kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Harald Millgård

Harald Olof Millgård (folkbokförd Millgårdh), född 16 april 1912 i Åre församling, Jämtlands län, död 20 december 1991 i Stora Tuna kyrkobokföringsdistrikt, Borlänge kommun, Kopparbergs län, var en svensk flygjournalist, författare, sportflygare, fotograf och målare.

Han var son till Johan Millgårdh och Karin Gustava Andersson. Millgård anställdes som journalist vid Södra Dalarnes Tidning 1937. Tillsammans med Ville Sundin startade han tidskriften Dala-flyg 1938 och 1939 startade han den egna tidskriften  Sport-flyg som utgavs i Falun men tidskriften blev kortlivad på grund av andra världskrigets utbrott och endast ett nummer nådde marknaden. 

Han gjorde ett nytt försök som flygjournalist 1940 när han blev redaktionssekreterare och senare redaktör för tidskriften Flyg tidningen, allt om flygning och flygare som utgavs i Malmö 1939-1942. I slutet av 1942 fick Bonniers ägda tidskriften Flygning-Flygpost utgivningsbeviset för namnet Flyg och Flyg tidningen tvingades byta namn till Svensk Flygtidnig där han fortsatte som redaktör. Tidningen bytte åter namn 1946 till Nordiska flygtidningen, den internordiska tidskriften för motorflyg som utgavs 1946-1948. När tidskriften upphörde skrev han artiklar i flera olika dags- och veckopresstidningar under olika signaturer (några av de kända och bekräftade signaturer han använde är Pro Mille och  Mille). Han arbetade även som spökskrivare och medförfattare i flera av bokförlaget Allhems flygböcker samt i bokserien  Ett år i luften som utgavs av flera olika förlag genom åren och i några årgångar av Segelflygets årsbok. Som fast skribent medverkade han i Flygrevyn, I alla väder Borlänge Tidning, Segelflygsport samt Bygd och natur. Förutom rena reportagebilder till de artiklar han skrev för olika tidningar utförde han rena fotouppdrag till Allhems specialböker över landsdelar, konstnärslexikonet samt Slott och herresäten. Som sportflygare sysslade han med segelflyg och motorflyg där han ofta var verksam som bogserpilot.

När Peter Riedel som var flygattaché vid tyska ambassaden i Stockholm fick ta del av dokument som beskrev förintelsen vid koncentrationslägren blev han förfärad av det han fick läsa och han överlämnade kopior av dokumenten till den amerikanska underrättelsetjänsten OSS i Stockholm. En god vän till Riedel förråde honom och med hjälp av Millgård gick han under jorden i Sverige. När sedan Riedel fängslades och blev utvisad av de svenska myndigheterna blev bland annat Riedels flygmotor kvar i förvar hos Millgård. Som konstnär var Millgård autodidakt och utförde teckningar och målningar utförda i olja.

Bibliografi
Sportflyg förr och nu, 1947, 
Postumt utgavs boken Skeks måste flyga, 2017,

Noter

Födda 1912
Personer från Åre socken
Avlidna 1991
Svenska journalister under 1900-talet
Svenska fotografer under 1900-talet
Svenska författare under 1900-talet
Svenska flygare
Män
Claes Jacob Raab

Claes Jacob Raab, född 1747, död 2 juni 1804, var en svensk militär och ämbetsman samt landshövding i Blekinge län från 1789 till 1800.

Claes Jacob Raab var framgångsrik i Slaget vid Hogland och blev därför 1788 befordrad  till överste i admiralitetet. Han agerade för Gustav III vid riksdagen 1789 och blev samma år utsedd till landshövding i Blekinge län.

Han agerade energiskt för att återbygga Karlskrona efter den stora branden där 1790. Han  slarvade med de allmänna medel han ansvarade för och tvingades år 1800 begära avsked.

Han ärvde  efter sin far Marielund i Nättraby, och 1803 köpte han Ryssbylund norr om Kalmar. Han var far till Adam Christian Raab.

Se även
Raab (släkt)

Referenser

Externa länkar
Sbl

Män
Födda 1747
Avlidna 1804
Svenska militärer under 1700-talet
Svenska ämbetsmän under 1700-talet
Landshövdingar i Blekinge län
Militärer från Karlskrona
8155 Battaglini

8155 Battaglini eller 1988 QA är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 17 augusti 1988 av San Vittore-observatoriet i Bologna. Den är uppkallad efter den italienska matematikern Giuseppe Battaglini.

Asteroiden har en diameter på ungefär 10 kilometer.

Referenser 
 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av San Vittore-observatoriet
Astronomiska upptäckter 1988
Opéra bouffon

Opéra bouffon är den franska termen för den italienska musikgenren opera buffa (komisk opera), framförd i 1700-talets Frankrike antingen på originalspråk eller i fransk översättning. Den kan även syfta på fransk opéra comique med farsartad handling.

Termen användes senare av Jacques Offenbach i fem av hans operetter (Orfeus i underjorden, Le Pont des Soupirs, Geneviève de Brabant, Le Roman comique and Le Voyage de MM. Dunanan père et fils, och blandas ibland ihop med fransk opéra comique och opéra bouffe.

Notes

References
 Bartlet, M. Elizabeth C.: "Opéra bouffon", i: The New Grove Dictionary of Opera, red. Stanley Sadie. Volym tre, London 1992, s. 685. .

Opera
Oxhålsbadet

Oxhålsbadet (tidigare Stora Essingebadet) är ett kommunalt friluftsbad i Oxhålssundet på Stora Essingen i Stockholm. Badet är ett så kallat bryggbad med tre stora bryggor, badstegar, trädäck och grässlänt för solbad samt sittplatser.

Historik
Essingebornas första friluftsbad låg i Essingedjupet vid norra delen av nuvarande Broparken, ungefär där Essinge Båtsällskap har sin småbåtshamn. Denna badplats hade uppkommit ”spontant”. Det fanns ingen sandstrand, bara klippor och vattendjupet var direkt 10-15 meter. Här slutade Badstrandsvägen och påminner fortfarande om Stora Essingens första strandbad. Stockholms namnberedning motiverade namnet 1924 med ”att vägen leder till Essingebornas badstrand”.

Nuvarande Oxhålsbadet ligger i slutet av Gammelgårdsvägen, direkt söder om Oxhålshamen och vid foten av Oxhålsberget. Badet anlades redan 1929/1930 och kallades Stora Essingens friluftsbad, senare bara Essingebadet. Redan från början fanns en smal och långgrund sandstrand. På 1940-talet tillkom flytbrygga, omklädningshytter för damer och herrar och dusch, dessutom ett hopptorn för tre och fem meter och ett sommarcafé som låg på en liten kulle vid norra sidan av Gammelgårdsvägen.

År 1955 tvingades badet att stänga på grund av paratyfusepidemin som drabbade Stockholm. Ett av stadens avlopp gick ut i närheten. Så småningom förbättrades vattenkvalitén men det dröjde till den 16 juni 1999 då badet kunde öppnas igen, nu som Oxhålsbadet. Sandstranden var borta och stället blev ett rent bryggbad med en badbrygga. Anläggningen upprustades 2014 med ytterligare två badbryggor och en gång till inför badsäsongen 2020 med soldäck på grässlänten. Bryggorna ligger i året runt. Det finns gräsytor och trädäck för solbad samt iordningställd grillplats. Under badsäsongen tillhandahåller kommunen några bajamajor. Badet har inga duschar eller omklädningsmöjligheter.

Historiska bilder

Källor
Stockholms stad: Oxhålsbadet

 Informationstavla på platsen.

Externa länkar

Badplatser i Stockholms län
Stora Essingen
Jonathan Fröberg

Jonathan Mauritz Fröberg, född 22 september 1994 i Oxelösund, är en svensk artist och låtskrivare.

Fröberg är uppväxt i Oxelösund i Södermanlands län. Han startade sitt eget skivbolag JMF Music 2014. År 2019 släppte han sitt debutalbum Dårar & Hjältar. Det resulterade i en åttonde plats på Sverigetopplistan för flest sålda vinylskivor i Sverige vecka 45 2019

Fröberg är sedan 2018 utnämnd ambassadör för Oxelösunds kommun.

Diskografi

Album 
 Dårar & Hjältar (2019)

Singlar & EP-skivor 
 Du är så nära (så långt ifrån) (2020)
 Jävla ont (2019)
 Andas in, andas ut (2019)
 Hur tar vi oss ur (2019)
 Solen (2019)
 Köpenhamn (2019)
 Född (2017)
 Hoppas och tror (2015)
 Låt det få ett slut (2015)
 Vart du än går (2015)
 På väg hem (2014)

Källor

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Män
Födda 1994
Levande personer
Svenska låtskrivare
Svenska sångare under 2000-talet
Personer från Oxelösund
HD 178233

HD 178233 är en ensam stjärna belägen i den södra delen av stjärnbilden Lyran. Den har en skenbar magnitud av ca 5,53 och är svagt synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 24,5 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 133 ljusår (ca 41 parsek) från solen. Den rör sig närmare solen med en heliocentrisk radialhastighet på ca -24 km/s.

Egenskaper
Primärstjärnan HD 178233 är en gul till vit jättestjärna av spektralklass F0 III, som har förbrukat förrådet av väte i dess kärna och utvecklats bort från huvudserien. Den har en radie som är ca 1,8 solradier och har ca 8 gånger solens utstrålning av energi från dess fotosfär vid en effektiv temperatur av 6 000 - 7 500 K.

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/93843/hd178233.

		
Stjärnbilden Lyran
HR-objekt
HD-objekt
Gul-vita jättar
Florida State Prison

Florida State Prison är ett fängelse i Bradford County i norra Florida i USA. Fängelset, som öppnades 1961, har en kapacitet på 1 460 fångar.

Kända fångar
 Oscar Ray Bolin – avrättad 2016
 Gary Ray Bowles – avrättad 2019
 Judy Buenoano – avrättad 1998
 Ted Bundy – avrättade den 24 januari 1989 
 Oba Chandler – avrättad 2011
 Juan Carlos Chavez – avrättad 2014
 John Couey
 Allen Lee Davis – avrättad 1999
 David Alan Gore – avrättad 2012
 Martin Grossman – avrättad 2010
 Paul Jennings Hill – avrättad 2003
 Bobby Joe Long – avrättad 2019
 Danny Rolling – avrättad 2006
 Gerard Schaefer
 John Spenkelink – avrättad 1979
 Gerald Stano – avrättad 1998
 Ottis Toole
 Frank Valdes
 Aileen Wuornos – avrättad 2002
 Giuseppe Zangara – avrättad 1933

Källor

Externa länkar
Officiell webbplats

Fängelser i Florida
Bradford County, Florida
Dödsstraff i USA
Ståhl Collection

Ståhl Collection är en svensk privatägd konsthall för samtida konst vid Garvaregatan i Norrköping, som visar konst ur en konstsamling som ägs av fastighetsföretagaren Mikael Ståhl.

Ståhl Collection finns i den tidigare Nyborgs Yllefabriks lokaler vid Motala ström, på en yta av 1 900 kvadratmeter i två våningsplan. De första fabriksbyggnaderna uppfördes 1905–1907 och ritades av Werner Northun. Industriverksamheten lades ned 1957. Ståhl Collections konsthall öppnade i oktober 2020.

Samlingen består huvudsakligen av måleri och skulptur från slutet av 1950-talet fram till idag. Mikael Ståhl har byggt upp sin samling sedan 1982.

Källor
Om oss på Ståhl Collections webbplats

Noter

Externa länkar
Ståhl Collections webbplats

Konstmuseer och konsthallar i Norrköping
Lina Arvidsson (författare född 1979)

Lina Christine Arvidsson, född 25 juli 1979 i Bollnäs, är en svensk författare och journalist.

Arvidsson är uppvuxen i byn Hå utanför Bollnäs i Hälsingland. Som barn hade hon ett stort intresse för både teater och skrivande. Hon är utbildad till journalist på Södertörns högskola där hon har en filosofie kandidatexamen i journalistik.

Efter utbildningen arbetade Arvidsson som reporter på en nöjestidning. Parallellt med detta började hon skriva skönlitterärt.

Författarskap 
Arvidsson debuterade 2019 med romanen Ett hem att dö för. Boken togs upp som ett lästips i Dagens Nyheter och recenserades i bland annat Aftonbladet i positiva ordalag som thriller och för skildringen av livet i prekariatet.   

Året därpå, 8 oktober 2020, släpptes Arvidssons andra roman, Blåmärken. Romanen togs upp som ett lästips i Dagens Nyheter och kom även med på tidningens lista över de 30 bästa deckarna 2020.

I januari 2022 släpptes Arvidssons tredje roman, Rötter av blod. Boken är en thriller som utspelas i Hälsingland och den fiktiva byn Fjärbo.

Bibliografi 
 2019 – 
 2020 – 
 2022 – 
 2023 – Mitt namn, ditt blod. Stockholm: Lind & Co. Libris wczk7r1ctzp4wnhx.

Referenser 

Svenska författare under 2000-talet
Svenskspråkiga författare
Svenska journalister
Födda 1979
Kvinnor
Levande personer
Alumner från Södertörns högskola
Konventionen angående statslösa personers rättsliga ställning

Konventionen angående statslösa personers rättsliga ställning är en FN-konvention som syftar till att skydda och reglera statusen för statslösa personer. Den undertecknades den 28 september 1954 och trädde i kraft den 6 juni 1960. Totalt 94 stater har ratificerat konventionen.

Historia 
Artikel 15 i FN:s deklaration om de mänskliga rättigheterna föreskriver att
 Var och en har rätt till en nationalitet.
 Ingen får godtyckligt fråntas sin nationalitet eller nekas rätten att ändra nationalitet.

Den 28 juli 1951 undertecknades flyktingkonventionen för att reglera innebörden av flyktingbegreppet. Konventionen berörde dock inte frågan om statslöshet.

Den 26 april 1954 antog Ecosoc en resolution för att sammankalla en regeringskonferens för att fastställa statslösas status i internationell rätt. Konferensen antog konventionen den 28 september 1954.

Bestämmelser 
Konventionen föreskriver en rad bestämmelser om statslösa, däribland:

 Artikel 1
Konventionen definierar en statslös person som en person som inte är medborgare enligt något lands lagar. Konventionen är dock inte tillämplig för statslösa personer som står under skydd från andra FN-organ än UNHCR, till exempel UNWRA. Konventionen är inte heller tillämplig för personer som åtnjuter samma rättigheter och skyldigheter enligt sitt boendelands lagstiftning som landets egna medborgare. Den är inte heller tillämplig för krigsförbrytare eller för personer som har begått brott mot mänskligheten eller mot freden eller på annat sätt har handlat i strid med FN:s syfte och principer.

 Artikel 7
Konventionsstaterna ska behandla statslösa på samma sätt som andra utlänningar.

 Artikel 8
Inga "exceptionella åtgärder" får vidtas mot statslösa personer i en konventionsstat på grund av deras tidigare medborgarskap.

 Artikel 9
Provisoriska bestämmelser får införas för statslösa personer i händelse av krig eller undantagstillstånd när den nationella säkerheten är i fara.

 Artikel 10
En statslös som tvingats flytta från en konventionsstats territorium på grund av andra världskriget ska betraktas vara bosatt i konventionsstaten.

 Artikel 14
Statslösa ska gällande immateriella rättigheter behandlas på samma sätt som de egna medborgarna i en konventionsstat.

 Artikel 27
På begäran ska konventionsstaterna utfärda resehandlingar till statslösa som är bosatta på deras territorium.

 Artikel 31
Statlösa personer får inte utvisas utom med hänsyn till den nationella säkerheten eller allmänna ordningen i en konventionsstat.

 Artikel 34
Tvister mellan konventionsstaterna om tillämpningen av konventionen ska avgöras av Internationella domstolen i Haag.

Se även 
 Flyktingkonventionen
 Konventionen om begränsning av statslöshet
 Statslöshet

Referenser

Noter 

Internationella konventioner
Lesbisk Nu

Lesbisk Nu var en förening för homosexuella kvinnor som var verksam  1988–2001 i Stockholm.

Föreningen tillkom som en reaktion mot att RFSL i Stockholm upphört med att ha kvinnokvällar efter att 1988 ha flyttat till nya lokaler på Sveavägen. Ett möte hölls på Kvinnobokhandeln Medusa den 19 juni samma år, på vilket man beslutade att bilda en självständig förening, med syfte att "främja lesbisk kultur och livsglädje". 

Föreningen, som fick namnet Lesbisk Nu, startade samma år sin verksamhet i en lokal på Kammakargatan, men tvingades lämna denna redan efter tre månader. År 1989 flyttade föreningen in i en lokal på Götgatan, där han höll möten, föredrag och kaféer, medan fester hölls på Världshuset på Barnängsgatan. År 1991 öppnades kaféet "Andra Bullar" på Skolgränd 2, där föreningen höll vernissager och dansarrangemang, men fester hölls även på Kolingsborg. År 1992 fick föreningen en ny lokal på Kocksgatan 28, där föreningen var verksam till våren 2001, då den tvingades upphöra. 

Under senare år anordnade Lesbisk Nu bar- och kafékvällar samt upprätthöll en informationsgrupp och jourgruppen "Lesbiska luren". Föreningen som, som mest hade 1 200 medlemmar, utgav även tidningen Female (tidigare Pinglan).

Referenser

HBTQ-organisationer
HBTQ-historia
Stockholms historia
Terence Hallinan

Terence Hallinan, född 4 december 1936, död 17 januari 2020, var en amerikansk advokat och politiker från San Francisco i Kalifornien.

Biografi
Han var den andra av sex söner som föddes av presidentkandidaten för det progressiva partiet Vincent Hallinan och hans fru, Vivian (Moore) Hallinan. Hallinan utbildades vid London School of Economics, University of California, Berkeley och University of California, Hastings College of the Law . Han tränade privat i San Francisco.

Referenser

Vidare läsning 
 Hallinan, Vivian. "My Wild Irish Rogues." Doubleday & Company, Inc. Garden City, NY. 1952.

Externa länkar 
 EZamora, Jim Herron. HALLLINAN: En man som strider mot auktoritet . San Francisco Chronicle. Publicerad onsdagen den 10 december 2003. Åtkomst 29 maj 2006.

Amerikanska politiker under 1900-talet
Amerikanska demokrater
Amerikanska advokater
Alumner från University of California, Berkeley
Alumner från London School of Economics
Personer från San Francisco
Födda 1936
Avlidna 2020
Män
Portugals Grand Prix 2020

Portugals Grand Prix , officiellt Formula 1 Heineken Grande Prémio De Portugal 2020, var ett Formel 1-lopp som kördes den 25 oktober 2020 på Portimao i Portugal. Loppet var det tolfte loppet ingående i Formel 1-säsongen  och kördes över 66 varv. Det var det första loppet i Portugal sedan 1996 och det första loppet som kördes på Algarve International Circuit (Portimao).

Träning 
Det första träningspasset kördes utan några olyckor, Valtteri Bottas satte det snabbaste varvet följt av Mercedes-kamraten Lewis Hamilton och Red Bulls Max Verstappen. Renault-föraren Esteban Ocon fick problem med motorn i slutet av passet och tvingades ta sig in till pit lane utan att använda växlarna.

I det andra träningspasset stoppades två gånger av röda flaggor, första gången när Alpha Tauri-föraren Pierre Gaslys bil tog eld och den andra när Lance Stroll och Max Verstappen kolliderade i första svängen. Snabbaste tiden sattes av Valtteri Bottas följd av Max Verstappen och Lando Norris. Kollisionen utreddes men inget straff utdelades till Stroll och Verstappen.

Det tredje träningspasset kördes utan problem ända fram till den sista minuten då det stoppades av  en röd flagga när ett brunnslock lossnade i den fjortonde svängen. Det snabbaste varvet sattes av Valtteri Bottas följt av teamkamraten Lewis Hamilton och Red Bulls Max Verstappen.

Kvalet 
Kvalet försenades med en halvtimme och kom igång först runt 15:30 svensk tid. Anledningen var att Sebastian Vettel under det tredje träningspasset körde på ett brunnslock som lossnade vilket orsakade en röd flagga. Bedömningen var att en reparation av brunnslocket var nödvändig vilket drog ut på tiden.

Kval 

107 %-gränsen: 1:22,205
Källor:  

  – Renault-föraren Daniel Ricciardo kom aldrig ut och körde någon flygande varv efter att han kört av banan i slutet av Q2.

Loppet 
Lewis Hamilton vann loppet och tog sin 92:a seger i karriären. Med detta slog han Michael Schumachers rekord på 91 F1-segrar och Hamilton blev därmed den Formel 1 förare som vunnit flest Grand Prix någonsin.

Resultat 

  – Inkluderar en extra poäng för snabbaste varv.

Källor:

Referenser

Noter

Externa länkar 

 

2020 i Portugal
Portugals Grand Prix
Johan Hörnell

Johan Hörnell, född 29 december 1764 i Hörnett i Själevads socken, död 25 maj 1838 i Arnäsvall i Arnäs socken, var en svensk präst.

Hörnell prästvigdes 1791 vid 25 års ålder  och blev då adjunkt i Bygdeå församling, där han stannade i 13 år. 1804 blev han läroverkslärare i  Piteå och året därpå adjunkt i Lövångers församling. I januari 1807 utnämndes han till komminister i Råneå församling och fungerade som sådan under detta år, som var ett så kallat nådår, men tillträdde tjänsten 1808. Åren 1813–1815 skötte han kyrkoherdens sysslor som vice pastor och avlade pastoralexamen 1818. Under tiden i Råneå verkade han för inrättandet av ett lasarett i det nybildade Norrbottens län och engagerade sig i uppbyggandet av ett nytt skolhus i Luleå. År 1819 var han predikant vid prästmötet i Piteå. 1823 utnämndes han till kyrkoherde i Arnäs församling med tillträde samma år. År 1830 blev han prost.

Hörnell var son till bonden Per Persson i Hörnett och gift med Eva Christina Turdfjæll, som var dotter till Jonas Turdfjæll.

Källor
L. Bygdén, Hernösands stifts herdaminne, 1, Uppsala 1923, s. 87
Råneå socken 1654–1954, Luleå 1955, s. 86f.

Män
Födda 1764
Avlidna 1838
Svenska präster under 1800-talet
Personer från Själevads socken
Galactica (travhäst)

Galactica, född  är en svensk varmblodig travhäst som tävlade mellan 2015 och 2021. Hon tränades av Malin Bergström, som även är hennes uppfödare, ägare och skötare. I sulkylopp kördes hon av Lars-Åke Söderholm och i montélopp reds hon av Anna Erixon.

Galactica började tävla i juli 2015, och sprang under tävlingskarriären in totalt 2,9 miljoner kronor på 61 starter, varav 13 segrar, 8 andraplatser och 12 tredjeplatser. Hon har tagit karriärens hittills största seger i Stochampionatet (2016). Bland andra stora meriter räknas segern i Monté-SM (2020) och andraplatsen i Montéeliten (2020).

Karriär

Tiden som unghäst 
Då Galactica segrade i Stochampionatet på Axevalla travbana 2016 var det första gången i loppets 48-åriga historia som en kvinnlig tränare segrat. Under säsongen 2016 sprang hon in 1,5 miljoner kronor på 14 starter, varav 5 segrar. För sin framgångsrika säsong 2016 utsågs hon till Årets Sto vid Hästgalan. Hon delade priset med Darling Mearas.

Fortsatt karriär 
Under hösten hösten 2017 blev Galactica halsopererad, och gjorde comeback ett halvår senare i Stoeliten under Elitloppshelgen på Solvalla. Efter nästa start visade sig att hon hade fått en skada på ett gaffelband. I juni 2019 meddelades det att Galactica hade tävlat färdigt, och nu skulle verka som avelssto. Hennes första avelspartner skulle då bli Explosive Matter.

Framgångar i monté 
Då Galactica inte blev dräktig gjorde hon en ny comeback redan i december samma, då hon för första gången startade i montélopp. Hon reds då av Anna Erixon, som skulle bli hennes ordinarie ryttare framöver. Under 2020 tog hon karriärens hittills största montéseger i Monté-SM på Åbytravet, där man bland annat besegrade Rajesh Face. Hon deltog i 2021 års upplaga av Prix de Cornulier men hon galopperade tyvärr kort efter start. Den  meddelades det att Galactica avslutar sin tävlingskarriär för att istället vara verksam som avelssto.

Referenser

Externa länkar 

Hästar födda 2012
Svenska varmblodiga travhästar