kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Stig Edqvist

Stig Lars-Erik Edqvist, född 23 september 1948 i Fryksände församling, är en svensk före detta polis. Han är känd för sitt arbete med Palmeutredningen och tsunamin 2004.

Poliskarriär 
Edqvist gick polisskolan 1973 och var reservofficer. Han började på riksmordkommissionen 1981. Han arbetade i 40 år som polis, inklusive som ordningspolis och kriminalpolis i Stockholm och som chef för riksmordkommissionens förhörsenhet och för polisens ID-kommission. 

Han hade också flera internationella uppdrag. Han gjorde i flera omgångar FN-tjänst på Cypern, 1971, 1977 och 1990. Under tre år, fram till 1997, arbetade han vid krigsförbrytartribunalen i Haag med att utreda krigsbrott under Jugoslavienkrigen.

Palmemordet 
Mellan 1997 och 2012 ledde Edqvist polisens spaningsarbete med mordet på statsminister Olof Palme, år 1986. Han efterträdde den långvarige spaningsledaren Hans Ölvebro (som haft jobbet 1988–97) och kom själv att bli kvar på posten i 15 år. Edqvist blev därmed utredningens klart långvarigaste spaningsledare. 

– När jag gick in i det här hade jag förhoppningen att vi skulle lösa det, sade han till SvD år 2008. Men det är mycket svårlöst, alldeles för dåligt med teknisk bevisning. Vi har helt enkelt inga misstänkta.

Under Edqvists tid som spaningsledare hade Palmegruppen få medarbetare och många av de inblandade sysslade med andra frågor samtidigt. Hans-Gunnar Axberger menar att arbetet gick på sparlåga och i hög grad handlade om sekretessprövning, arkivering, och liknande uppgifter, för att hålla utredningen igång.

Utredningen lades ner 2020.

Identifieringsarbete 
Parallellt med arbetet i Palmeutredningen ledde Edqvist polisens ID-kommission, från 1998. Han fick flera gånger leda identifieringen av brotts- och katastrofoffer utanför Sverige, bland annat vid flygolyckan i Milano 2001 och efter terrordåden på Bali 2002. 

Under 2004–5 lånades personal från Palmegruppen ut för att bistå i arbetet med tsunamikatastrofen i Indiska oceanen, där 543 svenskar omkommit. Edqvist ledde identifieringen av de döda kroppar som återfunnits, och gruppen kunde i slutändan identifiera alla utom 16 personer. Han har beskrivit uppdraget som mycket tungt och psykologiskt påfrestande och sade till Göteborgs-Posten att han "tog slut" efter fyra månader. År 2008 medaljerades Edqvist av kung Carl XVI Gustaf för sitt arbete med katastrofen. 

Han blev 2010 medlem i Interpols styrgrupp för katastrofofferidentifiering.

År 2012 arbetade han i Kosovo med EU-insatsen EULEX, som syftade till att stödja det lokala rättsväsendet. Han gick därefter i pension. År 2020 gav Edqvist ut en roman, Livets vindar.

Utmärkelser 
 Kunglig medalj, åttonde storleken i serafimerordens band, 2008

Bibliografi 
 Livets vindar (Arx förlag, 2020)

Referenser 

Män
Födda 1948
Levande personer
Svenska poliser
Personer från Fryksände socken
Maria Letizia Bonaparte, hertiginna av Aosta

Maria Letizia Bonaparte, född 1866, död 1926, var en fransk och sedan italiensk prinsessa.

Hon var dotter till Napoléon Joseph Charles Paul Bonaparte och Marie-Clothilde av Savojen. År 1870, när hon var fyra år gammal, avsattes hennes fars kusin Napoleon III från Frankrikes tron, och hon och hennes föräldrar bosatte sig i Schweiz.

Hon gifte sig 1888 med sin morbror, den italienska prinsen Amadeus, hertig av Aosta, som tidigare tillfälligt hade varit kung av Spanien. Äktenskapet väckte spekulationer om huruvida Italien skulle ge bistånd för att återuppsätta dynastin Bonaparte på den franska tronen. 

Eftersom paret var morbror och systerdotter fick de en dispens av påven för att kunna gifta sig. Giftermålet sågs som en skandal på grund av den nära incesten, och påven klargjorde 1902 att inga fler dispenser av det slaget skulle utfärdas. Paret fick en son: Umberto, greve av Salemi.  

Maria Letizia blev änka efter två års äktenskap 1890. Hon och hennes son levde ett tillbakadraget privatliv i Turin på underhåll från det italienska kungahuset och visade sig sällan offentligt.

Källor 

Födda 1866
Avlidna 1926
Kvinnor
Italienska prinsessor
Franska prinsessor
Servizio Ausiliario Femminile

Servizio Ausiliario Femminile (SAF) utgjorde den kvinnliga frivilliga militäravdelningen inom Salòrepublikens militära styrkor. De bidrog inte med militära uppgifter utan främst med sjukvård och enklare administrativa uppgifter som sekreterartjänster.

Se även
 Women's Army Corps
 Auxiliary Territorial Service
 Japanska Kvinnors Frivilliga Arbetskår

Källor 

1944 i Italien
Organisationer bildade 1944
Organisationer upplösta 1945
Kvinnoorganisationer i Italien
Fascism
Italiens militärhistoria
Heliogabalus imperator

Heliogabalus imperator, allegoria per musica (Kejsar Heliogabalus, allegori i musik) är ett orkesterverk av den tyske tonsättaren Hans Werner Henze.

Komponerad 1972 och reviderad 1986 är det en "filmisk, cirkusliknande" skildring av den korta, makabra regeringstiden för den tonåriga romerska kejsaren Elagabalus från tredje århundradet. Henzes inspiration kom inte från historiska dokument utan från litteratur, särskilt Antonin Artauds fiktiva biografi Héliogabale och Stefan Georges diktsamling, Algabal, vars rader inleder partituret:

En symfonisk dikt i allt utom namnet, musiken är episodisk till sin natur och skildrar Heliogabalus extravaganta inträde i Rom från sitt hemland Syrien, då "extatiska arabbarn dansade till de stränga tonerna av barbarisk musik" i spetsen för processionen. Henze fortsätter med att skildra störtandet av traditionell moral med dynamiska passager "som producerar allt buller, vulgaritet, prålighet och tidelag" från regimen, kontrasterar den med mer reflekterande episoder som skildrar den unga kejsaren ensam som "solgud". Stycket avslutas med Heliogabalus oundvikliga mord, pretoriangardet avbildat med korta bitar på tyska och amerikanska marscher.

Verket varar i cirka 28 minuter och är komponerat för en stor orkester, med ett särskilt brett spektrum av slagverk (som kräver fem spelare), inklusive ståltrumma, fyra uppsättningar tamtams, en flexaton, visselpipor och en rad klockor. Den är tillägnad den italienska kompositörskollegan Luigi Nono och den chilenska poeten Gaston Salvatore. Verket uruppfördes av Chicago Symphony Orchestra under Georg Solti den 16 november 1972. När Henze senare förberedde arbetet för att uppföra det själv, tog han bort vad han beskrev som "klumpiga" aleatoriska passager. Denna revidering publicerades 1986 och hade premiär den 28 juni 1989 i Villa Massimo, Rom av RAI National Symphony Orchestra under Eberhard Kloke.

Uruppförandet av Heliogabalus imperator spelades in, men det var inte förrän 2019 som en kommersiell inspelning gavs ut, av Wergo Records. Detta var en överföring av en radiosändning från 2014, gjord i Maida Vale Studios i London av BBC Symphony Orchestra under ledning av Oliver Knussen.

Referenser

Verk av Hans Werner Henze
Musikåret 1972
Fantastic Friends

Fantastic Friends är en amerikansk realityserie från 2022. Första säsongen hade premiär på HBO Max den 9 juli 2022. Första säsongen bestod av sex avsnitt. Den andra säsongen också den bestående av sex avsnitt har en planerad premiär på strömningstjänsten HBO Max den 9 augusti 2023. Programledare är Oliver Phelps och James Phelps som tidigare bland annat spelat tvillingarna Fred och George Weasly i flera Harry Potter-filmer.

Handling 
Serien kretsar kring Oliver och James Phelps träffar kända gäster besöker magiska platser och tar sig an utmaningar.

Medverkande 

 James Phelps
 Oliver Phelps
 Maisie Williams
 Haley Joel Osment
 Sophie Skelton
 Bonnie Wright
 Evanna Lynch
 Luke Youngblood
 Natalia Tena
 Corey Mylchreest
 Matthew Lewis

Referenser

Externa länkar 

TV-seriestarter 2022
Engelskspråkiga TV-serier
The Tower (TV-serie)

The Tower är en brittisk kriminal- och dramaserie vars första säsong hade premiär 2 juni 2022. Första säsongen bestod av tre avsnitt. Andra säsongen som består av fyra avsnitt har planerad premiär den 20 augusti 2023 på strömningstjänsten HBO Max. Serien är baserad på Kate Londons romantrilogi Metropolitan.

Handling 
Serien utspelar sig i London och kretsar kring en grupp poliser med Sarah Collins (Gemma Whelan) i spetsen. I den första säsongen hittas en polisveteran och en 15-årig libysk flicka döda.

Rollista i urval 

 Gemma Whelan - Sarah Collins
 Tahirah Sharif - Lizzie Adama
 Jimmy Akingbola - Steve Bradshaw
 Emmett J. Scanlan - Kieran Shaw
 Lola Elsokari - Farah Mehenni
 Nick Holder - Hadley Matthews
 Karl Davies - Tim Baillie
 Nabil Elouahabi - Younes Mehenni
 Laurie Delaney - Mary Shaw
 Camilla Beeput as Julie Woodson

Referenser

Externa länkar 

TV-seriestarter 2021
Engelskspråkiga TV-serier
Brittiska dramaserier
Alvar Nyqvist

Alvar Wilhelm Nyqvist, född den 14 januari 1893 i Karis, Svartå, död den 26 september 1966 i Vasa, var en finländsk präst.

Nyqvist avlade studentexamen 1914, teologisk dimissionsexamen 1926 och pastoralexamen 1934. Efter sin prästvigning 1926 var han extra ordinarie präst i Bergö församling 1926–1928 och i Vasa svenska församling 1928–1934. Nyqvist var komminister i sistnämnda församling 1934–1941 och kyrkoherde där 1941–1963. Han blev prost 1952.

Källor 

 
 

Prostar
Finlandssvenska präster
Finländska präster under 1900-talet
Personer från Raseborg
Födda 1893
Avlidna 1966
Män
Personer från Karis
Leontocebus cruzlimai

Leontocebus cruzlimai är en primat i familjen kloapor som förekommer i nordöstra Brasilien. Populationen listades en längre tid till Saguinus fuscicollis som i sin tur flyttades till släktet Leontocebus.

Utseende 
Arten har ungefär samma storlek som Saguinus fuscicollis. Kännetecknande är pälsen på huvudets ovansida som har en röd-orange färg samt en mantel kring halsen, armarna och händernas ovansida som bär likaså röd-orange päls. Typisk är vita ögonbryn och nästan nakna öron. Pälsen är täckt av svart päls.

Utbredning och ekologi 
Denna tamarinapa lever i en liten region i delstaten Amazonas i Brasilien. Den vistas i låglandet och i kulliga områden upp till 500 meter över havet. Habitatet utgörs av regnskogar och andra skogar som ofta översvämmas, ibland med bambu som undervegetation.

Exemplaren bildar grupper med upp till 12 medlemmar som kan vara blandade med Saguinus mystax. De är dagaktiva, klättrar i träd och har bland annat frukter av mullbärsväxter som föda. Leontocebus cruzlimai kan hoppa till andra grenar.

Hot 
Flera individer jagas som bushmeat eller de fångas och hölls som sällskapsdjur. Ett annat hot är skogsröjningar. I regionen inrättades flera skyddszoner. Hela populationen är fortfarande stor. IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Referenser 

Kloapor
cruzlimai
Däggdjur i neotropiska regionen
Frederick G. Fleetwood

Frederick Gleed Fleetwood, född 27 september 1868 i St. Johnsbury i Vermont, död 28 januari 1938 i Morrisville i Vermont, var en amerikansk politiker (republikan). Han var ledamot av USA:s representanthus 1923–1925.

Fleetwood efterträdde 1923 Frank L. Greene i representanthuset och efterträddes 1925 av Elbert S. Brigham.

Fleetwood är begravd på Pleasant View Cemetery i Morrisville i Vermont.

Externa länkar

Referenser 

Ledamöter av USA:s representanthus från Vermont
Amerikanska republikaner
Amerikanska politiker under 1900-talet
Personer från Caledonia County
Födda 1868
Avlidna 1938
Män
Hannah Lutz

Hannah Lutz, född 25 januari 1984 i Ekenäs, i Finland, är en finlandssvensk författare som 2023 bor i Roskilde i Danmark. Lutz har studerat litteraturvetenskap vid Åbo Akademi och därefter gått Författarskolan i Köpenhamn

Bibliografi 
 2017 - 
 2023 -

Referenser

Noter

Externa länkar 
 
 Förlaget, om Hannah Lutz

Finländska författare under 2000-talet
Svenskspråkiga författare
Finlandssvenska författare
Födda 1984
Levande personer
Kvinnor
Personer från Ekenäs
Styckning (gris)

Styckning av gris avser de olika styckningsdetaljerna som konsumeras som mat av människor. Hur grisen styckas varierar mellan olika länder. Det finns mellan fyra till sex huvudstyckningar som är stora detaljer av grisen som styckas först. Dessa säljs oftast till grossister. Detaljhandeln köper andra styckningsdetaljer som kan säljas som exempelvis fläskfilé eller skinka.

Referenser

Noter

Externa länkar 

Fläskkött
Frank Puaux

Jean Alexandre Frank Puaux, född den 26 november 1844 i Luneray, departementet Seine-Inférieure, död den 11 april 1922 i Paris, var en fransk reformert präst. Han var son till François Puaux, far till René och Gabriel Puaux samt morfars far till Frank Belfrage.

Efter studier i Genève och Montauban utnämndes Puaux till pastor vid franska reformerta kyrkan i Stockholm 1868. Vid fransk-tyska krigets utbrott återvände han till fosterlandet för att ägna sig åt de sårades vård. Puaux kom tillbaka till Stockholm i oktober 1870, men tog avsked i januari 1871. Efter återkomsten till Frankrike ägnade han sig åt historiska forskningar om franska reformationen. Puaux var medarbetare i Encyclopédie des sciences religieuses (utgiven av Frédéric Lichtenberger) och i Bulletin de l'histoire du protestantisme français  samt ledde under många år, efter Edmond de Pressensé, Revue chrétienne. Han efterträdde i december 1909 Fernand de Schickler som president i Société de l'histoire du protestantisme français, vars bibliotek i Paris var känt av alla forskare för sin rikedom på dokument rörande franska reformationen. 

Puaux författade Les précurseurs français de la tolérance au XVII:e siècle (1878), Les Bassoutos, une mission au sud de l'Afrique (1881), La dernière requête de la France à Louis XIV (1885), Études sur la révocation de l'édit de Nantes (tillsammans med Auguste Sabatier, 1886), L'instruction primaire dans les colonies françaises (1889), Les oeuvres du protestantisme français au XIX:e siècle (1893; för världsutställningen i Chicago), L'esprit de la Réforme (1901) och L'église réformée de France (1905). Två av honom i Vetenskapsakademien i Stockholm 1870 hållna föredrag är utgivna under titeln Le père Hyacinthe et son église (1870). Slutligen föreligger av Puaux en Histoire de l'établissement des protestants français en Suéde (1891).

Källor 

  
 

Franska reformerta präster
Reformerta teologer
Franska kyrkohistoriker
Franska präster under 1800-talet
Franska präster under 1900-talet
Personer från Seine-Maritime
Födda 1844
Avlidna 1922
Män
Ugglan
Vindö Bilgalleri

Vindö Bilgalleri är en bilsamling på Vindö i Värmdö kommun. Samlingen består av ett sjuttiotal bilar från 1950-talet och framåt.

Bilder

Källor

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Byggnader och anläggningar i Värmdö kommun
Bilmuseer i Sverige
Museer i Stockholms län
Worthington Curtis Smith

Worthington Curtis Smith, född 23 april 1823 i St. Albans i Vermont, död där 2 januari 1894, var en amerikansk politiker (republikan). Han var ledamot av USA:s representanthus 1867–1873.

Smith efterträdde 1867 Portus Baxter i representanthuset och efterträddes 1873 av George Whitman Hendee.

Smith är begravd på Greenwood Cemetery i St. Albans i Vermont.

Externa länkar

Referenser 

Ledamöter av USA:s representanthus från Vermont
Amerikanska republikaner
Amerikanska politiker under 1800-talet
Personer från Franklin County, Vermont
Födda 1823
Avlidna 1894
Män
Aedin Mincks

Aedin Mincks, född 10 oktober 2000 i Georgia, är en amerikansk skådespelare, mest känd för att spela rollen som Angus Chestnut i Disney Channel-serien A.N.T. – Avancerad Ny Talang (engelska: A.N.T. Farm) och Mitch (Ass Face) i kampsportsserien Cobra Kai. Han är också känd för att spela rollen som Robert i filmen Ted från 2012.

Filmografi (i urval)

Filmer

TV-serier

2019–nutid – Cobra Kai (TV-serie)

Externa länkar

Amerikanska skådespelare
Födda 2000
Män
Levande personer
Skådespelare från Georgia
Requiem (Henze)

Requiem, (Nio sakrala konserter för piano solo, konserttrumpet och stor kammarorkester) är ett orkesterverk med musik av Hans Werner Henze komponerat åren 1991 till 1993 på uppdrag av London Sinfonietta, Suntory Corporation för NHK Philharmonic och Westdeutscher Rundfunk, Köln.

Historia
Den första satsen, Introitus: Requiem Aeternam beställdes av London Sinfonietta som en del av en minneskonsert för den konstnärlig ledaren Michael Vyner som dog den 20 oktober 1989. Förutom Henze inbjöd London Sinfonietta också sju andra framstående kompositörer (Luciano Berio, Sir Harrison Birtwistle, Sir Peter Maxwell Davies, Toru Takemitsu, Oliver Knussen och Nigel Osborne) att skriva verk till Vyners minne för att utgöra programmet som framfördes den 6 maj 1990.

Uppförandehistorik
Verket hade premiär i sin helhet den 24 februari 1993 framfört av Ensemble Modern i Filharmonihallen i Köln.

De enskilda delarna uruppfördes enligt nedan:
Introitus: 	6 maj 1990, Royal Opera House, Covent Garden, London Sinfonietta
Dies Irae: 	11 december 1991, Queen Elizabeth Hall, London, London Sinfonietta
Ave verum corpus: 	Premiär tillsammans med Dies Irae och Lux Aeterna
Lux Aeterna: 		Premiär tillsammans med Dies Irae och Ave Verum Corpus
Rex Tremendae: 	26 november 26 1992, Suntory Hall, Tokyo, NHK Symphony Orchestra
Agnus Dei: 	14 januari 1991, BBC Henze Festival, Barbican Centre, London, Parnassus Ensemble
Tuba Mirum:	24 februari 1993, Philharmonic Hall, Cologne, Ensemble Modern
Lacrimosa: 	Premiered with Rex Tremendae and Sanctus
Sanctus:	Premiär tillsammans med Rex Tremendae och Lacrimosa

Struktur
Requiem består av nio sakrala konserter som, med ett undantag, bär de gemensamma satstitlarna för Requiemmässan, om än i oordning. Henze väljer också att interpolera Ave verum corpus med de andra satserna, men i sin självbiografi Bohemian Fifths anger han aldrig uttryckligen varför. Även om satserna bär de traditionella titlarna finns det inga sångare och ingen text i verket. I sin självbiografi säger Henze att detta val gjordes för att öppna Requiets omfattning och göra det till en "... sekulärt, mångkulturellt stycke, en handling av broderlig kärlek som skrevs, 'in memoriam Michael Vyner', vars namn gör plikt för alla de många andra människor i världen som har dött före sin tid och vars lidanden och bortgång sörjs i min musik. (471)

Referenser

Henze, Hans Werner. Musik und Politik: Schriften und Gespräche 1955–1975, ed. J. Brockmeier (Munich, 1976, enlarged 2/1984; Eng. trans., 1982) [incl. Essays, 1964]
Henze, Hans Werner. Reiselieder mit böhmischen Quinten: autobiographische Mitteilungen. 1926–1995 (Frankfurt, 1996; Eng. trans., 1998)
Henze, Hans Werner. Ein Werkverzeichnis. 1946–1996 Schott, Mainz, 1996.
Palmer-Fuchsel, Virginia: Hans Werner Henze, Grove Music Online ed. L. Macy

Verk av Hans Werner Henze
Musikåret 1993
Requiem
Panamerikanska U23-cupen (volleyboll, damer)

Panamerikanska U23-cupen är en tävling i volleyboll för U23-damlandslag som hålls vartannat år i Amerika sedan 2012. Som övriga panamerikanska volleybollcuper organiseras den av PVU (NORCECA och CSV).

Upplagor

Medaljörer

Referenser

Noter

Externa länkar 
Turneringen 2023 

Internationella volleybolltävlingar i Amerika (nord- och syd)
Kepler-19

Kepler-19 eller KOI-84, är en ensam stjärna belägen i den mellersta delen av stjärnbilden Lyran. Den har en kombinerad genomsnittlig skenbar magnitud av ca 12,04 och kräver ett kraftfullt teleskop för att kunna observeras. Baserat på parallax enligt Gaia Data Release 3 på ca 4,53 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 720 ljusår (ca 221 parsek) från solen. Den rör sig närmare solen med en heliocentrisk radialhastighet på ca -11 km/s.

Egenskaper
Kepler-19 är en gul till vit stjärna i huvudserien av spektralklass G4 V. Den har en massa som är ca 0,94 solmassa, en radie som är ca 0,86 solradie och har en effektiv temperatur av ca 5 500 K.

Planetsystem
Kepler-19 är värd för tre kända exoplaneter - Kepler-19b, Kepler-19c och Kepler-19d. Planet b upptäcktes med transitmetoden, c genom transittidsvariationer och d genom mätningar av radiell hastighets.

Se även
 Lista över exoplaneter
 Keplerteleskopet

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/121429/kepler19. 
 NASA, Kepler mission, Table of Confirmed Planets

Stjärnbilden Lyran
Huvudseriestjärnor klass G
Keplerstjärnor
Planetpassage-variabler
Solsystem
Royal Winter Music

Royal Winter Music är två soloverk för klassisk gitarr av den tyske kompositören Hans Werner Henze.

Historia
Båda verken är inspirerade av karaktärer från Shakespeare. Det första verket (beskrivet som en sonat) färdigställdes 1976 och är i sex satser. Den första delen, Richard of Gloucester ger det övergripande arbetet sitt namn (från Richards inledande monolog 'Now is the winter of our discontent'').

Det första stycket uruppfördes av Julian Bream (på vars begäran Henze hade skrivit det) i Berlin den 20 september 1976.

Den andra sonaten, skriven 1979, fortsätter Shakespeare-temat i tre delar. Henze har konstaterat att arbetet i sin helhet nu är klart.

Det andra verket uruppfördes av Reinbert Evers på Goethe-Institut i Bryssel den 25 november 1980. Båda verken är tillägnade Julian Bream.

Struktur

Första sonaten över Shakespears personer
Gloucester
Romeo och Julia
Ariel
Ophelia
Touchstone, Audrey and William
Oberon

Andra sonaten över Shakespears personer
Sir Andrew Aguecheek 
Bottom's Dream
Mad Lady Macbeth

Referenser

Verk av Hans Werner Henze
Musikåret 1976
Oscar Övden

Oscar Arvid Övden, född 3 augusti 1890 i Västra Torsås socken, död 24 maj 1978 i Södertälje, var en svensk skolman och förkämpe för eldbegängelserörelsen.

Oscar Övden var son till hemmansägaren Olof Johan Gunnarsson och Mathilda Persdotter. Han tog studentexamen 1915 och studerade därefter vid Lunds universitet där blev filosofie kandidat och filosofie magister 1919. Övden bedrev studier vid Berlins universitet somrarna 1916–1917 och Köpenhamns universitet vårterminerna 1918. Under upprepade resor i Europa studerade han framför allt eldbegängelserörelsen. Han var 1919–1937 lärare vid olika läroverk, från 1937 var han adjunkt i tyska och engelska vid Södertälje högre allmänna läroverk. Övden var en av eldbegängelserörelsens mest energiska förkämpar i Sverige. Från 1927 var han Svenska eldbegängelseföreningens propagandachef och bedrev i den egenskapen en omfattande föredragsverksamhet. På relativt kort tid ökade han de lokala eldbegängelseföreningarnas antal från ett tiotal till omkring 100. Han var från 1929 ledamot av Svenska eldbegängelseföreningens styrelses förvaltningsutskott, ledamot av styrelsen för förenings stockholmsavdelning och redaktör för föreningens tidskrift Ignis. För sin nitiska verksamhet fick han 1940 föreningens guldmedalj. Övden utgav Eldbegängelserörelsen (1929, i serien Verdandis småskrifter), Eldbegängelsen - framtidens begängelseskick (16:e upplagan 1948), Svensk urnkonst (1931, ny upplaga 1937), Eldbegängelsens historia i Sverige 1882–1932 (1932), Bibliografi över svensk eldbegängelselitteratur (1937) och Eldbegängelsens kulturbetydelse (1939). Övden intresserade sig även för släktforskning. Han var 1946–1947 ledamot av styrelsen för Förening för släktforskning och publicerade 1946 Olofshyltefolket (i Genealogisk tidskrift)-

Referenser

Noter 

Svenska lärare
Svenska författare
Personer från Västra Torsås socken
Födda 1890
Avlidna 1978
Män
Essex Junction

Essex Junction är en stad (city) i Chittenden County i Vermont. Essex Junction lösgjordes från kommunen Essex den 1 juli 2022. Innan dess hade Essex Junction varit ett municipalsamhälle (village) inom kommunen Essex och underställd både kommunens och municipalsamhällets administration.

Källor 

Orter i Vermont
Chittenden County
Sofia Maldonado

Sofia Maldonado Diaz, född 6 februari 2002 i Guadalajara, Mexiko, är en volleybollspelare (vänsterspiker). Hon spelar med Mexikos landslag.

Maldonado studerar sedan 2020 vid University of Arizona och spelar med deras volleybollag Arizona Wildcats. Tidigare har hon spelat med Castêlo da Maia GC i Portugal samt med Club de Voleibol Spartans U20-lag i hemlandet. Hon har förutom med seniorlandslaget även spelat med Mexikos olika juniorlandslag och med dem tagit medaljer i nord- och panamerikanska mästerskap.

Referenser

Födda 2002
Levande personer
Kvinnor
Mexikanska idrottare under 2000-talet
Mexikanska landslagsspelare i volleyboll (damer)
Volleybollspelare i Arizona Wildcats
Volleybollspelare i Castêlo da Maia GC