kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
John Exley

John Onins Exley, Jr., född 23 maj 1867 i Philadelphia, död 27 juli 1938 i Milford, Delaware, var en amerikansk roddare.

Exley blev olympisk guldmedaljör i åtta med styrman vid sommarspelen 1900 i Paris.

Källor 

Amerikanska roddare
Amerikanska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1900
Olympiska guldmedaljörer 1904
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1900 från USA
Tävlande i rodd vid olympiska sommarspelen 1900
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1904 från USA
Tävlande i rodd vid olympiska sommarspelen 1904
Amerikanska idrottare under 1900-talet
Idrottare från Philadelphia
Födda 1867
Avlidna 1938
Män
1366 Piccolo

1366 Piccolo eller 1932 WA är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes 29 november 1932 av den belgiske astronomen Eugène Joseph Delporte i Uccle. Det har fått sitt namn efter Auguste Cauvins smeknamn.

Asteroiden har en diameter på ungefär 27 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av EJ Delporte
Astronomiska upptäckter 1932
Stora slupskjulet

Stora slupskjulet var en byggnad på Skeppsholmen i Stockholm, uppförd 1840-1841 och riven 1970. Stora slupskjulet ritades av arkitekt Fredrik Blom på uppdrag av Kungliga flottan för att inhysa kanonslupar. 
Byggnaden hade för sin tid en avancerad konstruktion i trä, och var ända fram till rivningen en av Stockholms största byggnader med cirkamåtten 110 x 45 meter. Tomten där Stora slupskjulet stod ligger framför Moderna Museet, mellan Norra och Södra fundamenten och Torpeddepartementet, och har sedan rivningen 1970 varit obebyggd. 

Byggnaden fick 1972 ge namn åt Slupskjulsvägen. Slupskjulstomten har sporadiskt använts som festivalplats av Stockholms jazzfestival och Stockholm Music & Arts

Skeppsholmen
Eliurus carletoni

Eliurus carletoni är en gnagare i underfamiljen Madagaskarråttor som beskrevs 2009 som art. Den är uppkallad efter den amerikanska zoologen Michael D. Carleton som forskar om Madagaskars gnagare. IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Utseende 
Djuret blir 143 till 150 mm lång (huvud och bål), har en 164 till 183 mm lång svans och väger 88 till 99 g. Eliurus carletoni har 28 till 29 mm lång bakfötter och 23 till 25 mm långa öron. Den mjuka pälsen på ovansidan bildas av hår som är kortare vid nacken (5-6 mm) än vid stjärten (7-9 mm). Håren är främst mörkbruna med en ljusbrun spets. Dessutom är några helt mörkbruna till svarta hår inblandade. På ryggens topp är håren mörkast som en otydlig mörk linje. Det finns en tydlig gräns mot den ljusgråa till vita undersidan. Hela svansen är mörkbrun och vid svansspetsen finns en tofs av längre hår. Mellan tofsen och bålen är svansens täckt av bruna fjäll och av några glest fördelade svarta hår. Arten skiljer sig från andra släktmedlemmar i avvikande proportioner av skelettets och skallens delar samt genom avvikande genetiska egenskaper.

Utbredning 
Arten är känd från några områden på norra Madagaskar som ligger 50 till 835 meter över havet. Individer hittades i torra skogar och i delvis fuktiga skogar. Eliurus carletoni har viss anpassningsförmåga till människans landskapsförändringar.

Övrigt 
En känd fiende är Madagaskartornugglan (Tyto soumagnei).

Gnagaren upptäcktes först i reservatet Ankarana. Där registrerades bara introducerade råttor och möss men inga andra inhemska gnagare. I reservatet lever dessutom näbbmöss, tanrekar och muslemurer.

Referenser 

Råttartade gnagare
carletoni
Däggdjur i etiopiska regionen
Miguel Sánchez

Miguel Sánchez kan syfta på bland andra:

* Miguel Sánchez (1594–1674), nyspansk präst och författare
 Miguel Sánchez Requejo (1560–omkring 1615), spansk poet och dramatiker
Miguel Sánchez Requejo

Miguel Sánchez Requexo eller Requejo, född den 28 januari 1560 i Valladolid, död omkring 1615, var en spansk författare, kallad El divino ("den gudomlige").

Sánchez var en inspirerad skald och framstående dramatiker med Silvas del inocente Cordero, La isla bárbara och La guarda cuidadosa. I Canción á Cristo crucificado, intagen i Espinosas Flores de poetas ilustres, lämnade Sánchez ett typiskt prov på mystik poesi.

Källor  

 

 

Spanska poeter
Spanskspråkiga poeter
Spanska dramatiker
Spanskspråkiga dramatiker
Poeter under 1600-talet
Dramatiker under 1600-talet
Spanska författare under 1600-talet
Födda 1560
Avlidna 1610-talet
Män
Ugglan
Personer från Valladolid
Asko Vilkuna

Asko Kustaa Juhani Vilkuna, född 17 november 1929 i Nivala, död 13 december 2014 i Jyväskylä, var en finländsk etnolog. Han var son till etnologen Kustaa Vilkuna och far till museologen Janne Vilkuna.

Vilkuna blev filosofie doktor 1958. Han var 1955–1962 lektor i finska vid Lunds universitet och 1961–1969 docent i finsk-ugrisk etnologi vid Helsingfors universitet, tf. professor i folklivsforskning vid Jyväskylä universitet 1964–1966 och professor i ämnet 1966–1993. Han var medlem i Högskolerådet 1970–1983 och dess ordförande 1973–1983.

Bland Vilkunas arbeten märks doktorsavhandlingen Das Verhalten der Finnen in „heiligen“ (pyhä) Situationen (1956).

Utmärkelser, ledamotskap och priser
 Ledamot av Vetenskapssocieteten i Lund (LVSL, 1989)

Källor

Externa länkar
 

Födda 1929
Personer från Nivala
Avlidna 2014
Finländska etnologer
Finländska professorer
Personer verksamma vid Jyväskylä universitet
Män
Ledamöter av Vetenskapssocieteten i Lund
1361 Leuschneria

1361 Leuschneria eller 1935 QA är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes 30 augusti 1935 av den belgiske astronomen Eugène Joseph Delporte i Uccle. Det har fått sitt namn efter den amerikanske astronomen Armin Otto Leuschner.

Asteroiden har en diameter på ungefär 29 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av EJ Delporte
Astronomiska upptäckter 1935
Fi Herculis

Fi Herculis (φ Herculis, förkortat Fi Her, φ Her), som är stjärnans Bayer-beteckning, är en dubbelstjärna i den västra delen av stjärnbilden Herkules. Den har en skenbar magnitud på 4,23 och är synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallaxmätningar i Hipparcos-uppdraget på ca 16,0 mas beräknas den befinna sig på ca 204 ljusårs (63 parsek) avstånd från solen.

Egenskaper
Primärstjärnan Fi Herculis A är en blå till vit stjärna i huvudserien av spektralklass B9 VspHgMn  och är en kemiskt ovanlig stjärna av typen kallad en kvicksilver-manganstjärna. Den har en massa som är ca 3 gånger solens massa, en radie som är ca 2,1 gånger större än solens och utsänder ca 72 gånger mera energi än solen från dess fotosfär vid en effektiv temperatur på ca 11 500 K.

Fi Herculis, eller 11 Herculis, är en roterande variabel av Alfa2 Canum Venaticorum-typ (ACV). Den varierar i skenbar magnitud mellan 4,22 och 4,23 med en period av 7,0225 dygn. Den är en enkelsidig spektroskopisk dubbelstjärna med en omloppsperiod på 564,8 dygn och en excentricitet av 0,526.

Följeslagaren Fi Herculis B är en stjärna i huvudserien av spektralklass A8V.. Skillnaden i magnitud mellan de två stjärnorna är 2,64. Den separerades första gången år 2004 med hjälp av interferometri.

Se även 
 Variabel stjärna

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/phiherculis
 http://stars.astro.illinois.edu/sow/phiher.html

Stjärnbilden Herkules
Bayerobjekt
Flamsteedobjekt
HR-objekt
Huvudseriestjärnor klass A
Huvudseriestjärnor klass B
Alfa2 Canum Venaticorum-variabler
Dubbelstjärnor
HD-objekt
Markkina

Markkina (nordsamiska Markan) är en ort och före detta kyrkplats vid Lätäsenos utlopp i Muonioälven i Enontekis kommun i finska Lappland. På denna plats anlades i början av 1600-talet en kyrka för samerna i Torne lappmark, vilket ledde till bildandet av Enontekis församling, föregångare till Karesuando församling. Det var kung Karl IX som i oktober 1604 kungjorde att en kyrka skulle byggas på Tenruerois backan eller Tenetäkis backen. I april 1606 konstaterade kungens utsände Daniel Hjort att virke fanns framkört till både kyrkan och kronans tullbod och att det endast återstod att sända dit en byggmästare. Kyrkan togs i bruk senast 1611. Därefter hölls kyrk- och marknadshelger på platsen under januari och februari varje år. Kring kyrkan fanns en samisk kyrkstad med ett 70-tal kåtor eller stugor. Den första kyrkan ersattes med en ny 1661 och därefter 1728. Efter freden i Fredrikshamn 1809, då Sverige förlorade Finland, drogs gränsen mellan de båda länderna längs älven och Markkina kom på den finska sidan. Kyrkan och marknadsplatsen flyttades därefter till Palojoensuu. Området är idag klassat som kulturmiljö av riksintresse.

Offertall 

På den gamla kyrkogården finns en gammal tall som är känd för att vara en offertall. Samuli Paulaharju beskrev 1932 att det fanns ett stort hål i tallens rot som sträckte sig vidare in under marken samt ytterligare ett hål högre upp. I dessa hål brukade framför allt samer förr lägga offerpengar när man behövde hjälp.

Referenser 

Ej längre existerande kyrkobyggnader
Kulturskydd i Finland
Orter i Lappland, Finland
Enontekis
1363 Herberta

1363 Herberta eller 1935 RA är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes 30 augusti 1935 av den belgiske astronomen Eugène Joseph Delporte i Uccle. Det har fått sitt namn efter den amerikanske presidenten Herbert Hoover.

Asteroiden har en diameter på ungefär 13 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Koronis.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Koronis-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av EJ Delporte
Astronomiska upptäckter 1935
Rutilicus

Rutilicus eller Zeta Herculis (ζ Herculis, förkortat Zeta Her, ζ Her) som är stjärnans Bayerbeteckning, är en multipelstjärna belägen i västra delen av stjärnbilden Herkules. Den har en kombinerad skenbar magnitud på 2,81 och är synlig för blotta ögat. Baserat på parallaxmätningar inom Hipparcosuppdraget beräknas den befinna sig på ett avstånd av ca 35 ljusår (10,7 parsek) från solen.

Egenskaper
Primärstjärnan Zeta Herculis A är en underjättestjärna som är något större än solen och just har börjat utvecklas bort från huvudserien, eftersom den förbrukat dess förråd av väte i kärnan. Den har en mindre följeslagare med en genomsnittlig vinkelseparation på 1,5 bågsekunder, vilket motsvarar en fysisk separation av cirka 15 astronomiska enheter. Detta avstånd är tillräckligt stort för att de två stjärnorna inte har någon betydande gravitationseffekt på varandra. Stjärnorna kretsar omkring varandra med en period på 34,45 år, i en omloppsbana med en halv storaxel på 1,33" och en excentricitet på 0,46.

Huvudstjärnan har spektralklass F9 IV och har en radie som är ca 2,6 gånger solens radie och en massa som är 1,45 gånger solens massa. Dess utstrålning av energi är mer än sex gånger solens ljusstyrka vid en effektiv temperatur på 5 820 K. Den sekundära komponenten, Zeta Herculis B, är ungefär lika stor och har lika stor massa som solen, med en effektiv temperatur på 5 300 K. Båda stjärnorna roterar långsamt. Det kan också finnas en svag tredje medlem i konstellationen, även om det är lite känt om denna.

Banan och annan information om dubbelstjärnan är dokumenterad i Washington Double Star Catalog. Magnitudskillnaden inom AB-paret är 1,52 ± 0,04 magnitud (vid våglängden 700 nm). Två astrometriska studier har misslyckats att verifiera en tredje komponent till AB-binären.
System ingår i Zeta Herculis Moving Group, en grupp av stjärnor med gemensam rörelse i rymden. Gruppen omfattar: φ 2 Pavonis, ζ Reticuli, 1 Hydrae, Gl 456, Gl 678 och Gl 9079.

Källor

Referenser

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/rutilicus
 http://stars.astro.illinois.edu/sow/zetaher.html

Stjärnbilden Herkules
Bayerobjekt
Huvudseriestjärnor klass F
Dubbelstjärnor
Gul-vita underjättar
Flamsteedobjekt
HR-objekt
HD-objekt
Zeta Herculis Moving Group
Gundernhausen

Gundernhausen är en Ortsteil i Roßdorf i distriktet Darmstadt-Dieburg i förbundslandet Hessen i Tyskland. Den ligger direkt öster om Darmstadt.

Historia 
Orten nämns 1250 för första gången i en urkund.
Under 1600-talet drabbades staden av pesten och trettioåriga kriget.
Istället sammanslogs Gundernhausen och Roßdorf den 1 januari 1977 till en dubbelkommun.

Historiska namn 
 1250: Gunthershusen
 1318: Gunderadeshusen 
 1423: Gunderdehusen 
 1453: Gundelhusen 
 1492: Gondernhusen  
 1671: Gondernhaußen
 i dag: Gundernhausen (och Roßdorf-Gundernhausen)

Demografi 
Dokumentmall:

Referenser

Noter 

Orter i Hessen
Omega Herculis

Cujam eller Omega Herculis (ω Herculis, förkortat Omega Her, ω Her), som är stjärnans Bayer-beteckning, är en dubbelstjärna i den sydvästra delen av stjärnbilden Herkules. Den har en genomsnittlig kombinerad skenbar magnitud på 4,57och är synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallaxmätningar i Hipparcos-uppdraget på ca 13,0 mas beräknas den befinna sig på ca 250 ljusårs (77 parsek) avstånd från solen.

Nomenklatur
Omega Herculis har också det traditionella namnet Cujam (även skrivet som Cajam och Kajam), vilket betyder ("klubba"). År 2016 organiserade Internationella astronomiska unionen en arbetsgrupp för stjärnnamn (WGSN) med uppgift att katalogisera och standardisera riktiga namn för stjärnor. WGSN fastställde i februari 2017 namnet Cujam ingår för Omega Herculis A, som nu ingår i IAU:s lista över godkända stjärnnamn.

Egenskaper
Primärstjärnan Omega Herculis A är en blå till vit stjärna i huvudserien av spektralklass A2 VpCrSr med ett spektrum som visar onormalt starka absorptionslinjer av krom och strontium och svaga linjer av kalcium och magnesium. Den har en massa som är ca 2,1 gånger solens massa, en radie som är ca 3,3 gånger större än solens och utsänder ca 70 gånger mera energi än solen från dess fotosfär vid en effektiv temperatur på ca 10 100 K.

Omega Herculis är en roterande variabel av Alfa2 Canum Venaticorum-typ (ACV). Den har skenbar magnitud 4,57 och varierar med amplituden 0,07 med en period av 2,951 dygn. Mönstret av variation visar att det finns områden på stjärnans yta där koncentrationerna av element skiljer sig åt. Stjärnan visar också korta variationer i storleksordningen 2,5 timmar. Den har ett genomsnittligt effektivt magnetfält på 209 × 10-4 T.

Följeslagaren, Omega Herculis B, är en stjärna av skenbar magnitud 11,5, som 2010 låg med en vinkelseparation av 0,80 bågsekunder vid en positionsvinkel på 294°.

Se även 
 Variabel stjärna

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/kajam
 http://stars.astro.illinois.edu/sow/cujam.html

Stjärnbilden Herkules
Bayerobjekt
Flamsteedobjekt
HR-objekt
Huvudseriestjärnor klass A
Alfa2 Canum Venaticorum-variabler
Ursa Major Moving Group
Dubbelstjärnor
HD-objekt
1350 Rosselia

1350 Rosselia eller 1934 TA är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes 3 oktober 1934 av den belgiske astronomen Eugène Joseph Delporte i Uccle. Det har fått sitt namn efter belgiskan Marie-Thérèse Rossel.

Asteroiden har en diameter på ungefär 20 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Koronis.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Koronis-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av EJ Delporte
Astronomiska upptäckter 1934
Pedro Espinosa

Pedro Espinosa, född den 4 juni 1578 i Antequera, provinsen Málaga, död den 21 oktober 1650 i Sanlúcar de Barrameda, provinsen Cádiz, var en spansk skald.

Sin första utbildning erhöll Espinosa i sin andalusiska hemstad. Därefter studerade han vid Akademien för poesi i Granada, där han även påbörjade sin sammanställning av antologin med spanska dikter (Flores de poetas ilustres). Verket omfattade efter färdigställandet 228 dikter av de mest betydande spanska poeterna i hans samtid. Verket utgavs 1605 i Valladolid.

En obesvarad kärlek till en medstuderande, poetissan Cristobalina Fernández de Alarcón, föranledde honom enligt samtida källor att dra sig tillbaka från världen. Espinosa studerade teologi och blev slutligen prästvigd. Därefter undertecknade han det han skrev Pedro de Jesus. Han blev till att börja med rektor för skolan San Ildefonso och kaplan i tjänst hos greven av Niebla i provinsen Huelva.

Efter sin hemkomst till Antequera biträdde Espinosa vid den vid stiftskyrkan Real Colegiata de Santa María la Mayor grundade Högre skolan för grammatik (La Collegial). Ur gruppen där bildades diktarskolan från Antequera, till vars mest betydande företrädare Espinosa räknades. Han hörde även till de första spanska skalder, som använde alexandriner som versmått.

Källor

Noter

Externa länkar

Spanska präster
Spanska poeter
Spanskspråkiga poeter
Präster under 1600-talet
Poeter under 1600-talet
Spanska författare under 1600-talet
Födda 1578
Avlidna 1650
Män
Personer från provinsen Málaga
1341 Edmée

1341 Edmée eller 1935 BA är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes 27 januari 1935 av den belgiske astronomen Eugène Joseph Delporte i Uccle. Det har fått sitt namn efter den franska astronomen Edmée Chandon.

Asteroiden har en diameter på ungefär 23 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av EJ Delporte
Astronomiska upptäckter 1935
Eva Vanicek

Eva Vanicek, född 17 maj 1936 i Verona, är en italiensk skådespelare, framför allt ihågkommen för sin roll som den arbetslösa Gianna, av sin dominanta och manipulativa mor pressad till det yttersta för att söka ett jobb som hon är chanslös att få, i Giuseppe De Santis verklighetsbaserade neorealistiska drama Rom klockan 11.

Biografi 
Eva Vanicek saknade i likhet med många andra i den skådespelargeneration som slog igenom under neorealismens storhetstid föräldrar med direkt anknytning till branschen. Hennes föräldrar var invandrare från Ungern. De flyttade till Italien för att fadern János Vanicsek, som var fotbollsspelare, efter avslutad karriär som spelare ville tjäna pengar som tränare i det italienska seriesystemet. Vid tiden för dotterns födelse var han tränare för Verona.

Vaniceks långa karriär innehåller två betydande perioder av inaktivitet, av vilka den första omfattar hela 1960-talet och första halvan av 1970-talet, den andra i stort sett hela 1980-talet. Hon kom tidigt in på skådespelarbanan och debuterade på vita duken redan som 14-åring med en liten roll i Léonide Moguys film I morgon är det för sent (1950). Den rollen inleder ett årtionde med roller som välutbildad borgerlig familjeflicka eller som ungt oskyldigt offer för övermäktiga omständigheter. Det var den senare typen av roll i De Santis klassiker Rom klockan 11 (1952) som blev hennes verkliga genombrott. Hon fick sin första huvudroll i Luigi Latini de Marchis av filmkritikerna nedvärderade Condannata senza colpa (1953). Större framgång rönte hon som den tidigt moderlöse Bianca i Carlo Lizzanis flerfaldigt prisbelönade drama Cronache di poveri amanti (1954) och som förälskad och olycklig novis i Luigi Capuanos klosterdrama Suor Maria (1955).

Efter Capuanos film började Vanicek även uppträda på teaterscenen och i TV-produktioner samtidigt som hennes intresse för långfilmer avtog successivt. Efter en obetydlig roll i Fred Zinnemanns film Nunnan (1959) höll hon sig borta från vita duken i 15 år. Hennes återkomst i Mario Sicilianos skräckfilm Malocchio (1975) väckte förvåning, dels för att hon överhuvudtaget återkom till filmen, dels för att hon gjorde det i något som många filmkritiker avfärdade som en skräpfilm. Hon gjorde ytterligare ett par mindre karaktärsroller innan hon åter lämnade filmen 1980. På 1990-talet återkom hon igen och medverkade i fyra filmer av vilka särskilt kan nämnas Carlo Lizzanis Cattiva (1991), löst baserad på Carl Jungs liv, där Vanicek spelar modern till en mentalpatient och Erland Josephson klinikföreståndaren professor Brokner. Sin senaste och förmodligen sista filmroll gjorde Vanicek i Claudio Caligaris kriminaldrama L'odore della notte (1998).

Källor 
Dizionario del cinema italiano: Le attrici (red. Chiti, Roberto). Gremese editore Roma 2003 (1999) 

Födda 1936
Kvinnor
Italienska skådespelare under 1900-talet
Levande personer
Personer från Verona
1433 Geramtina

1433 Geramtina eller 1937 UC är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes 30 oktober 1937 av den belgiske astronomen Eugène Joseph Delporte i Uccle. Det har fått sitt namn efter den svenske astronomen Bror Asplinds syster.

Asteroiden har en diameter på ungefär 12 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Gefion.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Gefion-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av EJ Delporte
Astronomiska upptäckter 1937
Angarierätt

Angarierätt (latin: jus angariae, engelska: right of angary, franska: droit d'angarie) anger krigförande makts anspråk på att i nödfall, mot ersättning, få beslagta och begagna kommunikationsmedel (järnvägar, fartyg, bilar, telefoner o. d.) tillhörande neutral makts medborgare. Stadgade regler om detta saknas, men under världskrigen gjordes trots protester omfattande bruk av angarierätt, till exempel mot Sverige i samband Psilanderaffären.

I feodaltidens urkunder är angarierätt godsägarens rätt till transporter utförda av sina landbönder.

Etymologi 
Ytterst ur grekiskans ἀγγαρεία, angareia, som härleds ur beteckningen för beteckningen på persiska kungens ridande kurirer.

Källor
 ''Svensk Uppslagsbok’’, Band 1, 1947–1955. (spalt 1036)
 Nationalencyklopedin, "angarierätt"

Lagar
Krigets lagar
Bank Hapoalim

Bank Hapoalim, grundad 1921 och med säte i Tel Aviv, är Israels största bank.

Referenser 

Israeliska banker
Banker bildade 1921
Scaramouche

Scaramouche kan syfta på:

 Scaramouche (film) – en amerikansk film från 1923, originaltitel Scaramouche
 Scaramouche - de tusen äventyrens man – historisk roman från 1921 av Rafael Sabatini, originaltitel Scaramouche
 Scaramouche – de tusen äventyrens man (film) – en amerikansk film från 1952, originaltitel Scaramouche
 Scaramouche - äventyraren – en fransk film från 1962, originaltitel La máscara de Scaramouche
Brewed

Brewed är ett musikalbum från 2017 av den svenska trion Väsen. Det består uteslutande av egenkomponerat material. Skivan gavs ut 28 april 2017.

Mottagande
Ulf Gustavsson på Upsala Nya Tidning skrev att Väsen "i likhet med stora jazz- och bluesartister" tycks "hitta allt fler nyanser i den musikform de fortsätter utforska, som vanligt med stark dragning åt polska". Kritikern skrev vidare: "Tillika har trion förmåga till ett närmast hypnotiskt driv, med det vindlande flödet i 'Gudda' som exempel på det. Den transparenta stämföringen tangerar stundom ett slags förfinad kammarmusik – men spelmansnerven finns hela tiden med." i Lira skrev Rasmus Klockljung att han ser "Tiomiljonerspolskan" och "IPA-gubben" som "potentiella framtida Väsen-klassiker", och fortsatte: "Väsens melodier fastnar ofta i lyssnarens skalle, men det som är mest intressant är det som händer bakom dem. Den samspelthet som kommer av så många års musicerande tillsammans, och givetvis det faktum att de tre är makalöst skickliga låtsnickrare och virtuosa instrumentalister, gör att stämmor, komp och dynamik ständigt förändras, och det är i mina öron Väsens största styrka."

I Sveriges Radios Kulturnytt rekommenderade Carin Kjellman skivan som en bra introduktion till nordisk folkmusik.

Låtlista
 Väsenvalsen
 IPA-Gubben
 Sommarpolskan
 Ellis & Andrés bröllopssvit
 Bråkstaken
 Mellow D
 Framtidens Marsch
 Jungfrun av Norge
 Gudda
 Stråkmakarns polska
 Tröstemarsch
 Tiomiljonerspolskan
 Hogmarkar'n
 Tanja
 Sonias promenad

Källor

Externa länkar
 Officiell hemsida 
 Brewed hos Svensk mediedatabas

Album av Väsen
Musikalbum 2017
Svenska folkmusikalbum
Hello Afrika (låt av Dr. Alban)

Hello Afrika är en dancehall/elektronisk och R&B singel från 1990 av den svenska artisten Dr. Alban. Hello Afrika är Dr. Albans debutsingel och även i den första singeln i albumet Hello Afrika. Släppt i september 1990, låten blev en hit i några länder i Europa och hamnade på förstaplats på Ö3 Austria Top 40 i Österrike och sjundeplats på Sverigetopplistan.

Hello Afrika skrevs tillsammans med Leila K, som även medverkar på inspelningen.

Referenser

Noter

Externa länkar 
"Hello Afrika" på YouTube

Låtar av Dr. Alban
Musiksinglar 1990
Låtar av Denniz Pop
Svenska debutsinglar