kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Slutspelet i Uefa Champions League 2020/2021

Slutspelet i Uefa Champions League 2020/2021 inleddes den 16 februari med åttondelsfinalerna och avslutades den 29 maj 2021 med en final på Estádio do Dragão i Porto, Portugal. Totalt 16 lag deltog i slutspelet.

Åttondelsfinaler

Sammanfattning

Matcher

Manchester City avancerade till kvartsfinal med det ackumulerade slutresultatet 4–0.

Bayern München avancerade till kvartsfinal med det ackumulerade slutresultatet 6–2.

Chelsea avancerade till kvartsfinal med det ackumulerade slutresultatet 3–0.

Liverpool avancerade till kvartsfinal med det ackumulerade slutresultatet 4–0.

Porto avancerade till kvartsfinal med det ackumulerade slutresultatet 4–4, där de gick vidare genom bortamålsregeln.

Paris Saint-Germain avancerade till kvartsfinal med det ackumulerade slutresultatet 5–2.

Borussia Dortmund avancerade till kvartsfinal med det ackumulerade slutresultatet 5–4.

Real Madrid avancerade till kvartsfinal med det ackumulerade slutresultatet 4–1.

Kvartsfinaler

Sammanfattning

Matcher

Manchester City avancerade till semifinal med det ackumulerade slutresultatet 4–2.

Chelsea avancerade till semifinal med det ackumulerade slutresultatet 2–1.

Paris Saint-Germain avancerade till semifinal med det ackumulerade slutresultatet 3–3, där de gick vidare genom bortamålsregeln.

Real Madrid avancerade till semifinal med det ackumulerade slutresultatet 3–1.

Semifinaler

Sammanfattning

Matcher

Manchester City avancerade till final med det ackumulerade slutresultatet 4–1.

Chelsea avancerade till final med det ackumulerade slutresultatet ee3–1.

Final

Anmärkningar

Källor

Slutspelet
Bero (domprost)

Bero, var en svensk präst i Vists församling och domprost i Linköpings församling.

Biografi
Bero var från 1286 curatus i Vists församling, Vists pastorat. Han blev senast 2 maj 1293 kanik i Linköping och var det åtminstone fram till 1319, då han även är domprost i Linköpings församling. Linköpings domkapitel och prepositus i Linköping intygade 3 februari 1314 att kyrkoherdarna i Domprosteriet, Västanstång och Kind har gått samma till en brandstodsförening. Kyrkoherdarna bands sig då till att ge ett öre till den som drabbats av sorts brandskada.

Bero stiftade ett prebende vid Linköpings domkyrka 31 mars 1319 och skänkte gårdar, altarprydnader och prästkläder till prebendet. Han beordrade prebendet att hålla mässor för hans själ. Den 25 november 1322 skickade han curatus Suno i Herrberga församling till Uppsala med 265 mark i peterspenningar. Bero nämns sista gången 22 februari 1329. En gravsten över honom ligger i Linköpings domkyrka.

Gravsten
Inskrift på gravstenen i Linköpings domkyrka:
Sanctus erat jure quondam Bero Præposituræ,
Quem lapis iste premit, sed eum jus mortis ademit,
Hujus Lector eris memor, en! sibi commorieris.

Källor

Noter

Domprostar i Linköping
Män
Födda okänt år
Avlidna okänt år
Svenska präster under 1300-talet
Dinotrux

Dinotrux är en kanadensisk animerad actionäventyrs-TV-serie som hade premiär i USA den 14 august 2015 på Disney XD.

Referenser

Animerade filmer 2015
Kanadensiska actionfilmer
Leif Fransson (militär)

Leif Axel Fransson, född den 20 december 1934 i Vargön i Västra Tunhems församling, Älvsborgs län, död den 28 februari 2011 i Hovmantorps församling, Kronobergs län, är en svensk militär. 

Fransson blev kapten vid Värmlands regemente 1968. Han tjänstgjorde som sådan för Generalstabskåren i armésektionen vid Försvarsdepartementets kommandoexpedition från 1971. Fransson blev major 1972 och överstelöjtnant vid Hälsinge regemente med fortsatt tjänstgöring i Generalstabskåren 1976. År 1983 befordrades han till överste och blev ställföreträdande chef för Kronobergs regemente, tillika ställföreträdande befälhavare för Kronobergs försvarsområde. Fransson befordrades 1989 till överste av första graden och var 1989–1992 chef för Kronobergs regemente, tillika befälhavare för Kronobergs försvarsområde.

Källor 

 
 
 
 
 
 
 Leif Fransson på Familjesidan.se
 Minnesruna av Jan Hyltén-Cavallius och Rolf Björck i Svenska Dagbladet den 19 mars 2011, sidan 26

Överstar i svenska armén
Svenska regementschefer
Försvarsområdesbefälhavare
Svenska militärer under 1900-talet
Personer från Västra Tunhems socken
Födda 1934
Avlidna 2011
Män
Leif Fransson

Leif Fransson kan syfta på bland andra:

 Leif Fransson (fotbollsspelare), svensk mästare med Östers IF 1968
 Leif Fransson (manusförfattare)
 Leif Fransson (militär)
Glenn McQueen

Glenn John McQueen, född 24 december 1960 i Toronto, Ontario, död 29 oktober 2002 i sitt hem i Berkeley, Kalifornien, var en kanadensisk animatör. Hans mest framgångsrika animeringsarbeten sedan han började jobba på Pixar 1994 var Toy Story, Ett småkryps liv, Toy Story 2 och Monsters, Inc..

I december 2001 blev McQueen diagnostiserad med melanom, men trots detta meddelade han dock att han fortfarande tänkte jobba kvar på Pixar. Han avled senare av komplikationerna av denna sjukdom, 41 år gammal, mitt under produktionen av filmen Hitta Nemo som senare kom att dedikeras till hans minne. Även karaktären Blixten McQueen i filmen Bilar kom senare att uppkallas efter honom.

Referenser

Män
Födda 1960
Avlidna 2002
Kanadensiska animatörer
Personer i Kanada under 1900-talet
Personer från Toronto
Volvo T 21

Volvo T 21 är en traktor som tillverkades av Volvo mellan 1946 och 1948 i 1 800 exemplar. Den har en fyrcylindrig fotogenmotor med 1,98 liters cylindervolym, och effekten 22 hästkrafter.  Efter andra världskriget började även de mindre gårdarna att mekaniseras och Volvo såg en marknad även i de mindre traktorerna, och man utvecklade Volvo T 21 med växellåda och bakaxel gemensam med BM 10.  Modellen utvecklades vidare till modellerna Volvo T 22-23.

Tekniska data
Motor: Volvo C4F 
Motoreffekt: 22,5 hk, 1 800 r/min
Transmission/hastighet: 5 fram, 1 back,
Bränsletank: 45 + 4 L (Den mindre tanken används för bensin.)
Kylsystem: 11 L
Vikt: 1 255 kg
Hjulbas: 1 700 mm
Längd: 2 510 mm
Bredd: 1 670 mm

Se även
Lista över BM-traktormodeller

Referenser
 Från Munktells till Valmet. Av Olov Hedell, 1994, 
 Traktorkalendern, del 1. Agro Tekniska Förlaget. 

T 21
Lanseringar 1946
Violett hedfly

Violett hedfly, Anarta colletti är en fjärilsart som först beskrevs av Jacob Sparre Schneider, 1876. Violett hedfly ingår i släktet Anarta och familjen nattflyn, Noctuidae. Violett hedfly är ännu inte påträffat i Sverige eller Finland men finns i Norge..

Referenser

Noter 

Fjärilar
Nattflyn
colletti
9746 Kazukoichikawa

9746 Kazukoichikawa eller 1988 VS1 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 7 november 1988 av de japanska astronomerna Yoshio Kushida och Masaru Inoue vid Yatsugatake-Kobuchizawa-observatoriet. Den är uppkallad efter Kazuko Ichikawa.

Asteroiden har en diameter på ungefär 4 kilometer.

Referenser 
 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av Yoshio Kushida
Astronomiska upptäckter av Masaru Inoue
Astronomiska upptäckter 1988
9756 Ezaki

9756 Ezaki eller 1991 CC3 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 12 februari 1991 av den japanska astronomen Tsutomu Seki vid Geisei-observatoriet. Den är uppkallad efter Yusuke Ezaki.

Asteroiden har en diameter på ungefär 6 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av T Seki
Astronomiska upptäckter 1991
Jesper Eliasson

Jesper Eliasson, född 21 mars 2000 i Eksjö, är en svensk ishockeymålvakt som säsongen 2023/2024 spelar för IF Troja-Ljungby i Hockeyettan.

Referenser
 Spelarprofil på eliteprospects.com

Noter

Födda 2000
Män
Levande personer
Svenska ishockeyspelare
Ishockeymålvakter i Färjestad BK
Svenska idrottare under 2000-talet
Idrottare från Eksjö
Kvicksilver-mangan-stjärna

Kvicksilver-mangan-stjärna är en typ av kemiskt ovanlig stjärna med en framträdande spektrallinje på 398,4 nm, på grund av absorption från joniserat kvicksilver. Dessa stjärnor är av spektraltyp B8, B9 eller A0, motsvarande yttemperaturer mellan ca 10 000 och 15 000 K, med två särskiljande egenskaper:
 Ett atmosfäriskt överskott av element som fosfor, mangan, gallium, strontium, yttrium, zirkonium, platina och kvicksilver.
 Brist på ett starkt dipolmagnetfält.

Deras rotation är relativt långsam, och som en följd av detta är deras atmosfär relativt lugn. Man tror, men har inte bevisat, att vissa typer av atomer sjunker genom tyngdkraften, medan andra lyfts mot stjärnans utsida av strålningstryck, vilket ger en heterogen atmosfär.

Lista
Följande tabell innehåller de ljusaste stjärnorna i den här gruppen.

Referenser

Noter

Stjärntyper
Popstall

Popstall är ett uttryck, använt inom hästsport, vilket betecknar att två eller flera tränare driver en gemensam verksamhet.

Ett av de första popstallen i Sverige utgjordes av Håkan Wallner och Berndt Lindstedt, som startade sin gemensamma verksamhet i mitten av 1960-talet.

Popstallen blev snabbt populära, men förbjöds efter ett tag, då rykten om kompiskörning började florera. Då popstallen förbjudits i Sverige startade Wallner och Lindstedt en amerikansk rörelse, Continental Farms, tillsammans med travtränaren Jan Johnson 1972.

Urval av popstall 

 Håkan Wallner och Berndt Lindstedt (senare även Jan Johnson)
 Olle Lindqvist och Gunnar Nordin
 Svante Båth och Ulf Ohlsson
 Trond Anderssen och Kristian Malmin
Peter och Johan Untersteiner

Referenser 

Travsport
Connecting Capital

Connecting Capital Sweden AB är ett svenskt familjeägt investeringsföretag. Connecting Capital grundades 2008 med Nils Bergstöm som huvudägare. Det har sina rötter i Allmänna brandredskapsaffären AB, som grundades 1896 av Edwin Bergström och som 2006 såldes till tyska Norma Group AG. 

Företaget investerar främst i onoterade företag och kommersiella fastigheter. Connecting Capital Sweden AB förvärvade i juni 2018 en aktiemajoritet i Fasadgruppen, vilket sedan december 2020 är noterat på Stockholmsbörsen (huvudlistan för medelstora företag).

Källor

Noter

Externa länkar
Connecting Capitals webbplats

Svenska investmentbolag
Företag i Stockholms kommun
Företag bildade 2008
Seth Everman

Seth Everman (egentligen Set Erik Adrian Summanen), född den 19 oktober 1993 i Stockholm, är en svensk musiker och youtubare som är känd för sina musikparodier. Everman medverkade som prisutdelare vid P3 Guld-galan 2020.

Han är son till filmklipparen Lasse Summanen och Ametist Holmström.

Källor

Externa länkar 
 Seth Everman på Youtube

Musikinriktade youtubare
Youtubare från Sverige
Födda 1993
Levande personer
Män
Svenska musiker under 2000-talet
Musiker från Stockholm
Edwin Bergström

Knut Edwin Bergström, född 1865, död 1950, var en svensk uppfinnare och entreprenör.

Edwin Bergström arbetade efter lärlingsutbildning under sju år på ett kemilaboratorium i Stockholm. Han lärde sig vid sidan om glasblåsning och fick arbete på Gustaf de Lavals experimentlaboratorium. Han var därefter ett år på Strelenerts glödlampsfabrik i Stockholm under en tysk glasmästare. Han började 1889 försök med egen tillverkning av glödlampor i lokaler på Humlegårdsgatan, från 1890 i nya lokaler i Sundbyberg, under namnet Glödlampsfabriken Svea, E. Bergström & Co. Gustaf de Laval blev hälftendelägare 1895, varefter företaget namnändrades till De Lavals Glödlampsfabrik Svea.

Efter det att Edwin Bergström 1896 dragit sig ur glödlampsföretaget, grundade han Allmänna Brandredskapsaffären, E. Bergström & Co på basis av att han vidareutvecklade den av Carl Norell patenterade "Idealkopplingen" för brandslangar. Han gjorde även själv uppfinningar inom samma område. År 1918 blev ABA-slangkopplingen påbjuden standard i Sverige. Edwin Bergström har tagit patent på slangklämmor, det första redan 1896.

Allmänna Brandredskapsaffären AB drevs efter Edwin Bergströms död vidare av sonen Erik Bergström (1950–1970) och efter honom av sonsonen Nils Bergström fram till 2006, då företaget fusionerades med tyska Norma Group AG.

Källor 
ABA 100 år

Noter

Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Svenska entreprenörer under 1900-talet
Svenska uppfinnare
Födda 1865
Avlidna 1950
Män
Näringslivspersoner från Stockholm
Högfors kyrka

Högfors kyrka (finska: Karkkilan kirkko) är en luthersk korskyrka i Högfors i sydvästra Finland. Träkyrkan, som uppfördes av byggmästaren Matti Öisti år 1781, är huvudkyrka i Högfors församling.

Högfors kyrka tillhör Esbo stift och det finns cirka 650 sittplatser i kyrkan. Tidigare hette Högfors stad Pyhäjärvi Ul (Ul stod för Uudenmaan lääni, Nylands län, eftersom det i Finland fanns flera kommuner med det namnet) och kyrkan kallades Pyhäjärvis Ul kyrka.

Historia och arkitektur 
Den första kyrkan i Högfors byggdes cirka år 1660 som ett bönhus. Detta bönhus låg troligen nära den nuvarande kyrkan på kyrkans södra sida. I bönhuset fanns åtta bänkar på männens sida och tio bänkar på kvinnornas sida. På norra sidan av bönhuset fanns en sakristia. Bredvid bönhuset fanns en klockstapel med en kyrkklocka som gick sönder år 1697. År 1740 reparerades klockan i Åbo av mästaren Nähsman. Samma år byggdes en vinkällare under bönhuset. År 1798 begravdes den sista personen under den gamla kyrkan.

Den nuvarande kyrkan byggdes år 1781 av byggmästaren Matti Öisti från Laihela. Kyrkan har nyklassiska detaljer och uppe på kyrktaket mitt i kyrkan finns en takryttare. Inne i kyrkan finns breda trävalv. Kyrkans yta är 370 m² och kyrkan har reparerats år 1872, 1899, 1925 och 1954. År 1825 målades kyrkans yttre väggar röda, år 1873 målades de gula och sedan målades de röda igen år 1954.

Kyrkans nuvarande klockstapel byggdes av Martin Tolpo år 1804. Klockstapelns mellersta våning användes som ett spannmålsmagasin fram till år 1859. Genom klockstapelns nedre våning gick man till kyrkogården. Klockstapeln har två kyrkklockor; den gamla kyrkklockan från den gamla klockstapeln och en nyare liten klocka.

Inventarier 

Högfors kyrkas huvudorgel har 18 orgelstämmor och är tillverkad av Kangasala orgelfabrik år 1970. Den första orgeln fick kyrkan år 1873. Denna orgel hade sex orgelstämmor men år 1908 tillades sju orgelstämmor så att orgeln hade sammanlagt 13 orgelstämmor.

Altarets glasmålning, som tillkom år 1925, föreställer Jesusbarnet i krubban. Målningen är utförd av konstnären F.X. Zettler.

Källor

Externa länkar 

Kyrkobyggnader i Nyland
Kyrkobyggnader i Esbo stift
Kyrkobyggnader invigda 1871
Träkyrkobyggnader i Finland
1871 i Finland
Byggnader och anläggningar i Högfors
Glödlampsfabriken Svea

Glödlampsfabriken Svea var en svensk tillverkare av glödlampor i Sundbyberg.

Edwin Bergström hade lärt sig glasblåsning bland annat på Strelenerts glödlampsfabrik i Stockholm och som hade arbetat på kemiska laboratorier under många år, bland annat hos Gustaf de Laval. Han började 1889 försök med egen tillverkning av glödlampor i lokaler på Humlegårdsgatan, från 1890 i nya lokaler i Sundbyberg, under namnet Glödlampsfabriken Svea, E. Bergström & Co. Gustaf De Laval blev hälftendelägare 1895, varefter företaget namnändrades till De Lavals Glödlampsfabrik Svea.

Edwin Bergström drog sig 1896 ur glödlampsföretaget, varefter han grundade Allmänna Brandredskapsaffären, E. Bergström & Co på basis av att han uppfunnit en patenterad koppling för brandslangar.

Se även 
 Lista över svenska lampfabriker

Källor
ABA 100 år

Externa länkar
Connecting Capitals webbplats

Svenska tillverkningsföretag
Företag i Stockholms kommun
Företag bildade 1889
Per Erlandsson

Per Erlandsson kan syfta på:

* Per Erlandsson (omkring 1590–1682), riksdagsman i bondeståndet
 Per Erlandsson (1877–1952), överste

Se även 
 Per Erlanson (1917–2007), läkare
Gustaf Ros

Gustaf Ros kan syfta på:

* Gustaf Ros (1852–1931), svensk godsägare och politiker
 Gustaf Roos (1859–1938), svensk ämbetsman och politiker
 Gustaf Ros (1868–1924), svensk militär
Fontaine des Guillemites

Fontaine des Guillemites, även benämnd Fontaine des Blancs-Manteaux, är en fontän i Quartier Saint-Gervais i Paris 4:e arrondissement. Fontänen skapades omkring år 1719 av arkitekten och ingenjören Jean Beausire (1651–1743) och stod ursprungligen i hörnet av Rue des Guillemites och Notre-Dame-des-Blancs-Manteaux. År 1930 flyttades den en bit och placerades mot väggen till Notre-Dame-des-Blancs-Manteaux. Fontänen, som inte längre är i bruk, är ett historiskt monument.

Omgivningar
Notre-Dame-des-Blancs-Manteaux
Clos des Blancs-Manteaux
Rue des Blancs-Manteaux
Rue des Guillemites
Rue Pecquay
Square Charles-Victor-Langlois

Bilder

Källor

Externa länkar

Fontäner i Paris
Paris fjärde arrondissement
Quartier Saint-Gervais
Monument historique i Paris
Susa-jinja

Susa-jinja (須佐神社) är en shinto-helgedom i Izumo, Shimane prefektur. Den nämns i engishiki som en shōsha, och dess shakaku-rang var kokuhei shōsha (nationell helgedom, 3:e rang). Susa-jinja är en av 20 helgedomar och tempel som ingår i Izumo Shinbutsu-leden.

Susanoo är helgedomens huvudgud (shusaijin), och dyrkas tillsammans med sig fru Kushinadahime, och hennes föräldrar Ashinazuchi och Tenazuchi.

Historia 
I "Izumo no Kuni Fudoki" står det att Susanoo, då han hade kultiverat alla landets delar begav sig till den här platsen för att avsluta sitt arbete och sade "eftersom detta är ett bra land ska jag inte ge mitt namn åt stenar och träd, utan åt landet", och döpte platsen till "Susa". Sedan urminnes tider har detta sagts vara Susanoos huvudhelgedom (hongū). Susa-släkten som traditionellt sett har arbetat som helgedomens präster påstår sig härstamma från Ōkuninushis son, Kayanarumi.

Helgedomens gamla ägor anses ha legat norrut, vid berget Miyaoyama. De nuvarande ägorna ligger ungefär i mitten av en dal, och tros ha varit på den platsen redan under medeltiden.

Helgedomen nämns som "Susasha" i "Izumo no Kuni Fudoki". I "Engishiki Jinmyōchō" kallas den "Susa-jinja" och kategoriseras som shōsha. Under medeltiden fick den namnen "Jū-san-jo Daimyōjin", samt "Ōmiya Daimyōjin", och i tidigmodern tid kallades den "Susa-ōmiya". År 1871 byttes namnet tillbaks till "Susa-jinja". 1872 kategoriserades den som gōsha, och året därpå upphöjdes den till kensha, för att slutligen nå rangen kokuhei shōsha år 1900.
Shintohelgedomar
Shimane prefektur
1989 AT

1989 AT är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 4 januari 1989 av de båda japanska astronomerna Seiji Ueda och Hiroshi Kaneda i Kushiro.

Asteroiden har en diameter på ungefär 9 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Ej namngivna småplaneter
Astronomiska upptäckter av S Ueda
Astronomiska upptäckter av H Kaneda
Astronomiska upptäckter 1989
9748 van Ostaijen

9748 van Ostaijen eller 1989 CS2 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 4 februari 1989 av den belgiske astronomen Eric W. Elst vid La Silla-observatoriet. Den är uppkallad efter den belgiske poeten Paul van Ostaijen.

Asteroiden har en diameter på ungefär 3 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av EW Elst
Astronomiska upptäckter 1989
9749 Van den Eijnde

9749 Van den Eijnde eller 1989 GC1 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 3 april 1989 av den belgiske astronomen Eric W. Elst vid La Silla-observatoriet. Den är uppkallad efter Peter Van den Eijnde.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av EW Elst
Astronomiska upptäckter 1989
9757 Felixdejager

9757 Felixdejager eller 1991 GA6 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 8 april 1991 av den belgiske astronomen Eric W. Elst vid La Silla-observatoriet. Den är uppkallad efter Felix de Jager, barnbarn till upptäckaren.

Asteroiden har en diameter på ungefär 7 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Koronis.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Koronis-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av EW Elst
Astronomiska upptäckter 1991
Gustaf Ros (militär)

'Gustaf Emanuel Ros, född den 17 december 1868 i Rämmens församling, Värmlands län, död den 12 maj 1924 i Växjö, var en svensk militär. Han var son till Axel Ros.

Ros blev underlöjtnant vid Andra livgrenadjärregementet 1890, löjtnant där 1895 och kapten där 1905. Han blev förste lärare vid infanteriskjutskolan på Rosersberg 1911 och var chef där 1915–1918. Ros befordrades till major vid Hälsinge regemente 1914 och till överstelöjtnant 1915. Han blev överste och chef för Kronobergs regemente 1920. Ros invaldes som ledamot av Krigsvetenskapsakademien 1916. Han blev riddare av Svärdsorden 1911 och av Nordstjärneorden 1918.

Källor 

 
 
 
 
 
 
 

Överstar i svenska armén
Svenska regementschefer
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Riddare av Svärdsorden
Riddare av Nordstjärneorden
Svenska militärer under 1900-talet
Personer från Rämmens socken
Födda 1868
Avlidna 1924
Män
1989 NE1

1989 NE1 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 8 juli 1989 av det nyzeeländska astronom paret Pamela M. Kilmartin och Alan C. Gilmore vid Mount John University Observatory.

Asteroiden har en diameter på ungefär 4 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Ej namngivna småplaneter
Astronomiska upptäckter av PM Kilmartin
Astronomiska upptäckter av AC Gilmore
Astronomiska upptäckter 1989
Gunilla Hermansson

Gunilla Hermansson, född 1974, är professor i litteraturvetenskap vid Göteborgs universitet.

Biografi 
Hermansson började studera nordisk litteratur vid Köpenhamns universitet. 2003 disputerade hon på en avhandling om Törnrosens bok av Carl Jonas Love Almqvist. Därefter var hon postdoktor vid Köpenhamns universitet och redaktör vid utgivningen av Samlede skrifter av H.C. Andersen. 2009 började hon undervisa vid institutionen för litteratur, idéhistoria och religion vid Göteborgs universitet. Sedan 2016 är hon professor vid samma institution. 

Hermansson har i sin forskning fokuserat på romantik, avantgarde och modernism i nordisk litteratur. Detta har hon gjort genom textnära tolkningar, teoretisering kring relationen mellan estetik, form och ideologi, samt genom ett intresse för litteraturhistorieskrivningens teori.

Hon har skrivit flera böcker om dansk litteratur, i synnerhet dess 1990-talsprosa, och relationen mellan nordisk prosamodernism och expressionism mellan 1910 och 1930. Hon har också studerat Julia Nybergs internationella reception.

Gunilla Hermansson är gift med Mats Malm.

Referenser 

Svenska professorer i litteraturvetenskap
Personer verksamma vid Göteborgs universitet
Födda 1974
Levande personer
Kvinnor
Svenska forskare under 2000-talet
1990 QZ1

1990 QZ1 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 22 augusti 1990 av den amerikanske astronomen Henry E. Holt vid Palomarobservatoriet.

Asteroiden har en diameter på ungefär 4 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Ej namngivna småplaneter
Astronomiska upptäckter av HE Holt
Astronomiska upptäckter 1990
1990 QL3

1990 QL3 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 28 augusti 1990 av den amerikanske astronomen Henry E. Holt vid Palomarobservatoriet.

Den tillhör asteroidgruppen Vesta.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Vesta-asteroider
Ej namngivna småplaneter
Astronomiska upptäckter av HE Holt
Astronomiska upptäckter 1990