kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Wanzleben-Börde

Wanzleben-Börde är en stad i Landkreis Börde i Sachsen-Anhalt i Tyskland. Den bildades 1 januari 2010 genom sammanslagning av de dåvarande kommunerna Bottmersdorf, Domersleben, Dreileben, Eggenstedt, Groß Rodensleben, Hohendodeleben, Klein Rodensleben, Seehausen och Wanzleben.

Källor

Kommuner och städer i Landkreis Börde
Omikron Hydrae

Omikron Hydrae (ο Hydrae, förkortat Omikron Hya, ο Hya) som är stjärnans Bayerbeteckning, är en ensam stjärna belägen i den södra delen av stjärnbilden Vattenormen och hade Flamsteedbeteckningen 25 Crateris, men denna används inte längre av astronomer för att undvika förväxling. Den har en skenbar magnitud på 4,70 och är synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 7,3 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 449 ljusår (ca 138 parsek) från solen.

Egenskaper
Omikon Hydrae är en blå till vit stjärna i huvudserien av spektralklass B9 V, som uppskattas ha avverkat 98,4 ± 1,1 procent av sin livstid i huvudserien. Den har en massa som är ca 3,6 gånger större än solens massa, en radie som är ca 4,2 gånger större än solens och utsänder från dess fotosfär ca 309 gånger mera energi än solen vid en effektiv temperatur av ca 10 500 K.

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/omicronhydrae

		
Stjärnbilden Vattenormen
Bayerobjekt
Huvudseriestjärnor klass B
HD-objekt
HR-objekt
Concacaf Women's Championship 2014

Concacaf Women's Championship 2014 var den 9:e upplagan av Concacaf Women's Championship, turneringen hölls i USA mellan den 15 oktober och 26 oktober. USA blev vinnare före Costa Rica och Mexiko.

Gruppspel

Grupp A

Grupp B

Slutspel

Slutspelsträd

Semifinaler

Bronsmatch

Final

Slutställning

Källor 
 Arkiverad
 Rsssf.com

2014
2014 i USA
Fotboll i USA
Fotbollsåret 2014
Südliches Anhalt

Südliches Anhalt är en stad i Sachsen-Anhalt i Tyskland. Den bildades 1 januari 2010 genom sammanslagning av de dåvarande kommunerna Edderitz, Fraßdorf, Glauzig, Großbadegast, Hinsdorf, Libehna, Maasdorf, Meilendorf, Prosigk, Quellendorf, Radegast, Reupzig, Riesdorf, Scheuder, Trebbichau an der Fuhne, Weißandt-Gölzau, Wieskau och Wanzleben. Den 1 september 2010 tillkom även Gröbzig, Görzig och Piethen.

Källor

Kommuner och städer i Landkreis Anhalt-Bitterfeld
Mommapriset

Mommapriset delas ut av branschorganisationen Utgivarna till en person som tar sitt publicistiska ansvar, säkerställer ett fritt meningsutbyte och en allsidig upplysning. Det är en person som lyfter fram Sveriges unika system med ansvarig utgivare.

Margareta Momma (1702–1772), som fått ge namn åt priset, var en av Europas första kvinnliga redaktörer och utgivare. Hon tog strid mot tidens rådande ordning och framförde “avancerade åsikter i upplysningstidehvarfvets anda”.

Pristagare: 
2015: Thomas Mattsson, Expressen 
2016: Anna Benker (tidigare Lith), Folkbladet
2017: Daniel Poohl, Expo
2018: Annica Grimlund, tidigare tidningschef Lärarförbundet
2019: Ingemar Persson, programchef på SVT Dokumentär
2020: Nils Funcke, journalist, författare, publicist och debattör i yttrandefrihetsfrågor som idag undervisar journalistik på Stockholms Universitet.
2021: Charlotta Friborg, programchef och ansvarig utgivare för Riksnyheterna på SVT 
2022: Camilla Jonsson för att ”i praktisk handling fullföljt tryckfrihetens intentioner”
2023: Peter Wolodarski, för hans arbete som chefredaktör på Dagens Nyheter, för hans bidrag till "en mer levande offentlighet"

Mommapriset 2018 delades ut av Juryns ordförande Kerstin Brunnberg och Utgivarnas ordförande Viveka Hansson. Juryns motivering till Annica Grimlund lyder: "Hon tog fighten för journalistiken. Med kraft och pedagogik har Annica Grimlumd gett en lektion i vad en riktig tidning är, betyder och behöver – redaktionellt oberoende och en publicist som är ansvarig utgivare. Det gagnar såväl läsaren som demokratin." 

Mommaprisets jury bestod 2018 av Kerstin Brunnberg (ordf), Karin Olsson, Tobias Regnell, Daniel Sandström och Anna Rastner.

Referenser 

Priser i Sverige
Så det bara ryker

Så det bara ryker eller så det bara ryker om det, är ett svenskt idiomatiskt uttryck som använts för att betona en viss handling eller yttrande i omåttlig form. Denna typ av talesätt har förekommit mycket i filmer över åren.

Historia 
Den tidigaste användningen av uttrycket figurerar i boken Utlandssvenskarna publicerad 1964. 

Uttrycket "Så det bara smäller" kan också användas i samma stil. Det infann sig första gången i en nyhetsartikel år 1999.

Referenser 

Svenska idiom
Shah 'Abd al-'Azims helgedom

Shah ’Abd al-’Azims helgedom i Rey (Astaneh-ye Hazrat-e ’Abd al-’Azim dar Rey på translittererad persiska) är en helgedom som hyser graven för Shah ’Abd al-’Azim (kung Den Magnifikes tjänare på persiska/arabiska). Han var en av profeten Muhammeds och den andra shiaimamen Hassans ättlingar. Imamättlingarna Hamzah och Tahirs helgedomar finns även i detta komplex. Denna plats anses vara en av de mest kända pilgrimsplatserna i Iran och ligger i Rey, i södra Teheran. I vissa hadither har det nämnts att besökandet av hans grav belönas lika mycket som besökandet av Husayn ibn Alis helgedom.

Bildgalleri

Se även 

 Imam Rezas helgedom
 Fatima Masumahs helgedom
 Islamisk arkitektur

Referenser

Externa länkar 

 Official website of the Holy Shrine of Hazrat Abdul Azim (P)

Religiösa byggnader i Iran
Mausoleer i Iran
Sevärdheter i Iran
Byggnader och anläggningar i Teheran (provins)
Pi Hydrae

Pi Hydrae (π Hydrae, förkortat Pi Hya, π Hya) som är stjärnans Bayerbeteckning, är en ensam stjärna belägen i den östra delen av stjärnbilden Vattenormen. Den har en skenbar magnitud på 3,25 och är synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 32,3 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 101 ljusår (ca 31 parsek) från solen.

Egenskaper
Omikon Hydrae är en orange till röd jättestjärna av spektralklass K1 III-IV, vilket tyder på att den ligger i ett evolutionärt övergångsskede någonstans mellan en underjätte och en jättestjärna och har en låg prognoserad rotationshastighet på 2,25 km/s. Den har en beräknad massa som är ca 2,5 gånger större än solens massa och utsänder från dess fotosfär ca 64 gånger mera energi än solen vid en effektiv temperatur av ca 4 700 K. Dess uppmätta vinkeldiametern är, efter korrektion för randfördunkling, 3,76 ± 0,04 mas, som på det uppskattade avståndet ger en radie som är ca 12-13 gånger solens radie. 

Pi Hydrae är en typ av jättestjärna som är känd som en dicyanstjärna, vilket innebär att dess spektrum visar svaga absorptionslinjer av CN i förhållande till metalliciteten. (Det sistnämnda är en term som astronomer använder när man beskriver överskott av andra element än väte och helium.) För övrigt synes den vara en normal stjärna i sin evolutionsklass, som har genomgått en första utgjutning på dess ytskikt av restprodukter från kärnfusionen.

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/pihydrae
 http://stars.astro.illinois.edu/sow/pihya.html

		
Stjärnbilden Vattenormen
Bayerobjekt
Flamsteedobjekt	
Orangea jättar
HD-objekt
HR-objekt
Michel Bouvard

Michel Bouvard kan syfta på:

* Michel Bouvard (född 1955), fransk politiker
 Michel Bouvard (född 1958), fransk organist
 Michel Bouvard de Fourqueux (1719–1789), fransk statsman
John C. Heenan

John Camel Heenan, född 2 maj 1834 i West Troy, New York, USA, död 28 oktober 1873 i Green River Station, Wyoming, var en amerikansk proffsboxare med smeknamnet "Benicia Boy".

Bland hans matcher märks de mot John Morrissey 1858, Tom Sayers 1860 och Tom King 1863.

Han var 1859-1862 gift med skådespelerskan Adah Isaacs Menken, med vilken han hade ett barn.

Källor 
 

Amerikanska boxare
Amerikanska idrottare under 1800-talet
Personer från Albany County, New York
Födda 1834
Avlidna 1873
Män
Bjärme andelsladugård

Bjärme andelsladugård i Bjärme i Näs socken och i dagens Östersunds kommun, invigdes hösten 1944. Den drevs mellan 1944 och 1965 och ägdes gemensamt av 11 bönder i Bjärme, vilka slagit sig samman för att öka produktiviteten och minska gårdarnas byggnadskostnader.

Historia
Bjärmes andelsladugård blev den första i sitt slag och sågs som ett experiment.

Andelsladugården var den första i sitt slag i Sverige och uppfattades som ett betydelsefull ekonomiskt och socialt experiment :inte bara en ladugård utan också bärare av politiska och sociala förhoppningar och blev därför ytterst en kontroversiell fråga där inte minst den socialdemokratiska partiidelogin kom att spela en stor roll.

Arbetet med att realisera planerna på andelsladugården började våren 1938.
En av Bjärmebönderna var speciellt drivande : Olof Emil Alm 1891-1978, kommunal och landstingsman.

Våren 1939 grundades föreningen Bjärme koperativa andelsladugård' ( morfar till författarinnan Bodil Malmsten) 
 
Under många år sökte föreningen ekonomiska bidrag från bland annat KF och Olof Emil Alm besökte Stockholm och riksdagen och skrev otaliga gånger brev till Jordbruksminister Axel Pehrsson-Bramstorp. Men inte förrän Olof Emil Alm fick kontakt med Arne S Lundberg, redaktör för socialdemokratiska ungdomsförbundets tidning Frihet och Lundberg avrådde Alm att försöka få frågan om andelsladugård upp i riksdagen som regeringsproposition: " Om jag känner gubbarna rätt, så kan du få vänta till döddagar på den propositionen. Om däremot, med stöd av ert utredningsmaterial en motion väcktes i riksdagen om anslag till försöksladugården i Näs, skulle det kunna bli rotation i frågan på en gång".

Arne S. Lundberg menade att Per-Albin-torpens tid måste ta slut och nya produktionsvägar prövas. Andelsladugården i Bjärme kanske inte var lösning men ett uppslag som kunde få hela jordbrukspolitiken på rätt bog. En andelsladugård skulle också ha betydelse för kvinnorna och deras eviga slit med mjölkningen.

År 1943 diskuterades andelsladugården i ett tjugotal tidningar över hela landet.
Den5 mars 1943 lade jordbruksminister Bramstorp fram sin proposition för riksdagen.Han föreslog riksdagen att bevilja Bjärme andelsladugård statsunderstöd med 25 000 kr som lån och 20 000 som bidrag.
Den 23 mars samma vår inlämnades av riksdagsman Verner Hedlund i Östersund som yrkade att riksdagen skulle överräcka 45 000 kr i bidrag.
När frågan diskuterades i riksdagen var socialdemokrater och bondeförbundare eniga.
Debatten resulterade i att båda kamrar tillstyrkte regeringspropositionen om lån och bidrag.

Referenser

Byggnader och anläggningar i Östersunds kommun
Dubbelkvartett

Dubbelkvartett är en blandad kvartett eller manskvartett där stämmorna dubbleras. 

Det kan även vara namnet på ett musikstycke som framförs av en dylik ensemble.

Källor 
 

Sång
Vokalensembletyper
Typer av musikstycken
Viveka Hansson

Viveka Hansson, född 1967, är en svensk journalist och TV-chef samt sedan 2018 ordförande för branschorganisationen Utgivarna. 

Hon kom till TV4 från Expressen där hon hade arbetat sedan 1995; sedan 2011 är hon programdirektör för nyheter och samhälle på TV4.

Referenser 

Kvinnor
Födda 1967
Levande personer
Svenska journalister under 2000-talet
Odette Myrtil

Odette Myrtil, född 28 juni 1898 i Paris, Frankrike, död 18 november 1978 i Doylestown, Pennsylvania, var en fransk-amerikansk skådespelare, sångare och violinist.

Biografi
Hon började uppträda som violinist i Paris som tonåring. 1915 blev hon en av flickorna i Florenz Ziegfelds revyer på Broadway. Som artonåring medverkade hon i revyn The Bing Boys Are Here i London. Under 1920-talet var hon åter verksam i USA, främst på New Yorks teaterscener. Hon medverkade i ett trettiotal filmer, men då främst i småroller.

Sina senare år tillbringade hon i New Hope i Pennsylvania där hon drev en teater och en restaurang.

Filmografi, urval 

 (ej krediterad)

 (ej krediterad)

 (ej krediterad)

 (ej krediterad)
 (ej krediterad)

Teater

Roller

Externa länkar 

  

Födda 1898
Avlidna 1978
Kvinnor
Musiker från Paris
Skådespelare från Paris
Nordic Women in Film

Nordic Women in Film är en kunskapsbank på nätet om kvinnor i skandinavisk film. Syftet är att belysa den rörliga bildens historia ur ett feministiskt perspektiv i Norden. Webbplatsen presenterar aktuella porträtt, fördjupande artiklar och intervjuer, för att sprida kunskap och medvetenhet om kvinnors professionella insatser på filmens område ur ett historiskt perspektiv och i samtiden. Nordic Women in Film presenterar även, som ett webbaserat uppslagsverk, nordiska kvinnor som skapar och som har skapat film. Nordic Women in Film vidgar därmed filmhistorien, genom att den fyller i luckor och inkluderar fler i att skapa framtidens filmhistoria.

Historia

Bakgrund 
I filmens barndom, under stumfilmsperioden, fanns det relativt gott om kvinnliga filmarbetare i såväl kreativa som administrativa funktioner, men efter ljudfilmens genombrott blev de tydligt färre. Även om det fanns pionjärer och solitärer under de följande decennierna, dröjde det i Sverige till slutet av 1960-talet innan kvinnliga filmregissörer tog plats på bredare front.

Projektet 

Svenska Filminstitutets VD Anna Serner, som sedan hon tillträdde 2011 på olika sätt målmedvetet har arbetat med att ta itu med ojämställdheten inom svensk film, ansåg skapandet av sajten Nordic Women in Film som ett viktigt led i detta långsiktiga arbete. Syftet var att lyfta fram de kvinnliga filmskaparna och filmarbetarna, ge kvinnors berättelser och yrkeskompetens genom den svenska filmhistorien dess rättmätiga plats och titta närmare på filmer och insatser som glömts, negligerats och ibland sågats av en manlig kritikerkår. Dokumentärfilmaren och filmkonsulenten Tove Torbiörnsson tog initiativet till webbplatsen. Projektledare för Nordic Women in Film, som lanserades i mitten av april 2016 var kulturjournalisten och filmrecensenten Jannike Åhlund. 

Sajten har även rönt internationell uppmärksamhet.

Se även 

 Women in Film & Television (WIFT)

Källor 

Europeisk film
Organisationer bildade 2016
Jämställdhet
Filmorganisationer
Projekt Kvinnliga huvudpersoner
Clara Blandick

Clara Blandick, född 4 juni 1876 i Hong Kong, död 15 april 1962 i Hollywood, Kalifornien, var en amerikansk skådespelare. Blandick gjorde professionell debut som skådespelare 1901 och var främst verksam som teaterskådespelare fram till 1929 då hon istället flyttade till Hollywood. Hon blev under 1930-talet och 1940-talet anlitad som karaktärsskådespelare i film, och sin kanske kändaste filmroll gjorde hon i Trollkarlen från Oz 1939 som Aunt Em.

Filmografi i urval

Teater

Roller

Referenser

Externa länkar

 

Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Födda 1876
Avlidna 1962
Kvinnor
Helen Parrish

Helen Parrish, född 12 mars 1924 i Columbus, Georgia, död 22 februari 1959 i Hollywood, Kalifornien, var en amerikansk skådespelare. Parrish filmdebuterade som tvååring och var barnskådespelare i Hollywood på 1930-talet. Sina mest kända roller gjorde hon i en handfull filmer där Deanna Durbin hade huvudrollen, och där hon spelade Durbins rival.

Parrish har tilldelats en stjärna på Hollywood Walk of Fame.

Filmografi, urval

Källor

Externa länkar 

Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Födda 1924
Avlidna 1959
Kvinnor
Károly Levitzky

Károly Levitzky, född 1 maj 1885 i Dorgoș, död 23 augusti 1978 i Budapest, var en ungersk roddare.

Levitzky blev olympisk bronsmedaljör i singelsculler vid sommarspelen 1908 i London.

Källor 

Ungerska roddare
Ungerska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 1908
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1908 från Ungern
Tävlande i rodd vid olympiska sommarspelen 1908
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1912 från Ungern
Tävlande i rodd vid olympiska sommarspelen 1912
Födda 1885
Avlidna 1978
Män
Helen Broderick

Helen Broderick, född 11 augusti 1891 i Philadelphia, Pennsylvania, död 25 september 1959 i Beverly Hills, Kalifornien, var en amerikansk skådespelare. Hon debuterade på Broadway 1907 i Follies of 1907. Hon återkom i scenroller fram till 1934, och medverkade i många musikaler. Filmdebuten skedde 1924, men hon kom inte att ägna sig åt filmskådespeleri på allvar förrän i början av 1930-talet. Hon var en komedienne, och sågs framförallt i roller som kvicka väninnor till filmernas huvudrollsinnehavare.

Hon var mor till skådespelaren Broderick Crawford.

Filmografi, urval

Teater

Roller

Källor

Externa länkar 

  

Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Födda 1891
Avlidna 1959
Kvinnor
Lawrence Grant

Lawrence Grant, född 30 oktober 1870 i Bournemouth, Dorset, England, död 19 februari 1952 i Santa Barbara, Kalifornien, var en engelsk skådespelare som främst var verksam i USA. Han medverkade i över 100 filmer.

Grant var värd för Oscarsgalan 1931.

Filmografi, urval

Externa länkar 

Engelska skådespelare
Födda 1870
Avlidna 1952
Män
Biskopskällaren

Biskopskällaren är ruinen efter Ivöhus på Ivö i Kristianstad kommun i Skåne. 

Ivöhus var ett medeltida hus och dagens ruin består av en källare vars yttre mått är 9 gånger 8 meter. Smala ljusgluggar leder ner dagsljuset genom de en meter tjocka gråstensmurar. Där finns två pelare och sex kryssvalv av murat tegel. Runt väggarna löper bänkar av sten. En stentrappa leder ned till rummet från väster. På södra långsidan finns tre strävpelare. Den ursprungliga källaren når cirka 0,5 meter över markytan. Taket som har kommit till för att skydda källaren är från senare tid.  

Källaren anses härröra från en kastal från 1100-talet, vilken ombyggdes för ärkebiskop Andreas Sunesens räkning cirka 1220. Ärkebiskopen bodde på Ivöhus till sin död 1228. Han bodde i huset under sina sista levnadsår då han drabbats av reumatism och dragit sig tillbaka från sitt biskopsämbete. Det finns en folklig legend att han drabbats av spetälska och inte ville bära smittan vidare och därför levde eremitliv på Ivö. Hans kropp finns balsamerad i Lund och undersökningar av hans skelett har visat att han troligen inte led av spetälska utan någon form av gikt. På platsen har legat ett större hus, Ivöhus, väster om källaren. I Anders Ödmans bok Borgar i Skåne finns en rekonstruktonsritning av borgen Ivöhus. Rester av Ivöhus stod kvar på 1600-talet. Vid Harald Gustavssons undersökningar på 1950-talet framkom misstankar om att Ivöhus byggts på platsen där en kastal legat och att källaren ursprungligen tillhört kastalen. Valven är slagna i efterhand och fönstren är troligen äldre än valven och tillhör den ursprungliga byggnaden. Så här beskriver länsstyrelsen i Skåne fornlämningen :

"Källaren har tillhört en större byggnad som på 1220-talet uppfördes av dåvarande ärkebiskopen i Lund, Anders Sunesen, som en del i ett biskopspalats. Idag är endast källaren kvar, men ända in på 1600-talet fanns rester efter en större byggnad kvar och senare utgrävningar visar att det i anslutning till källaren har funnits en tegelbyggnad som varit c:a 9 m bred och 30 m lång. Eventuellt är själva källaren ännu äldre än 1200-tal, då valven i källaren har byggts upp i efterhand, och det finns spår efter äldre fönsteröppningar. Idag skyddas källaren och valven av ett lågt tak, men när man på 1920-talet började intressera sig för källaren låg den under en betydligt yngre ekonomibyggnad. Här körde man in gårdens vagnar, som ställdes rakt på valven. 1927 slog blixten ner i ekonomibyggnaden, som helt brann upp. Kvar stod bara källaren, helt oskadd. Nu kunde man uppföra ett första skyddstak, och 1935 förvärvade Skånes hembygdsförbund byggnaden tack vare privata donationer."

Galleri

Referenser 
, Riksantikvarieämbetet

Fotnoter 

Borg- och slottsruiner i Skåne
Ivö
Kristianstads kommuns historia
The Juniper Tree (opera)

The Juniper Tree (Enbärsbusken) är en opera med musik av Philip Glass och Robert Moran från 1985 till ett libretto av Arthur Yorinks byggd på en av Bröderna Grimms sagor.

Operan består av två akter och är komponerad för två barytoner, bas, mezzosopran, fyra sopraner, tenor, blandad kör, barnröster och kammarorkester. De båda kompositörerna skrev alternerande scener och använde sig av varandras teman för att bibehålla den strukturella helheten. Glass övertog operans ägandeskap och tillät inte att "live"-inspelningen från premiären släpptes förrän 2009. Fram till dess uppmanade Moran sina fans att distribuera bootlegkopior så att musiken blev tillgänglig.

Uppförandehistorik
Operan hade premiär den 11 december 1985 på American Repertory Theater i Cambridge, Massachusetts.

Till operans 25-årsjubileum sattes operan upp av Théâtre des Petites Garnottes på Salle Jean-Paul Tardif i Québec i Kanada i september 2010.

Personer

Handling
Grimmsagan handlar om en elak styvmor som dödar sin styvson av rädsla för att han påminde maken om sin döda hustru. Hon tillagar styvsonen och serverar honom i en gryta till hans hungrige och ovetande fader. Pojkens syster begraver broderns ben under en enbuske där deras mor ligger begraven. Pojkens ande återvänder som en sjungande fågel och hämnas på styvmodern genom att släppa en kvarnsten på henne innan han åter förvandlas tillbaka till sin rätta gestalt.

Referenser

Noter

Operor av Philip Glass
Engelskspråkiga operor
Musikåret 1985
Teateråret 1985
John Farrow

John Farrow, född 10 februari 1904 i Sydney, Australien, död 27 januari 1963 i Beverly Hills, Los Angeles, Kalifornien, var en australisk-amerikansk filmregissör och manusförfattare. Han regisserade över 45 långfilmer och har tilldelats en stjärna på Hollywood Walk of Fame.

Han var gift med skådespelaren Maureen O’Sullivan och far till Prudence, Mia och Tisa Farrow.

Filmregi, urval

Källor

Externa länkar 

Amerikanska filmregissörer
Födda 1904
Avlidna 1963
Män
Grace Hartigan

Grace Hartigan, född 28 mars 1922 i Newark, New Jersey, död 15 november 2008 i Baltimore, Maryland, var en amerikansk konstnär och en av 1950-talets främsta företrädare för den abstrakta expressionismen.

Hartigans karriär tog fart 1950, då hennes verk började tas med i betydelsefulla utställningar och hon fick separatutställningar. Hon hörde till de konstnärer inom New York-skolan som hade en mer uttrycksfull stil, ofta kallad action painting, eller "gestural painting". I den närmsta kretsen fanns konstnärer som Willem de Kooning och Jackson Pollock.

Från 1952 ses även figurativa inslag i Hartigans målningar, och hon fortsatte genom åren att periodvis skifta mellan olika grader av abstraktion och figurativ stil. Hennes verk har på det viset setts som föregångare till popkonsten, men hon fortsatte själv att betona vikten av måleriets expressiva uttryck.

Hartigan flyttade 1961 till Baltimore, där hon från 1964 även undervisade på Maryland Institute College of Art.

Referenser 

Amerikanska konstnärer under 1900-talet
Abstrakt expressionism
Kvinnor
Födda 1922
Avlidna 2008