kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Joaquina Lapinha

Joaquina Lapinha, död efter 1811, var en brasiliansk operasångare.

Hon tillhörde klassen av fria färgade i Brasilien och föddes fri som dotter till den fria färgade Maria da Lapa. 

Hon var uppenbart verksam vid Casa da Ópera de Vila Rica i staden Vila Rica i Minas Gerais, det äldsta operahuset i Amerika, som drevs av João de Souza Lisboa 1770-1822. Formellt sett förbjöds kvinnor att uppträda på scen i Portugal och därmed i Portugisiska Brasilien 1774, men i praktiken tillämpades förbudet enbart i huvudstaden Lissabon, och flera kvinnor nämns som anställda vid operahuset vid samma tid, bland dem Violanta Mônica da Cruz (1754-1804) och  Francisca Luciana. Joaquina Lapinha engagerades år 1786 för att uppträda när Rio de Janeiro anordnade offentliga festligheter för att fira ett bröllop i kungafamiljen. 

År 1791 ansökte hon om pass att resa till Portugal. Hon turnerade sedan runt i Portugal med framgång till 1795. Hon var den första afro-amerikanska kvinna som uppträtt i Europa. Hennes första uppträdande ska ha ägt rum i Oporto. I själva huvudstaden Lissabon rådde vid denna tid ett förbud för kvinnor att uppträda på scen, ett förbud som hade införts sedan avskedet av Anna Zamperini 1774. År 1793 återinvigdes emellertid Teatro Nacional de São Carlos, som förstördes i jordbävningen 1755, och det fanns en stark opinion att upphäva förbudet. Drottning Maria I:s prinseregent upphävde därför förbudet och 1795 anställdes tre kvinnor vid kungliga operan: Mariana Albani, Luisa Gerbini och Joaquina Lapinha. 

Hennes förmåga fick stort bifall, men det nämns att hon var tvungen att täcka över sin mörka hud med smink då hon uppträdde. Hon beskrivs av en svensk resenär i Portugal, Carl Israel Ruders, som också är den enda samtida kommentatorn som noterade att hon inte var vit. Han beskrev Albani som en obetydlig artist som var populär främst på grund av publikens förtjusning över att återigen se kvinnor på scenen, medan Luisa Gerbini, som ursprungligen varit violinist och uppträtt som sådan på teatern innan hon engagerades som skådespelare, beskrivs som en självsäker sångare med klar, stark och behaglig röst, om än med kyligt skådespeleri. Han ansåg däremot att Joaquina Lapinha var en överlägsen sångare och skådespelare, och att det mindre "fel" hennes hudfärg ansågs vara lätt löstes genom smink: "Den tredje aktrisen är Joaquina Lapinha. Född i Brasilien och mulatt, är hon mycket mörk. Det mindre besvär hennes hudfärg orsakar är lätt åtgärdat med smink. Förutom det är hon en imponerande artist, med mycket dramatisk känsla".  

Hon hade en framgångsrik karriär vid Teatro Nacional de São Carlos i tio år och återvände till Brasilien 1805. Hon engagerades där vid Manuel Luis Ferreiras operasällskap i Rio de Janeiro och uppträdde med framgång i flera år till. Hon nämns år 1811, då den portugisiska kungafamiljen hade flytt till Brasilien och hon engagerades att uppträda inför prinsregenten.

Referenser

Födda 1700-talet
Avlidna 1800-talet
kvinnor
Operasångare under 1700-talet
Operasångare under 1800-talet
Personer i Brasilien under 1700-talet
Personer i Brasilien under 1800-talet
Brasilianska operasångare
Teatro Nacional de São Carlos

Teatro Nacional de São Carlos är ett operahus i Lissabon i Portugal. 

Operan invigdes av drottning Maria I 30 juni 1793. Den uppfördes för att ersätta Ópera do Tejo, som hade blivit förstörd i jordbävningen i Lissabon 1755. Till att börja med uppfördes både opera och talteater på Teatro Nacional de São Carlos, men sedan nationalteatern Teatro Nacional D. Maria II hade öppnat 1846 blev det exklusivt ett operahus.

Referenser

Operahus i Europa
Kultur i Lissabon
Kulturåret 1793
Byggnader och anläggningar i Lissabon
Arkitekturåret 1793
1793 i Europa
Teatro da Rua dos Condes

Teatro da Rua dos Condes var en teater i Lissabon i Portugal, verksam mellan 1738 och 1882.  Det var Portugals första teater.

Historik
Innan Teatro da Rua dos Condes grundades fanns ingen offentlig teater i Lissabon. Utländska teatersällskap engagerades ibland vid hovet, eller fick tillstånd att uppträda tillfälligt inför allmänheten under överinseende av Hospital Real de Todos os Santos. Under 1730-talet genomgick dock stadens över- och medelklass en kulturell förändring då franskt sällskapsliv blev populärt och där ingick ett offentligt teaterliv. Från 1733 uppträdde ett italienskt operasällskap regelbundet i staden i tillfälligt hyrda lokaler, och man såg därför ett behov av ett permanent opera- och teaterhus. 

Teatern fick sitt namn eftersom den uppfördes på mark tillhörande greven av Ericeira. Den grundades som en offentlig privatteater av en grupp affärsmän och rönte stor framgång. Den var länge den största och viktigaste teatern i Lissabon, och frekventerades av kungafamiljen. 

År 1755 invigdes Ópera do Tejo, men denna förstördes redan samma år i jordbävningen i Lissabon 1755. Även Teatro da Rua dos Condes förstördes i jordbävningen men återuppfördes 1765 och blev åter stadens främsta teater. Teatern var mycket framgångsrik eftersom den länge saknade rivaler, men det förekom ofta klagomål på att den var för liten, för obekväm och för dyr. Under 1770-talet var Anna Zamperini engagerad här, vilket ledde till att kvinnor förbjöds att uppträda på scen fram till 1795. 

Från 1782 fick teatern sin första allvarliga rival i Teatro do Salitre (1782-1880), och 1793 invigdes även Teatro Nacional de São Carlos, vilket ledde till att teatern sakta började ersättas som Lissabons huvudscen. Huset dömdes ut som brandfarligt och revs 1882.

Referenser

Lissabons historia
Teatrar i Europa
Kulturåret 1738
Kultur i Lissabon
Byggnader och anläggningar i Lissabon
Arkitekturåret 1738
Teatro Nacional D. Maria II

Teatro Nacional D. Maria II är en teater i Lissabon i Portugal, invigd 1846. Det är Portugals nationalteater. 

Teatern uppfördes mellan 1842 och 1846. Då den uppfördes övertog den talscenen från Teatro Nacional de São Carlos, som i fortsättningen enbart fungerade som operahus.

Referenser

Teatrar i Europa
Kultur i Lissabon
Kulturåret 1846
Byggnader och anläggningar i Lissabon
Arkitekturåret 1846
1846 i Portugal
Javier Báez

Ednel Javier Báez, född 1 december 1992 i Bayamón, är en puertoricansk professionell basebollspelare som spelar för Detroit Tigers i Major League Baseball (MLB). Han spelar som shortstop. Báez har tidigare spelat för Chicago Cubs och New York Mets.

Han draftades av Chicago Cubs i 2011 års MLB-draft som nionde spelare totalt.

Báez har vunnit World Series med Chicago Cubs för säsongen 2016. Han har också vunnit en Silver Slugger Award (2018) och en Gold Glove Award (2020). Báez spelade också för det puertoricanska basebollandslaget vid World Baseball Classic 2017 och bärgade en silvermedalj.

Referenser

Externa länkar
Javier Báez stats – Baseball-Reference.com

Män
Födda 1992
Levande personer
Personer från Bayamón
Puertoricanska basebollspelare
Puertoricanska idrottare under 2000-talet
Spelare i Chicago Cubs
Spelare i World Baseball Classic 2017
Spelare i New York Mets
Teatro João Caetano

Teatro Nacional D. Maria II är en teater i Rio de Janeiro i Brasilien, invigd 1813. 

Det är Brasiliens första teater, och den äldsta som fortfarande är i bruk.

Referenser

Teatrar i Sydamerika
Kultur i Rio de Janeiro
Kulturåret 1813
Byggnader och anläggningar i Rio de Janeiro
Arkitekturåret 1813
1813 i Brasilien
Whit Merrifield

Whitley David "Whit" Merrifield, född den 24 januari 1989 i Florence i South Carolina, är en amerikansk professionell basebollspelare som spelar för Toronto Blue Jays i Major League Baseball (MLB). Merrifield är andrabasman och outfielder.

Merrifield har tidigare spelat för Kansas City Royals (2016–2022). Han har tagits ut till MLB:s all star-match två gånger och har tre gånger haft flest stulna baser i American League.

Karriär

College 
Merrifield studerade vid University of South Carolina och spelade för skolans basebollag South Carolina Gamecocks 2008–2010. Under hans sista säsong slog han det avgörande slaget när skolan vann College World Series för första gången.

Major League Baseball

Kansas City Royals 
Merrifield draftades av Kansas City Royals 2010 som 269:e spelare totalt och redan samma år gjorde han proffsdebut i Royals farmarklubbssystem. Efter många år i farmarligorna debuterade han i MLB den 18 maj 2016. Redan året efter det hade han flest stulna baser i American League (AL) (34). Han följde upp det nästföljande säsong med att ha flest stulna baser i hela MLB (45) och även flest hits (192).

Merrifield togs ut till MLB:s all star-match för första gången 2019. För andra året i rad hade han flest hits i MLB (206) och han hade även delat flest triples (tio). Två år senare togs han ut till all star-matchen för andra gången, men bara efter en skada på José Altuve. Den säsongen hade han delat flest doubles i MLB (42) och flest stulna baser i AL (40).

Merrifield spelade i 553 raka grundseriematcher för Royals mellan juni 2018 och juli 2022. Bara några veckor efter det att sviten tog slut, i början av augusti, trejdades han till Toronto Blue Jays i utbyte mot Max Castillo och Samad Taylor.

Referenser

Noter

Webbkällor

Externa länkar 

Amerikanska basebollspelare
Idrottare från South Carolina
Personer från Florence County, South Carolina
Amerikanska idrottare under 2000-talet
Alumner från University of South Carolina
Spelare i Kansas City Royals
Spelare i Toronto Blue Jays
Födda 1989
Levande personer
Män
Yoán Moncada

Yoán Manuel Moncada Olivera, född 27 maj 1995 i Municipio de Abreus, är en kubansk professionell basebollspelare som spelar som tredjebasman för Chicago White Sox i Major League Baseball (MLB). Moncada har tidigare spelat för Boston Red Sox.

I mars 2015 förvärvade Boston Red Sox Moncadas spelarrättigheter och de fick betala honom 31,5 miljoner amerikanska dollar. Det var den högsta summan som en basebollspelare, under 23 år och klassificerad som internationell free agent med amatörstatus, hade fått till det datumet. Red Sox fick dock betala lika stor summa till MLB i straffavgift eftersom de hade redan spenderat maxbeloppet på internationella free agents för den säsongen.

Referenser

Externa länkar
Yoán Moncada stats – Baseball-Reference.com

Män
Födda 1995
Levande personer
Personer från Provincia de Cienfuegos
Kubanska basebollspelare
Kubanska idrottare under 2000-talet
Spelare i Boston Red Sox
Spelare i Chicago White Sox
Michael Brantley

Michael Charles Brantley Jr, född den 15 maj 1987 i Bellevue i Washington, är en amerikansk professionell basebollspelare som spelar för Houston Astros i Major League Baseball (MLB). Brantley är leftfielder.

Brantley har tidigare spelat för Cleveland Indians (2009–2018). Han har tagits ut till MLB:s all star-match fem gånger och har vunnit en Silver Slugger Award.

Brantley draftades av Milwaukee Brewers 2005 som 205:e spelare totalt.

Brantley är son till Mickey Brantley, som har varit både spelare och tränare i MLB.

Referenser

Noter

Webbkällor

Externa länkar 

Amerikanska basebollspelare
Idrottare från Washington
Personer från Bellevue, Washington
Amerikanska idrottare under 2000-talet
Spelare i Cleveland Indians
Spelare i Houston Astros
Födda 1987
Levande personer
Män
Mickey Brantley

Michael Charles Brantley Sr, född den 17 juni 1961 i Catskill i delstaten New York, är en amerikansk före detta professionell basebollspelare.

Brantley spelade fyra säsonger i Major League Baseball (MLB) 1986–1989 och en säsong i Nippon Professional Baseball (NPB) 1993. Brantley var outfielder. Han arbetade efter spelarkarriären som tränare och assisterande tränare i Minor League Baseball samt som assisterande tränare i MLB.

Brantley spelade i MLB för Seattle Mariners och i NPB för Yomiuri Giants. I MLB spelade han totalt 302 matcher med ett slaggenomsnitt på 0,259, 32 homeruns och 125 RBI:s. I NPB spelade han 13 matcher med ett slaggenomsnitt på 0,182, inga homeruns och fyra RBI:s.

Spelarkarriär

College 
Brantley studerade vid Coastal Carolina University och spelade för skolans basebollag Coastal Carolina Chanticleers.

Major League Baseball 
Brantley draftades av Seattle Mariners 1983 som 35:e spelare totalt och fick en bonus på 40 000 dollar när han skrev på. Han gjorde proffsdebut i Mariners farmarklubbssystem redan samma år och arbetade sig uppåt i systemet tills han fick göra sin MLB-debut den 9 augusti 1986. Han spelade därefter för Mariners under fyra säsonger till och med 1989, men efter det blev det bara spel i farmarklubbar. Han trejdades till Milwaukee Brewers i utbyte mot Frank Bolick i juni 1990 och gjorde efter det även försök att nå MLB med Cincinnati Reds, Houston Astros och San Francisco Giants.

Nippon Professional Baseball 
Brantley avslutade sin spelarkarriär med en säsong i Nippon Professional Baseball (NPB) för Yomiuri Giants 1993.

Tränarkarriär 
Efter den aktiva spelarkarriären arbetade Brantley som tränare och assisterande tränare i San Francisco Giants och New York Mets farmarklubbssystem 1995–1997 innan han blev assisterande tränare (hitting coach) för Mets 1999. Han var senare first base coach och därefter hitting coach för Toronto Blue Jays 2005–2007.

Privatliv 
Brantley är pappa till Michael Brantley, som också blev en MLB-spelare.

Referenser

Noter

Webbkällor 
 
 
 

Amerikanska basebollspelare
Amerikanska basebolltränare
Idrottare från delstaten New York
Personer från Greene County, New York
Amerikanska idrottare under 1900-talet
Alumner från Coastal Carolina University
Spelare i Seattle Mariners
Spelare i Yomiuri Giants
Födda 1961
Levande personer
Män
Ikh Khorig

Ikh Khorig eller Det stora tabut () är det område där Djingis khan och hans ättlingar tros vara begravda.

Efter Djingis khans död 1227 blev området kring berget Burkhan Khaldun känt som Ikh Khorig. Området upptar ungefär 240 kvadratkilometer. Under 800 år, fram till 1989, har området varit stängt för arkeologer.

Se även
Djingis khans grav

Referenser

Noter

Källor 
 
 
 

Begravningsplatser i Asien
Mausoleer i Mongoliet
Fornminnen i Mongoliet
Eva (stol)

Eva eller Arbetsstol modell 41 är en stol formgiven av Bruno Mathsson 1941. Han var känd för sina stolar i böjträteknik som han ofta namngav med ett kvinnonamn. Eva har en stomme av björk eller bok och sadelgjordsflätad sits. 

Mathssons första stol var Gräshoppan från 1931 där han också använde böjträteknik och sadelgjordsflätning. Hans första "Arbetsstol", Evas föregångare, brukar dateras 1933–1934 och saknade armstöd. År 1941 kom den modifierade modellen med armstödet som han utvecklat samma år och som väsentligt skärper det böljande uttrycket.

Stolen tillverkades av Firma Karl Mathsson, det vill säga av hans far i Värnamo. Den fick sitt namn Eva 1978 när Mathsson bestämde att DUX skulle licenstillverka den klassiska möbelkollektionen hos Firma Karl Mathsson. Sedan 2004 tillverkas stolen av Bruno Mathsson International. 

Samma år som DUX började producera Eva i stor skala formgav Mathsson en variant på Eva, Mina, som skiljer sig från den klassiska stolen genom det nedböjda sitsslutet.

Källor 
 

Svensk formgivning
Formgivna sittmöbler
Produkter lanserade 1941
11693 Grantelliott

11693 Grantelliott eller 1998 FE69 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 20 mars 1998 av LINEAR i Socorro County, New Mexico. Den är uppkallad efter Grant A. Elliott.

Asteroiden har en diameter på ungefär 8 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av LINEAR
Astronomiska upptäckter 1998
11694 Esterhuysen

11694 Esterhuysen eller 1998 FO70 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 20 mars 1998 av LINEAR i Socorro County, New Mexico. Den är uppkallad efter Stephanus A. Esterhuysen.

Asteroiden har en diameter på ungefär 2 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av LINEAR
Astronomiska upptäckter 1998
11698 Fichtelman

11698 Fichtelman eller 1998 FZ102 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 31 mars 1998 av LINEAR i Socorro County, New Mexico. Den är uppkallad efter Jon Roger Fichtelman.

Asteroiden har en diameter på ungefär 4 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av LINEAR
Astronomiska upptäckter 1998
Mattis Ranseen

Mattis Ranseen, född 6 april 1845 i Jämshögs socken, död 24 augusti 1920 i Chicago, var en svenskamerikansk präst.

Mattis Ranseen var son till lantbrukaren Carl Magnus Ranzin. Han emigrerade 1867 till USA, genomgick Augustana Theological Seminary i Paxton, Illinois och prästvigdes 1871. Han var pastor i Dayton, Iowa 1871–1873, missionär i Keokuk, Iowa 1873 samt pastor i Elgin, Illinois 1873–1875 och i Ottumwa, Iowa 1875–1879. 1879 blev han pastor i Getsemanekyrkan i Chicago. 1910–1920 var Ranseen pastor i Nebo Swedish Lutheran Church i Chicago. Han innehade en mängd förtroendeuppdrag, bland annat var han i olika perioder president för Iowakonferensen, i tio år vicepresident för Augustanasynoden samt 1899–1903 president i General Council of the Evangelical Lutheran Churches.

Källor 
 

Amerikanska präster under 1800-talet
Svenskamerikaner
Personer från Jämshögs socken
Födda 1845
Avlidna 1920
Män
11697 Estrella

11697 Estrella eller 1998 FX98 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 31 mars 1998 av LINEAR i Socorro County, New Mexico. Den är uppkallad efter Allan Noriel Estrella.

Asteroiden har en diameter på ungefär 3 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Vesta.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Vesta-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av LINEAR
Astronomiska upptäckter 1998
1998 FL105

1998 FL105 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 31 mars 1998 av LINEAR i Socorro County, New Mexico.

Asteroiden har en diameter på ungefär 6 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Ej namngivna småplaneter
Astronomiska upptäckter av LINEAR
Astronomiska upptäckter 1998
1998 FT115

1998 FT115 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 31 mars 1998 av LINEAR i Socorro County, New Mexico.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Ej namngivna småplaneter
Astronomiska upptäckter av LINEAR
Astronomiska upptäckter 1998
Carl Van Dyke

Carl Chester Van Dyke, född 18 februari 1881 i Alexandria, Minnesota, död 20 maj 1919 i Washington, D.C., var en amerikansk politiker (demokrat). Han var ledamot av USA:s representanthus från 1915 fram till sin död.

Van Dyke efterträdde 1915 Frederick Stevens som kongressledamot, avled 1919 i ämbetet och efterträddes av Oscar Keller.

Van Dyke ligger begravd på begravningsplatsen Forest Lawn Memorial Park i Maplewood.

Referenser

Externa länkar 

Ledamöter av USA:s representanthus från Minnesota
Amerikanska demokrater
Amerikanska politiker under 1900-talet
Personer från Alexandria, Minnesota
Födda 1881
Avlidna 1919
Män
11701 Madeleineyang

11701 Madeleineyang eller 1998 FY116 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 31 mars 1998 av LINEAR i Socorro County, New Mexico. Den är uppkallad efter Madeleine L. Yang.

Asteroiden har en diameter på ungefär 6 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av LINEAR
Astronomiska upptäckter 1998
Maplewood

Maplewood kan syfta på:

 Maplewood, Minnesota
 Maplewood, Missouri
Maplewood, Missouri

Maplewood är en förort till Saint Louis i St. Louis County i Missouri. Vid 2010 års folkräkning hade Maplewood 8 046 invånare.

Källor 

Orter i Missouri
St. Louis County, Missouri
2A3 Kondensator 2P

2A3 Kondensator 2P ( - "Kondensator") var ett sovjetiskt självgående eldrörsartillerisystem. 2A3 är dess GRAU-beteckning.

Utveckling 
2A3 har sitt ursprung under det kalla kriget som ett svar på USA:s nya taktiska doktrin "Pentomic Division" som betonade användning av taktiska kärnvapen inklusive artilleri med kärnvapenbaserad ammunition. Den amerikanska kanonen M65 introducerades 1952 och placerafes i Västtyskland 1953. Sovjetunionen startade sitt eget program för att utveckla ett 406 mm självgående artillerisystem som kan avfyra kärnvapenprojektiler, med kodnamnet "Objekt 271". 

Grabin Design Bureau färdigställde artillerisystemet 1955. "Objekt 271"-chassit från Kotlin Design Bureau i Leningrad färdigställdes kort därefter. Systemet fick den militära beteckningen 2A3 och färdigställdes 1956 vid Kirv-verket i Leningrad. Den totala produktionen uppgick endast till fyra fordon.

Västerländska observatörer fick sin första titt på det nya vapnet under en parad 1957 på Röda torget. Till en början trodde observatörer att vapnet var en demonstrationsmodell skapad för avskräckande effekt.

Systemet hade en exceptionellt kort livslängd. Efter en period av omfattande tester tilldelades vapnen till arméns reserv. Där förblev de i tjänst tills de militära reformerna av Nikita Chrusjtjov antogs, vilket gynnade effektivare missilsystem framför det supertunga artillerisystem och tunga stridsvagnarna från den stalinistiska eran.

Referenser

Externa länkar 
 2A3 Kondensator 406mm / Kondensator-2P - självgående artilleri
 Många bilder av Kondensator-system på parad och överlevande exempel

Sovjetisk militär utrustning
Fältartilleri
2B1 Oka

2B1 Oka () är ett sovjetisk 420 mm självgående eldrörsartillerisystem. 2B1 är dess GRAU-beteckning.

Utveckling 
En experimentell modell var klar 1957. Dess chassi (Objekt 273), designades och byggdes av Kirov Plant. Dess 20 meter långa pipa tillät den att avfyra 750 kg artilleripjäser upp till 45 km. På grund av dess komplexitet hade den en relativt låg eldhastighet – ett skott var femte minut. Fälttester visade på flera nackdelar med hela konstruktionen (rekylen var för stark för många komponenter: den skadade drivhjulen, slet bort växellådan från dess fästen, etc.) och den stora längden gjorde den otroligt svår att transportera.

Dess utveckling fortsatte till 1960, då idén om sådana personalkrävande vapen (tillsammans med 2A3 Kondensator 2P), övergavs till förmån för taktiska ballistiska robotar, som till exempel 2K6 Luna.

Galleri

Referenser 

Sovjetisk militär utrustning
Fältartilleri
HD 146389

Irena eller HD 146389 (även känd som WASP-38) är en ensam stjärna i den södra delen av stjärnbilden Herkules. Den har en skenbar magnitud av ca 9,45 och kräver ett teleskop för att kunna observeras. Baserat på parallax enligt Gaia Data Release 2 på ca 7,3 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 446 ljusår (ca 137 parsek) från solen. Den rör sig närmare solen med en heliocentrisk radialhastighet på ca -9 km/s.

Nomenklatur
HD 146389 tilldelades 2020 namnet Irena av International Astronomical Union. Namnet Iztok gavs till exoplaneten HD 146389 b.

Egenskaper
HD 146389 är en gul till vit stjärna av spektralklass F8, med osäker luminositetsklass. Den har en massa som är ca 1,2 solmassor, en radie som är ca 1,3 solradier och har ca 3 gånger solens utstrålning av energi från dess fotosfär vid en effektiv temperatur av ca 6 200 K.

Stjärnans ålder är osäker, men ett litet överskott av litium tyder på en ålder av mer än 5 miljarder år. Rotationshastigheten anger dock en ålder närmare en miljard. En studien år 2015 med Chandra röntgenobservatorium, har inte lyckats upptäcka någon röntgenstrålning från stjärnan under planetarisk förmörkelse, vilket kan tyda på en ovanligt låg koronaktivitet eller närvaron av en absorberande gasring bildad av atmosfär som lämnar planeten WASP-38 b.

Planetsystem
Exoplaneten av klassen het Jupiter, WASP-38 b, senare kallad "Iztok", upptäcktes 2010 vid HD-146389. Planeten förlorar betydande mängd gas, uppskattad till 0,023 jordmassor per miljard år. År 2013 konstaterades att planetens omloppsbana är förvånansvärt väl anpassad till moderstjärnans rotationsaxel, trots dess märkbara excentricitet.

En studie från 2012 har med hjälp av en Rossiter-McLaughlin-effekt fastställt att omloppsplanet för WASP-38b är dåligt avgränsad men förmodligen i linje med stjärnans ekvatorialplan, feljustering lika med 15+33−43°.

Se även
 Lista över exoplaneter

Referenser

Noter

			

		
Stjärnbilden Herkules
HD-objekt
HR-objekt
Huvudseriestjärnor klass F
Solsystem
Willow Springs

Willow Springs kan syfta på:

 Willow Springs, Illinois
 Willow Springs, Missouri