kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Alfred Durand-Claye

Alfred Augustin Durand-Claye, född 10 juli 1841 i Paris, död där 27 april 1888, var en fransk ingenjör. 

Durand-Claye studerade 1861–1866 vid École polytechnique och École des ponts et chaussées, anställdes 1868 som assistent vid några försök, som staden Paris lät utföra angående avloppsvattnets bortförande, och gav sitt stöd till att dräneringsanläggningen vid Gennevilliers tillkom. Denna anläggning blev efterhand under hans ledning utvidgad till att omfatta 650 hektar, och efter lång strid lyckades han till slut att uppnå allmänt erkännande åt dräneringsprincipen, så att det kort före hans död ytterligare en utvidgning (anläggningen vid Achères tillkom). Medan denna frågas genomförande och i det hela förbättring av Paris kloaksystem var hans huvudsakliga verk, ägnade han sig även åt annat: först och främst med kloakprojekt för andra städer (bland annat Budapest, Odessa, Genève, Cannes och Le Havre); vidare var han (från 1880) professor vid École des ponts et chaussées och vid École nationale supérieure des beaux-arts, och slutligen ägnade han sig åt teoretiska undersökningar på helt andra tekniska områden (avhandlingar om bland annat valvs stabilitet, kupolvalv och bågbroar). Vid sin död var han Ingénieur en chef des ponts et chaussées.

Referenser 

Franska väg- och vattenbyggnadsingenjörer
Franska professorer i teknik
Alumner från École polytechnique
Officerare av Hederslegionen
Födda 1841
Avlidna 1888
Män
Rysk-turkiska kriget (1686–1700)

Det Rysk-turkiska kriget (1686-1700) var en del av det Stora turkiska kriget 1683–1699, ett krig som fördes gemensamt av flera europeiska stater mot det Osmanska riket.

I slutet av 1600-talet strävade Ryssland efter en strategisk tillgång till Östersjön och Svarta havet. I norr var motståndaren Sverige och i söder det Osmanska riket och Krimtatarerna. Ryssland slöt 1686 en evig fred med Polen och anslöt sig därmed till den Heliga ligan av år 1684. Till den hörde utöver Polen även det Tysk-romerska riket, påven och republiken Venedig och den var riktad mot osmanerna.

Ryssland riktade åren 1687 och 1689 attacker mot Krim, men framgångarna uteblev. I stället angrep Ryssland 1695 och 1696 staden och fästningen Azov. Erövringen av staden 1696 var tsar Peter den stores första framgång i krig och ledde till att staden ockuperades. Som en förberedelse för ett krig med Sverige slöt Ryssland 1699 Freden i Karlowitz med det Osmanska riket. År 1700 ingick ryssar och osmaner fördraget i Konstantinopel, som gav Ryssland Azov, fästningen Taganrog och Mariupol. Ryssland skulle också få ha en ambassad i Konstantinopel, krigsfångar skulle utväxlas och angrepp från kosacker eller krimtatarer förbjöds.

Referenser

Litteratur 

Bideleux, R: A History of Eastern Europe: Crisis and Change, Routledge 1998
Davies, B: Warfare, State and Society on the Black Sea Steppe 1500–1700, Routledge 2007
Fuller, W. C: Strategy and Power in Russia 1600-1914, MacMillan Inc. 1992
Hughes, L: Sophia, Regent of Russia: 1657 - 1704, Yale University Press 1990
 Mikaberidze, A: Treaty of Constantinople (1700), i Conflict and Conquest in the Islamic World: A Historical Encyclopedia vol. 1, ABC-CLIO 2011
Shapira,D.Y: The Crimean Tatars and the Austro-Ottoman Wars, i  The Peace of Passarowitz 1718, Purdue University Press 2011
Torke, H.-J: From Muscovy toward St Petersburg 1598-1689, i Russia: A History, Oxford University Press 2002

Externa länkar

Ryska krig
Osmanska krig
Relationer mellan Osmanska riket och Ryssland
Krig under 1600-talet
Osmanska riket under 1600-talet
Ukraina under 1600-talet
M/S David Carnegie

David Carnegie var en motorfärja som 1951–1967 gick i trafik på leden Klippan–Färjenäs i Göteborgs hamn, senare använd som arbetsfartyg och ombyggd till pråm.

David Carneige byggdes vid Falkenbergs Varv och hade en kapacitet på 14 personbilar, efter ombyggnad 1962  ökat till 20 personbilar. Färjan ersatte den tidigare Färjan 2 och togs ur bruk efter att Älvsborgsbron var färdig 1966. Den såldes 1970 till Mo och Domsjö, som använde den till bärgning av sjunktimmer vid sina anläggningar vid Norrlandskusten, men byggdes 1973 om till pråm. Den har sedan haft flera ägare och existerar fortfarande (2020) i denna funktion.

Källor
 David Carnegie på Skärgårdsbåtar.se

Se även
 Klippan–Färjenäs – om färjeleden 

Svenska färjor
Fartyg sjösatta 1951
Fartyg byggda i Falkenberg
Mustadfors IF

Mustadfors IF var en idrottsförening från Mustadfors i nuvarande Bengtsfors kommun i Dalsland, verksam 1906–1960 inom ett flertal idrotter. Föreningen är historiskt en av Dalslands främsta fotbollsföreningar med tio säsonger i tredje högsta serien.

Bildande och sammanslagning 
Föreningen bildades den 13 januari 1906 genom sammanslagning av Enets Skidklubb (1904) och Mustadfors Turnförening (1905). Eftersom klubben bildades fyra månader före Billingsfors IK var Mustadfors Dalslands äldsta idrottsförening. Redan 1948 påbörjades diskussioner om sammanläggning av Mustadfors med Långeds IF men planerna på sammanslagning stötte på patrull inom MIF. Den 5 september 1960 kom dock sammanslagningsplanerna att förverkligas varvid MIF och Långed upplöstes och ersattes av Dals Långeds IK.

Idrotter 
När föreningen startades stod gymnastik, skidor och skridskor på programmet. Till 1908 utökades programmet med allmän idrott och fotboll, 1925 tillkom bandy och 1934 orientering. Till 1955 anlades en ishockeybana, varvid även den idrotten kom att utövas. Mustadfors rönte stora framgångar i flera av idrotterna, bland annat hemfördes flera DM-guld, bland annat i längdskidåkning och backhoppning (det första 1917) och för juniorer i bandy 1925.

Fotboll 
Fotbollssektionen startades 1908 (notabelt är att föreningen hade ett damlag i fotboll redan på 1920-talet). Laget skulle komma att sätta avtryck även utanför Dalsland. Säsongen 1935/1936 debuterade Mustadfors i division III (den tredje högsta serien fram till 1986). Laget slutade dock hopplöst sist i nordvästra serien och åkte ur. Laget återkom till 1939/1940 och skulle komma att spela i serien fram till säsongen 1946/1947. Mustadfors vann sin division III-serie säsongen 1942/1943 men föll i kvalet till division II 1943/1944 (motsvarande dagens Superettan) mot Munkedals IF. Mustadfors noterade även två andraplatser 1941/1942 och 1946/1947 (bägge gångerna bakom IFK Åmål). På grund av en kraftig bantning av antalet division III-serier till 1947/1948 innebar dock den sista andraplatsen att laget tvingades kvalspela för att hänga kvar i trean. I kvalet ställdes man mot IK Viking men förlorade skiljematchen i Kil och degraderades. Utöver en comeback i trean 1950/1951 (då man åkte ur på sämre målskillnad än Krokslätt) spelade Mustadfors återstoden av sina säsonger i division IV.

Trikå

Referenser 

Upplösta backhoppningsklubbar i Sverige
Upplösta bandyklubbar i Sverige
Upplösta fotbollsklubbar i Sverige
Upplösta friidrottsklubbar i Sverige
Upplösta gymnastikklubbar i Sverige
Upplösta ishockeyklubbar i Sverige
Upplösta orienteringsklubbar i Sverige
Upplösta skidklubbar i Sverige
Upplösta skridskoklubbar i Sverige
Sportklubbar i Bengtsfors kommun
Sportklubbar bildade 1906
Sportklubbar upplösta 1960
Dals Långeds IK

Dals Långeds IK är en idrottsförening från Dals Långed i Bengtsfors kommun i Dalsland, bildad den 5 september 1960 genom sammanslagning av Mustadfors IF (1906) och Långeds IF (1926). Föreningen är verksam inom fotboll, friidrott, gymnastik och skidor.

Referenser 

Fotbollsklubbar i Sverige
Friidrottsklubbar i Sverige
Gymnastikklubbar i Sverige
Skidklubbar i Sverige
Sportklubbar i Bengtsfors kommun
Sportklubbar bildade 1960
Filip Gustafsson

Filip Gustafsson, född 9 mars 2002, är en svensk fotbollsspelare (mittfältare) som spelar för Norrby IF på lån från Gais.

Gustafsson tillhörde fram till säsongen 2022 IF Elfsborgs akademi, dit han hade kommit från Smålandsstenars GoIF. Gustafsson värvades inför säsongen 2022 till Gais, som nyligen blivit degraderade till Ettan södra. I sin debutsäsong för Gais noterades han för 26 framträdanden, men efter minimalt med speltid för Gais i Superettan 2023 lånades han i juli ut till Norrby IF i Ettan södra.

Källor 
 Filip Gustafsson på fotbolltransfers.com

Noter 

Svenska fotbollsspelare
Fotbollsspelare i IF Elfsborg
Fotbollsspelare i Gais
Fotbollsspelare i Norrby IF
Spelare i Division 1 i fotboll för herrar
Spelare i Superettan
Födda 2002
Levande personer
Män
Personer från Gislaveds kommun
Svenska idrottare under 2000-talet
Peter Freudenthal

Peter Freudenthal kan syfta på:

* Peter Freudenthal (1945–2022), svensk jurist
 Peter Freudenthal (född 1938), svensk konstnär
Fåbro gård

Fåbro gård är en fastighet vid Fåbrofossen i Lilleaker i Oslo i Norge.

Fåbro är den äldsta byggnaden i Lilleaker. Byggnaden uppfördes omkring 1750 av Christian Braunmann Tullin, som då tillträdde som medägare till det 1749 uppförda tråddrageriet "Faabroe Spigerfabrique". Detta drevs av Fåbrofossen (senare benämnd Granfossen) i Lysakerelva. Tullin blev senare ensamägare till fabriken och uppförde ett bostadshus som sommarbostad med en stor äppelträdgård. 

Senare uppfördes på området "Nitroglycerin Compagniets" sprängämnesfabrik, vilken ödelades av en explosion 1874. Byggnaden Fåbro blev då också allvarligt skadad, men Hans Mustad, som köpte nitroglycerinfabrikens mark 1875, renoverade den och utvidgade den med bland annat en veranda i schweizerstil. Han bodde under en tid i villan, och därefter användes den som bostad för anställda i O. Mustad & Søn fram till 2004.

År 2007 totalrenoverades huvudbyggnaden av Mustad Eiendom och hyrdes senare ut som huvudkontor till äventyrsreseföretaget Hvitserk AS.

Källor
Mustads vei 10 – Fåbro på Mustad Eiendoms webbplats
Fåbro Hage på www.ccvest.no

Noter

Externa länkar

Byggnader och anläggningar i Oslo
Mustad
Wirecard

Wirecard AG är/var en tysk betalningsförmedlare och finansbolag. Företaget grundades 1999 och har haft säte i München-förorten Aschheim. På senare år upplevde bolaget en kraftig expansion. 2019 hade man 5 300 anställda, och bolaget var mycket högt värderat på det tyska aktieindexet DAX.

2020 offentliggjordes en brist i kassan på motsvarande 1,9 miljarder euro, vilket ledde till en rättssak kring omfattande bedrägerier. Bolaget har därefter börjat avvecklas. Delar av verksamheten såldes i november 2020 till Banco Santander.

En tysk rättegång emot tre tidigare chefer på Wirecard inleddes senhösten 2022, två år efter företagskollapsen. Åtalen gäller bedrägeri och marknadsmanipulation i den mest betydande bedrägerihärvan i Tysklands historia.

Referenser 

Tyska tjänsteföretag
Frölunda IBK

Frölunda IBK (Frölunda Innebandyklubb) är en innenbandyklubb från Västra Frölunda i Göteborg. Klubben bedriver såväl junior- som seniorverksamhet. Frölunda IBK har två seniorlag på herrsidan, som för tillfället (2022) spelar i Division 2 respektive Division 5 i Västsvenska IBF. På damsidan finns ett motionslag. Verksamheten bedrivs bland annat i Frölunda kulturhus och Skytteskolan.

Björnslaget 
Frölunda IBK anordnar sedan 1988 varje år turneringen Björnslaget i början av september. Varje år deltar ca 70-100 lag från framför allt Sverige, men även Norge och Danmkark.

Källor

Noter

Externa länkar 
 
Innebandyklubbar i Göteborg
Svenska Odlingens Vänner

Svenska Odlingens Vänner (SOV; ) är en kulturförening för estlandssvenskar och deras ättlingar.

Historia 
I början av 1900-talet tillhörde Estland ännu Ryssland, och försök till förryskning av befolkningen ledde till olika nationella rörelser. Föreningen Svenska Odlingens Vänner grundades 1909 i Estland för att samla estlandssvenskar kring gemensamma intressen. 1918 blev Estland självständigt och sedan 1918 ger föreningen ut tidskriften Kustbon. 

Under den sovjetiska ockupationen under andra världskriget förbjöds organisationen och tidskriften. De flesta estlandssvenskar flydde till Sverige, och föreningen uppstod på nytt i Sverige år 1945 och har sedan dess arbetat med att dokumentera estlandssvensk historia och kultur.

Allt eftersom de generationer som var födda i Estland gick bort, minskade intresset för estlandssvenska frågor, men fick en renässans efter Estlands självständighet år 1991, då estlandssvenskarna och deras ättlingar kunde besöka Estland igen. 2005 återupptog man verksamheten i Estland för de estlandssvenskar som blev kvar eller som hade återvänt efter självständigheten, och Svenska Odlingens Vänner är idag två föreningar i Sverige respektive Estland.

Referenser 

Kulturföreningar
Estlandssvenskar
Mustad Eiendom

Mustad Eiendom är ett norskt familjeägt fastighetsföretag, som har sina rötter i O. Mustad & Søn AS.

Mustad Eiendom har sina rötter i O. Mustad & Søn, som 1875 expanderade från sin huvudanläggning i Gjøvik, där företaget grundats 1832 som "Brusveen Spiger- og Staaltraadfabrikk". Företagets ägare Hans Mustad köpte ett fabriksområde i Lilleaker i västra Oslo, som tidigare använts av "Nitroglycerin Compagniet", som drabbats av en ödeläggande brand 1874. I Lilleaker uppfördes en rad fabriker för tillverkning av bland annat spikar, hästskosöm, yxor och skruvar (1876), kaminer och annat gjutgods (1889) samt margarin (1889). Företaget hade omkring sekelskiftet 350 anställda i Lilleaker och byggde också bostäder för dessa i området.

År 1967 byggdes en ny fabrik för järnvaror och ett nytt huvudkontor för O. Mustad & Søn i Lilleaker. Tillverkningen av järnvaror där  fortsatte till 1988. Företagets livsmedelsproduktion flyttade ut efter försäljning 1995. 

Från 1980-talet frigjorde O. Mustad & Søn betydande industrilokaler genom nedläggningen av produktionen. Företaget Mustad Eiendom bildades 1986 och omvandlade därefter delar av fabriksområdet till det stora köpcentret CC Vest. Det invigdes 1989 och utvidgades därefter i etapper under 1900- och 2000-talen.

På 1980-talet omvandlades O. Mustad & Søn till en koncern med dotterbolag för tre grenar:  På 1990-talet delades ägandet i dessa tre delar, med olika delar av familjen Mustad som ägare för varsin gren. 

Mustad Eiendom har sitt huvudkontor i "Tullins bygning" från 1750, som är en bevarad del av det av Christian Braunmann Tullin drivna "Faabro Spiger Fabrique" vid Fåbrofossen, som drevs fram till 1830.

Källor
En lokal historie om verdiskaping og innovasjon på Mustad Eiendoms webbplats

Externa länkar
Mustad Eiendoms webbplats

Norska fastighetsbolag
Företag i Oslo
Mustad
Marma IF

Marma IF är en idrottsförening från Marmaverken i Söderhamns kommun i Hälsingland/Gävleborgs län, bildad 18 juli 1903 i dåvarande Söderala landskommun. Föreningen är framförallt känd för att den hade ett av Sveriges främsta fotbollslag i slutet av 1950-talet och början av 1960-talet. Utöver fotboll har föreningen per 2022 även en bordtennissektion.

De tidiga åren 
Marma spelade inledningsvis i lokala serier, mellan säsongerna 1935/1936 och 1943/1944 spelade man dock i division IV, motsvarande dagens division II. Laget återkom till serien i slutet av 1940-talet. Efter säsongen 1952/1953 skulle division III (sedan 2006 motsvarande division I) utökas från 60 till 90 lag och öppnas för norrländska lag på samma villkor som för lag från övriga delar av lanndet. Marma kvalificerade sig denna säsog för division III.

Storhetstiden 
Innan idrotten professionaliserades såg förutsättningarna för elitidrott helt annorlunda ut i samhället. Många storlag växte fram ute på landsorten genom att de drog nytta goda arbetstillfällen för spelarna, exempelvis av bruket (Degerfors i fotboll och Brukets blåa i bandy) eller en enskild industri (Facit och Åtvid). På samma sätt växte Marma IF fram till att bli ett storlag tack vare Marmaverkens sulfatfabrik. Utöver lokala förmågor kunde man på detta vis locka spelare från när och fjärran med såväl spel på hög nivå som en god arbetsinkomst. Marma IF:s öde var tydligt sammankopplat med sulfatfabriken, när antalet anställda minskade föll också laget i seriesystemet.

Väl i division III blev Marmalaget omedelbart en kraft att räkna med. Laget radade upp en fjärdeplats 1953/1954, andraplats bakom Giffarna 1954/1955, tredjeplats 1955/1956 innan man kunde vinna serien 1956/1957 före Wifsta/Östrand.

Marma skulle nu komma att spela i division II, serien under Allsvenskan. Trots att Marmaverken vid denna tid hade omkring 1 000 invånare lockades emellanåt 3 000 åskådare till Marmavallen. Debutsäsongen 1957/1958 tampades Marma i toppen med Skellefteå AIK och IFK Holmsund om seriesegern och därmed kvalplats till 1959 års allsvenska serie, laget slutade på tredje plats. Säsongen 1959 klarade man kontraktet men 1960 resulterade i nedflyttning.

En långsam tillbakagång inleddes efter nedflyttningen från division II, Marma spelade i division III 1961-1963, därefter rasade man ända ned till sjättedivisionen men återkom till den fjärde högsta serien 1972-1976 och 1984.

Spel i lägre divisioner 
Efter nedflyttningen från fyran sjönk laget långsamt i seriesystemet: 1986 åkte man ur femtedivisionen (division V blev sjätte högsta division fr.o.m. 1987) och 1996 åkte laget ur sjättedivisionen. Till säsongen 2005 sammanslogs Marma med Moheds SK i Marma/Moheds FF men till 2015 återtogs namnet Marma IF. Laget spelade i division IV (sjättedivisionen) 2015 och 2020 men har i övrigt huserat i division V åren 2013-2022.

Bordtennis 
Marma har en bordtennissektion.

Externa länkar 
 Föreningens webbplats

Referenser 

Sportklubbar bildade 1903
Bordtennisklubbar i Sverige
Fotbollsklubbar i Sverige
Sportklubbar i Söderhamns kommun
Kerman (olika betydelser)

Kerman kan syfta på:

 Kerman (provins) – provins i Iran
 Kerman (shahrestan) – delprovins
 Kerman – stad
 Kerman International Airport – flygplats i provinsen Kerman
 Kerman Kanava – en kanal i Finland
 Kerman, Kalifornien – stad (city) i Fresno County i USA
Gliese 514

Gliese 514, eller Ross 490, är en ensam stjärna i norra delen av stjärnbilden Jungfrun. Den har en skenbar magnitud av ca 9,05 och kräver ett mindre teleskop för att kunna observeras. Baserat på parallax enligt Gaia Data Release 3 på ca 131,1 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 25 ljusår (ca 7,6 parsek) från solen. Den rör sig bort från solen med en heliocentrisk radialhastighet på ca 15 km/s. Gliese 514 exakta närhet till solen har varit känd sedan 1988.

Egenskaper
Gliese 514 är en röd dvärgstjärna i huvudserien av spektralklass M0 Ve. Den har en massa som är ca 0,53 solmassa, en radie som är ca 0,61 solradie och har ca 0,043 gånger solens utstrålning av energi från dess fotosfär vid en effektiv temperatur av minst 2 900 K. Spektrumet för Gliese 514 visar emissionslinjer, men stjärnan själv har en låg stjärnfläcksaktivitet.  

Solen beräknas för närvarande passera genom tidvattensvansen på Gliese 514:s Oort-moln. Således kan framtida interstellära objekt som passerar genom solsystemet härröra från Gliese 514.

Planetsystem
Förekomsten av en exoplanet med en 15-dygns bana runt Gliese 514 misstänktes sedan 2019, men den kunde inte bekräftades. Istället upptäcktes 2022, genom mätning av radialhastighet, en superjordplanet, betecknad Gliese 514 b, med en excentrisk 140-dygns omloppsbana. Planetbanan ligger delvis inom moderstjärnans beboeliga zon med planetjämviktstemperatur, i genomsnitt längs omloppsbana, på 202 ± 11 K. 

Överskottet av infraröd strålning från stjärnan tyder också på möjlig närvaro av en stoftskiva i systemet, om än vid ett lågt signal-brusförhållande.

Se även
 Lista över exoplaneter

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/65859/ross490.

Stjärnbilden Jungfrun
Glieseobjekt
Huvudseriestjärnor klass M
Röda dvärgar
Emissionslinjestjärnor
Solsystem
Annons-Tidning för Strengnäs stad och landsort

Annons-Tidning för Strengnäs stad och landsort var en kortlivad dagstidning som kom ut från den 19 april 1856 till den 29 december 1856. 

Tidningen kom ut på lördagar med 4 sidor i oktavformat med två spalter, satsyta 18,2 x 10,5 cm till et pris av 40 skilling banko för ett år. Bara 32 nummer kom ut. Utgivare var före detta rådmannen Dan Grundal, som erhöll utgivningsbevis den 28 mars 1856. Tidningen trycktes i Stockholm hos C. M. Thimgren med antikva som typsnitt.

Referenser 

Nedlagda svenska dagstidningar
Dagstidningar grundade 1856
Dagstidningar nedlagda 1856
Uplands spelmansförbund

Uplands spelmansförbund (USF) grundades 1945. Förbundet är idag medlem i Sveriges Spelmäns riksförbund.

Historik
Uplands spelmansförbund bildades 1945. Förbundet verkar inom Uppland och är en del av Sveriges Spelmäns Riksförbund.

Notböcker
1960 – 57 låtar efter Byss-Kalle.
1974 – Melodier från Upplands bruk och Fyris bygder för två fioler, häfte 2.
1980-talet – Melodier från Upplands bruk och Fyris bygder för 2 fioler, häfte 3.
1981 – Melodier från Upplands bruk och Fyris bygder för 2 fioler, häfte 4.
1981 – Melodier från Upplands bruk och Fyris bygder för 2 fioler, häfte 5.
1983 – Uppländska klarinettlåtar.
1986 – Uplands spelmansförbund 1945-1985.

Ordförande
2017 – Sara Engman.
2022 – Jakob Höglund

Uplands spelmansförbunds guldmärke
1947 – Sven Kjellström
1947 – Hjort‑Anders Olsson
1947 – Sven‑E Svensson
1947 – August Bohlin
1947 – August Borg
1948 – Vilhelm Gelotte
1948 – Johan Larsson (70 år)
1950 – Paul Lindholm (70 år)
1955 – Hjalmar Larsson (70 år)
1955 – August Palm (70 år)
1955 – Rune Lundqvist
1955 – Erik Lindberg
1956 – Ivar Karlsson (70 år)
1958 – Georg Andrén  (landshövding, hedersmedlem)
1962 – Helmer Melin
1962 – Fritz Mark
1962 – Paul Olsson
1975 – Viksta-Lasse
1975 – Emil Olsson
1976 – Ivar Tallroth (hedersmedlem)
1976 – Curt Tallroth
1978 – Harry Pettersson (hedersmedlem)
1978 – Stig Gustavsson
1978 – Anton Jernberg
1983 – Bertil Georgsson
1983 – Ragnar Karlsson
1983 – Nils Nordström
1983 – John Olsson (hedersmedlem 1995)
1983 – Gösta Sandström
1983 – Ceylon Wallin
1983 – Sture Sahlström
1984 – Olov Jansson
1985 – Eric Sahlström
1986 – Arne Käll
1988 – Hans Gille
1989 – Leif Alpsjö
1991 – Gunnar Ahlbäck
1991 – Tore Lindqvist
1993 – Esbjörn Hogmark
1995 – Tommy Lindholm
1996 – Gunnar Nyqvist
1997 – Bo Larsson (hedersmedlem 2016)
1997 – Olle Almström
1999 – Anders Liljefors (hedersmedlem 2016)
2000 – Hans Lundgren
2000 – Edvin Lager
2000 – Carl Lager
2001 – Kjell Wigforss
2001 – Sture Hogmark
2002 – Sture Andersson
2002 – Sven Andersson
2003 – Ragnar Berglund
2003 – Sonia Sahlström
2004 – Mats Andersson
2005 – Eva Tjörnebo
2006 – Peo Österholm
2007 – Jan Andér
2008 – Jan Bohlin
2008 – Cajsa Ekstav
2009 – Lars Lindkvist
2009 – Sture Lanzén
2010 – Ditte Andersson
2010 – Olof Johansson
2011 – Annika Ekstav
2011 – Torsten Andersson
2012 – Erika Lindgren Liljenstolpe
2012 – Sven-Olof Sundell
2013 – Inga-Maj Tisserant
2013 – Per Gustaf Jernberg
2014 – Robert Larsson
2014 – Åsa Hogmark
2014 – Nia Kuoppala (diplom)
2014 – Sigurd Sahlström (diplom)
2015 – Eva Pettersson
2016 – Anna Carlsson
2017 – Renate Krabbe
2018 – Gunnar Wegerfors

Källor
Uplands spelmansförbund

Noter

Svensk folkmusik
Musikorganisationer i Sverige
Organisationer bildade 1945
Birgit Malsack-Winkemann

Birgit Malsack-Winkemann, född 12 augusti 1964 i Darmstadt, är en tysk högerextremistisk politiker och domare. Hon var ledamot av Förbundsdagen för Alternativ för Tyskland 2017–2021.

Den 7 december 2022 greps 25 medlemmar ur Reichsbürgerrörelsen i det största polistillslaget någonsin i Tyskland mot extremister, där minst 3000 poliser deltog, då dessa misstänks för att ha planerat en statskupp. En av de gripna var Malsack-Winkemann.

Referenser 

Tyska förbundsdagsledamöter
AfD-politiker
Tyska politiker under 2000-talet
Personer från Darmstadt
Födda 1964
Levande personer
Kvinnor
Arbetare-Vännen

Arbetare-Vännen var en dagstidning utgiven i Luleå från 24 december 1863, då ett provnummer kom ut, sedan från den 2 januari 1864 till 31 mars 1866. 

Utgivningsbevis för tidningen utfärdades först för boktryckaren L. U. Berglund 5 december 1863 och därefter för boktryckaren Wilhelm Helin den 10 december 1864 ,  i Helin tillkännagav i sista numret att tidningen att till följd av alltför få prenumeranternas måste tidningen upphöra

Tidningen kom ut en dag i veckan på lördagar med 4 sidor i folioformat med tre spalter på satsytan 34,4 x 21 cm. Prenumeration kostade  4,75 kr 1864 och 1865 och 3,50 kr 1866.

Tidningen trycktes hos L. U. Berglund 1863 till 19 september 1864 och därefter av W. Helin. Som typsnitt använde blandat frakturstil och antikva. Tidningen hade träsnitt 1866.

Referenser 

Nedlagda svenska dagstidningar
Dagstidningar startade 1863
Dagstidningar nedlagda 1866