kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Valentin Parmon

Valentin Nikolajevitj Parmon (), född 18 april 1948 i Brandenburg, är en rysk vetenskapsman som har gjort sig känd som uppfinnare av nya och förbättrade katalytiska processer inom energiförsörjningsområdet.

Karriär 

Parmon tog examen vid Moskvas institut för fysik och teknologi () 1972 och 1975. Därefter arbetade han som forskare vid Semjonovinstitutet för kemikalisk fysik () i Moskva. 1977 övergick Parmon till att verka vid Boreskovinstitutet för katalys () i Novosibirsk, och mellan 1995 och 2015 var han dess direktör. För närvarande (2016) är han verksam som institutets vetenskapliga rådgivare.

Parmon doktorerade 1985 och utnämndes till professor 1989. Han har varit en fullvärdig medlem av Rysslands Vetenskapsakademi sedan 1997.

Hans forskningsområden har bland annat varit kemisk kinetik, fotokatalys, katalytisk omvandling av fossila bränslen, kemisk lagring av förnybar energi och omvandling av biomassa till bränsle. Till exempel ledde han arbetet med att ta fram kommersiellt framgångsrika nya katalytiska processer för att producera bränsle enligt Euro 4- och Euro 5-normerna samt skapandet av ett experimentellt system som kemiskt kunde lagra solenergi med 43 procents verkningsgrad. Institutet som han har lett har också utvecklat katalytiska processer för förbränning av lågkvalitativa bränslen. Dessa processer har kommersiellt tillämpats på koleldade pannor och skulle potentiellt kunna användas för omvandling av rötslam till energi.

2009 tilldelades Parmon Ryska federationens statspris för vetenskap och teknik, och 2016 mottog han utmärkelsen Global Energy Prize för utveckling av nya katalysatorer för oljeraffinering och förnybar energi.

Källor

Noter 

Levande personer
Ryska kemister
Födda 1948
Män
Ledamöter av Rysslands Vetenskapsakademi
Alumner från Moskvas institut för fysik och teknologi
Jeheon

Jeheon, född 1455, död 1482, var gift med kung Seongjong och Koreas drottning 1476-1479. Hon avsattes från sin ställning och avrättades för misshandel av kungen. Hon var mor till kung Yeonsangun.

Referenser 

 

Kvinnor
Födda 1455
Avlidna 1482
Koreanska drottningar
Personer i Korea under 1400-talet
Munjeong

Munjeong, född 1501, död 1565, var en koreansk drottning och regent. Hon var gift med kung Jungjong och regent för sin son kung Myeongjong från 1545 till 1565.    Hon beskrivs som en omtalad administratör och är känd för sina landreformer till förmån för bönderna och sitt gynnande av buddhismen. Hennes bror Yun Won-hyeong var hennes rådgivare och kontroversiell för sitt inflytande.

Referenser 

 

Kvinnor
Födda 1501
Avlidna 1565
Koreanska drottningar
Kvinnliga regenter under 1500-talet
Koreanska regenter
Personer i Korea under 1500-talet
Silverlejonet för bästa regi

Silverlejonet för bästa regi () delas ut vid filmfestivalen i Venedig varje år sedan 1990. Från 1953 till 1957 delades Silverlejonet ut till filmer som ett andrapris, bakom Guldlejonet. Sedan 1988 har Silverlejonet tilldelats en eller flera filmer som nominerats, men inte vunnit, Guldlejonet samma år (se Juryns stora pris (Venedig)).

Vinnare av Silverlejonet för bästa regi 
 1990: Martin Scorsese för Maffiabröder
 1991: Philippe Garrel för J'entends plus la guitare, Terry Gilliam för Fisher King och Zhang Yimou för Den röda lyktan
 1992: Bigas Luna för Jamón, jamón, Dan Pița för Hotel de lux och Claude Sautet för Ett vinterhjärta
 1993: Ingen vinnare
 1994: James Gray för Little Odessa, Peter Jackson för Svarta änglar och Carlo Mazzacurati för Il toro
 1995–1997: Ingen vinnare
 1998: Emir Kusturica för Svart katt, vit katt
 1999: Zhang Yuan för Guo nian hui jia
 2003: Takeshi Kitano för Zatōichi
 2004: Kim Ki-duk för Järn 3:an
 2005: Philippe Garrel för Les Amants régulier
 2006: Alain Resnais för Cœurs
 2007: Brian De Palma för Redacted
 2008: Aleksej German för Bumazjnyj soldat
 2009: Shirin Neshat för Kvinnor utan män
 2010: Álex de la Iglesia för The Last Circus
 2011: Cai Shangjun för People Mountain People Sea
 2012: Paul Thomas Anderson för The Master
 2013: Alexandros Avranas för Miss Violence
 2014: Andrej Kontjalovskij för Belye notji potjtalona Alekseja Trjapitsyna
 2015: Pablo Trapero för Klanen
 2016: Amat Escalante för Det främmande och Andrej Kontjalovskij för Ray
 2017: Xavier Legrand för Custody
 2018: Jacques Audiard för The Sisters Brothers
 2019: Roy Andersson för Om det oändliga
 2020: Kiyoshi Kurosawa för Wife of a Spy
 2021: Jane Campion för The Power of the Dog

Referenser 

Filmfestivalen i Venedig
Italienska filmpriser
Myeongseong (1642–1684)

Myeongseong, född 1642, död 1684, var en Koreas drottning 1674-1684, gift med kung Hyeonjong. Hon var mor till kung Sukjong och spelade en viktig roll under hans regeringstid, då hon ledde motståndet mot Namin-klanen vid hovet.

Referenser 

 

Koreanska drottningar
Födda 1642
Avlidna 1684
Kvinnor
Personer i Korea under 1600-talet
Hui-bin Jang

Hui-bin Jang, född 1659, död 1701, var en Koreas drottning 1688-1694, gift med kung Sukjong. Hon var mor till kung Gyeongjong. Hon avsattes som drottning 1688 då hon förlorade kungens tycke, och ersattes med drottning Inhyeon. När Inhyeon avled 1701 avrättades hon för att ha mördat henne. Hon betraktas som Joseondynastins mest berömda kungliga konkubin.

Referenser 

 

Kvinnor
Födda 1659
Avlidna 1701
Koreanska drottningar
Personer i Korea under 1600-talet
Personer som blivit avrättade av Korea
Sunwon

Sunwon, född 1789, död 1857, var en koreansk drottning och regent. Hon var gift med kung Sunjo av Korea och regent för sin sonson kung Heonjong från 1834 till 1841, och för kung Cheoljong 1849-1852.

Referenser 

 

Kvinnor
Födda 1789
Avlidna 1857
Koreanska drottningar
Kvinnliga regenter under 1800-talet
Koreanska regenter
Personer i Korea under 1800-talet
Juryns stora pris (Venedig)

Juryns stora pris (, "Silverlejonet - Juryns stora pris") är ett filmpris som delas ut vid filmfestivalen i Venedig varje år sedan 1951, frånsett åren 1953, 1955–1957 och 1969–1980. Priset anses som "andrapriset" efter Guldlejonet.

Vinnare 
 1951 – Linje Lusta av Elia Kazan
 1952 – I morgon börjar livet av Alexander Mackendrick
 1958 – De älskande av Louis Malle och Utmaningen av Francesco Rosi
 1959 – Ansiktet av Ingmar Bergman
 1960 – Rocco och hans bröder av Luchino Visconti
 1961 – Mir vchodjasjtjemu av Aleksandr Alov och Vladimir Naumov
 1962 – Leva sitt liv av Jean-Luc Godard
 1963 – Tag mitt liv av Louis Malle och Vstuplenije av Igor Talankin
 1964 – Matteusevangeliet av Pier Paolo Pasolini och Hamlet av Grigorij Kozintsev
 1965 – Simon pelarhelgonet av Luis Buñuel, Mne dvadtsat let av Marlen Chutsjev och Modiga mindre män av Leif Krantz
 1966 – Chappaqua av Conrad Rooks och Anita G - flicka utan förflutet av Alexander Kluge
 1967 – Kina är nära av Marco Bellocchio och Kinesiskan av Jean-Luc Godard
 1968 – Nostra Signora dei Turchi av Carmelo Bene och Le Socrate av Robert Lapojade
 1981 – Sogni d'oro av Nanni Moretti och Eles não usam black tie av Leon Hirszman
 1982 – Imperativ av Krzysztov Zanussi
 1983 – Biguefarre av Georges Rouquier
 1984 – Le favoris de la lune av Otar Ioseliani
 1985 – Tango – Gardels exil av Fernando Solanas
 1986 – Tjuzjaja, belaja i rjaboj av Sergej Solovjov och Storia d'amore av Francesco Maselli
 1987 – Hip hip hurra! av Kjell Grede
 1988 – Camp de Thiaroye av Sembène Ousmane och Thierno Faty Sow
 1989 – Et la lumière fut av Otar Iosseliani
 1990 – En ängel vid mitt bord av Jane Campion
 1991 – A Divina Comédia av Manoel de Oliveira
 1992 – Morte di un matematico napoletano av Mario Martone
 1993 – Bad Boy Bubby av Rolf De Heer
 1994 – Natural Born Killers av Oliver Stone
 1995 – A Comédia de Deus av João César Monteiro och Stjärnornas man av Giuseppe Tornatore
 1996 – Brigands av Otar Iosseliani
 1997 – Ovosodo av Paolo Virzì
 1998 – Terminus Parabys av Lucian Pintilie
 1999 – Vinden bär oss av Abbas Kiarostami
 2000 – Before Night Falls av Julian Schnabel
 2001 – Hunddagar av Ulrich Seidl
 2002 – Dom durakov av Andrej Kontjalovskij
 2003 – Le cerf-volant av Randa Chahal Sabbag
 2004 – Gråta med ett leende av Alejandro Amenábar
 2005 – Mary av Abel Ferrara 
 2006 – Daratt av Mahamat Saleh Haroun
 2007 – I'm Not There av Todd Haynes
 2008 – Teza av Haile Gerima
 2009 – Soul Kitchen av Fatih Akın
 2010 – Essential Killing av Jerzy Skolimowski
 2011 – Terraferma av Emanuele Crialese
 2012 – Paradis: Tro av Ulrich Seidl
 2013 – Stray Dogs av Tsai Ming-liang
 2014 – The Look of Silence av Joshua Oppenheimer
 2015 – Anomalisa av Charlie Kaufman
 2016 – Nocturnal Animals av Tom Ford
 2017 – Foxtrot av Samuel Maoz
 2018 – The Favourite av Giorgos Lanthimos
 2019 – En officer och spion av Roman Polański

Källor 
 http://www.imdb.com/event/ev0000681/

Filmfestivalen i Venedig
Italienska filmpriser
Cheorin

Cheorin, född 1837, död 1878, var Koreas drottning 1851–1864, gift med kung Cheoljong. 

Hon tillhörde klanen Andong Kim, som hade valt Cheoljong till kung sedan den förre kungen avlidit barnlös, och därefter valt ut henne till hans drottning. Äktenskapet var barnlöst. När maken avled 1864, gjorde hon därför anspråk på att utse näste kung, något som normalt var en änkedrottnings rättighet. Hon och Andong Kim-klanen blev dock övertrumfade av Sinjeong, som var änka efter den förra dynastins sista kronprins: hon hade också fått titeln änkedrottning och utsåg nu sin egen kandidat Gojong av Korea till näste kung.

Referenser 

 

Kvinnor
Födda 1837
Avlidna 1878
Koreanska drottningar
Personer i Korea under 1800-talet
Sinjeong

Sinjeong, född 1809, död 1890, var en koreansk kronprinsessa och regent 1864-1873. 

Hon var gift med kronprins Hyomyeong, som avled 1830, och mor till Heonjong av Korea. Hennes son avled barnlös 1849, och Cheoljong av Korea utsågs till hans efterträdare. När även denne avled barnlös 1863, försökte änkedrottning Cheorin och Andong Kim-klanen hävda rätten att utse en ny kung. Istället övertog Sinjeong denna makt, utsåg Gojong av Korea till monark. Gojong var omyndig, och Sinjeong blev Koreas regent fram till hans myndighetsdag 1873, men hon överlät i själva verket all makt åt kungens far Heungseon Daewongun och behöll själv enbart titeln regent.

Referenser

Noter 

Kvinnor
Födda 1809
Avlidna 1890
Koreanska drottningar
Kvinnliga regenter under 1800-talet
Koreanska regenter
Personer i Korea under 1800-talet
Krister Svensson

Krister Svensson, född 20 februari 1762 i Askeryds socken, Jönköpings län, död där 15 december 1839 var en eremit bosatt i Askeryds socken.

Krister Svensson var ursprungligen dräng hos prosten Daniel Cnattingius, men drabbades vid dennes bortgång 1809 av en svår depression. Han valde att isolera sig i en grotta vid Assjön där han iordningställde ett bönetempel. Han undvek andra människor men kunde ses vandra runt Assjön vid kvällen och morgonen under det att han utropade böner över vattnet. Den ende som samtalade med Krister Svensson var prosten Samuel Johan Hedborn som under de sista åren tog hand om honom. Vid Krister Svenssons död lät Hedborn författa en dikt till hans minne.

Källor 
Sällsamheter i Småland del 3 s. 116-118

Män
Födda 1762
Avlidna 1839
David Shulkin

David Jonathon Shulkin, född 22 juni 1959 i Highland Park i Illinois, är en amerikansk läkare och politiker. Den 14 februari 2017 tillträdde han som USA:s veteranminister i Trumps kabinett. Den 28 mars 2018, avskedade president Donald Trump Shulkin från sin position. Shulkin efterträddes av Robert Wilkie.

Karriär
Shulkin avlade kandidatexamen vid Hampshire College 1982 och läkarexamen vid Medical College of Pennsylvania 1986.

Den 11 januari 2017 meddelade USA:s kommande president Donald Trump att han valt att nominera Shulkin till USA:s veteranminister i sin kabinett som tillträder den 20 januari 2017. Nomineringen av Shulkin godkändes av USA:s senat den 14 februari 2017 och samma dag svors Shulkin in som veteranminister.

Referenser

Externa länkar 

Amerikanska läkare
Amerikanska demokrater
USA:s veteranministrar
Trumps kabinett
Personer från Highland Park, Illinois
Födda 1959
Levande personer
Män
Riternas bok

Riternas bok eller Liji () är en kinesisk samling beskrivningar av ceremoniella och rituella företeelser. Riternas bok är en av De fem klassikerna inom konfucianismen och skrevs under den senare dealen av epoken De stridande staterna (403 f.Kr.–221 f.Kr.) och under Västra Handynastin (206 f.Kr.–24 e.Kr.).

Referenser

Noter

Externa länkar
 Riternas bok på engelska och kinesiska

Kinesisk litteratur
WP:Projekt Kina
Acharnerna

Acharnerna ( Akharneîs) är en pjäs från 425 f.Kr. av den grekiske författaren Aristofanes. Den handlar om en attisk bonde, Dikaiopolis, som under det peloponnesiska kriget lyckas att sluta ett personligt fredsavtal med spartanerna. Pjäsen har ett tydligt fredsbudskap. Det är Aristofanes tredje pjäs och den äldsta av hans pjäser som finns bevarad. Den vann förstapriset vid Lenaiafestivalen år 425, före pjäser av Kratinos och Eupolis.

Källor

Externa länkar
 

425 f.Kr.
Pjäser av Aristofanes
The Very Best of Jimmy Somerville, Bronski Beat and The Communards

The Very Best of Jimmy Somerville, Bronski Beat and The Communards är ett samlingsalbum från 2011, vilket speglar Jimmy Somervilles karriär i Bronski Beat och The Communards samt som soloartist. Albumet nådde plats 29 på UK Albums Chart.

Låtlista
"Smalltown Boy" – Bronski Beat från The Age of Consent
"Don't Leave Me This Way" – The Communards med Sarah Jane Morris från Communards
"Why?" – Bronski Beat från The Age of Consent
"You Make Me Feel (Mighty Real)" – Jimmy Somerville från Read My Lips
"Disenchanted" – The Communards från Communards
"Never Can Say Goodbye" – The Communards från Red
"So Cold the Night" – The Communards från Communards
"To Love Somebody" – Jimmy Somerville från The Singles Collection 1984/1990
"There's More to Love (Than Boy Meets Girl)" – The Communards från Red
"Comment Te Dire Adieu" – Jimmy Somerville featuring June Miles-Kingston från Read My Lips
"You Are My World" – The Communards från Communards
"I Feel Love/Johnny Remember Me" – Bronski Beat med Marc Almond från Hundreds & Thousands
"Tomorrow" – The Communards från Red
"Hurt So Good" – Jimmy Somerville från Dare to Love
"Read My Lips (Enough Is Enough)" – Jimmy Somerville från Read My Lips
"For a Friend" – The Communards från Red
"It Ain't Necessarily So" – Bronski Beat från The Age of Consent

Medverkande
Jimmy Somerville
Bronski Beat
The Communards

Marc Almond – sång
Pete Bellotte – kompositör
Steve Bronski – kompositör
Clifton Davis – kompositör
Barry Gibb – kompositör
Robin Gibb – kompositör
Arnold Goland – kompositör
June Miles-Kingston – sång
Larry Steinbachek – kompositör
Dip Warrick – kompositör

Källor
The Very Best of Jimmy Somerville, Bronski Beat and The Communards William Cooper. Allmusic. Läst 16 januari 2017.

Brittiska samlingsalbum
Musikalbum 2001
Album av Jimmy Somerville
Album av Bronski Beat
Album av The Communards
Christopher From Björk

Christopher From Björk, född 28 mars 1987 i Stockholm, är en svensk före detta ishockeyspelare. Han debuterade i Elitserien säsongen 2005/2006, då han spelade en match för Djurgårdens IF.

Källor 

Svenska ishockeyspelare
Män
Födda 1987
Levande personer
Spelare i Huddinge IK
Idrottare från Stockholm
Norbert Gœneutte

Norbert Gœneutte, född den 24 juli 1854 i Paris, död den 9 oktober 1894 i Auvers-sur-Oise, var en fransk målare och raderare. 

Gœneutte, som var elev till Pils, slog redan med ett av sina debutarbeten på salongen, Boulevard de Clichy (1876), in på den skildring av Parislivet, som bildar hans konsts röda tråd. Han var i detta avseende påverkad av Béraud, men lutar senare mer mot Édouard Manet och Raffaëlli. Kända verk är Auktion på torget, Servitriser i Duval, Kafékoncert med flera. Han målade även landskap, utförde raderingar och arbeten med kall nål (omkring 200) samt ypperliga teckningar. I Luxembourgmuseet i Paris finns bland annat Mandsportræt och Soupe du Matin.

Källor 

  

Franska landskapsmålare
Franska genremålare
Franska grafiker
Franska målare under 1800-talet
Konstnärer från Paris
Födda 1854
Avlidna 1894
Män
Salmonsens
Auf meinen lieben Gott

Auf meinen lieben Gott är en tysk begravningspsalm med musik ur Schöne kurzweilige teutsche Lieder av Jacob Regnart från 1578. Texten skrevs av Sigismund Weingärtner 1620.

I den svenska översättningen är vers 5, 6 och 11 tillagda. Det har även funnits en vers mellan 7 och 8 som började Sidst då stunden är när. Den togs bort av Jesper Swedberg inför 1695 års psalmbok.

Text

Publicerad i
Psalmboken Vattukällan (4 verser).
Den svenska psalmboken 1694 som nummer 450 under rubriken "Död- och Begrafnings Psalmer".
1695 års psalmbok som nummer 385 under rubriken "Dödz- och Begrafningz-Psalmer".

Koralbearbetningar

Orgel
Auf meinen lieben Gott av Franz Tunder.

Referenser
http://www.hymnary.org/tune/auf_meinen_lieben_gott_regnart_11234
http://www.hymnary.org/text/auf_meinen_lieben_gott
http://www.lukedahn.net/Bach/WoSollIchFliehenHin_5Settings.pdf

Noter 

Tyska psalmer
Begravningspsalmer
Gabe Guentzel

Gabe Guentzel, född 2 maj 1988 i Woodbury, Minnesota, är en amerikansk professionell ishockeyspelare. Han är storebror till NHL-spelaren Jake Guentzel.

Externa länkar 

Amerikanska ishockeyspelare
Födda 1988
Levande personer
Män
Spelare i Sioux Falls Stampede
Spelare i Southern Minnesota Express
Spelare i Fort Wayne Komets (2012–)
Pheugopedius columbianus

Pheugopedius columbianus, "colombiagärdsmyg", är en fågelart i familjen gärdsmygar inom ordningen tättingar. Den betraktas oftast som underart till marmorgärdsmyg (Pheugopedius sclateri), men urskiljs sedan 2016 som egen art av Birdlife International och IUCN.

Fågeln förekommer i Anderna i Colombia (Valle och Cundinamarca). Den kategoriseras av IUCN som livskraftig.

Noter

Kommentarer

Källor

Externa länkar 

Gärdsmygar
Pheugopedius
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter i Colombia
Jean Béraud

Jean Béraud, född den 31 december 1849 i Sankt Petersburg, död den 4 oktober 1935 i Paris, var en fransk målare.

Béraud uppträdde på 1870-talet med parisiska interiörer av slående lokaltrohet och med förträffliga typer, bilder från kaféer, teatersalonger, saluhallarna, ballokaler, folkmöten (I Salle Graffart, 1884) och från polisens lokaler (Salle des filles au dépôt, 1886). Han målade även porträtt, uppträdde sedan med ett par effektmålningar, Kristus och Magdalena bland fariséerna (sceneriet en modern parissalong, Magdalena en känd skådespelerska, fariséerna samtida börsmän) och Korsets uppresande (på Montmartre, i förgrunden en blusklädd arbetare, som knyter näven ner emot Paris).

Källor 

  

Franska genremålare
Franska porträttmålare
Franska målare under 1800-talet
Franska målare under 1900-talet
Konstnärer från Paris
Personer från Sankt Petersburg
Födda 1849
Avlidna 1935
Män
Ugglan
Officerare av Hederslegionen
Barbara Barbara, We Face a Shining Future

Barbara Barbara, We Face a Shining Future är brittiska Underworlds nionde studioalbum, utgivet i mars 2016. Albumet nominerades till en Grammy Award för "Best Dance/Electronic Album".

Låtlista

Källor
Barbara Barbara, We Face a Shining Future David Jeffries. Allmusic. Läst 16 januari 2017.

Noter

Musikalbum 2016
Album av Underworld
Sköldpadd

Sköldpadd är det hornämne, som utgör beteckningen på sköldpaddornas ryggsköld. 

Sköldpadden nyttjades redan tidigt som prydnadsmaterial i österlandet och kom över Egypten till Rom, där man skattade den särdeles högt. Den bästa sköldpadden ficks av de ostindiska karettsköldpaddorna och utfördes huvudsakligen från Singapore. Sedan 1973 är all internationell handel med sköldpadd förbjuden enligt Washingtonkonventionen, när det inte handlar om antikviteter. Antikundantaget gäller föremål tillverkade före den 3 mars 1947. Sköldpadden, som till färgen är gul eller gulröd med svartbruna fläckar och strimmor, vann i värde, ju tätare och mera genomskinlig, ju färgstarkare och bättre tecknad den var. Den låter klyva sig och kan, upphettad, böjas eller sammanpressas efter behag. Hårdare och mera spröd än vanligt horn, fordrar den en försiktigare behandling, men förarbetas liksom detta medelst sågning, filning och polering. Den brukades till kammar, dosor, solfjädrar, knivskaft med mera. På grund av sitt höga pris eftergjordes den redan före förbudet på kemisk väg av horn, gelatinblad med mera. Genom betning med alkaliska blylösningar åstadkommer man även på simplare sköldpadd vackrare teckningar.

Källor 
 
 Anmäler auktionshus för handel med elfenben, artikel i Skånska dagbladet den 22 maj 2015 

Dekorativa föremål
Ugglan
Dismal Euphony

Dismal Euphony var en norsk musikgrupp som släppte fyra album och två EP:er. Gruppen bildades 1992 som The Headless Children av Ole K. Helgesen och Kristoffer Austrheim. Gruppen inspirerades av band som Kreator och Slayer. Året därpå gick Erik Borgen (sångare) och Kenneth Bergsagel (gitarrist) med i gruppen, som bytte namn till Carnal Tomb. 1994 gick Linn Achre Tveit med i gruppen som sångare och låtskrivare.

Gruppens första demo, Spellbound, släpptes 1995. Under en stund 1995–1996 hette gruppen Soria Moria Slott innan den döptes om till Dismal Euphony. Dismal Euphony skrev kontrakt med skivbolaget Napalm Records. 1996 släppte gruppen EP:n Dismal Eupony. Samma år släpptes även albumet Soria Moria Slott. Året därpå släpptes gruppens andra album, Autumn Leaves: The Rebellion of Tides. Till skillnad från gruppens första album var låtarna på Autumn Leaves kortare.

Efter släppet av Autumn Leaves lämnade Linn Achre Tveit gruppen. Dismal Euphony skrev efter detta kontrakt med skivbolaget Nuclear Blast, och det väntades att gruppen skulle turnera 1998. Dismal Euphonys första album hos Nuclear Blast, All Little Devils, släpptes 1999. Gruppens sista album blev Python Zero, som släpptes 2001. Samma år löstes gruppen upp.

Medlemmar
Senaste kända medlemmar
Ole Helgesen – basgitarr, sång (1992–2001)
Kristoffer Austrheim – trummor (1992–2001)
Frode Clausen – gitarr (1997–2001)
Anja Natasha (Anja Natasha Lindløv) – sång (1998–2001)
Svenn-Aksel Henriksen – keyboard (2000–2001)

Tidigare medlemmar
Dag Achre Tveit – basgitarr
Kenneth Bergsagel – gitarr (1994–1995)
Elin Overskott – keyboard (1994–1998, död 2004)
Erik Borgen – sång (1994)
Keltziva (Linn Achre Tveit) – sång (1994–1998)

Diskografi 
Demo
 1995 – Spellbound

EP
 1995 – Dismal Euphony
 

Studioalbum

Samlingsalbum
2003 – Autumn Leaves / Lady Ablaze

Video
2000 – Lady Ablaze (VHS)

Referenser

Externa länkar

Metal archives: Dismal Euphony

Musikgrupper bildade 1992
Norska metalgrupper
Norska gothic metal-grupper
Norska black metal-grupper
Musik i Stavanger
musikgrupper upplösta 2001
Avahi betsileo

Avahi betsileo är en primat i släktet ullmakier som förekommer på östra Madagaskar. Artepitet betsileo i det vetenskapliga namnet är djurets trivialnamn i språket av folket som lever i orten Fandriana.

Individerna blir 26 till 31,1 cm långa (huvud och bål), har en 28,3 till 34,4 cm lång svans och väger 900 till 1200 g. Arten har en ljus rödbrun päls på ovansidan och på armarnas och benens utsida. Bukens centrum är mörkgrå och närmare kroppssidorna är undersidan täckt av ljusare grå päls. Även svansen är uppdelad i en rödbrun ovansida och en gulröd undersida men det finns ingen tydlig gräns. Huvudet ser mera avrundade ut än hos andra släktmedlemmar på grund av tjock päls. Ansiktet är mera grå vad som liknar en ansiktsmask.

Denna ullmaki lever endemisk i Madagaskars östra högland mellan floderna Mangoro och Mananjary. Utbredningsområdet uppskattas vara mindre än 1470 km². Arten vistas i regnskogar. Den är aktiv på natten och klättrar främst i träd.

Avahi betsileo hotas av habitatförstöring och beståndet minskar. IUCN listar den som starkt hotad (EN).

Referenser

Externa länkar 
 Foto, ursprungligen från Arkive

Ullmakier
betsileo
Däggdjur i etiopiska regionen