kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Renar inom sibirisk schamanism

Renar inom sibirisk schamanism avspeglar de kulturella samt ekonomiska förhållandena mellan ursprungsbefolkningen i Sibirien, en region i Nordasien, och renarna som finns där. Det involverar de nomadiska renskötarna, de som jagar vild ren och de som tar hand om domesticerade renar. Deras religiösa tro grundar sig på schamanism, och deras traditioner gäller ofta renar i utövandet av religionen.

Referenser 

Schamanism
Religion i Ryssland
Sibirien
Rangifer
Skallelv

Skallelv (kvänska: Kallijoki, nordsamiska: Gállojohka) är en småort i Vadsø kommun i Finnmarks fylke. Den ligger på den norra sidan av Skallelvas mynning i Varangerfjorden. Europaväg E75 mellan Vadsø och Vardø går förbi orten. 

Skallelv grundades från 1860-talet av invandrare från Finland, som etablerade små jordbruk där vid älvstranden. Jordbruket kombinerades med fiske. De äldsta jordbruken ligger på Nesset (Niemi) bredvid och nära varandra, längs den gamla landsvägen (nu väg 322). De ligger vid Skallelvas mynning och har sina odlingslotter omedelbart norr om husen. År 1900 fanns det 16 gårdar i byn. En andra bosättningsvåg kom under 1920- och 1930-talen, då antalet gårdar fördubblades. Byggnaderna var av varangerhustyp, med alla funktioner, inklusive ladugård, under ett tak. En stor del av nuvarande invånare har kvänskt ursprung. 

Orten är en av de få, som inte brändes ned under den tyska reträtten från Finnmark hösten 1944.

I orten finns Skallelvs kapell.

Bildgalleri

Panoramabild

Källor

Vadsø kommun
Orter i Troms og Finnmark fylke
Kväner
Jarno Pennanen

Jarno Elisar Pennanen, född 8 oktober 1906 i Helsingfors, död 24 juli 1969 i Viljakkala, var en finländsk författare och tidningsman. Han var gift med författaren Anja Vammelvuo och far till regissören Jotaarkka Pennanen.

Pennanen, som var son till skådespelaren Aarne Orjatsalo och författaren Ain'Elisabet Pennanen (1881–1945), var på 1920-talet verksam som bland annat reporter vid Aamulehti, 1932–1938 chefredaktör för Kirjallisuuslehti och därefter under krigsåren kåsör vid Suomen Sosialidemokraatti och Helsingin Sanomat. Han hölls i skyddshäkte 1943–1944 och övergick efter kriget till den folkdemokratiska pressen; han var bland annat chefredaktör för Vapaa Sana 1953–1956 och Kansan Uutisets Moskvakorrespondent 1957–1960. 

Pennanen debuterade 1937 med diktsamlingen Rivit (samma titel hade hans samlade dikter, utgivna 1966), som i likhet med de tre diktsamlingar som han skrev i fängelset (utgivna 1944–1947) innehåller dagsaktuell reflexionslyrik. I sin sista diktsamling, Vesillelasku (1960), presenterade han sin egen politiska idealism. Efter hans död utkom dagboks- och memoarverket Tervetuloa – tervemenoa (två band, 1970), utgivet av hustrun. Han tilldelades Pro Finlandia-medaljen 1968.

Källor

Externa länkar 
 

Finländska journalister
Finländska författare under 1900-talet
Finskspråkiga författare
Mottagare av Pro Finlandia-medaljen
Journalister från Helsingfors
Författare från Helsingfors
Födda 1906
Avlidna 1969
Män
Skallelvs kapell

Skallelvs kapell är en gudstjänstlokal i Skallelv i Vadsø kommun på Varangerhalvön i Finnmarks fylke i Norge. Kapellet hör till Vadsø kyrkosocken i Varanger pastorat.

Byggnaden uppfördes som skola på Berget (Päri, nio meters höjd) i Skallelv och togs i bruk 1901. En ny skola blev klar 1953, varefter den gamla skolan efter några år byggdes om till kyrka efter ritningar av Rolf Harlew Jenssen (1916–2008). Kyrkan är en långkyrka i trä och invigdes 1961. Den har plats för 78 sittande besökare.

Dopfunten är av trä och också ritad av Rolf Harlew Jenssen.

Källor
Om Skallelvs kapell på kirkesok.no
Om Skallelvs kapell på mapio.net

Externa länkar
Bild på Skallelvs kapell

Kyrkobyggnader i Finnmark fylke
Vadsø kommun
Fåglaviks stationshus

Fåglaviks stationshus byggdes år 1858 i samband med att Västra stambanans tillkomst. Det ligger i Fåglavik i Herrljunga kommun.  Fåglaviks stationshus ritades av SJ:s dåvarande chefsarkitekt Adolf W. Edelsvärd, enligt den så kallade Partilledsmodellen och är det enda bevarade stationshuset av denna tidiga stationshustyp. Utbyggnaden av järnvägsnätet var av stor betydelse för Sveriges omdaning från bondesamhälle till modernt industrisamhälle. Stationsbyggnaderna är statligt byggnadsminne sedan den 29 mars 2018.

Bakgrund
Anläggandet av stationen i Fåglavik (Foglavik) hade stor betydelse för uppväxten av samhället i Fåglavik under senare delen av 1800-talet. Den fick en placering där den nya järnvägen korsade vägen mellan Borås och Skara. Därefter uppstod ett litet samhälle kring stationen, som blev en knutpunkt för bland annat spannmålshandel när stationen byggdes 1858. 

Än idag finns ett spannmålsmagasin kvar från denna tid i närheten av stationen. En gästgivargård kompletterade stationen, för dem som behövde stanna kvar innan de reste vidare. Då Fåglaviks glasbruk startade tillverkningen av glas 1874, växte Fåglavik till att bli ett brukssamhälle. Under många år blomstrade Fåglavik och glasbruket lockade många besökare. Fåglaviks station lades ned 1973 och bangården med perronger och lastkaj har ersatts av genomgångsspår. Idag susar tågen på Västra stambanan förbi i hög fart alldels intill den gamla stationen.

Fåglaviks stationshus har kvar det utseende, som det hade då det första tåget anlände till platsen. I Fåglavik finns hela stationsmiljön kvar och består av stationshus, uthus, jordkällare och en trädgård, som vårdas av lokalbefolkningen..

Statligt byggnadsminne 
De tre stationer regeringen den 29 mars 2018 valde att bevara åt eftervärlden som statliga byggnadsminnen är:

 Fåglaviks station (1858) i Fåglavik (Herrljunga kommun)
 Landeryds station (1886 och 1906) (Hylte kommun) 
 Ornäs station (1876) (Borlänge kommun)

De tre byggnaderna är till största delen välbevarade och sammantaget har dessa miljöer ett högt kulturhistoriskt värde.

Se även
 Partille station

Vidare läsning

Referenser

Noter

Webbkällor
  Läst 28 januari 2021.
 Beskrivning,  Bebyggelseregistret, Riksantikvarieämbetet. Läst 28 januari 2021.
 Fåglaviks stationshus, vastsverige.com. Läst 28 januari 2021.
 Karta, Bebyggelseregistret, Riksantikvarieämbetet. Läst 28 januari 2021.
 Lagskydd, Bebyggelseregistret, Riksantikvarieämbetet. Läst 28 januari 2021.
 Regeringsbeslut 2018-03-29 om byggnadsminnesförklaring för Fåglaviks station, Hudene 36:1, Herrljunga kommun, Västra Götalands län. Läst 28 januari 2021.

Externa länkar 
 

1858 i Sverige
Arkitekturåret 1858
Byggnader och anläggningar i Herrljunga kommun
Byggnader ritade av Adolf W. Edelsvärd
Byggnadsminnen i Västra Götalands län
Järnvägsstationer i Västra Götalands län
Järnvägsstationer invigda 1858
Statliga byggnadsminnen i Sverige
Elämän jatko

Elämän jatko (Livet fortsätter) är en romansvit på kvänska av den norske författaren Alf Nilsen-Børsskog. Denna romansvit, och en senare utgiven bok av samma författare, är de enda skönlitterära prosaböckerna som utgivits på kvänska.

Romansviten Elämän jatko (Livet fortsätter) består av fyra böcker, varav de tre första utkom under Alf Nilsen-Børsskogs levnad 2004–2011 och den fjärde postumt 2015.
 Kuosuvaaran takana ("Bakom Kuosuvaara"), 2004 
 Aittiruto, 2008 
 Rauha ("Fred"), 2011
 Viimi vuoðet, (2015)
Ingen av böckerna har kommit ut i översättning till annat språk.

Handling
Romanerna börjar utspela sig under den tyska ockupationen av Norge under slutet av andra världskriget, under hösten 1944 och vintern 1945. Det är då svårt för befolkningen i Børselv i Finnmark att överleva. De tar sin tillflykt till omgivningarna av berget Kuosuvaara och sätter upp torvkåta att bo i. Där måste de till stor del ta sig fram med vad naturen erbjuder i matväg. Berättelsen visar att ju svårare förhållandena är, ju starkare blir gemenskapskänslan i den kvänska gruppen. 

I den andra romanen Aittiruto har de flyktande kommit till Aittiruto, där de möter samerna Elli och Piera och stannar över vintern, en dyster, lång och mörk tid. Men optimismen stiger när naturen åter vaknar upp på våren.

I den tredje delen, Rauha (Fred), utspelar sig handlingen efter kriget. Tillbaka i det nedbrända Børselv är livet förändrat, osäkerheten stor och nöden omfattande.

I den avslutande delen reser Are runt utomlands och letar efter ett liv i harmoni.

Varhaiset vuođet
I en femte roman, Elämän alku - Varhaiset vuođet'' ("Livets begynnelse - De tidiga åren"), är handlingen lagt till 1930-talet och fram till det tyska överfallet i april 1940. Huvudpersonen Are, som också är romanseriens huvudperson, växer upp i Børselv med två språk och i intensiv kontakt med naturen.
Den 9 april 1940 berättar skolans lärare för eleverna att landet är i krig. Många unga män flyr därefter till berget bakom Kuosuvaara för att undgå att tvångsrekryteras som soldater.

Källor
Alf Nilsen Børsskog på www.nordligefolk.no
Jorma Etto: Det kvenske språkets morgenstjerne på Kainun instituttis webbplats
Okänd författare: Alf Nilsen Børsskog – kvenskildringas pioner på Nasjonalbibliotekets webbplats den 27 maj 2015

Kväner
Porsangers kommun
Norska romaner
Kappa2 Lupi

Kappa2 Lupi (κ2 Lupi, förkortad Kappa2 Lup, κ2 Lup), som är stjärnans Bayer-beteckning, är en ensam stjärna i västra delen av stjärnbilden Vargen. Den har en magnitud av 5,70 och är svagt synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 12,9 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd av ca 254 ljusår (78 parsek) från solen. Såväl Kappa2 Lupi som dess granne Kappa1 Lupi ingår i Hyadeströmmen, som är en rörelsegrupp med gemensam rörelse med stjärnhopen Hyaderna genom rymden.

Egenskaper
Kappa2 Lupi är en blå till vit underjättestjärna av spektralklass A3 IV,, som har förbrukat dess förråd av väte och börjat lämna huvudserien. Den har en massa som är omkring dubbelt så stor som solens massa, en radie som är ca 2,6 gånger solens radie och avger ca 26 gånger mer energi än solen från dess fotosfär vid en effektiv temperatur på ca 8 200 K.

Referenser

Noter

Externa länkar	
 https://web.archive.org/web/20190202041827/https://www.universeguide.com/star/kappa2lupi
 https://web.archive.org/web/20190117031227/http://stars.astro.illinois.edu/sow/kappalup.html

Stjärnbilden Vargen
Bayerobjekt
Vita underjättar
HD-objekt
Charlotte Wessels

Johanna Charlotte Wessels, född 13 maj 1987 i Zwolle, är en nederländsk sångare och låtskrivare. Hon är känd för att vara sångare i symphonic metal-bandet Delain.

Kvinnor
Födda 1987
Nederländska metalsångare
Levande personer
Personer från Zwolle
Fernando Sebastián Aguilar

Fernando Sebastián Aguilar, född 14 december 1929 i Calatayud, död 24 januari 2019 i Málaga, var en spansk kardinal och ärkebiskop. Han var ärkebiskop av Pamplona y Tudela från 1993 till 2007.

Biografi 
Fernando Sebastián Aguilar var son till Luis Sebastián Cebrián och María Aguilar. Han inträdde i Claretianorden år 1945. Aguilar prästvigdes av kardinal Benjamín de Arriba y Castro den 28 juni 1953. År 1957 blev han doktor i teologi vid Angelicum med avhandlingen Maternitatis divinae diversa ratio apud Didacum Alvarez et Franciscum Suarez.

I augusti 1979 utnämndes Aguilar till biskop av León och biskopsvigdes den 29 september samma år av kardinal Vicente Enrique y Tarancón. Kardinal Tarancón assisterades vid detta tillfälle av ärkebiskop Gabino Díaz Merchán och ärkebiskop José Delicado Baeza. Den 26 mars 1993 utnämndes Aguilar till ärkebiskop av Pamplona y Tudela.

Den 22 februari 2014 upphöjde påve Franciskus Aguilar till kardinalpräst med Sant'Angela Merici som titelkyrka.

Bilder

Referenser

Externa länkar 

Romersk-katolska ärkebiskopar
Spanska kardinaler
Personer från Calatayud
Alumner från Angelicum
Födda 1929
Avlidna 2019
Män
Spanska romersk-katolska ärkebiskopar
Prix Charles Tiercelin

Prix Charles Tiercelin är ett travlopp för 4-åriga varmblod (hingstar och ston) som körs på Vincennesbanan utanför Paris i Frankrike varje år. Det går av stapeln den sista söndagen i januari, samma tävlingsdag som Prix d'Amérique. Det är ett Grupp 2-lopp, det vill säga ett lopp av näst högsta internationella klass. Loppet körs över distansen 2100 meter. Förstapris är 54 000 euro, vilket gör loppet till ett av de större fyraåringsloppen i Frankrike.

Flera stjärnhästar har vunnit loppet, bland andra Face Time Bourbon (2019), Bold Eagle (2015), Ready Cash (2009), Ourasi (1984) och Idéal du Gazeau (1978).

Vinnare

Referenser

Noter

Externa länkar
 Prix Charles Tiercelin: Statistik

Charles Tiercelin
Sportevenemang i Paris
Återkommande sportevenemang i januari
Åbymässan

Åbymässan är en mäss- och konferensanläggning vid Åbytravet i Mölndal. Den öppnade i januari 2019 och är en del av den internationella mässkoncernen Easyfairs. Ett hotell är sammanbyggt med mässhallen. I maj 2019 hålls Comic Con Göteborg i mässans lokaler.

Externa länkar
Åbymässans webbplats

Källor

Mässlokaler i Sverige
Byggnader och anläggningar i Mölndal
Prix Victor Régis

Prix Victor Régis är ett travlopp för 3-åriga varmblodiga hingstar som körs på Vincennesbanan utanför Paris i Frankrike varje år. Det går av stapeln vid månadsskiftet augusti/september. Det är ett Grupp 2-lopp, det vill säga ett lopp av näst högsta internationella klass. Loppet körs över distansen 2175 meter. Förstapris är 54 000 euro, vilket gör loppet till ett av de större treåringsloppen i Frankrike.

Flera stjärnhästar har vunnit loppet, bland andra Bold Eagle (2014), Ready Cash (2008), Orlando Vici (2005), Love You (2002), Général du Pommeau (1997), Jorky (1978) och Idéal du Gazeau (1977).

Vinnare

Referenser

Noter

Externa länkar
 Prix Victor Régis: Statistik

Victor Regis
Sportevenemang i Paris
Återkommande sportevenemang i september
RS Puppis

RS Puppis är en pulserande variabel av Delta Cephei-typ (DCEP) i stjärnbilden Akterskeppet. 

Stjärnan varierar mellan visuell magnitud +6,52 och 7,67 med en period av 41,443 dygn, vilket gör den till en långperiodisk cepheid. Variabeln befinner sig på ett avstånd av 6000 ljusår och är en av de ljusstarkaste cepheiderna i vår galax. Dess absoluta magnitud är -5,70 och perioden är en av de absolut längsta för denna variabeltyp med sina drygt 41 dygn.

Avstånd 
Avståndet till RS Puppis är viktigt eftersom cepheider används för att beräkna avståndet inom Vintergatan och till närbelägna galaxer.

Eftersom stjärnan är belägen i en stor nebulosa kunde astronomerna vid Europeiska sydobservatoriet använda NTT-teleskopet vid La Silla-observatoriet för att 2008 göra en exaktare beräkning av RS Puppis avstånd. De kom då fram till avståndet 6497 ± 91 ljusår, eller 1992 ± 28 parsek, vilket vid den tidpunkten var den mest exakta beräkningen av en cepheids avstånd från solsystemet.

En liknande teknik användes igen 2014, denna gång med Hubbleteleskopet.. Denna mätning gav resultatet 6230 ± 260 ljusår, eller 1910 ± 80 parsek.

En mätning med Gaia 2018 gav parallaxen 0,5844±0,0260 vilken skulle ge ett avstånd av 5580 ± 260 ljusår eller 1710 ± 80 parsek.

Se även 
 Variabel stjärna
 Klassiska cepheidvariabler

Referenser

Noter 

Stjärnbilden Akterskeppet
Klassiska cepheidvariabler
Gul-vita superjättar
HD-objekt
Junia (namn)

Junia är ett kvinnonamn med latinskt ursprung bildat från namnet på gudinnan Juno i romerska mytologin.

Sverige 
År 2006 fanns det 99 kvinnor i Sverige som bar förnamnet Junia. Av dessa hade 46 namnet Junia som tilltalsnamn/förstanamn. Junia har ingen namnsdag.

Kvinnonamn
Mirjam

Mirjam var enligt Gamla Testamentet syster till Aron och Mose. Mirjam var den som satte spädbarnet Mose i floden och såg till att faraos dotter adopterade barnet. Hon beskrivs också äga profetisk gåva. Senare ställde hon sig på Arons sida när bröderna trätte, för vilket Gud bestraffade henne med spetälska. Hon blev dock förlåten av Moses, som bad för henne. Hon dog i Kadesh innan de nådde Kanaan.

Den grekiska formen av namnet Miriam är Μαρία; den arameiska formen är Maryam.

Se även 
102 Miriam

Referenser 

Judendom
Kristendom
Personer i Gamla Testamentet
Kvinnor
Profeter i Gamla Testamentet
Bengt Segerson

Bengt Holger Segerson, född 6 september 1914 i Långsele församling, Västernorrlands län, död 24 mars 1992 i Göteborgs Masthuggs församling, Göteborg
, var en svensk socialist, vänsterpartist och frivillig i spanska inbördeskriget.

Biografi
Segersons far var järnvägare och familjen flyttade runt, men landade till sist i Helsingborg, där han växte upp.

Under ungdomen blev Segerson politiskt aktiv och medlem i Kilbompartiets ungdomsklubb. År 1937 reste han till Spanien för att ansluta till de Internationella brigaden av som stred i Spanska inbördeskriget på republikens sida. Han blev politisk kommissarie i ett kompani som var döpt efter riksdagsmannen Georg Branting, son till Hjalmar Branting och ordförande i den svenska Spanienkommittén. Efter en stridsskada fick han 1938 åka hem till Sverige. 

Efter hemkomsten från Spanska inbördeskriget 1938 träffade han Greta Segerson samt blev medlem i Sveriges kommunistiska parti. De gifte sig 1940.  

Under andra världskriget internerades Segerson i Öxnered, ett av de läger där kommunister och socialdemokrater under krigsåren hölls instängda.

Eftermäle 
Jonas Sjöstedt har skildrat Bengt och Greta Segersons liv i intervjuboken Masthugget, Moskva, Madrid. Sjöstedt har även sammanställt boken Brev till en broder! där Bengt Segersons brev till Sverige från Spanska inbördeskriget publicerades.

Bibliografi
 
Om Segerson

Noter 

Män
Födda 1914
Avlidna 1992
Svenska vänsterpartister
Personer från Långsele socken
Dennis Rundt

Dennis Jarl-Olav Rundt, född 14 augusti 1947 i Vasa, är en finländsk journalist och författare. 

Rundt var under hela sin yrkesbana knuten till Vasabladet, som reporter 1973–1975, redaktionschef 1980–1992 och i två repriser som chefredaktör, 1992–1997 och 2002–2008. Som orädd ledarskribent var han framför allt en österbottnisk röst med ett starkt svenskhetspatos som ledstjärna. På ett nationellt plan har han engagerat sig som ordförande för Chefredaktörernas förening 2001–2006. Rundt tilldelades Statens informationspris 2008. Han blev politices doktor 1992 på en doktorsavhandling om Munsalaradikalismen, vilken lyfte fram den österbottniska vänsterns pacifistiska förflutna. Skönlitterärt har han publicerat sig i romansviten Sterbhuset (1998), Korthuset (2000) och Glädjehuset (2003), som ur österbottniskt perspektiv ger livfulla bilder av finländskt 1900-tal.  Han har även skrivit de dokumentära romanerna My Darling Dolly (2018) och "Big Daddy" (2021).

Källor

Finlandssvenska journalister
Finlandssvenska författare
Svenskspråkiga författare
Personer från Vasa
Födda 1947
Levande personer
Män
Mona Haskel

Mona Margareta Haskel, född 17 augusti 1935 i Växjö, död 13 mars 2021 i Hedvig Eleonora församling i Stockholm, var en svensk scripta, regiassistent och inspelningsledare. Hon var under många år Hans Alfredsons och Tage Danielssons samarbetspartner.

Biografi
Mona Haskel var på 1950-talet anställd på AB Radiotjänst och bland annat Tage Danielssons sekreterare. När Tage Danielsson och Hans Alfredson 1961 startade sitt gemensamma företag AB Svenska Ord i en liten 1700-talsstuga på Södermalm – Svenska Ords skrivstuga – erbjöd de Mona Haskel att bli deras och företagets sekreterare. Vid årsskiftet 1963 flyttade hon sin arbetsplats in i skivstugan och ett tidigare vedförråd blev hennes kontor med utsikt över Renstiernas gata. Ungefär samtidigt gifte hon sig med TV-producenten Karl Haskel som AB Svenska Ord kom att ha ett omfattande samarbete med. 

Mona Haskel blev Svenska Ords ”allt-i-allo” och en av tre fast anställda på företaget. De båda andra var hennes chefer Tage Danielsson och Hasse Alfredson. Den lilla skrivstugan klarade inte fler personer, tyckte Hasse och Tage skämtsamt. Haskel skötte inte bara företagets skrivarbete och bokföring utan jobbade även med Danielsson och Alfredson som scripta. Hon var även scripta vid inspelningen av några Jönssonliganfilmer. Hennes sista film som scripta var Hans Alfredsons kortfilm från 1996 Älvakungen dyker upp där hon även var regiassistent.

Mona Haskel är gravsatt i minneslunden på Galärvarvskyrkogården i Stockholm.

Scripta

Älvakungen dyker upp (1996)
Jönssonligan på Mallorca (1989)
Vargens tid (1988)
Jim och piraterna Blom (1987)
Jönssonligan dyker upp igen (1986)
På villande hav (1986)
Falsk som vatten (1985)
Ronja Rövardotter (1984)
P & B (1983)
Den enfaldige mördaren (1982)
SOPOR (1981)
Picassos äventyr (1978)
Släpp fångarne loss - det är vår! (1975)
Ägget är löst! (1975)
Mannen som slutade röka (1972)
Äppelkriget (1971)
I huvet på en gammal gubbe (1968)
Lådan (1968)
Att angöra en brygga (1965)
Svenska bilder (1964)

Källor 
Svensk Filmdatabas: Mona Haskel.

Noter 

Födda 1935
Avlidna 2021
Kvinnor
AB Svenska Ord
Personer från Växjö
Personer i Sverige under 1900-talet
Gravsatta på Galärvarvskyrkogården
Varangerhus

Varangerhus är en typ av byggnader vid Varangerfjorden i Finnmark i Norge.

Ett varangerhus är en byggnad, som kombinerar bostad, ladugård och höloft under samma tak, med endast en inbyggd gång mellan delarna. Byggnadstypen infördes under första häften av 1800-talet till området med finsktalande invandrare från Finland, vilka i Norge benämndes kväner. Byggnadstypen förekommer i Norge endast vid Varangerfjorden, framför allt i Skallelv och Vadsø. I närliggande länder förekommer den i norra Finland och på Kolahalvön, men också i Karelen.

Varangerhus förekommer i olika varianter: som långhus, eller med utbyggnader i L-form eller i T-form. För hushåll utan boskap, finns varangerhus också som bostadshus kombinerade med utrymmen för andra funktioner, som bastur, vedbodar, bakhus och butik. Grundtanken bakom dem är att spara till den kala kusten importerat byggnadsvirke, spara energi genom att tillvarata värmen från husdjuren och att skydda sig mot ett hårt vinterklimat vid arbete med djuren.

Varangerhus byggdes också under återuppbyggnadstiden efter 1945.

Varianter av varangerhus
Varangerhuset beskrevs och definierades som hustyp på 1970-talet av professorn i historia med arkeologi och etnologi Håvard Dahl Bratrein (född 1933). Vadsø kommun var efter förödelsen i Finnmark den kommun som hade störst andel förkrigsbebyggelse bevarad. Åren 1973–1974 registrerades byggnader vid Varangerfjorden systematiskt av Tromsø Museum. 700 förkrigsbyggnader registrerades i Vadsø kommun, varav  201 var av varangerhustyp.

Håvard Dahl Bratrein indelade varangerhus i fyra modeller:
 Långhus med alla funktioner under ett enda sadeltak med hus och gavel vettande mot vägen och/eller havet. Ladugården låg mot baksidan.
 Bostadshus med sadeltak parallellt med vägen, med en utbyggnad i rät vinkel, också med sadeltak.
 Bostadshus med sadeltak parallellt med vägen, med ekonomihusdelen som tillbyggnad med snedtak på bakre långsidan eller på ena gaveländan.
 Bostadshus och ekonomibyggnad som separata byggnader som är förenade med en tredje mellanbyggnad. De två huvudbyggnadernas tak kan vara parallella eller i rät vinkel.

Källor
Varangerhus opp i Ruijan Kaiku den 31 januari 2017

Noter

Externa länkar
Varangerhus på Varanger museums webbplats
Bild på varangerhus i Skallelv från tiden efter 1945

Att läsa vidare
Håvard Bratrein: Varangerhuset. En foreløpig presentasjon av en nordnorsk hustype med konsentrerte gårdsfunkjsoner, Norweg 1980. sidorna 311–331
Ingeborg Hage: Kvenenes bosetning og byggemåter i  Arkitektur i Nord-Norge, 2008, sidorna 238–271

Bostadshus i Norge
Finnmark fylke
Kväner
Arkitektur i Norge