kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Publius Valerius Comazon

Publius (eller Marcus) Valerius Comazon (ibland kallad Valerius Comazon Eutychianus) var en romersk ämbetsman under kejsar Heliogabalus (218–222).

Comazon var i ungdomen möjligen dansare och skådespelare i Rom, detta baserat på att hans namn på grekiska kan betyda rumlare eller artist. Han tjänstgjorde i Thrakien på kejsar Commodus tid men degraderades till galärroddare av guvernören Claudius Attalus på grund av dåligt uppförande. Tillsammans med Gannys befann han sig i Heliogabalus följe vid Antiokia efter segern över Macrinus. Under Heliogabalus regeringstid upphöjdes han till flera höga ämbeten. Han utnämndes bland annat till befälhavare över praetoriangardet, trots att han enligt historieskrivaren Dio Cassius inte var behörig på grund av brist på militär erfarenhet. Han var konsul tillsammans med kejsaren under dennes tredje år som regent (220 e.Kr.) och han var även stadsprefekt två gånger. Under denna tid lät Heliogabalus avrätta Attalus, förmodligen på inrådan av Comazon för den tidigare degraderingen. Comazon överlevde utrensningen som följde på Heliogabalusmordet, och efteråt utnämndes han till stadsprefekt en tredje gång.

Det är oklart om han är samma person som Eutychianus, en gymnast och deltagare i konspirationen mot Macrinus, som även han nämns i Dio Cassius historieskrivning. Han har även sammanblandats med Gannys, som dock blev avrättad i början av Heliogabalus regeringstid.

Källor 

Romerska politiker
Romerska konsuler
Roddare
Romerska skådespelare
Födda 100-talet
Avlidna 200-talet
Män
Romerska dansare
Samuel Pontinus

Samuel Pontinus, född 24 september 1658 i Stockholm, död 10 april 1712 i Vadstena, han var en svensk kyrkoherde i Vadstena församling.

Biografi
Pontinus föddes 24 september 1658 i Stockholm. Han var son till biskopen Magnus Johannis Pontin i Linköping. 1670 blev Pontinus student vid Åbo universitet och 22 juli 1674 vid Uppsala universitet (Stockholms nation). Pontinus reste 1681 till Tyskland, Holland och England. 12 december 1682 blev han magister vid Uppsala universitet. Pontinus blev 16 mars 1683 lektor i filosofi vid Linköpings gymnasium. 1686 blev han lektor i latin. Pontinus blev 10 april 1689 kyrkoherde i Vadstena församling och kontraktsprost i Aska och Dals kontrakt. Pontinus avled 10 april 1712 i Vadstena och begravdes 14 maj samma år i Vadstena Klosterkyrka.

Familj
Pontinus gifte sig första gången 1682 med Maria Tunander (1659-1700). Hon var dotter till  Daniel Tunander och Catharina (död 1693). Tunanader och Pontinus fick tillsammans barnen Anna (född 1683), Magnus (1684-1716), Nils (1685-1711), David (1687–1736), Helena Maria (1690-1691) och Helena Maria.

Pontinus gifte sig andra gången med Ingeborg Olofsdotter (död 1717).

Gravsten
Pontinus begravdes i Vadstena klosterkyrka. Gravsten ligger vid kyrkans kor.

Bibliografi
1680 - De amore Ducis et Militum mutuo. Uppsala.
1680 - De fama. Uppsala.
1686 - Fons salutis eller Den törstige själens drickande medelst Trones kierille aff Helsobrunnen Jesu: efter lekamliga tings, som vid surbrunnar iakttagas, möjligaste anledning, förestäldt Jacobi dag 1684 i predikan vid Medevi surbrunnar.

Manuskript
Iter per Belgiam perque Rhenum.
Iter Angelicum.
Iter Basileense.

Litteratur och källor

Filosofilektorer i Linköping
Latinlektorer i Linköping
Svenska teologer under 1600-talet
Födda 1658
Avlidna 1712
Män
Präster från Stockholm
Svenska präster under 1600-talet
Virtuell assistent (yrke)

En virtuell assistent är en person som arbetar på distans med att hjälpa andra, framför allt entreprenörer, med administrationsgöromål. 
En virtuell assistent kan bland annat arbeta med:
 Enklare ekonomisk administration
 Uppdatera inkorgen och svara på e-post
 Uppdatera hemsidor
 Boka möten, planera och boka resor
 Kundservice
 Skriva nyhetsbrev
 Skapa och genomföra marknadskampanjer
 Korrekturläsning

Se även
Sekreterare (assistent)

Referenser

yrken
Astrid Roll Thommessen

Astrid Roll Thommessen, född 12 oktober 1881 i Kristiania, död 24 december 1956, var en norsk målare.

Hon var dotter till juristen Ferdinand Nicolai Roll och Sophie Knudtzon samt med gift redaktören Bjørn Thommessen och mor till Pelle Thommessen samt syster till författaren Nini Roll Anker.

Hon studerade konst privat och medverkade i Statens Kunstutstilling några gånger på 1910-talet. Hennes konst består huvudsakligen av porträtt.

Källa
Norsk kunstnerleksikon, nätupplagan.
''Norska wikipedia läst 16 juni 2020

Norska målare under 1900-talet
Konstnärer från Oslo
Födda 1881
Avlidna 1956
Kvinnor
Königs Wusterhausens järnvägsstation

Königs Wusterhausens järnvägsstation är en regional järnvägsknut och ligger på stambanan Berlin–Görlitz. Stationen trafikeras av  enstaka InterCitytåg på linjen Cottbus–Berlin–Hannover–Bremen–Norddeich Mole, och har täta förbindelser med regionaltåg på linjerna RE 2 (Wismar–Berlin–Cottbus), RB 19 (Berlin–Königs Wusterhausen–Senftenberg), RB 22 (Königs Wusterhausen-Berlin-Schönefelds flygplats–Potsdam) och RB 36 (Königs Wusterhausen–Storkow (Mark)–Beeskow–Frankfurt (Oder)). 

Järnvägsstationen är ändstation för Berlins pendeltåg på linje S 46 (Westend–Berlin Südkreuz–Königs Wusterhausen).

Referenser 

Järnvägsstationer i Brandenburg
Nils Moëll

Nils Moëll, född 1680 i Möklinta socken, död 31 juli 1723 i Vadstena, han var en svensk kyrkoherde i Vadstena församling.

Biografi
Moëll föddes 1680 i Möklinta socken. Han var son till kyrkoherden Jacobus Nicolai Moklinius och Clara Elvius. Moëll blev student vif Uppsala universitet 1700. 1704 prästvigdes han. Moëll blev 1709 huspredikant hos guvernören Carl Gyllenstierna. 1711 blev han hovpredikant och prinsessan Ulrika Eleonora. Moëll blev 22 maj 1712 kyrkoherde i Vadstena församling. 1713 blev han kontraktsprost i Aska och Dals kontrakt. Moëll avled 31 juli 1723 i Vadstena. Han begravdes 2 augusti i Vadstena klosterkyrka.

Familj
Moëll gifte sig 1713 med Maria Doræus (1686-1733). Hon var dotter till kyrkoherden Johannes Doræus och Maria Bark i Jäder. De fick tillsammans barnen Carl Jacob (1714-1714), Nehemias (1715-1717), Johan (född 1718) och Nicolaus (1720-1768).

Litteratur och källor

Svenska teologer under 1700-talet
Födda 1680
Avlidna 1723
Män
Personer från Möklinta socken
Svenska präster under 1700-talet
CA Osasuna B

CA Osasuna B, mer känd som Osasuna Promesas eller Osasuna B, är ett reservlag till CA Osasuna, en spansk fotbollsklubb som är baserad i Pamplona som är huvudstad i den autonoma regionen Navarra. Laget grundades 1964 och spelar för närvarande i Segunda División B – grupp 2, och deras hemmamatcher spelas på träningsanläggningen Tajonar som har ca: 4500 sittplatser.

Historia

Laget grundades 1962 och döptes då till Osasuna Promesas (svenska: Osasuna löften), men döptes om 1991. De nådde Segunda División B för första gången under 1982-83 säsong och sedan igen 1987 varefter de spelade där i de två nästkommande seklen. 
Från 1994 till 2000 var Osasuna B inte berättigade till avancemang då A-laget spelade i Segunda División och ett reservlag är inte tillåtna att spela i samma serie som A-laget. 

En förändring av klubbstrukturen från 2016 innebär att en anknuten klubb, CD Iruña från Tercera División, kommer att vara en del av Osasuna-strukturen.  Iruña-laget måste spela minst en division under Osasuna B.

Under säsongen 2018-19 vann laget grupp 15 i Tercera División.  Efter segern över Cádiz B i playoffspelet, befordrades Osasuna B till Segunda División B inför säsongen 2019-20.

Meriter
Vinnare av Tercera División
1985/86
1986/87
2015/16
2018/19

Referenser

Källor
Osasunas hemsida (Spansk)
La Futbolteca (Spansk)

Fotbollsklubbar i Spanien
Balago

Balago är en katalansk (spansk) elektronikmusikgrupp. Gruppen bildades 1997 i La Garriga och består numera av David Crespo och Guim Serradesanferm. Fram till 2020 har de producerat sju album, med en elektronisk musik där det finns starka inslag av dark ambient och i stil med filmmusik.

Historik 
2001 skrev Balago kontrakt med skivbolaget Foehn Records. Samma år kom debutalbum Erm, där musiken var komponerad av David Crespo och Jordi Soldevila. Målet var då att utgå från det abstrakta i musiken.

2004 kom El segon pis ('Andra våningen'), och där var sampling en viktig del av musikkonceptet. D'aquii (2008) var i praktiken ett soloalbum av David Crespo, med känslor och tragedi som bärande teman. Två år senare kom Extractes d'un diari, en mer utåtriktad och melodisk skiva än tidigare produktioner.

Efter 2013 års rytmiskt tonande Darder fick elektronmusiklyssnarna vänta till 2018 på uppföljaren, El demà. På senare år har gruppen bestått av Crespo kompletterad av Guim Serradesanferm.

Gruppen har genomfört konserter både i romanska kyrkobyggnader och i mer traditionella konsertlokaler som Barcelonas Sala Apolo, Razzmatazz och Bikini. Turneer har genomförts både i andra europeiska länder och på andra sidan Atlanten.

Diskografi 

 Erm (CD, Foehn Records, 2001)
 El segon pis ('Andra våningen'; CD, Foehn Records, 2004)
 D'aquii (CD, Foehn Records, 2008)
 Extractes d'un diari ('Utdrag ur en dagbok'; CD, Foehn Records, 2010)
 Darder (CD/LP, Foehn Records, 2013)
 El demà ('Morgondagen'; CD/LP, Foehn Records, 2018)
 Els altres ('De andra'; Foehn Records, 2020)

Referenser

Noter 

Musikgrupper bildade 1998
Katalanska musikgrupper
Musiker inom elektronisk musik
Petrus Hörberg

Petrus Hörberg, född 3 mars 1684 i Höreda, död 17 juni 1761 i Vadstena, han var en svensk kyrkoherde i Vadstena församling.

Ett porträtt av Hörberg finns i Vadstena klosterkyrkas sakristia.

Biografi
Hörberg föddes 3 mars 1684 på Rävberg i Höreda socken. Han var son till bonden Jon Pädersson och Karin Birgersdotter. Hörberg blev hösten 1703 student vid Uppsala universitet. 12 juni 1716 blev han magister primus. Han blev gymnasieadjunkt i Linköping 8 augusti 1718. Konrektor blev han 29 april 1719 och rektor 10 januari 1722. Hörberg blev 25 augusti 1722 lektor i filosofi, men tillträdde först tjänsten 1723. 11 december 1724 blev han kyrkoherde i Vadstena församling och 1725 kontraktsprost i Dals kontrakt. Hörberg avled 17 juni 1761 i Vadstena av vattusot och begravdes 21 september i Vadstena klosterkyrka.

1729 var han preses vid prästmötet.

Familj
Hörberg gifte sig första gången 10 juli 1722 med Elisabeth Duræus (född 1696). Hon var dotter till en kyrkoherde i Kuddby församling.

Hörberg gifte sig andra gången 9 maj 1725 med Maria Doræus. Änka efter företrädaren Nils Moëll. Hon var dotter till kyrkoherden Johannes Doræus och Maria Bark i Jäder. De fick  tillsammans sonen Carl (1726-1739).

Hörberg gifte sig tredje gången 12 maj 1734 med Catharina Mört (1686-1764). Änka efter postmästaren Birger Tollbom. Hon var dotter till en pastor vid Krigsmanshuset.

Bibliografi
1713 - De abstinentia veterum Christianorum a legendis libris profanis. Uppsala.
1716 - De stimulis gloriæ. Uppsala.
1729 - De persona Christi, diss synod. Linköping.

Manuskript
Ett tal över riksrådet Carl Piper.

Litteratur och källor

Filosofilektorer i Linköping
Svenska teologer under 1700-talet
Födda 1684
Avlidna 1761
Män
Personer från Höreda socken
Svenska präster under 1700-talet
Lars Magnus Kinnander (1742–1832)

Lars Magnus Kinnander, född 23 augusti 1742 i Eksjö, död 12 oktober 1832 i Vadstena, han var en svensk kyrkoherde i Vadstena församling.

Biografi
Kinnander föddes 23 augusti 1742 i Eksjö. Han var son till kyrkoherden Ericus Laurentii Kinnander i Lommaryds församling. Hösten 1759 blev Kinnander student vid Uppsala universitet. 1765 blev han filosofie kandidat. magister 15 juni 1767. Han blev 14 mars 1770 kollega i Linköping och gymnasieadjunkt där 25 september 1776. Han prästvigdes 8 november 1774 och tog pastorsexamen 25 juni 1777. Kinnander blev 22 januari 1783 kyrkoherde i Svanshals församling och tillträdde där 1784. Den 25 januari 1787 blev han prost. 16 juni 1800 blev han teologie doktor. Kinnander blev 9 mars 1802 kyrkoherde i Vadstena församling (tillträde först 1803) och kontraktsprost 29 juli 1807 i Dals kontrakt. Han blev stiftets senior 19 september 1823. Kinnander avled 12 oktober 1832 i Vadstena och begravdes 26 oktober samma år.

Han var preses vid prästmötet 1797 och riksdagsman 1810. 1829 blev han ledamot av Nordstjärneorden.

Familj
Kinnander gifte sig 31 augusti 1779 med Catharina Charlotta Calén (1761-1824). Hon var dotter till en kyrkoherde i Kättilstads församling. De fick tillsammans barnen Anna Maria, Catharina Charlotta, Eric (1784-1786), Isak Herman, Apollonia, Lars Eric (1788-1788), Carl Gustaf (1789-1877), Lars Magnus och Erik Wilhelm.

Bibliografi
1761 - Fata Merita Joachimi Camerarii in restituendas, per Germaniam, litteras. Uppsala.
1767 - De annis commirationis Israëlitarum in Aegypto, coll. Gen. XV. 13. Exod. XII. 10. Uppsala.

Källor

Noter

Svenska teologer under 1700-talet
Födda 1742
Avlidna 1832
Män
Personer från Eksjö
Svenska präster under 1800-talet
Svenska präster under 1700-talet
Svenska teologer under 1800-talet
Tjuven i Bagdad (film, 1940)

Tjuven i Bagdad (engelska: The Thief of Bagdad) är en amerikansk fantasyfilm i Technicolor från 1940 i regi av Michael Powell, Ludwig Berger och Tim Whelan, med bidrag av fler. I huvudrollerna ses Sabu, Conrad Veidt, John Justin och June Duprez.

Rollista i urval 

 Conrad Veidt – Jaffar
 Sabu – Abu
 June Duprez – prinsessan
 John Justin – Ahmad
 Rex Ingram – Djinn
 Miles Malleson – Sultanen av Basra
 Morton Selten – den gamle kungen
 Mary Morris – Halima, Jaffars agent
 Bruce Winston – köpmannen
 Hay Petrie – astrologen
 Adelaide Hall – sångerskan
 Roy Emerton – fångvaktaren
 Allan Jeayes – sagoberättaren
 Robert Greig – man i Basra (ej krediterad) 

Alexander Korda hade egentligen avsett att rollbesätta Vivien Leigh i rollen som prinsessan, men hon reste till Hollywood för att vara tillsammans med Laurence Olivier.

Nyinspelningar 
Filmen är en nyinspelning av filmen med samma namn från 1924, dock med flera ändringar i handlingen. Berättelsen har även senare återkommit i flera andra filmversioner, däribland 1960, 1961 och 1978.

Källor

Externa länkar 
 
 
 
 

Amerikanska filmer 1940
Engelskspråkiga filmer
Brittiska äventyrsfilmer
Amerikanska äventyrsfilmer
Brittiska fantasyfilmer
Amerikanska fantasyfilmer
Brittiska episka filmer
Amerikanska episka filmer
Filmer baserade på Tusen och en natt
Andar på film
Filmer vars fotograf belönades med Oscar för bästa foto
Bagdad på film
Brittiska filmer 1940
Filmer i regi av Alexander Korda
Filmer i regi av Michael Powell
Filmer i regi av Ludwig Berger
Anton Münchenberg

Anton Münchenberg, född 1 juli 1680 i Hedvigs församling, Norrköping, död 26 september 1743 i Vreta Kloster, han var en svensk kyrkoherde i Vreta Klosters församling.

Biografi
Münchenberg föddes 1 juli 1680 i Hedvigs församling, Norrköping. Han var son till bagaren Christopher Münchenberg och Catharina Kalckberner. Münchenberg studerade i Norrköping och Linköping. Han blev 12 oktober 1698 student i Uppsala. Münchenberg blev student i Lund 1706. Han blev magister där 1708. 1709 blev han kollega i Norrköping. Münchenberg prästvigdes 28 september 1710. Samma år blev han komminister i Norrköpings landsförsamling. 1719 blev han kyrkoherde i Borgs församling. Münchenberg blev 1735 kyrkoherde i Vreta Klosters församling och kontraktsprost i Gullbergs och Bobergs kontrakt. Münchenberg avled 26 september 1743 i Vreta Kloster. Han begravdes i kyrkan.

Familj
Münchenberg gifte sig första gången 5 september 1709 med Christina Norling (1690-1710). Hon var dotter till handlanden Carl Hansson Norling och Brita Pedersdotter Frost i Norrköping.

Münchenberg gifte sig andra gången 11 juni 1711 med Christina Älf (1695-1781). Hon var dotter till kyrkoherden i Kvillinge. De fick tillsammans barnen Brita Catharina, Christina, Samuel (1718-1762), Anton (1719-1786), Eric (1725-1741), Charlotta och Maria (1731-1823).

Bibliografi
1708 - De bibliothecis veterum, P. I, II, Lond G.
1723-1727 - Scrivers själaskatt (översättning). Stockholm och Norrköping.
1730 - Kocks register öfver Scrivers själaskatt (översättning). Norrköping.
1726 - Scrivers predikningar Om det borttappade fåret (översättning). Norrköping.
1727 - Gottholds 400 betraktelser (översättning). Norrköping.
1731 - Tolf lefnadsreglor utur Scrivers själaskatt (översättning). Norrköping.
1731 - J. G. Gutners Christendom (översättning). Norrköping.

Källor

Noter

Svenska teologer under 1700-talet
Födda 1680
Avlidna 1743
Män
Präster från Norrköping
Svenska präster under 1700-talet
Hermelins gruvstuga

Hermelins gruvstuga är en tidigare industribyggnad i Malmberget. Byggnaden uppfördes 1919 med putsad fasad med stensockel. Den byggdes som gruvstuga, omedelbart utanför stollen till underjordsgruvan Hermelinsgruvan, och byggdes till 1921. Den har varit manskapshus till fram på 1960-talet och har i senare tid inhyst LKAB:s gruvmuseum samt samlingslokal för PRO Malmberget. 

Hermelinsstollen var utfraktsort för malm från Hermelinsgruvan. Den byggdes 1901 och har en front av trä mot berget från 1913 med en detaljrik utformning. Hermelinsstollens front flyttades 2017 till Solsidan i Koskullskulle., där den står fritt i närheten av från Bolagsområdet flyttade bostadshus vid Lugna Gatan. ()

LKAB:s gruvmuseum i Malmberget

Hermelins gruvstuga har inrymt det tidigare LKAB:s gruvmuseum. Detta stängdes 2018, med avsikt att omlokalisera det till nya lokaler.

Kungastenarna
I närheten av byggnaden och stollen har tre så kallade kungastenar rests, en för varje gång en svensk kung har besökt Malmberget. Dessa är: Oskar II 1894, Gustaf VI Adolf 1953 och Carl XVI Gustaf 1990.

Avveckling av samhället Malmberget
Gruvstugan ligger inom området Hermelin i Bolagsområdet, vilket är under evakuering och rivning på grund av rasrisk vid fortsatt brytning av underjordsgruvan i Malmberget. Byggnaden ligger sedan 2018 inom det instängslade rivningsområdet för Johannes- och Hermelinsområdena. Avsikten är att påbörja sanering och rivning under 2020.

Källor

Noter

Byggnader och anläggningar i Malmberget
Kultur i Malmberget
Arbetslivsmuseer i Sverige
Museer i Norrbottens län
LKAB
Thorsten Ekman

Thord Thorsten Ekman, född 5 mars 1869 i Stockholm, död 20 juli 1961 i Skallsjö socken, var en svensk fiskeriintendent.

Thorsten Ekman var son till Fredrik Laurentz Ekman. Efter mogenhetsexamen i Stockholm 1888 blev han 1891 filosofie kandidat, 1897 filosofie licentiat och samma år filosofie doktor vid Uppsala universitet. Ekman var fiskerikonsulent hos Östergötlands läns hushållningssällskap 1895–1905 och fiskeriövertillsyningsman i Södermanlands län 1900–1904. Han erhöll 1899 en statlig tjänst som fiskeristipendiat och blev 1903 undervisare i fiskodling. Ekman utnämndes 1905 till fiskeriintendent i östra distriktet, en post han innehade till sin pension 1936. Han var 1907–1934 sekreterare och kassaförvaltare samt under flera år även vice ordförande i Svenska fiskareförbundet. Ekman var redaktör för Svensk fiskeritidskrift 1907–1927 och publicerade ett flertal arbeten kring det praktiska fiskets problem, bland annat Några erinringar om fiske och fiskevård (1905) och Vassbuksfisket Finland och Estland (1908). Ekman var ofta anlitad som prisdomare vid fiskeriutställningar och lantbruksmöten. Han är begravd på Gamla kyrkogården i Kungsbacka.

Källor

Noter 

Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Näringslivspersoner från Stockholm
Födda 1869
Avlidna 1961
Män
Xiula

Xiula är en katalansk (spansk) musikgrupp, aktiv inom produktion av barnmusik. Gruppen har sedan 2014 producerat sex musikalbum med en lekfull blandning av poprock och rap. Gruppens namn är samma som katalanskans ord för 'vissla'.

Historia
Gruppen bildades i Barcelona, av två musiker och två pedagoger. Förutom de två musikpedagogerna Jan Garrido och Rikki Arjuna kompletteras Xiula av Adrià Heredia och Marc Soto, den senare även medlem av musikgruppen La Sra. Tomasa.

Xiula har under 2010-talet förnyat den katalanska barnmusiken via sånger som inspirerats av musikstilar som hiphop, reggae, katalansk rumba, dubstep och poprock. Man har velat ändra tilltalet till barnen, och ge katalansk barnmusik ett modernare språk.

2014 års debutalbum Donem-li una volta al món ('Nu sätter vi snurr på jorden') innehöll den rap-inspirerade "Verdura i peix", som nådde stor spridning även på sociala medier.

Det andra albumet kom två år senare, med titeln 5.472 M. Skivan kompletterades den här gången även av en bok.

2017 nominerades man till det katalanska musikpriset Premi ARC, för bästa barnmusiker eller -grupp. Året efter återvände man med albumet Dintríssim ('Innersta'), där titellåten handlade om en expedition in i den mänskliga kroppen.

Våren 2020 tillhörde Xiula de sydeuropeiska musiker och musikgrupper som under gällande utegångsförbud (under pågående coronaviruspandemi) producerade musik direkt för strömningstjänster och sociala medier. 17 mars presenterade man raplåten "Em quedo a casa" ('Jag stannar hemma'), under det utökade gruppnamnet Xiula i els Confinats ('Xiula och de instängda'). Låten lanserades via en musikvideo som bestod av filminslag från Xiulas följare, vänner och familjer, insamlade under ett dygns tid och med inomhusaktiviteter som bärande tema.

Under 2020 kom sedan både det nya studioalbumet Descontrol mparental och Cuarto Lagarto. Det senare innehöll en samling outgivna låtar från gruppens då åttaåriga historia.

Våren 2023 publicerades samlingsalbumet Shits. Det innehöll bland annat ovannämnda pandemilåt "Em quedo a casa" och inleddes med gruppens kanske största hit "Dintríssim".

Diskografi 
 Donem-li una volta al món (2014)
 5.472 M (2016, kompletterad med bok)
 Dintríssim (2018)
 Cuarto Lagarto (2020)
 Descontrol mparental (2020)
 Shits (samlingsalbum; 2023)

Referenser

Noter

Barnmusikgrupper
Katalanskspråkig musik
Katalanska musikgrupper
Barnmusik

Barnmusik är musik som är gjord av eller anpassad för barn. Traditionellt har visor av olika slag riktats direkt mot barn, inklusive vaggvisor som syftat till att lugna barn och få dem att somna.

Barnvisor är en relaterad musikgenre, ofta utvecklat ur och relaterat till rim och ramsor.

Popmusik som blivit särskilt populär bland barn kan ibland kallas dagispop. Ordet, som även använt i förklenande sammanhang för mindre sofistikerad musik, myntades i svensk skrift i mitten av 1980-talet.

I olika länder 
Bland mer kända kompositörer av barnmusik i Nordeuropa finns Thorbjørn Egner i Norge och Alice Tegnér i Sverige. I Sverige har även Electric Banana Band, lanserad i samband med TV-serien Trazan & Banarne, och Mora Träsk blivit kända.

I Spanien har namn som Ángel Guimerá, Dàmaris Gelabert och gruppen Xiula bidragit till att förnya den lokala barnmusiktraditionen. Den tyskspråkiga låten "Schnappi, das Kleine Krokodil" blev strax efter millennieskiftet en oväntad internationell framgång.

Etablerade amerikanska musikern och sångerskan Carole King produducerade 1975 musiken till den animerade filmen efter Maurice Sendaks barnbok Really Rosie.

Se även
Barnvisa
Dagispop

Referenser 
 

Barnmusik
Rex Ingram (skådespelare)

Rex Ingram, född 20  oktober 1895 i Cairo i Illinois, död 19 september 1969 i Los Angeles i Kalifornien, var en amerikansk skådespelare. Ingram gjorde minnesvärda insatser i filmer som Guds gröna ängar (1936), Huckleberry Finns äventyr (1939), Tjuven i Bagdad (1940), Han kom om natten (1942) och Sahara (1943).

Filmografi i urval

Referenser

Externa länkar 
 

Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Afroamerikaner
Skådespelare från Illinois
Personer från Alexander County, Illinois
Män
Födda 1895
Avlidna 1969