kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Omgång 3 i kvalspelet till världsmästerskapet i fotboll 2018 (CONCACAF)

Omgång 3 i kvalspelet till världsmästerskapet i fotboll 2018 (CONCACAF) spelades mellan den 4 september och 8 september 2015.

Resultat

Curaçao mot El Salvador

El Salvador avancerade till fjärde omgången med det ackumulerade slutresultatet 2–0.

Kanada mot Belize

Kanada avancerade till fjärde omgången med det ackumulerade slutresultatet 4–1.

Grenada mot Haiti

Haiti avancerade till fjärde omgången med det ackumulerade slutresultatet 6–1.

Jamaica mot Nicaragua

Jamaica avancerade till fjärde omgången med det ackumulerade slutresultatet 4–3.

Saint Vincent och Grenadinerna mot Aruba

Saint Vincent och Grenadinerna avancerade till fjärde omgången med det ackumulerade slutresultatet 3–2.

Antigua och Barbuda mot Guatemala

Guatemala avancerade till fjärde omgången med det ackumulerade slutresultatet 2–1.

3
King's College (Hongkong)

King's College, är en Public school för pojkar i Hongkong grundad 1926.

Utbildningsinstitutioner bildade 1926
Anurognathus

Anurognathus är ett släkte av utdöda små flygödlor som levde under den sena juraperioden (Tithonian scenen). Anurognathus fick sin första beskrivning och sitt vetenskapliga namn av Ludwig Döderlein 1923.

Referenser 

Flygödlor
Reptiler från Triasperioden
Eudimorphodon

Eudimorphodon var ett släkte av flygödlor som upptäcktes 1973 av Mario Pandolfi nära Bergamo, Italien och beskrevs samma år av Rocco Zambelli.

Eudimorphodon levde under slutet av trias och hade ett vingspann på omkring 75 centimeter. Halsen var kort och dess beniga svans utgjorde halva dess längd.

Referenser 

Flygödlor
John Adams Jackson

John Adams Jackson, född den 9 oktober 1825 i Bath, Maine, död den 30 augusti 1879 i Pracchia, Toskana, var en amerikansk bildhuggare. 

Jackson studerade i Boston, Paris och Florens samt återvände 1858 till Amerika. Där arbetade han med porträtt- och idealbilder; men då han 1860 fick i uppdrag att utföra en stod av nordpolsfararen Kane, flyttade han till Florens, för att hugga den i marmor, och bosatte sig där för den följande tiden. Av Jacksons där utförda verk märks Eva vid Abels lik (1862), många byster och medaljonger, bland vilka Morgonen är mest berömd, och, efter ett besök i New York 1867, ett krigarmonument i Lynn, Massachusetts, Herdegosse i Abruzzerna med sin get med flera.

Källor 

  
 

Amerikanska skulptörer
Skulptörer under 1800-talet
Amerikanska konstnärer under 1800-talet
Konstnärer från Maine
Personer från Bath, Maine
Födda 1825
Avlidna 1879
Män
Ugglan
Omgång 4 i kvalspelet till världsmästerskapet i fotboll 2018 (CONCACAF)

Omgång 4 i kvalspelet till världsmästerskapet i fotboll 2018 (CONCACAF) spelas mellan den 9 november 2015 och 6 september 2016.

Grupper

Grupp A

Grupp B

Grupp C

Anmärkningslista

4
Marat Chusnullin

Marat Sjakirzianovitj Chusnullin (; : Marat Sjakirdzjan uly Chösnullin), född 1966 i Kazan, är en rysk politiker och en vice borgmästare i Moskva i regeringen i Moskva för urban utveckling och konstruktion.

Källor

Externa länkar
 Komplex av stadspolitik och byggandet av staden Moskva
 Biografi av Marat Khusnullin

Ryska politiker under 2000-talet
Män
Personer från Kazan
Födda 1966
Levande personer
Peter Petersen (bergmästare)

Peter Petersen, född 9 juli 1767 i Trondheim, död 19 oktober 1850 i Sandefjord, var en norsk bergmästare.

Petersen blev student från katedralskolan i Trondheim 1784. Han anställdes som student som lektor i matematik vid Ingeniørkorpset i Köpenhamn och studerade även mineralogi, bland annat som lärjunge till Joachim Michael Geuss. År 1793 fick han ett kungligt stipendium för att studera bergsvetenskap i Sverige och vistades där till sommaren 1797, främst i Falun och Stockholm. Efter hemkomsten utnämndes han 1797 till bergmästare. Kort därefter överlät administrationen av Larviks grevskap styrelsen för de därtill hörande järnverken och bruken till honom. Efter att den danske kungen 1805 hade köpt Larviks grevskap, var Petersen 1805–1815 föreståndare för Fritzø järnverk och tilldelades 1810 bergsråds titel.
 
Åren 1817–1824 vistades Petersen i Köpenhamn, delvis för att reda ut sina vidlyftiga räkenskaper med Rentekammeret, och bodde därefter dels i Larvik, dels på sina gårdar Hanevol och Eide i Lardal. Han deltog som stortingsman från Jarlsberg og Larviks amt på lagtima stortinget 1827 (han var medlem av konstitutionskommittén, protokollkommittén, traktatkommittén och specialkommittéerna om berg- och skogsväsende och om Larviks grevskap) och på urtima stortinget 1828 (medlem av reglementskommittén och kommittén om bidrag till kabinettskassan). Han invaldes som ledamot av Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab i Trondheim 1820.

Källor

Norska bergmästare
Norska Stortingsledamöter
Ledamöter av Norske Videnskabers Selskab
Politiker från Trondheim
Födda 1767
Avlidna 1850
Män
Norska ämbetsmän under 1800-talet
Ämbetsmän från Trondheim
Aarne Antti Koskinen

Aarne Antti Koskinen, född 7 april 1915 i Helsingfors, död där 2 december 1982, var en finländsk etnolog.

Koskinen avlade filosofie doktorsexamen 1953. Han var 1962–1973 docent vid Helsingfors universitet och 1973–1982 personlig e.o. professor i allmän etnologi.

Koskinens intresse för Stillahavsregionen väcktes i unga år, och hela hans liv präglades av forskningsresor till främst Polynesien. Hans avhandling från 1953 bar rubriken Missionary influence as a political factor in the Pacific Islands och handlade om kulturmöten. Han strävade efter att inte enbart utöva fältforskning, utan ville närma sig befolkningen ur ett holistiskt perspektiv. Detta framkommer bl.a. i det vetenskapliga arbetet Ariki, the first born (1960), som behandlar den polynesiska samhällsstrukturen. Han ägnade sig även åt polynesiska ortnamn och kulturepoker, vilket resulterade i verket Place name types and cultural sequence in Polynesia (1973). Han fick den samoiska hövdingatiteln Tui Finilani 1971, som ett bevis på att Stillahavsbefolkningen respekterade hans livsverk.

Källor

Födda 1915
Forskare från Helsingfors
Avlidna 1982
Personer verksamma vid Helsingfors universitet
Finländska professorer
Finländska etnologer
Män
Gunnar Grip

Per Wilhelm Gunnar Grip, född 29 juni 1887 i Norrtälje, död 26 mars 1965 i Engelbrekts församling i Stockholm, var en svensk opera- och konsertsångare (baryton) samt redaktör.

Biografi
Grip studerade sång för Mattia Battistini i Rom, Vittorio Vanzo i Milano och W. Beck i Paris. Han scendebuterade på Stockholmsoperan 1921 som Figaro i Barberaren i Sevilla. Han gästframträdde under 1920-talet i Göteborg, Helsingfors, Riga och Tallinn och turnerade 1922–1932 som konsertsångare i flera länder.

Bland framträdande roller kan nämnas Greve Luna i Trubaduren, titelrollen i Rigoletto, Tonio i Pajazzo och Scarpia i Tosca.

I Radiotjänsts första utsändning 1925 sjöng han ett stycke ur Eugen Onegin med Nils Grevillius som dirigent. Efter 1933 blev han tidskriftsredaktör för Scenen 1932:20–1934:9 och Jorden Runt 1933–1960.

Grip var bosatt i Stockholm och avled i Arlesheim i Schweiz. Han är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Källor 
Forgotten opera singers, 28 augusti 2015.

Dödsannons och dödsruna i Svenska Dagbladet, 30 mars 1965, sid. 2 och sid. 22
 Grip, Per Wilhelm Gunnar på SvenskaGravar.se

Svenska operasångare under 1900-talet
Svenska barytonsångare
Svenska redaktörer
Personer från Norrtälje
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1887
Avlidna 1965
Män
Joachim Michael Geuss

Joachim Michael Geuss, född 23 augusti 1745 i Krummendich i Wilstermarsch, död 29 november 1786, var en dansk matematiker.

Geuss, som var prästson, studerade 1762–1766 vid gymnasiet i Altona, kom därefter till Kiel och därifrån till Köpenhamn, där han bland annat var anställd som informator. År 1769 blev han informator i matematik och fortifikation för landkadetterna, och under Johann Friedrich Struensee utnämndes han till rektor för en planerad realskola, som dock ej blev av. År 1774 blev han e.o. professor i matematik vid Köpenhamns universitet och 1782 ordinarie professor.
 
Geuss ägnade sig emellertid åt annat än sin vetenskap; hans förste tryckta arbete (1766) är avhandling till en disputation i Altona om italienska språkets ursprung, i Köpenhamn översatte han en del böcker och skrev recensioner. Slutligen var han verksam i det 1769 inrättade Det Kongelige Danske Landhusholdningsselskab. Han blev medlem av detta 1773 och var från 1779 till sin död dess president; han var främst medlem av dess konstkommission och dess prisskriftskommission. Störst betydelse hade han kanske som matematisk militärförfattare, främst på sprängningskonstens område; hans böcker om detta ämne (1774 och 1776) blev uppmärksammade, och han var samtidig medarbetare i Andreas Böhms "Magazin für Ingenieurs und Artilleristen" i Giessen.
 
Geuss var medlem av Det Kongelige Danske Videnskabernes Selskab i Köpenhamn (från 1779) och Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab i Trondheim samt av Kungliga Fysiografiska Sällskapet i Lund. Vid sin död efterlämnade han en ganska betydande teknisk boksamling.

Källor

Noter

Danska professorer i matematik
Personer verksamma vid Köpenhamns universitet
Ledamöter av Norske Videnskabers Selskab
Födda 1745
Avlidna 1786
Män
Carl Anthon Paaske

Carl Anthon Paaske, född 8 november 1827 i Borre prestegjæld, Jarlsberg og Larviks amt, död 1911, var en norsk bergmästare.

Paaske tog 1846 preliminärexamen och 1850 bergsexamen. Efter praktiska prov vid Kongsbergs silververk, inträdde han 1851 i detta verks tjänst som stigare vid "Kongens Grube", anställdes 1855 som överstigare i silververkets södra revir och behöll denna post till 1861 då han blev föreståndare för de Herman Wedel-Jarlsberg tillhörande Langøy gruvor med angränsande områden i närheten av Kragerø. År 1858 besökte han med offentligt understöd Tyskland för att, främst i Clausthal och Freiberg, bekanta sig med nyare framsteg i gruv- och krossverksdriften. År 1872 utnämndes han till bergmästare vid Kongsbergs silververk och 1893 till bergmästare i västra sunnanfjällska distriktet.

Källor

Norska bergmästare
Födda 1827
Avlidna 1911
Män
Azatavan

Azatavan () är en ort i Armenien. Den ligger i provinsen Ararat, i den centrala delen av landet,  km sydväst om huvudstaden Jerevan. Azatavan ligger  meter över havet och antalet invånare är .

Källor 
 

Orter i Ararat (provins)
Anton Sophus Bachke

Anton Sophus Bachke, född 20 juni 1836 i Meråker, död 6 januari 1919 i Strinda, var en norsk bergmästare. Han var bror till Ole Andreas Bachke

Bachke blev bergskandidat 1860, ledde 1861–1877 Ytterøens svavelkisgruvor (Ytterøen Mining Co.), som han utvecklade betydligt; under några år drev han även Orkedalens svavelkisgruvor. Efter att ha fått Svenningdals silvergruvor på fötter, var han 1880–1897 geschworner i nordanfjällska distriktet och samtidigt överdirektör vid Røros kopparverk, i vars drift han införde genomgripande och för många utländska bergverk förebildliga reformer. Åren 1897–1914 var han bergmästare i Tromsø distrikt (Bodø) och medverkade på denna post i hög grad till det stora uppsving, som i början av 1900-talet ägde rum i Nordnorges bergverksindustri. Han var 1904–1905 ordförande i kungliga kommittén för undersökning av driftsförhållandena vid och utarbetande av en driftsplan för Kongsbergs silververk. Bachke var under en följd av år ordförande i Den norske Bergindustriforening, i vars stiftande han hade en väsentlig andel.

Källor

Noter

Norska bergmästare
Födda 1836
Avlidna 1919
Män
Personer från Meråkers kommun
Attiéké

Attiéké (även stavat acheke) är en sidorätt gjord av maniok och är en del av matkulturen i Elfenbenskusten i Afrika. Rätten framställs från jäst maniokmassa som har blivit riven eller granulerad. Torkad attiéké görs också och har en liknande textur som couscous. Det är en vanlig och traditionell rätt i Elfenbenskusten som har sitt ursprung från den södra delen av landet. Metoder för tillagning av rätten är välkända i Elfenbenskusten och även i Benin. I Elfenbenskusten serveras rätten ofta med kedjenou, en långsamt kokande stuvning. Färsk attiéké blir dålig snabbt och bör konsumeras inom 24 timmar efter tillagning. Dess korta varaktighet har skapat vissa problem med distributionen från lantliga områden till stadsområden.

Referenser

Externa länkar

Mat och dryck i Elfenbenskusten
Säkerhetsteater

Säkerhetsteater (engelska: Security theater) är ett begrepp som avser införandet av åtgärder avsedda att skapa en känsla av ökad säkerhet men som egentligen gör lite eller inget för att faktiskt uppnå ökad säkerhet.

En hög säkerhetsnivå kan skapa en känsla av att det måste finnas ett hot, och finns det ett hot kan det upplevas som att det är bra att säkerhetsnivån är hög. En strävan efter garanterad trygghet kan etablera en kultur av rädsla.

Vissa experter, som Edward Felten, har kallat den utökade säkerheten vid flygplatser efter 11 september-attackerna för säkerhetsteater.

Se även 
 The Transparent Traveler av Rachel Hall
 No Fly List (och engelska No Fly List)

Referenser 

Säkerhet
Prins Gustafs Stiftelse

Prins Gustafs Stiftelse är en av Uppsalas äldsta stiftelser med filantropiskt syfte. Stiftelsen delar ut medel dels till gymnasielever vid Uppsalas gymnasieskolor, dels till föreningar och organisationer för verksamhet bland barn och ungdomar från Uppsala. Stiftelsens ändamål är att främja barns och ungdomars vård och fostran.

Historik 
Prins Gustafs Stiftelse har en lång historia. En viktig händelse var bildandet av en folkskola i Uppsala omkring 1830. Prins Gustafs folkskola låg i kvarteret Toven, som omges av Dragarbrunnsgatan, Linnégatan, S:t Olofsgatan och Kungsgatan. En annan viktig omständighet är Johan Georg von Küsells testamente. von Küsell avled 1846 och testamenterade ”mina egande 4 mantal, nemligen 1 mantal rusthåll med augment och 3 mantal Krono Skatte, utgörande 42 Öresland, i Långtibble By af Wänge socken och Upsala Län, med underlydande lägenheter och torp, att blifva en evärdelig fond och inrättning för fattiga och värnlösa barns uppfostran i Upsala stad, svarande mot H.K.H. Prins Carls inrättning i Stockholm”. Mer om detta kan man läsa i dåvarande borgmästaren Frey Björlingsons historik från 1982. Man tror att namnet ”Prins Gustafs Stiftelse” tillkom för att hedra kronprins Carls yngre bror, Gustaf, sångarprinsen, men belägg saknas.

År 1842 fick Sverige sin första folkskolestadga och i takt med att det allmänna skolväsendet byggdes ut i statens – senare kommunernas – regi minskade behovet av det stöd som stiftelsen gav till folkskolan. Det förekom också att stiftelsemedel någon gång användes oegentligt, t.ex. till uppförande av en lärarbostad, något som landshövdingen Robert Fredrik von Kraemer (ämbetsperiod 1830-1862) kraftigt protesterade mot. Allteftersom det allmännas omsorg om resurssvaga barn byggdes ut under 1900-talet minskade behovet av stiftelsens insatser för de ”fattiga och värnlösa” barnens uppfostran. Det blev successivt aktuellt med permutationer och stadgeändringar. Under perioden 1882-1947 bedrev Prins Gustafs Stiftelse utackorderingsverksamhet av barn och unga, inledningsvis för att möjliggöra för fattiga barn att alls kunna gå i skola. År 1962 ändrades stadgarna så att man kunde dela ut fondmedel i form av stipendier till individer och anslag till organisationer som verkar för barn och unga, särskilt barn och unga med särskilda behov.

Stiftelsens tillgångar 
Verksamheten finansieras genom avkastningen av stiftelsens tillgångar, som består av jordegendomar och fonderade medel.

Styrelse 
Enligt stiftelsens stadgar ska stiftelsens förvaltning handhas av en direktion bestående av ärkebiskopen, landshövdingen i Uppsala län, domprosten i ärkestiftet och lagmannen i Uppsala tingsrätt. Vidare utser Uppsala universitet två personer, Uppsala Rotaryklubb tre ”borgare”, länsstyrelsen en rådman samt församlingsrådet i Uppsala domkyrkoförsamling två ledamöter. Ärkebiskopen är ordförande i stiftelsen under förra halvåret och landshövdingen under senare halvåret.

Länk 
Stiftelsens hemsida www.pgstiftelse.se

Litteratur 
Björlingson, F. (1982) Prins Gustafs Stiftelse. En Historik. Uppsala, Almqvist & Wiksell.

Stiftelser i Sverige
Verksamheter med anknytning till Huset Bernadotte
Fettjärn

Fettjärn kan syfta på:
Fettjärnen, Västerbotten, sjö i Skellefteå kommun, 
Fettjärnen, Lappland, sjö i Arvidsjaurs kommun,  (9,11 ha)
 Fettjärn (naturreservat) – ett naturreservat i Arvidsjaurs kommun
Euarall

Euarall (Hypotaenidia vekamatolu) är en förhistorisk utdöd fågel i familjen rallar inom ordningen tran- och rallfåglar.

Tidigare förekomst 
Fågeln beskrevs 2005 utifrån subfossila lämningar på ön Eua i Tonga i Polynesien. Den försvann efter polynesiernas ankomst till Tonga för 700 år sedan, men innan euroåéerna kom för 200 år sedan.

Kännetecken 
Euarallen var en medelstor, knubbig rall med kraftigare huvud och ben än rostbandad rall. Jämförelse i proportioner med andra rallar gör att fågeln antas ha varit flygoförmögen.

Systematik 
Arten beskrevs i släktet Gallirallus, men DNA-studier visar dock att Gallirallus så som det traditionell är konstituerat är parafyletiskt gentemot släktena Habroptila, Nesoclopeus, Eulabeornis, Lewinia och Diaphorapteryx. De flesta auktoriteter delar därför idag upp Gallirallus i flera släkten. I andra upplagan av Extinct Birds av Julian Hume förs eurallen, liksom dess förmodade nu levande släkting rostbandad rall, till Hypotaenidia, och denna linje följs här.

Källor

Noter 

Rallar
Fåglar i oceaniska regionen
Fåglar utdöda under Holocen fram till 1500
Översvämningarna i West Virginia 2016

Översvämningarna i West Virginia, USA, var ett resultat av häftiga skyfall som dragit fram över delstaten från torsdagen den 23 juni och framåt. Rapporter visade på omkring 228 mm regn på en del ställen. Mer än 100 hem ska också ha totalförstörts och tusentals hushåll och företag blev strömlösa. En av de hårdaste drabbade var Greenbrier County där många antingen sveptes med av vattenmassorna eller inte lyckades fly i tid. Minst 24 personer dog i skyfallen och översvämningarna. West Virginias guvernör Earl Ray Tomblin utlyste undantagstillstånd i 44 av 54 län med anledning av översvämningarna.

Referenser 

West Virginia
Översvämningar i USA
2016 i USA
Hakoträsken

Hakoträsken samiska Háhkkuojávrieh är två varandra näraliggande sjöar 
Hakoträsken (norra), sjö i Arvidsjaurs kommun,  (6,96 ha)
Hakoträsken (södra), sjö i Arvidsjaurs kommun,  (18,9 ha)

Grupperade sjöar i Sverige
Insjöar i Lappland
Insjöar i Arvidsjaurs kommun
Slaget vid Wesenberg (1708)

Slaget vid Wesenberg ägde rum den 16 augusti 1708 under det stora nordiska kriget. En rysk styrka under befäl av Fjodor Apraksin besegrade en svensk avdelning vid Wesenberg väster om Narva i Svenska Estland.

Källor 
 A.Z. Myshlaevsky (Hrsg.): Sammlung von militärischen und historischen Materialien. Fünfter Band. Der Ingermanländisch und Finnische Kriegsschauplatz im Großen Nordischen Krieg in den Jahren 1708–1714. SPb. 1893.
 Johann Friedrich Hartknoch: Beyträge zur Geschichte Peters des Großen, Erster Band, 1774, s. 208 f.

Wesenberg (1708)
Wesenberg (1708)
Wesenberg (1708)
Wesenberg (1708)
Krigsåret 1708
Fleischer Studios

Fleischer Studios, Inc., var ett amerikanskt bolag som i sitt ursprung var en animationsstudio förlagd på 1600 Broadway i New York. Det grundades 1921 som Inkwell Studios (eller Out of the Inkwell Films) av bröderna Max Fleischer och Dave Fleischer som drev företaget från starten fram till att Paramount Pictures, studions moderbolag och distributör av deras filmer, tvingade dem att avgå i april 1942. Under sin storhetstid var de Walt Disney Productions största konkurrent och bolaget är känt för att ha filmatiserat tecknade serier som Ko-Ko the Clown, Betty Boop, Bimbo, Karl-Alfred och Stålmannen. Till skillnad från andra studios, vars mest kända karaktärer var antropomorfa djur, var Fleischers mest populära karaktärer människor.

Fleischer Studios idag 
Idag är Fleischer Studios verksamt genom att sköta rättigheterna till Betty Boop, Ko-Ko the Clown, Bimbo och Grampy. Företaget leds av Max sonson Mark Fleischer.

Filmografi

Kortfilmsserier
Out of the Inkwell (1921-1926)
Fun from the Press (1923)
Song Car-Tunes (1924-1926)
Inklings (1926)
Inkwell Imps (1927-1929)
Screen Songs (1929-1938)
Talkartoons (1929-1932)
Betty Boop (1932-1939)
Karl-Alfred (1933-1942)
Color Classics (1934-1941)
Animated Antics (1940-1941)
Stone Age Cartoons (1940)
Gabby (1940-1941)
Stålmannen (1941-1942)

Kortfilmer
Darwin's Theory of Evolution (1923)
The Einstein Theory of Relativity (1923)
Raggedy Ann and Raggedy Andy (1941)
The Raven (1942)

Långfilmer
Gullivers resor (1939)
Hoppe kommer till stan (1941)

Se även
 Animerad film
 Animerad kortfilm

Externa länkar
 Officiell sida
 

Amerikanska filmbolag
Företag bildade 1921
Företag upplösta 1942
Paramount Pictures
Amerikanska animationsstudior
Metropolitan Borough of Doncaster

Doncaster är ett storstadsdistrikt i South Yorkshire, England. Distriktet har 302 402 invånare (2011).

Civil parishes 
 Adwick upon Dearne, Armthorpe, Askern, Auckley, Austerfield, Barnburgh, Barnby Dun with Kirk Sandall, Bawtry, Blaxton, Braithwell, Brodsworth, Burghwallis, Cadeby, Cantley, Clayton with Frickley, Conisbrough Parks, Denaby, Edenthorpe, Edlington, Fenwick, Finningley, Fishlake, Hampole, Hatfield, Hickleton, High Melton, Hooton Pagnell, Kirk Bramwith, Loversall, Marr, Moss, Norton, Owston, Rossington, Sprotbrough and Cusworth, Stainforth, Stainton, Sykehouse, Thorne, Thorpe in Balne, Tickhill, Wadworth och Warmsworth.

Referenser 

Doncaster
Englands distrikt
South Yorkshire
Tabuairall

Tabuairall (Hypotaenidia steadmani) är en förhistorisk utdöd fågel i familjen rallar inom ordningen tran- och rallfåglar.

Upptäckt
Fågeln beskrevs 2011 utifrån mycket väl bevarade subfossila lämningar funna 2007 på ön Tubuai i Australöarna, Franska Polynesien. Arkeologiska utgrävningar på platsen tidsbestäms till 1200-talet och 1300-talet, när människan relativt nyligen bosatt sig på ön.

Kännetecken 
Tabuairallen var en medelstor rall, jämförbar i storlek med rostbandad rall men endast något kraftigare ben. Vingarna var däremot mycket mindre, varför den nästan med säkerhet var flygoförmögen.

Systematik 
Arten beskrevs i släktet Gallirallus, men DNA-studier visar dock att Gallirallus så som det traditionell är konstituerat är parafyletiskt gentemot släktena Habroptila, Nesoclopeus, Eulabeornis, Lewinia och Diaphorapteryx. De flesta auktoriteter delar därför idag upp Gallirallus i flera släkten. I andra upplagan av Extinct Birds av Julian Hume förs tabuairallen till Hypotaenidia, och denna linje följs här.

Namn
Artens vetenskapliga namn hedrar David Steadman som beskrivit ett större antal utdöda fågelarter i Gallirallus.

Noter 

Rallar
Fåglar i oceaniska regionen
Fåglar utdöda under Holocen fram till 1500
Huahinerall

Huahinerall (Hypotaenidia storrsolsoni) är en förhistorisk utdöd fågel i familjen rallar inom ordningen tran- och rallfåglar.

Förekomst 
Huahinerallen var endemisk för ön Huahine i Sällskapsöarna. Den är enbart känd från subfossila lämningar funna vid Fa'ahia, en tidig polynesisk bosättningsplats som genom kol-14-metoden dateras till mellan 700- och 1200-talet. Den försvann troligen på grund av jakt och möjligen predation från införda djurarter. Huahinerallen är en av flera arter som dog ut antingen lokalt eller globalt efter att ön befolkades av människan.

Kännetecken 
Huahinerallen var en medelstor rall, jämförbar i storlek med rostbandad rall. Den hade dock mycket kortare vingar och kraftigare ben, vilket tolkats med att den var marklevande och flygoförmögen.

Systematik 
Arten beskrevs i släktet Gallirallus, men DNA-studier visar dock att Gallirallus så som det traditionell är konstituerat är parafyletiskt gentemot släktena Habroptila, Nesoclopeus, Eulabeornis, Lewinia och Diaphorapteryx. De flesta auktoriteter delar därför idag upp Gallirallus i flera släkten. I andra upplagan av Extinct Birds av Julian Hume förs huahinerallen, liksom dess förmodade nu levande nära släkting rostbandad rall, till Hypotaenidia, och denna linje följs här.

Namn 
Artens vetenskapliga namn hedrar Storrs Olson och hans bidrag till systematik, paleontologi och evolution av flygoförmögna rallar.

Källor

Noter 

Rallar
Fåglar i oceaniska regionen
Fåglar utdöda under Holocen fram till 1500