kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
2339 Anacreon

2339 Anacreon eller 2509 P-L är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 24 september 1960 av den nederländsk-amerikanske astronomen Tom Gehrels och det nederländska astronomparet  och  vid Palomarobservatoriet. Den är uppkallad efter Anakreon.

Asteroiden har en diameter på ungefär 7 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av Palomar–Leiden survey
Astronomiska upptäckter av T Gehrels
Astronomiska upptäckter av I van Houten-Groeneveld
Astronomiska upptäckter av CJ van Houten
Astronomiska upptäckter 1960
2435 Horemheb

2435 Horemheb eller 4578 P-L är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 24 september 1960 av den nederländsk-amerikanske astronomen Tom Gehrels och det nederländska astronomparet  och  vid Palomarobservatoriet. Den är uppkallad efter den egyptiske faraon Horemheb.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av Palomar–Leiden survey
Astronomiska upptäckter av T Gehrels
Astronomiska upptäckter av I van Houten-Groeneveld
Astronomiska upptäckter av CJ van Houten
Astronomiska upptäckter 1960
Göthilda Magnus

Göthilda Magnus kan avse:

 Göthilda Fürstenberg, född Magnus (1837-1901), svensk konstsamlare, mecenat och filantrop
 Göthilda Magnus Henriques (1767-1825), svensk donator
Alstom Konstal

Alstom Konstal, till 1997 Konstal, är en polsk tillverkare av spårvagnar och andra rälsfordon i Chorzów.

Historik 
Det statliga stålverket Königshütte grundades 1797 i orten Königshütte i Oberschlesien. Detta  hade också ett hjulmakeri, och från 1864 tillverkades delar av utrustning för järnvägar. År 1871 fusionerades Königshüttejärnverket och det 1838 grundade Laurahütte till Vereinigten Königs- und Laurahütte AG. Detta byggde från slutet av 1800-talet också järnvägsgodsvagnar.  

Efter Tysklands avträdande av delar av Oberschlesien till Polen 1922, omvandlades fabriken för järnvägsvagnar och andra delar av företaget som hamnat i Polen 1925/1926 till det polska företaget Górnośląskie Zjednoczone Huty Królewska i Laura S.A.. På 1920-talet tillverkade företaget främst spårvagnar och broar. Det inkluderade också stålverket Huta Piłsudski. År 1927 avskiljdes järnvägsvagnsfabriken under namnet Chorzowska Wytwórnia Konstrukcji Stalowych ("Chorzóws fabrik för stålkonstruktioner"), vilket gav kortnamnet Konstal. 

Efter Tysklands annektering av delar av Polen under andra världskriget ändrades företagets namn till OSMAG (Oberschlesische Maschinen- und Waggonfabrik AG). Efter andra världskriget, återigen som ett polskt företag, återtogs 1947 namnet Konstal. Från 1948 tillverkades fler än 3.000 spårvagnar av modellerna Konstal N till Konstal 5N, vilka hade utvecklats från tyska enhetsspårvagnsmodellen Kriegsstrassenbahnwagen. 

Efter det att Warszawas spårvägar hade införskaffat två tjeckiska Tatra T1, byggdes i Chorzów denna modell med blygsamma förändringar. Mellan 1959 och 1969 tillverkades 845 motorvagnar, nästan uteslutande för Warszawa. 

Modellen Konstal 13N utvecklades till den sexaxlade modell med jakobsboggier, som började serietillverkas i 1969 som Konstal 102N, och senare modifierad och tillverkad i ungefär 700 exemplar. 

År 1973 utvecklades den fyraxlade Konstal 105N, som tillverkades i 984 exemplar till 1973–1979, och senare 2 141 spårvagnar av den modifierade Konstal 105Na.

Senare utveckling 
Vid Polens övergång från planekonomi till marknadsekonomi genomgick företaget en kritisk period. Det utvecklade en modern spårvagn och byggde 1997 två exemplar av en ledspårvagn med tre segment och låggolv i mittsegmentet av modellen Konstal 114Na.

Samma år köptes Konstal av franska Alstom och omdöptes till Alstom Konstal. Genom en drastisk rationalisering minskade antalet anställda från 8 500 till 2 000.. Numera tillverkas tunnelbanetåg modell Metropolis och moderna låggolvsspårvagnar av modell Alstom Citadis.

Fotogalleri

Källor 
Denna artikel är baserad på artikeln Konstal på tyskspråkiga Wikipedia.

Noter

Externa länkar 
Alstom Polens webbplats

Spårvagnstillverkare
Polska tillverkningsföretag
Schlesiens vojvodskap
Alstom
Fyfield

Fyfield kan syfta på:

 Fyfield (nära Marlborough) – en ort och civil parish i Wiltshire, England
 Fyfield, Milton Lilbourne – en ort i Milton Lilbourne, Wiltshire, England
 Fyfield, Essex – en ort i Epping Forest, Essex, England
 Fyfield, Gloucestershire – en ort i Gloucestershire, England
 Fyfield, Hampshire – en ort och civil parish i Hampshire, England
 Fyfield, Oxfordshire – en ort i Fyfield and Tubney, Oxfordshire, England

 Frances Fyfield – en brittisk advokat och kriminalförfattare
Hugo Saurén

Hugo Emil Saurén, född 3 juni 1860 Helsingfors, död där 24 september 1927, var en finländsk arkitekt. 

Saurén utexaminerades som arkitekt 1881. Han vann under studieåren en arkitekttävling om en kejserlig jaktstuga på Aavasaksa i Lappland. Denna färdigställdes 1882, men tsar Alexander II besökte den aldrig på grund av orostider. Saurén var från 1889 även verksam som verkställande direktör för Ab Tollander & Klärichs tobaksfabrik.

Källor

Finländska arkitekter under 1800-talet
Finländska företagsledare
Födda 1860
Avlidna 1927
Män
Arkitekter från Helsingfors
Näringslivspersoner från Helsingfors
2436 Hatshepsut

2436 Hatshepsut eller 6066 P-L är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 24 september 1960 av den nederländsk-amerikanske astronomen Tom Gehrels och det nederländska astronomparet  och  vid Palomarobservatoriet. Den är uppkallad efter den egyptiska faraon Hatshepsut.

Asteroiden har en diameter på ungefär 18 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Hygiea.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Hygiea-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av Palomar–Leiden survey
Astronomiska upptäckter av T Gehrels
Astronomiska upptäckter av I van Houten-Groeneveld
Astronomiska upptäckter av CJ van Houten
Astronomiska upptäckter 1960
2471 Ultrajectum

2471 Ultrajectum eller 6545 P-Lär en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 24 september 1960 av den nederländsk-amerikanske astronomen Tom Gehrels och det nederländska astronomparet  och  vid Palomarobservatoriet. Den är uppkallad efter observatoriet i staden Utrecht.

Asteroiden har en diameter på ungefär 15 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Eos.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Eos-asteroider
Småplaneter namngivna efter platser
Astronomiska upptäckter av Palomar–Leiden survey
Astronomiska upptäckter av T Gehrels
Astronomiska upptäckter av I van Houten-Groeneveld
Astronomiska upptäckter av CJ van Houten
Astronomiska upptäckter 1960
Falkenried

Falkenried, var en tidigare tysk tillverkare av spårvagnar, tunnelbanetåg och bussar, vilken numera är ett underhållsföretag tillhörande Hamburger Hochbahn i Hamburg.

Falkenried tillverkade rälsfordon mellan 1882 och 1965 och också bussar fram till 1980. Det köptes av Hamburger Hochbahn 1918 och är sedan 1968 dotterbolaget FFG Fahrzeugwerkstätten Falkenried GmbH, som underhåller trafikbolagets busspark i stadsdelen Hummelsbüttel i Hamburg.

Historik
Falkenried grundades i samband med inrättandet 1880 av Strassen-Eisenbahn Gesellschaft i Hamburg. Företaget upprättade så småningom en egen vagntillverkning för att klara sin försörjning av hästspårvagnar 1885 i stadsdelen Wandsbek och flyttade 1892 till en större verkstadslokal på Falkenriedgatan, där det också fanns stallar för 300 draghästar. 

Från 1894 tillverkades elektriska spårvagnar för Hamburgs behov. Strassen-Eisenbahn Gesellschaft Falkenried-Werkstätten var också under en tid leverantör till spårvagnsbolag i andra städer, bland annat i flera omgångar till Norge. År 1897 levererade Falkenried 15 passagerarvagnar för Kristianias hästdragna spårväg. Dessa var 6,6 meter långa och var i drift till 1939, huvuddelen av tiden som släpvagnar till eldrivna motorvagnar. Falkenried tillverkade 1899, 1913/1914 och 1925 också elektriska spårvagnar för Kristiania Elektriske Sporvei. 

Bland andra kunder fanns Aachen, Amsterdam, Blankenese, Frankfurt am Main, Heidelberg, Innsbruck, Kiel, Köln, Köpenhamn, Magdeburg, Mannheim, Moskva, Stassfurt, Valparaíso, Warszawa, Wiesbaden, Worms och Wuppertal.

Hamburger Hochbahn AG övertog 1918 Strassen-Eisenbahn Gesellschaft och därmed också Falkenried-Werkstätten.

År 1935 började Falkenried tillverka tåg till U-Bahn Hamburg. Verkstaden var då också huvudverkstad för omkring 1600 person- och 165 arbetsrälsfordon samt för 130 bussar.

År 1999 flyttade verksamheten till en ny huvudverkstad i Hummelsbüttel.

Fotogalleri

Källor 
Denna artikel är baserad på artikeln Fahrzeugwerkstätten Falkenried på tyskspråkiga Wikipedia.

Tyska spårvagnstillverkare
Tyska tillverkningsföretag
Tyska karossbyggare
Företag i Hamburg
Oslospårvagnar
Edward Nathaniel Bancroft

Edward Nathaniel Bancroft, född den 16 maj 1772 i Marylebone, London, död den 18 september 1842 i Kingston på Jamaica, var en brittisk läkare, botaniker och zoolog. Han är främst känd för sina arbeten om gula febern.

Han var son till Edward Bancroft och dennes hustru Penelope. Han studerade vid St. John's College, Cambridge där han tog läkarexamen (bachelor of medicine) 1794. Året därpå utsågs han till läkare inom den brittiska armén och tjänstgjorde i bland annat Karibien, Portugal och Egypten. Han tog därefter en doktorsexamen i medicin vid Cambridge 1804 och flyttade därpå till London där han valdes in som fellow i Royal College of Physicians 1806. Mellan 1808 och 1811 arbetade han som läkare vid St. George’s hospital, men flyttade av hälsoskäl till Jamaica, där han återigen verkade som läkare för armén (och var vid sin död biträdande generalinspektör för armesjukhusen).

Bancroft gifte sig den 6 oktober 1812 med Ursula Hill Hoseason (1788-1830), och tillsammans fick de sju barn.

Verk
Bancroft är mest känd för sina verk om gula febern
 An Essay on the Disease called Yellow Fever, with observations concerning Febrile Contagion, Typhus Fever, Dysentery, and the Plague. London 1811.
 A Sequel to an Essay on the Yellow Fever, intended to prove by Facts and Documents that the Fever called Bulam, or Pestilential, has no existence as a distinct or a Contagious Disease. London 1817.

Om An Essay on the Disease called Yellow Fever skrev Charles Murchison "Ett verk har aldrig åstadkommit en större omvälvning av den professionella uppfattningen i detta land", varvid han åsyftade att Bancroft hävdade att febersjukdomar som tyfus inte uppstod på grund av trångboddhet utan att smitta överfördes från redan sjuka.<ref>Charles Murchison, 1884, A treatise on the continued fevers of Great Britain, sidan 115: ,"Never has any work effeced a greater revolution in professional opinion in this country".</ref>

1829 beskrev han fisksläktet Manta'' ("djävulsrocka").

Referenser
 Edward Nathaniel Bancroft i Munk's roll, volume III, sid. 31. Lives of the Fellows på Royal College of Physicians.

Brittiska läkare
Brittiska botaniker
Brittiska zoologer
Födda 1772
Avlidna 1842
Män
Alumner från St. John's College, Cambridge
Salustiano Sánchez

Salustiano Sánchez Blázquez, född 8 juni 1901 i El Tejado, Spanien, död 13 september 2013 i Grand Island, New York, var en spansk-kubansk-amerikansk man som vid sin död var världens äldsta levande man, den 31:a fullt verifierade mannen samt den 5:e yngsta av hittills endast 38 fullt verifierade män som levt till minst 112 års ålder.

Biografi
Sanchez föddes i El Tejado, Spanien, den 8 juni 1901 som son till Baldomera Blázquez och Serafin Sanchez. Han spelade dulzaina under fester och bröllop för att tjäna pengar. Han gick i skolan till 10 års ålder då han började med självläring. Vid 17 års ålder emigrerade han med sin bror Pedro och några vänner till Kuba där han arbetade som sockerrörsodlare. I augusti 1920 emigrerade han från Kuba till USA där han arbetade i en kolgruva. 1934 gifte han sig med Pearl Emilie Chiasera, som avled 1988, och fick sonen John och dottern Irene. Sanchez hade också 7 barnbarn, 15 barnbarnsbarn och 5 barnbarnsbarnbarn.

Efter hustruns död 1988 bodde Sanchez med sin dotter Irene fram till 2007 då han flyttade till ett äldreboende i Grand Island, New York. Enligt honom var orsaken till hans långa liv att han ätit en banan och tagit sex Anacintabletter om dagen.

Den 25 juli 2013 bekräftades Sánchez vara världens äldsta levande man sedan japanen Jiroemon Kimuras död den 11 juni (12 juni japansk tid) samma år samt USA:s äldsta levande man sedan Shelby Harris död 25 juli året innan. Innan dess antogs den äldsta levande mannen ha varit kanadens-amerikanen James McCoubrey (som avled 5 juli) följd av japanen Jokichi Ikarashi (som avled 23 juli) och italienaren Arturo Licata, den sistnämnda blev dock den äldsta mannen den 13 september 2013, då Sanchez avled 112 år och 97 dagar gammal. USA:s äldsta levande man blev då Alexander Imich, som även blev världens äldsta levande man efter Licatas död 24 april 2014.

Källor
Guinness Rekordbok
https://www.wnypapers.com/news/article/current/2013/06/13/111399/happy-111th-birthday-mr.-sanchez
http://www.dailymail.co.uk/news/article-2377627/Salustiano-Sanchez-Blazquez-Worlds-oldest-man-aged-112-credits-longevity-eating-banana-day.html

Födda 1901
Avlidna 2013
110-åringar
Personer från Kastilien och Leon
Personer inom lantbruk
Amerikanska gruvarbetare
Män
Lantbrukare under 1900-talet
Lantbrukare under 2000-talet
Lorenz Wilhelm Brandenburg

Lorenz Wilhelm Brandenburg, född 29 maj 1794 i Eksjö, död 11 augusti 1850 i Göteborg. Svensk ingenjör. Han var under flera års tid ingenjör vid Kungl. Generallantmäterikontoret, senare arkitekt och stadsingenjör i Göteborg. Han var även kartograf och kopparstickare, och ansedd som en framstående mekanisk ritare.

Biografi
Deltog i Konstakademiens utställning 1831. Ritade 1847, som stadsingenjör, Gamla trädgårdsmästarbostaden i Trädgårdsföreningen i Göteborg (skapad 1842). Brandenburg ansvarade tillfälligt för tillsynen av anläggningsarbetena i parken sedan trädgårdsmästare Töpel avskedats hösten 1844 fram till att föreningens andre trädgårdsmästare Carl Ferdinand Liepe tillträdde vårvintern 1845.. Sjöhistoriska museet i Stockholm har akvarellerade tuschteckningar gjorda av Brandenburg.

Bilder

Referenser

Tryckta källor
 Svenskt konstnärslexikon
 Hultmark. - Sveriges statskalender.

Noter

Externa länkar

http://emp-web-84.zetcom.ch/eMP/eMuseumPlus?service=ExternalInterface&module=artist&objectId=16751&viewType=detailView

Svenska ingenjörer under 1800-talet
Födda 1794
Avlidna 1850
Män
Hendrik Ooms

Hendrik "Henk" Ooms, född 18 mars 1916 i Halfweg, död 6 december 1993 i Haag, var en nederländsk tävlingscyklist.

Ooms blev olympisk silvermedaljör i tandem vid sommarspelen 1936 i Berlin.

Källor 

Nederländska tävlingscyklister
Nederländska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1936
Tävlande i cykling vid olympiska sommarspelen 1936
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1936 från Nederländerna
Födda 1916
Avlidna 1993
Män
2082 Galahad

2082 Galahad eller 7588 P-L är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 17 oktober 1960 av den nederländsk-amerikanske astronomen Tom Gehrels och det nederländska astronomparet  och  vid Palomarobservatoriet. Den är uppkallad efter Galahad i den keltiska mytologin.

Asteroiden har en diameter på ungefär 17 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter mytologiska figurer
Astronomiska upptäckter av Palomar–Leiden survey
Astronomiska upptäckter av T Gehrels
Astronomiska upptäckter av I van Houten-Groeneveld
Astronomiska upptäckter av CJ van Houten
Astronomiska upptäckter 1960
Trosa havsbad

Trosa havsbad är ett strandbad i Östersjön som ligger på ön Öbolandet, strax söder om Trosa.

Beskrivning
På 1950-talet anlades en badplats vid Rävudden på Öbolandets sydligaste del. Samtidigt planlades Öbolandets bebyggelse som skulle utgöras av fritidshus. Ön fick då även en fast vägförbindelse med fastlandet.

Anläggningen har växt sedan dess och förfogar idag över en cirka 90 meter lång sandstrand och ett klippbad samt över en campingplats med 230 platser och elva hyrstugor samt båt- och kanotuthyrning. Till övriga inrättningar hör bland annat toaletter, bryggor, lekplats, hopptorn, minigolf, servering och butik.

Bilder

Källor
Trosa havsbad & familjecamping.
Välkommen till Trosa Havsbad!

Externa länkar

Badplatser i Sverige
Trosa kommun
Filip Eriksson

Filip Kim Oskar Eriksson, född 25 augusti 1998, är en svensk fotbollsmålvakt som spelar för Piteå IF.

Karriär
Erikssons moderklubb är Värnamo Södra FF. Han spelade en ligamatch i Division 3 Sydöstra Götaland 2013 samt ytterligare en ligamatch i Division 3 säsongen 2014.

Inför säsongen 2015 gick Eriksson till IFK Värnamo. Under säsongen 2017 var han utlånad till moderklubben Värnamo Södra FF. Eriksson spelade då 13 ligamatcher i Division 3.

I mars 2018 lånades Eriksson ut till division 3-klubben Gnosjö IF på ett samarbetsavtal, vilket gjorde att han var tillgänglig för spel i båda klubbarna under säsongen 2018. Den 11 april 2018 debuterade Eriksson för IFK Värnamo i Superettan i en 2–1-förlust mot GAIS. I juni 2022 meddelade IFK Värnamo att Eriksson lämnade klubben efter att inte fått någon speltid under säsongen.

I december 2022 värvades Eriksson av Piteå IF, där han skrev på ett tvåårskontrakt.

Karriärstatistik

Källor

Filip Eriksson på fotbolltransfers.com

Noter

Svenska fotbollsmålvakter
Fotbollsspelare i IFK Värnamo
Fotbollsspelare i Piteå IF
Spelare i Superettan
Spelare i Division 1 i fotboll för herrar
Födda 1998
Levande personer
Män
Thüringerwaldbahn

Thüringerwaldbahn är en meterspårig smalspårsbana i Thüringen i Tyskland. Den betjänar trafik mellan Gotha och Thüringer Wald och bedrivs integrerat med spårvagnstrafiken i Gotha som linje 4.

Thüringerwaldbahn har sin ena slutstation vid Bahnhof Gotha, vilken av spårvägsbolaget benämns Hauptbahnhof, och leder till den på 21,7 kilometers avstånd belägna Bad Tabarz vid foten av Grosser Inselsberg. Restiden hela sträckan är en knapp timme. På vägen finns 22 hållplatser.  Vid mellanstationen Waltershausen Gleisdreieck finns en avtagsbana på 2,4 kilometer till stationen Waltershausen, vid vilken finns ytterligare fyra hållplatser. Sträckan mellan Gotha och Bad Tabarz tar 58 minuter.

Historik 
År 1897 överenskom Hertigdömet Sachsen-Coburg und Gotha och Gothas spårvägar att bygga en bana. Först 1914 började anläggningsarbetet, men detta avbröts av första världskriget och inflationen i Tyskland mellan 1914 och 1923. Det återupptogs i juni 1928, och i juli 1929 invigdes den första sträckan. Den högsta tillåtna hastigheten var 50 kilometer per timme. 

Under 1930-talet var trafiken intensiv, upp till 22 turer per dag, både pendeltrafik och utflyktsresor. Banan fungerade också under andra världskriget fram till februari 1945. Efter kriget kom trafiken igång i två delar, en på var sida av floden Leina, i juli 1946. I slutet av oktober bands banan ihop igen, efter det att en ny bro byggts. 

År 1951 ombildades Straßenbahn Gotha till VEB (K) Thüringerwaldbahn und Straßenbahn Gotha. Dagens Thüringerwaldbahn und Straßenbahn Gotha GmbH (TWSB Gotha) bildades 1991.

Gothas industrijärnväg 
Industriebahn Gotha var en affärsdel av Thüringerwaldbahn och Straßenbahn Gotha. Industrispår gick ut från banan på ett flertal ställen mellan Gotha Hauptbahnhof och Gotha Ost. Det fanns en gemensam järnvägsstation med Deutsche Reichsbahn, Bahnhof Gotha Ost. Industriebahn Gotha lades ned på 1990-talet efter det att flera industrier längs linjen lagts ned.

Fotogalleri

Källor 
Denna artikel är baserad på artikeln Thüringerwaldbahn på tyskspråkiga Wikipedia.

Externa länkar 
 Webbplats för Thüringerwaldbahn und Straßenbahn Gotha GmbH

Gotha
Spårvägar i Tyskland
Byggnader och anläggningar i Thüringen
Thyringerwald
Transport i Thüringen
Rho Aurigae

Rho Aurigae ( ρ Aurigae, förkortat Rho Aur, ρ   Aur) som är stjärnans Bayerbeteckning, är en dubbelstjärna belägen i den mellersta delen av stjärnbilden Kusken. Den har en skenbar magnitud på 5,22 och är svagt synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 6,2 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 530 ljusår (ca 162 parsek) från solen.

Nomenklatur
Rho Aurigae var tillsammans med λ Aur och μ Aur Kazwini's Al Ḣibā''' ( ألحباع ), tältet. Enligt stjärnkatalogen i det tekniska memorandumet 33-507 - A Reduced Star Catalog Containing 537 Named Stars var Al Ḣibā namnet på tre stjärnor: λ Aur som Al Ḣibā' I, μ Aur som Al Ḣibā' II och ρ Aur som Al Ḣibā' III.

Egenskaper 
Primärstjärnan Rho Aurigae A är en blå till vit stjärna i huvudserien av spektralklass B3 V. Den har en massa som är ca 6 gånger större än solens massa, en radie som är ca 3,3 gånger större än solens och utsänder från dess fotosfär ca 400 gånger mera energi än solen vid en effektiv temperatur på ca 12 400 K.Rho Aurigae'' är en enkelsidig spektroskopisk dubbelstjärna där närvaron av en följeslagare, som kan vara en stjärna av typ B eller A, avslöjas av skiften i stjärnans spektrum. Paret kretsar kring varandra med en period på 34,49 dygn med en excentricitet på 0,10.

Källor

Referenser

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/rhoaurigae
 http://stars.astro.illinois.edu/sow/rhoaur.html

	
Stjärnbilden Kusken
Bayerobjekt
Huvudseriestjärnor klass B
Dubbelstjärnor
Flamsteedobjekt
HR-objekt
HD-objekt
Frode Hamre

Frode Hamre, född 10 februari 1964, är en norsk travkusk och travtränare. Han är bror till före detta travtränaren Atle Hamre. Han är en av Norges största profiler inom travsport, och innehar licens vid Jarlsberg Travbane. Han har tränat hästar som Looking Superb, Vainqueur R.P., Giveitgasandgo, Ivar Sånna och Winmecredit.

Under 2015 hamnade Frode i blåsväder då hans bror Atle körde några av hans hästar i träningsjobb på Jarlsberg Travbane när Frode själv var på semester. Detta på grund av att Atle är avstängd från norsk travsport på livstid och inte får vistas på en travbana. Händelsen upprepades även 2018 på samma bana.

Större segrar i urval

Referenser

Noter

Externa länkar 

Norska travtränare
Norska travkuskar
Födda 1964
Levande personer
Män
Mary Wijk

Mary Wijk, född 21 maj 1854 i Göteborg, död 31 december 1911 i Stockholm, var en svensk målare.

Hon var dotter till grosshandlaren Edward Dickson och Isabel Gordon och från 1872 gift med godsägaren Ivar Wijk. För Järpås kyrka i Skaraborgs län målade hon 1902 altartavlan Lärjungarna i Emmaus. Makarna Wijk är begravda på Järpås gamla kyrkogård.

Källor 
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 679, Allhems Förlag, Malmö. 
 Mary Wijk på Gravar.se

Noter

Svenska målare under 1900-talet
Mary
Mary
Konstnärer från Göteborg
Födda 1854
Avlidna 1911
Kvinnor
Emil Westin

Emil Alexander Westin, född 1822 i Stockholm, död 3 juli 1857 i Borås, var en svensk målare och tecknare.

Han var son till garvaren Johan Gustaf Westin och Sophia Margareta Westerman. Han fick troligen undervisning i konst av sin släkting Fredric Westin. Han var verksam i Stockholm men flyttade till Borås och bodde där de sista åren av sitt liv. Westin är representerad vid Uppsala universitetsbibliotek med en tuschlavering av Tyska kyrkan i Stockholm.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 642, Allhems Förlag, Malmö.

Noter

Svenska målare under 1800-talet
Födda 1822
Avlidna 1857
Män
Konstnärer från Stockholm 
Representerade vid Nationalmuseum
Svenska tecknare under 1800-talet
Paul Evan Lehman

Paul Evan Lehman, död 30 januari 1961 vid 67 års ålder, var en amerikansk författare som skrev westernromaner. Han bodde i Harrisburg i Pennsylvania och var redaktionsmedlem i Wayland (N.Y.) Register.

Flera av hans böcker översattes till svenska och utgavs bland annat av Wennerbergs förlag, B. Wahlströms bokförlag och Bokförlaget Trots.

Bibliografi
 The cold trail 1950, senare utgiven under titel The vengeance trail 1956 (Krypskytten 1977, Longhorn 77)
 The man from the badlands 1951 (En mot alla 1973, Longhorn 55)
 Montana man 1951 (Mannen från Montana 1974, Longhorn 63)
 Pistol on the Pecos 1953 (Krutrök vid Pecos 1975, Longhorn 66)
 Gun-whipped 1958 (Pistolpiskad 1971. Longhorn 31)
 Guns in the valley 1960 (Krutrök i dalen 1969, Longhorn 10)
 Smoke of the Texan 1964 (Vedergällning 1977, Longhorn 75)

Referenser

Noter

Westernförfattare
Amerikanska författare under 1900-talet
Födelseår saknas
Avlidna 1961
Män