kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Noatun (Pasvik)

Noatun är en nybyggargård i Pasvikdalen i Sør-Varangers kommun i Finnmark i Norge.

Noatun ligger vid Gjøkbukta på ett näs mellan sjöarna Gjørbukta och Fjørvatnet i Pasvikälvens övre lopp. Gården ligger sedan 1993 inom det norska Pasvik naturreservatet. Gården byggdes 1907 av den norske ornitologen Hans Thomas Lange Schaanning, som då flyttade dit från ön Varlam/Vaarlamasaari på den ryska sidan av gränsen.

Noatun är ett byggnadsminne. Det är en närapå komplett nybyggargård från början av 1900-talet. Runt gårdstunet finns ett bostadshus, en lagård, härbre och bastu. Det finns också andra uthus vid gården samt en "peisestua" omkring 200 meter därifrån ute på näset. Alla husen är timrade och också byggda med torv.

Manbyggnaden är ett 1 1/2-planshus med spåntäckt mansardtak, med senare tillbyggd veranda mot söder. På utsidan är huset klätt med liggande träpanel. Under köket ligger en matkällare med cementerat golv och kalkade timmerväggar.

Litteratur
Steinar Wikan: Noatun – en ødemarksgård i Øvre Pasvik, Tiden, Oslo 1975,

Källor
Arkitekturguide – Nordnorge og Svalbard
Om Noatun på kulturminnesok.no

Noter

Kulturminnesmärken i Finnmark fylke
Sør-Varangers kommun
Hans Swant

Hans Swant (Schwandt, Schwartz, Swart), född omkring 1609, död 1678 och begravd i Göteborg, var en tysk-svensk bildhuggare.

Biografi 
Han var far till bildhuggaren Clas Hansson Swant och farfar till Jacob Swant. Av källorna vet man att Swant var verksam i Göteborg från 1638 då han vid denna tid för stadens räkning utförde de 10 fot höga lejon av trä som prydde Lejonbron vid nuvarande Brunnsparken. 1640 fick han uppdraget från magistraten att utföra fyra stora kämpar i trä som skulle placeras på Kämpebron, men dessa monterades ner 1673. Han slöt ett kontrakt med Magnus Gabriel De la Gardie 1654 om utförandet av de siu himmelens planeter i trä för ett lusthus på Läckö slott i Västergötland. Samma år utförde han tillsammans med Michael Henneberg och en tredje mästare vid namn Brandt en ny predikstol för Göteborgs tyska kyrka, som dock gick förlorad vid kyrkans brand 1668. För Göteborgs stad utförde han konstrikt skurna träfestonger till väggarna i den stora nya rådhussalen som stod färdig 1670 efter Nicodemus Tessins ritningar. Han återkom till rådhuset 1672 och färdigställde då de herrlige drufvorne i hvalfen på Rådhusgångarne samt till hvalvet under trappan, men dessa arbeten är numera försvunna. 

Swant mest kända arbete är barockaltaret i Skara domkyrka, vilket han utförde 1663. Altaret såldes 1791 till Saleby församling i Västergötland men befinner sig sedan 1949 åter i Skara domkyrka. Bland hans övriga kyrkliga arbeten märks altaret i Kållereds kyrka i Västergötland samt altaret i Säve kyrka i Bohuslän. Altaret i Kållereds kyrka modifierades av Nils Lesberg 1711 och målades samtidigt om av Erik Grijs. Av Swants ursprungliga altare återstår mittpartiet och figurframställningarna av Aron och Mose. Han utförde även altaruppsatser för Husaby kyrka och Otterstads kyrka i Västergötland samt ramverk till altartavlan, kungastolar och ett kolonnettskrank till Varnhems kyrka. Han omtalas 1678 som Amiralitetets Bilodhuggare Mäster Hans Swart men det är inte helt klarlagt vilka uppdrag han utförde för Amiralitetet, men det är sannolikt att det var Swant eller hans son Clas Hansson som utförde ornamenten på de fartyg som Francis Sheldon vid mitten av 1600-talet byggde i Göteborg, Riksäpplet, Postryttaren och en turkisk galär.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon, del V, sid. 333, Allhems Förlag, Malmö. 

Svenska bildhuggare
Män
Födda 1609
Avlidna 1678
Hans Thomas Lange Schaanning

Hans Thomas Lange Schaanning, född 2 mars 1878 i Kristiania i Norge, död 5 mars 1956 i Kragerö i Norge, var en norsk ornitolog, nybyggare och konservator. 

Hans Thomas Lange Schaanning var son till överingenjören Peder Schaanning (1843–1898) och Agnes Helene Salvesen (1848–1934) och växte upp i Kristiania. 

Han var redan i ungdomen mycket fågelintresserad. Tillsammans med Johan Koren (1879-1919) slog han sig hösten 1900, efter sin studentexamen, ned i Pasvikdalen i östra Finnmark. De levde som jägare och samlade fåglar och ägg som de sålde till museer i Norge och utomlands. De övervintrade också på Novaja Zemlja 1902-1903 som medlemmar av Kristian Birkelands norrskensexpedition. Han bodde i området, från 1902 på ön Varlam/Vaarlamasaari i Pasvikälven på den ryska sidan av gränsen, som ingift i en finländsk nybyggarfamilj. Huset har återuppförts i rekonstruerad form i Pasvik Zapovednik. Efter den första hustruns död flyttade han till den norska sidan av Pasvikälven 1907, där han byggde gården Noatun.

Efter några år i Kristiania från 1911 arbetade Schaanning mellan 1918 och 1948 som konservator på Stavanger museum. Han var framför allt ornitolog och fältforskare. Han grundade Norsk ornitologisk förening 1921 och var redaktör för föreningens tidskrift Norsk Ornithologisk Tidsskrift. Denna utgavs mellan 1921 och 1935. Han inrättade 1937 Revtangen ornitologiske stasjon, som var Norges första fågelstation, på näset Revtangen på Jæren i Rogaland.

Han gifte sig 1902 med 16-åriga Elsa Fiina Rautiola (1886-1907), som var dotter till finländska nybyggare i den ryska delen av Pasvikdalen. Paret fick tre barn. Elsa dog redan vid 21 års ålder 1907. I sitt andra äktenskap var han från 1909 gift med danskan Hedevig Lysholm Schjelderup (1888–1973) och fick med henne fem barn.

Bibliografi i urval 
Hans Thomas Lange Schaanning: Østfinmarkens fuglefauna: Ornitologiske meddelelser vedrørende trakterne om Varangerfjorden, specielt Sydvarangers fauna i aarene 1900-1906, 1907
 Hans Thomas Lange Schaanning: Jægerliv nordpaa, H. Alb. Cammermeyers Forlag, 1916
 Hans Thomas Lange Schaanning: Norges Fuglefauna, J.W. Cappelens Forlag, 1916
 Anders Bernhoft-Osa: Noen minner om konservator Hans Thomas Lange Schaanning, (PDF) Rapport Zoologisk serie 1977-13.

Källor 
«H Tho L Schaanning», Steinar Wikan: Hans Thomas Lange Schaanning i Norsk biografisk leksikon

Noter

Norska ornitologer
Forskare från Oslo
Födda 1878
Avlidna 1956
Män
Norska biologer under 1900-talet
Øvre Pasvik landskapsvernområde

Øvre Pasvik landskapsvernområde (nordsamiska: Báhčaveaji suodjemeahcci) bildades 2003 i Pasvikdalen i Finnmark i Norge, samtidigt som den angränsande Øvre Pasvik nationalpark utvidgades från 67 till 119 kvadratkilometer.

Øvre Pasvik landskapsvernområde är 54 kvadratkilometer stort. Det sträcker sig österut från nationalparken mot Pasvikälven, som på denna sträcka flyter långsamt och har grunda och näringsrika områden. Området består av myrar av olika typer och våtmarker med skogsholmar. Området har ett rikt fågelliv. 

Syftet med naturskyddet är att bevara ett rikt våtmarksområde, som är en del av en nordvästlig utlöpare av den sibiriska taigan.

Inom området finns en vandringsled från Grensefoss till Treriksröset. Det finns också grusvägar, fritidsstugor, militära byggnader och renstängsel, samt dammar med vattenkraftverk vid Grensefoss och Hestefoss.

Øvre Pasvik landskapsvernområde bildar tillsammans med Øvre Pasvik nationalpark och Pasvik naturreservat i Norge, Vätsäri ödemarksområde i Finland och Pasvik Zapovednik i Ryssland Pasvik–Enare trilaterala naturskyddsområde, som är ett sammanhängande område med omfattande naturskydd i de tre länderna.

Källor
Om Øvre Pasvik landskapsvernområde på www.pasvik-inari.net

Externa länkar
Informationstavla
Miljødirektoratets Naturbase

Sør-Varangers kommun
Naturskyddsområden i Norge
Artur Svebeck

Sven Artur Svebeck, född 21 mars 1912 i Karlstorp, Jönköpings län, död 23 juni 1998 i Motala, var en svensk disponent målare och tecknare.

Han var son till nederlagsföreståndaren Oskar Svensson och Selma Hill och från 1937 gift med Maja Moberg. Svebeck studerade porträttmåleri för Fredrik Lagerström i Stockholm 1935–1936 och allmän konst för Rolf Trolle i Linköping 1936. Separat ställde han ut på Nystedts konstsalong i Linköping 1951 och han medverkade i samlingsutställningar med Östgöta konstförening i Linköping. Bland hans offentliga arbeten märks väggmålningen Borensberg som utfördes på uppdrag av Borensbergs kommun. Hans konst består av figur- och landskapsmotiv utförda i akvarell eller pastell. Som tecknare medverkade han under signaturen Seven i Östgöta-Correspondenten 1931–1956 och han utförde även illustrationer för sago- och pojkböcker.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 335, Allhems Förlag, Malmö. 

Svenska tecknare under 1900-talet
Män
Födda 1912
Avlidna 1998
Personer från Karlstorps socken
Svenska målare under 1900-talet
Brit Swedberg

Brit Elisabet Swedberg, född 15 december 1933 i Smedjebacken, är en svensk tecknare och journalist.

Hon är dotter till representanten Eric Österberg och Kristina Sandberg och från 1958 gift med regissören Bo Swedberg. Efter avlagd studentexamen 1953 var hon inskriven i två terminer vid Göteborgs högskola där hon läste romanska språk och ägnade sig åt studentteater. Hennes konstnärliga intresse medförde att hon studerade konst för Nils Wedel, Knut Irwe och Rudolf Flink vid Slöjdföreningens skola 1954–1958. Hon företog ett flertal studieresor i Europa där hon bedrev självstudier bland annat till England, Frankrike, Italien och Grekland. Hon medverkade i Nationalmuseums utställning Unga tecknare 1957, Tidningstecknare i Göteborg som visades på Galerie Maneten 1965 samt i utställningen med svenska tidningstecknare i Dortmund 1965 och Aachen 1966. Hon var sedan 1958 anställd som journalist och tecknare vid Göteborgs-Tidningen där hon utförde reportageteckningar, illustrerade noveller samt skrev och illustrerade sagoserien Fräkenfröken. Hennes främsta område var emellertid teater och baletteckningar där hon med några få streck fångade rörelserna på scenen. Som illustratör illustrerade hon bland annat barnboken Tid att minnas och bilder till ett TV-program om barn. Swedberg är representerad vid Teaterhistoriska museet i Göteborg med ett skådespelarporträtt.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 335-336, Allhems Förlag, Malmö. 
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 814, Allhems Förlag, Malmö. 

Svenska tecknare under 1900-talet
Svenska journalister under 1900-talet
Kvinnor
Födda 1933
Levande personer
Personer från Smedjebacken
Korbous

Korbous är en liten stad i norra Tunisien. Den ligger på norra sidan av halvön Cap Bon, vid Tunisbukten, på en plats där en djup ravin möter havet. 

Redan under romartiden var Korbous känt som kurort, kallad Aqua Calidau Carpitanae. Från naturliga källor bubblar varmt (44-60 °C) och svavelrikt vatten upp, och många lokala hotell och hälsohem är specialiserade på vatten- och ångbehandlingar. Stadens stora hammam är inrymd i det gamla palatset från 1800-talet. 

Trots sitt relativa kändisskap är kurorten stillsam och inte storskaligt utvecklad. Nu (2016) finns planer på att bygga ett stort spa med marina och lyxhotell.

Källor 
 

Orter i Tunisien
Kap Bon
Kurorter i Tunisien
Skogfoss

Skogfoss (ryska: Скугфосс) var två bredvid varandra liggande vattenfall i Pasvikälven, vilka reglerades genom byggandet 1961–1964 av Skogfoss kraftverk.

Skogfoss var Pasvikälvens mest magnifika vattenfall. I Pasvik öppnades i juni 1938 Skogsfoss Fjellstue och Turiststasjon med reklamen: ''Naturskjønn beliggenhet like ved Pasviksdalens 'Niagara', Skogfoss. 14 senger, stor peisestue, spisesal, solaltan. Øl- og vinrett sannsynlig. Sportfiske. Flott skiterräng".

För kraftstationen utnyttjas en fallhöjd på knappt 20 meter. Uppdämningen för Skogfoss med nästan nio meters högsta höjning av vattennivån ledde till att ett antal gårdar, jordbruksmark och fritidshusområden sattes under vatten, speciellt vid Langvatnet.

Skogfoss är också en bygd vid det tidigare vattenfallet Skogfoss med 40 invånare 2001. Vid Skogfoss fanns fram till juni 2014 en av norska arméns gränsstationer vid gränsen mellan Norge och Ryssland. Den ersattes då av den mer centraliserade Grensestasjon Pasvik i Svanvik..  

Vid vattenfallet uppfördes senast 1882 Skogfosskoia, en övernattningsstuga som antas vara Pasvikdalens äldsta hus, för olika resandes bekvämlighet. Den beboddes bland annat av Ellisif Wessel från Kirkenes vid minst sex tillfällen, enligt inristningar på timmerstockarna. Den har – tillsammans med andra äldre trähus – flyttats till det informella friluftsmuseet Gjøkhotellet.

Bildgalleri

Källor

Noter

Sør-Varangers kommun
Vattendrag i Norge
Vattendrag i Ryssland
Walter Sundman

Clas Walter Sundman, född 25 november 1908 i Ringarum, Östergötlands län, död 17 februari 1963 i Norrköping, var en svensk målare, tecknare, dekorationsmålare och färgkonsult.

Han var son till hemmansägaren Clas Conrad Sundman och hans hustru Alma Sophia och från 1932 gift med Nanny Elisabeth Johansson. Sundman utbildade sig till hantverksmålare 1927–1932 och arbetade därefter som dekorationsmålare i flera år innan han övergick till det konstnärliga måleriet. Han studerade konst för Johan Winberg 1939–1941, Otte Sköld 1944 och för Jöns Thulin 1955–1956 samt under ett flertal studieresor till Italien, Frankrike, Tyskland och Spanien. Tillsammans med Nils Bringfelt ställde han ut på Norrköpings museum och separat ställde han bland annat ut i Linköping, Sundsvall och på ÅetÅ-centralen i Stockholm. Han medverkade 1955 i en tävling om utsmyckningsförslag för offentliga byggnader i Norrköping med sin komposition Bevingad luft. Hans konst består av stilleben, porträtt men har huvudsakligen målat landskapsskildringar från Öland och Jämtland utförda i olja samt mosaikkompositioner. Vid sidan av sitt eget skapande utförde han monumentaluppdrag i skolor och färgsatte kyrkor. Sundman är representerad vid Norrköpings konstmuseum och Norrköpings stads yrkesskola.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 316-317, Allhems Förlag, Malmö. 

Svenska färgkonsulter
Svenska tecknare under 1900-talet
Män
Födda 1908
Avlidna 1963
Personer från Ringarums socken
Svenska målare under 1900-talet
Svenska dekorationsmålare
Carl August Sundvall

Carl August Sundvall, född 10 januari 1855 i Stockholm, död 1941, var en svensk skulptör och ornamentbildhuggare.

Han var son till kattuntryckeriarbetaren Johan Petter Sundvall och Anna Christina Sundgren och gift med Emilia Kristina Taxén. Sundvall var verksam som ornamentbildhuggare i Stockholm. Från 1880-talet biträdde han som lärare vid undervisningen vid Tekniska skolan och var 1902–1925 överlärare i ornamentmodellering. Han arbetade 1884 på den Nerpinska verkstaden i Stockholm där han högg galjonsbilden till ångkorvetten HMS Saga som blev en av de sista galjonsskulpturer som utfördes på uppdrag av svenska marinen. Skulpturen framställer en allegorisk kvinnofigur som med ena handen trycker en pappersrulle mot sitt bröst och med den andra drar en dolk eller slöja över sitt huvud. Galjonsskulpturen ingår i Karlskrona marinmuseums samlingar.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 321, Allhems Förlag, Malmö. 

Svenska skulptörer under 1900-talet
Män
Födda 1855
Avlidna 1941
Konstnärer från Stockholm
Svenska bildhuggare
Hampe Svanberg

Hans Halfdan (Hampe) Svanberg, född 14 januari 1883 i Lide, Nora socken, Västernorrlands län, död 10 juli 1961 i Härnösand, var en svensk målare, tecknare och skulptör.

Han var son till bonden, skomakaren och spelmannen Erik Svanberg och Brita Sofia Israelsdotter och från 1924 gift med Anna Katarina Adolfina Nilsson. Svanberg som av sin samtid betraktades som mycket originell studerade dekorationsmåleri 1899–1904 i Härnösand och på olika platser i Stockholm, bland annat vid Tekniska skolan innan han 1920–1921 studerade vid Hoffmans målarskola i München samt under studieresor till Österrike, och Frankrike. Han började tidigt snida träfigurer i Döderhultarens stil men övergick under 1920-talet till bildkonsten. Separat ställde han ut i Stockholm, Västerås, Sundsvall, Härnösand, Örnsköldsvik och Sollefteå. Han medverkade i Ångermanlands konstnärsförbunds vandringsutställningar och i Örnsköldsviksutställningen 1916 där han tilldelades en silvermedalj. Bland hans offentliga arbeten märks dekorationsmåleri i Bergs kyrka, Jämtland och Lungö kapell i Västernorrland, för Nora kyrka utförde han skulpturer av apostlarna Paulus och Johannes i kroppsstorlek och för Salteå bönhus oljemålningen Getsemane samt en stor fondvägg och reliefer på sidoväggarna i Hemsöns kommunalhus. En minneskollektion av hans akvareller och teckningar visades tillsammans med verk av May Hildegard i Härnösand 1964. Hans konst består huvudsakligen av landskapsbilder med motiv från Ångermanlands kustland. Svanberg är representerad vid Hampnäs folkhögskola och biskopshuset i Härnösand.

Källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 326-327, Allhems Förlag, Malmö.

Noter

Svenska skulptörer under 1900-talet
Män
Födda 1883
Avlidna 1961
Personer från Nora socken, Ångermanland
Svenska målare under 1900-talet
Svenska tecknare under 1900-talet
Jöns Sundin

Jöns Sundin, född 1821 i Orrviken, Sunne socken, Jämtland, död 1873 i Orrviken, var en svensk folkskollärare, kantor och kyrkomålare.

Han var son till Göran Sundin och Brita Jönsdotter och från 1847 gift med Ursilla Ivarsdotter och sonson till Pehr Sundin. Han fick redan som skolpojke följa med sin far på dennes arbetsresor till olika kyrkor där han fungerade som hjälpreda samtidigt som han fick de grundläggande kunskaperna i måleri. Han kom senare att arbeta självständigt med målning, förgyllning och fondväggar med skenarkitektur. Han åtog sig även dekorativa arbeten i privathem där han målade möbler, tapetserade och snickrade nya möbler. Sundin var mycket musikaliskt och mekaniskt händig och tillverkade ett flertal urverk trots sin mångsidighet kunde han inte försörja sig som konstnär och hantverkare utan utbildade sig till kantor i Stockholm och folkskollärare i Härnösand. Efter ett misslyckat försök som köpman i Östersund blev han slutligen kantor och lärare i sin hemby Orrviken. Han avled 1873 i tuberkulos och lämnade sin stora familj i misär. Bland hans arbeten märks skenarkitekturer utförda i Borgvattnet och Ströms kyrkor.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 314-315, Allhems Förlag, Malmö. 

Svenska kyrkomålare
Svenska lärare under 1800-talet
Män
Födda 1821
Avlidna 1873
Personer från Sunne socken, Jämtland
Svenska kyrkomusiker
Svenska målare under 1800-talet
Ragnar Sundin

Ragnar Evert Sundin, född 30 april 1905 i Lund, död 30 april 1975 i Malmö, var en svensk komminister och skulptör

Han var son till järnvägstjänstemannen Nils Gustaf Sundin och Anna Olsson samt gift med Stina Ingegerd Blomberg. Sundin blev fil. kand. 1939 och prästvigdes samma år. Under sin tid som pastorsadjunkt vid Svenska kyrkan i Köpenhamn kom han kontakt med många unga konststudenter och hans intresse för konst väcktes. Han fick en viss handledning av skulptören Ivar Ålenius-Björk men var huvudsakligen autodidakt som konstnär. Han använde ofta sina skulpturer som ett hjälpmedel i sin förkunnelse vid sidan av tjänsten som präst. Han blev komminister i Kirsebergs församling i Malmö 1953. Som skulptör har han utfört figurrika julkrubbor för Johanneskyrkan i Malmö och Lunds domkyrka. Flera av hans skulpturer som efter modellering i lera har gjutits i gips eller skurits ut i trä och placerats i olika sydsvenska kyrkor. Han medverkade i utställningen Kulla-konst 1951 och han ställde även ut på Gleerupska universitetsbokhandeln i Lund. Hans skulpturer består av religiösa motiv.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 315-316, Allhems Förlag, Malmö. 

Svenska skulptörer under 1900-talet
Svenska präster under 1900-talet
Män
Födda 1905
Avlidna 1975
Konstnärer från Lund
Präster från Lund
Gösta Sundvall (konstnär)

Nils Gustaf (Gösta) Sundvall, född 16 juni 1900 i Stockholm, död 14 oktober 1957 i Stockholm, var en svensk målare och tecknare

Sundvall studerade vid Tekniska skolan i Stockholm 1916–1920 och vid Konsthögskolan 1920–1926 samt under studieresor till bland annat Tyskland, Frankrike, Italien, Nederländerna, Belgien, Estland och upprepade gånger till Spanien. Han tilldelades 1935 ett stipendium från Kinmansons fond av Konstakademien. Efter sina studier var han de första åren verksam med restaureringar och dekorativa arbeten i kyrkor, slott och kommunala byggnader och var under något år medhjälpare till Olle Hjortzberg vid dennes större arbeten. Under sin tid vid konsthögskolan målade han några kubistiska experiment men det var framför allt den nysakliga stilen som kom fram under 1920-talet som blev utgångspunkten i hans bildskapande. Separat ställde han ut på Fahlencrantz konstsalong i Stockholm 1935, Modern konst i hemmiljö 1940, De ungas salong 1946, på Konstnärshuset 1952, Torshälla, Västerås Gnesta och Umeå. Tillsammans med Lambert Werner ställde han ut på Lorensbergs konstsalong i Göteborg 1949 och tillsammans med Gunnar Norrman i Göteborg 1953 samt med Axel Waleij i Borås 1957. Han medverkade från 1933 i Sveriges allmänna konstförenings salonger i Stockholm och i ett flertal samlingsutställningar på Lorensbergs konstsalong i Göteborg. Han var en av initiativtagarna till bildandet av konstnärsgruppen De unga i Stockholm 1938 som 1942 ombildades till De ungas salong AB och deltog regelbundet i gruppens utställningar. En minnesutställning med hans konst visades på De ungas salong 1958. Hans konst består av stilleben, porträtt och landskapsmålningar. Sundvall är representerad vid Moderna museet och prins Eugens Waldemarsudde.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 321, Allhems Förlag, Malmö.

Noter

Svenska målare under 1900-talet
Män
Födda 1900
Avlidna 1957
Konstnärer från Stockholm
Svenska tecknare under 1900-talet
Jonesville, Louisiana

Jonesville är en kommun (town) i Catahoula Parish i Louisiana. Vid 2010 års folkräkning hade Jonesville 2 265 invånare.

Källor 

Orter i Louisiana
Catahoula Parish
Tösta

Tösta är en by utanför Kovland i Sättna socken i Sundsvalls kommun. Mellan 2015 och 2020 avgränsade SCB här en småort.

Källor 

Orter i Sundsvalls kommun
Tidigare småorter i Sverige
Kvalspelet till afrikanska mästerskapet i fotboll 1978

Kvalspelet till afrikanska mästerskapet i fotboll 1978 spelades mellan den 24 oktober 1976 och 13 november 1977.

Preliminär omgång

Mauritius avancerade till första omgången med det ackumulerade slutresultatet 4–3.

Första omgången

Algeriet avancerade till andra omgången med det ackumulerade slutresultatet 5–3.

Kongo-Brazzaville avancerade till andra omgången med det ackumulerade slutresultatet 4–2.

Tunisien avancerade till andra omgången med det ackumulerade slutresultatet 5–4.

Guinea avancerade till andra omgången med det ackumulerade slutresultatet 5–0.

Etiopien avancerade till andra omgången med det ackumulerade slutresultatet 4–2.

Senegal avancerade till andra omgången med det ackumulerade slutresultatet 3–1.

Nigeria avancerade till andra omgången med det ackumulerade slutresultatet 3–1.

Elfenbenskusten avancerade till andra omgången med det ackumulerade slutresultatet 5–1, men diskvalificerades i andra omgången.

Niger lämnade walkover. Mali avancerade till andra omgången.

Tanzania lämnade walkover. Uganda avancerade till andra omgången.

Sudan lämnade walkover. Zambia avancerade till andra omgången.

Andra omgången

Zambia  avancerade till afrikanska mästerskapet efter straffsparksläggning.

Kongo-Brazzaville avancerade till afrikanska mästerskapet med det ackumulerade slutresultatet 6–5.

Uganda avancerade till afrikanska mästerskapet med det ackumulerade slutresultatet 2–1.

Nigeria avancerade till afrikanska mästerskapet med det ackumulerade slutresultatet 2–1.

Tunisien avancerade till afrikanska mästerskapet med det ackumulerade slutresultatet 5–3.

Elfenbenskusten och Mali diskvalificerades; Mali diskvalificerades då säkerhetspersonal attackerat domarna, Elfenbenskusten för att ha använt en oberättigad spelare i andra matchen. Övre Volta som förlorat mot Elfenbenskusten fick en plats i afrikanska mästerskapet.

Kvalificerade lag
 (värdland)

 (regerande mästare)

Källor
 Rsssf.com

Kvalspelet till afrikanska mästerskapet i fotboll
1976 i Afrika
1977 i Afrika
Fotbollsåret 1976
Fotbollsåret 1977