kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Edouard Dieffenbach

Edouard Xavier Dieffenbach, född 30 januari 1897 i Strassburg, dåvarande Kejsardömet Tyskland, död 16 juli 1976 i Antananarivo, Madagaskar, var en fransk officer i Franska Nordafrika, grundare och befälhavare av det Fria Frankrikes Kamelkavalleri Corps de Méharistes Français Libres samt plantageägare på Madagaskar.

Biografi 
Edouard Dieffenbach föddes 1897 i Strassburg, som då tillhörde Kejsardömet Tyskland. Han var son till Edouard Dieffenbach, som var bokhållare i Metz, och Marie Caroline Koehl. Dieffenbach korsade fronten under första världskriget och anslöt sig till Frankrikes armé. Efter krigsslutet flyttade han till Madagaskar och grundade en plantage för kokosnötter.

Efter Tysklands invasion av Frankrike ställde sig Madagaskars guvernör lojal med Vichyregimen. Dieffenbachs hemprovins Alsace hade införlivats med Tyskland varför han fängslades av franska styrkor och hans egendom konfiskerades. Han sattes på ett fartyg för transport till Frankrike. Vid Kap Horn inspekterades fartyget av engelsmännen och Dieffenbach fritogs. Därefter företog han den långa resan till Afrikas horn och anslöt sig till de Fria franska styrkorna i Brittiska Somaliland i april 1941, veckor efter dess befrielse genom The East African campaign (också känd som the Abyssinian campaign).

I Brittiska Somaliland grundade Dieffenbach en Méhariste, ett kamelkavalleri, inom Fria franska kamelkåren (), först känt som Fria franska kamelplutonen (), med en initial styrka med 15–20 ryttare, för vilka Dieffenbach utsågs till kapten, stationerad i nuvarande Etiopien, Somali och Eritrea. Truppförbandet stred mellan september 1941 och februari 1942 jämsides med de engelska Somaliland Camel Corps samt deltog i slag vid Fälttåget i Östafrika och Fälttåget i Nordafrika.

Efter andra världskrigets slut återvände han till Madagaskar, varvid han fick tillbaka sin plantage och övrig egendom. Dieffenbach var gift med Giselle Louise Eberhardt.

Utmärkelser 
   Riddare (Chevalier) av Franska Hederslegionen 
 Médaille commémorative des services volontaires dans la France libre

Referenser 
 Compagnons de la liberté  (1 november 2006, Editions Lacour, ) av :fr:Aimé Vielzeuf (1922-2007)

Noter 

Män
Födda 1897
Avlidna 1976
Personer från Strassburg
Franska militärer under 1900-talet
Christian Wikström

Christian Wikström född 10 februari 1987, är en åländsk politiker. Han är Ålands infrastrukturminister sedan december 2019.

Referenser

Åländska politiker
Män
Födda 1987
Levande personer
Nihal Naj Ali Al-Awlaqi

Nihal Naj Ali Al-Awlaqi (نهال ناجي علي العولقي  arabiska), född 1977, är en jemenitisk advokat och biträdande professor från Shabwah, Jemen.

Al-Awlaqi studerade juridik vid Mohammed V University i Marocko och har arbetat som biträdande professor i juridik vid University of Aden i Jemen. Hon har engagerat sig i utbildning för kvinnor genom Women´s training center vid University of Aden.

Al-Awlaqi har även arbetat för fredssamtal i Jemen och är sen 2016 landets justitieminister.

År 2016 tilldelades Al-Awlaqi International Women of Courage Award.

Källor

Noter  

Födda 1977
Levande personer
Kvinnor
Jemeniter
Mottagare av International Women of Courage Award
Annette Holmberg-Jansson

Annette Holmberg-Jansson, född 11 mars 1969, är en åländsk politiker. Hon är social- och hälsominister sedan december 2019.

Holmberg-Jansson var partiledare för Moderat Samling för Åland mellan 2016 och 2021. Åren 2013-2019 var hon ledamot i Ålands lagting.

Annette Holmberg-Jansson är gift med entreprenören och företagsledaren Dennis Jansson.

Referenser

Åländska politiker
Kvinnor
Födda 1969
Levande personer
Nisha Ayub

Nisha Ayub, född 5 april 1979 i Malacka, är en malaysisk HBTQ-aktivist. Hon arbetar för transpersoners rättigheter i Malaysia.

År 2000, vid 21 års ålder, dömdes Ayub enligt sharialagar för att "som man burit kvinnliga kläder eller offentligt uppträtt som kvinna" till tre månaders fängelse som avtjänades i ett fängelse för män, där hon utsattes för sexuella trakasserier. Ayub har berättat om sin tid i fängelset: "De bad mig att klä av mig naken inför alla medfångarna. De gjorde narr av mig, eftersom jag inte ser ut så som män och kvinnor brukar se ut.”

Ayub grundade Sister´s for Justice och SEED Foundation för att stötta transpersoner, prostituerade och människor med HIV genom att bevaka deras mänskliga rättigheter och erbjuda juridiskt stöd. En stor del av arbetet ägnas åt att förebygga hatbrott och att stötta dem som drabbats av det. Hon arbetar med att lyfta fram förebilder och utbildar inom frågor som rör sexualitet och könsidentitet.

Ayub tilldelades år 2015 Human Rights Watch pris Alison De Forges för extraordinärt arbete. År 2016 tilldelades Ayub International Women of Courage Award. År 2019 blev Ayub en av kvinnorna på BBC:s "100 women of 2019", för sitt outtröttliga arbete för att försvara transpersoners rättigheter i Malaysia.

Källor 

Födda 1979
Levande personer
Kvinnor
Mottagare av International Women of Courage Award
HBTQ-aktivister
Malaysier
Bollnäs-Tidningen

Bollnäs-Tidningen var en tidning i Bollnäs som kom ut  åren 1905 till 1952.

Tidningen startade med två provnummer 1905. Inledningshalvåret 1905 publicerades tidningen en gång i veckan, men redan andra året blev det tredagars utgivning. Så var det till 1948 då tidningen blev sexdagars fram till nedläggningen vid  årets slut 1952. 

Tidningen fullständiga titel var Bollnäs-Tidningen: Nyhets- och annons-blad för Hälsingland, inledningsvis stavat "Helsingland". 1948 ändrades titeln till Bollnäs-Tidningen: Daglig morgontidning för Hälsingland. Tidningen trycktes i enbart svart till 1952 då man kunde trycka två färger. Typsnittet var antikva. Tidningen trycktes i Bollnäs på eget tryckeri till 1951 då den trycktes i Hudiksvall. Redaktionen var hela tiden i Bollnäs. Närstående tidning 1951-1952 var Hudiksvalls Tidning. Från 1919 representerade tidningen Bondeförbundet men 1906-1912 var den frisinnad och 1912-1919 moderat. Priset för tidningen var första året 1 kr, sedan 4,50 då den blev tredagarstidning och 12 kr 1948 som sexdagarstidning. Till 1952 steg priset till 32 kr. Koreakriget orsakade en kraftigare inflation. Sidantalet i tidningen var 4-12, i början oftast 4 och i slutet oftare 12. Tidningens upplaga var inledande året 2000, som högst 4500 1930. Upplagan steg från 2000 till 4000 1948-1951 då tidningen blev sexdagarstidning.

Ansvarig utgivare och redaktörer

Referenser 
 28 april publicerar tidningen Helsingen en artikel om redaktör Anders Gustaf Segersteen som avlidit.

Externa länkar 
 

Dagstidningar startade 1905
Dagstidningar nedlagda 1952
Nedlagda svenska dagstidningar
Leander, Texas

Leander är en stad (city) i Williamson County i Texas med en del i Travis County. Orten har fått sitt namn efter järnvägstjänstemannen Leander "Catfish" Brown. Vid 2010 års folkräkning hade Leander 26 521 invånare.

Källor 

Orter i Texas
Travis County
Williamson County, Texas
Mārtiņš Pļaviņš

Mārtiņš Pļaviņš, född 8 maj 1985 i Riga, är en lettisk beachvolleybollspelare.
Pļaviņš blev olympisk bronsmedaljör i beachvolleyboll vid sommarspelen 2012 i London.

Källor 

Lettiska beachvolleybollspelare
Lettiska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 2012
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Lettland
Tävlande i beachvolleyboll vid olympiska sommarspelen 2008
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2012 från Lettland
Tävlande i beachvolleyboll vid olympiska sommarspelen 2012
Alumner från Rigas tekniska universitet
Födda 1985
Levande personer
Män
Tenet (film)

Tenet är en amerikansk-brittisk action-thrillerfilm från 2020. Filmen är regisserad av Christopher Nolan, som även skrivit manus. I filmen medverkar John David Washington, Robert Pattinson, Elizabeth Debicki, Dimple Kapadia, Michael Caine och Kenneth Branagh. Handlingen följer en hemlig agent (Washington) när han manipulerar tidsflödet för att förhindra tredje världskriget.

Efter att ha skjutits upp flera gånger på grund av coronapandemin fick filmen till sist svensk premiär den 26 augusti 2020.

På Oscarsgalan 2021 vann Tenet för bästa specialeffekter. Den nominerades även för bästa scenografi men förlorade mot Mank.

Rollista (i urval) 
 Protagonisten – John David Washington
 Neil – Robert Pattinson
 Katherine "Kat" Sator – Elizabeth Debicki
 Andrei Sator – Kenneth Branagh
 Priya Singh – Dimple Kapadia
 Sir Michael Crosby – Michael Caine
 Fay – Martin Donovan
 Wheeler – Fiona Dourif
 Volkov – Jurij Koloknikov
 Mahir – Himesh Patel
 Barbara – Clémence Poésy
 Ives – Aaron Taylor-Johnson
 Sanjay Singh – Denzil Smith

Referenser

Externa länkar 

Amerikanska filmer 2020
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska actionthrillerfilmer
Amerikanska science fiction-actionfilmer
Amerikanska science fiction-thrillerfilmer
Amerikanska spionfilmer
Brittiska actionthrillerfilmer
Brittiska science fiction-actionfilmer
Brittiska science fiction-thrillerfilmer
Brittiska spionfilmer
Filmer i regi av Christopher Nolan
Filmer producerade av Christopher Nolan
IMAX-filmer
Filmmusik av Ludwig Göransson
Brittiska filmer 2020
Jānis Šmēdiņš

Jānis Šmēdiņš, född 31 juli 1987 i Kuldīga, är en lettisk beachvolleybollspelare.
Šmēdiņš blev tillsammans med Mārtiņš Pļaviņš olympisk bronsmedaljör i beachvolleyboll vid sommarspelen 2012 i London. Han har tillsammans med Aleksandrs Samoilovs vunnit FIVB Beach Volleyball World Tour tre gånger (2013, 2014 och 2016) och EM en gång (2015).

Källor 

Lettiska beachvolleybollspelare
Lettiska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 2012
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2016 från Lettland
Tävlande i beachvolleyboll vid olympiska sommarspelen 2016
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2012 från Lettland
Tävlande i beachvolleyboll vid olympiska sommarspelen 2012
Födda 1987
Levande personer
Män
Södervångshallen

Södervångshallen är en idrottshall i Vellinge i Skåne. Den invigdes 2007 och ägs av Vellinge kommun.

Hallen är 4000 m² stor vilket gjorde den till kommunens största idrottshall vid tiden för färdigställandet. Den rymmer ytor för två tennisbanor eller andra bollsporter, klättervägg, sex raka löparbanor med allvädersbeläggning, hoppgrop samt ytor för höjdhopp och kulstötning. I hallen utövas skolidrott och föreningsidrott.

Vellinge Tennisklubb och friidrottsföreningen IK Finish bedriver sina inomhusverksamheter i Södervångshallen.

Referenser 

Sporthallar i Sverige
Sportanläggningar i Vellinge kommun
Sportanläggningar invigda 2007
2007 i Sverige
Top Gun: Maverick

Top Gun: Maverick är en amerikansk action-dramafilm från 2022. Filmen är regisserad av Joseph Kosinski, med manus skrivet av Ehren Kruger, Eric Warren Singer och Christopher McQuarrie. 

Filmen är en uppföljare till Top Gun från 1986 och har liksom föregångaren Tom Cruise i huvudrollen som en pilot i USA:s flotta som genomgått utbildningen vid TOPGUN.

Handling
Filmen börjar, likt föregångaren, med förtexter med samtidens stridsflygplan, F/A-18E/F Super Hornet och F-35 Lightning II, som katapultstartar och vajerlandar från ett hangarfartyg i Nimitz-klassen. 

30 år efter händelserna i Top Gun arbetar kommendör Pete "Maverick" Mitchell (Tom Cruise) som testpilot vid China Lake i Mojaveöknen. Trots Mavericks många prestationer och utmärkelser genom åren, har hans rebelliska natur hindrat honom från att befordras till flaggman. När Scramjetflygplanet från Lockheed Martins Skunk Works hotas av nedläggning, till förmån för drönare, bestämmer sig Maverick att flyga en sista gång för att slå det hypersoniska hastighetsrekordet.

Efter att ha slagit rekordet på Mach 10 och överlevt en krasch mot alla odds tänkte sig konteramiral Chester "Hammer" Cain (Ed Harris) få honom bort från flottans flyg för gott. Men i grevens tid lyckas Mavericks vän och tidigare rival från första filmen, amiral Tom "Iceman" Kazansky (Val Kilmer), som numer är en 4-stjärnig amiral och chef for USA:s stillahavsflotta för honom överförd till Naval Air Station North Island för att träna nyligen examinerade TOPGUN-elever för ett specialuppdrag mot en främmande makt. En av de yngre piloterna är Bradley "Rooster" Bradshaw, son till Maverick framlidne navigatör "Goose" (som dog i första filmen).

Rollista (i urval)

Om filmen
Top Gun: Maverick var först planerad att ha premiär den 12 juli 2019, men på grund av COVID-19-pandemin och planeringskonflikter har filmen blivit uppskjuten flera gånger. Den hade biopremiär i USA och i flera andra länder den 27 maj 2022, utgiven av Paramount Pictures. Den var även tillgänglig att se på streamingtjänsten Paramount+ 45 dagar efter sin biopremiär.

Referenser

Externa länkar 

Amerikanska filmer 2022
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska actiondramafilmer
Amerikanska uppföljarfilmer
Filmer i regi av Joseph Kosinski
Filmer från Paramount Pictures
Luftfart på film
Stockholm Open 2017

Stockholm Open 2017 var den 49:e upplagan av Stockholm Open, en tennisturnering i Stockholm, Sverige. Turneringen var en del av 250 Series på ATP-touren 2017 och spelades inomhus på hard court i Kungliga tennishallen mellan den 16–22 oktober 2017.

Juan Martín del Potro vann singeltiteln för andra året i rad då han besegrade Grigor Dimitrov i finalen. Oliver Marach och Mate Pavić vann dubbeltiteln efter att ha besegrat Aisam-ul-Haq Qureshi och Jean-Julien Rojer i finalen.

Mästare

Singel

  Juan Martín del Potro besegrade  Grigor Dimitrov 6–4, 6–2

Dubbel

  Oliver Marach /  Mate Pavić besegrade  Aisam-ul-Haq Qureshi /  Jean-Julien Rojer, 3−6, 7−6(8−6), [10−4]

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats

2017
ATP-touren 2017
Stockholm under 2010-talet
Stockholm Open 2018

Stockholm Open 2018 var den 50:e upplagan av Stockholm Open, en tennisturnering i Stockholm, Sverige. Turneringen var en del av 250 Series på ATP-touren 2018 och spelades inomhus på hard court i Kungliga tennishallen mellan den 15–21 oktober 2018.

Stefanos Tsitsipas vann singeltiteln efter att ha besegrat Ernests Gulbis i finalen. Luke Bambridge och Jonny O'Mara vann dubbeltiteln efter att ha besegrat Marcus Daniell och Wesley Koolhof i finalen.

Mästare

Singel

  Stefanos Tsitsipas besegrade  Ernests Gulbis, 6–4, 6–4

Dubbel

  Luke Bambridge /  Jonny O'Mara besegrade  Marcus Daniell /  Wesley Koolhof, 7–5, 7–6(10–8)

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats

2018
ATP-touren 2018
Stockholm under 2010-talet
Stockholm Open 2019

Stockholm Open 2019 var den 51:a upplagan av Stockholm Open, en tennisturnering i Stockholm, Sverige. Turneringen var en del av 250 Series på ATP-touren 2019 och spelades inomhus på hard court i Kungliga tennishallen mellan den 14–20 oktober 2019.

Denis Shapovalov vann singeltiteln efter att ha besegrat Filip Krajinović i finalen. Henri Kontinen och Édouard Roger-Vasselin vann dubbeltiteln efter att ha besegrat Mate Pavić och Bruno Soares i finalen.

Mästare

Singel

  Denis Shapovalov besegrade  Filip Krajinović, 6–4, 6–4

Dubbel

  Henri Kontinen /  Édouard Roger-Vasselin besegrade  Mate Pavić /  Bruno Soares, 6–4, 6–2

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats

2019
ATP-touren 2019
Stockholm under 2010-talet
Seniorsurfarna

Seniorsurfarna är ett svenskt TV-program med premiär på SVT, UR Play  och SVT Play den 20 februari 2020 vars första säsong består av sex delar. Programledare för serien är Kattis Ahlström. Seniorsurfarna spelades in på Kroksta Gård, nordväst om Uppsala.

Handling 
I takt med att allt fler tjänster digitaliseras ställer det ökade krav på att hänga med i den tekniska utvecklingen. I Seniorsurfarna skickas 4 folkkära kändisar med begränsade tekniska kunskaper och digitala färdigheter på ett träningsläger där de ska få lära sig så mycket som möjligt om digitalisering.

Medverkande 
 Kattis Ahlström
 Marianne Mörck
 Björn Hellberg
 Claes Malmberg
 Ewa Fröling

Referenser

Externa länkar 
Officiell hemsida, UR Play

Svenska TV-serier från 2020-talet
TV-program i SVT
TV-seriestarter 2020
Svenskspråkiga TV-serier
Gluteus minimus

Gluteus minimus är en del av skelettmuskulaturen och utgör tillsammans med gluteus medius och gluteus maximus sätesmuskulaturen eller glutealmusklerna.

Ursprung och fäste 
Muskeln sitter innanför gluteus medius och delar ursprung (facies glutea, os Ilium) och fäste med nämnda muskler.  

Origo/Ursprung: facies glutea, mellan linea glutea inferior och superior.  

Insertion/fäste: trochanter minor,

Funktion 
Muskelns funktion är att den stabiliserar höften lateralt, i sidled, något som behövs för stabiliteten vid gång, löpning och när vi håller balansen på ett ben.

Den utför abduktion av articulatio coxae, höftleden.

Skelettmuskler
Höften
Erik Löfgren

Erik Löfgren kan avse följande personer:

* Erik Löfgren (historiker) (1892–1972), historiker och läroboksförfattare
 Erik Löfgren (ingenjör) (1897–1986), svensk och professor i radioteknik
 Erik Löfgren (tecknare) (1919–1996), svensk målare, tecknare och grafiker
Aldolas A

Aldolas A är ett enzym som fyller en funktion i glykolysen, vid klyvandet av fruktos-1,6-fosfat till glyceraldehyd-3-fosfat och DHAP (Dihydroxyacetonfosfat). Alltså steg fyra i glykolysen.

Källor 

Enzymer
Margaret Ekdahl

Margaret (Mickey) Agnes Ekdahl, ursprungligen Margit Agnes Ekdahl, född 1912 i Eslöv, död 1932, var en svensk-amerikansk skönhetsdrottning. Hon blev "Miss Amerika" (egentligen vinnare av Miami National Beauty Contest) 1930.. Orlando-pressen kallade henne för "The Viking Queen".

Hon föddes 1912 i Eslöv och kom till USA ett år senare med sina föräldrar.. Margaret, eller Mickey, som hon kallades i Amerika, vann skönhetstävlingarna "Miss Tampa" och "Miss Florida". Efter att slutligen ha erhållit titeln "Miss Amerika" följde en åtta månaders lång turné med bland annat intervjuer och medverkan i vaudeville-shower. Hon bedömde skönhetstävlingar, mötte Gary Cooper och blev erbjuden en Hollywoodkarriär. Hon tackade dock nej till erbjudandet och återvände till Orlando, där hon hade bott med sina föräldrar.

Ekdahl föredrog att dra sig tillbaka från turnéliv och skönhetstävlingar. Istället började hon arbeta i en affär i Orlando. Hon avled i bukhinneinflammation på Orlando General Hospital år 1932. Nästan 2 500 personer kom till begravningen.

Referenser 

Kvinnor
Födda 1912
Avlidna 1932
Personer från Eslöv
Björn Ingolfssons ätt

Björn Ingolfssons ätt är ett nutida konventionellt namn på en svensk medeltida frälseätt som fått sitt namn från stamfadern Björn Ingolfsson. Ätten utslocknade före Sveriges Riddarhus grundande 1626, varför den aldrig upptogs där som medlem. Medlemmarna förde i sina vapen en sänkt sparre, på en två gånger styckad sköld, också kallad "balksparre".

Historia
Björn Ingolfsson nämns 11 oktober 1298 i ett jordbyte med ärkebiskop Nils i Uppsala.

Ragnhild, dotter till ”Spiælbudæ” och hustru till Björn Ingolfsson, upprättar sitt testamente år 1303 utan datum, beseglat med sigill av ärkebiskop Nils i Uppsala samt uppsalakanikerna Mattias och Nils, där ett rikt nätverk av medeltida personer räknas upp när hon väljer hon sin gravplats i den heliga jungfuns kapell i Uppsala kyrka och till testamentsexekutorer utser: ärkebiskopen i Uppsala, domprosten Andreas i Uppsala och herr Bengt Bosson, samt vittnen, församlingsmedlemmar i Dalby kyrka: prästen Anders i Dalby kyrka, Torbjörn från Tuna, Emund och Inge i Nyby, Nils, Johannes och ”boddi” i Hässle, Ulf och Kettilvast i Säby, förvaltarna Lars och Olof i Gräna, Peter i Nibble, Björn Sunesson, Anders, Ingevald och Sigvast i Ubby, förvaltarna ”Ospaker” och Jakob i Tuna, Ingemund smed, Tord i Ännesta, ”Tubbi” i Älvesta, ”botti” i Brunna, Erland, Inge och många fler från nämnda församling.

Björn Ingolfsson nämns sista gången 3 juni 1316, när han tillsammans med Andreas Jonsson, Peter Olofsson, magister Tidemannus beseglar ett testamente utfärdat av Uppsalas domprost, Andreas.

Släkttavla
Björn Ingolfsson gift med Ragnhild Spjälbodsdotter (testamente år 1303). 
Nils Björnsson. 
Elin Nilsdotter, gift med Germund Håkansson (Lännaätten).
Eventuellt Olof Björnsson? Tidigare har länge anförts i litteraturen att Olof Björnsson (svensk ärkebiskop av Uppsala stift från 1314 till sin död 1332) skulle ha varit son till Björn Näf, men med senare forskning har framkommit att han inte förde färlavapnet och företer inte heller i övrigt någon anknytning till honom, Färla, Björn Näfs ätt eller andra personer med samma vapen, och på Rötters anbytarforum har föreslagits att han var bror till Nils Björnsson, och då möjligen son till Björn Ingolfsson.

Referenser

Källor
 Äldre svenska frälsesläkter I, s. 101
H. Gillingstam, Ätterna Oxenstierna och Vasa under medeltiden (1952), s. 47 f. och s. 739 med not 58
Björn Ingolfssons æt på roskildehistorie.dk

Noter

Medeltida svenska ätter
Singel vid Stockholm Open 2019

Stefanos Tsitsipas var regerande mästare, men valde att inte deltaga detta år.

Denis Shapovalov vann sin första singeltitel på ATP-touren efter att ha besegrat Filip Krajinović med 6–4, 6–4 i finalen.

Seedning
De fyra högst seedade spelarna började spela i den andra omgången. 

 Fabio Fognini (Andra omgången)
 Grigor Dimitrov (Andra omgången)
 Taylor Fritz (Andra omgången)
 Denis Shapovalov (Mästare)
 Pablo Carreño Busta (Semifinal)
 Reilly Opelka (Första omgången)
 Fernando Verdasco (Drog sig ur)
 Dan Evans (Andra omgången)

Lottning

Finaler

Övre halvan

Undre halvan

Kvalturnering

Seedning

  Tommy Paul (Kvalificerad)
  Alexei Popyrin (Kvalificerad)
  Chung Hyeon (Första kvalomgången)
  Gianluca Mager (Kvalificeringsmatch, Lucky loser)
  Dennis Novak (Kvalificerad)
  Yūichi Sugita (Kvalificeringsmatch, Lucky loser)
  Ernests Gulbis (Första kvalomgången, utgick)
  Oscar Otte (Kvalificeringsmatch, Lucky loser)

Kvalificerade
  Tommy Paul
  Alexei Popyrin
  Cedrik-Marcel Stebe
  Dennis Novak

Lucky losers
  Oscar Otte
  Yūichi Sugita
  Gianluca Mager

Kvallottning

Kval 1

Kval 2

Kval 3

Kval 4

Referenser
 Lottning
 Kvallottning

Noter

Stockholm Open 2019 – Singel
2019 – Singel
Dubbel vid Stockholm Open 2019

Luke Bambridge och Jonny O'Mara var regerande mästare, men valde att inte spela tillsammans detta år. Bambridge spelade med Ben McLachlan och de förlorade i den första omgången mot Wesley Koolhof och Fabrice Martin. O'Mara spelade med Ken Skupski och de förlorade också i den första omgången, fast mot Mate Pavić och Bruno Soares.

Henri Kontinen och Édouard Roger-Vasselin vann titeln efter att ha besegrat Pavić och Soares med 6–4, 6–2 i finalen.

Seedning

  Jean-Julien Rojer /  Horia Tecău (Semifinal)
  Ivan Dodig /  Filip Polášek (Kvartsfinal)
  Mate Pavić /  Bruno Soares (Final)
  Wesley Koolhof /  Fabrice Martin (Semifinal)

Lottning

Lottning

Referenser
 Lottning

Noter

Stockholm Open 2019 – Dubbel
2019 – Dubbel
Masskjutningen i Hanau 2020

Masskjutningen i Hanau 2020 utfördes 22.00 (lokal tid), den 19 februari 2020. Gärningsmannen dödade tio personer och skadade ytterligare fem personer. Gärningsmannen attackerade en vattenpipsbar, varpå skottlossningen sedan fortsatte mot en annan vattenpipsbar där ytterligare offer sköts till döds.

Följande dag, kl 05.15 på morgonen, hittades pistolmannen identifierad som Tobias Rathjen och hans mor döda i deras lägenhet.

Offer 
Nio personer mördades under de två skjutningarna: fem var turkiska kurder, en var bosnier, en bulgar, en rumän och en var polack. Även Tobias Rathjens mamma mördades i attentaten. Ett av dödsoffren var ägaren till den ena av barerna. Tre personer dog i den första skjutningen, och fem i den andra. En nionde person dog på sjukhus dagen efter.

Gärningsman 
Skytten identifierades som 43-årige Tobias Rathjen, en högerextremist och nynazist. Han publicerade ett manifest och videor på sin privata hemsida, där han presenterar sina politiska ståndpunkter och teorier, där bland annat Donald Trump anklagas för att ha stulit hans slogans. Vidare talar han om konspiratoriskt om statens hemliga baser under jord i USA där det "offras småbarn" och nämner paranoida tankar om hemliga "budskap" han ska ha fått av en "kraft" till sin hjärna som bebis. Han skrev bland annat att hemliga agenter jagar honom och att han guidas i livet av "en röst" sedan barndomen. Han uttryckte även frustration över att inte kunna uppleva ett intimt förhållande med en kvinna, på grund av sina psykologiska svårigheter i livet. Han uttryckte hat mot invandrare och förespråkar massmord av personer från Mellanöstern, Centralasien och Nordafrika.

Referenser 

Terroristaktioner 2020
Mord i Tyskland
2020 i Tyskland
Mord och mordförsök 2020
Hessen under 2000-talet
Hanau