kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Sven-Olof Olsson (konstnär)

Sven-Olow Olsson, född 13 juli 1924 i Högbo församling, Sandviken, död 7 juli 1971 i Gävle Staffans församling, Gävle, var en svensk målard tecknare och grafiker.

Han var son till järnverksarbetaren Wiktor Emanuel Olsson och Kristina Ek och från 1953 gift med Kerstin Barbro Johansson. Olsson studerade vid Statens håndverks- og kunstindustriskole i Oslo 1949-1951 och privata studier för Finn Faaborg samt under studieresor till bland annat Nederländerna, Danmark och Ryssland. Separat debuterade han med en separatutställning i Sandviken 1947 som senare följdes upp med separatutställningar på Galerie Moderne, Galleri Brinken och Modern konst i hemmiljö i Stockholm samt på Hälsinglands museum. Tillsammans med Johnny Mattsson ställde han ut i Skutskär 1949 och han medverkade i Nationalmuseums utställning Unga tecknare ett flertal gånger. Han medverkade i samlingsutställningar med Sveriges allmänna konstförening, Dalarnas konstförening och med Gävleborgsgruppens vandringsutställningar. Bland hans offentliga arbeten märks väggmålningar i Gävle och på Stadshotellet i Sandviken. Han medverkade som illustratör i Arbetarbladet, Gefle Dagblad och Sandvikens tidning. Hans konst består av hamnbilder, gatumotiv och landskapsskildringar utförda i olja, akvarell eller i form av teckningar. Olsson är representerad vid Nationalmuseum, Moderna museet, Gävle museum, Hälsinglands museum, Örebro kommun, Sandvikens kommun och Gustaf VI Adolfs samling.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 331, Allhems Förlag, Malmö. LIBRIS-ID:8390296
Svenska konstnärer, Biografisk handbok, Väbo förlag, 1987, sid 402,

Noter

Svenska målare under 1900-talet
Män
Födda 1924
Avlidna 1971
Personer från Sandviken
Representerade vid Nationalmuseum
Svenska tecknare under 1900-talet
Svenska grafiker under 1900-talet
Representerade vid Moderna museet
Mårten Olofsson

Mårten Olofsson var en svensk bonde och bonadsmålare, verksam i Hälsingland under 1500-talet. 

Han var son till bonden Olof Matsson och far till Gulich Mårtensson. Olofsson ägde gården Berglock i Forsa socken och var borgare i Hudiksvall. Han var verksam med bonadsmåleri i Hälsingland och är representerad med Hovrabonaden vid Hälsinglands museum i Hudiksvall.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 158, Allhems Förlag, Malmö. LIBRIS-ID:8390296

Svenska allmogemålare
Män
Födda okänt år
Avlidna okänt år
Svenska konstnärer under 1500-talet
Carl Jakob Mörk

Carl Jakob Mörk, född 18 september 1780 i Stockholm, död 25 februari 1828 i Stockholm, var en svensk läkare, akvarellist och litograf.

Han var son till Jakob Mörck och Rebecca Carlberg. Mörk fick sin första konstnärliga utbildning av sin far och studerade senare vid Konstakademien 1801–1802. Han blev mästare vid Stockholms målarämbete 1804. Han var verksam som underläkare vid lantvärnet 1808 och vid Hälsinge regemente 1809–1818. Under 1800-talets första decennium utförde han en stor mängd akvareller med karikerade scener från Stockholms gatu- och folkliv. Han skildrade offentliga bestraffningar på Stortorget och hur den dåtida sedlighetspolisen tar hand om några gatunymfer i en nästan reportagemässig stil. Han utgav 1819 Carricaturer, I häftet som innehöll fyra kolorerade litografier. Mörk är representerad vid Uppsala universitetsbibliotek, Stockholms stadsmuseum och Norrköpings konstmuseum.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 172, Allhems Förlag, Malmö. LIBRIS-ID:8390296
Svenska konstnärer, Biografisk handbok, Väbo förlag, 1987, sid 363,

Noter

Svenska målare under 1800-talet
Svenska läkare under 1800-talet
Män
Födda 1780
Avlidna 1828
Konstnärer från Stockholm
Läkare från Stockholm
Representerade vid Uppsala universitetsbibliotek
Svenska litografer under 1800-talet
Ragnar Olson (konstnär)

Knut Ragnar Olson, född 2 mars 1884 i Göteborg, död 28 juni 1949 i Göteborg, var en svensk målare.

Han var son till muraren Carl Edvard Olson och Emma Windler född Salomonsson. Olson kom som 18-åring till Amerika där han arbetade inom flera olika verksamheter för att tjäna ihop pengar för studier. Han studerade konst vid en konstskola 1908. Han var under flera år bosatt i New York och ställde då ur separat ett flertal gånger. När han återkom till Sverige ställde han ut separat i Stockholm 1939, Göteborg och Malmö 1948 samt i ett antal samlingsutställningar. Han tilldelades Salmagundiklubbens pris 1944. Hans konst består av mariner, hamnmotiv och landskapsmålningar från Bohuslän utförda i olja eller akvarell. En minnesutställning med hans konst visades på Folkets hus i Göteborg 1952.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 330, Allhems Förlag, Malmö. LIBRIS-ID:8390296
Svenska konstnärer, Biografisk handbok, Väbo förlag, 1987, sid 402, 

Svenska målare under 1900-talet
Män
Födda 1884
Avlidna 1949
Konstnärer från Göteborg
Karl Erik Harr

Karl Erik Harr. född 8 maj 1940 i Kvæfjord, Troms, är en norsk målare, illustratör, kulturskribent och författare. Han målar i en romantisk realistisk stil, i synnerhet landskap och folkliv från Nordnorge. Harr fick som barn en bok om Theodor Kittelsen av sin far vilket inledde hans konstintresse. Han började att studera vid Kunst- og håndverksskolen 1960 och fortsatte på Statens Kunstakademi. Han har bland annat illustrerat böcker av Knut Hamsun, Petter Dass och Erik Bye och har även givit ut böcker med egen text.

Bibliografi i urval
 Og ytterst i verden (1973)
 Skarvene på Ut-Røst (1974)
 Nord i fjæra (1975) 
 Nattlys (1978)
 Porten ved havet (1983)
 Sirilund (1986)
 Guds Nordenvind (1988)
 Malerier fra nord (1993)
 Der trollbåra bryt (1993), tillsammans med Ola Bremnes
 Trollfjell her nord (1995), tillsammans med Trygve Hoff
 Den vakreste reisen (1993)
 Der skræg en fugl (1994)
 Malerier (1995)
 Fablenes farkost (1997)
 Draumkvædet (1997)
 Nordlandsbåten (1999)
 Dragsug (2001)
 Is og ild (2008)

Källor

Noter

Externa länkar
 

Födda 1940
Levande personer
Norska grafiker
Norska illustratörer
Norska landskapsmålare
Norska målare under 1900-talet
Norska målare under 2000-talet
Personer från Troms fylke
Män
Arne Paus

Arne Paus, född 2 maj 1943 i Oslo, är en norsk målare. Han är utbildad vid Kunstakademie Düsseldorf 1964–1966 och Statens Kunstakademi 1967–1970. Han är främst känd för sina stora landskapsmålningar i romantisk-realistisk stil, i synnerhet från Aurdal i Valdres där han varit bosatt och har sitt sommarställe. Paus var på 1970-talet en av initiativtagarna till en rad utställningar med norska målare med liknande figurativa ideal, knutna till Odd Nerdrum och kretsen kring honom.

Källor

Externa länkar
 Officiell hemsida 

Födda 1943
Konstnärer från Oslo
Levande personer
Norska landskapsmålare
Norska målare under 1900-talet
Norska målare under 2000-talet
Män
Mästerflygarna

Mästerflygarna, eller Superplanen på finlandssvenska (; ; ), är en sydkoreansk, kinesisk och amerikansk animerad TV-serie från 2014.

Röster

Svensk version
 Molly Sylsjö
 Lawrence Apelgren 
 Måns Nathanaelson
 Nina Söderquist
 Märta Josefsson
Josef Törner
 Marta Ruthström
 Olle Svensson
 m.fl.

Översättning: Robert Cronholt
Dubbproduktion: Eurotroll AB för SVT International

Finlandssvensk version
 Christoffer Strandberg
 Mia Renwall
 Nina Hukkinen
 Paavo Kerosuo
 Peik Stenberg
 Peppe Forsblom
 Sixten Lundberg
Dubbproduktion: Dubberman Finland

Externa länkar
 http://www.svtplay.se/masterflygarna
 http://arenan.yle.fi/1-2527573

Sydkoreanska animerade TV-serier från 2010-talet
Kinesiska TV-serier från 2010-talet
Amerikanska animerade TV-serier från 2010-talet
TV-seriestarter 2014
Forna dominikanklostret och sankt Markus kyrka

Forna dominikanklostret och sankt Markus kyrka () är ett tidigare romersk-katolskt dominikankloster och klosterkyrka i staden Hvar på ön Hvar i Kroatien. Den tidigare klosterkyrkans kulturminnesmärkta klocktorn utgör en del av Hvars stadssiluett och idag rymmer den forna delvis ruinerade klosterbyggnaden Dr. Grga Novaks arkeologiska samling och lapidarium. Det tidigare klostret och klosterkyrkan är belägen strax väster om Hvars historiska stadskärna.

Historik  
Dominikanklostret och klosterkyrkan uppfördes ursprungligen på 1200–1300-talet och omnämns för första gången år 1312. Ruinerna efter det forna klostret och klosterkyrkan härrör dock från 1500–1600-talet. 

Ur kulturhistorisk synpunkt har klosterkomplexet spelat en viktig roll i Hvars historia. I Sankt Markus kyrka sammanträdde nämligen det lokala Adelsrådet i det av Republiken Venedig då styrda Hvar. År 1525 höll dominikanmunken Vinko Pribojević ett viktigt tal i kyrkan om "slavernas ursprung och ärbarhet".   

År 1807, under den kortvariga franska administrationen som varade åren 1806–1813, stängdes klostret. Med syfte att ge plats åt en tilltänkt men aldrig förverkligad ny stadskyrkogård revs en del av byggnadskomplexet. Under den österrikiska administrationen i slutet av 1800-talet restaurerades klocktornet av A. Hauser.

Arkitektur 
Efter dominikanklostret i Zadar var dominikanklostret i Hvar det största i det av Republiken Venedig då kontrollerade Dalmatien. Den ursprungliga klosterkyrkan var treskeppig och på 1800-talet skapades ett kapell av dess forna apsid. Av den ursprungliga kyrkans struktur finns endast den nedre delen utan tak och bågar bevarad liksom en del av klostergården och det forna klostrets kök och trappgång till havet.

Referenser

Externa länkar 

Byggnader invigda under 1300-talet
Dominikankloster
Hvar
Dominikanklostret i Hvar
Markus kyrka, Sankt
Markus kyrka, Sankt
Tonalá, Nicaragua

Tonalá, med  4 645 invånare (2005), är centralorten i kommunen Puerto Morazán i departementet Chinandega, Nicaragua. Den ligger i den västra delen av landet, 23 kilometer norr om Chinandega, på slättlandet väster om vulkanen San Cristóbal.

Källor 

Orter i Chinandega (departement)
Tingshuset i Örnsköldsvik

Tingshuset i Örnsköldsvik är en kontorsbyggnad i Örnsköldsvik, som 1967–2005 var säte för Örnsköldsviks tingsrätt och från 2005 är tingsställe för Ångermanlands tingsrätt.

Arkitekterna Dick Sjöberg och Mart Uusma vann 1961 en arkitekttävling om ett nytt tingshus i Örnsköldsvik, som utlysts av tingshusbyggnadsskyldige i Ångermanlands norra domsaga.  Det gamla tingshuset, byggt som Själevads och Arnäs domsagas tingshus 1901, hade blivit för trångt inför sammanslagningar av lokala domstolar och förstatligande av rådhusrätterna 1965. Förslaget beskrevs av prisnämnden enligt följande: 

"Förslaget upptar en koncentrerad två- och trevåningsbyggnad kring en sluten gård åtkomlig genom en körbar portik... Situationsplanen är enkel och naturlig och bibehåller tomtens parkkaraktär...Tingshusets huvudentréer nås från den kringbyggda gården med dess portik. Bostäderna, placerade i tredje våningen, har sin entré via ett separat trapphus i södra fasaden. Inskrivnings- och domareavdelningen är placerade i bottenvåningen. Tingssalen med tillhörande utrymmen en trappa upp nås genom en fritrappa på gården. Prisnämnden förutsätter att fritrappan liksom gården uppvärmes vintertid. Planlösningen fungerar i princip och detalj bra och är väl genomarbetad. Kommunikationsutrymmena, som är placerade kring gården, är korta och välbelysta..."

Tingshuset är byggt i rå betong i nybrutalistisk stil. Det har en stomme i platsgjuten betong, och konstruktionen kan avläsas i fasaderna, bland annat är formstagens ändar och skarvarna i plywoodformarna synliga. Taket är platt. Dörrblad och -omfattningar är gjorda i eloxerad aluminium. Huset har som yttre konstnärlig utsmyckning porten Labyrint i syrafast stål, skapad av Aston Forsberg.

År 2010 köpte Nicklas Nyberg tingshusfastigheten för att bygga om den med bostadsvåningar ovanpå. Resultatet blev senare den fysiskt och juridiskt separata bostadsfastigheten Ting1, byggd på en kraftig betongpelare på tingshusets innergård.  Ångermanlands tingsrätt har sedan 2005 tingsställe i byggnaden från 1967.

Litteratur
Ove Lundberg och Karl-Eric Axenström: Örnsköldsvik 100 år: 1894–1994 Örnsköldsviks kommun 1993

Källor
Tingshuset i Örnsköldsvik fylls med lägenheter på webben7.se, den 7 juni 2010 (med fakta lämnade av Bodil Mascher, antikvarie, Länsmuseet Västernorrland), läst 2017-01-14
Bebyggelseregistret 21400000696933, Riksantikvarieämbetet
Webbplats för Ångermanlands tingsrätts tingsställe i Örnsköldsvik

Byggnader och anläggningar i Örnsköldsvik
Örnsköldsvik
Zoogloea

Zoogloea kan syfta på:

 ett släkte bakterier, se Zoogloea (släkte)
 ett bakteriesamhälle som bildas främst av arterna från släktet.
 ett äldre släktnamn (synonym) för svampen Trichosporon cutaneum.
Anne Bogart

Anne Bogart, född 25 september 1951 i Newport, Rhode Island, är en amerikansk teaterregissör och dramatiker.

Biografi
Anne Bogart tog en Bachelor of Arts vid Bard College i Annandale-on-Hudson i delstaten New York och därpå en Master of Arts vid Tisch School of the Arts, New York University. Hon debuterade som regissör 1976 med en uppsättning av en dekonstruerad Macbeth av William Shakespeare på Brook Theater i Brooklyn, New York. Som dramatiker debuterade hon 1978 med Inhabitat som hon producerade själv off-Broadway i New York. Mellan 1980 och 1992 undervisade hon vid ett antal akademiska institutioner och teaterutbildningar i USA. 1992 vidgade hon fältet och har sedan dess undervisat på olika teaterinstitutioner världen runt. 1987-1992 var hon konstnärlig ledare för Via Theater i New York som hon var medgrundare till. 1989-1990 var hon också konstnärlig ledare för Trinity Repertory Company i Providence, Rhode Island och 1990-1992 var hon ordförande för Theater Communications Group, teatrarnas riksorganisation i USA. 1992 grundade hon The Saratoga International Theatre Institute (SITI Company) i Florida (numer är hemadressen New York) tillsammans med den japanske regissören Tadashi Suzuki. Sedan 1993 är hon professor vid Columbia University där hon leder regiutbildningen vid School of the Arts. Bland priser hon tilldelats kan nämnas två Obie Award för bästa regi 1988 och 1990.

Både som regissör och dramatiker räknas hon som en av föregångsfigurerna för den postdramatiska teatern. Det har beskrivits som att hon i sina föreställningar samplar kända verk. 1994 satte hon upp Small Lives/Big Dreams med SITI Company, en samkörning av Anton Tjechovs pjäser och rollfigurer. 1998 kom Culture of Desire som samkörde Dante Alighieris Den gudomliga komedin med citat av Andy Warhol. I sitt regiarbete är hon influerad av Suzukis psykologiska och expressiva registil.

Referenser

Källor
 Anne Bogart, Gyldendals Teaterleksikon (läst 15 januari 2017)
 Anne Bogart, theatre-contemporain.net (läst 29 juli 2017)
 Anne Bogart, The Playwrights Database (läst 15 januari 2017)
 Anne Bogart, Broadway World (läst 15 januari 2017)
 Anne Bogart, Columbia University School of the Arts (läst 15 januari 2017)
 Anne Bogart, John F. Kennedy Center for the Performing Arts (läst 15 januari 2017)
 Anne Bogart, LA Opera (läst 15 januari 2017)
 Anne Bogart, Doris Duke Performing Artist Award (läst 15 januari 2017)

Noter

Amerikanska teaterregissörer
Amerikanska dramatiker
Engelskspråkiga dramatiker
Amerikanska teaterchefer
Amerikanska operaregissörer
Amerikanska författare under 1900-talet
amerikanska författare under 2000-talet
Dramatiker under 1900-talet
Dramatiker under 2000-talet
Personer från Newport, Rhode Island
Födda 1951
Levande personer
Kvinnor
Alumner från New York University Tisch School of the Arts
Doki

Doki är en amerikansk-kanadensisk-mexikansk animerad TV-serie, producerad av Portfolio Entertainment, Frederator Studios, och Televisa för PBS Kids Sprout, TVOKids, och Canal 5. I Sverige har serien sänds på UR. Doki handlar om en hund och hans äventyr med sina vänner.

Figurer 
 Doki
 Otto
 Mundi
 Figge
 Annabelle
 Gabi

Referenser 

Amerikanska animerade TV-serier från 2010-talet
Kanadensiska animerade TV-serier från 2010-talet
Mexikanska animerade TV-serier från 2010-talet
TV-seriestarter 2014
Engelskspråkiga TV-serier
Seondeok

Seondeok av Silla (Hangul: 선덕여왕 Koreanskt uttal: [sʰʌndʌk jʌwaŋ]), född okänt år, död 17 februari 647, var regerande drottning av Silla i Korea från 632 till 647. Hon var Sillas 27e monark och dess första av kvinnligt kön. Hennes regeringstid betraktas som en blomstringstid för filosofi, litteratur och konst. 

Hon efterträdde sin far på tronen. Hon var gift tre gånger. Hon hade inga barn, och efterträddes av sin kusin.

Referenser 

 

Kvinnliga regenter under 600-talet
Födda 600-talet
Avlidna 647
Kvinnor
Koreanska regenter
Personer i Koreas historia
Jindeok

Jindeok, född okänt år, död 654, var regerande drottning av Silla i Korea från 647 till 654. Hon var Sillas 28:e monark och dess andra av kvinnligt kön. 

Hon efterträdde sin barnlösa kusin Seondeok. Hennes regeringstid betraktades som framgångsrik. Hon säkrade Sillas försvar mot yttre fiender, etablerade goda relationer med Kina, och lade grunden för enandet av Koreahalvöns tre riken Silla, Baekje och Goguryeo, som ägde rum under hennes efterträdare. 

Hon gifte sig aldrig. Hon efterträddes av en avlägsen släkting.

Referenser 

 

Kvinnliga regenter under 600-talet
Födda 600-talet
Avlidna 654
Kvinnor
Koreanska regenter
Personer i Koreas historia
Jinseong

Jinseong, född 865, död 897, var regerande drottning av Silla i Korea från 887 till 897. Hon var Sillas 51:a monark och dess tredje av kvinnligt kön, och Koreas sista kvinnliga monark. Hennes regeringstid avslutades i Sillas splittring.

Biografi
Hon efterträdde sin barnlöse bror på tronen 887. 

Hon beskrivs som en godhjärtad monark utan girighet, men har också omtalats för sina kärleksaffärer. Under hennes regeringstid slutade administrationen fungera och två stora uppror bröt ut vars ledare etablerade egna riken och alltså splittrade Koreahalvön i tre riken. 

Hon adopterade sin brors illegitime son till tronarvinge 895 och abdikerade 897 till hans förmån och avled senare samma år.

Referenser 

 

Kvinnliga regenter under 800-talet
Födda 800-talet
Avlidna 897
Kvinnor
Koreanska regenter
Personer i Koreas historia
Erik Bonsdorff

Björn Erik Avenir Bonsdorff, född 26 juni 1954 i Ekenäs, är en finlandssvensk marinbiolog, professor i ämnet vid Åbo Akademi sedan 1999. Han utnämndes till årets professor 2017 av finska Professorsförbundet.

Källor

Externa länkar
 Erik Bonsdorff vid Åbo Akademi.
 

Födda 1954
Personer verksamma vid Åbo Akademi
Finländska marinbiologer
Levande personer
Män
Personer från Ekenäs
Finländska professorer
Sommarpratare 2017
Finlandssvenska pedagoger
Finlandssvenska naturvetare
Finlandssvenska professorer
Ledamöter av Svenska tekniska vetenskapsakademien i Finland
Kvarteret Åkern

Kvarteret Åkern (tidigare namn Tjurberget Mindre) ligger på Södermalm i Stockholm. Kvarteret begränsas av Ringvägen i norr, Götgatan i öster, Eriksdalslunden i väster och Söderleden med sina på- och avfarter i söder. Kvarteret består idag av två fastigheter: Åkern 16 och 17. Största delen av kvarteret innehas sedan 1915 av Åhlén & Holm med kontor och sitt varuhus Åhléns Söder. Nyaste tillskottet i kvarteret är Clarion Hotel Stockholm som invigdes i maj 2003.

Historik

Kvarterets ursprungliga namn var Tjurberget Mindre som dock hade en annan form och utsträckning. Det var något smalare än dagens Åkern och sträckte sig i norr där Ringens köpcentrum nu ligger. I samband med stadsplaneringen  för Ringvägen omkring 1885 fastställdes nuvarande namnet Åkern, som en fortsättning av kvarteren Halmen, Gräset, Vetet, Havret och liknande vilka sträcker sig längs Ringvägen väster om Åkern. Söder om Åkern låg det numera försvunna kvarteret Fältet. 

På platsen bedrevs sedan 1720-talet bryggeriverksamhet. Hela kvarteret Åkern bestod av en enda fastighet, Åkern 5, som ägdes av bryggeriföretaget Österman & Co. År 1896 förvärvades den av den tyske bryggaren Fritz Dölling. Tillsammans med några affärsmän lät han uppföra ett modernt storbryggeri; Aktiebolaget Pilsener Bryggeriet, kort Pilsenerbryggeriet. Verksamheten varade dock inte länge och redan 1910 lades bryggeriet ner och fastigheten såldes och delades i två tomter. 

Den östra och södra delen av bryggeritomten blev fastigheten Åkern 12 som förvärvades 1914 av postorderföretaget Åhlén & Holm från Insjön, Dalarna. Firman lät bygga om några av de relativt nya bryggerihusen till sitt första varuhus som invigdes 1915 (se Åhléns Söder). Den västra delen behöll sin fastighetsbeteckning Åkern 5 och köptes av AB Stockholms Glödlampsfabrik som började tillverka glödlampor i bryggeriets gamla lokaler. 

Glödlampstillverkningen flyttades 1947 till en nybyggd fabriksfastighet i Södra Hammarbyhamnen. Fabrikens byggnader vid Ringvägen nyttjades därefter av andra företag. Anläggningen fanns kvar fram till slutet av 1970-talet, då de revs för att bereda plats för Söderledstunneln södra tunnelmynning och anslutning till nya Johanneshovsbron. Sista byggnaden som revs var ett stall som försvann 1979. Här fanns sedan ett ventilationstorn och ett öppet dike för Söderleden. På den smala tomten mellan Åhléns ursprungshus och Söderleden uppfördes på 1980-talet ett kontorshus efter ritningar av Böving och Kinnemark arkitektkontor. År 2003 överbyggdes Söderleden med Clarion Hotel Stockholm och kvarteret blev helt igen.

Anläggningar i kvarteret
 Pilsenerbryggeriet (existerar ej längre)
 AB Stockholms Glödlampsfabrik (existerar ej längre)
 Åhléns Söder (sedan 1915)
 Kontorshuset "Ringvägen 100" (sedan 1990)
 Clarion Hotel Stockholm (sedan 2003)

Källor

 Kulturarv Stockholm: Pilsenerbryggeriet 1896-1910.

Externa länkar

Byggnader och anläggningar på Södermalm
Åkern
Dansk Folkeparti (1941-1943)

Denna artikel handlar om partiet 1941-1943. För det nuvarande partiet, se Dansk Folkeparti.
Dansk Folkeparti var ett danskt politiskt parti under andra världskriget. Det grundades 1 mars 1941 av utbrytare från Det Konservative Folkeparti, Danmarks Retsforbund, Socialdemokratiet och en ledamot i Folketinget för Danmarks Nationalsocialistiske Arbejderparti, DNSAP. Partiet förespråkade en korporativ stat och var antikommunistiskt. 

Partiets förste ledare blev Victor Pürschel, tidigare folketingsledamot för de Konservative, för vilka han tidigare också varit vice ordförande. Wilfred Petersen, som tidigare varit medlem av Dansk Socialistisk Parti, blev kort därefter utsedd till organisatorisk ledare för Dansk Folkeparti och förde det i riktning mot nazism och antisemitism. Detta gjorde att Pürschel och flerparten av de andra ledande medlemmarna lämnade partiet under 1941. Den tidigare folketingsledamoten för DNSAP blev den sista att lämna partiet i mars 1943, bortsett från kretsen runt Wilfred Petersen som valde att stanna kvar. Partiet var därmed inte längre berättigat att ställa upp i folketingsvalet i april 1943, varför man istället valde att föra en kampanj som gick ut på att få väljare att bojkotta valet. Därefter upplöstes partiet, och efter kriget ställdes flera av partiets grundläggare inför rätta och dömdes vid rättegångarna efter befrielsen av Danmark.

Dansk Folkeparti uppfattade sig själva som ett nationellt danskt nazistparti, till skillnad från DNSAP, vilkas tyskorienterade linje man ansåg utgöra landsförräderi. Relationen mellan de båda nazistiska partierna präglades därför av öppen fiendskap.

Namnsammanträffandet 
Då det nuvarande Dansk Folkeparti grundades 1995, påpekade flera medier att partiets namn tidigare hade använts av ett nazistiskt parti under kriget. Enligt det nuvarande partiet rörde det sig bara om ett sammanträffande eftersom man inte kände till det lilla partiet från 1941-1943.

Referenser

Översättning

Externa länkar 
 Dansk Folkeparti
 Dansk Folkeparti anno 1942

Nazism i Danmark
Gideon Levy

Gideon Levy, född 1953 i Tel Aviv, är en israelisk journalist och författare. Han är kolumnist och ledarskribent för tidningen Haaretz för vilken han skrivit sedan 1982, ofta med fokus på Israels ockupation av de palestinska områdena.

Levy mottog, tillsammans med den palestinske kyrkoherden Mitri Raheb, 2015 års Olof Palmepris, för deras "modiga och oförtröttliga kamp mot våld och ockupation".

Källor

Israeliska journalister
Israeliska författare
Personer från Tel Aviv
Mottagare av Olof Palme-priset
Födda 1953
Levande personer
Män