kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Daddy Yankee

Ramón Luis Ayala Rodríguez född 3 februari 1977, känd under artistnamnet Daddy Yankee, är en puertoricansk sångare, låtskrivare, rappare, skådespelare och skivproducent. Ayala föddes i Río Piedras i Puerto Rico och växte upp i stadsdelen Villa Kennedy. Daddy Yankee myntade ordet Reggaeton 1994 för att beskriva den nya musikgenren som utvecklades i Puerto Rico. Han är känd som "Kungen av Reggaetón" av både musikkritiker och fans.

Diskografi

Album

Studio
 No Mercy (1995)
 El Cangri.com (2002)
 Barrio Fino (2004)
 El Cartel: The Big Boss (2007)
 Mundial (2010)
 Prestige (2012)
 El Disco Duro (2020)
 Legendaddy (2022)

Live
 2005: Ahora le Toca al Cangri! Live
 2005: Barrio Fino en Directo
 2020: 2K20

Övriga
 1997: El Cartel de Yankee
 2001: El Cartel II: Los Cangris
 2003: Los Homerun-Es De Yankee
 2006: Salsaton "Salsa Con Reggaetón" (Salsatón: Salsa con reggaetón)
 2008: Talento de Barrio
 2013: King Daddy

Referenser

Externa länkar 

     
  
    

Amerikanska hiphopmusiker
Puertoricanska sångare
Reggaeton
Rappare
Pseudonymer
Män
Födda 1977
Levande personer
Albrekt Fredrik av Brandenburg-Schwedt

Albrekt Fredrik av Brandenburg-Schwedt, född 24 januari 1672 (nya stilen) i Berlin, död 21 juni 1731 på Friedrichsfeldes slott, var prins av Preussen, markgreve av Brandenburg-Schwedt, generallöjtnant i Brandenburg-Preussens armé och herremästare för Johanniterorden i Balliet Brandenburg.

Biografi 
Albrekt Fredrik var den andre sonen i kurfurst Fredrik Vilhelm av Brandenburgs andra äktenskap med Dorotea Sofia av Schleswig-Holstein-Sonderburg-Glücksburg, och från födseln titulär markgreve av Brandenburg. Hans äldre halvbror Fredrik I kom sedermera att efterträda fadern som kurfurste av Brandenburg och Dorotea Sofias äldsta son Filip Vilhelm blev ståthållare i Magdeburg. Genom Fredrik I:s kröning vid utropandet av kungariket Preussen 1701 blev Albrekt Fredrik i likhet med sina andra bröder även titulära prinsar av Preussen.

Albrekt Fredrik anmälde sig som volontär 1689 till de preussiska styrkorna under pfalziska tronföljdskriget mot Frankrike. År 1692 utsågs han till överste för ett kavalleriregemente och befordrades 14 mars 1693 till generalmajor. Han deltog i det italienska fälttåget 1694 och blev 9 mars 1695 generallöjtnant. 1696 utsågs han till herremästare av den brandenburgska Johanniterorden och blev 1701 riddare av Svarta örns orden.

Han blev i februari 1702 chef för ett infanteriregemente och deltog i spanska tronföljdskriget som befälhavare för den preussiska kåren i Nederländerna i striderna mot Frankrike. I november samma år tvingades han ta avsked till följd av sjukdom. 1706 blev han ståthållare i Hinterpommern. År 1711 övertog han godset Altfriedland, det tidigare cisterciensnunneklostret Friedlands ägor.

Albrekt Fredrik avled 1731 och begravdes i Hohenzollernkryptan i Berliner Dom. Egendomen ärvdes av sonen Karl Fredrik Albrekt av Brandenburg-Schwedt.

Familj 
Albrekt Fredrik gifte sig oktober 1703 med Maria Dorothea av Kurland, dotter till hertig Fredrik Kasimir av Kurland. Paret fick följande barn:

 Fredrik (1704–1707)
 Karl Fredrik Albrekt av Brandenburg-Schwedt (1705–1762)
 Anna Sophia Charlotte av Brandenburg-Schwedt (1706–1751), gift 1723 med hertig Vilhelm Henrik av Sachsen-Eisenach (1691–1741)
 Lovisa Vilhelmina (1709–1726)
 Fredrik av Brandenburg-Schwedt (1710–1741), preussisk officer, stupade i slaget vid Mollwitz
 Albertina av Brandenburg-Schwedt (1712–1750), gift 1733 med furst Viktor II Fredrik av Anhalt-Bernburg (1700–1765)
 Fredrik Vilhelm av Brandenburg-Schwedt (1715–1744)

Referenser 

Huset Hohenzollern
Preussiska generaler
Födda 1672
Avlidna 1731
Markgrevar av Brandenburg-Schwedt
Preussens prinsar
Män
Personer från Berlin
Mottagare av Preussiska Svarta örns orden
Altfriedland

är en ortsteil i staden Neuhardenberg i Landkreis Märkisch-Oderland i förbundslandet Brandenburg i Tyskland.  var en kommun fram till den 1 maj 1998 när den uppgick i Neuhardenberg.  hade  invånare 1996.

Referenser 

Orter i Brandenburg
Hermann Speelmans

Hermann Speelmans, född 14 augusti 1906 i Uerdingen, död 9 februari 1960 i Berlin, var en tysk skådespelare. Speelmans filmdebuterade 1929 och medverkade fram till 1959 i över 60 filmer. Han fick ofta spela den manlige huvudpersonens gode vän.

Filmografi, urval

Källor 
filmportal.de

Externa länkar 

Tyska skådespelare under 1900-talet
Födda 1906
Avlidna 1960
Män
Roberto Accornero

Roberto Accornero, född 9 mars 1957 i Ivrea i Piemonte, är en italiensk skådespelare och röstskådespelare.

Accornero har bland annat gestaltat Angelo Dell'Acqua i miniserierna John XXIII: The Pope of Peace och kapten Aloisi i serien Il maresciallo Rocca.

Filmografi 
 Il diavolo sulle colline, regissör Vittorio Cottafavi (1985)
 The Two Lives of Mattia Pascal, regissör Mario Monicelli (1985)
 Remake, dir. Ansano Giannarelli (1987)
 The Peaceful Air of the West, regissör Silvio Soldini (1990)
 Who Killed Pasolini?, regissör Marco Tullio Giordana (1995)
 We All Fall Down, regissör Davide Ferrario (1997)
 L'educazione di Giulio, regissör Claudio Bondi (2000)
 Sleepless, regissör Dario Argento (2001)
 Ma che colpa abbiamo noi, regissör Carlo Verdone (2003)
 De bästa åren, regissör Marco Tullio Giordana (2003)
 De reditu - Il ritorno, regissör Claudio Bondi (2004)
 I giorni dell'abbandono, regissör Roberto Faenza (2005)
 The Double Hour, regissör Giuseppe Capotondi (2009)
 I, Don Giovanni, regissör Carlos Saura (2009)
 Noi credevamo, regissör Mario Martone (2010)
 The Dinner, regissör Ivano De Matteo (2014)

Teater 

 1985 Måsen, Anton Tjechov, regissör Mario Maranzana
 1986 Misantropen, Molière, regissör Carlo Cecchi
 1987 La cenere di Vienna, Jean-Paul Sartre, regissör Paola D'Ambrosio
 1988 L'uomo, la bestia e la virtù, Luigi Pirandello, regissör Carlo Cecchi
 1991 Gli ultimi giorni dell'umanità, Karl Kraus, regissör Luca Ronconi
 1995 Frun från havet, Henrik Ibsen, regissör Beppe Navello
 1995 Occupandosi di Tom, Lucy Gannon, regissör Massimiliano Troiani
 2004 Staten, Platon, regissör Italo Spinelli

Radio
 2001 Sam Torpedo - radioteater - Rai Radio 3
 2008 La fabbrica di polli - radioteater - Rai Radio 3

Referenser

Externa länkar

Födda 1957
Italienska skådespelare under 1900-talet
Män
Levande personer
Personer från Ivrea
Italienska skådespelare under 2000-talet
Italienska röstskådespelare
Det röda bandets sällskap

Det röda bandets sällskap (katalanska: Polseres vermelles) är en katalanskspråkig TV-serie producerad av region-TV-bolaget TV3. Det består av två säsonger om sammanlagt 28 avsnitt och originalsändes 2011 och 2013. Serien handlar om ett antal svårt sjuka barn och ungdomar, deras vardag på sjukhuset och deras drömmar om livet.

Handling 
Serien handlar om ett antal på olika sätt svårt sjuka unga som är inlagda på sjukhus. Vi följer framför allt sex av dem – Jordi, Lleó, Roc, Ignasi, Cristina, Ignasi och Toni. De blir vänner och bildar "De röda bandets sällskap" (efter en inlagds sjukhusarmband).

Roller 
Beskrivningarna nedan utgår från första säsongens inledning.

 Lleó (spelad av Àlex Monner), 15 år, som varit inlagd i två års tid. Hans cancer har lett till att ett ben har fått amputeras. Han delar rum med Jordi och är kär i Cristina.

 Jordi (Igor Szpakowski), 14 år, med cancer och hotande benamputering. Han blir god vän med Cristina.

 Cristina (Joana Vilapuig), den enda flickan i kompisgänget i serien. Hon ligger på en annan våning och lider av anorexia. Slits mellan sina känslor för två av de andra.

 Ignasi (Mikel Iglesias), inlagd på sjukhuset efter att ha svimmat på skolgården. Först en enstöring men skaffar sig successivt vänner.

 Toni (Marc Balaguer), den äldste i kompisgänget men ändå med framtoningen som hos en liten pojke. Han har Aspergers syndrom och anländer till sjukhuset efter en motorcykelolycka.

 Roc (Nil Cardoner), som i seriens inledning ligger i koma

Produktion 
Serien planerades ursprungligen för fem säsonger, varav två slutligen producerades. Serien skapades av Albert Espinosa och både regisserades och producerades av Pau Freixas. De båda möttes via inspelningen av långfilmen Herois. 

Det röda bandets sällskap har fått stor distribution även utanför Katalonien. Den spanska rikskanalen Antena 3 sände den i spanskdubbat skick 2012 och 2013, under titeln Pulseras rojas.

I oktober 2011 meddelades det att Steven Spielbergs bolag Dreamworks nått en överenskommelse med katalanska TV3 om att göra en egen variant av det katalanska originalet. Två år senare offentliggjordes att Fox Network skulle ta hand om produktion, med Margaret Nagle från Boardwalk Empire som ansvarig för att ta hand om manusbearbetningen. Vid sidan av den amerikanska versionen har lokala versioner även producerats i Italien, Australien och Tyskland.

Den katalanska originalserien har sänts av sammanlagt 13 utländska TV-bolag, inklusive i Frankrike, Uruguay, Argentina och Finland. Svenska SVT sände de båda säsongerna 2013 respektive 2014.

Manuset var uttänkt till sammanlagt fem säsonger, varav två slutligen producerades. Musiken i serien skrevs bland annat av Andreu Rifé, med "Res tornarà a ser igual" ('inget kommer att bli likadant') av Gossos i andra säsongens första och sista avsnitt.

Referenser

Noter 

TV-seriestarter 2011
Spanska TV-serier från 2010-talet
Ernst Stahl-Nachbaur

Ernst Stahl-Nachbaur, född 6 mars 1886 i München, död 13 maj 1960 i Västberlin, var en tysk skådespelare. Stahl-Nachbaur var flitigt anlitad som skådespelare i tysk film under stumfilmseran på 1910-talet och 1920-talet. Han gjorde sin sista filmroll 1959 och hade då medverkat i runt 100 filmer.

Filmografi (i urval)

Källor 
filmportal.de

Noter

Externa länkar 

Tyska skådespelare under 1900-talet
Födda 1886
Avlidna 1960
Män
Der Kobold (polka)

Der Kobold, op. 226, är en polkamazurka av Johann Strauss den yngre. Den framfördes första gången den 13 augusti 1859 i Pavlovsk i Ryssland.

Historia
Under sin konsertresa till Ryssland sommaren 1858 hade Strauss träffat och förälskat sig i den ryska officersdottern Olga Smirnitskaja. Hans smeknamn på henne var "L'Espiègle" och "Kobold". I september 1859 avslutade han ett brev till henne med orden: "Du kan vara fullt förvissad om att din lilla skälmunge Olga är avgudad och innerligt älskat av Jean [= Johann]". L'Espiègle var även titeln som Strauss gav polkan han komponerat till Olgas ära och som framfördes första gången vid en välgörenhetskonsert "med illuminationer och fyrverkerier" i Vauxhall Pavilion den 13 augusti 1859.

Den 20 november 1859 framfördes polkan i Volksgarten i Wien och dagen därpå skrev Johann till Olga om framgången med valsen Reiseabenteuer (op. 227) och tillade "även en repris fick ges av din polkamazurka 'L'Espiègle', omdöpt till 'Der Kobold' i Wien". Av brevet framgår att Johanns passionerade känslor för Olga fortfarande var oförminskade, även om han nu måste ha insett att en evig förbindelse dem emellan inte var realistisk. Hindret var hennes aristokratiska föräldrar, som inte dolde sina antipatier emot honom när Johann mötte Olgas moder i september 1859. Modern uttryckte sitt missnöje med honom i termer som han fann "hjärtlösa" och "förnärmande". Inför ett sådant kompakt motstånd gav Olga vika och avslutade affären med Strauss. Tidigt under 1860 skrev hon till honom i Wien och annonserade att hon ämnade gifta sig med en annan: 
"Käre Jean! Döm mig inte, när Du läser dessa rader. Jag fattar mig kort och förbigår alla förklaringar. Sedan två veckor är jag förlovad. De härliga stunder som jag har fått vara tillsammans med Dig, den store konstnären i mitt liv, kommer aldrig att utplånas ut mitt minne. Förlåt Din svekfulla "skälmunge", som aldrig kommer upphöra med att hålla Ditt minne ljust".

Om polkan
Speltiden är ca 4 minuter och 19 sekunder plus minus några sekunder beroende på dirigentens musikaliska tolkning.

Externa länkar 
 Der Kobold i Naxos-utgåvan

Referenser

Noter

Polkor av Johann Strauss den yngre
Paracelsus (film)

Paracelsus är en tysk dramatiserad biografifilm från 1943 i regi av Georg Wilhelm Pabst. Den handlar om alkemisten, mystikern och läkaren Paracelsus, här gestaltad av Werner Krauss. Filmens regissör Pabst gjorde motvilligt filmen på order av Joseph Goebbels. Mot slutet av 1930-talet hade han planerat att gå i exil i USA, men blivit påkommen vid ett besök i Österrike och tvingad tillbaka till Tyskland. Han hade tidigare, under Weimarrepubliken, regisserat filmer som Västfronten 1918 (1930) och Kamratskap (1931) som var tydliga verk för pacifism, men tvingades nu regissera en tidstypisk tysk biografifilm med subtil nationalsocialistisk propaganda.

Rollista 
Werner Krauss - Paracelsus
Harry Langewisch - Pfefferkorn
Annelies Reinhold - Renata Pfefferkorn
Mathias Wieman - Ulrich von Hutten
Fritz Rasp - Magister
Peter Martin Urtel - Johannes
Herbert Hübner - von Hohenreid
Josef Sieber - Bilse, tjänare
Rudolf Blümner - Froben
Hilde Sessak - servitris
Franz Schafheitlin - Erasmus von Rotterdam
Victor Janson - borgmästare
Karl Skraup - kirurg
Erich Dunskus - gästgivare
Franz Stein - läkare

Källor 
filmportal.de
Fotnoter:

Filmer i regi av Georg Wilhelm Pabst
Filmer 1943
Svartvita filmer
Bromma Conquip

Bromma Conquip (bifirma till Cargotec Sweden AB) är ett svenskt mekanisk verkstadsföretag, som är specialiserat på tillverkning av lyftok för containerhantering. Företaget ingår den finländska koncernen Cargotec. 

Bromma Conquip grundades som Bromma Smides och Mek. Verkstad AB 1960 och var till en början en liten mekanisk verkstad med diversifierad produktion. Göteborgs hamn beställde lyftutrustning för containrar och företaget kom så att tillverka sina första teleskopiska lyftok för containrar 1967. Nordstjernan AB köpte företaget 1981, namnändrade det 1985 till Bromma Conquip AB och sålde det vidare 1987 till Zetterbergs Industri AB,

Bromma Conquip har sedan 2015 sitt huvudkontor i Singapore och utveckling i Stockholm, Singapore samt Malaysia. Tillverkning i Malaysia.

Källor
Milestones på Bromma Conquips webbplats
Bromma Conquip på Cadcrafts webbplats, läst den 21 mars 2020.

Noter

Se även 
Kalmar Industries

Externa länkar
Bromma Conquips webbplats

Svenska verkstadsföretag
Containerhantering
Företag i Stockholms kommun
Magnus Anton Bonn

Magnus Anton Bonn, född cirka 1718, död 24 juli 1772, var en svensk musiker i Kungliga Hovkapellet.
Bonn utsågs till kantor i  Maria kyrka 1750 och anställdes i hovkapellet 1763.
Han var till skådespelaren Magnus Bonn.

Källor

Medlemmar av Kungliga Hovkapellet
Svenska musiker under 1700-talet
Födda 1718
Avlidna 1772
Män
Kurt Vespermann

Kurt Vespermann, född 1 maj 1887 i Kulmsee, Västpreussen, Kejsardömet Tyskland (nu Chełmża, Polen), död 13 juli 1957 i Berlin, var en tysk skådespelare. Vespermann filmdebuterade 1915 och medverkade fram till 1957 i över 200 filmer. Han syntes i biroller av alla slag, och under 1950-talet blev han åter mer uppmärksammad efter roller i populära tyska filmer.

Han var gift med skådespelaren Lia Eibenschütz och far till skådespelaren Gerd Vespermann.

Filmografi, urval

Källor 
Kurt Vespermann på filmportal.de

Noter

Externa länkar 

Tyska skådespelare under 1900-talet
Födda 1887
Avlidna 1957
Män
Brandon Goodwin

Brandon Goodwin, född 2 oktober 1995, är en amerikansk basketspelare som spelar för Atlanta Hawks i National Basketball Association (NBA).

Karriär
Goodwin spelade collegebasket på University of Central Florida och Florida Gulf Coast University. Han gick odraftad i NBA:s draft 2018, men skrev den 4 september 2018 på för Memphis Grizzlies. Den 13 oktober 2018, dagen innan starten av säsongen 2018/2019, meddelade Memphis Grizzlies att Goodwin var en av tre spelare som fick lämna klubben. Han gick därefter till Memphis Hustle, vilket är Grizzlies samarbetsklubb i NBA G League. På nio matcher i Memphis Hustle snittade Goodwin 23,4 poäng, 5,3 returer, 4,0 assister och 1,67 bollstölder.

Den 29 november 2018 värvades Goodwin av Denver Nuggets. Den 10 december 2018 fick han lämna klubben utan att ha spelat någon match. Tre dagar senare meddelade Memphis Hustle att Goodwin återvände till klubben. Ytterligare tre dagar senare värvades han dock tillbaka till Denver Nuggets på ett tvåvägskontrakt.

Den 6 augusti 2019 värvades Goodwin av Atlanta Hawks på ett tvåvägskontrakt. Den 12 februari 2020 skrev han på ett nytt flerårskontrakt med Atlanta Hawks.

Källor

Noter

Amerikanska basketspelare
Spelare i Denver Nuggets
Spelare i Atlanta Hawks
Födda 1995
Levande personer
Män
Martin Held

Martin Held, född 11 november 1908 i Wedding, Berlin, Kejsardömet Tyskland, död 31 januari 1992 i Berlin, Tyskland, var en tysk skådespelare. Held verkade som scenskådespelare sedan början av 1930-talet, men filmdebuterade inte förrän 1951. Han gjorde flera huvudroller i tyska filmer av varierande snitt under 1950-talet och 1960-talet. 1980 tilldelades han det tyska filmpriset Filmband in Gold. Sin sista filmroll gjorde han 1978, men medverkade i TV-produktioner fram till 1987.

Filmografi, urval

Källor 
Martin Held på filmportal.de

Noter

Externa länkar 

Tyska skådespelare under 1900-talet
Födda 1908
Avlidna 1992
Män
Joseph Offenbach

Joseph Offenbach, född Joseph Ziegler 28 december 1904 i Offenbach am Main, Kejsardömet Tyskland, död 15 oktober 1971 i Darmstadt, Västtyskland, var en tysk skådespelare. Offenbach som scendebuterade 1927 och filmdebuterade 1942 var på 1950-talet och 1960-talet en ofta förekommande skådespelare i tyska filmer och TV-produktioner.

Filmografi, urval

Källor 
Joseph Offenbach på filmportal.de
Joseph Offenbach på deutsche-biographie.de (på tyska)

Noter

Externa länkar 

Tyska skådespelare under 1900-talet
Födda 1904
Avlidna 1971
Män
Alice Treff

Alice Martha Treff, född 4 juni 1906 i Berlin, Kejsardömet Tyskland, död 8 februari 2003 i samma stad, var en tysk skådespelare. Treff var utbildad vid Max Reinhardts teaterskola. Hon filmdebuterade 1932 i Peter Voss, der Millionendieb. Sina sista filmroller gjorde hon 2001. Hon hade då medverkat i fler än 170 filmer och TV-produktioner.

Filmografi, urval

Källor 
Alice Treff på filmportal.de

Noter

Externa länkar 

Tyska skådespelare under 1900-talet
Födda 1906
Avlidna 2003
Kvinnor
Flickan från Fanö

Flickan från Fanö är en tysk romantisk dramafilm från 1941 i regi av Hans Schweikart. Den är en filmatisering av en roman av Günther Weisenborn, med manus av Kurt Heuser.

Handling 
De två danska fiskarna Frerk och Ipke tar sig iland på Fanø efter en storm. De tas om hand av den unga kvinnan Patricia och båda blir förälskade i henne. Hon dras mest till Ipke, men vet inte om att han redan är gift.

Rollista 
Brigitte Horney – Patricia
Joachim Gottschalk – Ipke
Gustav Knuth – Frerk
Viktoria von Ballasko – Angens
Paul Wegener – Ulerk Ohm
Gerhard Bienert – Hinnerk
Charlotte Schultz – Berthe
Wilhelm P. Krüger – Dusenschön
Franz Weber – frisören
Paul Bildt – kapellmästare Breitling

Källor 
Das Mädchen von Fanö på filmportal.de

Externa länkar 

Filmer 1941
Tyskspråkiga filmer
Tyska dramafilmer
Tyska romantikfilmer
Svartvita filmer
Vi ses igen, Franziska!

Vi ses igen, Franziska! (tyska: Auf Wiedersehn, Franziska!) är en tysk dramafilm från 1941 i regi av Helmut Käutner. Många av de tyska filmer som producerades under NSDAPs maktinnehav i Tyskland på 1930-talet och 1940-talet innehöll mer eller mindre partipolitisk propaganda, och Käutner skonades inte. Han beordrades till filmens slutscen som propagerar stöd för tyska rikets krigföring. Käutner protesterade själv mot scenen genom att tydligt markera den med toning. Resten av filmen är tämligen opolitisk och har senare tillgängliggjorts utan propagandascenen.

Handling 
Michael arbetar som internationell pressfotograf och gifter sig med Franziska. Hans ständiga resande tär på förhållandet med henne, men Franziskas kärlek övervinner problemen. När Michaels vän och kollega Buck skadas svårt under ett uppdrag i Asien och sedan avlider bestämmer sig Michael för att återvända hem och vara med familjen. Men nu är det istället Franziska som ber Michael att lämna henne för att tjäna landet som soldat.

Rollista 
Marianne Hoppe – Franziska Tiemann
Hans Söhnker – Michael Reisiger
Fritz Odemar – Prof. Tiemann
Rudolf Fernau – Dr. Christoph Leitner
Hermann Speelmans – Buck Standing
Margot Hielscher – Helen
Herbert Hübner – Ted Simmons
Klaus Pohl – Pröckl

Källor 
Auf Wiedersehn, Franziska! på filmportal.de

Noter

Externa länkar 

Tyska filmer 1941
Tyskspråkiga filmer
Tyska dramafilmer
Svartvita filmer
Filmer i regi av Helmut Käutner
Under broarna

Under broarna (tyska: Unter den Brücken) är en tysk dramafilm från 1946 i regi av Helmut Käutner. Den spelades in bland annat i Berlin och vid Glienicker Brücke. Filmen godkändes av den tyska filmcensuren i mars 1945, men fick aldrig premiär i Tyskland det året på grund av Tysklands kapitulation i andra världskriget kort därefter. Sverigepremiären dröjde till november 1946 och i Västtyskland hade den premiär först 1950. Filmen har betecknats som ett mästerverk, vilket ger uttryck för Käutners så kallade "poetiska realism".

Handling 
Hendrik och Willy arbetar ombord på en pråm de äger gemensamt som trafikerar floderna mellan Berlin och Rotterdam sedan mer än 10 år. Under en sommarnatt träffar de på den unga kvinnan Anna som de erbjuder att följa med till Berlin där hon har en liten lägenhet. Både blir förälskade i henne och de sluter en överenskommelse. Den som vinner hennes kärlek måste också ge upp sin del i pråmen.

Rollista 
Hannelore Schroth – Anna Altmann
Carl Raddatz – Hendrik
Gustav Knuth – Willy
Margarete Haagen – hyresvärden
Ursula Grabley – Vera, servitris
Hildegard Knef – Havelbergflickan
Walter Gross – Man på bron
Erich Dunskus – kapten Holl
Klaus Pohl – museianställd

Källor 
filmportal.de

Noter

Externa länkar 

Tyska filmer 1946
Tyskspråkiga filmer
Tyska dramakomedifilmer
Tyska romantikfilmer
Svartvita filmer
Filmer i regi av Helmut Käutner
Reiseabenteuer

Reiseabenteuer, op. 227, är en vals av Johann Strauss den yngre. Den spelades första gången sommaren 1859 i Pavlovsk i Ryssland.

Historia

I början av maj 1857 for Johann Strauss för andra året i rad till Ryssland på konsertturné. Han for via Berlin där han engagerade musiker till sin orkester (för att minimera kostnaderna) och sedan sjövägen från Stettin via Östersjön och Finska viken till Kronstadt nära Sankt Petersburg. Den 5 juni rapporterade tidningen Fremden-Blatt sina läsare i Wien om Strauss första framgångsrika konsert i Pavlovsk, med tillägget att kompositören "var tvungen att uthärda en fruktansvärd storm mellan Stettin och Kronstadt". Strauss själv nämnde sjöresan i ett brev till sin förläggare Carl Haslinger i maj 1857: "Nu kan jag andas igen så smått, ty mina resemödor och nödvändiga repetitioner har varit enorma fram till nu... Vad min hälsa anbelangar är jag nöjd då jag inte ens blev sjuk till sjöss alls, och när jag anlände till Pavlovsk fann jag gott öl, vilket du vet, alltid får mig må bra. Alltså fattas min hälsa ingenting och så är det ännu".

Valsen Reisenabenteuer kom till två år efter händelserna ovan och räknas till de nya verk som Strauss skrev till sin ryska publik den fjärde säsongen sommaren 1859. Särskilt intressant är valsens slut vilken återkallar sjöresan från Stettin till Kronstadt: i ett kort men livfullt och dramatiskt stycke beskrivande musik framkallar Strauss minnet av den stormpinade farkostens rullande på vågorna medan vinden viner och åskan mullrar. 

Det är dessvärre omöjligt att exakt fastställa det exakta datumet för valsens premiär i Ryssland eftersom orkesterns arkivarie, violaspelaren F.A. Zimmermann, inte var med på resan. I Wien framförde Strauss emellertid verket vid en eftermiddagskonsert i Volksgarten den 20 november 1859. Dagen efter skrev Strauss till sin fästmö Olga Smirnitskaja i Pavlovsk: "Igår spelade jag för första gången publik i Volksgarten där två tusen människor hade samlats. Jag mottogs å det hjärtligaste som stadens son med stormande applåder vilka varade i flera minuter; 'Reiseabenteuer' slog väl an och fick tas om tre gånger..."

Om valsen
Speltiden är ca 9 minuter och 21 sekunder plus minus några sekunder beroende på dirigentens musikaliska tolkning.

Weblänkar 
 Reiseabenteuer i Naxos-utgåvan.

Referenser

Noter

Valser av Johann Strauss den yngre