kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Fyra smarta bovar

Fyra smarta bovar är en amerikansk film från 1972 i regi av Peter Yates. Filmen är baserad på Donald E. Westlakes roman Den heta stenen från 1970. Huvudrollerna spelas av Robert Redford, George Segal, Ron Leibman, Paul Sand, Moses Gunn och Zero Mostel.

Rollista i urval 
Robert Redford - Dortmunder
George Segal - Kelp 
Ron Leibman - Murch
Paul Sand - Greenberg
Moses Gunn - Dr. Amusa
Zero Mostel - Abe Greenberg
Christopher Guest - Polis
Graham Jarvis - Vakt
Lynne Gordon - Miasmo 
Charlotte Rae - Ma Murch 
Harry Bellaver - Rollo the Bartender
Robert Levine - Polis på Polisstationen 
Burt Richards - Polis (ej krediterad)

Externa länkar 
 

Amerikanska komedifilmer
Filmer 1972
Fyrtal
Amerikanska kuppfilmer
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska kriminalkomedier
Israel Kristal

Israel (Yisrael) Kristal, född 15 september 1903 i Maleniec, dåvarande Kongresspolen, död 11 augusti 2017 i Haifa, Israel, var en polsk-israelisk konditor och då han avled 113 år och 330 dagar gammal den äldsta levande mannen och förintelseöverlevaren, och en av de tio fullt verifierade äldsta mannen någonsin.

Biografi
Israel Kristal föddes 15 september 1903 i Maleniec nära Żarnów i centrala Polen, då tillhörande Ryssland, som son till en religiös judisk familj. Hans far var en Torah-lärd person som såg till att sonen hade religiös utbildning och förblev religiöst observant resten av sitt liv. Vid tre års ålder började han att studera judendom och hebreiska vid cheder. Han studerade den hebreiska Bibeln vid fyra och mishna vid sex års ålder.

Hans mor avled 1913 (när han var tio år). Hans far kallades under första världskriget in i Kejserliga ryska armén och avled senare. Vid 17 års ålder flyttade Kristal till Łódź där han arbetade som metallbearbetare innan han hittade jobb i sin familjs godisfabrik. Samtidigt som han arbetade privat som grovarbetare var han en känd expert på godistillverkning. Han gifte sig 1928 med Chaja Feige Frucht och fick två barn.

Förintelsen
År 1940, efter Nazitysklands ockupation av Polen under andra världskriget, fortsatte Kristal att tillverka godis samtidigt som han främjade personerna i ghettot, bland dem Chaim Rumkowski. Hans barn dog i ghettot medan han och hans fru fördes till koncentrationslägret Auschwitz under avrättningen av personerna i ghettot i augusti 1944. Hans hustru dog medan han fick slavarbete och överlevde. När lägret befriades av Röda armén, fördes han till sjukhus där han tillverkade godis åt ryska soldater innan han återvände hem till Łódź där han återuppbyggde sin godisbutik och träffade sin nya hustru Batsheva som han gifte sig med 1947 och fick sonen Chaim med.

Livet i Israel
År 1950 emigrerade Kristal, hans hustru och sonen Chaim från Polen till Haifa, Israel, där de fick sitt andra barn, dottern Shula. Han arbetade på Palatas godisfabrik där han ansågs vara expert och lärde fabriksägarna att göra en produktionslinje av godis. Han blev då egenföretagare och öppnade en godisbutik där han sålde godis han tillverkat. Han arbetade som godistillverkare innan han pensionerade sig.

Vid 113 års ålder 2016 firade Kristal, som blivit tonåring "på nytt", sin bar mitzva han skulle fira som 13-åring hundra år tidigare men som då blev inställd av första världskriget. Den 11 mars samma år verifierades Kristal som världens äldsta levande man sedan den 18 januari  (natten mot 19 januari japansk tid) då japanen Yasutaro Koide (som skulle ha fyllt 113 år den 13 mars) avled. Kristal avled den 11 augusti 2017, bara 5 veckor före sin 114-årsdag, och efterträddes som världens äldsta man av spanjoren Francisco Núñez Olivera (som dock inte blev fullt verifierad förrän han avlidit den 29 januari 2018 113 år och 47 dagar gammal).

Referenser

Födda 1903
Avlidna 2017
Män
110-åringar
Förintelseöverlevare
Personligheter inom judendomen
Konditorer
Entreprenörer under 1900-talet
Personer inom Polens näringsliv
Personer inom Israels näringsliv
Säby, Bäckaby socken

Säby är en herrgård i Bäckaby socken i Vetlanda kommun.

Säby köptes i början av 1700-talet av Jonas Petri Linnerius som lät samla större delen av sitt bibliotek på gården. Hans dotter Helena Maria Linneria gifte sig 1724 med David Ehrenstråle och efter giftermålet slog sig paret ned här. 1752 drabbades Säby av en brand som förstörde ena flygeln med Jonas Linnerius boksamlingar. 1783 förstördes även huvudbyggnaden i en brand. 1809 sålde släkten Ehrenstråle godset.

Källor 
 Sällsamheter i Småland, del 3, s. 211-216
 Säby i Historiskt-geografiskt och statistiskt lexikon öfver Sverige

Herrgårdar i Småland
Byggnader och anläggningar i Vetlanda kommun
Ragtime (film)

Ragtime är en amerikansk dramafilm från 1981 i regi av Miloš Forman. Filmen är baserad på E.L. Doctorows historiska roman Ragtime från 1975.

Handlingen utspelar sig i och kring New York, New Rochelle och Atlantic City i början av 1900-talet, med fiktiva hänvisningar till verkliga människor och händelser från den tiden.

Filmen innehåller de sista framträdandena av James Cagney och Pat O'Brien, tidiga framträdanden av Samuel L. Jackson, Jeff Daniels, Fran Drescher, Ethan Phillips och John Ratzenberger och ett ej krediterat inhopp av Jack Nicholson. Musiken komponerades av Randy Newman. Filmen nominerades till åtta Oscars.

Rollista i urval 

 James Cagney - Commissioner Rhinelander Waldo
 Brad Dourif - yngre bror
 Moses Gunn - Booker T. Washington
 Elizabeth McGovern - Evelyn Nesbit
 Kenneth McMillan - brandkapten Willie Conklin
 Pat O'Brien - Delphin
 Donald O'Connor - Evelyns dansinstruktör
 James Olson - fader
 Mandy Patinkin - Tateh
 Howard E. Rollins, Jr. - Coalhouse Walker Jr.
 Mary Steenburgen - mor
 Debbie Allen - Sarah
 Jeffrey DeMunn - Harry Houdini
 Robert Joy - Harry Kendall Thaw
 Norman Mailer - Stanford White
 Edwin Cooper - farfar
 Jeff Daniels - P.C. O'Donnell
 Fran Drescher - Mameh
 Frankie Faison - gängmedlem
 Alan Gifford - domare
 Richard Griffiths - Delmas assistent
 George Harris - bandledare på Clef Club 
 Samuel L. Jackson - gängmedlem
 Michael Jeter - Special Reporter
 Bessie Love - gammal dam
 Ethan Phillips - vakt vid Family House
 Jack Nicholson - pirat på stranden (ej krediterad)

Externa länkar 
 
 
 
 

Amerikanska dramafilmer
Filmer 1981
Filmer i regi av Miloš Forman
1900-talet (decennium) på film
New York på film
Engelskspråkiga filmer
Filmer från Paramount Pictures
Filmmusik av Randy Newman
Filmer om rasism
Heinrich von Hess

Heinrich Hermann Joseph von Hess, född 17 mars 1788 i Wien, död där 13 april 1870, var en österrikisk friherre och fältmarskalk.

Hess blev 1805 fänrik vid ett österrikiskt infanteriregemente, sedan generalstabsofficer och deltog med heder i krigen 1809 och 1813–1815. Under Radetzky utmärkte han sig ytterligare i Italien 1831, blev 1834 generalmajor och brigadchef i Mähren, 1842 fältmarskalklöjtnant samt tjänstgjorde åter hos Radetzky som generalstabschef vid armén i Italien 1848–1849. Han uppgjorde planen till sommarfälttåget 1848 och till femdagarsfälttåget i mars 1849. Efter slaget vid Novara samma år utnämndes han till chef för österrikiska generalstaben och friherre. År 1854 hade han överbefälet i Galizien, Ungern och Siebenbürgen mot Ryssland och sändes 1859 efter slaget vid Magenta till Italien, där han slöt vapenstilleståndet i Villafranca. Efter freden 1859 blev han fältmarskalk samma år. Befälet över generalstaben nedlade han 1860.

Källor

Externa länkar

Österrikiska fältmarskalkar
Österrikiska friherrar
Österrikiska militärer under 1800-talet
Personer från Wien
Födda 1788
Avlidna 1870
Män
Ugglan
Women's March on Washington

Women's March on Washington var en demonstration som ägde rum i Washington, D.C. den 21 januari 2017. Syftet med demonstrationen var att främja kvinnors rättigheter, invandrarrättigheter, HBTQ-rättigheter och understryka rasojämlikhet, arbetarrättigheter, miljöfrågor samt andra. En av avsikterna var att: "send a bold message to our new administration on their first day in office, and to the world that women's rights are human rights." Marschen var organiserade som en gräsrotsrörelse och ägde rum dagen efter att Donald Trump svurits in som USA:s president. 673 systerdemonstrationer hölls världen över, däribland i Stockholm och i Åre. Demonstrationen lockade mer än 500 000 människor bara i Washington, D.C och miljontals människor runt om i världen, mellan 2,9 och 4,2 miljoner människor protesterade i städer runtom i USA och blev därmed den största protesten på en enskild dag i amerikansk historia.

Aktivisten Linda Sarsour var en av huvudarrangörerna bakom demonstrationen. Namnet på demonstrationen är delvis baserat på det engelska namnet på Marschen till Washington för arbete och frihet (March on Washington for Jobs and Freedom) som hölls 1963.

Talare och framstående deltagare i Washington, D.C.  
Den officiella talarlistan släpptes den 18 januari 2017. Talarna inkluderade Cecile Richards; som är ordförande för Planned Parenthood Federation of America, Ilyasah Shabazz, Janet Mock, LaDonna Harris, Maryum Ali, Sharon Brous, Simone Campbell, Sophie Cruz, America Ferrera, Angela Davis, Gloria Steinem, Ashley Judd, Scarlett Johansson, Melissa Harris-Perry, Michael Moore, Randi Weingarten, Van Jones, Kristin Rowe-Finkbeiner, Roslyn Brock och Muriel Bowser; som är borgmästare i Washington, D.C. och den amerikanska senatorn Kamala Harris samt Ai-jen Poo.

Kändisar som Amy Schumer, Samantha Bee, Olivia Wilde och Lupita Nyong'o deltog. America Ferrera fungerande som ordförande för "Artist Table," och Chelsea Handler, Zendaya, Katy Perry, Madonna och Cher deltog också. Madonna gjorde ett kontroversiellt och uppmärksammat uttalande under sitt tal där hon menade att hon "tänkt väldigt mycket på att spränga Vita huset".

Systerdemonstrationer

USA 
Demonstrationer skedde i många amerikanska städer, många med hundratusentals deltagare. I Los Angeles deltog cirka 750 000 människor, vilket var mer än demonstrationen i Washington, D.C. I New York samlades mer än 400 000 människor och i Chicago cirka 250 000 människor.

Stockholm 
Tusentals människor, främst kvinnor, samlades på Norrmalmstorg i Stockholm för en solidaritetsmarsch med demonstrationen i Washington, D.C.

Åre 
I Åre demonstrerade mellan 50 och 60 personer på längdskidor. Demonstrationen var också en insamling till Malala-fonden och Earth Guardians.

Storbritannien 
Uppemot 100 000 människor protesterade i London, bland annat på Trafalgar Square.

Galleri

Se även 
 Kvinnotåget till Versailles
 March for Science

Referenser

Noter

Engelska originalcitat

Externa länkar 

 C-SPAN-video av demonstrationen
 Officiell webbplats

Mänskliga rättigheter
Demonstrationer i USA
2017 i USA
Washington, D.C.:s historia
Amerikansk kvinnohistoria
Politikåret 2017
Damdubbel vid Australiska öppna 2017

Damdubbelturneringen vid Australiska öppna 2017 spelades mellan 18 och 27 januari. Bethanie Mattek-Sands från USA och Lucie Šafářová från Tjeckien vann finalen över Andrea Hlaváčková från Tjeckien och Peng Shuai från Kina med 2–1 i set.

Seedning 

 
  Caroline Garcia /  Kristina Mladenovic (Semifinal)
  Bethanie Mattek-Sands /  Lucie Šafářová (Mästare)
  Jekaterina Makarova /  Jelena Vesnina (Kvartsfinal)
  Sania Mirza /  Barbora Strýcová (Tredje omgången) 
  Martina Hingis /  Coco Vandeweghe (Andra omgången)
  Chan Hao-ching /  Chan Yung-jan (Första omgången)
  Julia Görges /  Karolína Plíšková (Första omgången)
  Vania King /  Jaroslava Sjvedova (Tredje omgången)

 
  Monica Niculescu /  Abigail Spears (Första omgången)
  Lucie Hradecká /  Kateřina Siniaková (Första omgången)
  Raquel Atawo /  Xu Yifan (Kvartsfinal)
  Andrea Hlaváčková /  Peng Shuai (Final)
  Katarina Srebotnik /  Zheng Saisai (Tredje omgången)
  Kiki Bertens /  Johanna Larsson (Andra omgången)
  Serena Williams /  Venus Williams (Drog sig ur)
  Darija Jurak /  Anastasia Rodionova (Första omgången)

Matcher 
Teckenförklaring

 Q = Kvalificerad via kvalturnering
 WC = Wild card
 LL = Lucky loser
 PR = Skyddad rankning (protected ranking)
 w/o = Walk over
 r = Uppgivet (retired)

Övre halvan

Sektion 1

Sektion 2

Nedre halvan

Sektion 3

Sektion 4

Slutspel

Australiska öppna 2017
Skindred

Skindred är ett walesiskt metalband från Newport som är aktiva sedan 1999. Deras musik kombinerar metal med musikstilar som reggae, dancehall, jungle, ska, hiphop, drum and bass, dubstep och punkrock. De är kända för sina energiska och involverade livespelningar.

Medlemmar 
Nuvarande medlemmar
 Benji Webbe – sång (1999–)
 Michael Fry – gitarr, bakgrundssång (2002–)
 Dan Pugsley – basgitarr, programmering, bakgrundssång (1998–)
 Arya Goggin – trummor (2002–)

Tidigare medlemmar
 Jeff Rose – gitarr (2001–2002)
 Martyn "Ginge" Ford – trummor (2001–2002)
 Dan Sturgess – DJ, programmering, bakgrundssång (2011–2017)

Diskografi

Studioalbum 
Babylon (2002)
Roots Rock Riot (2007)
Shark Bites and Dog Fights (2009)
Union Black (2011)
Kill the Power (2014)
Volume (2015)
Big Tings (2018)

Singlar 
 "Nobody" (2005)
 "Pressure" (2006)
 "Rat Race" (2007)
 "Trouble" (2008)
 "Electric Avenue" (2009)
 "Stand For Something" (2009)
 "You Can't Stop It" (2009)
 "Warning"  (2011)
 "Cut Dem" (2011)
 "Ninja" (2013)
 "Kill the Power" (2013)
 "Under Attack" (2015)
 "Machine"  (2018)
 "That's My Jam" (2018)

Externa länkar 

 Officiell webbplats

Brittiska rockgrupper
Brittiska metalgrupper
Walesiska musikgrupper
Nu-metal-grupper
San Juan del Norte

San Juan del Norte är en kommun (municipio) i Nicaragua med 1 955 invånare. Den ligger i det sydöstra hörnet av landet i departementet Río San Juan, där floden Río San Juan rinner ut i Karibiska havet. Under mitten av 1800-talet var San Juan del Norte en viktig hamn på transitrutten som fraktade folk från östra Förenta Staterna till Kalifornien. I San Juan del Norte bytte passagerarna från oceangående båtar till mindre fartyg för färden uppför Río San Juan floden och över Nicaraguasjön.

Geografi
San Juan del Norte är den till befolkningen minsta kommunen i Nicaragua, samt även den kommun med lägst befolkningstäthet. Kommunen gränsar till kommunerna El Castillo i väster och Bluefields i norr, samt till Karibiska havet i öster och Costa Rica i söder. Gränsen mot Costa Rica utgörs av floden Río San Juan.

Mer en halva befolkningen bor i kommunens centralort San Juan del Norte, som 2005 hade 985 av kommunens 1 307 invånare. Denna ort är också känd under namnet Greytown.

Historia
När det nya departementet Río San Juan bildades 1949 flyttades San Juan del Norte frän departementet Zelaya till det nyskapade departementet. San Juan del Norte var då en comarca som inte tillhörde någon kommun, men vid befolkningsräkningen 1950 är den listad som en kommun (municipio).

Transporter
Förutom gatorna i centralorten har kommunen inget vägnät, utan alla lokala transporter sker med båt. Längs floden Río San Juan finns det reguljär båttrafik till och från departementshuvudstated San Carlos via El Castillo. Det går också reguljär båttrafik norrut längs den Karibiska kusten upp till Bluefields. 

Tre kilometer öster om centralorten finns det en liten flygplats, med två reguljära flyg varje vecka till deparatementshuvudstaden San Carlos och vidare till landets huvudstad Managua. Det enda sättet att ta sig till flygplatsen är med båt.

Kända personer från San Juan del Norte
 Joseph A. Harrison (1883-1964), moravisk präst, scoutpionjär

Källor 

Kommuner i Río San Juan (departement)
Orter i Río San Juan (departement)
Kimbundu

Kimbundu är ett bantuspråk och det näst största språket i Angola. Det talas av mbundufolket, som lever öster om huvudstaden Luanda mellan floderna Dande i norr och Kwanza i söder. Folket lever mellan bakongofolket i norr som sträcker sig in i Demokratiska republiken Kongo och ovimbundu på höglandet i söder. Före portugisernas ankomst var Mbundu ett kungarike under en hövding som kallades ”Ngola”, därav namnet Angola.

Historia
Mbundufolket är ett av flera bantufolk som migrerade över den afrikanska kontinenten i början av vår tidräkning. På 1200-talet e.Kr. bildades två riken, kungadömet Kongo som omfattade Kongoflodens nedre lopp och den nordliga delen av nuvarande Angola. Söder därom låg Mbundos rike Ndongo.

Referenser

Språk i Angola
Mozonte

Mozonte är en kommun (municipio) i Nicaragua med 7 886 invånare. Den ligger i den bergiga norra delen av landet i departementet Nueva Segovia, 5 kilometer öster om Ocotal, vid gränen mot Honduras. Kommunen har en omfattande tillverkning av keramik som säljs över hela landet.

Geografi
Mozonte gränsar till kommunerna  San Fernando, Ciudad Antigua och Telpaneca i öster, Totogalpa i söder, och Ocotal och Dipilto i väster, samt till Honduras i norr. Största ort i kommunen är centralorten Mozonte med  1 853 invånare (2005).

Historia
Mozonte är ett gammalt indiansamhälle som redan nämns 1603 i spanjorernas första taxeringslängd för Nueva Segovia.

Natur
Den norra tredjedelen av kommunen utgörs av Naturreservatet Cordillera Dipilto y Jalapa. Där ligger Nicaraguas högsta berg, det 2107 meter höga Mogotón, på gränsen mellan Mozonte, grannkommunen San Fernando och grannlandet Honduras. Genom den södra delen av kommunen rinner floden Río Coco från väster till öster.

Religion
Mozonte firar sin festdag den 29 juni till minne av Sankte Per och Sankt Paulus. Mozonte har en enkel men vacker kyrka, byggd 1703, med en fin interiör med många inventarier från 1700-talet. Strax norr om centralorten, på kullen Loma Santa, ligger det ett litet vitt kapell. Dit vallfärdar folk den 12 december varje år för att bedja till Vår Fru av Guadalupe. Kapellet restaurerades 2016.

Källor 

Kommuner i Nueva Segovia
Orter i Nueva Segovia
Julia Mjörnstedt

Julia Emelie Mjörnstedt Karlsten, född 23 juni 1985 i Göteborg, är en svensk konsult inom sociala och digitala medier och krönikör.

2010 grundade Mjörnstedt tillsammans med vännen Hanna Wekell den ideella organisationen Ung Cancer och hon var generalsekreterare fram till 2015. Hon har varit krönikör i GP och GT.
Mjörnstedt har startat och driver filtmärke Woollie som tillverkar filtar och andra produkter. Sedan 2017 arbetar hon som konsult på PR-byrån Welcom.

Utmärkelser 
 2011 Årets eldsjäl
 2012 Kompassrosen från Konungens Stiftelse Ungt Ledarskap 
 2013 Årets marknadsförare
 2016 Årets inspiratörsmama tidningen Mama

Referenser

Födda 1985
Kvinnor
Levande personer
Svenska krönikörer
Satanella (opera)

Satanella, or The Power of Love (Satanella eller Kärlekens kraft) är en engelsk opera i fyra akter med musik av Michael William Balfe och libretto av Augustus Glossop Harris och Edmund Falconer efter baletten La Diable amoureux (1840) skriven av Jules-Henri Vernoy de Saint-Georges till musik av Napoléon-Henri Reber och François Benoist.

Historia
Balfe komponerade rollen som Satanella till sopranen Louisa Pyne, som var känd som en stor koloratursopran. Därför är hennes sångpartier mer virtuost skrivna och hela operan rör sig på ett mer storslaget plan än vad som brukligt var i Balfes tidigare verk. Operan har också en mer allvarlig ton och karaktärerna är bättre utmejslade. Musikaliska ledmotiv återkommer i operan på ett sätt som Balfe inte använt sig av tidigare. Till och med Balfes sedvanliga kompositionsform, balladen, visar tecken på uppluckring och mer flexibel användning. Operan hade premiär den 20 december 1858 på Covent Garden-operan i London.

Personer
Greve Rupert (Tenor)
Hortensius, grevens lärare (Baryton)
Karl, betjänt (Baryton) 
Arimanes, en ond ande (Bas)
Bracaccio, piratledare (Baryton)
Satanella, en kvinnlig demon (Sopran)
Stella, en prinsessa (Mezzosopran)
Lelia, styvsyster till Rupert (Sopran)
Hovdam (Mezzosopran)

Handling

Akt I

Aftonen före sitt bröllop med Stella har greve Rupert förlorat hela sin förmögenhet på spel. På sitt slott, där sägnen vet att berätta att en av hans förfäder sålt sin själ till djävulen, hittar han en gammal bok med trollformler och besvärjelser, som gör det möjligt för honom att mana fram den onde anden Arimanes, åtföljd av en kvinnlig demon, Satanella. Arimanes klär ut Satanella till page i avsikt att snärja Rupert, men hon blir förälskad i honom.

Akt II

Rupert, besatt av sin magiska makt, blir nu förmögen. Stella älskar honom fortfarande, men han vill nu gifta sig med sin styvsyster Leila. Satanella ser till att de båda damerna blir bortförda och klädd i bruddräkt kommer hon själv till bröllopsakten i stället för Leila. Rupert avslöjar henne vid altaret, får reda på Leilas öde, och rusar till hennes räddning.

Akt III

Arimanes, rasande över Satanellas olydnad, hotar henne med evig förbannelse om hon inte inom 30 dagar kan göra Rupert till hans slav. Hon finner Rupert och Leila på en slavmarknad i Tunisien och övertalar honom att sälja sin själv till henne för att Leila skall bli frigiven. Rupert går med på detta och återvänder med sin brud till slottet.

Akt IV

Efter 30 dagar återvänder Satanella för att utkräva Ruperts själ. Leila begär då att få dela Ruperts öde och är beredd att stöta dolken i sig. Men Satanella river sönder kontraktet och blir själv offret. Hon får emellertid ett radband i gåva, och när Arimanes kommer för att göra anspråk på henne, trotsar hon demonerna med den heliga reliken, och räddas genom kärlekens makt.

Källor

Operor av Michael William Balfe
Engelskspråkiga operor
Irländska operor
Kleber Mendonça Filho

Kleber Mendonça Filho, född 1968 i Recife, Brasilien, är en brasiliansk filmregissör, manusförfattare, filmproducent och filmkritiker.

Biografi
Kleber Mendonça Filho har en examen i journalistik från Pernambucos federala universitet. Han började sin karriär som filmkritiker och journalist och skrev för tidningar såsom Jornal do Commercio och Folha de S. Paulo, för tidskrifter som Continente och Cinética, samt på sin egen webbplats, CinemaScópio.

Som regissör experimenterade han med fiktion, dokumentär och videoklipp på 1990-talet. Han övergick från video- till digitalteknik och 35 mm film på 2000-talet. Under detta decennium gjorde han flera kortfilmer, bland annat A Menina do Algodão (tillsammans med Daniel Bandeira, 2002), Vinil Verde (2004), Eletrodoméstica (2005), Noite de Sexta Manhã de Sábado (2006) och Recife Frio (2009), såväl som en fullängdsdokumentär, Critico (2008).

O Som ao Redor (2013) var Mendonças första dramalångfilm och har vunnit flera utmärkelser. Filmkritiker A. O. Scott i The New York Times tog in den i sin lista över de 10 bästa filmerna 2012. Caetano Veloso klassificerade den i sin kolumn i tidningen O Globo som "en av de bästa filmerna som gjorts i världen vid den tiden". Kritikern Lucas Salgado gav på AdoroCinemas webbplats filmen 5 poäng av 5 och skrev, "filmen talar på ett subtilt sätt och använder en ton som sällan setts på världens bio." Salgado ansåg vidare att filmen är "vacker, rolig, skrämmande och fängslande" och han har även sagt att "det är inte en film som måste skrika för att höras, inte behöver stora dramatiska scener för att nå sitt mål eller ens berätta en historia."

Mendonças filmer har fått mer än 120 utmärkelser i Brasilien och andra länder, bland annat på festivaler i New York, Köpenhamn och Cannes (Quinzaine des réalisateurs). Filmfestivaler i Rotterdam, Toulouse och Santa Maria da Feira har presenterat retrospektiv av hans filmer. Han har även tjänstgjort som programmakare för film vid Joaquim Nabuco-stiftelsen.

Filmografi
2016 - Aquarius
TBA - Bacurau (aviserad)
2013 - O Som ao Redor
2009 - Recife Frio
2008 - Crítico
2006 - Noite de Sexta, Manhã de Sábado
2005 - Eletrodoméstica
2004 - Vinil Verde
2002 - A Menina do Algodão
1997 - Enjaulado

Källor

Noter

Externa länkar
A Brazilian Filmmaker Travels Through Time, With Sonia Braga, The New York Times.

Födda 1968
Levande personer
Män
Brasilianska filmregissörer
Personer från Recife
Austronomus kuboriensis

Austronomus kuboriensis är ett däggdjur i familjen veckläppade fladdermöss. Arten listades fram till 2015 i släktet Tadarida och flyttades sedan tillsammans med Austronomus australis till ett nytt släkte.

Arten är betydlig större än läderlappar som lever på ön och nosen påminner om bulldoggens ansikte.

Denna fladdermus förekommer i bergstrakter på Nya Guinea. Den vistas i regioner som ligger 1900 till 2800 meter över havet. Habitatet utgörs av skogar med träd av sydbokssläktet (Nothofagus) och med mossa samt av bergsängar. Hela beståndet anses vara stabilt och det listas av IUCN som livskraftig (LC).

Referenser 

Veckläppade fladdermöss
Molossidae
Däggdjur i australiska regionen