kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Birgit Lindvall

Thyra Birgit Lindvall, född 21 mars 1917 i Hörröd, Kristianstads län, död 1 februari 1972 i Höör, var en svensk konstnär.

Hon var dotter till köpmannen Ernst Nilsson och Bengta Möller och från 1938 gift med Claes Lindvall. Hon studerade teckning och skulptur för Harald Isenstein 1946 och målning vid Skånska målarskolan 1951 samt för Åke Pernby vid Otte Skölds målarskola i Stockholm 1954 och på Académie Ranson i Paris 1955 samt glasmosaikkonst i Ravenna. Lindvall företog ett flertal studieresor till Tyskland, Frankrike, England och Sydeuropa samt Nordafrika 1936–1955. Tillsammans med Einar Lindberg och Lennart Lindberg ställde hon ut i Helsingborg 1954 och hon medverkade i Helsingborgs konstförenings utställningar på Vikingsberg. Hennes konst består av stadsbilder och landskap från Spanien och Frankrike i en ljus kolorit målat målade i olja samt mosaikarbeten. Hon signerade sina verk med L-vall. Makarna Lindvall är begravda på Hörröds kyrkogård.

Källor 
Svenskt konstnärslexikon del III sid 567, Allhems Förlag, Malmö. LIBRIS-ID:8390296
Svenska konstnärer, Biografisk handbok, Väbo förlag, 1987, sid 320, 
 Birgit Lindvall på Gravar.se

Svenska målare under 1900-talet
Personer från Hörröds socken
Födda 1917
Avlidna 1972
Kvinnor
Thumal

Thumal, död 929, var motsvarande justitiminister under Abbasidkalifatets åttonde kalif, al-Muqtadir (regerande 908–932). Hennes kön gjorde hennes utnämning till unik i islams historia. 

Thumal var ursprungligen tjänare till kalifens mor, Shaghab, som blev den verkliga härskaren vid sin omyndige sons tronbestigning 908. 

Shaghab förklarade att rättvisan, umma, gynnades av att utövas av en kvinna, och lät 918 utnämna Thumal till mazalins chef eller justitieminister. Det var ett steg som hon genomtvingade trots stor opposition, och som i historien har omtalats som ett bevis på al-Muqtadirs dekadans. Thumal har i historien fått ett gott betyg för sin tjänst som justitiminister, särskilt för reformen om att sänka avgifterna för rättsmål, som gjorde att också fattiga kunde driva mål till domstol. 

På grund av hennes kön har hennes ämbetstid ändå beskrivits i arabisk historia som en "skandal vars like inte har setts i vår tid".

Referenser

Noter

Övriga källor 
 Mernissi, Fatima; Mary Jo Lakeland (2003). The forgotten queens of Islam. Oxford University Press. .

Kvinnor
Födda 800-talet
Avlidna 929
Slavar i Abbasidkalifatet
Patamo

Patamo kan syfta på:

Patamo (Lojo) – en sjö i Lojo, Finland
Patamo (Tammela) – en by i Tammela, Finland

Se även
 Levo-Patamo – en sjö i Somero, Finland
Fatima Soltan

Fatima Soltan, död 1681, var regerande sultaninna av Qasimkhanatet vid Okafloden i Ryssland mellan 1679 och 1681. Hon var rikets enda kvinnliga monark, och dess sista innan det erövrades av Ryssland.

Källor 
 "Fatima Soltan/Фатима Солтан". Tatar Encyclopaedia. Kazan: The Republic of Tatarstan Academy of Sciences. Institution of the Tatar Encyclopaedia. 2002.

Kvinnliga regenter under 1600-talet
Födda 1600-talet
Avlidna 1681
Kvinnor
Ghaliyya al-Wahhabiyya

Ghaliyya al-Wahhabiyya (Arabiska: غالية الوهابية), död 1818, var en arabisk Wahhabikvinna som är känd i historien för att under 1800-talets början ha organiserat försvaret av staden Mecka mot ett anfall av Osmanska riket. 

Hon var dotter till Sheikh Abd al-Rahman bin Sultan al-Badri och gift med prins Hamad Ben Abduallah ben-Umhay, som var guvernör i Tarba för emiratet Diriyah. Hon beskrivs som intelligent och stödde sin make politiskt med hjälp av den förmögenhet hon ärvt av sin far. 

När hennes make skadades under det osmansk-saudiska kriget (1811-1818) utsåg han henne till deras sons förmyndare, vilket gjorde att hon hamnade i en ovanlig maktposition och blev de facto regent. När de osmanska trupperna närmade sig Mecka, slöt hon en militär allians för att försvara området och deltog aktivt i denna. 

Hon ledde framgångsrikt försvaret av Mecka mot ett osmanskt anfall under Muhammad Ali av Egypten i Slaget vid Turaba 1814. 
Krönikorna beskriver incidenten: 
"Aldrig har arabstammarnas motstånd vid Mecka varit så stark som hos araberna från Tarba... Som ledare hade de en kvinna som bar namnet Ghaliyya."
Hennes motståndare, som var oförmögna att acceptera att de hade blivit besegrade av en kvinna, påstod att hon hade använt sig av trolldom, hade det onda ögat och hade gjort sina trupper osynliga med hjälp av magi.

Referenser

Noter

Övriga källor 
 Mernissi, Fatima; Mary Jo Lakeland (2003). The forgotten queens of Islam. Oxford University Press. .
 

Kvinnor
Födda 1700-talet
Avlidna 1818
Kvinnliga regenter under 1800-talet
Personer i Saudiarabiens historia
Inayat Zakiatuddin Syah

Inayat Zakiatuddin Syah, död 1688, var regerande sultaninna av sultanatet Aceh på Sumatra från 1678 till 1688. Hon var Aches sextonde monark och den tredje av dess kvinnliga monarker, som regerat efter varandra i femtioåtta år, i en obruten linje från 1641 till 1699.

Hon efterträdde sultaninnan Nurul Alam Naqiatuddin Syah. Hennes bakgrund är inte bekräftad, och det finns flera versioner, varav en som beskriver henne som dotter till sin företrädare. Hon besteg tronen utan någon känd konflikt. Hon beskrivs som en stor kvinna med mörk och kraftfull stämma. Hon hade kulturella intressen och stödde den lärde muslimen Abdul Ra'uf. 1683 mottog hon en delegation från Mecka. 1684 tog hon också emot en engelsk delegation, och avslog ett förslag om att etablera ett engelskt fort i Aceh. Hon efterträddes av sultaninnan Zainatuddin av Aceh.

Källor 

 Mernissi, Fatima; Mary Jo Lakeland (2003). The forgotten queens of Islam. Oxford University Press. .
 

Kvinnor
Födda 1645
Avlidna 1688
Kvinnliga regenter under 1600-talet
Nurul Alam Naqiatuddin Syah

Nurul Alam Naqiatuddin Syah, död 1678, var regerande sultaninna av sultanatet Aceh på Sumatra från 1675 till 1678. Hon var Aches femtonde monark och den andra av dess kvinnliga monarker, som regerat efter varandra i femtioåtta år, i en obruten linje från 1641 till 1699.

Hon efterträdde Taj ul-Alam. Hennes bakgrund är inte bekräftad, men hon anges ha varit släkt med de tidigare sultanerna av Aceh. Det har spekulerats i att hennes företrädares lugna regim talade till förmån för att rådet skulle acceptera en till kvinna på tronen, och att detta också ansågs försvaga monarkin, något som gärna sågs av den lokala aristokratin. Hennes regeringstid är ihågkommen främst för att det var vid denna tid Aceh ska ha delats in i tre distrikt, vars överhuvuden sedan skulle godkänna och bekräfta den kungliga tronföljden. Detta var en reform som försvagade det kungliga enväldet i Aceh. Hon efterträddes av Inayat Zakiatuddin Syah, som enligt en version kan ha varit hennes dotter.

Källor 
 Mernissi, Fatima; Mary Jo Lakeland (2003). The forgotten queens of Islam. Oxford University Press. .

 

Kvinnor
Födda 1600-talet
Avlidna 1678
Kvinnliga regenter under 1600-talet
Taj ul-Alam

Taj ul-Alam, död 1675, var regerande sultaninna av sultanatet Aceh på Sumatra från 1641 till 1675. Hon var Acehs fjortonde monark och den första av dess kvinnliga monarker, som regerat efter varandra i femtioåtta år, i en obruten linje från 1641 till 1699.

Hon var dotter till sultan Iskandar Muda av Aceh (död 1636), och gift med sin fars efterträdare, sultan Iskandar Thani. Paret fick inga barn, och vid hennes makes död 1641, valdes hon till att efterträda honom som regerande sultaninna. 

På grund av Acehs muslimska kultur har hennes trontillträde skapat debatt bland historiker om hur det kunde vara möjligt för en kvinna att bestiga tronen. Sydostasiatisk kultur var dock inte lika negativt inställd till kvinnliga härskare som traditionell muslimsk doktrin. Dessutom anses den lokala aristokratin ha stött en kvinnlig regent därför att de uppfattade det som ett sätt att försvaga monarkins auktoritet till förmån för de lokala adliga klanerna efter att hennes far hade berövat dem mycket av deras makt. 

Under hennes regeringstid försvagades också kungamakten kraftigt, och det mesta av makten utanför huvudstaden tillföll de lokala adelsmännen. Samtidigt beskrivs Taj ul-Alam både i lokal tradition och av utländska krönikörer som en populär och framgångsrik regent, under vars styre Aceh upplevde en tid av fred och blomstring. Hon beskrivs som from och dygdig, uppmuntrade en kulturell renässans av muslimsk litteratur vid hovet och försvarade landets självständighet trots en långvarig konflikt med holländarna. 

Hon avled barnlös och efterträddes av sultaninnan Nurul Alam Naqiatuddin Syah.

Källor 

 Mernissi, Fatima; Mary Jo Lakeland (2003). The forgotten queens of Islam. Oxford University Press. .
 

Kvinnor
Födda 1612
Avlidna 1675
Kvinnliga regenter under 1600-talet
Sultaner
F50

F50 kan syfta på:

 Fokker 50 – ett nederländskt trafikflygplan (1985)
 Ferrari F50 – en italiensk supersportbil
F100

F100 kan syfta på:

 Fokker 100 – ett nederländskt trafikflygplan (1986)
 North American F-100 Super Sabre – ett amerikanskt jakt- och attackflygplan (1953)
Robert E. Grady

Robert "Bob" E. Grady, född 1957 i Livingston, New Jersey, är en amerikansk affärsman, investerare och direktör vid bland annat investmentbolaget Gryphon Investors.

Mellan åren 1993 och 2002 var han direktör vid Carlyle Group. Som affärsman och investerare har Grady även publicerat ett flertal artiklar i tidningar som Wall Street Journal, Time, Washington Post, Los Angeles Times och San Francisco Chronicle. Grady beskrivs i Jeffrey Birnbaums The Money Men som en "mycket framgångsrik" investerare. 

Grady arbetade som talskrivare och rådgivare åt republikanen George H.W. Bush under presidentvalet i USA 1988. Därefter arbetade han vid USA:s energidepartement under Bushs presidenttid (1989–1993). Grady har även varit nära rådgivare till New Jerseys guvernör Chris Christie. Grady diskuteras som en potentiell kandidat till att bli energiminister alternativt inrikesminister i USA:s nästa president Donald Trumps kommande kabinett.

Referenser

Noter

Externa länkar 

män
Födda 1957
Levande personer
Personer från Essex County, New Jersey
Personer inom USA:s näringsliv
Alumner från Harvard University
Alumner från Ohio State University
Danny Faure

Danny Faure, född 8 maj 1962 i Kilembe, Uganda, är en politiker från Seychellerna. Han var mellan 2016-2020 landets president och är medlem i det seychelliska Folkpartiet.

Biografi
Faure föddes av seychelliska föräldrar i staden Kilembe i västra Uganda. Han genomgick sin skolutbildning i Seychellerna och studerade därefter vid ett universitet i Kuba, där han avlade examen i statsvetenskap.

År 1985 började Faure arbeta med skolplanefrågor som assistent på Seychellernas utbildningsdepartement. Han har också arbetat som föreläsare vid både National Youth Service och Seychellerna Polytechnic.

Till följd av återgången till flerpartidemokrati inom önationen år 1993 blev Faure ledare för regeringsarbetet i nationalförsamlingen och tjänstgjorde i denna befattning fram till 1998 då han utsågs till undervisningsminister. Därefter har han innehaft olika ministerposter, som ungdoms-, ekonomi-, handels- och industriminister. Han har också varit verksam inom offentlig förvaltning samt informations- och kommunikationsfrågor.

År 2006 utsågs han till finansminister av president James Michel. Under hans tid på denna post, genomförde Seychellerna en rad ekonomiska reformer, som rekommenderats av Internationella valutafonden. Faure övervakade den första omgången reformer, som pågick från oktober 2008 till oktober 2013. Faure var ansvarig som utsedd minister mellan 2004 och 2010 och som vicepresident från den 1 juli 2010, då han samtidigt behöll finansministerposten.

Presidentskapet
President James Michel meddelade den 27 september 2016 att han skulle avgå den 16 oktober och lämna makten till vicepresident Faure. Tillkännagivandet sammanföll med valet av en oppositionsmajoritet i nationalförsamlingen. Eftersom det återstod fyra år av Michels mandatperiod, räknades denna tid som en hel period för Faure. Faure svors in som president den 16 oktober 2016.

Källor

Externa länkar
http://www.monitor.co.ug/News/National/Ugandan-born-Seychelles-president/688334-3400814-jgx7tm/index.html

Födda 1962
Levande personer
Män
Seychellernas presidenter
Personer från Kilembe
Hemma hos Karlssons

Hemma hos Karlssons är en svensk TV-serie på tre avsnitt i regi av Hans Abramson. Manuset skrevs av Lennart F. Johansson. Serien visades i TV2 med start 25 oktober 1972.

Rollista 
Keve Hjelm – Sixten Karlsson
Margaretha Krook – Ingrid Karlsson
Kent Andersson – Nils
Allan Edwall – Sture
Marie Göranzon – kurator
Gunilla Thunberg – Eva
Stig Törnblom – Stig

Källor 
 (Rollista)

Externa länkar 
 

Svenska miniserier från 1970-talet
TV-seriestarter 1972
Kokosbollsfabriken i Blackeberg

Kokosbollsfabriken i Blackeberg var belägen på Ibsengatan 86 i Blackeberg mellan 1951 och 2015. Fabriken ägdes av företaget Lincals Konfektyr som från början var ett familjeföretag. I fabriken tillverkades kokosbollar och havrebollar. Sommaren 2009 utsattes fabriken för ett väpnat rån. I dag äger företaget Delicato varumärket Lincals Konfektyr och fabriken flyttade från Blackeberg 2015.

Referenser 

Ej längre existerande svenska livsmedelsföretag
Gunilla Thunberg

Gunilla Catharina Thunberg, född 11 januari 1953 i Spånga, är en svensk skådespelare. Thunberg är främst känd för serien Stora skälvan samt en av huvudrollerna i Lars Molins ungdomsserie Mona och Marie från 1973. Utöver denna har hon medverkat i ett dussintal film- och TV-produktioner.

Filmografi 

 (TV-film)

Externa länkar 

Svenska skådespelare
Födda 1953
Levande personer
Kvinnor
Harold Hamm

Harold Glenn Hamm, född 11 december 1945 i Lexington, Oklahoma, är en amerikansk affärsman, entreprenör, investerare och vd för oljebolaget Continental Resources som han grundade 1965.

I Forbes lista över världens rikaste personer 2016 placerade sig Hamm på 262:e plats i världen och 98:e plats i USA. Hamm konstaterades även vara den rikaste personen i delstaten Oklahoma. 2012 var Hamm med på TIME Magazines lista "100 Most Influential People in the World".

The Harold Hamm Diabetes Center vid University of Oklahoma är döpt efter Hamm, som har typ 2-diabetes. The Harold and Sue Ann Hamm Foundation skänkte 10 miljoner amerikanska dollar för att forskningscentret skulle kunna öppna. Hamm har även gjort välgörenhets åtaganden i The Giving Pledge och lovat att skänka minst halva sin förmögenhet.

Hamm var den republikanska presidentkandidaten Mitt Romneys rådgivare i energifrågor under presidentvalet i USA 2012. Hamm diskuteras som en potentiell kandidat till att bli energiminister i USA:s nästa president Donald Trumps kommande kabinett. Hamm är en stor förespråkare för utökad oljeborrning och fracking i USA.

Referenser

Noter

Externa länkar 

män
Födda 1945
Levande personer
Personer från Cleveland County, Oklahoma
Personer inom USA:s näringsliv under 1900-talet
Personer inom USA:s näringsliv under 2000-talet
Amerikanska företagsledare
Amerikanska miljardärer
Amerikanska entreprenörer under 1900-talet
Amerikanska entreprenörer under 2000-talet
Amerikanska investerare
Amerikanska filantroper
Björkeröds stenbrott

Björkeröds stenbrott är ett tidigare svenskt stenbrott öster om Glimåkra i Östra Göinge kommun.

I Björkeröds stenbrott bröts diabas mellan 1897 och 1982. Det drevs av A.K. Fernströms Granitindustrier, som också 1901 anlade industrijärnvägen Grisabanan från Björkeröd via stenbrottet i Hägghult till Lönsboda.

Stenbrottet var det största stenbrottet i Östra Göinge och var med ett hundratal anställda på 1930-talet den största arbetsplatsen i Glimåkra kommun.

Kvar idag är ett långsmalt delvis vattenfyllt omkring 70 meter djupt hål på omkring 600 x 150 meter, kantat av höga skrotstenstippar.

Källor
Björkeröds stenbrott på Högsma bygdeförenings webbplats

Stenbrott
Byggnader och anläggningar i Östra Göinge kommun
Diabas
Beniamin Margarjan

Beniamin Margarjan (), född 12 december 1913 (n.s.) i Sjulaveri i dåvarande Kejsardömet Ryssland (nu Georgien), död 29 september 1985 i Jerevan i Armeniska SSR, var en armenisk astrofysiker som växte upp och verkade i Sovjetunionen. Han utbildade sig inom matematik och astrofysik på universiteten i Jerevan och Leningrad. Efter andra världskriget var han en av grundarna till Bjurakanobservatoriet, där han forskade och var vice forskningschef. Observatoriet arbetade mycket med klassificering av galaxer och Beniamin Margarjan gav namn åt Markarjangalaxer som är galaxer som strålar starkt i ultraviolett ljus, så kallade aktiva galaxer. Han har också gett namn åt Markarjankedjan i Virgohopen.

Källor 

Sovjetiska astronomer
Män
Födda 1913
Avlidna 1985
Masterpiss of Pain

Masterpiss of Pain är det första studioalbumet av det norska black metal-bandet Khold. Albumet utgavs 2001 av skivbolaget Moonfog Productions.

Låtlista
"Nattpyre" – 3:59
"Den Store Allianse" – 3:41
"Norne" – 2:41
"Svart hellingdom" – 3:25
"Rovnatt" – 2:43
"Kaldbleke hender" – 3:13
"Bortvandring" – 5:00
"Mesterverk av smerte" – 3:37
"Jol" – 2:33
"Øyne i arv" – 3:41

Text: Hildr
Musik: Khold

Medverkande
Musiker (Khold-medlemmar)
Gard (Sverre Stokland) – sång, gitarr
Rinn (Geir Kildahl) – gitarr
Eikind (Lars Erik Stang Sætheren) – basgitarr
Sarke (Thomas Berglie) – trummor

Bidragande musiker
Galder (Thomas Rune Andersen Orre) – gitarr (spår 5)

Produktion
Khold – producent, ljudmix, mastering
Bjørn Bergersen – ljudtekniker, ljudmix
Espen Berg – mastering
Lars Eithun – foto
Hildr (Hilde Nymoen) – sångtexter

Referenser

Externa länkar
Metal-archives: Masterpiss of Pain

Musikalbum 2001
Þorleifur Örn Arnarsson

Þorleifur Örn Arnarsson, född 15 juli 1978 i Reykjavik, är en isländsk teaterregissör och dramatiker som är bosatt i Berlin och främst verksam i Tyskland och Schweiz.

Biografi
2003 gick Þorleifur Örn Arnarsson ut skådespelarutbildningen vid Islands konsthögskola (Listaháskóli Íslands). Därefter studerade han regi vid Hochschule für Schauspielkunst Ernst Busch i Berlin där han gick ut 2009. I Tyskland och Schweiz har han regisserat vid flera ledande teatrar. Han har även regisserat opera och regisserat i Sydney.

Tillsammans med Andri Snær Magnason skrev han Sveinsstykki som han också regisserade på Islands nationalteater (Þjóðleikhúsið) i samarbete med frigruppen Hið lifandi leikhús 2007. Uppsättningen prisbelönades och turnerade utomlands under titeln Image (ewige Glückseligkeit), bland annat till Maxim-Gorki-Theater i Berlin. Hans uppsättning av Henrik Ibsens Peer Gynt på schweiziska Luzerner Theater utsågs av kritiksajten nachtkritik.de till 2011 års bästa tyskspråkiga uppsättning.

2006 regisserade han sin egen Clockwork, baserad på Anthony Burgess A Clockwork Orange, med svenskspråkiga Teater Viirus i Helsingfors. En pjäs Arnarsson även satt upp på Staatstheater Schwerin.

Referenser

Källor
 Þorleifur Örn Arnarsson, Þjóðleikhúsið (läst 4 december 2016 med hjälp av Google översätt)
 Thorleifur Örn Arnarsson, Hessisches Staatstheater Wiesbaden (läst 4 december 2016)
 Thorleifur Örn Arnarsson, Theater Augsburg (läst 4 december 2016)
 Thorleifur Örn Arnarsson, nachtkritik.de (läst 4 december 2016)
 Arkiv, Teater Viirus (läst 4 december 2016)

Noter

Isländska teaterregissörer
Isländska dramatiker
Isländska författare under 2000-talet
Dramatiker under 2000-talet
Personer från Reykjavik
Födda 1978
Levande personer
Män
Isländska operaregissörer
Sharifa Fatima

Sharifa Fatima, titel för Fatima bint al-Hassan, född efter 1391, död 1461, var en politisk och religiös ledare för zaidiyyaharaberna i Jemen mellan 1436 och 1461. Hennes ställning var mycket ovanlig för en kvinna i den dåvarande arabiska kulturen.  

Fatima var dotter till Hasan och sondotter till Al-Nasir Muhammad Salah al-Din (d. 1391), zaidiyyahriktningens och därmed Jemens imam: denna trosriktnings imamer regerade Jemen som prästdynasti till och från mellan 1174 och 1538. Hon gifte sig med sin kusin Muhammad, son till Al-Mansur Ali bin Salah ad-Din (d. 1436), som hade efterträtt hennes farfar som Jemens imam. År 1436 drabbade pesten Jemen. Hennes farbror och svärfar imamen avled och efterträddes av hennes make och kusin, som dock även han avled kort därefter. Hon hade ingen son utan enbart en dotter med maken, och då han avled utan manliga arvingar överfördes makten på hans änka och kusin, Sharifa Fatima själv. 

Tron förbjöd dock en kvinna som imam, och rådet förklarade därför hennes avlägsne släkting Al-Mahdi Salah ad-Din som imam: hon gifte sig sedan med honom. Paret fick en son, Ali. Makens rätt till tronen ifrågasattes dock av två andra avlägsna släktingar, Al-Mutawakkil al-Mutahhar och Al-Mansur an-Nasir. I de tronstrider som följde blev hennes make tagen till fånga av Al-Mansur an-Nasir och inspärrad. Själv kunde Fatima fly och etablerade sig i Dhofar och Saad, där hon tog makten. 

År 1445 avled hennes make i fångenskap. Fatima betraktades under dessa år av många som de facto imam, men erkändes inte av andra som sådan. Hon hade i oavsett en ledarställning bland sin fraktion. Sedan Al-Mansur an-Nasir misslyckats med att besegra och ta henne till fånga, slöt han förbund med henne genom att gifta sig med hennes dotter Badr. 1453 lät hon avrätta förrädaren Cheikh Saad Hasan bin Muhammad, som var på väg att ansluta sig till Al-Mansur an-Nasir. Den avrättades bror slöt då förbund med Al-Mansur an-Nasir, som 1456 belägrade hennes residenstad Saad. Belägringen slutade med seger för Al-Mansur an-Nasir, och Fatima fördes som fånge till Sana'a. År 1461 rövrades dock hela Sana'a av Al-Mutawakkil al-Mutahhar, som tog kontrollen över det slott där Al-Mansur an-Nasir bodde och fortfarande höll Fatima som fånge, och fick då dm båda som fångar. Slottet stormades samma år av Al-Mansur an-Nasirs anhängare, som befriade honom, och plundrade det. Källorna uppger inte vad som hände med Fatima, utan nämner enbart att hon avled.

Referenser 

 

Kvinnor
Födda 1300-talet
Avlidna 1461
Kvinnliga regenter under 1400-talet
Donny van de Beek

Donny van de Beek, född 18 april 1997, är en nederländsk fotbollsspelare som spelar för Manchester United i Premier League.

Klubbkarriär
Van de Beek debuterade för Ajax i Eredivisie den 29 november 2015 i en 2–0-vinst över PEC Zwolle. 

Den 2 september 2020 värvades Van de Beek av Manchester United, där han skrev på ett femårskontrakt med option på ytterligare ett år.

I sin Premier League debut mot Crystal Palace lyckades holländaren slå till med sitt första mål för storklubben. 

Den 31 januari 2022 lånades Van de Beek ut till Everton på ett låneavtal över resten av säsongen 2021/2022.

Landslagskarriär
Van de Beek debuterade för Nederländernas landslag den 14 november 2017 i en 3–0-vinst över Rumänien, där han blev inbytt i den 83:e minuten mot Steven Berghuis.

Källor

Van De Beeks mål i debuten på Fotbollskanalen

Noter

Nederländska fotbollsspelare
Nederländska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Jong Ajax
Spelare i AFC Ajax
Spelare i Manchester United FC
Spelare i Everton FC
Spelare i Eredivisie
Spelare i Eerste Divisie
Spelare i Premier League
Födda 1997
Levande personer
Män
Nederländska idrottare under 2000-talet
3105 Stumpff

3105 Stumpff eller A907 PB är en asteroid i huvudbältet, som upptäcktes 8 augusti 1907 av den tyska astronomen August Kopff i Heidelberg. Den är uppkallad efter den tyske astronomen Karl Stumpff.

Asteroiden har en diameter på ungefär 6 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Flora.

Referenser 
 

Huvudbältesasteroider
Flora-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av A Kopff
Astronomiska upptäckter 1907
Bungotakada

Bungotakada , eller Bungo-Takada, är en stad i Ōita prefektur i södra Japan. Staden fick stadsrättigheter 1954.

Källor 

Orter i Oita prefektur
WP:Projekt Japan
3133 Sendai

3133 Sendai eller A907 TC är en asteroid i huvudbältet, som upptäcktes 4 oktober 1907 av den tyska astronomen August Kopff i Heidelberg. Den har fått sitt namn efter den japanska staden Sendai.

Asteroiden har en diameter på ungefär 7 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Flora.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Flora-asteroider
Småplaneter namngivna efter platser
Astronomiska upptäckter av A Kopff
Astronomiska upptäckter 1907
Sendai