kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Arablärka

Arablärka (Eremalauda eremodites) är en fågelart i familjen lärkor inom ordningen tättingar förekommande i Mellanöstern, vanligtvis behandlad som underart till streckig ökenlärka men som vissa urskiljer som en egen art.

Utseende och läte 
Denna fågel är en satt och rundhuvad lärka med upprätt hållning samt i flykten breda och runda vingar och kort stjärt. Den
är mycket lik streckig ökenlärka men skiljer sig genom större storlek, kraftigare ansiktsteckning, mörkare streckning på huvudet samt mer rostfärgad grundfärg med grå anstrykning ovan. Sången består av stigande och fallande melankoliska visslingar med inslag av mekaniska ljud.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer nomadiskt i Mellanöstern genom Jordanien (Azraq), norra och centrala Saudiarabien, Kuwait, södra Jemen och Oman. Den har också sporadiskt häckat i södra Israel och Syrien. Fågeln betraktas traditionellt som underart till Eremalauda dunni, men urskiljs allt oftare som egen art.

Levnadssätt 
Fågeln föredrar platta ökenmiljöer med hårt packad sand eller grus. Födan är dåligt känd, men tros huvudsakligen bestå av små frön. Den har dock setts mata ungar med fjärilslarver i Saudiarabien. Det finns också begränsad kunskap om dess häckningsbiologi. Den tros lägga en kull, huvudsakligen mellan slutet av februari och juni och framför allt mars-maj.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling och tros inte vara utsatt för något substantiellt hot. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har uppskattats till två miljoner par.

Namn 
Både artens släktnamn och artnamn syftar på dess förkärlek för ökenmiljöer, där Eremalauda betyder "ökenlärka" och eremodites "ökendykare".

Noter

Externa länkar 

Lärkor
Eremalauda
Fåglar i palearktiska regionen
Fåglar i etiopiska regionen
Portugisiskbaserade kreolspråk

Portugisiskbaserade kreolspråk hämtar sitt ordförråd huvudsakligen från portugisiska. Kreolspråk började bildas på 1500-talet i de portugisiska kolonierna i Afrika och Sydasien. När den transatlantiska slavhandeln började, fördes språket över till Brasilien och Västindien.

Ursprung
Portugal började exploatera Afrika på 1500- och 1600-talet och efter 100 år etablerades det Portugisiska imperiet med fort och handelsstationer i Afrika, Asien och Västindien. Kontakter mellan portugisiskan och inhemska språk gav upphov till pidginspråk, som blev ett lingua franca i de portugisiska besittningarna. Med tiden utvecklades dessa pidginspråk till kompletta kreolspråk.

Klassindelning

Afrika

Guinea (region)
 Kap Verde-kreol
 Guinea kreol

Guineabukten
 Angolar: Stark inblandning av Kimbundu, talas i São Tomé och Príncipe.

 Annobonese: Stark ställning, talas på Annobónön, Ekvatorialguinea

 Forro: talas i São Tomé och Príncipe.

 Principense: Nära utplåning, talas på Príncipeön, São Tomé och Príncipe.

Asien

Indien
 Indo-portugisisk kreol
 Sri Lanka-portugisisk kreol talas i kuststäderna i Sri Lanka och Malabar.
 Daman och Diu-portugisisk kreol: talas i Daman och Diu. 
 Korlai Indo-portugisisk kreol: talas i Korlai.

Sydostasien
 Macanese:  talas i Macau och Hongkong, Kina. 
 Kristang: talas i Malaysia och bland emigranter i Singapore och Perth, Western Australia.

Referenser
Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från engelskspråkiga Wikipedia

Portugisiskbaserade kreolspråk
Acali

Acali, eller The Acali Experiment var en tolv gånger sju meter stor segelflotte i stål, trä och glasfiber som med start från Kanarieöarna den 12 maj 1973 skulle föra sex kvinnor och sex män över Atlanten till den mexikanska halvön Yucután. Syftet var att undersöka det mänskliga beteendet under stress, och var något av ett samlevnadsexperiment, initierat och lett av spanjoren Santiago Genovés, doktor i antropologi vid universitetet i Cambridge, verksam vid Universidad Nacional Autónoma de México, och som varit med på Thor Heyerdahls flottexpeditioner Ra I, Ra II och Tigris. Förutsättningarna på Acali innebar att deltagarna från olika delar av världen, inte kände varandra före resan och inte hade möjlighet till något privatliv på flotten. Fokus låg på relationer, konflikter, våld och sexualitet. Under resans gång fick deltagarna fylla i en mängd formulär om relationer, onani och liknande. Expeditionen bekostades av ett mexikanskt TV-bolag och kvällstidningarna omskrev experimentet som "sexflotten". Den enda med riktig sjövana var befälhavaren för flotten, svenska sjökaptenen Maria Björnstam. Målet för expeditionen var Yucatan i Mexiko. Flotten led roderbrott två gånger, kompassen gick sönder och man tappade radiokontakt under längre perioder vid flera tillfällen. Till slut hindrades expeditionen av orkanen Brenda som drog fram över karibiska sjön och flotten bogserades i hamn den 20 augusti till ön Cozumel på Yucutanhalvön. Då hade deltagarna tillbringat mer än tre månader på flotten.

1980 publicerade Santiago Genovés boken The Acali Experiment.

Konstnären och regissören Marcus Lindeen har gjort en dokumentär film om experimentet där han bland annat intervjuat deltagare. Filmen Flotten hade premiär, och prisades, på Köpenhamns dokumentärfilmfestival CPH:DOX.

Noter 

Antropologi
Expeditionsfartyg
Vetenskapsåret 1973
Öberg & Co

Öberg & Co, även kallad C O Öberg & Co var ett svenskt företag som tillverkade filar i Eskilstuna.

Historia
 1848 tog Victor Heljestrand, Johan Walén, Alfred Svahn och Carl Oscar Öberg initiativet till att skapa den första svenska filfabriken. Deras målsättning var att tillverka kvalitetsfilar.
 1850 var första fabriken klar med Öberg som chef och med två filhuggare.
 1957 hade företaget 19 filhuggare som tillverkade över 11.000 filar och högg om drygt 2.700 filar per år.
 1851 var man med på utställningar både i Stockholm och London. 
 1862 inledes samarbetet med Sandvik, i och med att Sandvik började leverera stålet till Öbergs filar. 
 1872 kommer Carl Oscars svåger Lars Arvid Nilsson in i företaget och han tar över ledarskapet 1880. Fabriken hade då 65 anställda. 
 1900-talets början skapades ett forskningslaboratorium där stål och tillverkningsprocesser kunde kontrolleras. Resultatet blev att Öbergs kunde patentera pansarfilar, diagonalfilar och spiralhuggna roterande filar. 
 1930 sysselsatte fabriken 220 personer. 
 1947 var startåret för roterande hårdmetallfilar. 1970 öppnades en fabrik i Portugal.
 1975 togs ytterligare steg till i samarbetet med Sandvik, då Sandvik köpte Öbergs. 
 1982 hade fabriken i Eskilstuna 220 anställda. 
 1992 lades tillverkningen ner i Eskilstuna. Det fanns då cirka 50-talet anställda i Eskilstuna vid nedläggningen.

Varumärket Öbergs används fortfarande av Bahco som köpt varumärket och ansvarar för tillverkningen i Portugal.

Referenser

Se även
 Bahco

Ej längre existerande svenska verkstadsindustriföretag
Svenska verktygstillverkare
Företag bildade 1850
Digernäs

Digernäs är en by, sedan 2015 klassad som en småort, på gränsen mellan Sunne distrikt (Sunne socken) och Frösö distrikt (Frösö socken) i Östersunds kommun, Jämtlands län (Jämtland). Byn ligger vid Storsjön och vägskälet där Länsväg Z 602 mot Åkeräng utgår från Länsväg Z 592 mellan Målsta och Orrviken, cirka elva kilometer västerut från Östersund.

Externa länkar
Gamla bilder - från Jamtlis bildarkiv

Referenser

Orter i Östersunds kommun
Småorter i Sverige
Kramfors bibliotek

Kramfors bibliotek är ett folkbibliotek i centrala Kramfors. Filial till huvudbiblioteket finns i Ullånger. Till biblioteksverksamheten hör också en bokbuss.

Historia 
Det första sockenbiblioteket i Kramfors kommun kom igång 1866 i Gudmundrå. Grunden till biblioteket lades 1859 när flera årgångar av Läsning för folket köptes in. År 1946 ägde kommunbiblioteket  band och utlämnade under året  lån.  År  1956 började centralbiblioteket i Härnösand köra bokbussturer i hela Västernorrlands län.

Referenslista

Externa länkar 
Officiell hemsida

Bibliotek i Sverige
Kramfors kommun
Cookley, Worcestershire

Cookley är en by i Worcestershire i England. Byn ligger 25,2 km från Worcester. Orten har 1 688 invånare (2015).

Referenser 
 

Orter i Worcestershire
Cookley

Cookley kan syfta på:

 Cookley (efternamn) - ett engelskt efternamn
 Cookley, Suffolk - en ort i Suffolk, England
 Cookley, Worcestershire - en ort i Worcestershire, England
 Wolverley and Cookley - en civil parish i Worcestershire, England
 Cookley Green - en ort i Oxfordshire, England
Gorton

Gorton är en stadsdel i Manchester, i distriktet Manchester, i grevskapet Greater Manchester, i England. Gorton var en civil parish 1866–1910 när blev den en del av South Manchester. Civil parish hade  invånare år 1901. Gorton var ett distrikt 1894–1909.

Referenser

Externa länkar 

Orter i Greater Manchester
Tidigare civil parishes i Greater Manchester
Manchester
Sösjö

Sösjö är en by i Bräcke distrikt (Bräcke socken) i Bräcke kommun, Jämtlands län (Jämtland). Byn ligger vid Länsväg Z 712, cirka sju kilometer österut från tätorten Bräcke. Väster om byn finns en sjö som heter Sösjön.

Från 2015 till 2020 klassades byn av SCB som en småort.

Externa länkar
Gamla bilder - från Jamtlis bildarkiv

Referenser

Orter i Bräcke kommun
Tidigare småorter i Sverige
Forton

Forton kan syfta på:

 Forton, Gosport - en ort i Gosport, Hampshire, England
 Forton, Lancashire - en ort i Lancashire, England
 Forton, Staffordshire - en ort i Staffordshire, England
 Forton, Shropshire - en ort i Shropshire (distrikt) i Shropshire, England
 Forton, Somerset - en ort i Somerset, England
 Forton, Test Valley - en ort i Test Valley, Hampshire, England

Personer 
 Louis Forton (1879–1934), tidig fransk serieskapare
Howard Devoto

Howard Devoto, född Howard Andrew Trafford den 15 mars 1952 i Scunthorpe i Lincolnshire, är en brittisk sångare, låtskrivare och musiker.

Karriär
Devoto började sin karriär i punkgruppen Buzzcocks som han lämnade redan 1977 efter bara en utgiven skiva (EP:n Spiral Scratch) och ett fåtal konserter. Därefter bildade han den inflytelserika postpunkgruppen Magazine som gav ut flera kritikerrosade album och fick mindre singelhits som "Shot By Both Sides" och "A Song From Under the Floorboards". Efter att Magazine splittrades 1981 inledde Devoto en solokarriär och gav 1983 ut soloalbumet Jerky Versions of the Dream. Året därpå medverkade han med sång på en låt med This Mortal Coil. 1988 bildade han duon Luxuria som gav ut två album. Därefter drog sig Devoto tillbaka från musikbranschen men återkom 2009 med ett återförenat Magazine.

Diskografi

Solo
Studioalbum
1983 – Jerky Versions Of The Dream

Singlar
1983 – "Rainy Season"
1983 – "Cold Imagination"

Med Buzzcocks
EP
1977 – Spiral Scratch

Med Luxuria
Studioalbum
1988 – Unanswerable Lust
1990 – Beast Box

Singlar
1987 – "Redneck"
1988 – "Public Highway"
1990 – "Jezebel"
1990 – "The Beast Box Is Dreaming"

Med ShelleyDevoto
Studioalbum
2002 – Buzzkunst

Källor

Externa länkar

Biografi av Craig Harris på AllMusic

Brittiska sångare
Brittiska låtskrivare
Brittiska musiker
Personer från Scunthorpe
Födda 1952
Levande personer
Män
Aguila Saleh Issa

Aguila Saleh Issa (arabiska  : عقيلة صالح عيسى), född 11 januari 1944 Al Qubbah, Libyen, är en libysk jurist och politiker och ordförande i det libyska representanthuset sedan 5 augusti 2014. Han är också representant för staden Al Qubbah i östra delen av landet.

Biografi
Saleh Iissa ses som en legalist och hade många funktioner inom rättsväsendet under den tidigare härskaren Muammar Gaddafi. I juni 2014 valdes han in i representanthuset, som ersätter den tidigare General National Congress (GNC) i ett land där rivaliserande miliser har vänt sina två största städer till slagfält. 

Den 20 februari 2015 var Issas bostad mål för bombningar av ISIS militanta grupp. I vad som blev känt som bombningarna i Al Qubbah, riktades bomber också mot en bensinstation och en polisstation. Det var en av de dödligaste attackerna i Libyen sedan slutet av inbördeskriget 2011 och resulterade i totalt minst 40 dödsoffer, även om det var oklart hur många dog i attacken på hans bostad. ISIS sade att attackerna utfördes som vedergällning för den egyptiska militär intervention i Libyen 2015.

Källor

Referenser

Födda 1944
Levande personer
Män
Libyska politiker
Warton

Warton kan syfta på:

 Warton, Fylde - en ort i Lancashire, England
 Bryning-with-Warton - en civil parish i Lancashire, England
 Warton, Lancaster - en ort och civil parish i Lancashire, England
 Warton, Northumberland - en ort i Northumberland, England
 Warton, Warwickshire - en ort i Warwickshire, England
 Joseph Warton
 Thomas Warton
Starfire (musikalbum)

Starfire är ett studioalbum av det norska heavy metal-bandet Jorn. Det är bandets debutalbum och gavs ut 2000 av skivbolaget Frontiers Records.

Jorn bestod vid inspelningen av Jørn Lande, sångare i musikgrupperna Vagabond, The Snakes och Masterplan, samt medlemmar av musikgrupperna Ark och Millennium där Lande också var medlem. Albumet innehåller bland annat cover-versioner av några av Jørn Landes favoritband.

Låtlista
 "Starfire" (Jørn Lande) – 4:50
 "Edge Of The Blade" (Jonathan Cain/Steve Perry/Neal Schon) (Journey-cover) – 4:21
 "Break It Up" (Mick Jones) (Foreigner-cover) – 4:16
 "Forever Yours" (Jørn Lande) – 3:56
 "The Day the Earth Caught Fire" (Lol Mason/Mike Slamer/Max Thomas) (City Boy-cover) – 5:12
 "Gate of Tears" (Jørn Lande) – 5:05
 "Burn" (Ritchie Blackmore/David Coverdale/Jon Lord/Ian Paice) (Deep Purple-cover) – 6:13
 "End Comes Easy" (Jørn Lande) – 4:08
 "Just the Same" (Craig Chaquico/Pete Sears/Eric VanSoest) (Jefferson Starship-cover) – 5:29
 "Abyss of Evil" (Jørn Lande) – 4:23

Medverkande
Musiker (Jorn-medlemmar)
 Jørn Lande – sång
 Sid Ringsby – basgitarr
 Dag Stokke – keyboard
 John Macaluso – trummor

Bidragande musiker
Willy Bendiksen – trummor
Tore Moren – gitarr
Ralph Santolla – gitarr
Shane French – gitarr
Ronni Le Tekrø – gitarr
Tore Østby – gitarr
John A. Narum – gitarr, basgitarr, mellotron, trumsampling

Produktion
 Jørn Lande – producent, ljudtekniker, ljudmix
 Jon Anders Narum – producent, ljudtekniker, ijudmix
 Dag Stokke – ljudtekniker, ljudmix
 Audun Strype – mastering
 Kjartan Hesthagen – ljudtekniker
 Julie Austnes – omslagskonst

Referenser

Externa länkar
 Starfire på Encyclopaedia Metallum

Norska debutalbum
Musikalbum 2000
Norska metalalbum
Vicolo delle Vacche

Vicolo delle Vacche är en gränd i Rione Ponte i Rom. Gatan löper från Piazza del Fico till Via della Vetrina.

Beskrivning
Vacche är pluralis av "vacca", vilket betyder ko. Enligt en källa fanns här en gång i tiden ett bås för kor med bredvidliggande mjölkbutik.

Vid Vicolo delle Vacche finns en madonnella, det vill säga en gatubild som framställer Jungfru Maria: Madonna del Buon Consiglio – det goda rådets Madonna.

Omgivningar
Kyrkobyggnader
Sant'Agnese in Agone
Santa Maria dell'Anima
Santa Maria della Pace
Santa Maria in Vallicella
San Salvatore in Lauro
San Simeone Profeta
Santi Simone e Giuda

Gator och gränder
Via dei Coronari
Via del Governo Vecchio
Via di Monte Giordano
Vicolo della Volpe

Bilder

Referenser

Noter

Webbkällor

Tryckta källor

Externa länkar

Gator i Rom
Rione Ponte
II. arméfördelningen (1893–1927)

II. arméfördelningen var en svensk arméfördelning inom Försvarsmakten som verkade åren 1893–1927. Förbandsledningen var förlagd i Linköpings garnison i Linköping.

Historik
Genom 1892 års härordning bildades 3. arméfördelningen 1893, arméfördelningen ersatte då det tidigare 2. militärdistriktet. År 1902 antogs namnet II. arméfördelningen. I samband med försvarsbeslutet 1925 beslutades att II. arméfördelningen skulle upplösas. Den 1 januari 1928 upphörde arméfördelningen. Av dess ingående trupper fördes Smålands arméartilleriregemente (tidigare benämnt Smålands artilleriregemente) till Östra arméfördelningen. Det nya Livgrenadjärregementet (bestående av de tidigare Första och Andra livgrenadjärregementena) och det nya Jönköpings-Kalmar regemente (bestående av de tidigare Jönköpings regemente och Kalmar regemente) överfördes till den nya Östra brigaden, som ingick i Östra arméfördelningen. Slutligen så upphörde Smålands husarregemente och Östgöta trängkår helt.

Verksamhet
Arméfördelningschef hade en särskild stab, vilken bestod av 1 stabschef och 1 generalstabsofficer (båda på generalstabens stat), 2 såsom adjutanter ur underlydande truppförband kommenderade officerare, 1 fortifikationsofficer (på fortifikationens stat), 1 fördelningsintendent och 1 expeditionsintendent (på intendenturkårens stat), 1 fördelningsläkare och 1 fördelningsveterinär.

Inskrivningsområde
År 1925 omfattade II. arméfördelningen följande inskrivningsområden: Kalmar, Jönköping, Östergötlands västra, och Östergötlands östra.

Ingående trupper

1915
År 1915 bestod arméfördelningen av följande förband:

Första livgrenadjärregementet (I 4)
Andra livgrenadjärregementet (I 5)
Jönköpings regemente (I 12)
Kalmar regemente (I 21)
Smålands husarregemente (K 4)
Smålands artilleriregemente (A 6)
Östgöta trängkår (T 6)

1925
År 1925 bestod arméfördelningen av följande förband:

3. infanteribrigaden: Första livgrenadjärregementet (I 4) och Andra livgrenadjärregementet (I 5)
4. infanteribrigaden: Jönköpings regemente (I 12) och Kalmar regemente (I 21)
Smålands husarregemente (K 4)
Smålands artilleriregemente (A 6)
Östgöta trängkår (T 6)

Förläggningar och övningsplatser

Till det gamla Riksbankshuset på S:t Larsgatan 26 förlades 1894 staben för 2. arméfördelningen, då den omlokaliserades från Eksjö garnison. Genom försvarsbeslutet 1925 upplöstes staben och omorganiserades till Östra brigaden, vilken förlades 1931 till kanslihuset på den östra delen av dubbelkasernområdet vid Regementsgatan I Linköping.

Förbandschefer

1893–1902: Generallöjtnant Carl Bror Munck af Fulkila
1902–1913: Generallöjtnant Gustaf Uggla
1913–1914: Generallöjtnant Lars Tingsten
1914–1922: Generallöjtnant Pehr Hasselrot
1922–1926: Generallöjtnant Thorsten Rudenschiöld
1926–1927: Generalmajor Ludvig Hammarskiöld

Namn, beteckning och förläggningsort

Referenser

Noter

Tryckta källor

Linköpings garnison
Historiska militära indelningar i Sverige
Ej längre existerande svenska arméfördelningar
Svenska militära enheter bildade 1893
Svenska militära enheter upplösta 1927
Skörheten

Skörheten är en svensk dokumentärfilm från 2016 av regissören Ahang Bashi, producerad av David Herdies. Filmen gick upp på svenska biografer den 16 september 2016. Erika Hallhagen skrev i SvD: ”Alla, precis alla, bör se den här filmen”.   

Skörheten är nominerad till en Guldbagge för Bästa Film 2016.

Priser och nomineringar 
 Tempo Dokumentärfestival 2016 – nominerad till Tempo Documentary Award
 Guldbagge 2016 – nominerad i kategorin Bästa Film
 Nöjesguidens Stockholmspris 2016 - vinnare i kategorin Bästa Media

Referenser

Externa länkar
IMDB
SFDb
Skörheten 
Svenska dokumentärfilmer
Svenskspråkiga filmer
Svenska filmer 2016
Guldbaggenominerade
Robert Yerkes

Robert Mearns Yerkes (/ˈjɜːrkiːz/), född 26 maj 1876 i Breadysville, Pennsylvania, död 3 februari 1956 i New Haven, Connecticut, var en amerikansk zoolog och psykolog som var en pionjär inom etologin.

Yerkes var sedan 1902 verksam vid Harvard University och från 1924 till 1944 vid Yale University. Han var ledare för ett laboratorium för primatbiologi som idag bär hans namn. Där forskade han om människans och djurens intelligens. En vetenskaplig lag, Yerkes–Dodsons lag – uppkallad efter Yerkes och John Dillingham Dodson – beskriver hur motivationen förändras för uppgifter med varierande svårighet.

Se även 
 Trygghetszon

Referenser 

Amerikanska forskare under 1900-talet
Födda 1876
Avlidna 1956
Män
Zoologer under 1900-talet
Forskare från Pennsylvania
Lutton

Lutton kan syfta på:

 Lutton, Cornwood - en ort i Cornwood, South Hams, Devon, England
 Lutton, Lincolnshire - en ort och civil parish i Lincolnshire, England
 Lutton, Northamptonshire - en ort och civil parish i Northamptonshire, England
 Lutton, South Brent - en ort i South Brent, South Hams, Devon, England
Makroud

Makroud är ett traditionellt bakverk som är mycket populärt i Tunisien, Algeriet och Turkiet. Det består av en dadelkräm (smaksatt med bland annat kanel, rosenvatten och kryddnejlikor) som rullas in i semolinadeg. Efter gräddning i ugn glaseras bakverket i honung. En variant innehåller mandlar istället för dadlar. Makroud kan förvaras en tid i kyla, men anses vara bäst färsk. 

Makroud förknippas med den nordtunisiska staden Kairouan, där en stor del av tillverkningen sker. 

Den turkiska versionen av makrout är gjord av filodeg, honung, mandel, hasselnötter, valnötter och fikon, och är stor.

Källor

 

Mat och dryck i Tunisien
Mat och dryck i Algeriet
Mat och dryck i Turkiet
Bakverk
École nationale supérieure d'informatique pour l'industrie et l'entreprise

École nationale supérieure d'informatique pour l'industrie et l'entreprise är en fransk Grande École som utexaminerar dataingenjör i norra Frankrike (Évry, Strasbourg), och som är medlem av Université Paris-Saclay (associerad medlem).

Referenser

Externa länkar 
 ENSIIE

Ecole nationale superieure d'informatique pour l'industrie et l'entreprise
Strasbourg
Tekniska universitet och högskolor
Utbildningsinstitutioner bildade 1968
Berge, Lockne distrikt

Berge är en by i Lockne distrikt (Lockne socken) i Östersunds kommun, Jämtlands län (Jämtland). Byn ligger vid Länsväg 559, väster om Locknesjön, cirka nio kilometer sydöst om tätorten Tandsbyn. Söder om byn ligger en tjärn som heter Hemtjärnen samt en sjö som heter Djupsjön. Sydväst om byn, vid sjön Gråssjön, finns ett naturreservat med namnet Berge urskogs naturreservat.

Externa länkar
Gamla bilder - från Jamtlis bildarkiv

Orter i Östersunds kommun
Lockne distrikt
Asjot Sarkisov

Asjot Arakelovitj Sarkisov (), född 30 januari 1924 i Tasjkent, död 17 oktober 2022 i Moskva, var en rysk kärnfysiker och forskare som arbetade med atomubåtsteknik, kärnkraftssäkerhet och avveckling av kärntekniska anläggningar.

Karriär 

Sarkisov påbörjade studier vid Felix Dzerzjinskij-skolan för högre sjökrigsingenjörskonst () 1941. Därefter tjänstgjorde han i kriget vid östfronten under andra världskriget och återupptog studierna 1945. Från 1948 studerade han även vid Leningrads universitet. Sarkisov blev teknologie doktor 1968. Sedan 1994 är han fullvärdig ledamot av Rysslands Vetenskapsakademi, och 2007 mottog han dess utmärkelse Alexandrovguldmedaljen (). Sarkisov pensionerades från flottan som viceamiral.

Ett av Sarkisovs forskningsområden har varit marina tillämpningar av dynamiska kärnkraftsprocesser, i synnerhet hur dessa påverkas av kraftiga mekaniska stötar. Sarkisov har också arbetat med avveckling av kärnteknikanläggningar i Nordvästra Ryssland, för vilket han tillsammans med Lars G Larsson tilldelades Global Energy Prize 2014.

Källor

Noter 

Födda 1924
Avlidna 2022  
Män
Sovjetiska fysiker
Sovjetiska ingenjörer
Ledamöter av Rysslands Vetenskapsakademi
Personer från Tasjkent
Alumner från Sankt Petersburgs universitet
Sovjetiska militärer