Moramål

Moramål (mormål) är en nordisk språklig varietet som talas i Mora socken i mellersta delen av Mora kommun i norra Dalarna. Moramålet tillhör de så kallade ovansiljanmålen i övre Dalarna, och är således närmast besläktat med oremål, sollerömål, venjansmål, orsamål, våmhusmål och älvdalsmål.

Ljudlära

Vokaler

Moramålet har nio monoftonger som uttalas antingen korta eller långa: ⟨a e i o u y å ä ö⟩. Därtill finns diftongerna ⟨aj⟩ och ⟨åj⟩.

Konsonanter

Variation

I de nordvästra byarna Östnor, Kråkberg, Öna och Selja-Långlet har äldre /ð/ övergått från frikativa till tremulant (vilket Levander kallar ”ett ytterst egendomligt, r-liknande ljud”) och senare sammanfallit med /r/. Detta ger uttal som tirningg ’tidning’ och bår säjrum ’båda sidor’ (dativ). I övriga byar har äldre /ð/ sammanfallit med /d/.

I de centrala byarna Yvraden, Morkarlby och Utmeland (samt på Sollerön) har [w] övergått helt till [v]. Samma sak har hänt i alla byar öster om Siljan  och där har även vokalen /y/ sammanfallit med /i/.

Grammatik

Formlära

Substantiv
Moramålet skiljer (likt fornsvenskan) mellan tre genus: maskulinum, femininum och neutrum. Substantiven böjs i numerus (singular/plural), kasus (nominativ/dativ) och bestämdhet (endast i nominativ).

De två ändelserna ´-e och `-e syftar på ordets tonaccent. Se nedan under tabellen för neutrala substantiv.

För neutrala substantiv utgör ordens tonaccent den enda skillnaden mellan former som bo´rde (accent 1/akut accent) och bo`rde (accent 2/grav accent).

Genitiv bildas av dativformerna och suffixet -ås, t.ex. gardemås ’gårdens’, ljosumås ’ljusens’.

Pronomen

Formerna e, me och de förekommer i trycksvag (obetonad) ställning. Särskilt e förekommer oftast i omvänd ordföljd:
{| 
| då || wir || kamöm || emat || fikköm-e || rer-å ...
|-
| när || vi || kom || hem || fick vi || reda på ...
|-
| colspan=6| När vi kom hem fick vi reda på ...
|}
{| 
| men || nug || edd || då || ig || gruvar || me || um ...
|-
| men || nog || skulle ha || då || jag || gruvat || mig || om ...
|-
| colspan=8| Men nog skulle jag ha gruvat mig om ...
|}

Dessa pronomen kan förstärkas med jän(ä) ’här(na)’ eller dan(ä) ’där(na)’:
{| 
| ä || wa || je || sårglen || res || era-danä
|-
| det || var || en || sorglig || resa || det därna
|-
| colspan=6| Det var en sorglig resa, det därna.
|}

Litteratur

Sedan 1974 ger Mora Hembygdslag årligen ut tidskriften Missmårn. Den innehåller berättelser och dokumentation både på moramål och på svenska. Språkproven nedan kommer från denna tidskrift.

Stavning
Det finns ingen standardiserad stavning, så den uttalsvariation som beskrivs ovan återspeglas ofta i skrift: ⟨r⟩/⟨d⟩ i vissa ord, ⟨w⟩/⟨v⟩ samt ⟨y⟩/⟨i⟩. Stavningen av affrikatorna varierar ofta fritt mellan ⟨tj⟩/⟨dj⟩ och ⟨ts⟩/⟨dz⟩ – ibland i samma text.

Språkprov
Följande tre språkprov är exempel på den variation som beskrivs ovan och kommer från byarna Öna, Utmeland respektive Noret – en sträcka på ungefär en halvmil.

Öna
Förändringen äldre /ð/ > /r/ syns i bl.a. werkstarem ’verkstaden’ (), gurfruktun ’gudfruktig’ och lovar ’lövat’ (= samlat löv).

Utmeland

Noret
Förändringen /y/ > /i/ syns i alldeles tister ’alldeles tysta’.

Se även
Älvdalska
Orsamål
Mora socken
Egentliga dalmål

Referenser

Noter

Källförteckning 
 

Kultur i Mora kommun
Dalmål