kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Rosen aus dem Süden

Rosen aus dem Süden, op. 388, är en konsertvals av Johann Strauss den yngre. Den spelades första gången den 7 november 1880 i Stora konsertsalen i Musikverein i Wien.

Historia
Den 1 oktober 1880 hade Johann Strauss operett Das Spitzentuch der Königin premiär på Theater an der Wien. Texten byggde på en pjäs av Heinrich Bohrmann, Cervantes, från 1879. Bohrmann skrev ursprungligen libretto till Franz von Suppé men då denne avböjde gick anbudet till Strauss. Operetten fick god kritik men Strauss tvivlade på att den skulle bli långvarig på repertoaren. Men han hyste inga tvivel om sin konsertvals Rosen aus dem Süden, som han snabbt hade arrangerat utifrån motiv från operetten och vars klaverutdrag publicerades endast fyra dagar efter operettens premiär. 

Valsen innehåller två av de nummer som kritikerna särskilt prisade: Kungens "Trüffel-Couplet" i akt I: "Stets kommt mir wieder in den Sinn" (vars refräng Strauss hävdade att han skrev om tolv gånger!); och Cervantes romans i akt II: "Wo die wilde Rose erblüht". Melodierna återfinns i valsen såsom Vals 1 och Vals 2A. Ordet "Süden" (Södern) i titeln är förmodligen ett tillägg av Strauss efter det att valsen hade tillägnats kung Umberto I av Italien. Det första publicerade klaverutdraget har ingen dedikation och visar endast en illustration av rosor och palmblad i en spetsnäsduk. Det andra utdraget är lätt reviderat vad gäller noterna och har en bild med en rosbeklädd veranda och en vulkan (förmodligen Vesuvius) och är tillägnad kung Umberto I.

Valsen framfördes första gången den 7 november 1880 vid en söndagskonsert i Musikverin under ledning av Johanns broder Eduard Strauss.

Om valsen
Speltiden är ca 8 minuter och 23 sekunder plus minus några sekunder beroende på dirigentens musikaliska tolkning.

Valsen var ett av sju verk där Strauss återanvände musik från operetten Das Spitzentuch der Königin:

 Rosen aus dem Süden, Vals, Opus 388
 Burschenwanderung, Polka-francaise, Opus 389
 Gavotte der Königin, Opus 391
 Spitzentuch-Quadrille, Kadrilj, Opus 392
 Stürmisch in Lieb' und Tanz , Polka-Schnell, Opus 393
 Liebchen schwing Dich, Polkamazurka, Opus 394
 Matador-Marsch, Marsch, Opus 406

Weblänkar 
 Rosen aus dem Süden i Naxos-utgåvan.

Referenser

Noter

Valser av Johann Strauss den yngre
Vaktmästarbostället

Slottsvaktmästarbostället eller Kungliga Tvätthuset som det ursprungligen hette är nu omdöpt till Strandstugan. Det är en kulturhistoriskt värdefull byggnad vid Ulriksdals Strandväg 2 på Ulriksdals slottsområde i Solna kommun. Huset ligger på slottsfastigheten Ulriksdal 2:3 som är ett statligt byggnadsminne sedan år 1935.

Historik

Slottsvaktmästarbostället är det södra av de tre strandhusen som ligger intill Edsviken, norr om slottet. Ursprungligen fanns här flera förrådsbodar och personalbostäder, bland dem Åldfruhuset, Slottsvaktmästarbostaden, Snickarbostaden och Trädgårdsdirektörsbostaden, ingen av nu kvarvarande byggnader är ursprungliga från 1600-talet. Största byggnaden var Ulriksdals gamla slottskök.

De flesta husen revs på 1860-talet när kung Karl XV lät modernisera slottet och dess byggnader. Idag finns bara två kvar: Vaktmästarbostället och Byggmästarbostället, av en byggnad (troligen Trädgårdsdirektörsbostaden) återstår husgrunden. Det tredje strandhuset är Ulriksdals maskinhus, byggt 1860.

Vaktmästarbostället / Strandstugan uppfördes troligen omkring 1730 och låg då något närmare vattnet, eftersom Edsvikens strandlinje har förändrats genom landhöjningen. Då var Strandstugan "Kongl. Tvätt Huset". På 1770-talet inreddes också en bostad åt slottsvaktmästaren (därav namnet).

Av Axel Fredrik Cederholms illustration från 1821 framgår att huset då hade ett högt valmat sadeltak. Sitt nuvarande utseende med dekorativ fasadpanel och enkelt sadeltak fick stugan på 1860-talet. Mot sjösidan finns en glasveranda av nyare datum. Byggnaden renoverades 1996 efter ritningar av arkitekt Peter von Knorring och uthyrs av Statens fastighetsverk som privatvilla.

Noter

Källor
Byggnaderna i Nationalstadsparken, Solnadelen, sid. 31
 Informationstavla vid före detta slottsköket, uppsatt av Statens fastighetsverk.

Externa länkar

Byggnader och anläggningar i Solna kommun
Ulriksdals slott
Bror Hedemo

Bror Eskil Hedemo, född 2 januari 1890 i Hedemora, Kopparbergs län, död 20 mars 1941, var en svensk statsmeteorolog.

Han var son till hemmansägaren Johan Andersson och hans hustru född Jansson samt från 1920 gift med Gundel Carlstén. Efter avlagd studentexamen 1910 studerade han vidare vid universitetet där han avlade en fil. kand. 1920. Efter studierna anställdes han som observatör i Axel Hambergs meteorologiska arbeten i Sarek där han ansvarade för observatoriet i Pårek 1916-1917. Han arbetade vid Abisko naturvetenskapliga station 1919-1927 för att därefter arbeta som ordinarie statsmeteorolog vid Statens meteorologisk-hydrografiska anstalt (SMHA).

Källor
1890 års män i ord och bild, 1940,     
Vem är det 1951 sidan 744,

Noter

Personer från Hedemora
Födda 1890
Avlidna 1941
Män
Svenska meteorologer
Personer i Sverige under 1900-talet
53 Eridani

Spectrum eller 53 Eridani, som är stjärnans Flamsteed-beteckning, är en dubbelstjärna belägen i den mellersta delen av stjärnbilden stjärnbilden Eridanus, som också har Bayer-beteckningen I Eridani. Den har en kombinerad skenbar magnitud på ca 3,87 och är väl synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 29,7 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 110 ljusår (ca 34 parsek) från solen. Den rör sig bort från solen med en heliocentrisk radialhastighet av ca 43 km/s.

Nomenklatur
Beteckningen av de två stjärnorna som 53 Eridani A och B härrör från konventionen som används av Washington Multiplicity Catalog (WMC) för flerstjärniga system och har antagits av International Astronomical Union (IAU).

53 Eridani gavs det traditionella latinska namnet Sceptrum (spira), eftersom den var en av de ljusare stjärnorna, utsedd till "p Sceptri (Brandenburgici)", i den föråldrade konstellationen Sceptrum Brandenburgicum. Konstellationen myntades av Gottfried Kirch för att hedra Brandenburgprovinsen i Preussen, men även om den senare användes i en annan atlas av Johann Elert Bode, föll konstellationen ur bruk.

År 2016 organiserade Internationella astronomiska unionen en arbetsgrupp för stjärnnamn (WGSN)  med uppgift att katalogisera och standardisera namn för stjärnor. WGSN fastställde namnet Spectrum för 53 Eridani A den 30 juni 2017 och detta finns nu i IAU:s Catalog of Starname.

Egenskaper
Primärstjärnan 53 Eridani A är en orange till gul jättestjärna av spektralklass K1 III, som har förbrukat förrådet av väte i dess kärna och utvecklats bort från huvudserien. Den har en massa som är ca 1,1 solmassor, en radie som  är ca 10 solradier och utsänder ca 37 gånger mera energi än solen från dess fotosfär vid en effektiv temperatur av ca 4 600 K. 

Följeslagaren, 53 Eridani B, har en skenbar magnitud på 6,95 och dess spektraltyp är okänd. De två stjärnorna har en omloppsperiod på 77 år i en bana med en excentricitet på 0,666. Parets totala massa är 2,49 solmassor.

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/21594/sceptrum.

Stjärnbilden Floden Eridanus
Flamsteedobjekt
HR-objekt
HD-objekt
Bayerobjekt
Glieseobjekt
Orangea jättar
Dubbelstjärnor
HD 8535

HD 8535 är en ensam stjärna belägen i den norra delen av stjärnbilden Fenix. Den har en skenbar magnitud av ca 7,70 och kräver åtminstone en stark handkikare för att kunna observeras. Baserat på parallax enligt Gaia Data Release 2 på ca 18,0 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 181 ljusår (ca 56 parsek) från solen. Den rör sig bort från solen med en heliocentrisk radialhastighet på ca 2,3 km/s.

Egenskaper
HD 8535 är en gul till vit stjärna i huvudserien av spektralklass G0 V med ett överskott av andra element än väte och helium som är ungefär samma som i solen. Den har en massa som är ca 1,2 solmassor, en radie som är lika med ca 1,2 solradier och har ca 1,9 gånger solens utstrålning vid en effektiv temperatur av ca 6 200 K.

En undersökningen 2015 har uteslutit att det finns någon följeslagare på det förväntade avståndet av 23 astronomiska enheter.

Planetsystem
År 2009 hittades en gasjätte, betecknad HD 8535 b, i omloppsbana runt stjärnan med hjälp av metoden för mätning av radialhastighet. Den har en omloppsperiod på 3,59 år och har en massa som är minst 68 procent av Jupiters (MJUP).

Se även
 Lista över exoplaneter

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/6511/hd8535.

		
Stjärnbilden Fenix
HD-objekt
Huvudseriestjärnor klass G
Solsystem
Folke Bernadottes gata

Folke Bernadottes gata är en gata i stadsdelarna Annedal och Vasastaden i Göteborg. Den är cirka 120 meter lång och sträcker sig från Föreningsgatan.

Gatan fick sitt namn år 1958 till minne av Folke Bernadotte, som var ordförande i Svenska Röda Korsets överstyrelse och gjorde betydande insatser för att under slutet av andra världskriget utverka tillstånd för Svenska Röda Korset att få norska och danska fångar i de tyska koncentrationslägren, liksom svenska kvinnor som blivit tyska medborgare genom giftermål med tyskar, återbördade till sina hemländer. År 1948 utsågs han av FN:s säkerhetsråd till medlare mellan Israel och arabstaterna. Han mördades i september 1948 i Jerusalem. Utomlands har gator i bland annat Köpenhamn, Paris, Rom, Berlin och Jerusalem uppkallats efter Bernadotte.

Småbarnsskolan vid Folke Bernadottes gata uppfördes år 1881 av Stiftelsen Göteborgs Småbarnsskolor, efter ritningar av Adrian C. Peterson. Den har ett kyrkliknande utseende och är utförd i nyromantisk stil.

Referenser

Noter

Källor 
 
 

Gator i Göteborg
Annedal
Vasastaden
Klaus Nars holm

Klaus Nars holm är en liten privatägd ö i östra delen av Farum Sø i Furesø kommun. Den har en yta på 0,5 hektar och har 2 invånare (2020).

Enligt sägnen har ön fått sitt namn efter Klavs Nar som var hovnarr hos Valdemar Atterdag. Han bad om en förläning som belöning för många års trogen tjänst och fick den lilla ön. När kungen efteråt klagade på den ålsoppa som narren bjöd på svarade han: "Sådan ö, sådan kost".

Källor

Öar i Region Hovedstaden
Gaius och Lucius portik

Gaius och Lucius portik (latin: Porticus Gaii et Lucii) var en portik, som stod framför Basilica Aemilias södra långsida på Forum Romanum i antikens Rom. Portiken uppfördes år 2 f.Kr. åt kejsar Augustus dottersöner Gaius Caesar och Lucius Caesar, vilka han hade adopterat.

Gaius och Lucius portik var en typ av doriskt kolonngalleri som utgjorde en pendang till Basilica Iulias fasad.

Bilder

Kommentarer

Källor

Noter

Tryckta källor

Externa länkar

Romersk arkitektur i Rom
Romerska portiker
Ej längre existerande byggnadsverk i Rom
Rione Campitelli
Forum Romanum
Augustus
2 f.Kr.
Antika Roms topografi
5 cm KwK 38

5 cm KwK 38 L / 42 (från 5 cm Kampfwagenkanone 38 L / 42) var en tysk 5 cm stridsvagnskanon utvecklad och tillverkad av Rheinmetall-Borsig AG i Unterlüß under andra världskriget. Kanonen användes för att utrusta Panzerkampfwagen III versionerna ausf F till och med ausf J.

Referenser

Noter

Tryckta källor    
 

Tyskt artilleri under andra världskriget
Raven Goodwin

Raven Shamira Goodwin, född 24 juni 1992 i Washington, D.C., är en amerikansk skådespelerska. Hon började sin skådespelarkarriär som nioåring då hon spelade rollen som Annie Marks i filmen Lovely & Amazing från 2001, vilken hon senare nominerades för i både Black Reel Awards och Independent Spirit Awards. Efter detta spelade hon rollen som Cleo i filmen Station Agent (2003) och senare i Phat Girlz (2006). Hon började sedan att skådespela på TV 2007 då hon spelade rollen som Tangie Cunningham i komediserien Just Jordan på Nickelodeon (2007-2008). Hon har även blivit känd för sin roll som Ivy Wentz i Disney Channel-serien Lycka till Charlie!.

Externa länkar 
 

Födda 1992
Kvinnor
Skådespelare från Washington, D.C.
Levande personer
Amerikanska skådespelare under 2000-talet
Mohsen Qara'ati

Mohsen Qara'ati (persiska: محسن قرائتی), född 1945 i Kashan, är en iransk shiamuslimsk hujjat al-islam och koranexeget. Han brukar framträda i TV. Han har vidare skrivit boken Tafsir-e Nour och varit delaktig i att skriva boken Tafsir Nemouneh. Ayatolla Khamenei har berömt Mohsen Qara'ati för hans utläggning om Koranen.

Se även 
 Naser Rafiee Mohammadi
 Masoud Aali
 Alireza Panahian

Referenser

Externa länkar 

Män
Födda 1945
Personer från Kashan
Shiitiska lärda
Iranska imamer
Levande personer
Personer i Iran under 2000-talet
Personer i Iran under 1900-talet
Mohsen Araki

Mohsen Araki (persiska: محسن اراکی), född 1955 i Najaf, är en iransk ayatolla och medlem i Expertrådet. År 1975 lämnade han Najaf och bosatte sig i Qom. Han är en f.d. generalsekreterare för World Forum for Proximity of Islamic Schools of Thought. 

År 2015 uttryckte han åsikten att Storbritannien och Saudiarabien har gett ekonomiskt stöd till ayatolla Sadiq Shirazis krets (som han anser är ett stort hot mot Islamiska republiken Iran). 

År 2020 talade han i en video till alla unga i väst i samband med Fallet George Floyd om att demonstranternas rörelse är välsignad, och att han hoppades på en värld utan "förtrycket från den blodtörstiga korrupta kapitalistiska regimen i USA".

Externa länkar 

 Ayatolla Mohsen Arakis officiella hemsida

Referenser 
 

 

Män
Shiitiska lärda
Iranska imamer
Personer från Najaf
Födda 1955
Levande personer
Iranska politiker under 2000-talet
Imamiter
Iranska politiker under 1900-talet
Medlemmar i Expertrådet i Iran
Charles J. Stolbrand

Charles J. Stolbrand, Carl Johan Möller, född 13 maj 1821 i Össjö socken, Malmöhus län, död 3 februari 1894 i Charleston, var en svensk-amerikansk general och politiker.

Han var utomäktenskaplig son till  överstelöjtnanten Adolf Fredrik Tonérhjelm och hembiträdet Christina Möller samt gift med Maria Sophia Petersson. Han växte upp som ett av nio utomäktenskapliga syskon. Han sökte sig till Kungliga Wendes Artilleriregemente 1839 och bytte samtidigt namn till Ståhlbrand. Han tjänstgjorde vid regementet fram till 1850 då han begärde avsked för att emigrera till Amerika med sin familj. De bosatte sig först i New York men flyttade efter något år till Chicago där han blev aktiv i det politiska och sociala livet. Han grundade föreningen Svea Society som var öppen för alla svenskamerikaner. När det amerikanska inbördeskriget bröt ut 1861 anmälde han sig som frivillig på nordstaternas sida i ett lokalt uppsatt regemente, men då alla platser redan var tillsatta fanns vid tidpunkten inte något behov av hans tjänster. När det senare under året visade sig att behövdes fler soldater satte han upp det egna kompaniet Battery G, 2and Illinois Light Artillery med sig själv som kapten och befälhavare. Efter en månads strid befordrades han till major i nordstaternas Tennessearmé och kom att föra befälet för flera olika artilleriförband. Under en stridskontakt i september 1864 blev han krigsfånge men utväxlades efter en månads fångenskap. På rekommendation av general Sherman befordrades han 1865 av president Lincoln till brigadgeneral och fick befälet över Andra brigaden, Fjärde divisionen XVII Army Corps. Efter kriget bosatte han sig på en plantage i Beaufort, South Carolina där han engagerade sig i det republikanska partiet. Han valdes 1886 in i delstatssenaten och kom under de följande åren att besätta ett flertal federala- och delstatliga uppdrag.

Källor
Tack general, Tomas Risbecker,  2011,

Noter

Amerikanska militärer under 1800-talet
Amerikanska politiker under 1800-talet
Personer från Össjö socken
Svenskamerikaner
Födda 1821
Avlidna 1894
Män
Mars avväpnas av Venus

Mars avväpnas av Venus () är en oljemålning av den franske konstnären Jacques-Louis David från 1824.

Målningen skildrar en scen ur den grekisk-romerska mytologin där krigsguden Mars låter sig tjusas av kärleksgudinnan Venus charm. Samtidigt avväpnar hennes följeslagare, de tre gracerna, Mars genom att bära i väg med hans hjälm, sköld med mera. Venus son, den bevingade Cupido, knäpper upp Mars sandaler.

David var nyklassicismen främste företrädare i Frankrike alltsedan han ställde ut Horatiernas ed på Parissalongen 1785. Han var politiskt verksam som jakobin, stödde den franska revolutionen och som deputerad röstade han för beslutet om att avrätta kung Ludvig XVI. Efter bourbonska restaurationen 1814 tvingades han därför fly till Bryssel, där han bodde resten av sitt liv. Mars avväpnas av Venus var Davids sista stora målning, den färdigställdes ett år innan hans död 1825. Den ingår sedan 1893 i samlingarna Kungliga museet för sköna konster i Bryssel, liksom den berömda David-målningen Marats död.

Källor 

Kungliga museet för sköna konsters webbplats

Målningar 1824
Målningar av Jacques-Louis David
Målningar på Kungliga museet för sköna konster i Belgien
Målningar med motiv från grekisk-romersk mytologi
Venus och Afrodite i konsten
Ares och Mars i konsten
Noa Williams

Noa Oliver Williams, född 27 november 2001, är en svensk fotbollsspelare som spelar för norska Fredrikstad.

Karriär
Williams är fostrad i Hammarby IF. 2019 gick han till IK Brages akademi. I februari 2020 flyttades Williams upp i A-laget och skrev på ett fyraårskontrakt. Williams debuterade i Superettan den 17 juni 2020 i en 1–4-förlust mot Degerfors IF, där han blev inbytt i den 73:e minuten mot Leonard Pllana.

Den 30 juli 2021 värvades Williams av norska Fredrikstad, där han skrev på ett 3,5-årskontrakt med start den 10 augusti.

Källor

Noter

Svenska fotbollsspelare
Spelare i Hammarby IF Fotboll
Fotbollsspelare i IK Brage
Spelare i Fredrikstad FK
Spelare i Superettan
Spelare i Adeccoligaen
Födda 2001
Levande personer
Män
Svenska idrottare under 2000-talet
26:an

26:an var en provisorisk ungdomslokal på Drottninggatan 26 i Stockholm, öppen sex månader under 1966, inrymd i ett rivningshotat hus som hyrdes av Stockholms barnavårdsnämnd för att tillfälligt ge ungdomar en samlingsplats.

Bakgrund 
Hötorgskravallerna i augusti 1965 samlade flera hundra ungdomar, de flesta hade tagit tunnelbanan bort från förorten och ungdomsgården till centrum och den populära mötesplatsen Konserthusets trappa. Polisen uppfattade situationen som störande av allmän ordning och konstaplar skickades ut för att upplösa folksamlingen. Ungdomarna, som beskrevs som mods, vägrade flytta på sig och omfattande kravaller utbröt. Strax efter händelsen ordnades ett möte mellan polis, Stockholms skoldirektion och barnavårdsnämnd. En utredning tillsattes, barnavårdsnämnden inledde en bussningskampanj med avsikt att återföra ungdomarna till sina respektive förorter. Detta misslyckades och myndigheterna kunde konstatera att det blev allt svårare att övertala ungdomarna att följa med då de såg Stockholms city som sin centrala värld.

Verksamhet 
26:an bestod av 600 kvm tomma, kala och nedslitna lokaler. Den provisoriska ungdomslokalen saknade både verksamhetsplan och organiserade aktiviteter. Barnavårdsnämnden erbjöd i stort sett bara en plats att träffas på för modsen och de av päron, beatniks och snobbar som kände sig välkomna.
På 26:an kunde man fika och köpa smörgåsar till självkostnadspris, lyssna på och spela musik, arrangera fester och träffa likasinnade. Till 26:an hörde också ett annex, det före detta ölkaféet på Vattugatan 8, som döptes till 8:an. Det kunde vara mellan 250 och 400 personer i lokalerna en kväll. Klagomål på oväsen och bråk från näringsidkare och boende i området lät inte vänta på sig. Media visade också tidigt intresse för den bohemiska verksamheten finansierad av offentliga medel. Förutom Stockholms mods, så bestod klientelet av många tillresta finska ungdomar och andra turister. Försäljning och rökning av hasch kom snart att bli ett allvarligt problem. Under hösten 1966 stängdes 26:an och 8:an, då barnavårdsnämnden flyttade verksamheten till Lästmakargatan 4, populärt kallad 4-an. Drottninggatan 26 revs under våren 1967.

Dokumentation 
Stefan Jarl och Jan Lindqvist hittade snabbt till 26:an, och där bekantade de sig med Kenta Gustafsson och Stoffe Svensson. Kortfilmerna Stänk och Snutarna spelades in under 1966, dokumentärfilmer som ledde fram till Dom kallar oss mods (1968). Mods utan lokal kallades Gary Engman och Åke Wilhelmssons rapport från 26:an som sändes i Aktuellt 24/8 1966. I Boken  Mods : Stockholm 1964 - 1967 (1998) av Urban Nilmander och Kenneth Ahlborn finns texter om 26:ans uppgång och fall.

Referenser 
 Mods : Stockholm 1964-1967 / Urban Nilmander & Kenneth Ahlborn ; [foto: Nils-Johan Norenlind]. 
 Stefan Jarl & Jan Lindqvist: "Stänk" och "Snutarna"
 "Mods utan lokal" - SR Aktuellt 24/8 1966
  Våldsamma upplopp i Sverige - Torbjörn Nilsson & Anders Ivarsson Westerberg sid. 40
 SOK Stadsarkivet: Hötorgskravallerna 1965

norrmalm
Strausbergs järnvägsstation

Strausbergs järnvägsstation, Bahnhof Strausberg, ligger vid järnvägen Berlin - Kostrzyn nad Odrą, omkring 6 km söder om Strausbergs innerstad.  Stationen trafikeras av regionaltrafik i regi av Niederbarnimer Eisenbahn på linje RB 26 mot Berlin-Lichtenberg och över den polska gränsen till Kostrzyn nad Odrą. Stationen trafikeras även av Berlins pendeltåg linje S5. Strausbergs spårväg trafikerar från stationen till Strausbergs innerstad, Strausberg Stadt
.

Referenser 

Järnvägsstationer i Brandenburg
Järnvägsstationer invigda 1867
1867 i Tyskland
Fasanbyggnaden

Fasanbyggnaden kallas en kulturhistoriskt värdefull byggnad vid Fasangårdsvägen 10 på Ulriksdals slottsområde i Solna kommun. Mittemot på Fasangårdsvägen 11 ligger Slottstvättstugan från 1911 där fasanskötaren hade sin bostad mellan 1766 och 1776. Båda husen ligger på slottsfastigheten Ulriksdal 2:3 som är ett statligt byggnadsminne sedan år 1935.

Historik

Fasanbyggnaden
Fasanbyggnaden ligger tillsammans med Slottstvättstugan längst i väster vid dagens Fasangårdsvägen. Fasanbyggnaden uppfördes 1729 på uppdrag av kung Fredrik I när han nyttjade Ulriksdal som jaktslott. Här gjordes de första försöken i Sverige med att föda upp fasaner, eller Tjäder Kreatur som de kallades.

Söder om byggnaden låg fasangården där fåglarna hölls instängda bakom stängsel, till skydd för vilda djur. I samband med den kungliga jakten släpptes de fria för att skjutas. På 1740-talet flyttades verksamheten lite längre söderut till tomten för nuvarande Villa Beylon. Samtidigt fick Fasanbyggnaden sitt nuvarande utseende och blev bostadshus, vilket det är fortfarande. Det rör sig om en slätputsad stenbyggnad i 1½ våningar under ett brutet och tegeltäckt sadeltak. Mot norr och vägen märks två utskjutande flygelpartier. Bakom västra gaveln låg den Kongl. Ridgården, slottets beridarebana.

Efter 1766 flyttade fasaneriet tillbaka nära sitt ursprungliga ställe. På nuvarande Slottstvättstugans plats fanns då ett mindre fasanhus i en långsträckt byggnad tillsammans med ett bostadshus för fasanskötaren. Han var samtidigt Klock Ställare som hade till uppgift att sköta slottets alla klockor, och hörde till slottets fasta personal. Klockställaren hade en körsbärsträdgård i sin trädgårdstäppa. Kålgården (grönsakslandet) hade han tillsammans med slottsfogden. Uppfödningen av fasaner på slottsområdet pågick fram till 1776.

Slottstvättstugan
År 1911 ersattes klockställarens bostad med nuvarande byggnad, Slottstvättstugan, ritad av arkitekt Sigge Cronstedt. Även det är en slätputsad stenbyggnad i 1½ våningar under ett brutet sadeltak och med samma färgsättning som Fasanbyggnaden. Innan dess låg tvätteriet vid Igelbäcken i vilken tvätten rengjordes. 

Den nya anläggningen uppfördes söder om Igelbäcken och fick rinnande vatten och elektricitet. Till en början hade tvättstugan två avdelningar; en större för slottets tvätt och en mindre för personalens privata tvätt. På vinden inrättades en torkvind. Det fanns även stryk- och mangelrum. Än idag inhyser byggnaden en tvättstuga i östra halvan av huset, bland annat för Fasanbyggnadens hyresgäster. I västra halvan ligger en verkstad.

Bilder

Noter

Källor
Byggnaderna i Nationalstadsparken, Solnadelen, sid. 29
 Informationstavla vid Fasangårdsvägen, uppsatt av Statens fastighetsverk.

Externa länkar

Byggnader och anläggningar i Solna kommun
Ulriksdals slott