kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Olabo

Olabo, även Mr Olabo, är en svensk klottrare och gatukonstnär. Han är inte utbildad vid någon konstskola utan började med graffiti som ung men gjorde ett uppehåll under knappt tio år. Han inspirerades då, omkring år 2008, av ett möte med den franska konstnären the Wa. De har senare samarbetat, bland annat i ett projekt under 2015 som var en hyllning till Marcel Duchamps verk Fountain och fick bära samma namn. Han inledde med att skriva Mr Olabo i ett typsnitt inspirerat av tidiga stålmannen tillsammans med stenciler och papperskopior av fotografier från hans farföräldrars ungdom men även på andra sätt, till exempel utformat som Coca-Colas logotyp och placera den på reklampelare. Hans två mest uppmärksammade verk är Hyenorna vid Stureplan och Positiv negativ.

Hyenorna vid Stureplan var fem stycken 100 kilogram tunga statyer av hyenor i betong som placerades på Engelbrektsplan vid Stureplan i Stockholm. Stureplan blev under 1990-talet samlingsplatsen för uppmärksammade delar av Stockholms nattliv och till verket fanns även en "artbestämmande" informationsskylt liknande sådana som finns på zoologiska trädgårdar som slog fast att "Stureplanshyenan" är nattaktiv, livnär sig på lättimponerade svennar samt räds solidaritet och gemenskap. Informationsskylten skrevs av gatukonstnären Folke som också hjälpte till att placera betonghyenorna. De stod bara en vecka mellan 30 juni och 7 juli 2011 men ledde till en längre debatt om Stockholm stads nolltolerans mot klotter, vilket innefattar i stort sett allt som placeras i det offentliga rummet utan tillstånd. Hyenorna visades vintern 2017 på gatukonstutställningen Kvadrart i Stockholm.

I samarbete med Gallery HL gjordes en separat utställning med namnet Positiv negativ, som baserades på två sammanlänkade verk. Det inleddes med att sågade ut sin signatur ur ett av Stockholms stads klotterskydd på en transformatorstation på Ekerö år 2009, två år senare målade han över en större reklamskylt med vit färg vid Slussen i Stockholm och skruvade upp de ursågade spjälorna, så att de återskapade hans signatur utan klotterskyddet. Utställningen kretsade kring de två verken och den dokumentation i form av bilder och video som han gjort under skapandet och den visades under hösten 2012.

Under hösten 2016 dekorerade han ett av rummen på Scandic Hotel Kurfurstendam i Berlin som en av femton svenska gatukonstnärer under deras projekt #artstayhere.

Vintern 2017 medverkar Olabo tillsammans med Akay i den internationella gatukonstutställningen Magic City – The art of the street, som äger rum på Magasin 9 i Stockholms Frihamn.

Källor

Externa länkar 
 Olabos webbsida

Gatukonstnärer
Svenska konstnärer under 2000-talet
Män
Levande personer
Mononymt kända personer
Christiane Lecocq

Christiane Lecocq, född 6 april 1911 i Tourcoing i norra Frankrike, död 24 december 2014 i Chatou, var en internationellt ledande aktivist inom naturismen.

Biografi
År 1932 kom Christiane Lecocq i kontakt med organiserad naturism genom Club Gymnique du Nord, en organisation för naken idrott, och träffade där Albert Lecocq, som hon gifte sig med 1933. År 1944 startade de Club du Soleil France, en organisation med målet att skapa naturistföreningar i varje stad i Frankrike. Hon ivrade särskilt för att idrotten skulle vara en självklar del av föreningsverksamheten. 

1945 bosatte de sig i Carrières-sur-Seine, intill Paris, där de öppnade de ett område för naturister som idag heter Club du Soleil Paris. År 1950 öppnade de världens första semesteranläggning Centre Hélio-Marin (centrum för sol och hav) vid Montalivet, som växte till den största och mest betydande anläggningen för naturism i Europa. De startade också La Vie au Soleil, en tidskrift som finns kvar än idag som förbundsorgan för Fédération française de Naturisme, som de hade grundat 1950. 

År 1953 organiserade och grundade de International Naturist Federation på Montalivet. På 1950-talet användes ”freikörperkultur” (FKK) i den tyskspråkiga världen och ”nudism” i den engelskspråkiga. Christiane Lecocq verkade för att "naturism" skulle bli ett nytt internationellt begrepp.  

I Saint-Chéron söder om Paris medverkade de i uppbyggnaden av Héliomonde, det första stora naturistområdet i regionen Île-de-France. När Albert Lecocq avled 1969 drev hon arbetet vidare fram till sin död 2014.

Se även 
 Naturism

Referenser

Externa länkar
 In Memoriam Christiane Lecocq (1911-2014)
Le Monde 02.01.2015: Mort de la fondatrice du mouvement naturiste, Christiane Lecocq
 Sudouest 02/01/2015: Christiane Lecocq, la pionnière du mouvement naturiste, est décédée
 BBC News 2 January 2015: Funeral for naturist Christiane Lecocq held in Paris
 Intervju med Christiane Lecocq i juli 2012

Aktivister för naturism
Födda 1911
Avlidna 2014
Kvinnor
Nakenhet
Personer från Tourcoing
Publius Licinius Crassus

Publius Licinius Crassus är ett namn som burits av flera romare:

* Publius Licinius Crassus (konsul 171 f.Kr.) (död tidigast 167 f.Kr.), romersk politiker
 Publius Licinius Crassus (konsul 97 f.Kr.) (död 87 f.Kr.), romersk politiker
 Publius Licinius Crassus (legat) (död 53 f.Kr), romersk fältherre
 Publius Licinius Crassus Dives (pontifex maximus) (omkring 240 f.Kr.–183 f.Kr.), romersk politiker, konsul 205 f.Kr.
 Publius Licinius Crassus Dives Mucianus (död 130 f.Kr.), romersk politiker, konsul 131 f.Kr.
Feargus Urquhart

Feargus Urquhart, född 19 april 1970, är en amerikansk datorspelsdesigner. Han är medgrundare till och VD för Obsidian Entertainment. Han har bland annat varit delaktig i utvecklingen av Falloutserien, Baldur's Gate och Pillars of Eternity.

Biografi

Urquhart är mest känd för sitt arbete på Interplay Entertainment, speciellt som chef för Black Isle Studios, Interplays interna utvecklingsavdelning för datorrollspel som han grundade 1997. Där arbetade han med de två första Falloutspelen. År 1999 gav IGN honom utmärkelsen "Unsung Hero of the Year", med motivationen "since he is always quick to deflect credit away from himself, the great majority of fans remain unaware of Feargus' actual contributions to Black Isle's titles. We won't give away his secrets other than to say we consider him a very worthy initial winner of this award."

När Interplay fick ekonomiska problem under början av 2000-talet, vilket även drabbade Black Isle, valde Urquhart och flera andra att lämna företaget och grunda Obsidian Entertainment.

Under sin tid som VD för Obsidian Entertainment har företaget bland annat utvecklat Knights of the Old Republic II (2004), Alpha Protocol (2010), Fallout: New Vegas (2010), South Park: The Stick of Truth (2014) och Pillars of Eternity (2015).

Urquhart bor i Irvine, Kalifornien med sin fru Margo och barnen Katherine och Aidan.

Referenser

Externa länkar 
Profil på Obsidians community
Feargus Urquhart på MobyGames

Amerikanska datorspelsutvecklare
Män
Levande personer
Personer med anknytning till Fallout
Obsidian Entertainment
Födda 1970
Harvard Mark I

Harvard Mark I, IBM Automatic Sequence Controlled Calculator (ASCC), var en elektromekanisk dator som användes i slutet av andra världskriget. Den byggdes 1943–1944 av IBM och utvecklades av Howard Aiken på Harvard tillsammans med IBM-ingenjörer. Med stöd från Grace Hopper och finansiering från IBM, som då tillverkade mekaniska räknemaskiner, färdigställdes denna maskin 1944. Mark I räknade ut matematiska tabeller och användes av den amerikanska militären för ballistiska beräkningar. Det första programmet som användes på datorn var för Manhattanprojektet då John von Neumann beräknade implosionskonceptet för den första plutoniumbomben som fälldes över Nagasaki.

Aiken utvecklade därefter andra modeller. 1947 följde Harvard Mark II. Nästa modell, Harvard Mark III använde vissa elektronikkomponenter, och Mark IV var helt elektronisk. Mark III och IV hade trumminne och Mark IV hade dessutom kärnminne.

Källor

Datorhistoria
IBM
Verk 1944
Erik Albogius

Erik Albogius, född som Erik Johansson kring 1610 i Alboga socken i Västergötland, död  1678 i Narva, var en svensk präst i Ingermanland, superintendent i Narva. 

Troligen den Ericus Johannis Westgothus som 1628 skrev in sig vid Uppsala universitet. 1639 kyrkoherde i Kattila i Ingermanland. Kyrkoherde i Ivangorod 1643. Omnämns som prost 1643 i samband med prästmöte, där han höll predikan på ryska. Samtidigt pastor i överste Brakels regemente. Skrev in sig vid Tartu universitet 1651 och försvarade där redan påföljande dag avhandlingen ”Disputatio philosophica de modestia et magnamitate” och promoverades till filosofie magister.

Han motsatte sig de grekisk-ortodoxas strävanden att fritt få utöva sin tro i Ingermanland. Efter sin tid som kyrkoherde i Kattila flyttade Albogius, som behärskade ryska språket, till Narva för att bli garnisonspräst och medlem i konsistoriet. 

Superintendenten Henrik Stahel hade låtit Albogius predika i Ivangorods ryska kyrka, vilket väckte anstöt bland de ortodoxa, vilka var tvungna att betala honom avgifter för kyrkliga tjänster.

En central uppgift för de lutherska prästerna i Ingermanland var att omvända den grekisk-ortodoxa befolkningen till den lutherska tron. Det var inte enkelt. För den unga stormakten Sverige gällde det knappast i första hand om religiöst nit. Det handlade mer om att göra befolkningen i den nya delen av riket västvänd och lojal med deras nya tillhörighet.

Flera metoder för att omvända befolkningen prövades. En tanke var att de lutherska prästerna skulle leva på ett föredömligt sätt – och därmed vinna anhängare. Men i en tid då superi och vidlyftigt umgänge med damer kännetecknade många prästers liv fick den strategin aldrig någon riktig chans. Mer blev det hot, trakasserier, lock och pock och etnisk rensning. Successivt trängdes den ryska tron undan. 

För sin flit med att omvända ryssar till lutherdomen fick han 1645 kungligt brev om förläning av jord i Täyssinä och i Kurgula by.

1673 utnämndes Erik Albogius till superintendent i Narva, ett ämbete som han tidigare skött som ställföreträdare. Vid tillträdet till denna tjänst var han redan en gammal man. Död i Narva 1678.

Källor
Öhlander, Carl; Bidrag till kännedom om Ingermanlands historia och förvaltning I, 1617-1645. Uppsala 1898.
Öhlander, Carl: Om den svenska kyrkoreformationen uti Ingermanland. Uppsala 1900.
Isberg, Alvin: Svensk segregations- och konversionspolitik i Ingermanland 1617-1704. Acta Universitatis Upsaliensis. Studia Historica-Ecclesiastica Upsaliensis.. 1973.
Väänänen, Kyösti: Herdaminne för Ingermanland I. Svenska litteratursällskapet i Finland. Helsingfors 1987.

Män
Födda 1610
Avlidna 1678
Personer från Alboga socken
Svenska präster under 1600-talet
Santa Maria della Concezione

Santa Maria della Concezione eller Chiesa di Santa Maria della Concezione är namnet på flera olika kyrkor och religiösa byggnader i Italien.

 Santa Maria della Concezione dei Cappuccini, kyrka vid Via Veneto i Rom
 Santa Maria della Concezione in Campo Marzio, kyrka i Rom i rione Campo Marzio
 Santa Maria della Concezione alla Lungara, riven kyrka i rione Trastevere
 Santa Maria della Concezione dei Sacconi Turchini, oratorium i Rom
 Santa Maria della Concezione delle Viperesche, kyrka i rione Esquilino i Rom
 Santa Maria della Concezione a Montecalvario, kyrka i centrala Neapel
Publius Licinius Crassus Dives (pontifex maximus)

Publius Licinius Crassus Dives, född omkring 240 f.Kr., död 183 f.Kr., var en romersk politiker och ämbetsman.
 
Crassus ägde en betydande förmögenhet och tillställde såsom edil (211) lysande offentliga lekar i Rom. År 212 hade han oväntat blivit vald till pontifex maximus och 210 blev han, utan att dessförinnan ha varit konsul eller pretor, vald till censor. År 205 valdes han, jämte Scipio den äldre, till konsul och förde samma år befälet i kriget mot Hannibal, men utan framgång. Crassus var en god talare och grundlig kännare av lagarna.

Källor 

 

Romerska konsuler
Romerska censorer
Personer i Romerska riket under 100-talet f.Kr.
Personer i Romerska riket under 200-talet f.Kr.
Födda 240-talet f.Kr.
Avlidna 183 f.Kr.
Män
Ugglan
Vaakevandring (EP)

Vaakevandring är en EP av det norska black metal-bandet Vaakevandring. EP:n utgavs 2004 av skivbolaget Momentum Scandinavia och består av de tre låtarna från bandets demo från 1999 och ett bonusspår ("To Find Eternal Peace") som spelades in 2001.

Låtlista
"Fader vaar" – 6:39
"Some Day" – 4:19 
"Og sorgen stilnet i smertens vann" – 6:06
"To Find Eternal Peace" – 4:03

Medverkande
Musiker (Vaakevandring-medlemmar)
Ronny Hansen – sång
Morten Sigmund Magerøy – keyboard, gitarr, sång
Alexander Nygård – gitarr
Pål Dæhlen – trummor
Trond Bjørnstad – basgitarr 

Produktion
Stian Aarstad – producent, ljudtekniker, ljudmix
Jeff – mastering
Paul Jeanrenaud – logo
Heli Lehtonen – foto
Samuel Wibeck – foto

Referenser

Externa länkar
Metal archives: Vaakevandring

EP-skivor 2004
Lucius Licinius Crassus

Lucius Licinius Crassus, född 140 f.Kr., död 91 f.Kr., var en romersk statsman.

Crassus hade förmodligen tjänstgjort som pretor 98 f.Kr. och valdes till konsul 95 f.Kr.. Han var censor året före sin plötsliga död. Crassus var berömd som talare, och ansågs utmärkas av både kraft och finhet i framställningssättet. Det var han, som av Cicero skildrades i boken "Om talaren".

Källor

Noter

Romerska konsuler
Romerska censorer
Personer i Romerska riket under 000-talet f.Kr.
Födda 140 f.Kr.
Avlidna 91 f.Kr.
Män
Ugglan
Licinii
Aigialosuchus

Aigialosuchus är ett utdött släkte krokodildjur med endast en känd art, Aigialosuchus villandensis, vars kvarlevor har hittats i form av isolerade tänder i den geologiska formation som kallas Kristianstadsbassängen i Skåne, Sverige. Tillsammans med liknande analyser på mosasaurier som hittats i formationen (bland annat Tylosaurus och Platecarpus) så har tänder från Aigialosaurus spelat stor roll i forskningen på tillväxtringar i tänderna på utdöda djur, ett fenomen som upptäcktes redan under 1800-talet och som liknar det man ser i årsringarna hos träd. Dessa tillväxtringar kunde visa på att Aigialosaurus tandersättning fungerade ungefär som hos moderna krokodildjur.

Referenser 

Förhistoriska kräldjur
Lucius Valerius Flaccus

Lucius Valerius Flaccus är ett namn som burits av flera romare:

* Lucius Valerius Flaccus (konsul 261 f.Kr.), romersk politiker
 Lucius Valerius Flaccus (konsul 195 f.Kr.), romersk politiker
 Lucius Valerius Flaccus (konsul 152 f.Kr.), romersk politiker
 Lucius Valerius Flaccus (konsul 131 f.Kr.), romersk politiker
 Lucius Valerius Flaccus (konsul 100 f.Kr.), romersk politiker
 Lucius Valerius Flaccus (konsul 86 f.Kr.), romersk politiker
 Lucius Valerius Flaccus (praetor 63 f.Kr.), romersk politiker
 Lucius Valerius Flaccus (konsul 128), romersk politiker
Andrakvantisering

Andrakvantisering, eller ockupationstalformalismen, är en kvantmekanisk formalism för att beskriva tillståndet för ett kvantsystem. Ett kvanttillstånd beskrivs enbart genom att specificera vilka spinn-orbitaler som är besatta och inte vilken partikel som befinner sig i vilken spin-orbital, som är fallet med förstakvantiseringen. Centrala begrepp inom andrakvantiseringsformalismen är skapelse- och förintelseoperatorer samt fältoperatorer.

Se även 
 Förstakvantisering

Referenser 
 

Kvantfysik
Titus Flavius Sabinus

Titus Flavius Sabinus är ett namn som burits av flera romare:

* Titus Flavius Sabinus (skatteförpaktare), romersk skatteförpaktare och penningutlånare
 Titus Flavius Sabinus (konsul 47), romersk politiker
 Titus Flavius Sabinus (konsul 72), romersk militär och politiker
 Titus Flavius Sabinus (konsul 82), romersk politiker
Quintus Caecilius Metellus Nepos

Quintus Caecilius Metellus Nepos är ett namn som burits av flera romare:

* Quintus Caecilius Metellus Nepos (konsul 98 f.Kr.) (död 55 f.Kr.), romersk politiker 
 Quintus Caecilius Metellus Nepos (konsul 57 f.Kr.) (död 55 f.Kr.), romersk politiker
Olof Olsson (talman)

Olof Olsson, födelseår okänt, död 13 mars  1789 i Stockholm, var en svensk riksdagsman i Bondeståndet samt bondeståndets talman vid Riksdagen 1789.

Bakgrund
Olof Olsson var bonde från Östergötland där han arrenderade sin gård. Enligt biskop Olof Wallqvist såg Olof "listig och erfaren ut, och sades vara förmögen. Han arrenderade en egendom af greve  Fabian Reinhold von Fersen, men var derigenom icke indragen i det adliga intresset. Man fick snart veta, att han i hemorten var mera herre än bonde. Han befanns föga duglig men pålitlig, intill sin död, som under riksdagen inträffade."

Död och begravning
Olof Olofsson avled den 13 mars 1789 då riksdagen fortfarande pågick. Hans begravning bekostades av Gustaf III och hölls i Riddarholmskyrkan; kungen menade att det skulle ske "med all den heder som talmannens och bondeståndets trohet mot kungen och nit för fäderneslandet äger."

Den 21 mars skedde begravningen och hans kista hämtades i hans bostad och fördes i procession till Riddarholmskyrkan. 148 man ur Borgerskapets infanteri utkommenderades där 100 man bildade häck från kyrkporten, och 48 höll vakt i Olof Olofssons bostad. Hela bondeståndet samt inbjudna deputationer av de övriga stånden kom till bostaden och den döde bars ned av några ledamöter av bondeståndet. Likvagnen drogs av sex svarta hästar från kungens stall ledda av kungens stalldrängar klädda i statslivré. Processionen anfördes av bondeståndets nye talman Anders Andersson från Västerbotten. Efter honom gick den dödes son följd av lantmarskalken greve Lewenhaupt och vice lantmarskalken överste Liljehorn. Därefter kom bondeståndets sekreterare och två adliga herrar, sedan bondeståndets vicesekreterare med ytterligare två adliga herrar. Slutligen tågade hela bondeståndet i sorgedräkt följt av ridderskapets och adelns 24 deputerade anförda av drottningens kammarherre greve August Taube, prästeståndets tolv deputerade förda av biskop Jacob Axelsson Lindblom från Linköping och borgarståndets tolv deputerade förda av talmannen, rådman i Stockholm herr Anders Lijdberg.

Under begravningsprocessionen ringde det i stadens alla kyrkklockor. Det kungliga kapellet uppförde sorgemusik då kistan bars in i kyrkan. Domprosten i Västerås, doktor Johan Michael Fant, höll en likpredikan över Esaiae 57, vers 2, den bibeltext som hade skrivits på kistan. Fant förrättade även själva jordfästningen. Processionen återvände därefter i samma ordning som den kommit. På kvällen bjöds hela bondståndet och de bjudna deputationerna in av de övriga stånden till frimurarhuset på Riddarholmen, för gravöl.

Källor

Fotnoter 

Bondeståndets talmän
Avlidna 1789
Män
Födelseår saknas
Hartreeprodukt

En Hartreeprodukt är ett kvantmekaniskt flerpartikeltillstånd som ges av en produkt av varje enskild partikels vågfunktion. Om  med  betecknar spinn-orbitalen för den :te partikeln i ett system med  partiklar så ges Hartreeprodukten för den totala vågfunktionen av

Hartreeprodukten utgör grunden för Hartree-metoden, men tar inte hänsyn till antisymmetriseringen som krävs för fermioner. I allmänhet måste ett fermioniskt flerpartikelsystem beskrivas med en linjärkombination av Slaterdeterminanter. Genom att använda sig av en enda Slaterdeterminant istället för en Hartreeprodukt erhålls en bättre approximationsmetod kallad Hartree–Fock-metoden.

Hartreeprodukten är uppkallad efter den engelske fysikern Douglas Hartree.

Se även 
 Hartree-metoden
 Hartree–Fock-metoden

Referenser 
 

Elektronstrukturteori
Kvantflerpartikelfysik
Quintus Caecilius Metellus

Quintus Caecilius Metellus är ett namn som burits av flera romare:

* Quintus Caecilius Metellus (konsul 206 f.Kr.), romersk politiker
 Quintus Caecilius Metellus Balearicus,  romersk politiker, konsul 123 f.Kr., censor 120 f.Kr.
 Quintus Caecilius Metellus Celer (död 59 f.Kr.), romersk politiker, konsul 60 f.Kr.
 Quintus Caecilius Metellus Creticus (död 54 f.Kr.), romersk politiker, konsul 69 f.Kr.
 Quintus Caecilius Metellus Creticus Silanus (död tidigast 17 e.Kr.), romersk politiker, konsul 7 e.Kr.
 Quintus Caecilius Metellus Macedonicus (död 115 f.Kr.), romersk politiker, konsul 143 f.Kr., censor 131 f.Kr.
 
 Quintus Caecilius Metellus Numidicus (död 91 f.Kr.), romersk politiker och fältherre, konsul 109 f.Kr., censor 102 f.Kr.
 Quintus Caecilius Metellus Pius (död 63 f.Kr.), romersk politiker och fältherre, konsul 80 f.Kr.
 Quintus Caecilius Metellus Pius Scipio (död 46 f.Kr.), romersk politiker och fältherre, konsul 52 f.Kr.
Lucius Caecilius Metellus

Lucius Caecilius Metellus är ett namn som burits av flera romare:

* Lucius Caecilius Metellus (konsul 251 f.Kr.) (död 221 f.Kr.),  romersk politiker
 Lucius Caecilius Metellus (konsul 68 f.Kr.) (död 68 f.Kr.),  romersk politiker
 Lucius Caecilius Metellus Calvus (död tidigast 136 f.Kr.), romersk politiker, konsul 142 f.Kr.
 Lucius Caecilius Metellus Dalmaticus (död 103 f.Kr.),  romersk politiker, konsul 119 f.Kr.
 Lucius Caecilius Metellus Denter (död 283 f.Kr.),  romersk politiker, konsul 284 f.Kr.
 Lucius Caecilius Metellus Diadematus (död tidigast 99 f.Kr.), romersk politiker, konsul 117 f.Kr., censor 115 f.Kr.
Quintus Caecilius Metellus Numidicus

Quintus Caecilius Metellus Numidicus, född omkring 160 f.Kr., död 91 f.Kr., var en romersk statsman och militär. Han var son till Lucius Caecilius Metellus Calvus, bror till Lucius Caecilius Metellus Dalmaticus och far till Quintus Caecilius Metellus Pius.

Metellus blev 109 f.Kr. konsul och övertog som sådan ledningen av det dittills med slapphet förda kriget mot kung Jugurtha i Numidien. "Den kraftfulle och omutligt redbare Metellus var just rätte mannen att kämpa mot den ränkfulle afrikanen", heter det i Nordisk familjebok. Efter sin ankomst till hären återställde han först den förslappade krigstukten, besegrade sedan kungen vid floden Muthul och intog staden Thala. Färdig att sluta kriget, måste han lämna ifrån sig befälet åt sin förre underbefälhavare Marius, som lyckats skaffa sig konsulatet. År 102 f.Kr. var Metellus censor och visade som sådan stränghet. Hotad med landsförvisning, gick han år 100 f.Kr. med anledning av Lucius Saturninus åkerlag frivilligt i landsflykt, varifrån han dock, sedan vänner och släktingar lagt sig ut för honom, redan 99 f.Kr. återkom. Sina sista år levde han tillbakadraget som privatman. Metellus var en duglig fältherre. Född och uppvuxen som aristokrat, var han av grundsats otillgänglig för alla tiders reformsträvanden och bemödanden att vinna folkets gunst. Ställningen inom staten bekymrade honom också djupt. Man påstår till och med, att hans död vållades av sorg över den vändning, som sakerna hotade att taga.

Källor 

 

Romerska konsuler
Romerska censorer
Romerska militärer
Personer inom romersk-katolska kyrkan i Luxemburg
Födda 160 f.Kr.
Avlidna 91 f.Kr.
Män
Ugglan
Remington Rand

Remington Rand var en amerikansk tillverkare av räknemaskiner och datorer med den mest kända datorn UNIVAC I. Bolaget skapades 1927 av Remington Typewriter Company, Rand Kardex Company och Powers Accounting Machine Company. 1950 köpte bolaget Eckert-Mauchly Computer Corporation som grundats av skaparna av Eniac-datorn. 1955 gick Remington Rand samman med Sperry Rand som 1986 blev Unisys genom sammanslagningen av Sperry och Burroughs.

Remington Typewriter Company som var en av de tre bolag som gick samman var sprunget ur vapentillverkaren Remington som 1873 började tillverka skrivmaskiner men som sålde verksamheten 1886. Bolaget var bland annat först med serietillverkning av skrivmaskiner med QWERTY-tangentbord.

Källor

Amerikanska IT-företag
Amerikanska datorföretag
Företag bildade 1927
Marcus Livius Drusus

Marcus Livius Drusus  är ett namn som burits av flera romare:

* Marcus Livius Drusus den äldre (död 108 f.Kr.), romersk politiker, folktribun 122 f.Kr., konsul 112 f.Kr., censor 109 f.Kr
 Marcus Livius Drusus den yngre (död 91 f.Kr.), romersk politiker, folktribun 91 f.Kr., censor 115 f.Kr
 Marcus Livius Drusus Claudianus (död 42 f.Kr.), romersk politiker, praetor 50 f.Kr.
 Marcus Livius Drusus Libo (död efter 15 f.Kr.), romersk politiker, konsul 15 f.Kr.
Lucius Julius Caesar

Lucius Julius Caesar är ett namn som burits av flera romare, bland andra:

* Lucius Julius Caesar (konsul 90 f.Kr.) (död 87 f.Kr.), romersk politiker
 Lucius Julius Caesar (konsul 64 f.Kr.) (död 43 f.Kr.), romersk politiker
 Lucius Julius Caesar (quaestor) (död 46 f.Kr.), romersk politiker
 Lucius Caesar (17 f.Kr.–2 e.Kr.), dotter- och adoptivson till Augustus