kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Australien i olympiska sommarspelen 1960

Australien deltog med 189 deltagare vid de olympiska sommarspelen 1960 i Rom. Totalt vann de åtta guldmedaljer, åtta silvermedaljer och sex bronsmedaljer.

Medaljer

Guld
 Herb Elliott - Friidrott, 1 500 meter.
 Lawrence Morgan - Ridsport, fälttävlan.
 Lawrence Morgan, Neale Lavis, Bill Roycroft och Brian Crago - Ridsport, fälttävlan.
 John Devitt - Simning, 100 m frisim.
 Murray Rose - Simning, 400 m frisim.
 John Konrads - Simning, 1500 m frisim.
 David Theile - Simning, 100 m ryggsim.
 Dawn Fraser - Simning, 100 m frisim .

Silver
 Noel Freeman - Friidrott, 20 kilometer gång.
 Brenda Jones - Friidrott, 800 meter.
 Neale Lavis - Ridsport, fälttävlan.
 Murray Rose - Simning, 1500 m frisim.
 Neville Hayes - Simning, 200 m fjäril.
 David Theile, Terry Gathercole, Neville Hayes och Geoff Shipton - Simning, 4 x 100 m medley.
 Dawn Fraser, Ilsa Konrads, Lorraine Crapp och Alva Colquhuon - Simning, 4 x 100 m frisim.
 Marilyn Wilson, Rosemary Lassig, Jan Andrew och Dawn Fraser - Simning, 4 x 100 m medley.

Brons
 Oliver Taylor - Boxning, bantamvikt.
 Anthony Madigan - Boxning, lätt tungvikt.
 David Power - Friidrott, 10 000 meter.
 John Konrads - Simning, 400 m frisim.
 Jan Andrew - Simning, 100 m fjäril.
 David Dickson, John Devitt, Murray Rose och John Konrads - Simning, 4 x 200 m frisim.

Källor 
 

1960 i Australien
Nationer i olympiska sommarspelen 1960
1960
Prométhée

Prométhée (Prometheus) är en fransk opera (tragédie lyrique) i tre akter med musik av Gabriel Fauré och libretto av Jean Lorrain och André-Ferdinand Hérold efter den grekiska myten om Prometheus.

Historia 
Fauré komponerade Prométhée mellan februari och juli 1900 och hade premiär den 27 augusti samma år i den antika utomhusteatern i Béziers. Förutom en publik på 10 000 medverkade nära 800 musiker och körsångare inklusive två stora blåsorkestrar, 30 trumpeter, 100 stråkar och 15 harpor. Körerna och orkestrarna var strategiskt utplacerade runtomkring arenan och en "ridå" av harpor var uppställda framför scenen. 1914-16 reviderade Faurés elev Jean Roger-Ducasse operan för en förminskad symfoniorkester och denna version hade premiär på Parisoperan den 17 maj 1917 men blev aldrig populär.

Svårigheten med Faurés opera är att dess dramatiska form endast ibland åtföljs av musik och för övrigt kräver högtravande deklamering av delvis daterad dialog. Huvudrollerna Promethée och Pandore är talroller liksom budbäraren Hermès. Endast gudarna sjunger. Liksom andra av sin samtid använde sig Fauré av Richard Wagners ledmotivsteknik för att bygga upp spänningen. Ett fåtal grundmotiv representerar de olika karaktärerna (även talrollerna) och ting såsom elden, och allt annat härrörs från dessa motiv. Fauré överraskade samtiden med detta storskaliga verk då han var känd att använda sig av små teman och stilla orkestrering.

Personer 
Prométhée (Prometheus) (talroll)
Pandore (Pandora) (talroll)
Hermès (Hermes) (talroll)
Aenoë (sopran)
Bia (sopran)
Gaïa (Gaia) (mezzosopran)
Andros (tenor)
Kratos (tenor)
Hephaïstos (Hefaistos) (bas)

Handling

Akt I 
Prométhée påhejas av sina kamrater Andros och Aenoë att stjäla Zeus heliga eld. Men han hejdas av en ljungande blixt och tas tillfånga av gudarna. Straffet blir att kedjas fast vid en klippa och varje dag få levern uthackad av en örn. Pandore flyr i skräck.

Akt II 
Akten börjar med Pandores begravningskortege. Men senare återuppstår hon och försöker trösta Prométhée som varje dag lider svårt.

Akt III
Pandore söker hjälp av gudarna och Hermès erbjuder henne en ask. Prométhée varnar henne att ta emot något från gudarna men Pandore välkomnar gåvan.

Källor

Verk av Gabriel Fauré
Franskspråkiga operor
Musikåret 1900
Franska operor
Bi Sheng

Bi Sheng (), född 990, död 1051 var en kinesisk uppfinnare som på mitten av 1000-talet uppfann konsten att trycka böcker med rörliga typer. 

Bi Sheng utvecklade under kejsare Renzongs regeringsperiod Qingli (1041–1048) tekniken att trycka böcker med rörliga typer baserat på metoden med blocktryckning från Tangdynastin (618–907). Typerna byggdes av block av porslinsliknande lera, varefter de enskilda skrivtecknen ristades in i ytan. Tekniken att trycka böcker med rörliga typer spred sig senare öster ut till Japan och Korea, och via Arabvärlden väster ut och nådde Europa i mitten av 1400-talet.

På grund av det stora antalet kinesiska skrivtecken förblev tekniken med blocktryckning fortsatt den dominerande i Kina även efter Bi Shengs uppfinning.

Se även
 Johannes Gutenberg

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 

WP:Projekt Kina
män
Kinesiska uppfinnare
Songdynastin
Födda 990
Avlidna 1051
Personer i Kina under 1000-talet
Great Moon Hoax

The Great Moon Hoax var en tidningsanka av större storlek som publicerades i slutet av augusti 1835 i New York Sun.

I en serie av 6 artiklar med tillsammans över 17 000 ord påstods att astronomen John Herschel året innan hade upptäckt liv på månen med hjälp av ett nyutvecklat teleskop från sitt observatorium vid Godahoppsudden i Sydafrika. Tidningen hade enligt egen utsago fått dessa nyheter från Dr. Andrew Grand, en vän till astronomens far William Herschel. Grand skulle ha fått uppgiften att sprida informationen för allmänheten i USA medan Herschel hade publicerad en vetenskaplig avhandling i den (vid tidpunkten redan nedlagda) tidskriften Edinburgh Journal of Science.

I den första artikeln berättades inget om det påstådda livet på månen än. Den var istället en ingående beskrivning av det uppdiktade teleskopets tekniska egenskaper och dess förmåga att göra detaljer på olika himlakroppar synliga. Den andra artikeln beskrev rödaktiga blommor och fyrfota djur som liknade bison på jorden. När den tredje artikeln publicerades fick tidningens läsare nyheten att det finns bävrar på månen som gick på sina bakfötter liksom människor och att de hade självbyggda hus samt förmågan att använda eld. Den fjärde artikeln introducerade varelser som ser ut som en korsning mellan människor och fladdermöss. De skulle enligt Grand få det vetenskapliga namnet Vespertilio homo. I den femte artikeln beskrevs ett kolossalt tempel och i den sjätte artikeln berättades om en annan människo-fladdermöss-ras som var betydlig större än den förstnämnda.

Nyheterna resulterade delvis i skepsis och delvis i beundran. Olika andra tidningar från New York kopierade texterna i sina egna utgåvor. Några chefredaktörer från konkurrerande tidningar betecknade uppgifterna redan från början som nonsens. Efter några dagar medgav New York Sun att artikelserien endast var tänkt som god underhållning.

Referenser

Externa länkar 

 historyreference.org: The Great Moon Hoax of 1835 (engelska)
 Museum of Hoaxes: The Great Moon Hoax (engelska):
 Första artikel (25 augusti 1835)
 Andra artikel (26 augusti 1835)
 Tredje artikel (27 augusti 1835)
 Fjärde artikel (28 augusti 1835)
 Femte artikel (29 augusti 1835)
 Sjätte artikel (31 augusti 1835)

Modern folktro
Hoax
Mediehistoria
Månen i fiktion
1835 i USA
W Piscium

W Piscium är en pulserande variabel av Mira Ceti-typ i Fiskarnas stjärnbild.

Stjärnan varierar mellan fotografisk magnitud +11,4 och 14,8 med en period av 188,1 dygn.

Referenser

Noter 

Stjärnbilden Fiskarna 
Miravariabler
Fredrik Adolf Ulrik Sparre

Fredrik Adolf Ulrik Sparre af Rossvik, född 30 november 1746, död 17 februari 1812 i Nyköping, var en svensk militär och fideikommissarie till Arnö fideikommiss.

Biografi
Sparre var son till Fredrik Ulrik Sparre och Juliana Brita Siöblad. Redan som 10-åring skrevs Sparre in till krigstjänst som sekundkorpral vid adelsfanan 1756. Han blev student vid Uppsala universitet 1760. Därefter blev han befordrad till korpral vid Smålands kavalleriregemente 1762, sedan kvartermästare och den 30 augusti 1762 utnämnd till adjutant vid regementet. 1769 utnämndes han till livdrabant vid Livdrabantkåren samtidigt som han blev löjtnant i armén. 1776 befordrades han till ryttmästare och erhöll avsked den 22 maj 1776. Orsaken till hans avsked var troligen att han 1775 tillträde Arnö fideikommiss med Arnö herrgård.

1778 deltog han i Gustav IV Adolfs dop och var en av hans faddrar och mottog då Gustav III:s faddertecken i guld med diamanter.  Sparre gifte sig med friherrinnan Ebba Margareta De Geer den 31 januari 1779 och fick med henne sju barn. Han deltog även under Riksdagen 1792 i Gävle samt även Riksdagen 1800 i Norrköping. Sparre avled på Arnö 1812.

Galleri

Referenser

Adelsvapen.com, tab 13, hämtad 2017-05-26

Svenska ryttmästare
Personer under gustavianska tiden
Födda 1746
Avlidna 1812
Män
Fredrik Adolf Ulrik
Gustav III:s faddertecken
Sandvik, Haparanda kommun

Sandvik är en bebyggelse på ön Seskarö i Haparanda kommun. År 2015 avgränsade SCB här en egen småort, efter att tidigare och efter räknats som en del av Seskarö tätort.

Befolkningsutveckling

Källor 

Orter i Haparanda kommun
Tidigare småorter i Sverige
Jérémie Renier

Jérémie Renier, född 6 januari 1981 i Bryssel, är en belgisk skådespelare. Han började som barnskådespelare och slog igenom 1996 i bröderna Dardennes Ett löfte. Han har fortsatt att medverka i flera av regissörsduons filmer, som Barnet och Lornas tystnad. Han har tilldelats belgiska Magrittepriset för bästa biroll två gånger och nominerats till Césarpriset tre gånger, inklusive för bästa huvudroll 2013 för Cloclo, där han spelar sångaren Claude François.

Filmer i urval
 Ett löfte (1996)
 Älskande på flykt (1999)
 Vargarnas pakt (2001)
 Barnet (2005)
 Nue propriété (2006)
 Försoning (2007)
 In Bruges (2008)
 Lornas tystnad (2008)
 Sommarminnen (2008)
 Potiche - En fransk troféfru (2010)
 Pojken med cykeln (2011)
 Cloclo (2012)
 Saint Laurent (2014)
 Den okända flickan (2016)
 Kärleken och evigheten (2016)
 L'Amant double (2017)

Källor

Externa länkar

Belgiska barnskådespelare
Belgiska skådespelare
Födda 1981
Levande personer
Skådespelare från Bryssel
Män
Dispiliotavlan

Dispiliotavlan, eller på engelska Dispilio Tablet, är en trätavla med inristade symboler upphittad 1993 utanför Dispilió i norra Grekland. Tavlan är av cederträ och har tio rader med ingraverade tecken. Kol-14-mätningar daterar talvan (objekt nr. DEM-321) till 5202±123 f.Kr. Dispiliotavlan är världens äldsta kända graverade trätavla.

Liknande graveringar har hittats på lertavlor från senare delen av mellersta Neolitikum och under den senare Neolitikumperioden. Fynden är ca 2000 år äldre än det äldsta kända skriftspråket. Om graveringarna på Dispiliotavlan skulle visa sig vara skriven kommunikation så kommer skriftens historia att tidigareläggas.

Tavlans dimensioner är 23 x 29,2 cm, och 2 cm tjock, och den har spår av brand. Tavlan hittades i ett dike nära sjön Límni Kastorías vid en av de arkeologiska utgrävningsplatserna norr om Dispilió.

Se även
 Tărtăriatavlorna

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 

Fornfynd från stenåldern
Arkeologiska artefakter
Fornfynd i Grekland
Australien i olympiska sommarspelen 1964

Australien deltog med 243 deltagare vid de olympiska sommarspelen 1964 i Tokyo. Totalt vann de sex guldmedaljer, två silvermedaljer och tio bronsmedaljer.

Medaljer

Guld
 Betty Cuthbert - Friidrott, 400 meter.
 Bob Windle - Simning, 1500 meter frisim.
 Ian O'Brien - Simning, 200 meter bröstsim.
 Kevin Berry - Simning, 200 meter fjäril.
 Dawn Fraser - Simning, 100 meter frisim.
 William Northam, Peter O'Donnell och James Sargeant - Segling, 5,5 m.

Silver
 Michele Brown - Friidrott, höjdhopp.
 Robyn Thorn, Janice Murphy, Lynette Bell och Dawn Fraser - Simning, 4 x 100 meter frisim.

Brons
 Ron Clarke - Friidrott, 10 000 meter.
 Marilyn Black - Friidrott, 200 meter.
 Judy Amoore - Friidrott, 400 meter.
 Pamela Kilborn - Friidrott, 80 meter häck.
 Theodore Boronovskis - Judo, öppen klass.
 Mervyn Crossman, Paul Dearing, Raymond Evans, Brian Glencross, Robin Hodder, John McBryde, Donald McWatters, Patrick Nilan, Eric Pearce, Julian Pearce, Desmond Piper, Donald Smart, Anthony Waters och Graham Wood - Landhockey.
 Allan Wood - Simning, 400 meter frisim.
 Allan Wood - Simning, 1500 meter frisim.
 David Dickson, Peter Doak, John Ryan och Bob Windle - Simning, 4 x 100 meter frisim.
 David Dickson, Peter Reynolds, Ian O'Brien och Kevin Berry - Simning, 4 x 100 meter medley.

Källor 
 

1964 i Australien
Nationer i olympiska sommarspelen 1964
1964
Björn Birath

Björn Hugo Birath, född 24 juli 1923 i Stockholm, död 24 juni 2012 i Lidingö, var en svensk skolledare.

Birath, som var son till avdelningschef Hugo Birath och Emy Ekman, avlade studentexamen i Lidingö 1943, studerade vid Bar-Lock-institutet 1946, avlade ingenjörsexamen vid Tekniska institutet i Stockholm 1950 och genomgick företagsekonomisk kurs 1952. Han anställdes vid Graningeverkens AB 1946, vid Ulvsunda Gummifabrik AB 1948, blev kontorschef vid Anders Dunder Byggnads AB i Stockholm 1952, var kostnadsingenjör på SAS/ABA byggnadsavdelning 1958–1960 och rektor för Tekniska institutet i Stockholm 1961–1979 (biträdande rektor 1960, timlärare 1953–1960. Tekniska Institutet stängdes 1979. Björn Birath arbetade sedan som rektor för Åsö vuxengymnasium fram till sin pensionering 1989. 

Han var styrelseledamot i Svenska privatskolors riksförbund från 1965 och i Stockholms befälsutbildningsförbund från samma år. Birath är begravd på Lidingö kyrkogård. Björn Birath var gift med Barbro Birath, född Sandberg.

Källor

Björn Hugo Birath på finngraven.se

Svenska ingenjörer under 1900-talet
Svenska skolledare under 1900-talet
Födda 1923
Avlidna 2012
Gravsatta på Lidingö kyrkogård
Män
Ingenjörer från Stockholm
Armando Iannucci

Armando Giovanni Iannucci, född 28 november 1963 i Glasgow, är en skotsk komiker, författare, regissör, artist och radioproducent. Han är bland annat känd för att ha producerat radioserien On the Hour, TV-serierna The Thick of It och Veep. År 2009 långfilmsdebuterade han med In the Loop med bland andra Peter Capaldi och James Gandolfini i rollerna. Vid Oscarsgalan 2010 nominerades han i kategorin Bästa manus efter förlaga för filmen.
Han har också regisserat den satiriska filmen The Death of Stalin (2017) och dramakomedin ”David Copperfields äventyr iakttagelser” (2019), som baseras på romanen David Copperfield av Charles Dickens.

Privatliv 
Iannucci är gift med Rachel Jones sedan 1990 och paret har tre barn tillsammans.

Källor

Noter 

Brittiska TV-regissörer
Alumner från University College, Oxford
Alumner från University of Glasgow
Personer från Glasgow
Födda 1963
Levande personer
Män
Eta Andromedae

Eta Andromedae (Eta And, η Andromedae, η And), som är stjärnans Bayerbeteckning, är en spektroskopisk dubbelstjärna i södra delen av stjärnbilden Andromeda. Den har en genomsnittlig skenbar magnitud på omkring +4,403. Baserat på parallaxmätningar befinner den sig på ett avstånd av ca 240 ljusår (74 parsek) från solen.

Eta Andromedae upptäcktes, genom en serie spektra som togs 1899 och 1900, som en spektroskopisk dubbelstjärna. Dess omlopp beräknades 1946 utifrån spektroskopiska observationer. Eftersom spektroskopi bara visar en stjärnas radiella hastighet mot eller bort från betraktaren, bestämmer en sådan beräkning inte alla orbitalelement. I observationer åren 1990 till 1992 upplöstes Eta Andromedae interferometriskt av Mark III Stellar Interferometer vid Mount Wilson Observatory, Kalifornien, USA. Detta gjorde det möjligt att beräkna en mer fullständig bana som publicerades 1993.

Egenskaper
Eta Andromedae består av två underjättar eller jättestjärnor av spektraltyp G, som kretsar omkring varandra med en period av 115,7 dygn. Primärtjärnan har en visuell följeslagare med en skenbar magnitud på 11,5, separerad med 129,2 bågsekunder.

Källor

Referenser

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/etaandromedae

Stjärnbilden Andromeda
Bayerobjekt
Dubbelstjärnor
Gula jättar
Flamsteedobjekt
HD-objekt
Opéra de Monte-Carlo

Opéra de Monte-Carlo är Monacos nationalscen för opera tillika ett konserthus och ligger i samma byggnad som Monacos berömda kasino. Den ägs och drivs av det statliga tjänsteföretaget Société des bains de mer de Monaco.

På 1870-talet tyckte fursten Karl III av Monaco att det borde finnas ett konserthus inom furstendömets gränser och beslutade att uppföra en i samma byggnad som kasinot. Den stod klar 1879 och ritades av den franska arkitekten Charles Garnier. Det var inte tänkt att konserthuset skulle vara för opera initialt trots att det förekom att operaföreställningar sattes upp där, detta ledde till att man 1898 bestämde sig för att renovera och anpassa lokalerna till just operan.

Monte Carlo-baletten uppträdde i operahuset mellan 1985 när den bildades av prinsessan Caroline av Hannover och 2000 när Grimaldi Forum Monaco invigdes, där de är sen dess.

Artister och operasångare som har uppträtt på operahuset är bland andra Jane Birkin, Carla Bruni, Enrico Caruso, Lana Del Rey, Pete Doherty, Plácido Domingo, Nellie Melba, Luciano Pavarotti, Prince och Patti Smith.

Galleri

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats

Monte Carlo
Operahus i Monaco
Konserthus i Monaco
Byggnader och anläggningar i Monaco
Byggnader invigda under 1800-talet
Monte-Carlo SBM
Vallorcinedalen

Vallorcinedalen ligger i nordöstra delen av Mont Blancmassivet och omges av bergen Barberine och Aiguille Rouges i väster och Domaine Balme i öster. Älven L'Eau Noire rinner åt norr mot Schweiz. Vattendelaren är vid passet Col des Montets mellan Argentière och Vallorcine. Berget Barberine ligger i gränsområdet mot Schweiz. Där finns en geologiskt intressant fyndplats med spår efter dinosaurier. Passet Col des Montets var tidigare ofta stängt på vintern på grund av lavinrisken och Vallorcine var då skilt från Chamonixdalen. I Chamonix kallar man än idag Vallorcine för le Bout de Monde, vilket betyder världens ände. Med tillkomst av järnväg 1908 och bättre lavinskydd för vägen genom passet är byn Vallorcine tillgänglig från båda håll. Legenden säger att Vallorcine förr hette Vallée des Ours, björndalen.

Referenser 

Alperna
Chamonix
Boulder Flats, Wyoming

Boulder Flats är en ort (census-designated place) i Fremont County i västra delen av den amerikanska delstaten Wyoming, belägen i Wind Rivers indianreservat omkring 11 kilometer (7 miles) norr om countyts huvudort Lander. Befolkningen uppgick till 408 invånare vid 2010 års federala folkräkning.

Turism och nöjesliv 
I orten ligger indiankasinot och hotellet Shoshone Rose.

Kommunikationer 
Orten ligger vid den federala landsvägen U.S. Route 287.

Källor 

Orter i Wyoming
Orter i Fremont County, Wyoming
Ethete, Wyoming

Ethete är en ort (census-designated place) i Fremont County i centrala Wyoming. Orten ligger omkring 35 kilometer väster om Riverton, Wyoming och 25 kilometer norr om Lander, Wyoming, i Wind Rivers indianreservat. Ethete hade 1 553 invånare vid 2010 års federala folkräkning.

Historia 
Orten växte upp i slutet av 1800-talet omkring missionsstationen St. Michael's, etablerad av Episkopalkyrkan 1887 för att missionera bland Arapahoerna och Shoshonerna i indianreservatet. Den första kyrkan byggdes år 1900 omkring 5 kilometer från ortens nuvarande plats, men efter att en ny och större station etablerats under 1910-talet genom en donation kom också kyrkan att flyttas till den nya, nuvarande platsen 1920. Missionsstationen är sedan 1971 upptagen i National Register of Historic Places.

Turism och nöjesliv 
Ethete har ett indiankasino, Little Wind Casino.

Källor 

Orter i Wyoming
Orter i Fremont County, Wyoming
Montages

Montages är en norsk webbtidning om film. Den lanserades den 1 april 2009 på initiativ av Eirik Smidesang Slåen och Karsten Meinich tillsammans med Martin Sivertsen och John Einar Hagen. Redaktörer är Karsten Meinich och Lars Ole Kristiansen. Webbtidningen fokuserar i första hand på längre recensioner, analyser och andra artiklar om relevanta filmer. Den drivs med ekonomiskt stöd från Norska filminstitutet.

Montages''' innehåll faller under avdelningarna Analysen, Flashback, Coup de cœur och podcasten Filmfrelst. Coup de cœur syftar till att ge läsarna lust att se en film, eller att se om den. Filmfrelst är filmdiskussioner i ljudformat. Utöver detta har webbplatsen också topplistor, nyheter och bloggar.

Filmfrelst
Podcasten Filmfrelst består som regel av en panel med filmkännare. Ett avsnitt har vanligtvis diskussioner kring en ny biofilm, en tillbakablick på en regissör eller ett specifikt filmår eller liknande. Filmfrelst har bland annat utmärkt sig med sina långa listprogram, speciellt ett som var över 30 timmar långt med namnet 90-tallets 100 beste filmer'' (uppdelat i fyra avsnitt).

Källor

Externa länkar
 Officiell hemsida 
 Filmfrelst 
 Montages – international edition 

Tidningar startade 2009
Webbplatser med filmanknytning
Webbtidningar
Arapahoe, Wyoming

Arapahoe är en ort (census-designated place) i Fremont County i centrala delen av den amerikanska delstaten Wyoming. Orten är belägen vid Little Wind River 13 kilometer sydväst om countyts största stad Riverton, i Wind Rivers indianreservat. Befolkningen uppgick till 1 656 invånare vid 2010 års federala folkräkning.

Orten grundades som en katolsk missionsstation 1884. Den lokala katolska kyrkan St. Stephen's Mission Church är dekorerad med traditionella mönster av Arapahokonstnären Raphael Norse.

Källor 

Orter i Wyoming
Orter i Fremont County, Wyoming
Arapaho (olika betydelser)

Arapaho eller Arapahoe kan syfta på:

 Arapaho eller Arapahoer – ett nordamerikanskt ursprungsfolk i nuvarande Colorado och Wyoming
 Arapaho (språk) – ett nordamerikanskt algonkinspråk

Platser 
Arapaho eller Arapahoe kan syfta på följande platser:

USA 

 Arapahoe, Colorado – ort i Cheyenne County, Colorado 
 Arapahoe, Nebraska – stad i Furnas County, Nebraska 
 Arapahoe, North Carolina – stad i Pamlico County, North Carolina 
 Arapaho, Oklahoma – småstad och huvudort i Custer County, Oklahoma 
 Arapahoe, Wyoming – ort i Fremont County, Wyoming 
 Arapahoe Basin – vintersportområde i White River National Forest, Summit County, Colorado 
 Arapahoe County – administrativt område i centrala Colorado, USA
Łódź Władysław Reymonts flygplats

Łódź Władysław Reymonts flygplats  () är en internationell flygplats i centrala Polen, belägen omkring 6 km sydväst om staden Łódź. Flygplatsen var den åttonde mest trafikerade flygplatsen i Polen år 2013. Den är namngiven efter den polska författaren Władysław Reymont.

Den öppnade den 13 september 1925 och den har sedan dess byggts ut. Idag trafikeras den bland annat av lågprisflygbolag till olika destinationer i Europa.

Referenser

Externa länkar 

Flygplatser i Polen
Flygplatser invigda 1925
Steinheil

Steinheil är ett tyskt efternamn, som burits av bland andra:

 Adolphe Steinheil (1850–1908), fransk målare
 Auguste Steinheil (1814–1885), fransk målare
 Carl Arvid Schultz-Steinheil (1863–1954), svensk lärare och astronom
 Carl August von Steinheil (1801–1870), tysk fysiker
 Fabian von Steinheil (1762–1831), balttysk militär
 Marguerite Steinheil (1869–1954), fransk kvinna känd för kärleksaffärer med högt uppsatta män

Tyska efternamn
Theta Andromedae

Theta Andromedae (Theta And, θ Andromedae, θ And), som är stjärnans Bayerbeteckning, är en dubbelstjärna i mitten av stjärnbilden Andromeda. Den har en genomsnittlig skenbar magnitud på omkring +4,6  och är synlig för blotta ögat från områden utanför stadsregioner och utan ljusföroreningar. Baserat på parallaxmätningar befinner den sig på ett avstånd av ca 310 ljusår (95 parsek) från solen.

Egenskaper
Theta Andromedae är en vit dvärgstjärna i huvudserien av spektraltyp A. Den ser ut vara en dubbelstjärna med en massiv, omkretsande förjeslagare, möjligen av typ A, på ett avstånd av cirka 1 astronomisk enhet. En ljussvagare följeslagare är separerad från Theta Andromedae med 0,06 bågsekunder.

Källor

Referenser

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/thetaandromedae

Stjärnbilden Andromeda
Bayerobjekt
Huvudseriestjärnor klass A
Dubbelstjärnor
HR-objekt
Flamsteedobjekt
HD-objekt