kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Piano Paviljonki

Piano Paviljonki (svenska: "Pianopaviljongen") är en byggnad i Lahtis i landskapet Päijänne-Tavastland, konstruerad att nyttjas som ett kafé om somrarna och som mötes- och evenemangslokal under övriga året. Huset som färdigställdes i juni 2008 ligger vid stranden av Vesijärvi, intill Sibeliushuset. Arkitekt är  Gert Wingårdh. Pianopaviljongen är det första huset i Finland, ritat av honom.

Pianopaviljongen ingår i en träarkitekturpark, en temapark för vinnare av Spirit of Nature-träarkitekturpriset, etablerat år 1999. Gert Wingårdh planerade paviljongen för att hedra den italienske arkitekten Renzo Piano, som var den förste att vinna priset, år 2000. Renzo Piano själv var fullbokad av andra arbeten under flera års tid framöver, och avböjde därför uppdraget att rita ett hus för parken.Konstruktionsritningarna gjordes av den finländska ingenjörbyrån Asko Keronen. Möblerna, som är av ask, har ritats av den finländske formgivaren Tapio Anttila och tillverkats i Finland. 

Enligt Gert Wingårdh ska byggnaden föra betraktarens tankar till ett skepp i färd att sjösättas.

Källor
Om Piano Pavilion på www.woodarchitecture.fi. Läst 2018-01-07.
Om Puuarkkitehtuuripuisto | Piano Paviljonki på Lahti stads webbplats book.visitlahti.fi. Läst 2018-01-07.
Om Spirit of Nature - "Nobel Prize" for Wooden Architecture på www.forum-holzbau.com. Läst 2018-01-07.

Noter

Externa länkar
Pianopaviljongen på Finlands Skogsstiftelses webbplats www.metsasaatio.fi.
Piano Paviljonki på www.yimby.se (på svenska), den 17 juli 2010.
Pianopaviljongens webbplats.

Lahtis
Byggnader och anläggningar i Lahtis
Restauranger i Finland
Träbyggnader
Arkitektur i Finland
All Is One

All Is One är Orphaned Lands femte studioalbum. Det gav ut av Century Media 24 juni 2013.

Medverkande musiker

Bandmedlemmar 
 Uri Zelcha – bas
 Kobi Farhi – sång, growl
 Yossi Sassi – gitarr, bouzouki
 Matan Shmuely	– trummor, slagverk 
 Chen Balbus	– sologitarr, rytmgitarr, bouzouki, piano, saz, oud, xylofon, bakgrundssång

Låtlista
 All Is One - 04:30
 The Simple Man - 04:53 
 Brother - 05:00 
 Let the Truce Be Known - 05:32 
 Through Fire and Water - 04:08 
 Fail - 06:03
 Freedom - 03:17
 Shama'im - 03:56 
 Ya Benaye - 04:37
 Our Own Messiah - 05:16 	  
 Children - 07:09

Referenser 

Musikalbum 2013
Metalalbum
Folk metal-album
Album utgivna på Century Media Records
Hela Sunne

Sunne är ett lokalt politiskt parti i Sunne kommun som bildades inför valet till kommunfullmäktige 2014. 

I valet till kommunfullmäktige i Sunne kommun 2014 fick Hela Sunne 12,84 procent av rösterna och fick därmed fem mandat i kommunfullmäktige.

Hela Sunne styrde Sunne kommun ihop med Socialdemokraterna 2014-2016. Efter 44 år med borgerligt styre blev det socialdemokratiskt styre. De borgerliga partierna tog över styret i kommunen 2016 efter att Socialdemokraterna kastade in handduken.

Noter

Lokala politiska partier i Sverige
Politiska partier bildade 2014
Sunne kommun
Vi är inte gifta!

Vi är inte gifta! (eng: We're Not Married!) är en amerikansk episodfilm och romantisk komedi från 1952 i regi av Edmund Goulding. I huvudrollerna ses Victor Moore, Ginger Rogers, Fred Allen, Marilyn Monroe, David Wayne, Eve Arden, Paul Douglas, Eddie Bracken och Mitzi Gaynor. Bland övriga roller märks Louis Calhern, Zsa Zsa Gabor, James Gleason, Paul Stewart och Jane Darwell.

Rollista i urval 

 Victor Moore - Melvin Bush, fredsdomare
 Ginger Rogers - Ramona Gladwyn
 Fred Allen - Steve Gladwyn
 Marilyn Monroe - Annabel Jones Norris
 David Wayne - Jeff Norris
 Eve Arden - Katie Woodruff
 Paul Douglas - Hector Woodruff
 Eddie Bracken - Willie Fisher
 Helene Stanley - Mary
 Mitzi Gaynor - Patricia 'Patsy' Reynolds Fisher
 Louis Calhern - Freddie Melrose
 Zsa Zsa Gabor - Eve Melrose
 James Gleason - Duffy
 Paul Stewart - advokat Stone
 Jane Darwell - Mrs. Bush
 Lee Marvin - Pinky
 Gloria Talbott - flicka i drömsekvens
 Richard Buckley - Mr. H.D. Graves, radioproducent

Externa länkar 
 
 
 
 

Filmer 1952
Amerikanska komedifilmer
Engelskspråkiga filmer
Marilyn Monroe
Episodfilmer
Yi Yin

Yi Yin (), fl. 1500-talet f.Kr., var en kinesisk politiker som var aktiv under inledningen av Shangdynastin. Yi Yins påstått höga intellekt och framgångar har gett honom ett nära mytologiskt rykte i den kinesiska förhistorien. Yi Yin hade en nyckelroll vid Slaget vid Mingtiao som ledde till att Cheng Tang kunde grunda Shangdynastin. Yi Yin svarade för krigsstrategin under upptakten till slaget, och den regerande Xiadynastin besegrades. Yi Yin var även premiärminister till flera av Cheng Tangs efterträdare. Hans personnamn var Yi Zhi (伊挚), Aheng (阿衡) eller Baoheng (保衡).

Biografi
Yi Yin var en släkting till Shangdynastins grundare Cheng Tang på moderns sida. Yi Yins förfäder hade sitt ursprung i den heliga skog av mullbärsträd som även var symbol för Shangfamiljens klan. Yi Yins ursprung gav honom statusen av att besitta ursprunglig visdom och att vara beskyddare av Shangs andliga väsen. Yi Yins förfäder agerade även rådgivare åt den mytologiske kejsaren Huang-Di. Enligt Herr Lüs annaler föddes Yi Yin som slav, men adopterades av Cheng Tang blivande maka.

Yi Yin började som rådgivare hos Cheng Tang, men försökte även hjälpa Xiadynastins kung Jie utan resultat. Cheng Tang gjorde Yi Yin till sin chefsassistent. Det var Yi Yin som övertygade Cheng Tang om att överta makten från Xiadynastin. Yi Yin överlevde Cheng Tang och agerade som mentor, handledare och även regent för Cheng Tangs efterträdare. Bu Bing tillsatte Yi Yin som premiärminister (卿士) och han behöll den positionen även hos efterföljande Zhong Ren och Da Jia.

Under Da Jias tredje år som regent placerade Yi Yin kungen i husarrest i palatset och gjorde sig själv till regent i tre år. Da Jia lyckades fly, och efter ett inbördeskrig lät han avrätta Yi Yin. Enligt Shiji försonades dock Da Jia, med Yi Yin  och Yi Yin avled först under efterföljare Wo Dings regeringstid. Yi Yin publicerade texten Lärdomar från Da Jia (太甲訓) som ursprungligen var ett kapitel i Dokumentens bok, men som gått förlorad. Efter Yi Yins död övertogs  hans position som chefsassist av hans son Yi Zhi.

Yi Yin blev hundra år gammal, och hans grav är återfunnen utanför nordvästra hörnet av ruinerna efter Shangdynastins första huvudstad Västra Bo utanför dagens Luoyang i Henan.

I Orakelbensskrifterna beskrivs att stora offer gjordes till Yi Yin av Shangdynastins senare kungligheterna, vilket visar Yi Yins höga status i hovet. I senare historieskrivning har Yi Yin omnämnts med ett flertal olika namn såsom 'Mästare Yi' (伊子) och 'Hertig Yi' (依公).

Anmärkningar

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 
 
 
 

WP:Projekt Kina
Män
Personer i Kina under 1500-talet f.Kr.
Kinesiska politiker
Kinas premiärministrar
Politiker som blivit avrättade
Yi Zhi

Yi Zhi (), fl. 1400-talet f.Kr. var en kinesisk politiker som var aktiv under Shangdynastin.

Yi Zhi efterträdde sin far Yi Yin som premiärminister för kung Wo Ding och fortsatte sedan i tjänst för efterkommande kung Da Wu. Yi Zhi avgick efter att kung Da Wu beskyllt honom för att vara illojal.

Anmärkningar

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 
 

WP:Projekt Kina
Män
Avlidna 1400-talet f.Kr.
Personer i Kina under 1400-talet f.Kr.
Kinesiska politiker
Kinas premiärministrar
Armas Maasalo

Armas Toivo Valdemar Maasalo, till 1905 Masalin, född 28 augusti 1885 i Rautavaara, död 9 september 1960 i Helsingfors, var en finländsk kyrkomusiker och tonsättare.

Maasalo blev filosofie kandidat 1911. Han var 1926–1958 organist i Johanneskyrkans finska församling i Helsingfors och 1923–1951 direktor för Helsingfors kyrkomusikinstitut samt efter institutets upplösning direktor för Sibelius-Akademins kyrkomusikavdelning 1951–1955. Hans verk, bland annat två orkestersviter, en pianokonert, kantater och sånger, präglas främst av en rik ingivelse, mindre av personlig accent. 

Han var far till Rundradios musikchef Kai Maasalo.

Källor 
 

Avlidna 1960
Män
Finländska klassiska kompositörer
Personer från Norra Savolax
Storm i en tekopp

Storm i en tekopp (eng: Storm in a Teacup) är en brittisk romantisk komedifilm från 1937 i regi av Ian Dalrymple och Victor Saville. I huvudrollerna ses Vivien Leigh och Rex Harrison.

Rollista i urval 

 Vivien Leigh - Victoria Gow
 Rex Harrison - Frank Burdon
 Cecil Parker - Provost William Gow
 Sara Allgood - Honoria Hegarty
 Ursula Jeans - Lisbet Skirving
 Gus McNaughton - Horace Skirving
 Edgar K. Bruce - McKellar 
 Robert Hale - Lord Skerryvore
 Quentin McPhearson - Baillie Callender 
 Arthur Wontner - åklagare Fiscal
 Eliot Makeham - sheriffen
 George Pughe - Menzies
 Arthur Seaton - polissergeant
 Cecil Mannering - poliskonstapel 
 Ivor Barnard - Watkins
 Cyril Smith - rådsherre
 W. G. Fay - Cassidy
 Scruffy - hunden Patsy

Externa länkar 
 
 
 

Filmer 1937
Engelskspråkiga filmer
Brittiska romantiska komedifilmer
Screwballkomedi-filmer
Skottland på film
Sjukvårdspartiet i Värmland

Sjukvårdspartiet i Värmland är ett svenskt politiskt parti på regionnivå i Region Värmland. Partiet bildades inför landstingsvalet i Värmlands län 2002. Partiet har varit representerat i Värmlands landstingsfullmäktige sedan 2002, i Säffles kommunfullmäktige sedan 2006 och var representerat i Kristinehamns kommunfullmäktige 2006-2010. Partiet fick även ett mandat i Eda kommun 2022. Partiet använder en solros som symbol. Trots namnet är Sjukvårdspartiet i Värmland inte medlem i förbundspartiet Sjukvårdspartiet.

Politik
Partiet växte urspungligen fram genom ett missnöje mot nedläggning av sjukhusen i Säffle och Kristinehamn. Partiet förespråkar en decentraliserad modell för vården, och att regionen ska erbjuda alternativmedicin som ett komplement till den evidensbaserade vården.

Landstingsråd 
 2002-2012 Erik Jansson
 2012- Marianne Utterdahl

Valresultat Regionfullmäktige Värmland

Valresultat Kommunfullmäktige Säffle

Valresultat Kommunfullmäktige Eda

Valresultat Kommunfullmäktige Kristinehamn

Noter

Regionala politiska partier i Sverige
Lokala politiska partier i Sverige
Politiska partier bildade 2002
Säffle kommun
Sjukvårdspartier i Sverige
Shang Da Geng

Da Geng () eller Tai Geng () eller Xiao Geng () var en kinesisk kung ur den forna Shangdynastin. Da Geng regerade under fem år, under 1400-talet f.Kr. I orakelbensskrifterna titulerades han Da Geng,, i Bambuannalerna Xiao Geng och i Shiji skrevs hans namn Tai Geng. Hans personnamn var Bian (辨)

Enligt Shiji och Bambuannalerna efterträdde Da Geng sin bror kung Wo Ding.  Enligt orakelbensskrifterna efterträdda han sin farbror kung Bu Bing. Kung Da Geng styrde riket från Bo.

Hans far var den tidigare kung Da Jia och hans båda söner Da Wu och Lü Ji blev efterföljande regenter. Enligt Shiji var även Xiao Jia son till Da Geng.

Efter sin död under sitt femte år som regent efterträddes Da Geng av sin son (eller bror) Xiao Jia.

Da Geng tillhörde Shangdynastins fem första regenterna i den raka släktlinjen som senare benämndes ’Större förfäder’ (大示). Detta gav honom den högsta statusen hos sina ättlingar som utövade stor förfädersdyrkan.

Se även
 Shangdynastin
 Orakelbensskrift
 Shiji
 Bambuannalerna

Anmärkningar

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 
 

WP:Projekt Kina
Regenter under 1400-talet f.Kr.
Avlidna 1400-talet f.Kr.
Shangdynastins kungar
Personer i Kina under 1400-talet f.Kr.
Män
Barbro Stålfors

Barbro Elsa Margareta Stålfors, född 4 mars 1943 i Sölvesborg, är en svensk  målare och grafiker.

Hon är dotter till fabrikören Carl Ebbe Torsten Stålfors och Lucie Marie Buschmann. Stålfors studerade vid Konstfackskolan 1960 och vid Fetcós Skola för Bildande Konst 1961–1963 samt med självstudier under resor till Grekland, Turkiet och Italien. Tillsammans med Åke Carlström och Lennart Kindvall ställde hon ut i Sölvesborg och tillsammans med Rose-Marie Dreierström ställde hon ut i Växjö. Hon medverkade i ett flertal grupp- och samlingsutställningar i bland annat i Solna och Fagersta. Hennes konst består av stilleben och landskapsmotiv i olja eller litografi.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 304, Allhems Förlag, Malmö. 

Svenska grafiker under 1900-talet
Födda 1943
Levande personer
Kvinnor
Personer från Sölvesborg
Svenska målare under 1900-talet
Mikael Sandström (läkare)

Anders Mikael Ygge Sandström, född 3 juni 1958 i Södertälje, är en svensk läkare. Han är vidare expert i Nyhetsmorgon i TV4 varje tisdag och driver podcasten "Utforska vården med Dr Mikael", tillsammans med Vården.se. Han har tidigare även drivit "Läkarpodden" tillsammans med Tilde de Paula Eby.

Han framträdde i Nyhetsmorgon med kraftig solbränna, vilket ledde till att han började kallas "Soldoktorn". Han förklarade detta som ofarligt i och med att han sprider ut solningen och inte bränner sig, något han har fått kritik för.

Sandström har tidigare medverkat i TV-programmet Expedition: Robinson 2003 (där han slutade på en 5:e plats) samt Boston Tea Party och Alla mot alla med Filip och Fredrik. I Alla mot alla deltog han i lag med radioprofilen och komikern Klara Doktorow. Han har även ett eget TV-program i sjuan tillsammans med Tilde de Paula Eby, Dr Mikael och Tilde. Han var även läkare i Biggest loser 2018.

Sandström har även varit svensk mästare i Rock'n'roll (dans)1986.

Sandström medverkade i TV4:s Let's Dance 2020 men avbröt i andra avsnittet för att istället fokusera på sitt arbete som läkare under coronaviruspandemin 2019–2021. Han öppnade upp för att vara med i nästa säsong i stället. Han dansade med Malin Watson. 

Han var tidigare bosatt i Hallstahammar, men bor sedan mars 2021 tillsammans med Lotta Engberg i Mölnlycke.

Referenser 

 

Män
Födda 1958
Levande personer
Svenska läkare under 1900-talet
Svenska TV-programledare
Personer från Södertälje
Svenska läkare under 2000-talet
Deltagare i Let's Dance
Ingrid Günther

Ingrid Günther, född Sjöberg 28 augusti 1888 i Stockholm, död där 13 augusti 1981, var en svensk målare, textilkonstnär och mönstertecknare.

Hon var dotter till regementsveterinären Ernst Otto Leopold Sjöberg och Anna Henrika Morell samt syster till Greta Sjöberg, som var gift med Verner von Heidenstam och Anders Österling. År 1909 gifte hon sig med utrikesminister Christian Günther och blev mor till Lena Günther Strååt. Günther studerade vid ett flertal målarskolor innan hon 1905–1906 var elev vid Haute Claire Marlotte i Frankrike hon fortsatte sina målarstudier vid Académie Colarossi 1906, Wilhelmsons målarskola i Göteborg 1907 samt Konstnärsförbundets målarskola i Stockholm 1907–1908. Hon arbetade som mönstertecknare vid Handarbetets vänner i Stockholm 1909–1914. Hon var mycket sparsam med utställningar; under Konstindustriutställningen 1909 fanns en liten monter med hennes föremål i Selma Giöbels utställningslokal och hon visade upp några målningar i utställningen De unga på Lunds universitets konstmuseum 1914. Bland hennes större arbeten märks en del dekorationsmålningar i privatbostäder och offentliga lokaler. Bland annat utförde hon en freskomålning i Rosengrens källare i Stockholm, väggmålningar på Stadshotellet i Trosa och Pensionsstyrelsens vilohem i Åre. Hennes bildkonst består huvudsakligen av landskapsskildringar utförda i olja samt textila tavlor. Hon utgav Broderier 1914 och  Broderimönster 1917. Ingrid Günther är begravd på Djursholms begravningsplats.

Tryckta källor 
Svenskt konstnärslexikon del II, sid 342, Allhems Förlag, Malmö.

Noter 

Svenska målare under 1900-talet
Födda 1888
Avlidna 1981
Gravsatta på Djursholms begravningsplats
Kvinnor
Konstnärer från Stockholm
Svenska konsthantverkare under 1900-talet
Svenska textilkonstnärer under 1900-talet
Svenska dekorationsmålare
Shang Da Jia

Da Jia () eller Tai Jia () var en kinesisk kung ur Shangdynastin. Da Jia regerade under tolv år, under 1500-talet f.Kr. I orakelbensskrifterna titulerades han Da Jia, och i Bambuannalerna och I Shiji skrevs hans namn Tai Jia. Da Jia hade eventuellt tre söner: Da Geng, Xiao Jia och Wo Ding, som båda senare blev regenter. Da Jias personnamn var Zhi (至) 

Enligt orakelbensskriften efterträdde Da Jia sin far Da Ding, men enligt Shiji efterträdde Da Jia kung Zhong Ren efter beslut av minister Yi Yin då Da Ding hann avlida innan han tillträtt som regent. Från de första åren som regent styrde han från Bo.

Efter tre år som regent visade sig Da Jia vara inkompetent som ledare, och Yi Yin placerade honom i husarrest i palatset, varefter Yi Yin styrde dynastin i tre år. Därefter går källorna isär. Enligt Shiji förbättrade sig Da Jia i fångenskap och ändrade attityd, varefter Yi Yin återgav honom makten. Enligt Bambuannalerna flydde i stället Da Jia, och efter ett inbördeskrig lät han avrätta Yi Yin.

På sitt tolfte år som regent avled Da Jia. Enligt orakelbensskriften efterträddes Da Jia av sin bror Bu Bing. Enligt Shiji och Bambuannalerna efterträddes Da Jia  av sin son Wo Ding. Det finns även teorier om att Da Jia efterträddes av Yi Yins son, som Da Jia adopterat.

Da Jia tillhörde Shangdynastins fem första regenterna i den raka släcktlinjen som senare benämndes ’Större förfäder’ (大示). Detta gav honom den högsta statusen hos sina ättlingar som utövade stor förfädersdyrkan.

Se även
 Shangdynastin
 Orakelbensskrift
 Shiji
 Bambuannalerna

Anmärkningar

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 
 

WP:Projekt Kina
Regenter under 1500-talet f.Kr.
Avlidna 1500-talet f.Kr.
Födda 1500-talet f.Kr.
Shangdynastins kungar
Personer i Kina under 1500-talet f.Kr.
Män
Karl Helbig

Karl Friedrich Gustav Helbig, född 15 augusti 1897 i Bayreuth, Bayern, död 25 maj 1951 i Stockholm, var en tysk-svensk skulptör, målare och grafiker.

Han var son till möbelsnickaren Gustav Helbig och Babette Bauer. Efter studier vid Kunstgewerbeshule i Nürnberg 1918–1922 och vid Vereinigte Staatsschulen für freie und angewandte Kunst i Berlin 1927–1930, samt vistelser i Paris och Danmark 1930–1935, kom Helbig som flykting till Sverige 1935. Separat ställde han bland annat ut på De ungas salong i Stockholm 1940 och han medverkade i ett flertal samlingsutställningar bland annat Berliner Secession 1929, Köpenhamn 1934 och utställningen Konstnärer i landsflykt som visades i Stockholm 1944 samt en utställning med utländska konstnärer på Konstnärshuset i Stockholm. 

Bland hans offentliga arbeten märks granitbysten av C. F. Thelander i Västerås folkets park och träreliefen Klagande kvinnor i Riksby skola. Som skulptör utförde han talrika porträttskulpturer i skiftande material och hans bildkonst består av akvareller och träsnitt.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del III, sid 92-93, Allhems Förlag, Malmö. 

Svenska skulptörer under 1900-talet
Svenska målare under 1900-talet
Svenska grafiker under 1900-talet
Tyska konstnärer under 1900-talet
Personer från Bayreuth
Män
Födda 1897
Avlidna 1951
Anna-Maria Åström

Anna-Maria Åström, född 15 september 1951 i Helsingfors, är en finländsk etnolog och professor emerita vid Åbo Akademi.

Åström, som är dotter till Sven-Erik Åström, blev politices magister med allmän statslära som huvudämne 1975 och studerade därefter etnologi vid Lappfjärds folkhögskola, Åbo Akademi och Helsingfors universitet. Filosofie doktor blev hon 1994. Hon var 1979–1986 anställd vid Folkkultursarkivet, 1987–1999 forskare vid Finlands Akademi och från 1999 till 2015 professor i etnologi, särskilt nordisk, vid Åbo Akademi.

Åströms forskning omspänner cirka 200 studier med ett brett spektrum av samfunds- och kulturanalyser kring bland annat seder och riter, levnadslopp, familj och släkt, turism och strömmingsmarknad, köpcentra och museer, kulturkontakt och identitet, staden, borgerligheten samt etnologisk teori, exempelvis mentalitetshistoria och historisk antropologi. Såväl när det gäller ett stort empiriskt material som fältstudier på mikronivå är perspektivet präglat av strukturhistoria och semiotik.

Förutom doktorsavhandlingen "Sockenboarne" - Herrgårdskultur i Savolax 1790–1850 (1993) har hon skrivit flera artiklar och redigerat monografier kring bland annat stads-, hem-, släkt- och brukskultur, till exempel Kaskö – kontinuitet och förändring i en småstad (1985), Hemma bäst (1990) och Memories of my town (2003). Bland de av henne ledda större forskningsprojekten kan nämnas Kulturell konfrontation och självbild, som resulterade i verket Gränsfolkets barn. Finlandssvensk marginalitet och självhävdelse i kulturanalytiskt perspektiv (2001). Åström har därvid samt i samband med arkiv- och fältforskningen, symposier och kongresser skolat upp en ny generation finlandssvenska etnologer. Hennes samhällsinsatser gäller i hög grad föreningen Brage, dess folklivssektion samt tidskriften Laboratorium för folk och kultur, som hon lett sedan grundandet 1989. Hon har suttit i direktionen för Brages pressarkiv (1986–2006) och Svenska litteratursällskapets styrelse (1999–) samt nämnder.

Källor

Uppslagsverk

Noter

Levande personer
Finländska etnologer
Personer verksamma vid Åbo Akademi
Finländska professorer
Personer från Helsingfors
Kvinnor
Födda 1951
Mottagare av Statsrådet Mauritz Hallbergs pris
Nona Strömwall

Eleonora "Nona" Madeleine Strömwall, född 21 juni 1919 i Shanghai i Kina, död 25 juni 1996 i Sydafrika, var en svensk tecknare och porträttmålarinna. Hon var dotter till direktören Holdo Strömwall och Karin Stenström samt 1946 gift med bergsingenjören Mattias "Matts" Liljefors (brorson till Bruno) som dock hastigt gick bort nästföljande år.

Strömwall medverkade under 1930-talet i Nationalmuseums utställning Unga tecknare. Strömwall är representerad på bland annat Moderna museet i Stockholm.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 299, Allhems Förlag, Malmö.

Noter

 

Svenska tecknare under 1900-talet
Födda 1919
Dödsår saknas
Kvinnor
UFC on Fox: Jacaré vs. Brunson 2

UFC on Fox: Jacaré vs. Brunson 2 var en MMA-gala som arrangerades av Ultimate Fighting Championship och ägde rum 27 januari 2018 i Charlotte i USA.

Resultat

Se även
 Lista över UFC-evenemang

Referenser

Noter

Källor
UFC Fight Night – UFC.com
UFC on Fox 27 - Jacare vs. Brunson 2 – Sherdog.com

Ultimate Fighting Championship-evenemang
Sturemästaren

Sturemästaren är ett anonymnamn på en stenhuggare och skulptör, verksam kring sekelskiftet 1500–1600.

Sturemästaren utförde det figurprydda gravmonumentet över greve Karl Sture och Karin Jonsdotter Falk i Hölö kyrka samt gravmonumentet över Mauritz Sture och Anna Horn af Åminne i Mörkö kyrka. Hans monument ansluter till illustrationer utförda av Hans Vredeman de Vries i Tombeaux från 1563. Hölömonumentets liggande figurskulpturer är polykromerade. Båda monumenten uppfördes på order av Karl IX och Sturemästaren var troligen någon av de skulptörer som var verksamma vid Stockholms slottsbygge.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 300, Allhems Förlag, Malmö. 

Svenska skulptörer
Födda okänt år
Avlidna okänt år
Män
Svenska konstnärer under 1500-talet
Skulptörer under 1500-talet
Anonymnamn
Svenska skulptörer under 1600-talet
Fyra baggars kvadripod

Fyra baggars kvadripod eller Siyang fangzun () är ett kinesiskt rituellt bronskärl från senare delen av Shangdynastin (1300–1046 f.Kr.).

Den hittades 1938 i Yueshanpu Ningxiang härad i Hunan och är utställd på Kinas nationalmuseum i Peking. Fyra baggars kvadripod  är gjuten med traditionell lerformsteknik och är 58,3 cm hög och 52,4 cm bred.

Se även
 Houmuwukärlet

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 

WP:Projekt Kina
Fornfynd från bronsåldern
Fornfynd i Kina
Kinesisk konstgjutning
Kinesiska bronser