer 1961
Brittiska kriminalfilmer
Engelskspråkiga filmer
Brittiska filmer baserade på romaner
Santa Maria delle Grazie nel Cimitero di San Giovanni in Laterano

Santa Maria delle Grazie nel Cimitero di San Giovanni in Laterano är en dekonsekrerad kyrkobyggnad i Rom, helgad åt Jungfru Maria och särskilt åt hennes roll som Vår Fru av Nåden. Den är belägen vid Via di San Giovanni in Laterano i Rione Monti.

Kyrkans historia
År 1812, under påve Pius VII:s pontifikat, restaurerades en äldre kyrka på denna plats och helgades åt Vår Fru av Nåden. Den kom att utgöra begravningskapell vid kyrkogården Cimitero di San Giovanni in Laterano. År 1826 överfördes en undergörande Mariaikon från den närbelägna kyrkan Santa Maria Imperatrice till Santa Maria delle Grazie; anledningen var att den förstnämnda kyrkan var förfallen. Efter år 1870 förbjöds begravningar innanför Roms murar och kyrkan förlorade då sitt primära raison d'être. Det närliggande Ospedale delle Donne övertog kyrkogården och gjorde om den till en trädgård.

Kyrkan Santa Maria delle Grazie dekonsekrerades och användes som bårhus för Ospedale del Santissimo Salvatore. År 1994 byggdes den forna kyrkan om till kontor för sjukhusets administration. Vid Via di San Giovanni in Laterano nummer 62 finns en 1400-talsportal med påve Pius VII:s vapen. Till vänster om portalen sitter en relief föreställande Frälsaren (Santissimo Salvatore).

Bilder

Referenser

Noter

Webbkällor

Tryckta källor

Externa länkar

Romersk-katolska kyrkobyggnader i Rom (rione Monti)
Dekonsekrerade kyrkobyggnader i Rom
Mariakyrkor
Romersk-katolska kyrkobyggnader invigda 1812
Rione Monti
1812 i Italien
Ludvig Fahlstedt

Karl Ludvig Fahlstedt, född 1 september 1972 i Vikingstad, Östergötlands län, är en svensk skådespelare.

Biografi
Fahlstedt utbildades vid Teaterhögskolan i Malmö 1995-1999 och vid Balettakademien i Göteborg. 2012 lämnade han teatern och utbildade sig till flygledare. 2017 gjorde han comeback i Stark som en räv på Östgötateatern.

Han är bror till skådespelaren Jakob Fahlstedt och sambo med skådespelaren Magdalena Eshaya.

Filmografi

Teater

Roller (ej komplett)

Referenser

Externa länkar
  
 Ludvig Fahlstedt på Östgötateatern
 Ludvig Fahlstedt på Malmö stadsteater

Levande personer
Män
Födda 1972
Svenska skådespelare under 2000-talet
Personer från Linköpings kommun
San Lorenzo Dorsino

är en kommun i provinsen Trento i regionen Trentino-Sydtyrolen i Italien. Kommunen hade  invånare (2018).

Kommunen  bildades den 1 januari 2015 genom en sammanslagning av de tidigare kommunerna Dorsino och San Lorenzo in Banale.

Referenser 

Kommuner i provinsen Trento
Dro

Dro är en ort och kommun i provinsen Trento i regionen Trentino-Sydtyrolen i Italien. Kommunen hade  invånare (2018).

Referenser 

Kommuner i provinsen Trento
Faedo, Trento

Faedo är en ort och frazione i provinsen Trento i regionen Trentino-Sydtyrolen i Italien. Faedo upphörde som kommun den 1 januari 2022 när kommunen uppgick i San Michele all'Adige. Den tidigare kommunen hade  invånare (2018).

Referenser 

Orter i Trentino-Alto Adige
Siror

Siror är en ort och frazione i kommunen Primiero San Martino di Castrozza i provinsen Trento i regionen Trentino-Sydtyrolen i Italien. 

Siror upphörde som kommun den 1 januari 2016 och bildade med de tidigare kommunerna Fiera di Primiero, Tonadico och Transacqua den nya kommunen Primiero San Martino di Castrozza. Den tidigare kommunen hade  invånare (2015).

Referenser 

Orter i Trentino-Alto Adige
Primiero San Martino di Castrozza

är en kommun i provinsen Trento i regionen Trentino-Sydtyrolen i Italien. Kommunen hade  invånare (2018).

Kommunen  bildades den 1 januari 2016 genom en sammanslagning av de tidigare kommunerna Fiera di Primiero, Siror, Tonadico och Transacqua.

Referenser 

Kommuner i provinsen Trento
Vendsyssel Kunstmuseum

Vendsyssel Kunstmuseum, tidigare Hjørring Kunstmuseum, är ett "statsanerkend" danskt konstmuseum i Hjørring i Nordjylland. Det grundades 1964 och har en betydande samling av modern nordjylländsk konst. 

Museet ligger sedan 2000 i den nedlagda Bechs Klædefabrik på P. Nørkjærs Plads.

Referenser
Om Vendsyssel Kunstmuseums på www.visitnordjylland.com
Denna artikel är baserad på artikeln Vendsyssel Kunstmuseum på danskspråkiga Wikipedia.

Externa länkar 
 Vendsyssel Kunstmuseums webbplats

Museer i Region Nordjylland
Konstmuseer och konsthallar i Danmark
Hjørring
Fondo

Fondo är en ort och frazione i kommunen Borgo d'Anaunia i provinsen Trento i regionen Trentino-Sydtyrolen i Italien. Kommunen upphörde den 31 december 2019 och bildade tillsammans med kommunerna Castelfondo och Malosco den nya kommunen Borgo d'Anaunia. Den tidigare kommunen hade  invånare (2018).

Referenser 

Orter i Trentino-Alto Adige
Joël Dicker

Joël Dicker, född 16 juni 1985 i Genève, är en schweizisk författare som blev uppmärksammad för boken Sanningen om fallet Harry Quebert.

Bibliografi (utgivet på svenska) 
 Sanningen om fallet Harry Quebert (2014), svensk översättning: Marianne Tufvesson
 Stephanie Mailers försvinnande (2019), svensk översättning: Maria Bodner Gröön

Referenser

Externa länkar 

 Officiell webbplats 
 

Födda 1985
Män
Levande personer
Schweiziska romanförfattare
Schweiziska författare under 1900-talet
Schweiziska författare under 2000-talet
Franskspråkiga författare
Personer från Genève
Alumner från Genèves universitet
Frassilongo

är en ort och kommun i provinsen Trento i regionen Trentino-Sydtyrolen i Italien. Kommunen hade  invånare (2018).

Referenser 

Kommuner i provinsen Trento
Garniga Terme

är en ort och kommun i provinsen Trento i regionen Trentino-Sydtyrolen i Italien. Kommunen hade  invånare (2018).

Referenser 

Kommuner i provinsen Trento
Giustino, Trento

Giustino är en ort och kommun i provinsen Trento i regionen Trentino-Sydtyrolen i Italien. Kommunen hade  invånare (2018).

Referenser 

Kommuner i provinsen Trento
Imer

Imer är en ort och kommun i provinsen Trento i regionen Trentino-Sydtyrolen i Italien. Kommunen hade  invånare (2018).

Referenser 

Kommuner i provinsen Trento
Lønstrup Klint

Lønstrup Klint är en klint med en klitt i Hjørrings kommun i Vendsyssel på Nordjylland i Danmark. Den är ungefär 4,5 kvadratkilometer stor.

Områdets dominerande naturtyp är den mot öster vandrande flygsanden i Rubjerg Knude. Denna syns från stora delar av västra Vendsyssel som ett markerat landskapsinslag. Lønstrup Klint sträcker sig 15 kilometer utmed Jammerbukten från Lønstrup i norr till Løkken i söder. På den sträckan ligger bland annat skogsplanteringen i Rubjerg. Det högsta punkten på sanddynen är Rubjerg Knude, över 70 meter över havet och med 20 meter högt lager av flygsand överst där den nu nedlagda Rubjerg Knude fyr står. Klinten skapades under den sista istiden och består av sand- och lerlager. Den är under nedbrytning och sträcker sig idag omkring 300 meter in från stranden. 

Området ingår i Natura 2000-område nr. 7, "Rubjerg Knude og Lønstrup Klint".

Se även
Mårups kyrka

Källor 
 Lønstrup Klint i Den Store Danske
Rubjerg Knude og Lønstrup Klint på eunis.eea.europa.eu

Noter

Externa länkar
Natura 2000-plan 2010-2015: Rubjerg Knude og Lønstrup Klint, Natura 2000-område nr 7 Habitatområde H7, utgiven av Miljøministeriet i december 2011, 

Hjørrings kommun
Naturformationer
Natura 2000-områden i Danmark
Ledro

är en kommun i provinsen Trento i regionen Trentino-Sydtyrolen i Italien. Kommunen hade  invånare (2018).

Referenser 

Kommuner i provinsen Trento
Livo, Trento

Livo är en ort och kommun i provinsen Trento i regionen Trentino-Sydtyrolen i Italien. Kommunen hade  invånare (2018).

Referenser 

Kommuner i provinsen Trento
Tammerfors kvinnokompani

Tammerfors kvinnokompani var enhet i Tammerfors röda garde under finska inbördeskriget våren 1918. Dessutom samarbetade man med Birkalas röda garde som ställts upp i Birkala församling.

Många varierande åsikter har framförts under årtiondena om kvinnogardets inblandning i slaget om Tammerfors. Gardisternas mod har traditionellt berömts och de har betraktats som tappra kämpar, men exempelvis Tuomas Hoppu, som skrev om Tammerfors kvinnogarde på 2000-talet, menar att berättelserna kraftigt överdrivits.

Allmänt 
Tammerfors kvinnogarde bildades på initiativ av arbetarkvinnor i staden den 11 mars 1918, mindre än en vecka innan de vitas belägring av staden. Enhetens styrka bestående av kvinnliga arbetare i Tammerfors var cirka 270 personer. Gardets medlemmar var mestadels unga ensamstående kvinnor, varav de yngsta var tonåringar. Gardisterna tjänade mestadels i vakttjänst och som milis, men de deltog också i själva slaget. Totalt 11 medlemmar av gardet stupade. Efter de röda kapitulation ställdes 117 gardister inför Statsförbrytelsedomstolen, av vilka 29 dömdes villkorslöst.

I kulturen 
2015 färdigställdes filmen Tuntemattomat. Raatihuoneen puolustajat 1918 (Okända. Rådhusets försvarare 1918), regisserad av Timo Malmi. Filmen är baserad på hans diktsamling som publicerades året före.

Källor

Vidare läsning 
 Hoppu, Tuomas: Tampereen naiskaarti: myytit ja todellisuus, Ajatus förlag, Jyväskylä, 2008.  .

Finska inbördeskriget
1918 i Finland