kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Anacréon (Cherubini)

Anacréon, ou L'amour fugitif är en opéra-ballet i två akter med musik av Luigi Cherubini och libretto av C. R. Mendouze. Operan hade premiär den 4 oktober 1803 på Parisoperan i Salle Montansier. Koreografin gjordes av Pierre-Gabriel Gardel. Verket blev ett totalt fiasko och lades ned den 1 januari 1804 efter endast sju föreställningar. Operans ämne, den antike grekiske poeten Anakreon, visade sig vara totalt främmande för tidens anda. En kritiker klagade över att Cherubini hade gjort operans huvudperson till "un vieux debauché déguisé en héros d'opéra" ("en gammal rucklare förklädd till operahjälte").

Ouvertyren fick lovord av Weber och Berlioz och har spelats in flera gånger. Den kompletta operan återupplivades av Italiens radio RAI 1973 och på scenen La Scala 1983 med Gianandrea Gavazzeni som dirigent.

Personer

Handling
Plats: Den grekiska staden Teos i det antika Jonien

Akt 1
Den unga hetären Corine är förälskad i poeten Anacréon, ovetande att han har samma känslor för henne. Medan hon förbereder Anacréons femtionde födelsedag ber hon till Cupido att förena henne med poeten trots den stora åldersskillnaden. En storm rasar och en liten gäst anländer till Anacréons hus, blöt in på bara skinnet. Det är guden Cupido utklädd som rymt från sin moder Venus. Han använder sin kraft för att charma alla närvarande.

Akt 2
Cupido rör Anacréon till tårar med berättelser om sin olyckliga barndom. Han utför ett spratt genom att göra så Glycère och Bathille förnyar sin olyckliga kärleksaffär. Just då anländer ett bud från Venus, som har fått reda på sonens flykt. Hon utlovar ett pris till den som fångar honom. Gästerna genomskådar Cupidos förklädnad och binder honom, men hans klagorop får dem att frige honom. Återigen börjar han med sina spratt men de fångar honom igen och binder honom vid Vishetens staty. Venus gläder sig över att kunna genomföra Anacréons två önskningar: att återstoden av hans liv ska tillägnas skönhetens kult, och att Corine ska ta emot hans kärlek.

Referenser

Källor
 Partituret: Anacréon, ou L'Amour Fugitif, Opéra ballet en deux actes, Paris/Lyon, Magasin Cherubini, Méhul, Kreutzer, Rode, Isouard et Boildieu/Garnier, s.d. (tillgänglig online på IMSLP)
 Lajarte, Théodore (1878). Bibliothèque musicale du Théâtre de l'Opéra, volym 2 [1793–1876]. Paris: Librairie des Bibliophiles. View på Google Books.
 Pitou, Spire (1985). The Paris Opera: An Encyclopedia of Operas, Ballets, Composers, and Performers. Rococo and Romantic, 1715-1815. Westport, Connecticut: Greenwood Press. .

Operor av Luigi Cherubini
Franskspråkiga operor
Broby socken (olika betydelser)

Broby socken kan syfta på:

 Broby socken – en socken i Västergötland 
 Broby socken – tidigare namn på en socken i Skåne, se Västra Broby socken
 Broby socken – tidigare namn på en socken i Skåne, se Östra Broby socken
 Broby socken, Östergötland – en tidigare socken i Östergötland  som omkring år 1700 uppgick i Strå socken

Se även 
 Broby församling, Linköpings stift – annexförsamling i pastoratet Strå och Broby
 Broby
You Only Live Once

You Only Live Once är en låt av det amerikanska deathcore-bandet Suicide Silence. Låten släpptes som den andra singeln från studioalbumet The Black Crown, utgivet 2011. Texten är skriven av sångaren Mitch Lucker och musiken är komponerad av hela bandet. En strof lyder: "You only live one life / For a very short time / So make every second divine".

I musikvideon till låten musicerar bandet på en skjutbana och utgör mänskliga måltavlor. En rad personer skjuter mot bandet med bland annat pistoler, kulsprutepistoler, hagelgevär, armborst och till sist raketkastare. Trots den skada bandmedlemmarna ådrar sig lyckas de spela låten ända till slutet.

Medverkande
 Mitch Lucker – sång
 Mark Heylmun – sologitarr
 Daniel Kenny – elbas
 Christopher Garza – kompgitarr
 Alex Lopez – trummor

Källor
 
 

Musiksinglar 2011
Ilmari Hustich

Väinö Ilmari Hustich, född 11 augusti 1911 i Helsingfors, död 30 april 1982 i Joensuu, var en finländsk geograf. 

Hustisch blev student 1931, filosofie kandidat 1934 samt filosofie licentiat och filosofie doktor 1938. Han var professor i ekonomisk geografi vid Svenska handelshögskolan 1950–1974 och dess rektor 1966–1971. Han spelade trots avsaknad av partipolitiskt engagemang en politisk roll i flera sammanhang, bland annat som handels- och industriminister i Martti Miettunens regering 1961–1962 och som regionalpolitisk tänkare. 

Bland Hustichs populära arbeten märks böckerna Världen av i dag (1956, flera upplagor), Finland förvandlas (1967, omarbetad upplaga 1972) och Världens klyftor och broar (1973, omarbetad upplaga 1977). Han tilldelades akademikers titel 1975.

Källor

Noter

Vidare läsning

Externa länkar 
 

Finländska professorer i geografi
Personer verksamma vid Svenska handelshögskolan
Finlands ministrar
Födda 1911
Avlidna 1982
Män
Personer från Helsingfors
Akademiker (Finland)
Lukas Jonsson

Lukas Jonsson, född 21 oktober 1992, är en svensk fotbollsmålvakt som spelar för danska Esbjerg fB.

Klubbkarriär 
Lukas Jonsson började sin karriär i Assyriska IF i division 2 och i IF Sylvia (gjorde där 45 matcher i division 1) innan han inför säsongen 2015 flyttade till IK Sirius.

Han lånades ut till Mjøndalen IF i OBOS-ligaen inför säsongen 2018 för att få mer speltid. Där blev det succé och efter 15 omgångar låg Mjøndalen på en 4:e plats i ligan och Jonsson stod för 9 hållna nollor på 15 matcher. Han återvände från lånet under sommaren och tog då över rollen som ordinarie målvakt efter dopinganklagelserna mot Joshua Wicks. I november 2019 förlängde Jonsson sitt kontrakt i Sirius med två år.

I juli 2021 lämnade han IK Sirius för danska Vendsyssel FF.

I januari 2023 blev Jonsson klar för Esbjerg fB.

Källor 

 Lukas Jonsson på IK Sirius hemsida
 Lukas Jonsson på fotbolltransfers.com
 Lukas Jonsson på worldfootball.net

Referenser 

Svenska fotbollsspelare
Fotbollsspelare i IFK Norrköping
Fotbollsspelare i IF Sylvia
Spelare i IK Sirius FK
Spelare i Mjøndalen IF
Spelare i Vendsyssel FF
Spelare i Esbjerg fB
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Spelare i Superettan
Spelare i Division 1 i fotboll för herrar
Spelare i Adeccoligaen
Födda 1992
Levande personer
Män
Mike Perry

Mike Perry kan avse:

Mike Perry (musikproducent) (född 1983), svensk discjockey och musikproducent
Mike Perry (kampsportare) (född 1991), amerikansk MMA-utövare
Rolf Larcher

Rolf Larcher, född 9 juni 1934 i Meilen, är en schweizisk före detta roddare.

Larcher blev olympisk bronsmedaljör i dubbelsculler vid sommarspelen 1960 i Rom.

Källor 

Schweiziska roddare
Schweiziska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 1960
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1960 från Schweiz
Tävlande i rodd vid olympiska sommarspelen 1960
Födda 1934
Levande personer
Män
Kampen om Heikkilä gård

Kampen om Heikkilä gård (finska: Taistelu Heikkilän talosta) är en finländsk dramafilm från 1936, regisserad av Teuvo Tulio och producerad av Adams Filmi. Filmen bygger på Johannes Linnankoskis novell med samma namn.

Dottern på Heikkilä gård, Anni (Regina Linnanheimo), tvingas av sin far (Heikki Tuominen) att bryta med sin pojkvän Matti Väliportti (Pentti Viljanen) och istället gifta sig med Toivo Erkkilä (Matti Lehtelä). Det framtvingade äktenskapet blir än mer plågsamt för Anni när Lehteläs tilltagande alkoholism uppenbarar sig...

Filmen var Tulios debut som regissör och han gjorde en uppföljare med samma handling, I lidelsens famn 1947. Allt filmat material av filmen har gått förlorat.

Medverkande (urval)
 Regina Linnanheimo – Anni
 Heikki Tuominen – Annis far
 Siiri Angerkoski – Annis mor
 Matti Lehtelä – Toivo Erkkilä
 Pentti Viljanen – Matti Väliportti
 Unto Salminen – Jaakko Heikkiä

Referenser

Filmer 1936
Finländska dramafilmer
Finskspråkiga filmer
Finländska 1930-talsfilmer
R/V Kronprins Haakon

R/V Kronprins Haakon är en norsk isbrytare och ett polarforskningsfartyg, som ägs av Norsk polarinstitutt, bemannas och sköts av Havforskningsinstituttet och används huvudsakligen av dessa institutioner och av Universitetet i Tromsø.

R/V Kronprins Haakon togs i tjänst 2018 och ersatte då Norsk polarinstitutts R/V Lance, som byggdes 1978.

Fartyget utvecklades av Rolls Royce Marine från år 1988. Fincantieri kontrakterades i december 2013 och R/V Kronprins Haakon byggdes av varvet Riva Trigoso-Muggiano i Genua i Italien. Fartyget sjösattes i mars 2017 och levererades i april 2018.

Kronprins Haakon är den största norska isbrytaren hittills, dock något kortare än Kystvaktens isbrytande patrullbåt Svalbard. 

Kronprins Haakon har dieselelektrisk framdrivning, bestående av två sexcylindriga Bergen B32:40L6 dieselmotorer på vardera 3.500kW och två niocylindriga Bergen B32:40L9 medelhastighets dieselmotorer på 3.500kW vardera som genererar kraft till två 5.5MW-Rolls-Royce US ARC 0.8 FP roderpropellrar och två 1.1MW-bogpropellrar. I öppet vatten har hon en räckvidd på 15.000 sjömil och 65 dagars uthållighet vid normal marschhastighet. 

Hon kan bryta en meter tjock is i fem knops fart och hålla en hastighet av 12 knop i 0,4 meter tjock is.
Hon har en 3 x 4 meters moon pool, att användas också för autonoma undervattensfarkoster (AUV) och fjärrstyrda obemannade ubåtar (ROV).

Källor 
The making of RV Kronprins Haakon på www.hydro-international.com
Norsk polarinstitutt: New Norwegian ice going Research Vessel Kronprins Haakon

Norska isbrytare
Norska forskningsfartyg
Polarfartyg
Havforskningsinstituttet
Fartyg sjösatta 2017
Gunnar Widegren

Gunnar Widegren kan syfta på:

* Gunnar Widegren (1842–1907), svensk skolman och präst
 Gunnar Widegren (1886–1959), svensk författare och tidningsman
Rose Hills Memorial Park

Rose Hills Memorial Park är en begravningsplats i Whittier, Kalifornien. Platsen ägs och underhålls av Service Corporation International.

Externa länkar 
 

Begravningsplatser i USA
Whittier, Kalifornien
R/V Lance

R/V Lance var ett norskt polarforskningsfartyg för Norsk polarinstitutt i Tromsø.

Lance sjösattes 1978 som ett kombinerat fiske- och transportfartyg för polarhav. Norges Sjøkartverk köpte henne 1981, varefter hon byggdes om till forsknings- och expeditionsfartyg. Hon byggdes om också 1992 för att kunna fungera för forskningsexpeditioner i Antarktis och i Arktis. Hon var till 1994 i tjänst för Norges Sjøkartverk, Norsk polarinstitutt och andra institutioner. Norsk polarinstitutt övertog ägandeskapet 1994. R/V Lance användes 1995–2000 också under delar av året av Kystvakten i Barents hav.

Norsk polarinstitutt tog henne ur tjänst 2017. Hon ersattes av R/V Kronprins Haakon 2018.

Källor
Om R/V Lance på Norsk polarinstitutts webbplats

Noter

Norska isbrytare
Norska forskningsfartyg
Polarfartyg
Fartyg sjösatta 2017
Victor Fräntilä

Victor Fräntilä, född 23 februari 1879 i Fräntilä, Kauhava, död 20 september 1958 i New York, var en finländsk-amerikansk kompositör och orkesterledare. Han skrevs även Frändilä och Frandila.

Fräntilä var son till Gabriel Gustafsson Fräntilä och Elisabeth Paulina Andersdotter Lahti. Fräntilä komponerade bland annat Sinikellot inspelad av Hannes Saari 1928. 1929 medverkade Fräntiläs orkester vid fyra skivinspelningar med Hannes Saari.

Fräntilä gifte sig med Hulda Maria Stein, med vilken han hade ett barn. Fräntilä är begravd i Fitchburg, Massachusetts.

Referenser

Män
Födda 1879
Avlidna 1958
Personer från Kauhava
Finländska kompositörer
Finländska orkesterledare
I lidelsens famn

I lidelsens famn (finska: Intohimon vallassa) är en finsk dramafilm från 1947 i regi av Teuvo Tulio. Filmen är baserad på Johannes Linnankoskis novell Kampen om Heikkilä gård, som även filmatiserades 1936. I Sverige gick filmen även under namnet Olof – forsfararen.

Handling 
Dottern på Heikkilä gård, Aino (Regina Linnanheimo), tvingas av familjära skäl överge kärleken för flottaren Olavi (Kullervo Kalske) och istället gifta sig med den alkoholiserade Paavo (Eric Gustafsson).

Rollista i urval 
 Regina Linnanheimo – Aino
 Kullervo Kalske – Olavi
 Eric Gustafsson – Paavo
 Matti Aulos – kyrkoherden

Referenser 

Filmer 1947
Finländska dramafilmer
Finskspråkiga filmer
Finländska 1940-talsfilmer
Uppsala Teater

Uppsala Teater, även känd som Château Barowiak, var en historisk teater i Uppsala aktiv mellan 1841 och 1939. Den räknas som Uppsalas första teater.

Historia
Ursprungligen hade professionella teatersällskap uppträtt i tillfälliga lokaler när de passerade staden. Uppsala Teater blev stadens första verkliga teaterbyggnad. Den uppfördes 1840–1841 av Pierre Deland, och invigdes också av hans eget kringresande teatersällskap. Huset var ett timrat trähus i två våningar med utbyggnad vid södra fasaden och gavlarna. Insidan beskrivs som mycket elegant: byggd i den tidens typiska U-form var teatersalongen inredd i vitt, rött och förgyllningar, med väggar i rött och listverk och barriärräcken med förgyllningar.  Teatern hade i likhet med alla teatrar utanför Stockholm ingen fast personal, utan besöktes av gästande teatersällskap. År 1866 byggdes huset om och fick en elegantare exteriör samt utvidgad interiör. 

Teatern köptes på 1890-talet av tobakshandlaren Carl Pershell Barowiak (1835–1911), och kallades därefter "Château Barowiak". 

Byggnaden revs 1939, sedan den hade utdömts på grund av brandfara, och ersattes senare med Uppsala stadsteater.

Källor

 Nordström, Simon (1875). Uppsala, anteckningar om staden och dess omgifning på Projekt Runeberg
 Kjellberg, Carl (1914). Uppsala på Projekt Runeberg

Externa länkar
 Roland Agius: Château Barowiak – arkiverad 2021 på Internet Archive
 Chateau Barowiak på Digitalt Museum

Teatrar i Uppsala
Ej längre existerande teatrar i Sverige
Uppsalas historia
1841 i Sverige
Nils Daag

Nils Gustav Daag, född 3 september 1948 i Sankt Görans församling i Stockholms stad, är en svensk diplomat och ambassadör.

Biografi
Daag avlade civilekonomexamen vid Handelshögskolan i Stockholm 1971, varpå han tjänstgjorde vid Svenska handelskammaren i London 1971–1972. Åren 1972–1974 gick han aspirantutbildning vid Utrikesdepartementet (UD), varpå han tjänstgjorde vid Handelsavdelningen i UD 1974–1975. Han var andresekreterare vid ambassaden i Washington 1975–1978, förstesekreterare vid ambassaden i Rabat 1978–1980, departementssekreterare vid Biståndsavdelningen i UD 1980–1981 och departementssekreterare vid Politiska avdelningen i UD 1982–1986. År 1984 var han gästforskare vid Deutsche Gesellschaft für Auswärtige Politik i Bonn. Han var ambassadråd vid ambassaden i London 1986–1990 och ambassadör i Harare 1990–1992. Åren 1993–1997 var han departementsråd och chef för Huvudenheten för säkerhetspolitiska och internationella frågor vid Försvarsdepartementet.

Daag var därefter ambassadör vid OSSE-delegationen i Wien 1997–2002 och ambassadör i Dublin 2002–2006 samt departementsråd och chef för Säkerhetspolitiska avdelningen vid UD 2006–2011. Åren 2011–2015 var han ambassadör i Wien med sidoackreditering i Bratislava, Ljubljana och Förenta Nationerna.

Nils Daag invaldes 1996 som ledamot av Kungliga Krigsvetenskapsakademien och samma år också som korresponderande ledamot av Kungliga Örlogsmannasällskapet. Han är också medlem av International Institute for Strategic Studies.

Referenser

Födda 1948
Levande personer
Män
Alumner från Handelshögskolan i Stockholm
Svenska departementsråd
Sveriges ambassadörer i Zimbabwe
Sveriges ambassadörer i Irland
Sveriges ambassadörer i Österrike
Sveriges ambassadörer i Slovakien
Sveriges ambassadörer i Slovenien
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Ledamöter av Kungliga Örlogsmannasällskapet
Diplomater från Stockholm
Widegren

Widegren är ett svenskt efternamn, som burits av bland andra:

 Axel Widegren (född 1990), svensk skådespelare
 Cecilia Widegren (född 1973), svensk politiker
 Erik Widegren  (1877–1956), svensk ingenjör
 Ernst Widegren (1850–1906), svensk konstnär
 Gunnar Widegren, flera personer 
 Gunnar Widegren (journalist) (1886–1959), svensk författare och tidningsman
 Gunnar Widegren (präst) (1842–1907), svensk skolman och präst
 Henrik Widegren (född 1971), svensk läkare och artist
 Hjalmar Widegren (1838–1878), svensk iktyolog
 Jennie Widegren (född 1973, svensk dansare
 Kaja Widegren (1873–1960), svensk konstnär
 Markus Widegren (född 1974), svensk filmregissör
 Matilda Widegren (1863–1938), svensk pacifist
 Ove Widegren (född 1945), svensk konstnär
 Sara Widegren (1840–1923), svensk konstnär
 Sigge Widegren (1914–1975), svensk konstnär
 Sven Widegren (1910–1992), svensk militär
 Viola Widegren (1931–?), svensk försvunnen person 1948, dödförklarad 1969

Svenska efternamn
Krister Arweström

Krister Arweström (i folkbokföringen Christer Sven Alfred Arveström), född 19 juli 1944 i Karlskrona amiralitetsförsamling i Blekinge län, är en svensk militär.

Biografi
Arweström avlade marinofficersexamen vid Kungliga Sjökrigsskolan 1970 och utnämndes samma år till fänrik vid Karlskrona kustartilleriregemente, där han befordrades till löjtnant 1972 och kapten 1973. Han tjänstgjorde i staben vid Gotlands militärkommando 1980–1981. Han befordrades till major 1981 och tjänstgjorde från 1981 vid Gotlands kustartilleriförsvar med Gotlands kustartilleriregemente, från 1984 som sektionschef. Han befordrades till överstelöjtnant 1985 och till överste 1993. Arweström var chef för Fårösunds marinbrigad med Gotlands kustartilleriregemente 1994–1997, chef för Kustartilleriets stridsskola 1997–2001 (från 2000 benämnd Amfibiestridsskolan).

Krister Arweström invaldes 1991 som ledamot av Kungliga Örlogsmannasällskapet. Han utträdde ur sällskapet 1999.

Referenser

Födda 1944
Levande personer
Män
Militärer från Karlskrona
Svenska militärer under 1900-talet
Svenska militärer under 2000-talet
Överstar i svenska marinen
Svenska regementschefer
Ledamöter av Kungliga Örlogsmannasällskapet
Assemblée- och spektakelhuset i Linköping

Assemblée- och spektakelhuset i Linköping var en historisk teater- och nöjeslokal i Linköping, i bruk mellan 1806 och 1901. Den räknas som Linköpings första teater. Byggnaden användes också som allmän nöjeslokal i andra avseenden och var ett centrum för Linköpings offentliga nöjesliv. 

Ursprungligen hade professionella teatersällskap uppträtt i tillfälliga lokaler när de passerade staden, och Assemblée- och spektakelhuset blev därmed den första riktiga teaterbyggnaden i staden. Huset uppfördes av byggmästare Caspar Seurling efter hans egna ritningar. 

Verksamheten drevs av ett aktiebolag. Liksom i övriga småstäder under denna tid hade teatern ingen fast personal utan användes av kringresande teatersällskap. Huset användes dock även för andra syften. Förutom teaterföreställningar användes byggnaden även för danstillställningar, och en populär restaurang kallad Stadshuskällaren. 

Huset revs 1901.

Källor
 Leisure Cultures in Urban Europe, C. 1700-1870: A Transnational Perspective
 https://digitaltmuseum.se/021016923884/orig-text-linkopingsbilder-ur-bocker-assemblee-och-spektakelhuset-assemble

Ej längre existerande teatrar i Sverige
Linköpings historia
Kulturåret 1806
Kultur i Linköping
Bjursjöaltaret

Bjursjöaltaret är ett naturreservat i Skellefteå kommun i Västerbottens län.

Området är naturskyddat sedan 2005 och är 174 hektar stort. Reservatet omfattar en brant norrsluttning ner mot Bjursjön och består av vildvuxen granskog och en liten våtmark kring två tjärnar i söder.

Referenser
Naturreservatet Bjursjöaltaret Länsstyrelsen i Västerbottens län

Noter

Naturreservat i Skellefteå kommun
Naturskyddsområden bildade 2005
Avanäset

Avanäset är ett naturreservat i Skellefteå kommun i Västerbottens län.

Området är naturskyddat sedan 2017 och är 714 hektar stort. Reservatet omfattar kustnära natur, en mindre ö och hav. Reservatet består av glesa hällmarkstallskogar och kustgranskogar.

Referenser
Naturreservatet Avanäset Länsstyrelsen i Västerbottens län

Noter

Naturreservat i Skellefteå kommun
Naturskyddsområden bildade 2017
Björnberget (naturreservat)

Björnberget (naturreservat) kan avse:
Björnberget (naturreservat, Skellefteå kommun)
Björnberget (naturreservat, Vilhelmina kommun)
Björnberget (naturreservat, Skellefteå kommun)

Björnberget är ett naturreservat i Skellefteå kommun i Västerbottens län.

Området är naturskyddat sedan 1997 och är 67 hektar stort. Reservatet består av tallar i en västsluttning.

Referenser
Naturreservatet Björnberget Länsstyrelsen i Västerbottens län

Noter

Naturreservat i Skellefteå kommun
Naturskyddsområden bildade 1997
Natura 2000-områden i Västerbottens län
Blylodmyran

Blylodmyran är ett naturreservat i Skellefteå kommun i Västerbottens län.

Området är naturskyddat sedan 1999 och är 225 hektar stort. Reservatet består av rikkärr och barrblandskogar och även sumpskogar.

Referenser
Naturreservatet Blylodmyran Länsstyrelsen i Västerbottens län

Noter

Naturreservat i Skellefteå kommun
Naturskyddsområden bildade 1999
Natura 2000-områden i Västerbottens län
Brännberget (naturreservat, Skellefteå kommun)

Brännberget är ett naturreservat i Skellefteå kommun i Västerbottens län.

Området är naturskyddat sedan 1979 och är 35 hektar stort. Reservatet omfattar en nordostrsluttning av Koltjärnberget ner mot Myrbäcken. Reservatet består av tallskog och sumpskog. Guckusko växer här.

Referenser
Naturreservatet Brännberget Länsstyrelsen i Västerbottens län

Noter

Naturreservat i Skellefteå kommun
Naturskyddsområden bildade 1979
Natura 2000-områden i Västerbottens län
Brännliden

Brännliden är ett naturreservat i Skellefteå kommun i Västerbottens län.

Området är naturskyddat sedan 1997 och är 85 hektar stort. Reservatet omfattar toppen av en höjd och består av urskogsartad barrskog och mindre områden med granskog och sumpskogar.

Referenser
Naturreservatet Brännliden Länsstyrelsen i Västerbottens län

Noter

Naturreservat i Skellefteå kommun
Naturskyddsområden bildade 1997
Natura 2000-områden i Västerbottens län
Daglösten

Daglösten är ett naturreservat i Skellefteå kommun i Västerbottens län.

Området är naturskyddat sedan 1997 och är 34 hektar stort. Reservatet består av barrblandsskog med höga tallar och sumpskogar.

Referenser
Naturreservatet Daglösten Länsstyrelsen i Västerbottens län

Noter

Naturreservat i Skellefteå kommun
Naturskyddsområden bildade 1997
Natura 2000-områden i Västerbottens län
Degerforsheden

Degerforsheden är ett naturreservat i Skellefteå kommun i Västerbottens län.

Området är naturskyddat sedan 1997 och är 135 hektar stort. Reservatet består av tallskog och våtmarker kring en tjärn.

Referenser
Naturreservatet Degerforsheden Länsstyrelsen i Västerbottens län

Noter

Naturreservat i Skellefteå kommun
Naturskyddsområden bildade 1997
Natura 2000-områden i Västerbottens län
Degerliden

Degerliden är ett naturreservat i Skellefteå kommun i Västerbottens län.

Området är naturskyddat sedan 2001 och är 30 hektar stort. Reservatet omfattar en nordostsluttning ner mot en bäck och består av granskog med tallskog högre upp.

Referenser
Naturreservatet Degerliden Länsstyrelsen i Västerbottens län

Noter

Naturreservat i Skellefteå kommun
Naturskyddsområden bildade 2001
Natura 2000-områden i Västerbottens län
Fjälbyn (naturreservat)

Fjälbyn är ett naturreservat i Skellefteå kommun i Västerbottens län.

Området är naturskyddat sedan 2004 och är 27 hektar stort. Reservatet består av gammal granskog och en liten våtmark i mitten av området.

Referenser
Naturreservatet Fjälbyn Länsstyrelsen i Västerbottens län

Noter

Naturreservat i Skellefteå kommun
Naturskyddsområden bildade 2004
Natura 2000-områden i Västerbottens län
Fäbodskogen

Fäbodskogen är ett naturreservat i Skellefteå kommun i Västerbottens län.

Området är naturskyddat sedan 1978 och är 13 hektar stort. Reservatet ligger vid Gammelbyns fäbodar och består av skog med mycket gamla tallar.

Referenser
Naturreservatet Fäbodskogen Länsstyrelsen i Västerbottens län

Noter

Naturreservat i Skellefteå kommun
Naturskyddsområden bildade 1978
Natura 2000-områden i Västerbottens län
Furuberget

Furuberget är ett naturreservat i Skellefteå kommun i Västerbottens län.

Området är naturskyddat sedan 2017 och är 27 hektar stort. Reservatet omfattar en nordostsluttning av berget och består av urskogsartad granskog.

Referenser
Naturreservatet Furuberget Länsstyrelsen i Västerbottens län

Noter

Naturreservat i Skellefteå kommun
Naturskyddsområden bildade 2017