kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Feodor Kiseleff den äldre

Feodor Kiseleff den äldre, född 1 mars 1772, död 9 maj 1847, var en finländsk grosshandlare och fabrikör. 

Feodor Kiseleff inledde sin verksamhet som grosshandlare i den ryska gränsstaden Fredrikshamn. Då Finland 1808–1809 anslöts till det ryska riket, flyttade han stegvis sin verksamhet till Helsingfors. Bland annat tillverkades socker från 1812 i en anläggning vid nuvarande Alexandersgatan vid Senatstorget. År 1823 flyttades verksamheten ut ur staden till stranden av Tölöviken, där han grundade Tölö sockerbruk, som länge var den enda sockerfabriken i Finland. Då det nuvarande Helsingfors centrum uppfördes, kunde Kiseleff som rik och etablerad köpman profitera på byggverksamheten och de ryska investeringarna i staden. På tomten där sockerfabriken inledde sin verksamhet lät han uppföra stenhuset Kiseleffska huset, som fortfarande står kvar. Han ägde också en gård vid Nylandsgatan. Han tilldelades kommerseråds titel.

Kiseleffs söner fortsatte affärsverksamheten efter faderns död, bland andra konsul Feodor Kiseleff, som övertog Tölö sockerbruk och inköpte Alberga gård 1855. Familjen var under 1800-talet en stor kulturmecenat som bland annat understödde Svenska Teatern i Helsingfors.

Källor

Externa länkar 
 

Finländska grosshandlare
Finländska företagsledare
Finländska innehavare av kommerseråds titel
Födda 1772
Avlidna 1847
Män
Personer inom Finlands näringsliv under 1800-talet
Personer inom Finlands näringsliv under 1700-talet
Sankt Botvids pilgrimsled

Sankt Botvids pilgrimsled är en 7,5 kilometer lång pilgrimsled som sträcker sig mellan Salems kyrka i Salems kommun och Botkyrka kyrka i Botkyrka kommun, båda i Stockholms län. Leden invigdes 2017.

Beskrivning

Leden är uppkallad efter den helige Sankt Botvid vars kvarlevor finns i Botkyrka kyrka. Pilgrimsleden anlades 2016 och går på äldre bruksvägar och stigar. Ledens norra del är på en kort sträcka gemensam med Hågelby kyrkväg, och det mellersta avsnittet går delvis på spänger och är gemensam med Aspens naturstig som sträcker sig runt hela sjön Aspen. 

Den officiella invigningen skedde den 9 september 2017 då 80 personer vandrade mellan Salems och Botkyrkas kyrkor, bland dem Johan Dalman, biskop i Strängnäs stift och Eva Brunne, biskop i Stockholms stift. Leden är markerad med skyltar visande Sankt Botvid med fisk och yxa i händerna. Längs vägen finns sex stationer, så kallade meditationsplatser, kallade ”Hem”, ”Frihet”, ”Skapelsen”, ”Delande”, ”Barmhärtighet” och ”Källan”. 

Meditationsplatsen ”Hem” ligger nära Hammarby prästgård där enligt legenden Sankt Botvid växte upp. Meditationsplatsen ”Källan” ligger vid Bornsjön och Sankt Botvids källa, där en källa sprang fram när kvarlevorna efter Sankt Botvid år 1120 bars i procession från Salems kyrka till Botkyrka kyrka. Pilgrimsleden symboliserar även denna Botvids sista färd (leden är dock inte historisk; den följer bara delvis den historiska färdvägen mellan Salem och Botkyrka som under medeltiden benämndes Göta landsväg). Det finns en psalm, en bön och några reflektionstankar för varje station. För den som vill göra vandringen på egen hand finns guider att hämta utanför Botkyrkas och Salems kyrkor.

Sevärdheter efter leden

Från väster till öster:
 Salems kyrka
 Sankt Botvids källa
 Nedre Söderby
 Söderby fornminnesområde
 Lindhovs gård
 Ekholmens naturreservat
 Hammarby prästgård
 Botkyrka kyrka

Bilder

Källor
Mitt i Botkyrka-Salem: Gör en inre resa med Sankt Botvid, publicerad 16 september 2017.
Svenska Kyrkan: Sankt Botvids pilgrimsled med vandringsguide.

Externa länkar

Vandringsleder i Stockholms län
Botkyrka kommun
Salems kommun
Eckhard Christian

Eckhard Christian, född 1 december 1907 i Berlin, död 3 januari 1985 i Bad Kreuznach, var en tysk officer i Luftwaffe. Hans sista tjänstegrad var generalmajor.

Christian inträdde i marinen 1926 och blev fänrik i flottan 1930. Han övergick till flygvapnet 1934 som löjtnant, genomgick spaningsflygskola i Warnemünde, blev kapten 1935 och tjänstgjorde från 1938 vid riksluftfartsministeriet.   

Under andra världskriget var han bland annat gruppkommendör inom Kampfgeschwader 26. Han blev major 1940 och 1941 generalstabsofficer hos chefen för Wehrmachts ledningsstab samt generalstabschefen Alfred Jodls representant i Führerhögkvarteret. 1944 var han generalmajor och chef för flygvapnets ledningsstab. 
 
Han deltog som ställföreträdare för Hermann Göring och Karl Koller i Hitlers militära lägesgenomgång den 22 april 1945 i Führerbunkern i Berlin och flög samma dag till Schleswig-Holstein där han 8 maj tillsammans med regeringen Dönitz kom i engelsk fångenskap. Han blev frigiven 1947 och var därefter bosatt i Västtyskland.

Eckhard Christian var gift med Gerda Daranowski, en av Hitlers privatsekreterare.

Källor 
 
 

Mottagare av Frihetskorsets orden
Mottagare av Tyska korset
Mottagare av Krigsförtjänstkorset av första klassen
Tyska flygare
Generaler i Luftwaffe
Personer från Berlin
Födda 1907
Avlidna 1985
Män
Meera Syal

Meera Syal, ursprungligen Feroza Syal, född 27 juni 1961 i Wolverhampton, West Midlands, är en brittisk komiker, skådespelare och författare.

Syal skrev filmmanusen till Gurinder Chadhas långfilmsdebut Bhaji on the Beach från 1993, och filmatiseringen av hennes egen roman Anita & Me 2002. Syal ingick i skaparteamet bakom sketchkomediserien Goodness Gracious Me (Curry nam-nam), som startade som ett radioprogram 1996 och dök upp i TV 1998. Hon medverkade i talkshowparodin The Kumars at No. 42 som i Sverige fick titeln Curry curry talkshow. Showen belönades med International Emmy Awards 2002 och 2003. Syal BAFTA-nominerades för rollen som Sanjeev Bhaskars farmor "Ummi" 2003. Hon gifte sig med Bhaskar 2005 och paret fick en son samma år. Från sitt tidigare äktenskap har hon dottern Chameli "Milli" Bhatia, som är teaterregissör.

Syal dubbades till riddare av brittiska imperieorden (MBE) 1997, och kommendör av 2:a klass (CBE) 2015.

Filmografi i urval
 
 (som Feroza Syal)

Bibliografi
 – Anita and Me
 – Life Isn’t All Ha Ha Hee Hee
2002 – Bombay Dreams (musikal, libretto)
 – The House of Hidden Mothers

Referenser

Källor
Artists Rights Group, agentur | Meera Syal
RCW Literary Agency, agentur | Meera Syal
Meera Syal på British Comedy Guide

Födda 1961
Kvinnor
Levande personer
Brittiska komiker
Brittiska skådespelare under 1900-talet
Brittiska skådespelare under 2000-talet
Brittiska författare under 1900-talet
Brittiska författare under 2000-talet
Personer från Wolverhampton
Alumner från University of Manchester
Mottagare av Brittiska imperieorden
Strandbekämpare

Strandbekämpare är en typ av arbetsfartyg för oljesanering inom Kustbevakningen.

Strandbekämpare är mindre grundgående fartyg av aluminium som är specialbyggda för strandnära oljebekämpning. De är grundgående och har ett påmonterat borstband på fören (bow collector skimmer). De har tre hydrauldrivna system för oljeupptagning, däckskran och bogramp. De används för att sanera olja vid stränder ur vattnet och på strandkanten efter oljespill. 

Kustbevakningen har (2013) tolv båtar av denna typ utplacerade på myndighetens kuststationer. De kan transporteras till sjöss eller till lands till saneringsområdet. Fartygen har en besättning på två man. Den drivs av en Volvo Penta-motor på 143 hästkrafter.

Källor
Promemorian Besøg ved Kustbevaktningen (Göteborg) – Strandbekämpare, 19. februar 2015 från danska Forsvarsudvalget
Publicering om avslutat upphandling av Kustbevakningen på www.mercell.com/ den 3 juni 2013, läst den 12 juli 2020

Noter

Externa länkar
Bild på en strandbekämpare på Kustbevakningens webbplats
Bild på två strandbekämpare på Kustbevakningens webbplats

Arbetsfartyg
Arbetsbåtar
Kustbevakningen
Dionne Quan

Dionne Quan, född 20 oktober 1978 i Lexington, Massachusetts, är en amerikansk röstskådespelerska som är mest känd för att ha gjort rösten till Kimi Watanabe i Rugrats och Trixie Tang i Fairly Odd Parents.

Referenser

Kvinnor
Födda 1978
Levande personer
Amerikanska röstskådespelare
Soleil Moon Frye

Soleil Moon Frye, född 6 augusti 1976 i Glendora, Kalifornien, är en amerikansk skådespelerska, regissör och manusförfattare. Hon började sin karriär som barnskådespelare vid två års ålder och fick som 8-åring rollen som Penelope "Punky" Brewster i NBC-serien Punky Brewster, vilken gick från september 1984 till mars 1986. Efter detta har Frye synts i olika filmer och TV-serier, däribland i Sabrina tonårshäxan, där hon spelar Sabrinas vän och rumskamrat Roxie King. Hon fortsatte spela denna roll fram tills serien lades ner i april 2003 och har därefter fortsatt sin skådespelarkarriär mest som röstskådespelerska.

Frye är sedan 1998 gift med film- och TV-producenten Jason Goldberg med vilken hon har fyra barn (två döttrar och två söner) ihop med. Hon har även skrivit och släppt en bok, Happy Chaos: From Punky to Parenting and My Perfectly Imperfect Adventures in Between. Hon är dotter till skådespelaren Virgil Frye samt halvsyster till Sean Frye och Meeno Peluce.

Referenser

Kvinnor
Födda 1976
Levande personer
Amerikanska skådespelare under 2000-talet
Kuststation Djurö

Kuststation Djurö är Kustbevakningens bas på Djurö i Värmdö. Den ingår i Djurö Räddningscenter.

Övervakningsområdet för Kuststation Djurö är Stockholms län. I regionen finns också Kuststation Vaxholm, som är en sammanslagning av tidigare Kuststation Vaxholm och Kuststation Furusund.

Fartyg i juni 2020
KBV 310 – övervakningsfartyg 301-serien (tidigare på den nedlagda Kuststation Furusund)
KBV 311 – övervakningsfartyg 301-serien
KBV 031 – kombinationsfartyg, 52 meter långt, byggt på Peenevarvet i Wolgast i Tyskland 2011
KBV 071 – strandbekämpare för strandnära oljesanering
KBV 079 – strandbekämpare för strandnära oljesanering
KBV 414 – Storebro Stridsbåt 90E
KBV 438 –  högfartsbåt av modell Cobra FD38
KBV 439 –  högfartsbåt av modell Cobra FD38 (tidigare på den nedlagd Kuststation Furusund)
KBV 429 – ribbåt
KBV 451 – ribbåt
KBV 465 – arbetsbåt i aluminium av typ Bussjö Alutec
KBV 847 – vattenskoter

Bildgalleri

Se även
Kustbevakningens fartyg

Källor
Webbplats för Kuststation Djurö

Noter

Externa länkar
Webbplats för Kuststation Djurö
Bild på Kuststation Djurö

Kustbevakningens kuststationer
Värmdö kommun
Djurö räddningsvärn

Djurö räddningsvärn är ett räddningsvärn på Djurö i Värmdö kommun, som ingår i Storstockholms brandförsvar.

Djurö räddningsvärns brandstation ligger sedan 2015 i Djurö Räddningscenter vid Djuröhällsvägen, där den idag är samlokaliserad med Kustbevakningens Kuststation Djurö och Sjöräddningssällskapets Räddningsstation Värmdö.

Brandvärnet bildades 1993, då den ersatte deltidskåren på Djurö.
Stationen har en modern vagnpark med en släck/räddningsbil Scania från 2012, anropsnummer 2 36-4410, samt en personbil Volvo V70 2009, anropsnummer 2 36-4470, samt en livräddningsbåt och en släpspruta.
Djurö räddningsvärn har 50-60 larm per år.

Historik
År 1948 bildades en frivillig brandkår på Djurö och inköptes en Willys Jeep som brandbil. År 1951 flyttade brandkåren in i en brandstation på Djurö Kyrkväg i dåvarande kommunhuset. Brandkåren köpte i slutet av 1960-talet en begagnad Volvo gruvbrandbil från Gällivare. Släckbilen har sedan ersatts i flera omgångar, senast 2021 med en Scania årsmodell 2012 från Värmdö brandstation.

Mellan 1974, då Värmdö storkommun bildades och 1993 var brandåren en deltidbrandkår med tre grupper med fem i varje grupp. Brandkåren ingick 2006–2009 i Södra Roslagens Brandförsvarsförbund och från 2009 i Storstockholms Brandförsvar.

Källor
Om Djurö räddningsvärn på Djurö räddningsvärns webbplats

Externa länkar
Djurö brandvärns webbplats

Brandstationer i Sverige
Värmdö kommun
Sigrid Wolf-Schöller

Sigrid Wolf-Schöller, född 1863 i Kristiania i Norge, död 23 juli 1927 i Köpenhamn, var en norsk operasångare (mezzosopran). 

Hon föddes i nuvarande Oslo och gifte sig med den danske ingenjören K. Scholler i Köpenhamn. Hon var elev till Madame Viardot och studerade vid konservatoriet i Köpenhamn. Hon var engagerad vid Kungliga Operan 1888-1893 och turnerade USA 1893-1894. 

Bland hennes roller märks Fides, Azucena, Carmen, Amneris, Ladyn i Fra Diavolo och Den blinda i Gioconda.

Referenser
   Svenskt porträttgalleri / XXI. Tonkonstnärer och sceniska artister (biografier af Adolf Lindgren & Nils Personne) 

Norska operasångare under 1800-talet
Kvinnor
Födda 1863
avlidna 1927
mezzosopraner
Gustaf Albert Petrelius

Gustaf Albert Petrelius, född 1 januari 1836 i Björneborg, död 13 juni 1910 i Åbo, var en finländsk affärsman och donator. 

Efter några år som bland annat affärsbiträde etablerade sig Petrelius som självständig köpman, fabrikör och skeppsredare i Åbo. Tillsammans med en kompanjon inköpte han 1888 John Barkers bomullsspinneri, som han förnyade och utvecklade till en storindustri. Han ägde även ett stort antal fastigheter i Åbo. Petrelius ihågkom hemstaden och olika föreningar med talrika donationer och grundade genom en testamentarisk donation ett barnhem för värnlösa barn.

Källor

Finländska företagsledare
Finländska donatorer
Födda 1836
Avlidna 1910
Män
Personer inom Finlands näringsliv under 1800-talet
Personer inom Finlands näringsliv under 1900-talet
Isbergsteknik

Isbergsteknik är ett namn på en minimalistisk berättarstil som först definierades av den amerikanske författaren Ernest Hemingway. Tekniken innebär en återhållen prosa där berättelsens djupare och sekundära inslag utelämnas, förutsatt att de istället kan utläsas av den knapphändiga text som återstår. Hemingway liknade dessa utelämnanden vid ett isbergs värdiga rörelse, som antyder att det till större delen befinner sig under vattenytan – detta till skillnad från texter vars utelämnade information bara efterlämnar en hålighet.

Källor 

Berättandeformer
Amerikansk litteratur
Ernest Hemingway
Anna Thelander

Anna Cecilia Lovisa Thelander, gift Thelander och Olsson, född Hjorth den 1 augusti 1867 i Hedvig Eleonora församling, Stockholms stad, död 23 februari 1945 i Täby församling, Stockholms län, var en svensk balettdansare. Hon var mor till Cecilia Olsson.

Hon var elev 1876–1886, figurant 1886–1891 och sekonddansös vid Operabaletten 1891.

Hon hade roller i Undina, i Blomsterbalett, i Skuggbalett, i Ett romerskt festspel samt i Carmen, Wilhelm Tell, Trubaduren, Romeo och Julia, Den vilseförda och Figaros bröllop.

Hon var gift två gånger.

Referenser 
  Svenskt porträttgalleri / XXI. Tonkonstnärer och sceniska artister (biografier af Adolf Lindgren & Nils Personne)

Noter 

Svenska balettdansare under 1800-talet
Födda 1867
Avlidna 1945
Kvinnor
Dansare från Stockholm
Maria Thornfeldt

Maria Catharina Thornfeldt, född 2 augusti 1859 i Maria Magdalena församling, Stockholm, död 11 augusti 1939 i S:t Görans församling, Stockholms stad, var en svensk balettdansare.

Hon var elev 1871–1876, figurant 1876–1880 och blev sekunddansös vid Operabaletten 1880.

Bland hennes framträdanden märks roller i Undina, i Melusina, i En dröm, i Coppelia, i Blomsterbalett, i Aufforderung zum Tanz, i Muntra fruarna och i Konung för en dag.

Referenser 
  Svenskt porträttgalleri / XXI. Tonkonstnärer och sceniska artister (biografier af Adolf Lindgren & Nils Personne)

Noter 

Svenska balettdansare under 1800-talet
Födda 1859
Avlidna 1939
Kvinnor
Dansare från Stockholm
Betty Åberg

Amanda Elisabeth (Betty) Åberg, född Uhrström 15 mars 1847 i Stockholm, död 13 april 1908 i Stockholm, var en svensk skådespelare. 

Hon var engagerad hos Fröberg  1870–1876, vid Nya teatern i Stockholm 1876–1877, hos A. Sandberg 1877–1882, hos Fröberg igen 1882–1896, och vid Eldoradoteatern i Kristiania från 1896. 

Bland hennes roller märks Regina von Emmeritz, Valborg i Erik Flemming, Leonarda, Fru Borkman i John Gabriel Borkman och Änkan Silléry i Niniche.

Hon var gift med skådespelaren Adolf Valfrid Åberg.

Referenser

  Svenskt porträttgalleri / XXI. Tonkonstnärer och sceniska artister (biografier af Adolf Lindgren & Nils Personne) 

Kvinnor
Födda 1847
Avlidna 1908
Svenska skådespelare under 1800-talet
Gabriella Åberg

Gabriella (Ella) Vilhelmina Lovisa Åberg, född 12 mars 1875 i Helsingfors, död 12 oktober 1959 i Stockholm, var en svensk skådespelare. 

Hon var elev vid Kungliga Operan 1891–1893, engagerad vid Vasateatern 1893–1895, och därefter hos Albert Ranft. 

Bland hennes roller märks Hetty i Niobe, Susanna i Öregrund–Östhammar, Stina i Siri Brahe och Johan Gyllenstjerna, Ingeborg i Engelbrekt och hans dalkarlar, Bettina i Undangömd lycka, Lotten i Hattmakarens bal och Mizzi i Älskog.

Hon gifte sig 1899 med direktör Fredrik Zethraeus. Makarna är begravda på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Referenser

Noter

Webbkällor 
 Svenskt porträttgalleri / XXI. Tonkonstnärer och sceniska artister (biografier af Adolf Lindgren & Nils Personne)

Kvinnor
Födda 1875
Avlidna 1959
Svenska skådespelare under 1800-talet
Skådespelare från Helsingfors
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Gertrud Sparrman

Siri Gertrud Louise Sparrman, även känd som Siri Lind, född 7 november 1868 i Umeå, död 19 januari i Sainte-Marie, Nièvre i Frankrike 1960, var en svensk operasångare (sopran). 

Sparrman var dotter till konsul Axel Sparrman, som var köpman i Umeå, och hans hustru Hilda Lundmark. Hon var elev till Fritz Arlberg och studerade i Paris.

Hon var engagerad vid Kungliga Teatern 1894–1896. Bland hennes roller märks Julia i Romeo och Julia, Margareta i Faust, titelrollen i Sylvia och Greta i Hans och Greta samt
Maria i Häxfällan. Hon var även konsertsångerska och uppträdde 1898–1899 i Frankrike under artistnamnet Siri Lind.

Hon gifte sig första gången år 1900 med baron Morley Burnett Stears, som avled 1904, och därefter med den franske greven Henri Louis Adrien Rapine du Nozet de Sainte Marie, som hon också blev änka efter. Hon är gravsatt i ättens patronatskyrka Saint Martin de Giverdy i Sainte-Marie i Nièvre.

Referenser

 Svenskt porträttgalleri/XXI. Tonkonstnärer och sceniska artister (biografier af Adolf Lindgren & Nils Personne) 

Svenska operasångare under 1800-talet
Franska grevinnor
Musiker från Umeå
Kvinnor
Födda 1868
Avlidna 1960
Svenska sopraner
Johan Mattsson Nylander

Johan Mattsson Nylander, född 14 maj 1742 i Uleåborg, död 27 juni 1810 i Stockholm, var en finländsk fabrikör och skeppsredare. 

Nylander övertog sin fars handelsrörelse i Uleåborg 1765 och var en av de första handelsmännen som förstod att utnyttja stadens nyvunna stapelfrihet. Han bedrev skeppsbyggnads-, rederi- och sågverksamhet i en för tiden omfattande skala och grundade 1783 Nyby glasbruk i Ijo socken. Han råkade senare på obestånd på grund av en eldsvåda och andra motgångar samt överlämnade 1790 anläggningen till sina döttrar och svärsöner.

I början av 1800-talet bosatte sig Nylander i Stockholm, där han under sina sista år sysselsatte sig med att skriva uppsatser i handels- och sjöfartstekniska ämnen. Han var en färgstark och processlysten person som det berättades många anekdoter om. Hans originalitet har dock överdrivits i Sara Wacklins Hundrade minnen från Österbotten. Han förlänades 1788 hovråds titel av Gustav III.

Källor

Externa länkar 
 

Finländska företagsledare
Födda 1742
Avlidna 1810
Män
Personer från Uleåborg
Josef Bremer

Josef Bremer (skrev sig efter 1850 Brehmer), född 27 januari 1789 i Åbo, död 5 december 1874 i Vichtis, var en finländsk bruksägare. 

Bremer deltog med utmärkelse i 1808–1809 års krig och inträdde efter freden i svensk militärtjänst, men tog kaptens avsked 1817 och återvände till Finland. Han inköpte 1827 Jockis gods och 1836 Högfors bruk, där han 1849 anlade det första puddel- och valsverket i Finland. Sedan landets övriga bruksägare följt hans exempel, ökade den årliga tackjärnsproduktionen från omkring 300 till omkring 1 500 ton.

Källor

Finländska företagsledare
Brukspatroner under 1800-talet
Födda 1789
Avlidna 1874
Män
Personer från Åbo
Anders Roos den yngre

Anders Roos (den yngre), född 16 september 1785, död 17 maj 1842, var en finländsk köpman och skeppsredare.

Roos, som var son till Anders Roos, tog vid faderns bortgång över handelshuset i Gamlakarleby och utvidgade det ytterligare genom skickliga affärer. I början av 1830-talet var han ägare till en tredjedel av stadens handelsflotta. Senare drabbades han dock av motgångar, och vid hans död hade egendomen minskat betydligt. Rooska gården i Gamlakarleby, som han lät uppföra, tjänstgör idag som konstmuseum.

Källor

Finländska grosshandlare
Finländska redare
Födda 1785
Avlidna 1842
Män
Personer inom Finlands näringsliv under 1800-talet
Gränsen mellan Belarus och Ryssland

Gränsen mellan Ryssland och Belarus är en 1239 km lång statsgräns mellan Ryssland och Belarus. Gränsen är densamma som den som var mellan Sovjetunionens republiker Sovjetryssland och Sovjetvitryssland. Tack vare en passunion mellan länderna så råder fri gränsövergång av varor och personer mellan de två länderna.

Gränsen består av 857,7 km landgräns, 362,3 flodgräns och 19 km sjögräns.

År 2020 valde Ryssland att stänga gränsen för första gången på grund av Corona-utbrottet.

Källor 

Ryssland
Belarus
Relationer mellan Ryssland och Belarus
Gränser i Europa
Fredrik Wilhelm Sundwall

Fredrik Wilhelm Sundwall, född 1 december 1843 i Helsingfors, död där 7 april 1929, var en finländsk skolman. 

Sundwall blev filosofie magister 1869, lektor i religion, pedagogik och psykologi vid Nykarleby seminarium 1873 och direktor för seminariet 1881. Han blev direktor för Ekenäs seminarium 1886, men avgick av politiska skäl 1903 och var därefter religionslärare vid olika skolor i Helsingfors. Han var ett föredöme för flera generationer av svenskspråkiga folkskollärare och utövade vidare ett betydande inflytande bland annat som redaktör för Tidskrift för Folkskolan 1898–1907 och som flitig författare av läroböcker i bland annat biblisk historia. Han var lekmannaombud vid alla kyrkomöten 1886–1918, ledamot av många statskommittéer och tillhörde borgarståndet vid lantdagarna 1885–1906.

Källor

F. Sundwall i Kansallisbiografia (på finska)

Finlandssvenskar
Finländska lärare
Finländska läroboksförfattare
Svenskspråkiga läroboksförfattare
Borgarståndets lantdagsledamöter
Personer från Helsingfors
Födda 1843
Avlidna 1929
Män
Evald Häggblom

Evald Häggblom, född 6 december 1906 i Vårdö, död 29 augusti 1976 i Helsingfors, var en åländsk lärare och politiker. Han var bror till Alarik Häggblom och far till Gunnevi Nordman. 

Häggblom var under fyra årtionden en av Ålands centrala politiska ledare. Han var medlem av Ålands landsting 1935–1945 och 1949–1966. Han var Ålands riksdagsman 1966–1976 och initiativtagare till den allsvenska riksdagsgruppen, som dryftade specifikt svenska frågor i parlamentet.

Källor

Åländska politiker
Ledamöter av Finlands riksdag
Födda 1906
Avlidna 1976
Män
Personer från Vårdö
Gränsen mellan Tyskland och Nederländerna

Gränsen mellan Tyskland och Nederländerna består av en 570 km lång statsgräns som sträcker sig över land, floder, sjöar och Hav. Gränsen börjar i Dollartviken och slutar i trelandspunkten i Vaalserberg där Nederländerna, Tyskland och Belgien möts.

Gränsövergångar 

Eftersom Tyskland och Nederländerna är med i passunionen Schengensamarbetet är det fritt för varor och personer att passera gränsen utan gränskontroll.

Det finns mer än 60 större vägar som korsar gränsen mellan länderna varav 10 är motorvägar (8 av dem är i sin tur Europavägar). Sedan finns även 6 järnvägar som korsar gränsen mellan länderna.

Källor 

Tysklands gränser
Nederländernas gränser
Am Salzhaff

är en kommun i Landkreis Rostock i förbundslandet Mecklenburg-Vorpommern i Tyskland.

Kommunen bildades 13 juni 2004 genom en sammanslagning av de tidigare kommunerna Pepelow och Rakow.

Kommunen ingår i kommunalförbundet Amt Neubukow-Salzhaff tillsammans med kommunerna Alt Bukow, Bastorf, Biendorf, Carinerland och Rerik.

Referenser 

Kommuner och städer i Landkreis Rostock
Gunnevi Nordman

Gunnevi Nordman, född 1935, är en åländsk politiker. Hon är dotter till Evald Häggblom och Elna Häggblom.

Nordman var medlem av Ålands lagting 1988–1995, första vicetalman 1991–1995 och Ålands första kvinnliga vicelantråd 1984–1988.

Källor

Åländska politiker
Födda 1935
Kvinnor
Levande personer