kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Gallerpansar

Gallerpansar, även gallerskärm eller RSV-galler (, "lamellpansar"), är en typ av skiktat pansar ämnad specifikt för att förstöra inkommande RSV-projektiler med fenstabilisering. Gallerpansar, som benämningen antyder, är pansar uppbyggt som gallerstängsel, där vardera gallerstång har i uppgift att (utöver aktivera tändrör likt konventionellt skiktat pansar) slå av fenorna på de inkommande projektilerna så de blir ostabila och tappar riktningen, vilket förhoppningsvis skapar G-krafter som förstör projektilen eller får den att anslå i fel vinkel så verkan minskas eller uteblir. 

Gallerpansar kan även försämra verkan hos viss pansarammunition: "rotationsstabiliserade underkalibriga kärnprojektiler" (). Underkalibrig ammunition med rotationsstabilisering är traditionellt stabiliseringskänsliga 
och kan börja tumla om de träffar en gallerpelare, något som avsevärt påverkar dess anslagsverkan i huvudpansaret.

Användning 
Gallerpansar, likt RSV-projektiler med fenstabilisering, har använts sedan andra världskriget men förekommer vanligen än idag. I modern tid förekommer gallerpansar huvudsakligen som skydd mot närpansarvapen (pansarvärnsvapen burna av infanteri med medelkort räckvidd), vilka traditionellt skjuter fenstabiliserad RSV-ammunition. Exempel på sådana vapen är de vanligt förekommande pansarskottet AT-4 och raketgeväret RPG-7.

Gallerpansar förekommer traditionellt som tilläggsskydd, även kallat förstärkningspansar, vilket innebär att det monteras på och av baserat på förutsättningar och behov.

Takmonterat gallerpansar (cope cage) 

Sedan intåget av Rysslands invasion av Ukraina 2022 har deras stridsvagnar ofta uppvisat gallerpansar monterat på taket som skydd mot takslående pansarvärn, såsom Saab Bofors Dynamics NLAW och FGM-148 Javelin, vilka båda brukas av Ukraina. Konfigurationen och idén anses av många som framtvingad och tvivelaktig, varav den i Västvärlden skämtsamt dubbats cope cage (ungefär "besvärhanteringsbur"). Den fulla effekten av denna konfiguration har ej ännu visat sig, då Ryska stridsvagnar effektivt blivit kontrade av takslående ammunition oavsett.

Takmonterat gallerpansar har synts till på ryska stridsvagnar så sent som försommaren 2023.

Se även 
Skiktat pansar
Kjolpansar
Reaktivt pansar
Tandemladdning

Externa webbsidor 
krigsvetenskap.blogg.se: Pansar: Från Stål Till Komposit

Referenser

Krigsarkivet 
Arkiv: Försvarets materielverk, Armématerielförvaltningen, Fordonsavdelningen, Centralsektionen, Serie F I, Avgångna och inkomna skrivelser ordnade efter klassifikationssystem, 1100:1 – 1103:1–2 (projekt: FAH 1100:1–12, samt FAH 1100:1–21)
Arkiv: Försvarets materielverk, Armématerielförvaltningen, Huvudavdelningsexpeditionen, Serie F I, Avgångna och inkomna skrivelser ordnade efter klassifikationssystem, H M523/3:3 –, H M524/91:9 – 1971 – Volym nr 51 (projekt: A:FA H M523/3.7:1/71, samt A:FA H M523/3.7:2/71)

Noter 

Skyddsutrustning
The Lost City (film, 2022)

The Lost City är en amerikansk action-komedifilm från 2022. Filmen är regisserad av bröderna Nee, som även har skrivit manus tillsammans med Oren Uziel och Dana Fox.

Filmen hade biopremiär i Sverige den 20 april 2022, utgiven av Paramount Pictures.

Rollista (i urval) 
 Sandra Bullock – Loretta Sage / Angela
 Channing Tatum – Alan Caprison / Dash McMahon
 Daniel Radcliffe – Abigail Fairfax
 Da'Vine Joy Randolph – Beth Hatten
 Patti Harrison – Allison
 Oscar Nunez – Oscar
 Brad Pitt – Jack Trainer
 Bowen Yang – Ray the Moderator
 Joan Pringle – Nana
 Héctor Aníbal – Rafi
 Thomas Forbes-Johnson – Julian

Referenser

Externa länkar 

Amerikanska filmer 2022
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska actionkomedifilmer
Amerikanska äventyrsfilmer
Amerikanska romantikfilmer
Skattjaktsfilmer
Filmer om författare
Atlanten på film
Filmer från Paramount Pictures
The Lost City

The Lost City kan syfta på:

 The Lost City (film, 2005) – en amerikansk film från 2005 regisserad av Andy Garcia
 The Lost City of Z – en amerikansk film från 2016 regisserad av James Gray
 The Lost City (film, 2022) – en amerikansk film från 2022 regisserad av bröderna Nee
Ditto (häst)

Ditto, född 1800, död 1821, var ett engelskt fullblod, mest känd för att ha segrat i Epsom Derby (1803).

Bakgrund 
Ditto var en brun hingst efter Sir Peter Teazle och under Arethusa (efter Dungannon). Han föddes upp av Sir Hedworth Williamson och ägdes av Sir Hedworth Williamson och Mr. Wilson. Han tränades av John Lonsdale.

Ditto tog under sin tävlingskarriär 4 segrar och 1 andraplats på 6 starter. Han tog karriärens största segrar i Epsom Derby (1803), Claret Stakes (1804) och Craven Stakes (1805).

Dittos namn förekommer i minst tre former. Då han segrade i Epsom Derby skrevs hans namn som Ditto Ditto. När han tävlade 1804 och 1805 hade hans namn reducerats till helt enkelt Ditto. I stamtavlor listades han vanligtvis som Williamsons Ditto. Den tredje av dessa former användes för att undvika förvirring. Förutom det faktum att det fanns andra hästar med liknande namn, användes frasen "Ditto" mycket ofta i Allmänna stamboken för att betyda "uppfödd av samma hingst som föregående häst".

Karriär 
Under en tävlingskarriär som varade från maj 1803 till april 1807 startades han sparsamt. Han startade endast sex gånger på fem säsonger och vann fyra löp. Sommaren 1803 visade han sig vara en av de bästa brittiska hingstarna i sin generation, genom att vinna Epsom Derby, i hans enda start för säsongen. 1808 avslutade Ditto sin tävlingskarriär för att istället vara verksam som avelshingst.

Som avelshingst 
Mellan 1810 och 1814 stod Ditto uppstallad som avelshingst på Snitterfield, nära Stratford-upon-Avon i Warwickshire mot en avgift på 10 guineas för fullblod och 5 guineas för halvblodsston. År 1815 hade han flyttats till Bildeston, nära Bury St. Edmunds, där hans avgift hade höjts till 12 guineas.

Dittos mest framgångsrika avkomma var Luzborough, som vann tjugofem löp och exporterades till USA där han blev en mycket framgångsrik avelshingst.

Stamtavla

Referenser 

Hästar födda 1800
Hästar avlidna 1821
Brittiska galopphästar
Hästar som vunnit Epsom Derby
Fullblodsfamilj 7
Byerley Turks faderslinje
Ivar Damm

Ivar Damm, född 18 november 1862 i Angereds socken, Älvsborgs län, död 18 december 1917 i Gävle, var en svensk matematiker och läroverkslektor. Han var bror till Arvid Damm.

Damm, som var son till fabrikör Josef Damm och Henrika Löfholm, blev student i Uppsala 1881, filosofie kandidat 1888, filosofie licentiat 1892 och filosofie doktor 1896 på avhandlingen Bidrag till läran om kongruenser med primtalsmodyl. Han blev adjunkt vid högre allmänna läroverket i Uppsala 1893 och lektor i matematik och fysik vid högre allmänna läroverket i Gävle 1899. Han ägnade sig åt vittert författarskap, utgav Dikter (1891), Slumpen: Något om sannolikhetsberäkning och dess tillämpning på spel, lotterier, statistik, försäkringsväsen m.m. (1901) samt läroböcker och skrifter i matematik och fysik. Han tilldelades Svenska Akademiens andra pris 1889.

Referenser

Svenska matematiker under 1900-talet
Svenska lektorer
Personer i Gävles historia
Födda 1862
Avlidna 1917
Män
Personer från Angereds socken
Mette Winge

Mette Winge, född 5 januari 1937 i Frederiksberg i Köpenhamn, död 15 april 2022, var en dansk författare, litteraturkritiker och chef inom radio/TV. Hon debuterade som romanförfattare 1988 med Skriverjomfruen – en guvernanteroman, som handlar om Dorothea Biehls liv.

Winge blev 1982 chef för teater- och litteraturavdelningen på Danmarks Radio. Hon blev därmed den första kvinnliga programchefen vid bolaget. Åren 1988–1990 var hon chef för radiokanalen P1 på Danmarks Radio.

Bibliografi 
 Skriverjomfruen – en guvernanteroman, 1988
 Novemberlys – en klunketidsroman, 1990
 Om at skrive historiske romaner, 1991
 Sandflugt – en kærlighedsroman, 1991
 Sund og nærende – børneromanen frem til 1945, 1992
 Den femte vinter – en besættelsesroman, 1993
 Grønt mørke – en koldtidsroman, 1994
 Hvor smiler fager – en litterær danmarksguide, 1994
 Kendte danskere, 1996

Referenser

Noter

Danska romanförfattare
Danskspråkiga romanförfattare
Danska författare under 1900-talet
Danska litteraturkritiker
Riddare av Dannebrogorden
Personer från Frederiksberg
Födda 1937
Avlidna 2022
Kvinnor
Damernas 49 kg i tyngdlyftning vid olympiska sommarspelen 2020

Damernas tyngdlyftning i 49-kilosklassen vid olympiska sommarspelen 2020 hölls den 24 juli 2021 i Tokyo International Forum i Tokyo.

Hou Zhihui från Kina tog guld, indiska Saikhom Mirabai Chanu tog silver och Windy Cantika Aisah från Indonesien tog brons.

Tävlingsformat
Varje tyngdlyftare får tre försök i ryck och stöt. Deras bästa resultat i de båda lyften kombineras till ett totalt resultat. Om någon tävlande misslyckas att få ett godkänt lyft, så blir de utslagna. Ifall två tyngdlyftare hamnar på samma resultat, är idrottaren med lägre kroppsvikt vinnare.

Rekord
Innan tävlingens start gällde följande rekord.

Resultat

Referenser 

Tyngdlyftning vid olympiska sommarspelen 2020
Damernas 55 kg i tyngdlyftning vid olympiska sommarspelen 2020

Damernas tyngdlyftning i 55-kilosklassen vid olympiska sommarspelen 2020 hölls den 26 juli 2021 i Tokyo International Forum i Tokyo.

Hidilyn Diaz från Filippinerna tog guld, vilket var landets första OS-guld genom tiderna. Kinesiska Liao Qiuyun tog silver och Zulfija Tjinsjanlo från Kazakstan tog brons.

Tävlingsformat
Varje tyngdlyftare får tre försök i ryck och stöt. Deras bästa resultat i de båda lyften kombineras till ett totalt resultat. Om någon tävlande misslyckas att få ett godkänt lyft, så blir de utslagna. Ifall två tyngdlyftare hamnar på samma resultat, är idrottaren med lägre kroppsvikt vinnare.

Rekord
Innan tävlingens start gällde följande rekord.

Resultat

Referenser 

Tyngdlyftning vid olympiska sommarspelen 2020
Damernas 59 kg i tyngdlyftning vid olympiska sommarspelen 2020

Damernas tyngdlyftning i 59-kilosklassen vid olympiska sommarspelen 2020 hölls den 27 juli 2021 i Tokyo International Forum i Tokyo.

Kuo Hsing-chun satte tre olympiska rekord och tog sitt första OS-guld efter att tidigare tagit brons i 58 kg-klassen vid OS 2016. Polina Gurjeva tog silver, vilket var Turkmenistans första OS-medalj genom tiderna samt Mikiko Ando från Japan tog brons.

Tävlingsformat
Varje tyngdlyftare får tre försök i ryck och stöt. Deras bästa resultat i de båda lyften kombineras till ett totalt resultat. Om någon tävlande misslyckas att få ett godkänt lyft, så blir de utslagna. Ifall två tyngdlyftare hamnar på samma resultat, är idrottaren med lägre kroppsvikt vinnare.

Rekord
Innan tävlingens start gällde följande rekord.

Resultat

Referenser 

Tyngdlyftning vid olympiska sommarspelen 2020
Tallberg

Tallberg är ett svenskt efternamn, som också förekommer i Finland. Den 31 december 2021 var 504 personer med efternamnet Tallberg folkbokförda i Sverige. Enligt finländsk offentlig statistik var den 12 april 2022 420 personer med namnet bosatta i Finland.

Personer med efternamnet Tallberg
 Axel Tallberg (1860–1928), grafiker, målare och skriftställare
 Bertil Tallberg (1932–1999), diskuskastare
 Georg Tallberg (född 1961), finländsk seglare
 Greta Tallberg (1879–1947), grafiker
 Julius Tallberg (1857–1921), finländsk affärsman, kommerseråd
 Kim Tallberg (född 1991), ishockeyspelare
 Lizzie Tallberg (1903–1960), tecknare, skriftställare och sångerska
 Peter Tallberg (1937–2015), finländsk företags- och idrottsledare

Källor

Svenska efternamn
Efternamn i Finland
Damernas 64 kg i tyngdlyftning vid olympiska sommarspelen 2020

Damernas tyngdlyftning i 64-kilosklassen vid olympiska sommarspelen 2020 hölls den 27 juli 2021 i Tokyo International Forum i Tokyo.

Tävlingsformat
Varje tyngdlyftare får tre försök i ryck och stöt. Deras bästa resultat i de båda lyften kombineras till ett totalt resultat. Om någon tävlande misslyckas att få ett godkänt lyft, så blir de utslagna. Ifall två tyngdlyftare hamnar på samma resultat, är idrottaren med lägre kroppsvikt vinnare.

Rekord
Innan tävlingens start gällde följande rekord.

Resultat

Referenser 

Tyngdlyftning vid olympiska sommarspelen 2020
11823 Christen

11823 Christen eller 1981 VF är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 2 november 1981 av den amerikanske astronomen Brian A. Skiff vid Anderson Mesa Station. Den är uppkallad efter Roland W. Christen.

Asteroiden har en diameter på ungefär 4 kilometer.

Referenser 
 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av BA Skiff
Astronomiska upptäckter 1981
Johan Cnattingius

Johan Cnattingius, född 29 september 1758, död 24 oktober 1822 i Normlösa församling, Östergötlands län, var en svensk präst i Normlösa församling.

Biografi 
Johan Cnattingius föddes 29 september 1758. Han var son till kyrkoherden Anders Cnattingius och Maria Elisabeth Lundgren i Västra Ny församling. Cnattingius blev 1777 student vid Uppsala universitet och avlade 1785 magisterexamen vid universitet. Han blev vice kollega vid Linköpings trivialskola 1787 och ordinarie 1788. År 1797 prästvigdes han och blev 1799 konrektor vid Linköpings trivialskola och 1801 rektor vi skolan. Cnattingius blev 1806 kyrkoherde i Normlösa församling och 1807 Prost. Han avled 24 oktober 1822 i Normlösa församling.

Familj
Cnattingius gifte sig 1807 med Margareta Elisabeth Schollin. Hon var dotter till komministern Jacob Schollin i Ekeby församling. De fick tillsammans barnen doktorn Anders Jacob Cnattingius, rådmannen Johan Clas Cnattingius och Ulrica Mathilda Sophia Cnattingius och inspektorn Adolf Christofer Cnattingius.

Bibliografi
Conspectus rei Litter. in SvioG. aevo paganismi Pr., Uppsala 1781.
Hestor. Acidalar. Medeviensium Pr., Uppsala 1785.

Källor

Noter 

Män
Födda 1758
Avlidna 1822
Svenska präster under 1700-talet
Svenska präster under 1800-talet
11831 Chaple

11831 Chaple eller 1984 SF3 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 28 september 1984 av den amerikanske astronomen Brian A. Skiff vid Anderson Mesa Station. Den är uppkallad efter Glenn Chaple.

Asteroiden har en diameter på ungefär 11 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av BA Skiff
Astronomiska upptäckter 1984
Samuel Wallerin

Samuel Wallerin, född 27 september 1685 i Vallerstads församling, död 14 mars 1743 i Normlösa församling, Östergötlands län, var en svensk präst i Normlösa församling.

Biografi 
Samuel Wallerin föddes 27 september 1685 i Vallerstads församling och var son till en bonde. Han blev 1712 student vid Uppsala universitet och 1715 vice kollega vid Skänninge trivialskola. Wallerin prästvigdes 1715 och blev bataljonspredikant vid Östgöta infanteriregemente. Han blev 1716 pastor vid regementet och 1731 kyrkoherde i Normlösa församling. Wallerin var respondent vid prästmötet 1733. Han avled 14 mars 1743 i Normlösa församling.

Familj
Wallerin gifte sig med Margaretha Setterström. De fick tillsammans barnen Anna Maria Walleria som gifte sig med komminister Lindblad i Haurida församling, Maretha Walleria, sekreterare Daniel Wallerin vid tullverket och Helena Walleria som gifte sig med kronofallningsmannen Hallin.

Källor

Noter 

Män
Födda 1685
Avlidna 1743
Svenska präster under 1700-talet
Personer från Vallerstads socken
HD 61555

HD 61555 ( eller HR 2948) är en ensam stjärna i den mellersta delen av stjärnbilden Akterskeppet som också har Bayer-beteckningen k1 Puppis. Den har en skenbar magnitud av ca 4,50 och är svagt synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 9,4 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 350 ljusår (ca 106 parsek) från solen. Den rör sig bort från solen med en heliocentrisk radialhastighet på ca 24 km/s.

Egenskaper
Primärstjärnan HD 61555 är en blå till vit stjärna i huvudserien av spektralklass B6 V. Den har en massa som är ca 4,3 solmassor, en radie som är ca 3,7 solradier och har ca 490 gånger solens utstrålning av energi från dess fotosfär vid en effektiv temperatur av ca 13 600 K.

HD 61555 bildar tillsammans med HD 61556 en optisk dubbelstjärna. De har en vinkelseparation av 9,9 bågsekunder vid en positionsvinkel av 318°. Paret kan lätt upplösas med ett mindre teleskop. HD 61555 är i sig själv en dubbelstjärna utan fastställd typ och omloppsbana.

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/54561/hr4339.

		
Stjärnbilden Akterskeppet
HD-objekt
HR-objekt
Bayerobjekt
Huvudseriestjärnor klass B
Dubbelstjärnor
Lars Linzander

Lars Linzander, född 30 november 1700 i Linköpings församling, Östergötlands län, död 3 november 1782 i Normlösa församling, Östergötlands län, var en svensk präst.

Biografi 
Lars Linzander föddes 1700 i Linköpings församling och var son till en murmästare Lars Larsson och Maria Jonsdotter. Han blev 1727 student vid Lunds universitet och avlade 1741 filosofie magisterexamen. Linzander prästvigdes 10 juni 1742. År 1741 blev han extra ordinarie gymnasist docent. Han blev efter prästvigningen adjunkt i Östra Husby församling. Linzander blev 1744 komminister i Linköpings församling och blev 1754 kyrkoherde i Normlösa församling. Linzander avled 1782 i Normlösa församling.

Familj
Linzander gifte sig 12 december 1744 med Anna Catharina Collander (1720–1802). Hon var dotter till kyrkoherden Johan Collander och Maria Tzander i Östra Husby församling. De fick tillsammans barnen borgmästaren Johan Linzander (1748–1771) i Skänninge, sjömannen Lars Linzander (1748–1771), Claes Gustaf Linzander (1751–1761), bonden Petrus Linzander (1754–1807) på Glänstorp i Järstads församling, Andreas Linzander (1758–1759), Maria Sofia Linzander (1761–1761) och Helena Elisabet Linzander (1763–1774).

Bibliografi
1738 – De decreto Apostolico Act. XV. Pr. H. Benzelio., Lund.
1740 – Pr. J. Engeström, Lund.

Källor

Noter 

Män
Födda 1700
Avlidna 1782
Svenska präster under 1700-talet
Präster från Linköping
Karl Hjalmar Lundblad

Karl Hjalmar Lundblad (ofta förkortad Karl Hj Lundblad), född 18 oktober 1881 i Stockholm, död 16 december 1964 i Stockholm, var en svensk ingenjör och biografägare. Han blev känd för sin biografkedja Paradenbiograferna som han drev i Stockholm.

Biografi
Lundblad var son till Olav Lundblad och Karolina Jakobsson. Efter skolgången praktiserade han som mekaniker och efter studier vid Tekniska skolan fick han anställning som mekaniker vid Kungliga telegrafverket. Där biträdde han även vid den då pågående högre kursen för ingenjörer. Tidigt intresserade han sig för det nya mediet film och biografer.

År 1906 började han sin karriär inom biografbranschen när han blev maskinist på Östermalms-Biografen vid Grev Turegatan. År 1918 övertog han Östermalmsbiografen och samtidigt även Eriksbergsbiografen. Sedan följde flera biografer i raskt takt, som han antingen tog över eller startade själv, bland dem Strand (1926), Fågel blå (1926), Paraden (1932), Linné-Teatern (1932), Tranan (1933), Manhattan (1935), Caprice (1937) och Esplanad (1942). "Flaggskeppet" i Lundblads biografkedja var Paraden som sedan gav namn åt hela verksamheten: Paradenbiograferna. Biografkedjan drev han tillsammans med sin hustru Stina som avled 1954.

För att hålla sig underrättad om senaste utveckling i biografbranschen företog han studieresor till Tyskland, Frankrike, Italien, Schweiz och USA. Han var medlem i Sveriges Biografägareförbundet och tillhörde Frimurarorden sedan 1927. I början av 1960-talet drabbades även några av hans biografer av biografdöden. De kvarvarande Paradenbiograferna övertogs i juni 1966 av Ri-Teatrarna och fick nya namn som började med ”Ri...”. Lundblad fann sin sista vila på Norra begravningsplatsen.

Se även
Stockholms biografer
Nils Petter Nilsson, en annan biografkung i Stockholm

Referenser

Noter

Källor

Sveriges porträttarkiv: Karl Hjalmar Lundblad

Externa länkar

Svenska företagsledare
Svenska ingenjörer under 1900-talet
Män
Födda 1881
Avlidna 1964
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Ingenjörer från Stockholm
1982 UW1

1982 UW1 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 16 oktober 1982 av den tjeckiske astronomen Antonín Mrkos vid Kleť-observatoriet i Tjeckien.

Asteroiden har en diameter på ungefär 18 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Ej namngivna småplaneter
Astronomiska upptäckter av A Mrkos
Astronomiska upptäckter 1982
Johannes Schenberg

Johannes Petri Schenberg, född 27 februari 1667 i Skänninge, död 1 februari 1730 i Normlösa församling, Östergötlands län, var en svensk präst i Normlösa församling.

Biografi 
Johannes Schenberg föddes 27 februari 1667 i Skänninge och var son till en rådman. Schenberg blev 1683 student vid Lunds universitet och samma år notarie i Juridiska fakulteten vid Lunds universitet. År 1693 blev han student vid Uppsala universitet och 1694 kollega vid Linköpings trivialskola. Schenberg blev 1695 konrektor vid skolan och 1697 rektor vid Skänninge trivialskola. Han prästvigdes 1702 och blev samma år kyrkoherde i Normlösa församling. Han blev 1724 prost. År 1712 var han respondent vid prästmötet och 1728 respondent vid prästmötet. Schenberg avled 1 februari 1730 i Normlösa församling.

Familj
Schenberg gifte sig första gången med Ulrica Thoresdotter Schenligt. Hon var dotter till en rådman i Skänninge. De fick tillsammans barnen lektorn Pehr Schenberg, kyrkoherden Samuel Schenberg i Nykils församling, Ulrica Schenberg som gifte sig med kvartermästaren Salander, Anna Schenberg som gifte sig med kommissarien Hagborg, bokhållaren Daniel Schenberg, Maria Schenberg som vistades i hospitalshjon och två barn som avled i ung ålder.

Schenberg gifte sig andra gången 1717 med Catharina Salander. Hon var dotter till kyrkoherden Daniel Israelis Salander och Abigael Röding i Vallerstads församling. De fick tillsammans barnen regementspastorn Erik Schenberg vid Östgöta kavalleriregemente, rådmannen Carl Schenberg, mantalskommissarien Jacob Schenberg, Catharina Schenberg som gifte sig med kyrkoherden Johannes Lindstedt i Västerlösa församling och Christina Schenberg som gifte sig med kyrkoherden Jonas Rosling i Eksjö stadsförsamling. Efter Schenbergs död gifte Salander om sig med kyrkoherden Anders Hagström i Åsbo församling.

Bibliografi
Diss. Synod. De Praedestinatione., Lund 1728.

Källor

Noter 

Män
Födda 1667
Avlidna 1730
Svenska präster under 1700-talet
Personer från Skänninge
1986 VW

1986 VW är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 3 november 1986 av den tjeckiske astronomen Antonín Mrkos vid Kleť-observatoriet i Tjeckien.

Asteroiden har en diameter på ungefär 3 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Ej namngivna småplaneter
Astronomiska upptäckter av A Mrkos
Astronomiska upptäckter 1986
Damernas 76 kg i tyngdlyftning vid olympiska sommarspelen 2020

Damernas tyngdlyftning i 76-kilosklassen vid olympiska sommarspelen 2020 hölls den 1 augusti 2021 i Tokyo International Forum i Tokyo.

Neisi Dajomes från Ecuador tog guld, amerikanska Katherine Nye tog silver och Aremi Fuentes från Mexiko tog brons.

Tävlingsformat
Varje tyngdlyftare får tre försök i ryck och stöt. Deras bästa resultat i de båda lyften kombineras till ett totalt resultat. Om någon tävlande misslyckas att få ett godkänt lyft, så blir de utslagna. Ifall två tyngdlyftare hamnar på samma resultat, är idrottaren med lägre kroppsvikt vinnare.

Rekord
Innan tävlingens start gällde följande rekord.

Resultat

Referenser 

Tyngdlyftning vid olympiska sommarspelen 2020
11824 Alpaidze

11824 Alpaidze eller 1982 SO5 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 16 september 1982 av den ryska astronomen Ljudmila Tjernych vid Krims astrofysiska observatorium på Krim. Den är uppkallad efter Galaktion Alpaidze.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av LI Tjernych
Astronomiska upptäckter 1982