kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Gullmarsbasen

Gullmarsbasen (GullB) eller Gullmarens örlogsdepå (Ögull) är en marinbas inom svenska marinen som verkat i olika former sedan 1953. Basen ligger i Gullmarsfjorden i Skredsvik.

Historik
Under andra världskriget fanns det planer på att anlägga en marinbas i Skredsvik. Dock kom planerna inte att realiseras förrän under 1950-talet. År 1950 tillsattes en utredningskommitté inom Västkustens marindistrikt (MDV) i syfte med att utreda flottans bas- och underhållstjänst på Västkusten. I sin utredningen kom kommittén fram till att Gullmarsfjorden var den lämpligaste platsen. I juli 1951 prövades frågan om markförvärv i Gullmarsfjorden, och från den 1 oktober 1952 hyrdes hemmanet Ramdalen, vilket följdes av att staten köpte området i augusti 1953 för 100 000 kronor.

Den 1 januari 1953 övertog Marinen de byggnader som fanns och anpassade dem för egna ändamål. Bland annat byggdes "Stora Villan" om till militärrestaurang, vidare byggdes marinbasen ut med förläggningsbaracker, mässar, marketenteri, riktarhall, signalskola och skjutbanor. I samband med att 12. helikopterdivisionen omlokaliserades till Säve depå, kom ett antal barackbyggnader att flyttas 1969 till Gullmarsbasen från Torslanda flygfält. Den hamn som byggdes kom att utgöras åren 1956–1984 av en flytande pontonkaj gjord av skrovet av HMS Manligheten. Då HMS Manligheten förkortades "MA", kom pontonkajen kallas för "Emma". Under 1950-talet köpte staten mer mark runt marinbasen. Bland annat inköptes Cederslunds herrgård. Marinen ville anpassa skyddet mot kärnvapen, samt hade planer på att bygga en liknande marinbas som Musköbasen på Västkusten. Dock kom aldrig några fartygstunnlar att anläggas, utan av de ursprungliga planerna kom endast skyddsrum, min- och torpedförråd samt en verkstadstunnel anläggas insprängda i berget.

Den 5 september 2019 överlämnade chefen för Marinbasen, kommendör Håkan Nilsson, garnisonsansvaret för Gullmarsbasen till chefen för Försvarsmedicincentrum överste Peter Fredriksson. Bakgrund och anledning var att det närmsta förbandet ska ha ansvar för skjutfält och garnisonsansvar för förband på det geografiska närområdet.

Förband vid Gullmarsbasen
Inledningsvis var marinbasen endast en sommarbas och användes mellan april och november. I samband med att Göteborgsavdelningen upplöstes, kom minsveparna ur avdelningen att bilda 6. minröjningsavdelningen, vilken förlades till Gullmarsbasen. Marinbasen kom även att fungera som bas för fartyg som låg i malpåse, bland annat låg jagarna HMS Göteborg och HMS Stockholm i malpåse vid basen. Från den 1 juli 1992 tillkom ett arméförband till basen, det då Bohusdalgruppen omlokaliserades från Uddevalla.

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar
Röjdykardivisionen 60 år
Röjdykardivisionen
Berganläggningen med ett mansnamn istället för en fågel
Örlogsdepån som inte fanns

Svenska örlogsbaser
Uddevalla garnison
Ralf Gothóni

Ralf Georg Nils Gothóni, född den 2 maj 1946 i Raumo, är en finländsk pianist, dirigent och kompositör. 

Gothóni studerade 1962–1965 vid Sibelius-Akademin och därefter bland annat i Västtyskland 1965–1968. Som solist, liedpianist (med bland annat Martti Talvela och B. Henrichs) och kammarmusiker har han framträtt på många håll i Europa, Asien och USA. Gothóni var konstnärlig ledare för Operafestspelen i Nyslott 1984–1987. Han har varit professor i kammarmusik vid musikhögskolan i Hamburg 1986–1996, vid Sibelius-Akademin från 1991, vid Hanns Eisler-musikhögskolan i Berlin 1996–2000 samt 1999–2004 gästande professor i kammarmusik vid Royal College of Music. Sedan 1997 leder han Aino Ackté-institutet i Nyslott. 1995–1997 var Gothóni gästdirigent för Åbo stadsorkester. Sedan 2000 är han ledare för English Chamber Orchestra.

Referenser

Finländska klassiska pianister
Finländska dirigenter
Finländska klassiska kompositörer
Födda 1946
Levande personer
Män
Personer från Raumo
Hotel Royal, Malmö

Hotel Royal är ett svenskt hotell vid Norra Vallgatan i Malmö centrum.

Hotellet har 50 gästrum.

Hotellet har i sin lobby en samling svenskt konstglas från 1920-tal och framåt. I samlingen finns glaskonstverk av Edward Hald, Simon Gate, Edvin Öhrström, Vicke Lindstrand, Sven Palmqvist, Ewald Dahlskog, Ingeborg Lundin, Nils Landberg, Eva Englund, Lars Hellsten, Gunnar Cyrén, Kjell Engman och Bertil Vallien.

Kjell Engman har formgivit en receptionsdisk i glas i hotellet.

Källor
Om glassamlingen på Hotel Royals webbplats

Externa länkar
Hotel Royals webbplats
Bild på Hotel Royals byggnad

Hotell i Malmö
Pilchuck Glass School

Pilchuck Glass School är en amerikansk konstskola för glaskonst, som ligger på en tidigare skogsfastighet utanför Stanwood i delstaten Washington i USA.

Skolans namn kommer från det indianspråk som talats på platsen och betyder "rött vatten". Pilchuck Glass School erbjuder sommarkurser i olika glastekniker och platser för arbete för etablerade konstnärer. 

Dale Chihuly, som ledde glasundervisningen vid Rhode Island School of Design, och Ruth Tamura, som ledde glasundervisningen vid dåvarande California College of Arts and Crafts (nuvarande California College of the Arts) började 1971 arrangera sommarseminarier i glaskonst. De kom att samarbeta med John Hauberg och hans fru Anne Gould Hauberg, som erbjöd sin fastighet norr om Seattle.

Pilchuck Glass School bedriver undervisning året om, men har den mest intensiva undervisningsperioden mellan maj och början av september. 

Undervisning sker i hantering av kallt och hett glas i tekniker som bland annat glasblåsning, skulptering av het glasmassa, sandgjutning, pigmenterat glas och gravyr.

Jan-Erik Ritzman har varit lärare på skolan, och 1978 var den amerikanske glaskonstnären Sonja Blomdahl lärarassistent vid skolan. En av skolans elever är den svenska glaskonstnären Kjell Engman.

Källor
Denna artikel är baserad på artikeln Pilchuck Glass School på engelskspråkiga Wikipedia.

Externa länkar
Pilchuck Glass Schools webbplats

Glaskonst
Konstskolor i USA
Carl Gustaf Lindblom

Carl Gustaf Samuel Lindblom, född 2 juni 1873 i Habo socken, död 17 juli 1947 i Stockholm, var en svensk industriman och ingenjör.

Carl Gustaf Lindblom var son till komministern Carl August Lindblom. Efter mogenhetsexamen vid Skara högre allmänna läroverk 1892 blev han elev vid Chalmers tekniska läroanstalt och utexaminerades från dess fackavdelning för mekanik och maskinlära 1895. Åren 1895–1896 arbetade Lindblom vid Nydqvist & Holms verkstäder i Trollhättan och anställdes därefter vid AB de Lavals Ångturbin i Järla. Han sändes 1899 av Gustaf de Laval till Ryssland där han blev chef för 1:tr Technisches Bureau W Levenson i Jekaterinoslav och utförde pumpstationer och ångturbinanläggningar runt om i Donetsbäckenet. Samtidigt var han 1901–1902 svenska statens handelsstipendiat i Ryssland. Lindblom blev 1902 teknisk representant för AB de Lavals Ångturbin och fungerade samtidigt som tekniskt representant för flera andra svenska och tyska företag som Friedrich Krupp AG. Han ledde bland annat byggnationen av bevattningsanläggningar för bomullsodlingar vid floden Kura. Lindblom stationerades 1908 som chefsingenjör och prokurist hos AB de Lavals Ångturbins ryska generalagent Technisches Bureau H Treeck i Sankt Petersburg under denna tid medverkade han vid byggnationer av vattenkraftverk, pumpanläggningar, samt bergverks-, nafta- och textilindustrianläggningar med mera. Han blev 1912 VD för AB Lux i Stockholm och satt kvar på posten till 1918 då bolaget uppgick i Elektrolux. Lindblom var samtidigt ledamot av styrelsen för Svenska Turbinfabriks AB Ljungström 1913–1915, VD för Svenska exportaktiebolaget och AB Handel och industri i Stockholm 1913–1918 samt blev 1917 ledamot av styrelsen för Skövde mekaniska stenhuggeri & kalkbruks AB (från 1943 Skövde gasbetong AB) och var ordförande i styrelsen 1919–1923 och 1936–1946. Åren 1918–1921 var han VD för AB Svenska Maskinverken och bedrev därefter enskild affärsverksamhet i Tyskland 1921–1923. Lindblom fungerade 1923–1928 som generalrepresentant i Ryssland en rad svenska företag bland andra AB de Lavals Ångturbin, Karlstads Mekaniska Verkstad och Ackumulator AB Jungner. Återkommen till Sverige arbetade han 1929–1946 som konsulterande ingenjör vid Ackumulator AB Jungner i Stockholm.

Lindblom var även vice ordförande i Svenska uppfinnarföreningen 1932–1946, ledamot av styrelsen för Svenska föreningen för industriellt rättsskydd 1932–1946, ordförande i styrelsen för Svenska uppfinnarkontoret 1934–1937 och i styrelsen för AB Rockwool i Skövde 1937–1946, samt ledamot av styrelsen för AB Industricentralen i Stockholm 1941–1946. Han är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Källor 

 Lindblom, Karl Gustav Samuel på SvenskaGravar.se

Svenska direktörer
Svenska ingenjörer under 1900-talet
Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Personer från Habo socken
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1873
Avlidna 1947
Män
Stanwood, Washington

Stanwood är en amerikansk stad i Snohomish County i delstaten Washington i USA. Den hade ungefär 6.200 invånare 2010. 

Före den vita bosättningen i området beboddes detta av Coast Salish-indianer. Den plast där Stanwood ligger beboddes av Stillaguamish-folket med 250 människor och tre stora potlatch-hus. Bosättning av vita amerikaner började i Stanwood 1866, och ortens första namn var "Centerville". Namnet ändrades till Stanwood 1877. 

Stanwood ligger vid floden Stillaguamishs mynning i Port Susan, som är en flik av Pugetsundet, och Skagit Bay, mynningen för Skagitfloden.

Utanför staden ligger konstskolan Pilchuck Glass School.

Källor
Denna artikel är baserad på artikeln Stamwood, Washington på engelskspråkiga Wikipedia.

Externa länkar
 Stanwoods webbplats

Orter i Washington
Saulė

Saulė var solens gudinna i den lettiska och litauiska mytologin. Hon var som sådan även fruktbarhetens, livets och hälsans gudinna. Saule var de svagas, särskilt de föräldralösa barnens beskyddare, och beteckningen för världen var samma ord som "En plats under solen". 

Saulė var enligt sägnen gift med månguden Mēness. När hennes make förälskade sig i morgonstjärnans gudinna Aušrinė, bestraffades han av åskguden Perkūnas genom att varje månad delas, vilket är förklaringen till månens faser. En annan version hävdar att månen skadades av Saulė själv eller av den högste guden Dievas. Enligt en annan sägen var solen och månen föräldrar till jordens gudinna Žemyna, och efter sin skilsmässa besökte de henne vid skilda tillfällen, vilket skapade dygnsrytmen. Ytterligare en myt beskriver Aušrinė som Saules dotter; varje morgon tänder hon Saules eld och gör henne redo för hennes färd över himmeln, och gör i ordning hennes säng inför natten. Saule var också planeternas moder. 

Saulė betraktades som en av de högsta gudarna och dyrkades med stor vördnad bland balterna. Under sommarsolståndet hölls en festival till hennes ära, och under vintersolståndet ännu en, då hennes återkomst efter vintern firades.  Båda dessa högtider firades med stora bål till hennes ära. Efter kristnandet gjordes vinterhögtiden om till julen av kyrkan.

Källor

 

Solgudar
Lettisk mytologi
Shapash

Shapash, även kallad Shapsh, Shapshu och Shemesh, var solens gudinna i den feniciska och kanaaneiska mytologin. Hon var motsvarigheten till den akkadiska solguden Shamash i Mesopotamien, och troligen även solgudomen Shipish i Ebla, och solgudinnan Shams i Arabien. Hon tillhörde de högsta gudarna och uppträdde i Baalmyten som gudarnas domare och stödde Baals anspråk som gudarnas härskare.

Källor

 

Solgudar
Gudar i fenicisk mytologi
Direktkval till Svenska Hockeyligan 2018

Direktkval till Svenska Hockeyligan 2018 bestod två matchserier mellan lag från Hockeyallsvenskan och Svenska Hockeyligan och resulterade i att Mora IK och Timrå IK kvalificerade sig för Svenska Hockeyligan 2018/2019. Kvalificerade för direktkvalet var Mora IK och Karlskrona HK från SHL och Timrå IK (vinnare av Hockeyallsvenska finalen och Leksands IF (vinnare av playoff) från Hockeyallsvenskan. Direktkvalet spelades som två matchserier som avgjordes i bäst av 7 matcher, vinnaren i den allsvenska finalen mötte lag 14 från SHL och vinnaren i playoff mötte lag 13 från SHL. SHL-lagen hade hemmafördel. Segrarna kvalificerade sig för SHL 2017/2018 och förlorarna blev klara för Hockeyallsvenskan 2017/2018.

Matchserierna

Karlskrona HK - Timrå IK

Mora IK - Leksands IF

Referenser

Sport i Sverige 2018
Ishockeysäsongen 2017/2018
2018
Sportshopen

Sportshopen, Swedemount Sportswear & Fashion AB, Sportshopen, är en kedja med affärer för fritidskläder, skor samt sportutrustning med huvudkontor i Grebbestad i Tanums kommun. 

Sportshopen har 14 butiker i Sverige och e-handel i stora delar av Europa. Företaget har näst flest anställda av företagen i Tanums kommun.

Sportshopens största varuhus ligger vid Rörvik utanför Grebbestad och har 8.000 kvadratmeter butiksyta. Det öppnade 2012 och har gjort sig känt för en stor installation av glaskonst av Kjell Engman vid och i kundtoaletterna. På sommaren finns det även ställplatser för husbilar och husvagnar, 2 st padelbanor och ett stort aktivitetsområde med klätterbanor och hoppborgar.

Källor
Öppnar Nordens största sportbutik i Göteborgs-Posten den 15 maj 2012

Noter

Externa länkar
Swedemounts Sportswears webbplats

Tanums kommun
Varuhus i Sverige
Företag bildade 1991
Mannen med järnmasken (person)

Mannen med järnmasken eller Järnmasken (franska L'Homme au masque de fer) är benämningen på en ryktbar fransk statsfånge under Ludvig XIV:s tid, som bar en svart sammetsmask för ansiktet, i folktraditionen förvandlad till en mask av järn. Det har funnits många hypoteser om hans identitet men de starkaste skälen talar för att mannen varit en minister från Mantua som 1679 fängslades för förräderi. Genom åren har många teorier framförts om vem den hemlighetsfulle mannen egentligen var och varför han satt fängslad.

Historik 
 
Utgångspunkten för vad man med säkerhet kan säga om denne fånge är några anteckningar skrivna av vaktlöjtnanten vid Bastiljen i Paris Du Junca. Denne omtalar den 18 september 1698 i sin dagbok att den nyutnämnde kommendanten Saint-Marsden dagen vid sin ankomst till Bastiljen (från fängelset på ön S:te Marguerite) medförde "en gammal fånge, som han hade under sin bevakning i Pinerolo och som han alltid höll maskerad". Den 19 november 1703 skriver han även att denne fånge efter en kort sjukdom samma dag hade avlidit. I marginalen tilläggs att fången kallades "M. de Marchiel", och i den bevarade begravningsattesten uppges namnet "Marchioly". 

Fången lär alltid, när han lämnade sin cell, ha varit tvungen att bära en svart sammetsmask, som sedermera i folkfantasin blev till en mask av järn eller åtminstone en sammetsmask med en mekanism av stålfjädrar, avsedd att möjliggöra att kunna äta utan att masken behövde tagas av.

Senare har det framkommit att fången var italieneren Ercole Antonio Mattioli som var statssekreterare hos hertigen av Mantua. Han hade till utländska makter förrått hemliga överenkommelser mellan Ludvig XIV och hertigen av Mantua och som därför 1679 arresterades och inspärrades i fästningen vid Pinerolo nära Turin. Han flyttades 1694 till ön S:te Marguerite utanför Cannes och överfördes 1698 till Bastiljen.

Teorier om fången 

Frågan om vem den anonyme fången var, har varit föremål för många teorier och givit upphov till flera litterära verk och filmer.

Det var emellertid egentligen Voltaire som bland annat 1751 i Siécle de Louis XIV gav spridning åt legenden om "järnmasken" och omgav fången med stor mystik.  Han preciserade 1771 i Dictionnaire philosophique sin åsikt om att fången varit en oäkta son till drottning Anna.

Bland andra teorier skulle han vara en bror till Ludvig  XIV som kungen ville undanröja. Den teorin beskrivs i Alexandre Dumas roman Dix Ans plus tard ou le Vicomte de Bragelonne från 1848. En annan teori nämner den tidigare franske finansministern Nicolas Fouquet.

Källor 

Store norske leksikon - Jernmasken

Oidentifierade personer
Personer i Frankrike under 1600-talet
Män
Födda okänt år
Avlidna 1703
Olle Bring

Nils Olle Bring, född 3 juni 1998 i Åmål, är en svensk politiker (moderat). Han var riksordförande för Moderat skolungdom från mars 2018 till mars 2019 och därmed även ledamot av Moderata Ungdomsförbundets förbundsstyrelse.

I januari 2022 tillträdde Bring tjänsten som pressekreterare för Moderaterna i Stockholms stad.

Referenser

Noter

Svenska moderater
Personer från Åmål
Födda 1998
Levande personer
Män
Tom Dundon

Thomas "Tom" Dundon, född 1972 i New York i New York, är en amerikansk företagsledare och riskkapitalist som äger och driver det Dallas-baserade riskkapitalbolaget Dundon Capital Partners. Han är också majoritetsägare för ishockeyorganisationen Carolina Hurricanes i den nordamerikanska ishockeyligan National Hockey League (NHL) sedan den 11 januari 2018 när han köpte 61% för $420 miljoner.

Han var med och delgrundade bilförsäkringsbolaget Drive Financial på slutet av 1990-talet. 2000 blev den brittiska bankgruppen HBOS plc delägare och bara två år senare blev Drive Financial helägt dotterbolag till dem. 2006 sålde HBOS bilförsäkringsbolaget till sin spanska motsvarighet i Banco Santander. Idag heter företaget Santander Consumer USA Holdings och handlas på New York Stock Exchange (NYSE), Banco Santander har dock en majoritetspost på 60,7% i företaget. Fram till 2015 var han VD för dem.

2015 beräknade den amerikanska ekonomitidskriften Forbes hans förmögenhet till $1,1 miljarder.

Dundon avlade en kandidatexamen i nationalekonomi vid Southern Methodist University.

Referenser

Män
Födda 1972
Levande personer
Personer från New York
Personer inom USA:s näringsliv under 1900-talet
Personer inom USA:s näringsliv under 2000-talet
Befattningshavare i Carolina Hurricanes
Ursula Andkjær Olsen

Ursula Andkjær Olsen, född  28 november 1970 i Köpenhamn på Själland, är en dansk poet och musikvetare utbildad i musikvetenskap och filosofi på Köpenhamns Universitet och Technische Universität Berlin samt på Forfatterskolen i Köpenhamn 1999.

Bibliografi  
Poesi
 2000 Lulus sange og taler, Arena/Lindhardt og Ringhof . (2006, Lulus sånger och tal, Rámus, svenska)
 2002 Och ditt hjärta slår och slår: 12 unga danska poeter , Ellerström, svenska
 2003 Atlas over huller i verden, Gyldendal.
 2005 Ægteskabet mellem vejen og udvejen, Gyldendal.
 2006 Skønheden hænger på træerne, Gyldendal.
 2008 Havet er en scene, Gyldendal.
 2010 Have og helvede. Gyldendal.
 2011 SAMLET. Gyldendal.
 2012 Det 3. årtusindes hjerte. Gyldendal.
 2013 Sygdommen til døden, Korridor 33.
 2015 Udgående fartøj, Gyldendal 2015. (2017, Utgående farkost, Rámus, svenska)
 2016 vi rus salve, Gyldendal.
 2017 Krisehæfterne, Gyldendal.

Priser och utmärkelser 
2009 – Nominerad till Nordiska Rådets Litteraturpris för diktsamlingen Havet er en scene
2010 – Anckerska legatet
2010 – Otto Gelsted-priset
2011 – Holbergmedaljen
2012 – Montanas litteraturpris för diktsamlingen Det 3. årtusindes hjerte
2015 – Kritikerpriset för diktsamlingen Udgående fartøj
2020 – Søren Gyldendal-priset
2021 – Nominerad till Nordiska Rådets Litteraturpris för romanen Mit smykkeskrin

Referenser

Externa länkar 
 
 Författarens egen hemsida
 Presentation av Ursula Andkjær Olsen från forfatterweb
 Rámus förlag, om Ursula Andkjær Olsen

Danska författare under 2000-talet
Danska poeter
Författare från Köpenhamn
Födda 1970
Levande personer
Kvinnor
Gunnel Forsberg

Gunnel Elisabet Forsberg, född 3 januari 1950 i Bollnäs församling i Gävleborgs län, är en svensk professor emerita i kulturgeografi vid Stockholms universitet och prodekanus vid samhällsvetenskapliga fakulteten. Hon har även varit gästprofessor vid Karlstads universitet.

Forsbergs område är genusforskning inom kulturgeografin även kallat genusgeografi. Hon lade fram sin avhandling Industriomvandling och könsstruktur vid Uppsala universitet 1989. Hennes forskning har vidare berört landsbygdsfrågor och urban och regional utveckling.

Hon gifte sig 1985 med kulturgeografen Sune Berger, men skilde sig senare. Bland barnen märks musikproducenten Patrik Berger.

Bibliografi (urval)
Industriomvandling och könsstruktur : fallstudier på fyra lokala arbetsmarknader (1989) 
Genusforskning inom kulturgeografin: en rumslig utmaning (2003) , i en skriftserie om genusforskning (Högskoleverkets jämställdhetsråd och Nationella sekretariatet för genusforskning).
"Den genderiserade staden" i: T. Friberg et al Speglingar av rum : om könskodade platser och sammanhang (2005) Östlings Bokförlag Symposion s. 19-35. 
"Gender, Geography, and Spatial Practice" i Ymer (2010), s. 209-222.
Se även Förteckning över vetenskapliga arbeten.

Källor

Noter

Födda 1950
Levande personer
Kvinnor
Svenska professorer i kulturgeografi
Personer verksamma vid Stockholms universitet
Personer verksamma vid Karlstads universitet
Terese Krantz

Terese Krantz, född 28 januari 1984, är en svensk före detta handbollsspelare. Hon var vänsterhänt skytt och spelade högernia i anfall.

Karriär 
Krantz började spela i en mindre Stockholmsklubb men kom till Spårvägen 2001. Hon var Spårvägens lagkapten när hon lämnade klubben 2007 och flyttade till FC Köpenhamn. Hon hade skrivit tvåårskontrakt med FCK från och med den 1 juli 2007. Krantz spelade i FCK under en säsong. I maj 2008 skadade Krantz handen. På grund av en skadad tumme blev hon inte uttagen i OS-truppen. Inför säsongen 2008/2009 tog Terese Krantz ett år spelledigt år. Anja Andersen, då FCK:s tränare beskriver det med orden : "Terese Krantz returned to Sweden because she felt homesick"  Senare beskrevs det som en "kollaps" och Krantz gick till en idrottspsykolog för att komma tillbaka. Hon gjorde comeback 2009 och spelade i Spårvägen under en säsong men efter den säsongen slutade hon med handboll.

Landslagskarriär 
Krantz landslagsdebuterade 2003 efter att ha haft en karriär i ungdomslandslagen. Hennes mästerskapsdebut skedde under EM 2006 i Sverige med en sjätteplats. Hon spelade redan för Sverige i ett VM kval 2005 mot Kroatien som Sverige förlorade. Hon deltog i OS-kval i mars 2008 i Leipzig  Sverige  blev klara för OS 2008. Detta blev slutet i Terese Krantz landslagskarriär. Hon spelade 48 landskamper och gjorde 79 mål i landslaget åren 2003–2008.

Referenser 

Kvinnor
Födda 1984
Levande personer
Svenska handbollsspelare
Spelare i Spårvägens HF
Haralds minne

Haralds minne var ett sanatorium för lungtuberkulossjuka som öppnades 1887 i Göteborg. 

Anstalten stiftades av fru Adolfina Quensel i Göteborg, med anledning av hennes unge son Haralds död i lungtuberkulos och öppnades till minne av honom på Haraldsdagen. Då fru Quensel samma år avled övertogs omvårdnaden om sjukhuset av hennes dotter fru Emilie Dickson, gift med Robert Dickson, som fortsatte att tillföra det högst betydande donationer. Intill 1903 var anstalten belägen vid Slottsskogen i Göteborg, under vilken tid huvudsakligen patienter i långt framskridet stadium av lungtuberkulos mottogs. Då i oktober sistnämnda år sjukhemmet förflyttades till sjön Gärdsken vid Alingsås ändrades bestämmelserna så att endast patienter i första stadiet av tuberkulos intogs. På sanatoriet mottogs obemedlade kvinnor från Göteborgs stad och endast undantagsvis personer från annan ort. 

Omkring 1920 övertogs byggnaden vid Alingsås av Göteborgs stad och kom därefter att användas för annan sjukvård av annat slag. År 1950 inrättade Älvsborgs och Skaraborgs läns landsting ett hem för psykiskt utvecklingsstörda där, en verksamhet som upphörde 1982.

Källor

Per Henrik Rosenström: Haralds Minne - en mer än hundraårig historia, Alingsås Tidning 1993-01-11.

Sanatorier i Sverige
Göteborgs historia
Alingsås historia
V Volantis

V Volantis är en pulserande variabel av Mira Ceti-typ (M) i stjärnbilden Flygfisken.

Stjärnan har en fotografisk magnitud som varierar mellan +10,5 och lägre än 13,3 med en period av 237,5 dygn.

Se även 
 Variabel stjärna

Referenser

Noter 

Stjärnbilden Flygfisken
Miravariabler