kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Max Hoffman

Ej att förväxla med den tyske militären Max Hoffmann.

Maximilian Edwin Hoffman, född 12 november 1904 i Wien, död 9 augusti 1981, var en österrikisk/amerikansk affärsman och bilhandlare.

Biografi
Under mellankrigstiden var Max Hoffman centraleuropeisk representant för märken som Bentley, Rolls-Royce och Alfa Romeo via sitt företag i Wien. Han deltog även som förare inom bilsporten. Hoffman hade judiskt påbrå och när nazismen spred sig i Centraleuropa i slutet av 1930-talet flyttade han till Paris och därifrån vidare till New York 1941.

Efter andra världskriget startade han Hoffman Motor Company i New York som var ensam importör av Jaguar och Volkswagen till USA under några år från slutet av 1940-talet. 1952 fick Hoffman Motors ensamrätt på importen av Mercedes-Benz och Porsche till USA. Andra märken Hoffman importerade var Alfa Romeo, Fiat, BMW och Austin-Healey. Under den här perioden övertygade Hoffman biltillverkarna att ta fram modeller som Mercedes-Benz 300 SL, Porsche 356 Speedster, BMW 507 och Alfa Romeo Giulietta Spider avsedda för den lukrativa amerikanska marknaden. Hoffman drog sig tillbaka från sin verksamhet 1975 och 2003 blev han invald i Automotive Hall of Fame.

Hoffman uppdrog åt den amerikanske arkitekten Frank Lloyd Wright att rita Hoffman Motors utställningshall på Manhattan och Hoffmans eget hem i Rye i delstaten New York.

Referenser

Födda 1904
Avlidna 1981
Personer verksamma inom bilindustrin
Män
Personer inom Österrikes näringsliv under 1900-talet
Personer inom USA:s näringsliv under 1900-talet
Personer från Wien
Pseudalsophis

Pseudalsophis är ett släkte ormar i familjen snokar. Släktet tillhör underfamiljen Dipsadinae som ibland listas som familj.

Vuxna exemplar är med en längd omkring 150 cm medelstora ormar. Flera arter förekommer på Galapagosöarna och andra släktmedlemmar i nordvästra Sydamerika. Habitatet utgörs av torra och steniga landskap med glest fördelad växtlighet. Dessa ormar jagar ödlor inklusive ungdjur av havsödlor. Honor lägger ägg. Flera släktmedlemmar listades tidigare i släktena Alsophis eller Dromicus.

Arter enligt The Reptile Database:

 Pseudalsophis biserialis
 Pseudalsophis darwini
 Pseudalsophis dorsalis
 Pseudalsophis elegans
 Pseudalsophis hephaestus
 Pseudalsophis hoodensis
 Pseudalsophis occidentalis
 Pseudalsophis slevini
 Pseudalsophis steindachneri
 Pseudalsophis thomasi

Referenser 

Snokar
BM-Volvo T 400 Buster

Bolinder-Munktell 400 Buster var en helt nykonstruerad traktor som tillverkades av Bolinder-Munktell mellan 1964 och 1969 i cirka 23 000 exemplar, och ersatte Bolinder-Munktell 320 Buster. Den hade en trecylindrig dieselmotor från Perkins Engines med maxeffekten 43 hästkrafter. Traktorn var försedd med en transmission med fyra framåtväxlar och en bakåt, samt en hög-lågväxellåda som sammantaget ger åtta växlar framåt och två bakåt. 

Traktorn utvecklades vidare till BM-Volvo T 430.

Tekniska data
Motor: Volvo D25 (Perkins 3-152)
Motoreffekt: 47 hk vid 2250 r/min
Transmission: 8 fram, 2 back. Differentialspärr
Hastighet: maxfart 28 km/h, back 11 km/h
Bränsletank: 45 L
Kylsystem: 8 L
Vikt: 1980 kg
Hjulbas: 2 100 mm
Längd: 3 140 mm

Se även
Lista över BM-traktormodeller

Källor
 Från Munktells till Valmet. Av Olov Hedell, 1994, 
 Traktorkalendern, del 2. Förlags AB Fackmedia. 1992. 
T400
Damsingel vid Franska öppna 2020

Iga Świątek besegrade Sofia Kenin i finalen med 6–4, 6–1 och vann därmed sin första Grand Slam-turnering.

Seedning

  Simona Halep (Fjärde omgången)
  Karolína Plíšková (Andra omgången)
  Elina Svitolina (Kvartsfinal)
  Sofia Kenin (Final)
  Kiki Bertens (Fjärde omgången)
  Serena Williams (Andra omgången, drog sig ur)
  Petra Kvitová (Semifinal)
  Aryna Sabalenka (Tredje omgången)
  Johanna Konta (Första omgången)
  Viktoryja Azaranka (Andra omgången)
  Garbiñe Muguruza (Tredje omgången)
  Madison Keys (Första omgången)
  Petra Martić (Tredje omgången)
  Jelena Rybakina (Andra omgången)
  Markéta Vondroušová (Första omgången)
  Elise Mertens (Tredje omgången)
  Anett Kontaveit (Första omgången)
  Angelique Kerber (Första omgången)
  Alison Riske (Första omgången)
  Maria Sakkari (Tredje omgången)
  Jennifer Brady (Första omgången)
  Karolína Muchová (Första omgången)
  Julija Putintseva (Andra omgången)
  Dajana Jastremska (Första omgången)
  Amanda Anisimova (Tredje omgången)
  Donna Vekić (Första omgången)
  Jekaterina Aleksandrova (Tredje omgången)
  Svetlana Kuznetsova (Första omgången)
  Sloane Stephens (Andra omgången)
  Ons Jabeur (Fjärde omgången)
  Magda Linette (Första omgången)
  Barbora Strýcová (Andra omgången)

Matcher

Finaler

Övre halvan

Sektion 1

Sektion 2

Sektion 3

Sektion 4

Nedre halvan

Sektion 5

Sektion 6

Sektion 7

Sektion 8

Övrig spelarinformation

Wild cards

  Eugenie Bouchard
  Clara Burel
  Elsa Jacquemot
  Chloé Paquet
  Pauline Parmentier
  Diane Parry
  Tsvetana Pironkova
  Harmony Tan

Skyddad ranking
  Catherine Bellis
  Daria Gavrilova
  Anna Karolína Schmiedlová

Kvalificerade

  Irina Bara
  Sara Errani
  Barbara Haas
  Marta Kostyuk
  Varvara Lepchenko
  Monica Niculescu
  Nadia Podoroska
  Kamilla Rakhimova
  Mayar Sherif
  Clara Tauson
  Martina Trevisan
  Renata Zarazúa

Lucky loser
  Astra Sharma

Spelare som dragit sig ur
Innan turneringens start

  Bianca Andreescu → ersatt av  Liudmila Samsonova
  Ashleigh Barty → ersatt av  Stefanie Vögele
  Belinda Bencic → ersatt av  Astra Sharma
  Tatjana Maria → ersatt av  Maddison Inglis
  Naomi Osaka → ersatt av  Tamara Korpatsch
  Peng Shuai → ersatt av  Kaja Juvan
  Anastasia Potapova → ersatt av  Anna Kalinskaya
  Anastasija Sevastova → ersatt av  Margarita Gasparyan
  Samantha Stosur → ersatt av  Vitalia Diatchenko
  Carla Suárez Navarro → ersatt av  Greet Minnen
  Taylor Townsend → ersatt av  Océane Dodin
  Wang Qiang → ersatt av  Barbora Krejčíková
  Wang Yafan → ersatt av  Anna-Lena Friedsam
  Zheng Saisai → ersatt av  Aliaksandra Sasnovich
  Zhu Lin → ersatt av  Katarina Zavatska

Under turneringens gång
  Serena Williams
  Alison Van Uytvanck
  Camila Giorgi

Referenser

Franska öppna 2020
Franska öppna 2020 – Damsingel
Lev Manovich

Lev Manovich, född 1960 i Moskva, är en amerikansk mediehistoriker, konstnär, universitetslärare och professor. Han är en av de ledande teoretikerna inom digital kultur.

Biografi 
Lev Manovich är konstnär och en av de ledande teoretikerna inom digital kultur och mediekonst och har skrivit ett flertal böcker. Han är professor vid City University of New York och chef för Software Studies Initiative (namnändrat till Cultural Analytics Lab år 2016), som analyserar och visualiserar "big cultural-data", samt professor i kulturanalys vid European Graduate School.

Manovich examinerades från Moskvas institut för arkitektur år 1979 och år 1983 började han vid New York University Tisch School of the Arts där han tog en fil. kand. i film och television. Han tog år 1988 en master i experimentell psykologi vid New York University och år 1993 blev han filosofie doktor vid University of Rochester med avhandlingen The Engineering of Vision from Constructivism to Virtual Reality.

Under åren 1996–2012 var Manovich professor i bildkonst vid University of California, San Diego.
 
År 2013 upptogs han på listan över "25 People Shaping the Future of Design" och år 2014 noterades han som en av de 50 "mest intressanta personerna som skapar framtiden" av The Verge.

Bland de böcker Manovich har publicerat sedan år 1993 är The Language of New Media (2001) den mest betydelsefulla, då det var den första som genomgripande teoretiserade ämnet och den ansågs vara "den mest tankeväckande och breda mediehistoriken sedan Marshall McLuhan". I boken placerar han nya medier i mediekulturens historia under de senaste decennierna, och klarlägger därmed såväl dess rötter, som innovationerna. Sammanfattningsvis argumenterar Manovich för att nya medier bygger på många av konventionerna för gamla medier.

Utöver det teoretiska arbetet, har Manovich arbetat med datormedier som konstnär, datoranimatör, designer och programmerare sedan år 1984.

Manovich konstprojekt har visats vid New York Public Library, Chelsea Art Museum (New York), Zentrum für Kunst und Medien (Karlsruhe), Walker Art Center (Minneapolis), Kiasma (Helsingfors), Centre Pompidou (Paris), Institute of Contemporary Arts (London) och Graphic Design Museum (Breda).

Bibliografi i urval 
 1993 – The Engineering of Vision from Constructivism to Computer (doktorsavhandling)
 2001 – The Language of New Media, 
 2005 – Black Box – White Cube, 
 2005 – Soft Cinema, (tillsammans med Andreas Kratky) 
 2013 – Software Takes Command, 
 2015 – Info-aesthetics, 
 2020 – Cultural Analytics,

Referenser

Externa länkar 
 Officiell webbplats
 Cultural Analytics Lab

Amerikanska professorer
Amerikanska konstnärer under 2000-talet
Alumner från New York University
Konstnärer från Moskva
Födda 1960
Levande personer
Män
Alumner från New York University Tisch School of the Arts
Alumner från University of Rochester
Eifels Grand Prix 2020

Eifels Grand Prix , officiellt Formula 1 Aramco Grosser Preis Der Eifel 2020, var ett Formel 1-lopp som kördes den 11 oktober 2020 på Nürburgring i Tyskland. Loppet var det elfte loppet ingående i Formel 1-säsongen  och kördes över 60 varv. Det var första gången sedan Tysklands Grand Prix 2013 som det kördes ett formel 1 lopp på banan.

Sändning 
Eifels Grand Prix var det enda loppet under 2020-säsongen som sändes kostnadsfritt på YouTube för tittare i Tyskland, Schweiz, Nederländerna, Belgien, Norge, Danmark och Sverige. Hela racehelgen sändes på den officiella formel 1 kanalen på YouTube.

Träning 
Den första träningen var planerad att starta klockan 10:55 svensk tid men kom inte igång på grund av tjock dimma. Ambulanshelikoptern kunde inte lyfta och FIA bedömde klockan 12:00 att träningen inte kunde genomföras.  Även det andra träningspasset kunde inte genomföras på grund av dåligt väder.

Mick Schumacher och Callum Ilott planerades köra i det första träningspasset för Alfa Romeo F1 och Haas F1 men kunde inte göra det på grund av det dåliga vädret.

Det tredje träningspasset kunde köras som vanligt i fint soligt väder. Lance Stroll deltog inte i träningspasset då han plötsligt blev sjuk. Racing Point meddelade att Nico Hülkenberg kom till att ta Strolls plats i kvalet senare under dagen samt loppet dagen efter.

Kvalet 
Nico Hülkenberg ersatte Lance Stroll i kvalet.

Segraren av kvalet som hamnade på pole position var Valtteri Bottas, följt av Lewis Hamilton och Max Verstappen.

Loppet 
Segraren av loppet blev Lewis Hamilton som med denna vinst tangerade rekordet i antal segrar, 91 stycken, som tidigare innehades av Michael Schumacher. Max Verstappen kom på en andraplats och satte även snabbaste varv under det sista varvet med sex tusendelars marginal. På en tredjeplats hamnade Renault-föraren Daniel Ricciardo som därmed tog en pallplats för första gången med Renault, hans föregående pallplats var Monacos Grand Prix 2018 när han körde för Red Bull Racing. Detta var också Renaults första pallplats sedan Nick Heidfeld kom på tredjeplats i Malaysias Grand Prix 2011.

Resultat

Kval 

107 %-gränsen: 1:32,361
Källor:

Lopp 

  – Inkluderar en extra poäng för snabbaste varv.
  – 10 sekunders strafftillägg efter att ha orsakat en krasch med George Russell
  – Alexander Albon tilldelades fem sekunders strafftillägg efter att ha kolliderat med Daniil Kvyat, men detta kunde inte tillämpas då han inte körde klart loppet.

Källor:

Referenser

Noter

Externa länkar 

 

2020 i Tyskland
Tysklands Grand Prix
Théoneste Bagosora

Théoneste Bagosora, född 16 augusti 1941 i Nyabihu, Ruanda-Urundi i nuvarande Rwanda, död 25 september 2021 i Bamako, Mali, var en rwandisk militär som pekades ut som en av huvudaktörerna i folkmordet i Rwanda. 

Efter folkmordet och hutu-regimens nederlag i inbördeskriget flydde han i juli 1994 till Zaire där han höll sig gömd fram till 1997 då han greps. Samma år ställdes han inför rätta inför Internationella Rwandatribunalen; rättegången började först 2002. År 2008 dömdes han för anstiftan till folkmord, brott mot mänskligheten samt brott mot krigets lagar till livstids fängelse. En av dem som vittnade mot honom i rättegången var Roméo Dallaire, som var befälhavare för UNAMIR, FN:s fredsbevarande operation i Rwanda under bland annat tiden för folkmordet. Domen överklagades och straffet mildrades 2011 till 35 års fängelse. Under hela rättegången vidhöll Bagosora att han var oskyldig.

Théoneste Bagosora förekommer som rollfigur i filmen Sometimes in April där han spelas av Abby Mukiibi Nkaaga.

Källor 
 Bagosora et al. (Military I) (ICTR-98-41), ICTR
 Théoneste Bagosora på International Crimes Database (engelska)

Noter 

Rwandiska brottslingar
Män
Avlidna 2021
Födda 1941
Personer dömda för krigsbrott
Personer i Rwanda under 1900-talet
Lars Göransson (olika betydelser)

Lars Göransson (1919–1994), svensk författare 
Lars Göransson (trubadur)  (1942–1981), svensk trubadur och vissångare 
 Lars Göransson, sångare i musikgruppen Envoys
Dixikon

Dixikon är en svensk nättidskrift om utländsk litteratur, företrädesvis oöversatt och icke engelskspråkig. Dixikon grundades av Per Brodén 2007.

Källor 

Svenska kulturtidskrifter
Svenska nättidskrifter
Litteraturtidskrifter
Lanseringar 2007
Kvinnan jag vill ha

Kvinnan jag vill ha (engelska originalets titel: The Girl Who Had Everything) är en amerikansk romantisk dramafilm från 1953, regisserad av Richard Thorpe. I huvudrollerna ses Elizabeth Taylor, Fernando Lamas och William Powell.

Rollista (urval)

Källor

Externa länkar 
 

Filmer 1953
Amerikanska romantiska dramafilmer
Engelskspråkiga filmer
Filmer i regi av Richard Thorpe
Svartvita filmer
Signal Hill, Kapstaden

Signal Hill () är en platt ås som är ett kännetecken för Kapstaden på samma sätt som Lion's Head och Taffelberget.

Åsen har också kallats "Lion's Flank" eller "Lion's Rump" för att den tillsammans med Lion's Head påminner om ett liggande lejon. 

Signal Hill är känd för den kanon (Noon Gun) som avfyras varje dag klockan 12. Det har också funnits en tidkula på Signal Hill som sjömännen kunde kontrollera och eventuellt justera sina kronometrar efter. Sedan 1934 använder man dock radiosignaler istället. Kanonerna användes tidigare för att varna befolkningen när ett fartyg råkade i sjönöd. 

Flaggsignaler användes för att kommunicera med fartygen i bukten och ge instruktioner om ankarplatser och varna för dåligt väder. Fartygen, i sin tur, kunde signalera efter hjälp om de till exempel fick problem med ankaret under en storm.

Källor

Berg i Sydafrika
Palm Springs (film)

Palm Springs är en amerikansk romantisk komedifilm från 2020 regisserad av Max Barbakow och skriven av Andy Siara. I filmen medverkar Andy Samberg, Cristin Milioti, Peter Gallagher och J.K. Simmons och följer två främlingar som träffas vid ett bröllop i Palm Springs.

Filmen hade världspremiär på Sundance Film Festival den 26 januari 2020 och släpptes i utvalda teatrar och digitalt i Hulu den 10 juli 2020. Filmen hade premiär den 9 oktober 2020 i Sverige.

Rollista 

 Andy Samberg som Nyles
 Cristin Milioti som Sarah Wilder
 J.K. Simmons som Roy
 Peter Gallagher som Howard Wilder
 Meredith Hagner som Misty
 Camila Mendes som Tala Anne Wilder
 Tyler Hoechlin som Abraham Eugene Trent "Abe" Schlieffen
 Chris Pang som Trevor
 Jacqueline Obradors som Pia Wilder
 Juni Squibb som Nana Schlieffen
 Dale Dickey som Darla
 Clifford V. Johnson som sig själv

Produktion 
Andy Siara skrev det första utkastet till manuset under sitt andra år som filmstudent och inkluderade inte delar av science fiction. Han sa att manuset ursprungligen hade mer gemensamt med Farväl Las Vegas än Måndag hela veckan. Siara fortsatte med att skriva för TV-serien Lodge 49 och utvecklade manuset till ett mer ambitiöst projekt. 

Projektet tillkännagavs i november 2018 efter att det säkerställde en skattekredit för att spela in i Kalifornien, men på grund av begränsningarna av den skattekrediten tvingades de spela in i Los Angeles-området snarare än Palm Springs. Andy Samberg avslöjades som huvudrollen i filmen. I mars 2019 rollbesattes Cristin Milioti och J.K. Simmons. I april rollbesattes Camila Mendes.

Släpp 
Palm Springs hade världspremiär på Sundance Film Festival den 26 januari 2020. Strax efter skaffade Hulu distributionsrättigheterna för filmen. Hulu betalade enligt uppgift 17,5 miljoner dollar för filmen. 

Filmen släpptes i USA digitalt på Hulu och i utvalda drive-in-teatrar den 10 juli 2020. I augusti 2020 rapporterades att 8,1 procent av prenumeranterna på Hulu hade sett filmen under första månaden.

Referenser

Externa länkar 

 

2019 på film
Filmer om bröllop
Tidsresor på film
Amerikanska science fiction-komedifilmer
Amerikanska romantiska komedifilmer
Amerikanska filmer 2020
Engelskspråkiga filmer
Poof She's Gone

Poof She's Gone, född 2007, är en amerikansk standardhäst som tävlade i nordamerikansk travsport. Hon tränades av Richard Norman och kördes av David Miller under sin tävlingskarriär. Hon tävlade under 2009-2010 och sprang in  kanadensiska dollar på 26 starter, varav 14 segrar, 3 andraplatser och 4 tredjeplatser. Hon tog sin största seger i Merrie Annabelle (2009).

Hon har efter tävlingskarriären verkat som avelssto.

Referenser 

Hästar födda 2007
Kanadensiska travhästar
São José Paquete Africa

São José Paquete Africa var ett portugisiskt slavskepp som sjönk 1794 söder om Kapstaden i Sydafrika. Fartyget hade tagit ombord 540 slavar i Moçambique och var på resa till Brasilien. Alla i besättningen räddades, men 212 slavar drunknade.

Historia
Slavskeppet São José var endast cirka 35 meter, med ett deplacement på 340 ton. Hon seglade ut från Lissabon den 27 april 1794 med destination Moçambique. I december fördes 543 slavar ombord och kedjades fast så att de inte skulle kunna övermanna besättningen. São José lämnade Moçambiqueön den 6 december med destination i Maranhão, Brasilien. Den 27 december råkade skeppet ut för starka vindar då hon skulle angöra Kapstaden och drev på grund i Camps Bay och bröts sönder. 212 slavar drunknade och 331 slavar såldes till holländska nybyggare.

Upptäckt

Många skepp har under århundraden förlist utanför Kapkolonins kuster.
På 1980-talet upptäcktes ett skepp alldeles nära Kapstadens bästa sandstrand. Det identifierades som ett holländskt handelsfartyg och dykare bärgade flera föremål. Marinarkeologer forskade i arkiv i Sydafrika och Portugal och fann inte förrän 2015 att vraket var São José. Det var det första förlista slavskeppet som funnits och kunde undersökas.

Referenser

Noter

Skeppsvrak i Afrika
Mediekonst

Mediekonst är konstnärliga verk som använder elektroniska informations- och kommunikationsmedel, teknologier och teorier kring dem, samt återspeglar eller transformerar dem. Även ljus- och ljudkonst räknas som en del av mediekonsten.

Historia 
År 1958 programmerade en ung forskare vid Johns Hopkins University en dator för att automatiskt generera geometriska former. Därigenom producerades de första bilderna som var helt komponerade av en dator, vilket senare skulle ge upphov till nya konstnärliga fenomen, så som datorkonst och den nuvarande digitala konsten. Några år senare, år 1963, ställde den unge koreanske konstnären Nam June Paik ut tretton snedvridna tv-apparater i Wuppertal i Tyskland, vilket innebar att videokonsten föddes.

Förhållande till annan kultur 
Mediekonst knyter an till andra kulturella uttrycksformer, såsom radio, Internet, ljud, arkitektur, offentliga rum och mobilkommunikation, såväl som datorgrafik och informationsarkitektur.

I mediekonst utvecklas experimentella metoder och koncept, som såväl kan leda till nya tekniska uppfinningar, som kritisk reflektion över dem.

Mediekonst i utbildningen 
Mediekonst ingår i den allmänna lärokursen i grundläggande konstundervisning i Finland. Eleverna skall genom kursen i mediekonst få färdigheter i att utnyttja medieteknologi i konstnärlig verksamhet och målet är bland annat att stärka konstens roll i mediekulturen. Konsten utnyttjar medieteknologier såsom rörlig bild, ljud och program och deras samband med andra konstarter.

Referenser 

Digital konst
Ferdinand Pettersons mekaniska verkstad

Ferdinand Pettersons mekaniska verkstad är en verkstad i Eksta socken på sydvästra Gotland.

Historia 
Ferdinand Pettersson föddes 1878 på ett småbruk i Eksta socken på sydvästra Gotland. Han blev byggnadssnickare men 1905 startade han eget, till att börja med att reparera cyklar. Stegvis byggde han sedan upp verkstaden som kom att omfatta sju byggnader utöver boningshuset och ladugården.

En huvudnäring var att reparera jordbruksmaskiner. Tröskverk, pressar och traktorer. Huvudbyggnaden hade portar stora nog att ta in den tidens största maskiner. 

På verkstaden monterades cyklar med eget märke. För cykellackering byggde Ferdinand Pettersson en för tiden modern brännugn för brännlackering, troligen redan på 1920-talet. Man var också återförsäljare av cyklar av olika märken.

Pettersson konstruerade och producerade sågverksutrustning. Verkstaden producerade stubbrytare som såldes på hela Gotland. 

Verkstaden hade eget elverk med laddningsstation av batterier till radioapparater. Först drevs det med lokomobil, senare med den stora dieselmotorn som installerades 1927. Patent Rudolf Diesel. Den drev alla maskinerna i flera byggnader via ett system med roterande axlar, remhjul och remmar. 

Verkstaden hade även en såg och spånsåg. Som ett fristående bolag hade man spåntfräs, listhyvel och kvarn med kross.

Anläggningen byggnadsminnesförklarades 1987. Verkstadsbyggnaderna hade då genomgått en restaurering 1986-1987.

Referenser 

Byggnadsminnen i Gotlands kommun
Företag i Gotlands kommun
Julius Martialis

Julius Martialis, död 8 april 217 i Carrhae, var en romersk officer. Han tjänstgjorde som evocatus i romerska armén samt i praetoriangardet under kejsar Caracalla. Martialis deltog i Macrinus sammansvärjning mot Caracalla. När den kejserliga processionen närmade sig Carrhae, steg Martialis fram till Caracalla och högg honom dödligt i ryggen. En skytisk livvakt dödade Martialis med sin lans.

Källor
Historia Augusta: Antoninus Caracalla, VI–VII

Personer i Romerska riket under 200-talet
Mördare
Praetoriangardet
Romerska militärer
Födelseår saknas
Avlidna 217
Män
Personer som blivit avrättade under antiken
Jitsi

Jitsi är en samling av fria datorprogram med öppen källkod, utvecklade för IP-telefoni, videokonferenser och snabbmeddelanden. Första versionen lanserades 2003.

Uveckling 
Jitsi-plattformen har utvecklats för ett antal olika operativsystem, inklusive Linux, Mac OS, Microsoft Windows, Android och IOS. Första versionen sjösattes 2003, och då som Jitsi Desktop (tidigare med SIP Communicator som arbetsnamn).

I början av 2010-talet byttes fokus mot Jitsi Videobridge, för att kunna möjliggöra videokonferenser via en webbläsare och med hjälp av det standardiserade WebRTC-gränssnittet. Därefter utvecklades Jitsi Meet, en komplett plattform för videomöten, tillgänglig via webbläsare, Android- och IOS-klienter.

Inom projektet har man också lanserat meet.jit.si, en värdplattform för videokonferenser. Andra relaterade projekt inkluderar Jigasi, lib-jitsi-meet, och Jidesha.

Jitsi-projektet har fått stöd från ett antal olika institutioner, bland dem NLnet-stiftelsen, Strasbourgs universitet och regionen Alsace.

Referenser 

Direktmeddelandeprogram
Freewareprogram
Videotelefoni
Lion's Head

Lion's Head () är en bergstopp  som är ett kännetecken för Kapstaden på samma sätt som Taffelberget och Signal Hill. Lion's Head är täckt av fynbos och ingår i Table Mountain National Park.

På 1600-talet kallade holländarna berget  Leeuwen Kop (Lejonhuvud) och Signal Hill  Leeuwen Staart (Lejonsvans) eftersom de tillsammans liknade ett liggande lejon. Britterna kallade samtidigt berget för Sugar Loaf (sockertopp).

Källor

Berg i Sydafrika