kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Greenland (geologi)

Greenland är en geologisk tidsålder som varade från cirka  till  år sedan. Den utgör den första geologiska åldern eller etagen inom Holocen. Åldern är uppkallad efter det engelska namnet för Grönland. Där har iskärnor från inlandsisen varit av avgörande betydelse för förståelsen av klimatets utveckling över dessa tidsintervall.
     
Greenlandtiden sammanfaller i hög grad med preboreal tid i Skandinavien. Den startade mot slutet av den senaste stora nedisningen (Weichsel), närmare bestämt vid slutet av Yngre dryas för cirka 11 700 år sedan. Under greenland smälte det mesta bort av inlandsisarna över Skandinavien och Kanada. Havsytan steg under åldern med cirka 60 meter och översvämmade stora delar av tidigare barlagda kontinentalsocklar, t.ex. Doggerland som översvämmades av Nordsjöns vatten. Greenlandtiden löpte fram till för cirka  år sedan, då den ersätts av åldern northgrip.

Källor

Kvartär
Northgrip

Northgrip är en geologisk tidsålder som varade för cirka 8 200 – 4 200 år sedan.  Den utgör den mellersta geologiska åldern eller etagen inom Holocen. Åldern är uppkallad efter ett projekt för upptagning av iskärnor på norra Grönland (’’North Greenland Ice Core Project’’, förkortat NorthGRIP eller NGRIP). 
     
Northgrip-tiden sammanfaller i hög grad med boreal tid och atlantisk tid i Skandinavien. Klimatet under northgrip var i genomsnitt varmare än under den föregående åldern greenland och den efterföljande åldern meghalaya.

Källor

Kvartär
Meghalaya (geologi)

Meghalaya är den senaste geologiska tidsåldern inom Holocen och inleddes för cirka 4 200 år sedan. Den utgör den tredje åldern eller etagen inom Holocen, efter greenland och northgrip. Åldern är uppkallad efter den indiska delstaten Meghalaya.
    
Meghalaya-tiden sammanfaller i hög grad med subboreal tid och subatlantisk tid i Skandinavien. Den övergripande klimattrenden under meghalaya har varit en svagt nedåtgående medeltemperatur, med mer kortsiktiga variationer såsom den medeltida värmeperioden och lilla istiden. Den industriella revolutionens inverkan har föranlett förslag på att meghalaya inte ska sträcka sig ända fram till nutid, utan att de senaste decennierna istället ska hänföras till en föreslagen ny geologisk epok kallad antropocen.

Källor 

Kvartär
3951 Zichichi

3951 Zichichi eller 1986 CK1 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 13 februari 1986 av San Vittore-observatoriet i Bologna. Den är uppkallad efter italienaren 

Asteroiden har en diameter på ungefär 6 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Flora.

Referenser 
 

Huvudbältesasteroider
Flora-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av San Vittore-observatoriet
Astronomiska upptäckter 1986
Erik Palmkvist

Erik Palmkvist och liknande namn kan syfta på:

 Erik Palmqvist (omkring 1650–1676), svensk militär och tecknare
 Eric Palmquist (1908–1999), svensk illustratör och konstnär
 Eric Palmqvist (född 1970), svensk politiker och riksdagsledamot
Eckerö Shipping

Eckerö Shipping (1990–2001 United Shipping och 2002–2013 Birka Cargo) är ett åländskt rederi inom Eckerökoncernen. Rederiet grundades 1990 och är specialiserat på transport av skogsprodukter, enhetlig last och trailrar. Flottan bestod 2018 av de två ro-ro-fartygen M/S Shipper och M/S Exporter.

Referenser 

Eckerökoncernen
Åländska rederier
Rederier bildade 1990
Caterina Benedicta Grazianini

Caterina Benedicta Grazianini, född okänt år, död efter 1715, var en italiensk kompositör. Hon var medlem i en katolsk orden. Hon är känd främst genom sina två bevarade oratorier S Gemignano vescovo e protettore di Modena (uppförd 1705 och 1715) och S Teresa, och var på sin tid omtalade.

Källor 

 

Kvinnor
Födda okänt år
Avlidna 1700-talet
Italienska kompositörer
Italienska musiker under 1700-talet
Madame Papavoine

Madame Papavoine, född okänt år, död efter 1761, var en fransk kompositör. Hon var gift med violinisten Louis-August Papavoine och är även känd under sitt födelsenamn Mlle Pellecier.

Verk
Les arrets d’amour, cantatille 
La tourterelle, cantatille
Les charmes de la voix, cantatille 
La fête de l’amour, cantatille 
Issé, cantatilles as 
Le joli rien, cantatille 
Le triomphe des plaisirs, cantatille
Le Cabriolet, cantatille 
Nous voici donc au jour l’an
Vous fuyez sans vouloir m’entendre, chanson (1756)
Reviens, aimable Thémire, ‘pastoralle’ (1761)
 La France sauvée ou Le triomphe de la vertù, cantatille

Källor 

 

Kvinnor
Födda okänt år
Avlidna 1700-talet
Franska kompositörer
Franska musiker under 1700-talet
Elisabeth de Haulteterre

Elisabeth de Haulteterre, född okänt år, död efter 1768, var en fransk kompositör. Hon var även konsertviolonist.

Verk
Requil de chansons 
Deuxieme recueil d'airs choisis
Premier livre de sonates for violin and continuo, 1740

Källor 

 

Kvinnor
Födda okänt år
Avlidna 1700-talet
Franska kompositörer
Franska violinister
Franska musiker under 1700-talet
Mademoiselle Duval

Mademoiselle Duval, född 1718, död efter 1775, var en fransk kompositör. Hon var harpist och är främst känd för sin opera Les Génies, ou Les caractères de l'Amour Du Dieu qui fait aimer, som år 1736 blev det andra verk skrivet av en kvinna som uppfördes på operan i Paris.

Källor 

 

Kvinnor
Födda 1718
Avlidna 1700-talet
Franska kompositörer
Franska harpister
Franska musiker under 1700-talet
Maria Teresa Agnesi Pinottini

Maria Teresa Agnesi Pinottini (), född 1720, död 1795, var en italiensk kompositör. Hon var sångerska och harpist, men är främst känd för sina kompositioner. Hon skrev både opera och musik för klaviatur.

Källor 

 

Italienska kompositörer
Italienska harpister
Italienska operasångare under 1700-talet
Italienska musiker under 1700-talet
Salongsvärdar
Födda 1720
Avlidna 1795
Kvinnor
Miss Davis

Miss Davis, född 1726 i Dublin, död efter 1755, var en irländsk kompositör. Hon var sångerska och skrev och framförde sina egna kompositioner, men ingen av dess har bevarats. Under sin samtid var hon känd och undervisade länge sedan hon avslutat sin aktiva karriär.

Källor 

 

Kvinnor
Födda 1726
Avlidna okänt år
Personer på Irland under 1700-talet
Irländska kompositörer
Brittiska musiker under 1700-talet
Sångare under 1700-talet
Lärare under 1700-talet
Personer från Dublin
Skolledare under 1700-talet
Maria Margherita Grimani

Maria Margherita Grimani, född okänt år, död efter 1718, var en italiensk kompositör. Hon skrev flera operor, av vilka Pallade e Marte år 1713 blev den första opera skriven av en kvinna som uppfördes på hovoperan i Wien.

Källor 

 

Italienska kompositörer
Personer i Österrike under 1700-talet
Italienska musiker under 1700-talet
Födda okänt år
Avlidna okänt år
Kvinnor
Anne Madeleine Guédon de Presles

Anne Madeleine Guédon de Presles, född okänt år, död 1754, var en fransk kompositör. 

Hon var sångerska och skådespelare aktiv i Paris och Thèâtre de la Reine, och uppträdde ofta vid hovet. Hon publicerade 1742–1747 en rad egenskrivna sånger i Mercure de France, och är känd som den första kvinna som publicerade en samling av chants.

Källor 

 

Kvinnor
Födda okänt år
Avlidna 1754
Franska kompositörer
Franska sångare under 1700-talet
Franska skådespelare under 1700-talet
Franska musiker under 1700-talet
Rosanna Scalfi Marcello

Rosanna Scalfi Marcello, född 1705, död efter 1742, var en italiensk kompositör. Hon var gondolsångerska i Venedig. Hon skrev och utgav 1730 tolv cantatas för alt- och basröster.

Källor 

 

Kvinnor
Födda 1705
Avlidna 1700-talet
Italienska musiker under 1700-talet
Italienska sångare under 1700-talet
Italienska kompositörer
Marianne Auenbrugger

Marianna Auenbrugger, född 19 juli 1759 i Wien, död 25 augusti 1782, var en österrikisk pianist och kompositör. Hon var högt respekterad som musiker under sin samtid. 

Hon var dotter till läkaren Leopold Auenbrugger och elev till Joseph Haydn och Antonio Salieri. Haydn dedikerade 1780 sex sonatas till henne och hennes syster (Hob XVI :35-39 och 20). Vid hennes död publicerade Salieri hennes komposition av sonata för  klaviaturinstrument.

Källor 

 

Österrikiska kompositörer
Österrikiska pianister
Österrikiska musiker under 1700-talet
Musiker från Wien
Födda 1759
Avlidna 1782
Kvinnor
Armann Hreinsson

Armann Hreinsson, född den 4 november 1984 på Island, är en svensk komiker med anknytning till produktionsbolaget Under Produktion AB samt rappare.

Biografi 
Armann Hreinsson inledde sin karriär i underhållningsbranschen som en del av rapparkollektivet Rappare i Samverkan där han medverkade inom flera konstellationer, bland annat Dom Viktiga Skorna. En rapduo Armann utgör tillsammans med Färska Prinzen. Duon producerar sen 2018 även den veckovis utgivna podcasten Music Görnings Podcaster där en del av konceptet är att ge ut en ny låt varje vecka, oftast under Dom Viktiga Skornas namn.

Armann driver även podcasten Mata Grisen som görs ihop med Kim Malmqvist och podcasten Måndag som han ger ut tillsammans med Petrina Solange och Johannes Finnlaugsson. Tillsammans med Simon Svensson turnerade han år 2017 och 2018 med stand up showerna Tuff och Tuff 2. 

I juni - juli 2018 uppstod en kontrovers kring låten ”Knulla Barn”, som Armann Hreinsson tillsammans med Simon Gärdenfors och Mr Cool är upphovsman till, något som ledde till att en planerad standupturné avbokades på flertalet orter.

Han medverkade 2018 i Svt:s miniserie Sagan om Dilan och Moa.

Referenser

Externa länkar
Armann Hreinsson på IMDb
Armann Hreinsson på Discogs

Män
Födda 1984
Levande personer
Svenska komiker
Årets museum (Norge)

Årets museum är ett norskt pris som delas ut årligen av Norges museumsforbund till ett museum som har gjort sig positivt bemärkt under det gångna året.

Pristagare

 1993 Alta Museum
 1997 Woxengs samlingar
 1998 Erkebispegården
 1999 Ryfylkemuseet
 2000 Norsk Folkemuseum
 2001 Agder naturmuseum og botaniske hage
 2002 Norsk Skogmuseum
 2004 Midt-Troms Museum
 2005 Trøndelag Folkemuseum
 2006 Internasjonalt Kultursenter og Museum i Oslo
 2007 Museumssenteret i Salhus, Salhus i Åsane, Bergens kommun
 2008 Lillehammer Kunstmuseum
 2009 Jærmuseet
 2010 Vitenskapsmuseet i Trondheim
 2011 Norsk Teknisk Museum
 2012 Vest-Telemark Museum
 2013 Popsenteret
 2014 KODE, kunstmuseene i Bergen
 2015 Nynorsk kultursentrum 
 2016 Vest-Agder-museet IKS 
 2017 Nordnorsk Kunstmuseum
 2018 Blaafarveværket
 2019 Oslo Museum
 2020 Inget pris utdelat
 2021 Universitetsmuseet i Bergen
 2022 Valdresmusea

Se även
 Årets museum (Sverige)
Årets museum (Finland)
Årets museum i Europa

Källor

Noter

Externa länkar
 Årets museum på Norges Museumsforbunds webbplats

Kulturpriser i Norge
Museer i Norge
Anne Louise Brillon de Jouy

Anne Louise Brillon de Jouy, född Boyvin d'Hardancourt 1744, död 1824, var en fransk kompositör. Hon spelade sina egna kompositioner på harpa och piano och ansågs vara en av sin samtids främsta harpister.

Källor 

 

Franska kompositörer
Franska harpister
Franska pianister
Franska musiker under 1700-talet
Musiker från Paris
Födda 1744
Avlidna 1824
Kvinnor
Yekaterina Sinyavina

Yekaterina Sinyavina, född 1761, död 1784, var en rysk kompositör. Hon var verksam som kompositör och pianist vid det ryska hovet, där hon var Katarina den storas hovdam.

Källor 

 

Kvinnor
Födda 1761
Avlidna 1784
Musiker under 1700-talet
Ryska pianister
Ryska kompositörer
Personer i Ryssland under 1700-talet
Ryska hovdamer
Katarina den storas hov
Maddalena Laura Sirmen

Maddalena Laura Sirmen, född 1745, död 1818, var en italiensk kompositör. Hon var violinist och ansågs vara en framstående sådan under en tid när violinister annars oftast var män.

Källor 

 

Kvinnor
Födda 1745
Avlidna 1818
Italienska musiker under 1700-talet
Italienska violinister
Italienska kompositörer
Marie Emmanuelle Bayon Louis

Marie Emmanuelle Bayon Louis, född 1746 i Marcei, död 1825, var en fransk kompositör, pianist och salongsvärd. Hon var inte professionellt aktiv, men var berömd för sin musikaliska begåvning och spelade en inflytelserik inom dåtida fransk musik. Hon gjorde hammarklaveret populärt i Frankrike.

Källor 

 

Franska musiker under 1700-talet
Franska pianister
Franska salongsvärdar
Franska kompositörer
Födda 1746
Avlidna 1825
Kvinnor
Ned Daly

Edward «Ned» Daly, född 28 februari 1891 i Limerick, död 4 maj 1916 i Kilmainham Gaol, var en av ledarna för påskupproret i Dublin 1916, och blev avrättad för sin roll där. 

Han föddes i Limerick och var yngre bror till Kathleen Clarke, Tom Clarkes hustru. Hans onkel var John Daly, som deltog i upproret 1867.

Daly var kommendant för 1:a bataljonen i Irish Volunteers Dublinbrigad under upproret. Han var den yngste med så pass hög rang. Bataljonen kommenderades i Four Courts och området väst och norr om centrum där några av de hårdaste striderna stod. Han gav upp med sin styrka den 29 april. Han dömdes till döden i krigsrätten och blev avrättad 4 maj 1916, 25 år gammal.

Källor 

Personer från Limerick
Födda 1890-talet
Män
Avlidna 1916
Personer på Irland under 1900-talet
Personer som blivit avrättade av Storbritannien under 1900-talet
Personer som blivit avrättade genom arkebusering
5 Ursae Majoris

5 Ursae Majoris är en gulvit jättestjärna i stjärnbilden  Stora björnen. Spektraltypen är F2III och magnituden +5,74.

Referenser

Noter 

Stjärnbilden Stora björnen
Flamsteedobjekt
Gul-vita jättar
HR-objekt
HD-objekt
Olivia Carnegie-Brown

Olivia Frances Carnegie-Brown, född 28 mars 1991 i Westminster, är en brittisk roddare.

Hon blev olympisk silvermedaljör i åtta med styrman vid sommarspelen 2016 i Rio de Janeiro.

Källor 

Brittiska roddare
Brittiska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 2016
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2016 från Storbritannien
Tävlande i rodd vid olympiska sommarspelen 2016
Födda 1991
Levande personer
Kvinnor
Idrottare från London
Nordostmordet

Nordostmordet var ett styckmord som inträffade i Gävle fredagsnatten den 19 september 2014. Brottet kom att klassificeras som ett lustmord med inslag av sexualsadism.

Mordet 
Albin Aspgren och Kajsa Selinder träffades på krogen för att senare gå hem till Aspgrens lilla etta. Under natten då de delade säng tog Aspgren strypgrepp på Selinder och behöll greppet tills det att hon upphört kämpa emot. På förmiddagen, lördagen den 20 september, styckade Aspgren kvinnan. Kvarlevorna gömdes en svart resväska i en garderob, samt i två flyttkartonger i ett förråd i källaren. Efter att först ha övervägt självmord anmälde Aspgren brottet hos polisen.

Gärningsmannen 
Lars Johan Albin Aspgren, född 27 maj 1986 i Sandviken, är en svensk medborgare. Aspgren växte upp i området Nya Bruket i Sandviken. Han gick på Gävle konstskola inrymd i Bollnäs folkhögskola och medverkade vid utställningen Det är personligt på Gävle konstcentrum. Vid sidan av sina konstnärliga ambitioner ägnade sig Aspgren åt dataspel, datorgrafik och Darknet.

Rättegång och dom 
I Gävle tingsrätt inleddes förhandlingarna den 30 december  2014.  Bland de vittnen som hördes fanns polisens IT-forensiker, lärare från Gävle konstskola, vårdare från Rättspsykiatriska kliniken i Säter, där den åtalade varit inlagd, samt Albin Aspgren. Stor vikt lades vid åklagarens uppgifter om Aspgrens intresse för grov våldspornografi, att denne uttryckt att han hade haft en djup önskan inom sig att skada folk, samt Aspgrens erkännande av brottet.

Den 31 mars 2015 dömde Gävle tingsrätt Albin Aspgren till 18 års fängelse för mord och brott mot griftefriden, samt att erlägga ett skadestånd på 650 000 kronor till offrets familj. Även om Aspgren led av en neuropsykiatrisk funktionsnedsättning ansåg tingsrätten att den inte var tillräckligt allvarlig för att han måste dömas till rättspsykiatrisk vård.

Den 17 juni 2015 fastställde Hovrätten för Nedre Norrland tingsrättens dom.

Referenser 

Svenska kriminalfall
Mord och mordförsök 2014
2014 i Sverige
Mord i Sverige
Ali Berggren

Ali Magnus Berggren, född 6 oktober 1897 i Göteborg, död 22 maj 1973 i Jönköping, var en svensk ämbetsman.

Berggren, som var son till lokomotivförare S.A. Berggren och Mandolin Borelius, blev filosofie licentiat 1939. Han var anställd vid Göteborgs stads fattigvårdsstyrelse 1918–1924, ledamot av organisationssakkunniga 1928–1930, anställd vid Stockholms stads statistiska kontor 1930–1940, blev förste aktuarie 1937, tillförordnad byråchef vid Socialstyrelsen 1940 samt var byråchef och statens fattigvårdsinspektör från 1941.

Berggren var sekreterare i bland annat kommittén för utredning av understödsfrågor 1932, angående partiellt arbetsföra 1937, befolkningskommissionen 1937–1938, ledamot av bland annat ungdomsvårdskommittén 1943, åldringsvårdsutredningen från 1952 och styrelseledamot i Svenska sällskapet för åldersforskning från 1950. Han deltog i bildandet av The International Gerontological Association i Liège 1950, företog studieresa (angående åldrandet och åldringsvården) i USA 1953–1954 samt skrev artiklar i tidningar och tidskrifter.

Berggren är begravd på Dunkehalla kyrkogård i Jönköping.

Källor 

 Berggren, Magnus Ali på SvenskaGravar.se

Svenska byråchefer
Svenska ämbetsmän under 1900-talet
Ämbetsmän från Göteborg
Gravsatta på Dunkehalla kyrkogård
Födda 1897
Avlidna 1973
Män
Ali Nordgren

Ali Nordgren, född 22 augusti 1876 i Sköns församling, Västernorrlands län, död 29 maj 1954, var en svensk skolledare.

Efter studentexamen 1895 blev Nordgren filosofie kandidat i Uppsala 1899. Han var lärare vid Östergötlands folkhögskola 1899–1908 och rektor vid Medelpads folkhögskola i Fränsta 1908–1941. Han var ordförande i Svenska folkhögskoleföreningen 1923–1933, tillkallad sakkunnig i 1927 års skolsakkunniga, ordförande i Medelpads föreläsningsförbund 1913–1932, i Medelpads hembygdsförbund 1938–1941, vice ordförande i Torps landskommuns skolråd 1913–1920, ordförande i Torps kommunalfullmäktige 1919–1926, ledamot av Västernorrlands läns landsting 1919–1922 och Pensionsstyrelsens ombud 1915–1957. Utöver nedanstående skrifter skrev han bland annat artiklar i pedagogiska, skolorganisatoriska och folkbildningsfrågor.

Bibliografi i urval
Grundlinjer i kemi (1904, åttonde upplagan 1951)
Ungdomsrörelsen (1906)
Vårt dagliga bröd förr och nu (1919)
Medelpads folkhögskola 1873–1923 (1923)
Sockensjälvstyrelsen i Torp under 1800-talets första hälft (1942)
Från bystämma till kommunalfullmäktige: den kommunala självstyrelsens utveckling i Torp (1945) 
Ej med stora later… (1946)
Liberalismen i Västernorrlands län (1950)

Källor
Vem är vem, Norrlandsdelen, 1950, sidan 281.

Svenska skolledare under 1900-talet
Svenska kommunalpolitiker
Svenska författare under 1900-talet
Svenskspråkiga författare
Födda 1876
Avlidna 1954
Män
Personer från Sköns socken
Vykort till Japan

Vykort till Japan är en novell skriven av Werner Aspenström och publicerades år 1945 i tidningen 40-tal. Novellen ingår i novellsamlingen ”Oändligt är vårt äventyr” som kom ut samma år. Novellen handlar om en pojke med filosofiska funderingar och en hemlig kärlek.

Externa länkar
http://privat.bahnhof.se/wb535351/Werner_Aspenstrom/VYKORT_TILL_JAPAN.html

Svenska noveller
Svenskspråkig skönlitteratur
Skönlitteratur 1945

Verk av Werner Aspenström
Fårhuset

Fårhuset är en novell skriven av Heðin Brú och släpptes år 1966 i novellsamlingen Fjällskugga och andra noveller från Färöarna. Den handlar om två pojkar som ensamma ska valla får och råkar ut för oväder. Ensamheten påverkar pojkarna och drar upp gamla minnen.

Referenser
https://biblioteket.stockholm.se/titel/524315

Skönlitteratur 1966
Noveller
Färöisk litteratur
Michael O'Hanrahan

Michael O'Hanrahan (), ursprungligen Hanrahan, född 16 januari 1877 i New Ross, County Wexford, död 4 maj 1916 i Kilmainham Gaol, var en irländsk revolutionär som avrättades för sin roll i påskupproret 1916.

Biografi 
Michael O'Hanrahan föddes i New Ross, County Wexford, Irland, som son till Richard och Mary Hanrahan. Fadern verkar ha varit involverad i Fenian-upproret 1867. Familjen flyttade till Carlow där Michael O'Hanrahan studerade vid Carlow Christian Brothers' School och Carlow College Academy. År 1898 anslöt han sig till Gaelic League och grundade året efter dess första lokalavdelning i Carlow. 1903 var han korrekturläsare för Gaelic League-publikationen Cló Cumann i Dublin. Han skrev sedan artiklar i ett flertal nationalistiska tidningar såsom Sinn Féin och Irish Volunteer. Han författade även två noveller, A Swordsman of the Brigade (1914) och When the Norman Came (publicerades postumt 1918).

Politiskt engagemang 
1903 blev han involverad i Maud Gonnes och Arthur Griffiths kampanj mot kung Edward VII:s Irlandsbesök. Mötet med Griffith fick O'Hanrahan att ansluta sig till det nyligen bildade Sinn Féin. Han blev också medlem av Irländska republikanska brödraskapet. I november 1913 anslöt han sig till Irish Volunteers, och blev senare anställd som administratör i staben på huvudkvarteret. Han utsågs till generalkvartermästare för andra bataljonen och blev med tiden nära vän till kommendanten Thomas MacDonagh.

Påskupproret 1916 
O'Hanrahan var ställföreträdare för Thomas MacDonagh i Dublins andra bataljon. De stationerades vid Jacob's kexfabrik, men bataljonen fick inte uppleva mycket action annat än intensivt prickskytte under påskveckan, då brittiska armén undvek det starka fästet som dominerade gatorna mellan Portobellobarackerna och Dublin Castle. När situationen blev desperat i början av maj, beordrade MacDonagh en utbrytning och O'Hanrahan ledde med "viss svårighet" garnisonen ut ur fabriken genom utgången vid New Bride Street.  

O'Hanrahan arkebuserades den 4 maj 1916 i Kilmainhamfängelset. Hans bror, Henry O'Hanrahan, dömdes till livstids fängelse för sin roll i upproret.

Minnesmärken 
Wexfords järnvägsstation och bron över floden Barrow i New Ross är uppkallade efter O'Hanrahan. O'Hanrahans GAA klubb i Carlow grundades 1919 och är fortfarande ett av topplagen i grevskapet.

Bibliografi 
 A Swordsman of the Brigade (1914)
 When the Norman Came (postumt publicerad 1918)

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 Barton, Brian, "From Behind a Closed Door. Secret Court Martial Records of the Easter Rising", (Belfast 2002)
 Kostick, Conor, Michael O'Hanrahan (Dublin 2015)
 Martin, F.X, (ed.), THe Easter Rising, 1916, and University College, Dublin (Dublin 1966)
 Maye, Brian, Arthur Griffith (Dublin 1997)
 Townshend, Charles, Easter 1916: The Irish rebellion (London 2006)

Avlidna 1916
Födda 1877
Revolutionärer
Män
Personer som blivit avrättade av Storbritannien under 1900-talet
Personer som blivit avrättade genom arkebusering
Personer på Irland under 1900-talet
Personer från Wexford (grevskap)
6 Ursae Majoris

6 Ursae Majoris är en gul jättestjärna i stjärnbilden  Stora björnen. Spektraltypen är G7IIIb och magnituden +5,56.

Referenser

Noter 

Stjärnbilden Stora björnen
Flamsteedobjekt
Gula jättar
HR-objekt
Galludohaj

{{Taxobox
| name = Galludohaj
| status = DD
| image = 
| image_caption = 
| domain_sv = 
| domain = 
| regnum_sv = Djur
| regnum = Animalia
| phylum_sv = Ryggsträngsdjur
| phylum = Chordata
| classis_sv = Hajar och rockor
| classis = Elasmobranchii
| ordo_sv = Pigghajartade hajar
| ordo = Squaliformes
| familia_sv = Pigghajar
| familia = Squalidae
| genus_sv = 
| genus = Squalus
| species_sv = Galludohaj
| species = S. blainville
| taxon = Squalus blainville
| taxon_authority = (Risso, 1827)
| range_map = 
| range_map_caption = Utbredningsområde
| image2 = 
| image2_caption = 
| subphylum = Vertebrata
| subphylum_sv = Ryggradsdjur
| superclassis = Chondrichthyes
| superclassis_sv = Broskfiskar
| synonyms = 
 Acanthias blainvilleRisso, 1827 (protonym)
 Acanthicus blainvillii (Risso, 1827)
 Spinax fernandezianus Guichenot, 1848
 Squalus blainvilii 
 Squalus blainvillei Squalus fernandinus 
}}

Galludohaj (Squalus blainville) är en hajart som beskrevs av Antoine Risso 1827. Galludohaj ingår i släktet Squalus'' och familjen pigghajar. 

Taxonomiskt råder det oklarheter kring arten, som kan utgör ett artkomplex av minst tre arter eller fler. Det förekommer ingen typart och arten beskrevs ursprungligen undermåligt. Den har ofta rapporterats från östra Atlanten, men på grund av de taxonomiska oklarheterna är det omöjligt att med säkerhet avgöra dess utbredningsområde.

Eftersom det råder kunskapsbrist om arten har IUCN inte kunnat ge den ett skyddskategori. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor 

Pigghajar
Squalus