kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Esa Pekonen

Esa Pekonen, född 4 november 1961 i Lahtis, är en finländsk fotbollstränare och före detta spelare. Han spelade större delen av sin karriär i hemstadens FC Kuusysi och gjorde 60 landskamper för Finlands landslag.

Meriter

Som spelare
FC Kuusysi
Tipsligan: 1982, 1984, 1986
Finlands cup: 1983

MyPa
Finlands cup: 1992

Som tränare
KuPS
Ettan: 2000

Referenser

Externa länkar
Esa Pekonen på National-Football-Teams.com
Esa Pekonen på transfermarkt.co.uk

Levande personer
Födda 1961
Män
Finländska fotbollsspelare
Finländska fotbollstränare
Spelare i AIK Fotboll
Spelare i MyPa
Spelare i FC Lahti
Personer från Lahtis
Gaskkamuš Skáidejávri

Gaskkamuš Skáidejávri och Vuolimuš Skáidejávri eller Skäidijävrik är sjöar i Finland. De ligger i kommunen Utsjoki i landskapet Lappland, i den norra delen av landet,  km norr om huvudstaden Helsingfors. Gaskkamuš Skáidejávri ligger  meter över havet. Omgivningarna runt Gaskkamuš Skáidejávri är i huvudsak ett öppet busklandskap. Arean är  hektar och strandlinjen är  kilometer lång. Sjön

Kommentarer

Källor 

Insjöar i Lappland, Finland
Utsjoki
Perijáinka

Perijáinka (Coeligena consita) är en fågel i familjen kolibrier.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer endast i bergsområdet Sierra de Perijá på gränsen mellan Colombia och Venezuela. Den kategoriserades tidigare som underart till gyllenbukig inka (Coeligena bonapartei) men urskildes 2016 som egen art av BirdLife International, 2022 av tongivande eBird/Clements och 2023 av International Ornithological Congress.

Status 
Den kategoriseras av IUCN som starkt hotad.

Noter

Externa länkar 

Kolibrier
Fåglar i neotropiska regionen
Soahkemohkkejavri (östra)

Soahkemohkkejavri och Soahkemohkkejavri (västra), eller Soakkimokkijävrik är sjöar i Finland. De ligger i kommunen Utsjoki i landskapet Lappland, i den norra delen av landet,  km norr om huvudstaden Helsingfors. Soahkemohkkejavri ligger  meter över havet. Omgivningarna runt Soahkemohkkejavri är i huvudsak ett öppet busklandskap. Arean är  hektar och strandlinjen är  kilometer lång. Sjön

Kommentarer

Källor 

Insjöar i Lappland, Finland
Utsjoki
Rostkragad inka

Rostkragad inka (Coeligena inca) är en fågel i familjen kolibrier.

Utbredning och systematik 
Fågeln delas in i två underarter med följande utbredning: 
 C. i. omissa – Anderna i sydöstra Peru från östra Cuzco (Urubamba) till Puno
 C. i. inca – Anderna i Bolivia (La Paz, Cochabamba)

Den kategoriserades tidigare som del av vitkragad inka (Coeligena inca) men urskildes 2016 som egen art av BirdLife International, 2022 av tongivande eBird/Clements och 2023 av International Ornithological Congress.

Status 
Fågeln kategoriseras av IUCN som livskraftig.

Noter

Externa länkar 

Kolibrier
Fåglar i neotropiska regionen
Fjärilskokett

Fjärilskokett (Lophornis verreauxii) är en fågel i familjen kolibrier, nära släkt med festkokett.

Utbredning och systematik 
Fågeln delas in i två underarter med följande utbredning: Den kategoriseras av IUCN som livskraftig. 
 L. v. klagesi – östra Venezuela (Rio Caura i norra Bolívar).
 L. v. verreauxii – östra Colombia, östra Ecuador och östra Peru till Brasiliens del av Amazonområdet (österut till norra Mato Grosso) och centrala Bolivia

Den behandlades tidigare som underart till festkokett (Lophornis chalybeus).

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Kolibrier
Fåglar i neotropiska regionen
Oreonympha albolimbata

Oreonympha albolimbata, "västlig bergkolibri", är en fågel i familjen kolibrier.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i Anderna i centrala delen av västra Peru (Huancavelica och Rio Apurímacs södra avrinningsområde). Den betraktas oftast som underart till bergkolibri (Oreonympha nobilis), men urskiljs sedan 2014 som egen art av Birdlife International, IUCN och Handbook of Birds of the World.

Status 
Den kategoriseras av IUCN som livskraftig.

Noter

Kommentarer

Källor

Externa länkar 

Kolibrier
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter i Peru
Betlehemskyrkan, Gävle

Betlehemskyrkan är en kyrka på Söder i Gävle.

Referenser

Kyrkobyggnader invigda 1976
kyrkobyggnader i Gävle kommun
Equmeniakyrkans kyrkobyggnader
1976 i Sverige
Sahelbiätare

Sahelbiätare (Merops viridissimus) är en fågel i familjen biätare inom ordningen praktfåglar. Den betraktas traditionellt som underart till grön dvärgbiätare (Merops orientalis) men urskiljs allt oftare som egen art.

Utseende och läten 
Sahelbiätaren är mycket lik sina nära släktingar arabisk biätare (Merops cyanophrys) och orientbiätare (Merops viridis) och dessa tre behandlas traditionellt som en och samma art, grön dvärgbiätare. De är alla små (17–18 cm), övervägande gröna biätare med svart ögonbrynsstreck och ett svart band mellan bröst och strupe. Sahelbiätaren skiljer sig från de övriga två genom sina mycket långa och smala upp till 10 cm förlängda centrala stjärtpennor. Den har också karakteristiskt äppelgrön strupe och undersida samt gulgrön snarare än blå grön övre del av stjärten. Vidare är hand- och armpennor bronsbeige, ej gröna. Inga skillnader i läten har ännu dokumenterats.

Utbredning och systematik 
Fågeln delas in i två underarter med följande utbredning:
 Merops viridissimus cleopatra – Nildalen i Egypten och förmodligen denna underart också i norra Sudan
 Merops viridissimus viridissimus – Senegal österut genom Sahel till Eritrea

Artstatus 
Arten ansågs tidigare ofta vara en del av grön dvärgbiätare (Merops orientalis). 2014 delades denna dock upp i tre skilda arter av Birdlife International och IUCN på basis av avvikande utseende: sahelbiätaren, arabisk biätare (Merops cyanophrys) på Arabiska halvön och asiatiska orientbiätare (Merops orientalis i begränsad mening). Sedan 2021 urskiljs dessa även som egna arter av tongivande International Ornithological Congress (IOC) och Clements et al följde efter 2022. Svenska BirdLife Sverige betraktar dem dock alltjämt som en och samma art.

Levnadssätt 
Fågeln hittas i arida skogslandskap med spridda träd på huvudsakligen bar jord eller sand. Den livnär sig av insekter, huvudsakligen steklar, men även skalbaggar, termiter, flugor, halvvingar och fjärilar. Äggläggning sker i april i Egypten, mellan april och juni i Senegal och Gambia, mars-maj i Mali och mars-april i Nigeria. Efter häckning sprider den sig vida omkring.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, och tros öka i antal. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som lokalt ganska vanlig i hela utbredningsområdet. På senare tid har den expanderat sitt utbredningsområde norrut i Egypten.

Noter

Externa länkar 

Biätare
Fåglar i etiopiska regionen
Hauki-Suivakkojärvi

Hauki-Suivakkojärvi eller Suivakkojärvi är en sjö i Finland. Den ligger i kommunen Enare i landskapet Lappland, i den norra delen av landet,  km norr om huvudstaden Helsingfors. Hauki-Suivakkojärvi ligger  meter över havet. Arean är  hektar och strandlinjen är  kilometer lång. Sjön   I omgivningarna runt Hauki-Suivakkojärvi växer huvudsakligen

Kommentarer

Källor 

Insjöar i Enare
Arabisk biätare

Arabisk biätare (Merops cyanophrys) är en fågel i familjen biätare inom ordningen praktfåglar förekommande huvudsakligen på Arabiska halvön. Den betraktas traditionellt som en del av grön dvärgbiätare (Merops orientalis).

Utseende och läten 
Arabisk biätare art är mycket lik sina nära släktingar sahelbiätare (Merops viridissimus) och orientbiätare (Merops orientalis) och dessa tre behandlas oftast som en och samma art, under namnet grön dvärgbiätare. De är alla små (17–18 cm), övervägande gröna biätare med svart ögonbrynsstreck och ett svart band mellan bröst och strupe. Arabisk biätare skiljer sig dock från båda genom att ha endast mycket korta förlänga centrala stjärtfjädrar medan själva stjärten är tydligt längre. I fjäderdräkten syns lysande blått i pannan, ögonbrynsstreck och på strupen, och den nedre delen av buken är blåare. Vidare är det svarta bröstbandet bredare och mer diffust. Inga skillnader i läten från orientbiätare har noterats.

Utbredning och systematik 
Fågeln delas in i två underarter med följande utbredning:
 Merops cyanophrys cyanophrys – södra Israel, västra Jordanien samt Arabiska halvöns västra och södra kust
 Merops cyanophrys muscatensis – centrala Arabiska platån och östra Arabiska halvön (östra Jemen till Oman och Förenade Arabemiraten

Tillfälligt har fågeln observerats i Irak, Qatar och Bahrain.

Artstatus 
Arten ansågs tidigare ofta vara en del av grön dvärgbiätare (Merops orientalis). 2014 delades denna dock upp i tre skilda arter av Birdlife International och IUCN på basis av avvikande utseende: arabisk biätare, sahelbiätare (M. viridissimus) i Afrika och asiatiska orientbiätare (Merops orientalis i begränsad mening). Sedan 2021 urskiljs dessa även som egna arter av tongivande International Ornithological Congress (IOC) och Clements et al följde efter 2022. Svenska BirdLife Sverige betraktar dem dock alltjämt som en och samma art.

Levnadssätt 
Fågeln bebor öppet landskap med träd, som halvöken, wadis och jordbruksbygd. Födan omfattar bin, getingar, flugor, fjärilar, fästingar, vandringsgräshoppor, skalbaggar och trollsländor. Den lägger ägg mellan mars och maj, tillfälligtvis i juli, medan utgrävning av boet har noterats i november och december.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, och tros öka i antal. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Biätare
Fåglar i palearktiska regionen
Fåglar i etiopiska regionen
Gymnobucco cinereiceps

Gymnobucco cinereiceps, "gråhuvad barbett", är en fågel i familjen afrikanska barbetter inom ordningen hackspettartade fåglar. Den betraktas oftast som underart till gråstrupig barbett (Gymnobucco bonapartei), men urskiljs sedan 2014 som egen art av Birdlife International, IUCN och Handbook of Birds of the World. 

Fågeln förekommer från S södra Sydsudan och östra Demokratiska republiken Kongo söderut till Burundi, västra Kenya och nordvästra Tanzania. Den kategoriseras av IUCN som livskraftig.

Noter

Kommentarer

Källor

Externa länkar 

Afrikanska barbetter
Fåglar i etiopiska regionen
Gymnobucco vernayi

Gymnobucco vernayi, "blekmaskad barbett", är en fågel i familjen afrikanska barbetter inom ordningen hackspettartade fåglar. Den betraktas oftast som underart till skallig barbett (Gymnobucco calvus), men urskiljs sedan 2014 som egen art av Birdlife International, IUCN och Handbook of Birds of the World. 

Fågeln förekommer enbart på västcentrala delarna av Angolas högländer (Cuanza Sul, Benguela och Huambo). Den kategoriseras av IUCN som sårbar.

Noter

Kommentarer

Källor

Externa länkar 

Afrikanska barbetter
Fåglar i etiopiska regionen
Endemiska fågelarter i Angola
Nymindegab

Nymindegab är en ort på västra Jylland och i Varde kommun i Region Syddanmark nära dess norra gräns mot Region Mittjylland.

Nymindegab ligger strax öster om Nymindegab strand och i södra änden av Holmsland Klit, den 40 kilometer långa landtunga som är uppbyggd av sanddyner och skiljer innanhavet Ringkøbing Fjord från Nordsjön. Landskapet runt Nymindegab är platt och består av sandhedar. Strax nordväst om orten ligger Nyminde Strøm. Så sent som på 1900-talets första hälft var Nyminde Strøm ett sund som förenade Ringkøbing Fjord med havet, idag har det grundat igen. På en halvö i Ringkøbing Fjord norr om Nymindegab ligger fågelreservatet Tipperne som är en rastplats för flyttfåglar.
Nymindegab är också platsen där en danska Hemvärnsskolan (HvS) är belägen.
Den är vackert belägen i en liten by av tegelhus som byggdes av tyskarna under andra världskriget.

Nymindegab Kro grundades 1862, då den fick kungliga privilegier. Hembygdsmuseet Nymindegab Museum förevisar bland annat arkeologiska fynd från trakten, snickare Larsens hus från 1930-talet, ett tolv meter långt skelett av en kaskelott som strandade vid Nymindegab 1990 och konst av Nymindegabsmålarna Laurits Tuxen, Johannes Larsen, Carl Trier Aagaard och Christen Lyngbo. Till museet hör också Nymindegab Redningsstation, där Danmarks äldsta sjöräddningsbåt kan beskådas.

Bildgalleri

Källor 

Orter i Region Syddanmark
Kari Ukkonen

Kari Ukkonen, född 19 februari 1961 i Kuopio, är en finsk fotbollstränare och före detta spelare. Kari Ukkonen startade sin karriär i KuPS innan han 1982 flyttade till belgiska Cercle Brugge, där han var med om att vinna den Belgiska Cupen 1985. Under tiden i Cercle Brugge blev han även utsedd till årets spelare i Finland. Ukkonen fortsatte senare sin karriär i Belgien och spelade även för Lokeren, Anderlecht och Royal Antwerp, innan han avslutade sin karriär i franska Châteauroux 1996.

Kari Ukkonen gjorde även 59 landskamper för Finlands landslag.

Meriter
Cercle Brugge
Belgiska Cupen: 1985

Anderlecht
Jupiler League: 1991
Belgiska Cupen: 1988, 1989

Royal Antwerp
Belgiska Cupen: 1992

Referenser

Externa länkar
Kari Ukkonen på National-Football-Teams.com
Kari Ukkonen på transfermarkt.co.uk

Levande personer
Födda 1961
Män
Finländska fotbollsspelare
Finländska fotbollstränare
Spelare i KuPS
Spelare i Cercle Brugge KSV
Spelare i KSC Lokeren Oost-Vlaanderen
Spelare i RSC Anderlecht
Spelare i Royal Antwerp FC
Spelare i LB Châteauroux
Fuck Everyone and Run (F E A R)

F.E.A.R (Fuck Everyone And Run) är den brittiska rockgruppen Marillions artonde studioalbum utgivet 2016. Albumet tog nästan tre år att spela in och producerades återigen av Michael Hunter. Skivan är delvis inspelad i Peter Gabriels Real World Studios.

Det var det femte albumet som ingick i en kampanj, en s.k. Gräsrotsfinansiering, där skivan förbetalades av fansen, innan den var inspelad, denna gång med hjälp av Pledge Music. Alla namn på dem som förbeställde fick vara med i innerkonvolutet.

Skivan nådde en 4:e plats på albumlistan i Storbritannien, den högsta placeringen sedan 1987.

Låtlista

Referenser

Externa länkar

Musikalbum 2016
Album av Marillion
Koinujoki

Koinujoki är ett 24 kilometer långt vattendrag i Pajala kommun, Norrbottens län. Vattendraget är ett biflöde till Narkån och har Kalixälven och huvudavrinningsområde. Koinujoki är drabbat av miljögifter och förändrade habitat genom fysisk påverkan.

Referenser

Vattendrag i Norrbotten
Vattendrag i Pajala kommun
Kalixälvens avrinningsområde
Arrojoki

Arrojoki är ett 26 kilometer långt vattendrag i Gällivare kommun, Norrbottens län. Arrojokis huvudavrinningsområde är Kalixälven och vattendraget är drabbat av miljögifter.

Referenser

Vattendrag i Lappland
Vattendrag i Gällivare kommun
Kalixälvens avrinningsområde
Knöösinoja

Knöösinoja är ett tio kilometer långt vattendrag i Gällivare kommun, Norrbottens län. Vattendraget, som bland annat är drabbat av miljögifter, försurning och förändrade habitat, har Kalixälven som huvudavrinningsområde.

Referenser

Vattendrag i Lappland
Vattendrag i Gällivare kommun
Kalixälvens avrinningsområde
Resident Evil (datorspel, 2002)

Resident Evil, i Japan känt som , är ett survival horror-spel utvecklat och utgivet av Capcom till Gamecube i 2002. Det är en remake av Resident Evil från 1996, den första delen i spelserien Resident Evil. Handlingen utspelar sig år 1998 nära den fiktiva staden Raccoon City i Mellanvästern, där bisarra seriemord har ägt rum. Spelaren kan spela antingen som Chris Redfield eller Jill Valentine, vilka är S.T.A.R.S. agenter som skickas in av staden för att utreda morden.

Resident Evil utvecklades under loppet av ett år och två månader som en del av ett exklusivt avtal mellan Capcom och Nintendo. Det regisserades av Shinji Mikami, som även designat och regisserat det ursprungliga Resident Evil-spelet. Mikami beslutade att producera en remake eftersom han ansåg att det ursprungliga spelet inte hade åldrats väl och att Gamecubes kapacitet kunde föra spelet närmare hans ursprungliga vision. Spelet behåller samma grafiska presentation, med 3D-modeller som lagts ovanpå förrenderade bakgrunder. Men grafikkvaliteten förbättrades betydligt, och remaken innehåller även nya spelmekaniker, reviderade pussel, ytterligare områden att utforska, ett reviderat manus och nya berättelsedetaljer inklusive en hel subplot som klipptes bort från det ursprungliga spelet.

Resident Evil fick ett positivt mottagande av recensenter, vilka berömde dess grafik och förbättrade spelupplägg jämfört med det ursprungliga spelet. Det betraktas oftast som ett av de bästa, skrämmande och mest visuellt imponerande delen i Resident Evil-serien. Trots detta såldes spelet sämre än förväntat och ledde till att Capcom ändrade spelseriens riktning till ett mer actioninriktat tillvägagångssätt. Under 2008 portades spelet till Wii, som innehåller ett nytt kontrollschema. En HD-version av spelet släpptes över hela världen till Microsoft Windows, Playstation 3, Playstation 4, Xbox 360 och Xbox One i 2015,; det möttes av positiva recensioner och en kommersiell framgång.

Referenser

Externa länkar 
 
 Resident Evil HD Remasters officiella webbplats

Resident Evil
Nintendo Gamecube-spel
Wii-spel
Playstation 3-spel
Playstation 4-spel
Windows-spel
Xbox 360-spel
Xbox One-spel
Datorspel 2002
1998 i fiktion
USA i fiktion
Actionäventyrsspel
Skräckspel
Tredjepersonsskjutare
Spel med zombietema
Datorspel med kvinnliga huvudpersoner
Soukolojoki

Soukolojoki är ett fem kilometer långt vattendrag i Övertorneå kommun, Norrbottens län. Vattendraget har Torne älv som huvudavrinningsområde och är drabbat av miljögifter.

Referenser

Vattendrag i Norrbotten
Vattendrag i Övertorneå kommun
Torneälvens avrinningsområde
Ylinenjoki

Ylinenjoki är ett fjorton kilometer långt vattendrag i Övertorneå kommun, Norrbottens län (Norrbotten). Vattendraget har Torne älv som huvudavrinningsområde samt är drabbad av miljögifter och förändrade habitat.

Referenser

Vattendrag i Norrbotten
Vattendrag i Övertorneå kommun
Torneälvens avrinningsområde
Frederick Bridge

Sir John Frederick Bridge, född den 5 december 1844 i Oldbury, Worcestershire, död den 18 mars 1924, var en engelsk tonsättare.

Bridge blev 1874 doktor i musik vid Oxfords universitet, var 1875–1918 organist vid Westminster Abbey, blev därjämte 1890 professor i musikteori vid Royal College of Music i London, 1896 dirigent för Royal Choral Society och 1902 professor i musik vid Londons universitet samt adlades 1897. Han komponerade kantater (Baodicea, Gallirrhoe), oratorier (Mount Moriah, Niniveh), hymner, orkesterverk med mera och författat musikteoretiska och andra skrifter.

Källor 

  
  

Engelska kompositörer
Brittiska klassiska kompositörer
Brittiska musiker under 1800-talet
Brittiska musiker under 1900-talet
Personer från Worcestershire
Födda 1844
Avlidna 1924
Män
Ugglan
Alumner från Oxfords universitet
Edwin Edwards

Edwin Edwards kan syfta på bland andra:

 Edwin Edwards (1823–1879), engelsk landskapsmålare och etsare
 Edwin Edwards (1927–2021), amerikansk politiker
Edward Edwards

Edward Edwards kan syfta på bland andra:

 Edward Edwards (1742–1815), brittisk amiral
 Edward Edwards (1803–1879), brittisk zoolog
 Edward Edwards (1812–1886), brittisk bibliotekarie
Hans Pulver

Hans Pulver, född 28 december 1902, död 8 april 1977, var en schweizisk fotbollsspelare.

Pulver blev olympisk silvermedaljör i fotboll vid sommarspelen 1924 i Paris.

Källor 

Schweiziska fotbollsspelare
Schweiziska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1924
Tävlande i fotboll vid olympiska sommarspelen 1924
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1924 från Schweiz
Födda 1902
Avlidna 1977
Män
Tränare i FC Thun
Agnes Geraghty

Agnes Geraghty, född 26 november 1907 i New York, död 1 mars 1974 i Oceanside, var en amerikansk simmare.

Geraghty blev olympisk silvermedaljör på 200 meter bröstsim vid sommarspelen 1924 i Paris.

Källor 

Amerikanska simmare
Amerikanska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1924
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 1924
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1924 från USA
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 1928
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1928 från USA
Idrottare från New York
Födda 1907
Avlidna 1974
Kvinnor
Bröstsimmare
OS X v10.12

Mac OS Sierra, (version 10.12, av Apple stiliserat som "macOS Sierra"), är en version av Unix-operativsystemet Mac OS, utvecklat av Apple för persondatorer.

Programvaran släpptes 20 september 2016 på Mac App Store. Sierra är en vidareutveckling av OS X v10.11 El Capitan.

Namnbyte 
Tidigare versioner av systemet har kallats OS X men i denna version har Apple valt att byta namn på systemet till Mac OS (stiliserat som macOS).

Systemkrav 
För att uppgradera till v10.12 ställs lagringskrav, hårdvarukrav och mjukvarukrav. Med denna mjukvaruversion höjde Apple hårdvarukraven för första gången sedan 2012.
De datorer som inte uppfyller hårdvarukraven för Sierra kan fortfarande installera OS X v10.11 (El Capitan) förutsatt att kraven för det systemet är uppfyllda.

Lagrings och minnes krav 
Sierra kräver minst 2 GB ramminne och 8 GB hårddiskutrymme.

Hårdvarukrav 
Imac  2009 eller nyare)
Macbook (Sent 2009 eller nyare)
Macbook Pro (Mitten 2010 eller nyare)
Macbook Air (Sent 2010 eller nyare)
Mac Mini (Mitten 2010 eller nyare)
Mac Pro (Mitten 2010 eller nyare)

Mjukvarukrav 
OS X v10.11 (El Capitan)
OS X v10.10 (Yosemite)
OS X v10.9 (Mavericks)
OS X v10.8 (Mountain Lion)
OS X v10.7 (Lion)

Referenser

Operativsystem utvecklade av Apple
Jazīreh-ye Mīānkāleh

Jazīreh-ye Mīānkāleh är en ö i Iran.   Den ligger i provinsen Mazandaran, i den norra delen av landet,  km nordost om huvudstaden Teheran.

Klimatet i området är tempererat. Årsmedeltemperaturen i trakten är  °C. Den varmaste månaden är augusti, då medeltemperaturen är  °C, och den kallaste är februari, med  °C. Genomsnittlig årsnederbörd är  millimeter. Den regnigaste månaden är november, med i genomsnitt  mm nederbörd, och den torraste är augusti, med  mm nederbörd.

Källor 

Öar i Mazandaran
Hemicircus sordidus

Hemicircus sordidus, är en fågel i familjen hackspettar inom ordningen hackspettartade fåglar. Den betraktas oftast som underart till rödtofsad dvärgspett (Hemicircus concretus), men urskiljs sedan 2014 som egen art av Birdlife International, Internationella naturvårdsunionen och Handbook of Birds of the World. 

Fågeln förekommer från södra Myanmar (södra Tenasserim) och thailändska halvön söderut till Sumatra (inklusive norra Mentawaiöarna och ön Bangka) och Borneo. Den kategoriseras av Internationella naturvårdsunionen som livskraftig.

Noter

Kommentarer

Källor

Externa länkar 

Hackspettar
Fåglar i orientaliska regionen
Colaptes cafer

Colaptes cafer, är en fågel i familjen hackspettar inom ordningen hackspettartade fåglar. Den betraktas oftast som underart till guldspett (Colaptes auratus), men urskiljs sedan 2014 som egen art av Birdlife International, IUCN och Handbook of Birds of the World. 

Fågeln delas in i fem underarter, varav en är utdöd: Den kategoriseras av IUCN som livskraftig.
 C. c. cafer – södra Alaska och British Columbia till norra Kalifornien
 C. c. collaris – sydvästra USA till nordvästra Baja California och västra Mexiko (söderut till ungefär Durango)
 C. c. rufipileus – Guadalupeön utanför västra Baja California; utdöd
 C. c. mexicanus – Durango österut tvärs över mexikanska platån till San Luis Potosí och söderut till Oaxaca
 C. c. nanus – södra USA (västra Texas) söderut till nordöstra Mexiko

Noter

Kommentarer

Källor

Externa länkar 

Hackspettar
Fåglar i nearktiska regionen