kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Mary (film)

Mary är en tysk-brittisk thrillerfilm från 1931 i regi av Alfred Hitchcock. Filmen är en tysk version av Hitchcocks Mord (1930), som spelades in samtidigt på samma inspelningsplats, fast med tyska skådespelare. Filmen är baserad på pjäsen Enter Sir John av Clemence Dane och Helen Simpson. I huvudrollerna ses Alfred Abel och Olga Tschechowa.

Rollista i urval 
Alfred Abel - Sir John Menier
Olga Tschechowa - Mary
Paul Graetz - Bobby Brown
Hermine Sterler - Miss Miller
Ekkehard Arendt - Handel Fane

Referenser

Externa länkar 
 

Filmer 1931
Tyskspråkiga filmer
Brittiska thrillerfilmer
Tyska thrillerfilmer
Filmer i regi av Alfred Hitchcock
Svartvita filmer
Bo Carlander

Bo Christopher Carlander, född 26 januari 1911 i Göteborg, död 26 januari 1993 i Edestad, Blekinge, var en svensk konstnär.

Han var son till sjökaptenen Christopher Carlander och hans hustru Vera Maria och från 1944 gift med Monica Bagge. Carlander studerade vid Saga Wallis målarskola i Göteborg 1936-1937 och krokistudier vid Valands målarskola 1936-1938 och privat för Knut Irwe 1942-1943. Separat ställde han ut första gången i Duved 1943 och ställde därefter ut på ett flertal orter i Sverige. Han medverkade i samlingsutställningar i Linköping, Karlskoga, Motala och Aneby. Hans konst består av stilleben och landskapsmotiv från Jämtland och Småland.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del I sid 278, Allhems Förlag, Malmö.

Svenska målare under 1900-talet
Män
Födda 1911
Avlidna 1993
Konstnärer från Göteborg
Drake Caggiula

Drake Caggiula, född 20 juni 1994 i Pickering, är en kanadensisk professionell ishockeyforward som spelar för Buffalo Sabres i NHL. 

Han har tidigare spelat på NHL-nivå för Arizona Coyotes, Chicago Blackhawks och Edmonton Oilers och på lägre nivåer för North Dakota Varsity Athletics/Fighting Hawks (University of North Dakota) i NCAA och Des Moines Buccaneers i USHL.

Caggiula blev aldrig draftad av någon NHL-organisation.

NHL-karriär

NHL

Edmonton Oilers 
Caggiula skrev på ett tvåårigt entry level-kontrakt med Edmonton Oilers den 7 maj 2016. 

Efter två säsonger där han gjorde 38 poäng på 127 matcher, skrev han den 14 juni 2018 på en tvåårig kontraktsförlängning med Oilers.

Chicago Blackhawks 
Den 30 december 2018 blev han tradad till Chicago Blackhawks tillsammans med Jason Garrison, i utbyte mot Brandon Manning och Robin Norell.

Arizona Coyotes 
Den 22 december 2020 skrev han på ett ettårskontrakt med Arizona Coyotes.

Buffalo Sabres 
Den 9 april 2021 blev han plockad på waivers av Buffalo Sabres.

Statistik

Referenser

Externa länkar
Drake Caggiula NHL Statistics – Hockey-Reference.com
Drake Caggiula hockey statistics and profile at hockeydb.com
Drake Caggiula – Player profile at The Hockey News

Spelare i Edmonton Oilers
Spelare i Des Moines Buccaneers
Kanadensiska idrottare under 2000-talet
Kanadensiska ishockeyspelare
Idrottare från Ontario
Personer från Pickering, Ontario
Levande personer
Födda 1994
Män
Ishockeyspelare i North Dakota Fighting Hawks (herrar)
Alumner från University of North Dakota
Spelare i Chicago Blackhawks
NHL-spelare som inte blivit valda i NHL Entry Draft
Spelare i Arizona Coyotes
Spelare i Buffalo Sabres
Egeiska plattan

Egeiska plattan är en liten litosfärplatta, en så kallad mikrokontinentalplatta, omfattande södra Grekland och allra västligaste Turkiet.

Plattan gränsar längst i väster mot den adriatiska plattan och i nordväst till den eurasiska kontinentalplattan, i förhållande till vilken den rör sig i sydvästlig riktning med en hastighet av ungefär 3 cm/år, med jordbävningar som följd.

I nordost gränsar den till den anatoliska plattan. Det finns de som menar att den egeiska plattan istället för att ses som en egen platta hellre bör betraktas som tillhörande en egeisk-anatoliska platta med mellanliggande deformationszon. I de fall man grupperar mindre plattor ihop med större kontinentalplattor, brukar båda dessa hänföras till den eurasiska kontinentalplattan.

I söder möts den egeiska plattan av den afrikanska kontinentalplattan, som är på väg norrut och i en subduktionszon dyker ner under den egeiska plattan med en relativ hastighet av cirka 4 cm/år, vilket orsakar upprepade jordbävningar i området.

Se även 
 Plattektonik

Referenser 

Litosfärplattor
Europas geografi
Asiens geografi
Josef Kowner

Josef Kowner, född 1 december 1895 i Kiev, död 1967, var en rysk-svensk målare och tecknare. 

Han var son till gymnasieläraren Szebsel Kowner och Zlata Szewelew. Kowner började sina konststudier i Lodz 1912-1913 därefter studerade han i Düsseldorf 1917-1918 samt under en längre vistelse i Paris. Han debuterade i en utställning i på Lodz Stads Galleri 1928 och medverkade därefter i ett flertal samlingsutställningar 1932, 1936, 1937 och 1939. Han var medlem i det Polska professionella konstnärsförbundet 1929-1939 och i konstnärsgruppen Start, han var även med i en redaktion för tidskriften Journalen Forma. Han blev förflyttad till Litzmannstadts ghetto och transporterades 1944 till koncentrationslägret i Auschwitz. Efter andra världskriget kom han till Sverige 1945 och efter en tid som konvalescent blev han lärare i måleri. Han blev Svensk medborgare 1952. I Sverige ställde han ut separat i Kalmar, Oskarshamn, på Louis Hahnes konstsalong och Modern konst i hemmiljö i Stockholm samt i en rad samlingsutställningar. Hans konst består av porträtt, landskap, hamnmotiv, stilleben och symbolistiska kompositioner samt arkitektoniska bilder från Lodz i olja eller akvarell. Kowner är representerad vid Lodz museum, Vilna museum, Moderna museet i Stockholm och Kalmar konstmuseum.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del III sid 396-397, Allhems Förlag, Malmö.
Svenska konstnärer, Biografisk handbok, Väbo förlag, 1987, sid 273,

Noter

Svenska målare under 1900-talet
Män
Födda 1895
Avlidna 1967
Personer från Kiev
Svenska tecknare under 1900-talet
Harald Kraft

Harald Filip Kraft, född 20 februari 1915 i Stockholm, död 8 november 1991, var en svensk  marinmålare, porträttmålare, karikatyrtecknare och kapten vid Sjökrigsskolan i Karlskrona. 

Han var son till en kommendörkapten David Albert Kraft och Laura Elsa Kähler och från 1944 gift med Kerstin Maria Blomberg. Han började som 16-åring i svenska flottan ombord på övningsbriggen Falken och blev sjökadett 1935. Han gjorde sjöexpeditioner med flygplanskryssaren Gotland samt pansarskeppen Oscar II och Drottning Victoria samt på torpedkryssarna Jacob Bagge och Örnen. Efter avlagd fänriksexamen 1938 tjänstgjorde han på olika minsvepare fram till 1943. Efter Sjökrigshögskolan blev det tjänstgöring vid Kungliga Sjökrigsskolan fram till 1950 omväxlande med sjötjänst som fartygschef på skonerten Gladan och som sekond på minfartyget Älvsnabben. Han fick tjänstledighet längre perioder för konststudier vid flera tillfällen då han bland annat studerade vid Edward Berggrens målarskola 1949-1950 och marinmålning för Gustave Allaux vid Musée de la Marine i Paris där han målade kopior av stora utländska verk. Separat ställde han bland annat ut i Sigtuna och Karlskrona. Hans konst består av porträtt, kyrkliga motiv, karikatyrteckningar, marin och gatumotiv. Vid sidan av sitt eget skapande arbetade han även som illustratör av barnböcker och efter pensionen 1965 var han lärare vid en del konstkurser i Förslöv Skåne. Kraft är representerad vid Statens sjöhistoriska museum Sjöstridsskolan i Karlskrona, Sjöofficersmässen i Karlskrona och Marinmuseet i Karlskrona.

Referenser

Noter

Tryckta källor 
Svenskt konstnärslexikon del III sid 398, Allhems Förlag, Malmö.
Svenska konstnärer, Biografisk handbok, Väbo förlag, 1987, sid 274, 

Svenska militärer under 1900-talet
Svenska målare under 1900-talet
Män
Födda 1915
Avlidna 1991
Konstnärer från Stockholm
Svenska tecknare under 1900-talet
Militärer från Stockholm
Olovlig kärlek

Olovlig kärlek (engelska: Easy Virtue) är en brittisk romantisk komedifilm från 1928 i regi av Alfred Hitchcock. Filmen är löst baserad på Noël Cowards pjäs Easy Virtue från 1924. Den spelades in i Islington Studios i London.

Rollista 
 Isabel Jeans - Larita Filton
 Robin Irvine - John Whittaker
 Franklin Dyall - Aubrey Filton
 Eric Bransby Williams - Claude Robson
 Ian Hunter - kärandens advokat
 Violet Farebrother - Mrs. Whittaker
 Frank Elliott - Överste Whittaker
 Dacia Deane - Marion Whittaker
 Dorothy Boyd - Hilda Whittaker
 Enid Stamp Taylor - Sarah
 Benita Hume - telefonreceptionist (ej krediterad)

Externa länkar 
 

Filmer 1928
Brittiska stumfilmer
Brittiska romantiska dramafilmer
Filmer i regi av Alfred Hitchcock
1926 på film
Franska rivieran på film
Svartvita filmer
Bruno Knutman

Bruno Knutman, född 29 juli 1930 i Skåne, död 20 augusti 2017 i Öveds distrikt, var en svensk målare, tecknare och scenograf.

Knutman studerade vid Essem-skolan i Malmö och vid Valands målarskola i Göteborg samt vid Polytechnic Art School i London. Han medverkade i utställningar på Moderna museet, Rooseum i Malmö, Bohusläns museum, Lunds konsthall och på Sundsvalls museum; han var en av de medverkande konstnärerna i utställningen Hjärtat sitter till vänster. Separat ställde han ut ett flertal gånger på Galleri Magnus Karlsson i Stockholm. Han tilldelades Skånes konstförenings stipendium 1967 och Edstrandska stiftelsens stipendium 1967, Ester Almqvists minnesfond samt Konstakademiens pris 2003 från A. Th. Sandbergs fond. Han var en av medlemmarna i konstföreningen Aura. Knutman är representerad vid Moderna museet, Kalmar konstmuseum, Malmö museum, Göteborgs konstmuseum samt i Gustav VI Adolfs samling.

Referenser

Tryckta källor 
Svenska konstnärer, Biografisk handbok, Väbo förlag, 1987, sid 272,

Noter

Externa länkar 
 Galleri Magnus Karlsson - artists - Bruno Knutman

Svenska målare under 1900-talet
Svenska tecknare under 1900-talet
Svenska scenografer
Män
Födda 1930
Avlidna 2017
Personer från Skåne
Pandeli Evangjeli

Pandeli Evangjeli, född den 6 januari 1859 i Korça i Albanien, död den 14 september 1949 i Korça i Albanien, var en albansk politiker.

Sin ungdomstid tillbringade han i en albansk koloni i Rumäniens huvudstad Bukarest. Han var där ordförande för ett albanskt sällskap kallat Dituria. Han var med och grundade en kommitté för att propagera för Albaniens självständighet. Vid fredskonferensen i Paris år 1920 deltog han som en av de albanska delegaterna. Han var också ledamot i Albaniens parlament från 1921 och var landets premiärminister 1921 samt 1930-1935. Han hade huvudansvaret för förberedelserna inför Ahmet Zogus kröning till kung över Albanien.

Källor

Albanska politiker under 1900-talet
Albanska diplomater
Albaniens premiärministrar
Talmän i Albaniens parlament
Personer från Korça
Personer i Albanien under 1800-talet
Födda 1859
Avlidna 1949
Män
Lars-Olov Laræus

Lars-Olov Laræus, född 29 januari 1913 i Stockholm, död 1981, var en svensk målare.

Han var son till direktören Georg Olsson och Dagmar Halldén. Laræus studerade konst för Lemke, Plünecke och Kalman i Tyskland 1932-1937 och för Jean Souverbie i Paris 1937-1938 innan han återvände till Tyskland där han studerade för Kalman 1938-1939. Han företog ett flertal studieresor bland annat till Italien och England. Han ställde ut separat på Thurestams konstsalong i Stockholm 1946 och han medverkade i samlingsutställningar på Institut Tessin i Paris. Hans konst består av stilleben, figurmotiv, porträtt, modellstudier samt landskap. Laræus är representerad med grafik vid Moderna museet i Stockholm och i Sandvikens kommun.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del III sid 458, Allhems Förlag, Malmö.
Svenska konstnärer, Biografisk handbok, Väbo förlag, 1987, sid 290, 

Svenska målare under 1900-talet
Män
Födda 1913
Avlidna 1981
Konstnärer från Stockholm
Karl-Georg Laring

Karl-Georg Laring, född 24 april 1917 i Hudiksvall, död 22 juni 1994 i Göteborg, var en svensk präst och akvarellist.

Biografi 
Laring tog studentexamen som privatist 15 december 1939, studerade vid Göteborgs högskola vårterminen 1940, fick teol fil examen 15 maj 1948 och avlade praktiskt teologiskt prov 17 december 1948. Han blev brukspräst i Karlsholmsbruk 19 december 1948, sjömanspräst i Lissabon 15 oktober 1950, kyrkoadjunkt i Ovansjö 1 september 1951, sekreterare i Sveriges Kristliga Gymnasiströrelse 1 september 1958, föreståndare för Evangeliska Brödraförsamlingen i Göteborg 1 juli 1961 och skolpräst i Göteborg 1 september 1961. Han var ledamot i Linhultska stiftelsen i Göteborg. 

Laring visade stort intresse för att utveckla ungdoms- och konfirmandarbete, och hans bok med konfirmandungdomar som målgrupp "Ung idag" trycktes i mer än 22 000 exemplar. Han ansvarade under tiden 1955–1975 för konfirmandundervisning sommartid på Restenässkolan, vilket sedan under läsårstid följdes upp med den av honom startade ungdomsföreningen K2R (Kamrat Kretsen Restenäs) i Brödraförsamlingens lokaler i centrala Göteborg. Ungdomsföreningen omnämndes 1967 som "en av de största i landet i kyrklig regi" med över 500 medlemmar, som vid detta tillfälle samlat in och sände en gåva på 35 000 kronor samt tandläkarutrustning till Jordanien. Den stora tillströmningen bidrog till att man 1968 byggde om och utvidgade lokalerna för att fungera som mötesplats för så många ungdomar.

Laring studerade konst för Julius Björkström i Stockholm och bedrev krokistudier i Uppsala under två år. Separat ställde han ut i Stockholm, Uppsala samt Göteborg och han medverkade i ett flertal samlingsutställningar bland annat i Paris. Hans konst består av motiv från fjällvärden och västkusten i en nyromantisk stil.

Familj 
Laring var son till missionssekreterare Johannes Karlsson och Anna Eufrosyne Högbom. Han gifte sig 20 maj 1944 med Lilly Ingeborg Sandin, född i Skorped 6 januari 1919 och död i Göteborg 2 juli 2011. Båda vilar i gemensam grav på Stampens Kyrkogård i Göteborg.

Bibliografi

Referenser

Noter

Tryckta källor
Svenska konstnärer, Biografisk handbok, Väbo förlag, 1987, sid 291, 
Evangeliska Brödraförsamlingens arkiv, Kungsgatan 45, Göteborg.

Externa länkar
Sundsvalls museum - Foto på Karl-Georg Laring 1959

Svenska målare under 1900-talet
Män
Födda 1917
Avlidna 1994
Personer från Hudiksvall
Präster i Svenska kyrkan
Gravsatta på Stampens kyrkogård
Asago

Asago  är en stad i Hyōgo prefektur i Japan. Staden bildades 2005 genom en sammanslagning av kommunerna Asago, Ikuno, Santō och Wadayama.

Källor 

Orter i Hyogo prefektur
WP:Projekt Japan
Pompeia (Julius Caesars fru)

Pompeia, levde under första århundradet f.Kr., var Julius Caesars andra hustru. Hennes föräldrar var Quintus Pompeius Rufus, son till en tidigare konsul, och Cornelia, dotter till den romerske diktatorn Lucius Cornelius Sulla.

Biografi
Caesar gifte sig med Pompeia 67 f.Kr. efter att han hade tjänstgjort som quaestor (ekonomisk övervakare) i Hispania. Hans första hustru Cornelia hade avlidit året innan när hon födde en dödfödd son. Caesar var brorson till Gaius Marius och Cornelia var dotter till Lucius Cornelius Cinna, så de var båda släkt till de båda ledarna för den förlorande politiska fraktikonen populares i inbördeskriget på 80-talet f.Kr.

År 63 f.Kr. valdes Caesar till ämbetet Pontifex Maximus, överstepräst för den romerska statsreligionen, vilken innefattade en tjänstebostad vid Via Sacra. År 62 f.Kr. var Pompeia värdinna för festivalen till Bona Dea ("den goda gudinnan"), som ingen man hade rätt att bevista, i detta hus. Men en ung patricier vid namn Publius Clodius Pulcher lyckades få tillträde förklädd till kvinna, uppenbarligen i syfte att förföra Pompeia. Han greps och åtalades för helgerån. Caesar lade dock ej fram några bevis mot Clodius vid rättegången, och denne frikändes. "Caesars hustru får inte ens misstänkas", hävdade Caesar, och skilde sig från Pompeia. Detta gav upphov till ordspråket "Caesars hustru får inte ens misstänkas".

Referenser

Noter

Kvinnor i antikens Rom
Kvinnor
Personer i Romerska riket under 000-talet f.Kr.
General der Jagdflieger

General der Jagdflieger (före augusti 1941 Inspekteur der Jagdflieger) var en befattning i en ledande ställning inom det  tyska Luftwaffe i Nazityskland. Inspektören var ansvarig för beredskap, utbildning och taktik för jaktflyget, posten innebar inte något direkt befäl över stridande enheter.

Inspektörer

Underställda inspektörer

Inspekteur der Tagjäger

Inspekteur der Tagjäger, Ost

Inspekteur der Tagjäger, West

Noter

Referenser 
 
Militära grader i Tyskland
F.O.A.D.

F.O.A.D. är ett musikalbum av det norska black metal-bandet Darkthrone, utgivet 2007 av skivbolaget Peaceville Records. F.O.A.D. är Darkthrones tolfte studioalbum och en akronym för "Fuck Off And Die".

Låtlista
"These Shores Are Damned" – 5:04	
"Canadian Metal" – 4:44
"The Church of Real Metal" – 4:36
"The Banners of Old" – 4:40
"Fuck Off And Die" – 3:52
"Splitkein Fever" – 4:45
"Raised on Rock" – 3:27
"Pervertor of the 7 Gates" – 4:25
"Wisdom of the Dead" – 4:43

Text: Nocturno Culto (spår 1, 4), Fenriz (spår 2, 3, 5 – 9)
Musik: Nocturno Culto (spår 1, 4, 6, 9), Fenriz (spår 2, 3, 5, 7, 8)

Medverkande
Musiker (Darkthrone-medlemmar)
Nocturno Culto (Ted Arvid Skjellum) – sång, gitarr, basgitarr, bakgrundssång
Fenriz (Gylve Fenris Nagell) – trummor, sång, gitarr

Bidragande musiker
Czral (Carl-Michael Eide) – sologitarr (spår 3), sång (spår 9)
Mats E. Tannåneset – bakgrundssång (spår 2, 8)
Kjell Arne Hudbreider – bakgrundssång (spår 2, 8)

Produktion
Fenriz – producent, ljudmix
Nocturno Culto – producent, ljudtekniker, ljudmix
Dennis Dread – omslagsdesign, omslagskonst
Kim Sølve (Kim Sølve Madsen) – omslagsdesign
Trine Paulsen – omslagsdesign
Niten – foto
Elin Naper – foto
Marius Jacobsen – foto

Referenser

Externa länkar
Metal-archives: F.O.A.D.

Musikalbum 2007
Album av Darkthrone
Norska black metal-album
Villa Kusten

Villa Kusten är en byggnad vid Kaknäsvägen 44-46 på Norra Djurgården i Stockholms kommun. Villa förvärvades 1924 av finansmannen Ernest Thiel sedan han tvingades lämna Villa Eolskulle (idag Thielska galleriet). På tomten ligger även en rödmålad stuga som var arbetarbostad.

Historik
Området vid Lilla Värtan och söder om Lidingö bro uppläts i mitten av 1860-talet av kung Karl XV till bankokommissarien Carl Peter Dahlgren (1804-1893). Han var äldsta son till hovjägmästaren Johan Eric Dahlgren (1771-1836) som innehade den närbelägna fastigheten Kaknäs byggd 1772. Trakten var attraktiv eftersom här fanns den första broförbindelsen till Lidingön, en flottbro som existerade mellan 1803 och 1883. I närheten stod även Lidingöbro värdshus som öppnade 1823.

Den första Villa Kusten uppfördes på initiativ av Carl Peter Dahlgren, som bodde här till slutet av 1800-talet. Efter några korta ägarskiften övertog tandläkaren E.V. Bodorff egendomen 1912. Två år senare lät han bygga om villan efter ritningar av arkitekt Oscar Jacobsson som gav huset sitt nuvarande utseende.

Villa Kusten inköptes 1924 av finansmannen Ernest Thiel sedan han tvingades sälja sin Villa Eolskulle (sedan 1924 Thielska galleriet) till svenska staten. 1945 flyttade Harald Edelstam med maka Louise (född von Rosen) in i Villa Kusten. I den röda stugan bodde deras son Carl. 2005 tillbyggdes villan med burspråk i söder och veranda med källare mot Lilla Värtan efter ritningar av Nyréns Arkitektkontor. År 2012 såldes den 448 m² stora huvudbyggnaden för 55 miljoner kronor.

Se även
 Norra och södra Villervallan
 Villa Kaknäs
 Villa Östkusten

Referenser

Tryckta källor

Externa länkar

Kusten
Byggnader och anläggningar på Gärdet
Rječina-bron

Rječina-bron () är en motorvägsbro i Rijeka i Kroatien. Den är en del av stadens ringled och motorvägen A7. Bron är som längst 208,5 meter och består av två parallella förbindelser. Dessa har två körfält åt vardera riktning som löper i nordvästlig-sydöstligt riktning över Rječinas kanjon och sammanbinder stadens nordvästra och sydöstra delar. 

Rječina-bron är belägen nordöst om Trsatborgen och är en av Rijekas landmärken. Den norra förbindelsen invigdes år 1988 och den södra förbindelsen år 2009.

Se även 
Krk-bron

Referenser

Externa länkar 

 

Broar i Rijeka
Broar invigda 1988
Broar invigda 2009
1988 i Jugoslavien
2009 i Kroatien
Aioi

Aioi  är en stad i Hyōgo prefektur i Japan. Staden fick stadsrättigheter 1942.

Källor 

Orter i Hyogo prefektur
WP:Projekt Japan
Yabu, Hyōgo

Yabu  är en stad i Hyōgo prefektur i Japan. Staden fick stadsrättigheter 2004.

Källor 

Orter i Hyogo prefektur
WP:Projekt Japan
Liri Ballabani stadion

Liri Ballabani stadion (på albanska Stadiumi Liri Ballabani) är en arena i Burreli i Albanien. Den är hemmaplan för KS Burreli med plats för 2 500 åskådare.

Källor

Fotnoter

Fotbollsanläggningar i Albanien
Th. Winborg & Co

Th. Winborg & Co var ett livsmedelsföretag som hade sitt ursprung i en ättiksfabrik i Stockholm som övertogs av Theodor Winborg år 1861. En ny fabrik uppfördes på Södermalm i Stockholm vid korsningen mellan Timmermansgatan och Wollmar Yxkullsgatan. Förutom ättiksprit tillverkades bordssalt, senap, soja, såser, safter och fruktviner. Verksamheten flyttades 1925 till Järla i Nacka, till lokaler som uppförts för Wideqvists Läder- och Remfabriksaktiebolag. Fabriker fanns även i Mörbylånga, en konservfabrik som startade 1942 och i Kristianstad. År 1946 hade företaget 150 anställda industriarbetare . Efter en brand 1949 i fabriken i Nacka, samt på grund av brist på kvinnlig arbetskraft i Nacka, byggdes helt nya fabriker i Kristianstad och på Öland 1951, för att flytta verksamheten från Järla. Verksamheten lämnade Järla helt 1953 och huvudkontoret förlades till Kristianstad.

Th. Winborg & Co köptes 1968 upp av Corn Products. Verksamheten ingår idag i Unilever som använder varumärket Winborgs för ättiksprit och riven pepparrot.

Referenser

Ej längre existerande svenska livsmedelsföretag
Industriföretag i Stockholm
Fusha Sportive Adriatik

Fusha Sportive Adriatik (hette före 2010 för Fusha Sportive Velipojë) är en arena i Velipoja i Albanien. Den är hemmaplan för KF Ada Velipojë med plats för 1 000 åskådare.

Källor

Fotnoter

Fotbollsanläggningar i Albanien
Viktor Östlund

John Viktor Östlund, född 19 januari 1992 i Märsta, är en svensk tidigare handbollsspelare (vänsternia).

Viktor Östlund är bror till handbollstränaren Jesper Östlund.

Klubbkarriär 
Viktor Östlund började spela handboll i Skånela IF i Märsta. Han spelade för klubben då den tog sig till elitserien 2012. Det blev bara ett år i elitserien för Skånela. Östlund bytte klubb till Eskilstuna Guif där han utvecklades mycket snabbt.

Östlund lämnade Eskilstuna Guif 2016 efter ett proffsanbud från Team Tvis Holstebro i Danmark. Han presterade bra i Danmark, kanske bäst sista året. Under tre säsonger i TTH Holstebro bidrog han till att klubben tillhörde toppen i Danmark och knep danska cupguldet 2018.

Efter tre år i Danmark återvände han till svensk handboll och HK Malmö där han spelade i två år. Efter säsongen 2020-2021 avslutade han sin handbollskarriär på grund av sjukdom som påverkar andningen.

Landslagskarriär 
Landslagskarriären började i U-landslagen där han spelade 2009 till 2013. Sommaren 2013 var han med och blev U21-världsmästare med Sveriges U21-landslag. Östlund debuterade samma år i A-landslaget mot Polen.

Han gjorde mästerskapsdebut vid VM 2015 för Sverige och började med att göra sex mål mot Island. Han spelade även EM 2016 i Polen för Sverige. Han missade VM 2017 efter skada.

Vid EM 2018 i Kroatien var han med och vann silvermedalj med Sverige. Östlund blev inte uttagen till fler mästerskapsturneringar utan landslaget satsade på andra spelare som Simon Jeppsson och Lukas Nilsson. Internationellt blev EM-silvret 2018 hans främsta merit.

Landslagsstatistik 
 J-landslaget: 35 matcher, 82 mål
 U-landslaget: 31 matcher, 77 mål
 A-landslaget: 41 matcher, 101 mål

Referenser 

Män
Födda 1992
Levande personer
Svenska handbollsspelare
Spelare i Skånela IF
Spelare i Eskilstuna Guif
Spelare i HK Malmö
Personer från Sigtuna kommun
Spelare i TTH Holstebro
Targiniq

Targiniq är ett läkemedel som innehåller både oxikodon och naloxon. Det används vid olika smärttillstånd som oxikodon är godkänt för. Dessutom är Targiniq den enda opioid som är godkänd även för att behandla Willis–Ekboms sjukdom, även kallad restless legs, där behandling med dopaminagonister inte är tillräcklig eller om biverkningarna är för påtagliga. Eftersom läkemedlet även innehåller naloxon förhindras opioidinducerad förstoppning.

Referenser

Externa länkar 
 FASS om Targiniq

Kombinationsläkemedel
Opioider