kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Åke Paulsson (regeringsråd)

Åke Bertil Paulsson, född 1 mars 1915 i Mörarps församling, Malmöhus län, död 5 september 2004 i Stockholm, var en svensk jurist.

Åke Paulsson blev juris kandidat 1938. Han genomförde tingstjänstgöring 1939–1942, blev fiskal i Hovrätten för Övre Norrland 1943, assessor 1948 och hovrättsråd 1953. Paulsson blev byråchef i Försvarsdepartementet 1951, lagbyråchef 1955 och var expeditionschef 1958–1965.

Paulsson var regeringsråd 1965–1981. Han blev ordförande på avdelning i Regeringsrätten 1981, och tjänstgjorde som ledamot i lagrådet 1973–1975 och 1982–1985.

Han hade en rad andra uppdrag som ordförande i Försvarets personalnämnd 1955–1965, i Vapenfrinämnden 1966–1978 och i Riksvärderingsnämnden 1969–1986, samt inom det statliga utredningsväsendet, främst rörande försvarsfrågor, där han var sekreterare i 1955 års försvarsberedning, ledamot i 1954 års personalkårsutredning och 1964 års utredning rörande vapenfria värnpliktiga, samt ordförande i tjänsteställningsutredningen 1963–1965.

Paulsson är begraven på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Utmärkelser 

  Riddare av Nordstjärneorden, 1954.
  Kommendör  av Nordstjärneorden, 23 november 1961.
  Kommendör av första klassen av Nordstjärneorden, 6 juni 1968.
  Kommendör med stora korset av Nordstjärneorden, 3 december 1974.

Källor 
 
 Paulsson, Åke Bertil på SvenskaGravar.se

Noter 

Justitieråd i Högsta förvaltningsdomstolen (Sverige)
Kommendörer med stora korset av Nordstjärneorden
Svenska jurister under 1900-talet
Svenska ämbetsmän under 1900-talet
Personer från Mörarps socken
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1915
Avlidna 2004
Män
Deltadromeus

Deltadromeus är ett släkte av stora dinosaurier av underordningen Theropoda från Marocko i norra Afrika. Den hade långa, ovanligt slanka bakben för sin storlek, vilket tyder på att det var en snabb löpare. Skallen är inte känd. Ett fossil av en enda art (D. agilis), som dateras till mitten av krittiden, har beskrivits från Kem Kem Beds, cirka 95 miljoner år sedan. Det kan vara en  synonym till det samtida släktet Bahariasaurus.

Deltadromeus hade uppskattningsvis en längd av 8 meter.

Noter 

Tetanurae
Theropoder
Nibblingstång

Nibblingstång är en tång som används för att kapa i plåt och plast med minimal formförändring.

Varianter
Det finns två olika varianter på nibblingstång, kulotång som används för håltagning i kulodosor och nibbler som används främst för kapning i plåt.

Kulotång 

Kulotång eller ursparingstång är en nibblingstång som används för att klippa ur kabelingångar i elcentraler, kulodosor, kabelkanaler, kopplingsdosor, strömbrytare, vägguttag och andra utanpåliggande produkter gjorda av plast.

Genom att placera exempelvis väggen av en kopplingsdosa i käftarna på kulotången och sedan pressa samman handtagen så klipps materialet ut ur dosan och skapar en halvmåne där sedan kabeln kan dras in. Det finns olika storlekar på dessa verktyg, några vanliga storlekar är 7 mm och 10,5 mm.

Referenser

Tänger
Xi Leonis

Xi Leonis (ξ Leonis , förkortat Xi Leo, ξ Leo) som är stjärnans Bayerbeteckning, är en ensam stjärna belägen i den sydvästra delen av stjärnbilden Lejonet. Den har en skenbar magnitud på 5,14 och är svagt synlig för blotta ögat. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 15,1 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd av ca 216 ljusår (66 parsek) från solen.

Egenskaper
Xi Leonis är en orange till röd jättestjärna av spektralklass K0 III. Den har en radie som har expanderat till 12 gånger solens radie. Den utsänder från dess fotosfär 60 gånger mer energi än solen vid en effektiv temperatur på 4 688 K. I Combined General Catalogue of  Variable Stars anges den som en misstänkt variabel stjärna med en maximal skenbar magnitud på 4,97.

Källor

Referenser

Externa länkar	
 https://www.universeguide.com/star/xileonis

Stjärnbilden Lejonet
Bayerobjekt
Orangea jättar
Misstänkta variabler
Flamsteedobjekt
HR-objekt
HD-objekt
Hemiunu

Hemiunu (fl. 2580 f.Kr.) var en egyptisk prins och arkitekt som ansvarade för uppförandet av Cheopspyramiden.  Han var barnbarn till farao Snofru och sannolikt son till prins Nefermaat. Det finns även teorier om att farao Snofru var Hemiunus far. Hemiunu var Cheops vizier och hans högra hand och ansvarade för byggprojektet av Cheopspyramiden. 

Hemiunu är begravd vid den västra gravplatsen vid Cheopspyramiden i en storslagen mastabagrav med två serdabanläggningar.

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 
 
 

Män
Avlidna 2500-talet f.Kr.
Personer i forntidens Egypten
Prinsar
Kungligheter i forntidens Egypten
Självhushållning på Djupadal

Självhushållning på Djupadal , är Marie och Gustav Mandelmanns debutbok. Boken är utgiven 2013.

Innehåll 
I boken ”Självhushållning på Djupadal” beskriver Marie och Gustav Mandelmann livet som ekologiska självhusållare på en gård i Rörums socken i Österlen i Skåne. Hela familjen Mandelmann deltog i framtagningen av boken. Man får läsa om författarnas bakgrund, den trevande önskan att bli självhushållande och, efter 15 års arbete på gården Djupadal, hela odlingsårets olika moment. Redskap och hjälpmedel beskrivs, hur man sköter sitt hus och bereder marken och hur man sköter djuren.

Utmärkelser 
Boken självhushållning på Djupadal blev Augustnominerad 2013 i kategorin Årets svenska fackbok. Motiveringen lyder: ”Följ en Stockholmsfamilj från Bondegatan på Söder som flyttar till landet och blir bönder på riktigt. Ett praktverk i ordets ursprungliga betydelse: vackert, välskrivet och genomtänkt. Ursprung är också bokens credo, retro är bara förnamnet. Inspirerande och instruerande i text och bild där vi bjuds in i en vanlig familjs ovanliga liv.”

Källor

Externa länkar
 

Svenska kokböcker
Facklitteratur 2013
Bunnström

Bunnström är en by vid sjön Bunns nordvästra strand i Jönköpings kommun. Här finns en kommunal badplats. Från 2015 avgränsar SCB här en småort.

Källor 

Orter i Jönköpings kommun
Småorter i Sverige
Pioneer Cabin Tree

Pioneer Cabin Tree, även kallat Tunnelträdet, var ett mammutträd som stod i Calaveras Big Trees State Park i centrala Kalifornien. Trädet ansågs vara ett av USA:s mest kända träd och lockade tusentals besökare årligen. Trädet uppskattades vara mer än 1 000 år gammalt och mätte 10 meter i diameter; dess exakta ålder och höjd var inte känd. Trädet nådde sin maxhöjd före år 1859.

Vid en storm den 8 januari 2017 föll trädet och krossades.

Historik
Pioneer Cabin Tree fick sitt namn från sin tydligt ihåliga stam som till viss del var bränd av blixtnedslag och skogsbrand. Det hade små fack liksom i en timmerstuga och trädets förbrända kärna fungerade som en skorsten och en liten öppning fanns som fungerade som bakdörr. År 1857 noterades att trädets övre del hade brutits av vid cirka 150 fot och att trädet var ihåligt. Vid början av 1880-talet skars en tunnel ut av en privat markägare på begäran av James Sperry, grundare av Murphys Hotel, så att turister kunde passera genom den.

Referenser

Externa länkar 

Enskilda träd
Kalifornien
Hotell Pallas

Hotell Pallas ligger i Pallastunturiområdet i Muonio kommun. 

Hotell Pallas ritades av Jouko Ylihannu och uppfördes 1948 för att ersätta ett tidigare turisthotell från 1938, som bränts ned av tyska armén vid dess återtåg från Lappland i oktober 1944.

Den ursprungliga byggnaden är en timmerstuga i nationalromantisk stil. Hotellanläggningen ingår idag i hotellkedjan Lapland Hotels.

Vid hotellet ligger Pallastunturis besökscentrum i Forststyrelsens regi.

Bildgalleri

Källor
Om Pallastunturi turisthotell på Museiverkets webbplats

Hotell i Finland
Muonio
Kose socken

Kose socken (, ) var en socken i det historiska landskapet Harrien (Harjumaa). Socknens kyrkby var Kose ().

Se även 
Kose församling

Källor 

Estlands socknar
Swallow Your Pride

Swallow Your Pride är en debutsingel framförd av den svenska sångerskan Rhys, skriven av Rhys och Jörgen Elofsson. 

Låten har sålt guld och har utsetts till Veckans Låt på Sveriges Radio P3. Engelska musikbloggen The Line Of Best Fit beskrev den som ”stunning… at once comforting and melancholy”.

Referenser 

Engelskspråkiga sånger
Musiksinglar 2016
Singlar utgivna på Warner Music Sweden
Kose församling

Kose församling () är en församling som tillhör Ida-Harju kontrakt inom den Estniska evangelisk-lutherska kyrkan. Församlingen omfattar större delen av Kose kommun samt delar av Anija kommun och Raasiku kommun i landskapet Harjumaa.

Större orter  
Ardu (småköping)
Habaja (småköping)
Kose (småköping)
Kose-Uuemõisa (småköping)
Ravila (småköping)

Se även 
Kose socken

Källor 

Församlingar i Ida-Harju kontrakt
Last Dance (Rhys-låt)

Last Dance är en låt framförd av den svenska sångerskan Rhys, skriven av Jörgen Elofsson.

Låten släpptes 17 februari 2017 och den har sålt platina  och peakat på plats 22 på radiotopplistan, samt plats 51 på Sverigetopplistan.

Rhys uppträdde sommaren 2017 live med låten på Sommarkrysset och Lotta på Liseberg.

Referenser 

Engelskspråkiga sånger
Musiksinglar 2017
Singlar utgivna på Warner Music Sweden
Björn Björnström

Björn Björnström, född 18 juni 1928, död 9 september 2017 i Stockholm, var en svensk ämbetsman och socialdemokratisk politiker.

Björnström var ledamot av Stockholms kommunfullmäktige 1966-1973, ledamot av Stockholms kommunstyrelse från 1966 och ordförande för Stockholms stadskollegium från 1970, samt därefter ordförande för kommunstyrelsen 1970-1973.

Björnström var dessutom direktör för SABO 1970-1974 samt VD för AB Familjebostäder 1974-1988.

Referenser

Svenska socialdemokrater
Män
Ledamöter av Stockholms stadsfullmäktige
Födda 1928
Avlidna 2017
Jouko Ylihannu

Jouko Ylihannu, född 25 augusti 1912 i Viborg i dåvarande Finland, död 3 december 1987, var en finländsk arkitekt.

Jouko Ylihannu växte upp i Viborg, där han tog studentexamen på Viborgs lyceum 1931. Han tog arkitektexamen på Tekniska högskolan i Helsingfors 1937. Han var anställd i Jalmari Peltonens arkitektkontor 1935-1937, och efter examen arbetade han på Viborgs stadsbyggnadskontor 1938-1940 samt 1942. Under krigsåren arbetade Jouko Ylihannu i Åbo 1940-1941. Efter andra världskriget, från 1945, var Jouko Ylihannu arkitekt för Turistföreningen i Finland. Han undervisade 1949-1951 på Tekniska Högskolan i Helsingfors. Senare arbetade han på den kooperativa rörelsens arkitektkontor.

Verk i urval
Hotell Pallas, Pallastunturi, 1948
Hotell Pohjanhovi, Rovaniemi, 1948 (tillsammans med Aulis Hämäläinen)
Ombyggnad av Elantos brödfabrik, Ekogatan 4 i Sörnäs i Helsingfors, senare Konstens hus, 1955 (tillsammans med Pauli Lehtinen)
Bostadshusen Kivitorpantie 1-3-5, Munkkiniemi, 1957
Tornedalens museum, Torneå 1962
Hotel Inter-Continental , Helsingfors 1972 (tillsammans med Pauli Lehtinen)
Mattby köpcentrum, Esbo, 1977

Källor
Om Jouko Ylihannu på Finlands arkitekturmuseums webbplats

Noter

Finländska arkitekter under 1900-talet
Födda 1912
Avlidna 1987
Män
Personer från Viborg, Finland
Knaperhälls gruva

Knaperhälls gruva är ett nedlagt gruvområde i Dunkers socken i Flens kommun, Södermanland. Malmfyndigheten låg strax söder om Östra Magsjön. Gruvdriften pågick till 1800-talets andra hälft.

Beskrivning

Knaperhälls gruva har sitt namn efter torpet Knaperhäll och är en typisk representant för de många smågruvorna som fanns runtom i Södermanland. I det som kallas Dunkers bergslag fanns bland annat Knaperhäll och Starrsäter som var de största gruvorna i socknen. Bergarten i Knaperhäll är en röd gnejs med västsydvästlig strykning i vilken mineraliseringen utgörs av magnetit och i mindre mängd svavelkis. 

Lämningarna vid Knaperhällsbergen härrör från brytningen på 1800-talets mitt. Här bröts järnmalm säsongsvis av fyra till fem gruvarbetare några månader om året. Brytningen skedde med hjälp av handborrning och krutsprängning till ett djup av ungefär 10 meter. 1840 bröts 1 280 skeppund malm (motsvarande 283 ton) och 1853 låg produktionen vid 608 skeppund (134 ton). Uppfordringen skedde delvis med hästvind. Malmen transporterades sedan till Björndammens masugn och masugnen i Åkers styckebruk. 1865 ansågs gruvan vara uttömd.

Lämningarna omfattar ett område på cirka 200 x 20 till 40 meter och består bland annat av flera vattenfyllda dikesformiga gruvhål, husgrunder och diverse varphögar. Genom området sträcker sig en äldre cirka 650 meter lång transportväg som syns även på Häradsekonomiska kartan från 1897.

Bilder

Fler gruvor i omgivningen (urval)
 Bredsjönäsgruvorna
 Starrsätters gruvor
 Skottvångs gruva
 Älgsjöbackens gruva

Källor
 RAÄ-nummer Dunker 60:1.

Externa länkar

Gruvor i Södermanland
Byggnader och anläggningar i Flens kommun
Järnmalmsgruvor
Robin Lod

Robin Lod, född 17 april 1993, är en finländsk fotbollsspelare som spelar för Minnesota United.

Klubbkarriär

Panathinaikos
I maj 2015 värvades Lod av grekiska Panathinaikos.

Sporting Gijón
I juli 2018 värvades Lod av spanska Segunda División-klubben Sporting Gijón, där han skrev på ett tvåårskontrakt med option på ytterligare ett år.

Minnesota United
I juli 2019 värvades Lod av amerikanska Minnesota United.

Källor

Noter

Finländska fotbollsspelare
Finländska landslagsspelare i fotboll
Spelare i HJK
Spelare i Klubi 04
Spelare i Vaasan Palloseura
Spelare i Panathinaikos FC
Spelare i Sporting de Gijón
Spelare i Minnesota United FC
Spelare i Tipsligan
Spelare i Grekiska superligan
Spelare i Segunda División
Spelare i Major League Soccer
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2020
Födda 1993
Levande personer
Män
Schönborn (efternamn)

Schönborn är ett tyskt efternamn, som burits av bland andra:

 Christoph Schönborn (född 1945), katolsk kardinal och ärkebiskop av Wien.
 Damian Hugo Philipp von Schönborn-Buchheim (1676–1743), kardinal och furstbiskop av Speyer och Konstanz.
 Friedrich Karl von Schönborn-Buchheim (1674–1746), biskop av Würzburg och Bamberg, tysk-romersk riksvicekansler.
 Franz Georg von Schönborn (1682–1756), kurfurste och ärkebiskop av Trier.
 Franziskus von Paula Schönborn (1844–1899), kardinal och ärkebiskop av Prag.
 Friedrich Schönborn (1841–1907), österrikisk politiker.
 Johann Philipp von Schönborn (1605–1673), kurfurste och ärkebiskop av Mainz.
 Johann Philipp Franz von Schönborn (1673–1724), furstbiskop av Würzburg.
 Karl Schönborn (1840–1906), kirurg.
 Lothar Franz von Schönborn (1655–1729), kurfurste och ärkebiskop av Mainz.
 Michael Schönborn (född 1954), österrikisk skådespelare.
 Rainer Schönborn (född 1962), isdansare.

Tyska efternamn
Intratekal injektion

Intratekal (IT) injektion / intradural injektion / subaraknoidal injektion (innanför hjärn- och ryggmärgshinnorna hårda hjärnhinnan (ytterst) och spindelvävshinnan, men utanför mjuka hjärnhinnan) (ibland används även de mer mångtydiga begreppen spinal injektion och intraspinal injektion) avser en tillförsel till  cerebrospinalvätskan / likvor.

 Den vanligaste intratekala injektionen, eventuellt alternativt som intratekal infusion, är en slags ryggbedövning varvid man injicerar i första hand så kallat lokalbedövningsmedel för att bedöva en del av kroppen.
 Mot vissa tumörer i centrala nervsystemet förekommer intratekal injektion av cytostatika, till exempel Metotrexat.
 Vid svår spasticitet kan intratekal infusion av Baklofen vara aktuellt.

Se även 
 Lumbalpunktion

Referenser

Anestesi
Cancerbehandling
Neurokirurgi
Smärtbehandling
War Resisters' International

War Resisters' International (WRI) är en internationell fredsrörelsen av antimilitarism, med över 90 anslutna grupper i 40 länder. 

WRI grundades 1921, i Bilthoven, Nederländerna. Vid grundandet antogs en grundprincip som sedan dess har varit oförändrad: 

Anslutna grupper i Sverige är Kristna Freds, Ofog och Svenska Freds.

Källor 

Fredsorganisationer
Beyond Undeniable Entropy

Beyond Undeniable Entropy är en EP med det spanska extrem metal-bandet Hybrid, som släpptes 2006 av skivbolaget Deadwrong Records.

Låtlista
"Ave Phoenix" – 2:53
"Sleep of the Defeated" – 3:55
"Sun Burnt" – 2:53
"Insomnia" – 3:35
"Growing Misanthropy" – 3:52
"Throne of the Necronaut" – 4:20

Medverkande
Musiker (Hybrid-medlemmar)
 Chus Maestro – trummor, bakgrundssång
 J. Oliver (Javier Ameztoi) – gitarr, sång
 Migueloud (Miguel Ángel) – gitarr, bakgrundssång
 Kike (Enrique Maroto) – basgitarr
 Unai (Unai García) – sång

Produktion
Hybrid – producent
Samuel Ruiz – ljudtekniker, ljudmix, mastering

Referenser

Externa länkar 
Pitcline: intervju med Hybrid (spanska)

EP-skivor 2006
Ballycroy nationalpark

Ballycroy nationalpark ligger i nordvästra delen av Irland och består av ett bergsområde med stora ursprungliga mossar. Parken inrättades 1998 och den täcker en yta av något över 11 000 hektar. De högsta bergstopparna ligger 721 meter över havet.

Förutom mosse och klippiga landskap förekommer hed, olika slags gräsmarker samt insjöar och vattendrag med tillhörande växtlighet i parken. Parken ingår i det europeiska Natura 2000 nätverket. Under vissa år faller 2000 mm nederbörd.

Före inrättningen av nationalparken hämtades torv från området och lämpliga ytor användes för jordbruk. Vandring, jakt och fiske var redan före 1998 vanliga aktiviteter i regionen. Längs en gammal vandringsled finns ruiner och ödelagda åkrar kvar.

Flora och fauna 
Typiska växter i nationalparken är gräs eller halvgräs som knappag (Schoenus nigricans), blåtåtel (Molinia caerulea), tuvsäv (Trichophorum cespitosum) samt olika arter från ullsläktet (Eriophorum). Andra växter som täcker större ytor är vitmossor (Sphagnopsida), ljung (Calluna vulgaris) och pors (Myrica gale). Dessutom förekommer flera olika blommor som granspira (Pedicularis sylvatica), hedjungfrulin (Polygala serpyllifolia), svärdslilja (Iris pseudacorus) och orkidéer av handnyckelsläktet (Dactylorhiza).

I nationalparken förekommer minst 80 olika fågelarter över hela året och många andra fåglar besöker regionen under vandringar. En av de anmärkningsvärda fåglarna som övervintrar här är den grönländska och isländska populationen av bläsgås (Anser albifrons). I nationalparken lever olika däggdjur som rödräv, skogshare, mink, grävling, näbbmöss och olika fladdermöss. Dessutom introducerades kronhjorten som besöker nationalparkens gränser.

Bland ryggradslösa djur är egentliga trollsländor samt flicksländor och jungfrusländor talrika.

Referenser

Externa länkar 
 Ballycroy National Park, officiell webbplats

Nationalparker i Irland
Pierre Millière

Pierre Millière, född 1 december 1811 i Saint-Jean-de-Losne på Côte d'Or, död 29 maj 1887 i Cannes, var en fransk entomolog huvudsakligen inriktad på fjärilar, Lepidoptera.

Biografi
Millière var till yrket apotekare och köpman, och studerade Lepidoptera som hobby, men på ett mycket professionellt sätt.

Hans samlingar av storfjärilar och solmott finns i Palais Coburg i Wien. Några av hans mikrofjärilar finns på Natural History Museum, Leiden, men huvuddelen av hans av mikrofjärilssamling finns på Muséum national d'Histoire naturelle i Paris.
 
Millière var författare till Iconographie et description de Chenilles et Lépidoptères inédits, Paris, F. Savy, 1859-1874. 35 delar (bundna i 3 volymer).

Källor

 Anonym 1887: [Milliere, P.] The Entomologist's Monthly Magazine, Third Series, London 24
 Nissen, C., 1969-1978 Die Zoologische Buchillustration: Ihre Bibliographie und Geschichte [nach diesem Titel suchen]Anton Hiersemann Stuttgart

Födda 1811
Avlidna 1887
Män
Franska entomologer
Admeto

Admeto, re di Tessaglia (Admetos, kung av Thessalien) (HWV 22) är en opera seria i tre akter med musik av Georg Friedrich Händel och libretto av Nicola Haym, omarbetat efter Ortensio Mauros libretto L'Antigona delusa d'Alceste (1660).

Historia
Händels tidigare operor hade koncentrerats på personliga, politiska och dynastiska förhållanden, men med Alessandro (1726) återgick Händel till de spektakulära och påkostade operorna. Admeto tog denna trend ett steg ytterligare med en handling som var fast rotad i klassisk mytologi. Operan hade premiär den 31 januari 1727 på The Queen's Theatre, Haymarket, London (senare The King's Theatre). Händel satte upp operan de nästföljande tre säsongerna.

Personer 

Admeto (Admetos) (altkastrat)
Alceste, hans hustru (Alkestis) (sopran)
Antigona (sopran)
Ercole (Herakles) (bas)
Trasimede (Thrasymedes) (altkastrat)
Orindo (kontraalt)
Meraspe (bas)
Apollo (bas)
En röst (baryton)

Handling 
Admeto är döende. Hans hustru Alceste ber till Apollo och en röst från gudens staty förkunnar att Admeto måste dö om inte någon annan offrar sitt liv i hans ställe. Antigona, en trojansk prinsessa och hennes tjänare Meraspe anländer förklädda som herdinnor. Antigona, som en gång var förlovad med Admeto, anklagar honom för otrohet. Alceste begår självmord för att skona maken. Admetos bror Trasimede identifierar Antigona från ett porträtt. Ercole räddar Alceste från underjorden. Antigonas porträtt förs fram till Admeto. Han tjusas av henne fortfarande men kan inte glömma Alceste. Han noterar likheten med herdinnan men får höra att Antigona dog i Troja. Alceste återvänder förklädd som soldat och finner Antigona som svärmar för Admeto. När Ercole testar honom genom att påstå att han misslyckades med att rädda Alceste förblir Admeto oberörd. Bröllopet mellan Admeto och Antigona förbereds men Trasimede vill ha Antigona för sig själv och gömmer sig i bröllopsgemaket, ovetande om att även Alceste har gömt sig där. När Admeto och Antigona träder in rusar Trasimede fram och ämnar hugga ihjäl Admeto. Men han hindras av Alceste. Hon avslöjar sin rätta identitet och förenas med sin make.

Källor 

Operor av Georg Friedrich Händel
Barockmusik
Kultur i London
Kulturåret 1727
Italienskspråkiga operor
Italienska operor
Kammio sjukhus

Kammio sjukhus eller Doktorinnan Lybecks privata sjukhem för sinnessjuka, senare Kammio sjukhem (finska: Kammion sairaala), låg vid Rosavilla- och Tölogatorna i Helsingfors i stadsdelen Bortre Tölö, som då hette Västra Chaussen. Det var ett privat mentalsjukhus. Sjukhuset inledde sin verksamhet år 1891 när kirurgen Frans Edward Lybecks änka Sofia Lovisa flyttar det privata sjukhemmet till den före detta bryggeritomten. Sjukhuset har fått sitt namn av villaområdet som låg här. Sjukhuset ägdes 1896-1904 av Lybecks son, medicine licentiat Edward Wilhelm Lybeck.

Under åren 1904–1915 ägdes och drevs sjukhuset av aktivistledaren Osvald Sivén. Sjukhuset användes då också som hemlig stödpunkt för aktivisterna och där gömdes eftersökta aktivister för de ryska myndigheterna.

Sjukhusets överläkare Fritz Geitlin köpte  sjukhuset och tomten 1919. Efter Geitlinis död 1941 övertogs verksamheten av Carl August Borgström

Sjukhuset låg i Kammio villa område, som låg mellan nuvarande Sibeliusgatan, Tölögatan Runebergsgatan och Mannerheimvägen.

Där vårdades många kända personer, till exempel Larin-Kyösti, Uuno Kailas, Maria Åkerblom och Frans Eemil Sillanpää. 

Från 1920-talet fick också narkomaner vård på sjukhuset. Det var främst män ur den övre medelklassen, oftast apotekare, läkare eller annan sjukhuspersonal och läkarnas makor. Antalet sjönk under 1930-talet sedan förbudslagen upphävdes.

Kammio sjukhus slogs senare ihop med Stengårds sjukhus. Kammio sjukhem AB upphörde officiellt med sin verksamhet 1 juni 1952. Fastigheten övertogs av Holvi Oy, men staden hyrde fortfarande huset för att ha plats för alla patienter. Den gamla byggnaden revs sommaren 1962.

Källor

Externa länkar 
 Bilder av sjukhuset strax före det revs i juli 1962

Mentalsjukhus i Finland
Tölö