kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Trygghet

Trygghet är en känsla av frihet från hot och bekymmer i sin omgivning. Det handlar ofta om en frihet från ekonomiska, fysiska eller psykologiska hot (se ångest). Man känner sig trygg när man upplever välbefinnande och inte oroar sig eller är rädd för att denna känsla ska förloras. En trygg person känner sig ofta självsäker och övertygad om sin egen förmåga att klara av utmaningar.

Trygghet och säkerhet 
Som begrepp är trygghet relaterat till säkerhet. Säkerheten handlar ofta om att undvika eller förebygga olika risker, och en förhöjd säkerhet underlättar i teorin för en person att känna sig trygg. Tryggheten kan stärkas genom närvaro av personer eller resurser som individen kan lita på.

En person kan känna ökad trygghet genom stödjande insatser i samband med terapi, utbildning eller andra mellanmänskliga kontakter. Genom samtal som ger ökad motivation till konstruktiva handlingar, kan en person uppleva en förhöjd psykologisk trygghet.

Positivt och negativt 
Trygghet beskrivs i regel som ett positivt begrepp, och att vara trygg är då att känna sig skyddad från olika slags hot och risker.

I vissa sammanhang kan samhället skapa begränsningar för individens frihet, i syfte att skydda medborgarna från något som ses som allmänna hot. Dessa begränsningar kan hanteras via lagstiftning emot vissa beteenden, och lagarna antas sedan upprätthållas av polisen och andra offentligt tillsatta skyddsmakter. I ett liberalt samhälle med fokus på yttrandefrihet och andra positiva mänskliga rättigheter finns färre begränsande lagar och regler för individens frihet. I mer auktoritärt eller konservativt styrda samhällen kan staten begränsa individernas frihet i syfte att skydda dem från påstått otrygga och destruktiva fenomen. Större samhälleliga kriser kan påverka en demokrati i begränsande riktning, där avvärjande av hot upplevs som viktigare än individens friheter.

Visshet 
Trygghet handlar också om en tro på att verkligheten är sådan som man uppfattar den. Man kan vara trygg i förvissningen om någots sanningshalt, vilket motsvarar en positiv visshet om hur verkligheten ser ut.

Referenser 

Etiska frågor
Marc Hudson

Marc Hudson, född 11 februari 1984 i Oxford i England, är en brittisk sångare känd numera som sångaren i London-baserade power metal-bandet DragonForce. Detta har han varit sedan 2011 då han ersatte ZP Theart.

Vid sidan av DragonForce har Hudson även medverkat med andra band/projekt som Karmaflow, Prospekt och Gyze. Den 25 augusti släppte han sitt första soloalbum Starbound Stories.

Diskografi

Med DragonForce 
 The Power Within - 2012
 Maximum Overload - 2014 
 Reaching into Infinity - 2017
 Extreme Power Metal - 2019

Solo 
 Starbound Stories - 2023

Brittiska metalsångare
Personer från Oxford
Födda 1984
Levande personer
Män
Janja Garnbret

Janja Garnbret, född 12 mars 1999 i Šmartno pri Slovenj Gradcu, är en slovensk professionell sportklättrare. År 2021 tog hon, som den första någonsin, guld i damklassen i kombination vid de olympiska sommarspelen i Tokyo.

Garnbret deltog i sin första nationella tävling när hon var åtta år gammal. I början hamnade hon långt ned i prislistorna, men eftersom hon tyckte om sporten fortsatte hon och uppnådde efterhand allt bättre resultat. År 2013 blev hon  junioreuropamästare i bouldering. 

Hon har dominerat sporten sedan 2016 och vunnit guld i alla dicipliner vid europa- och världsmästerskapen i klättring. Vid världsmästerskapen i   Hachiōji 2019 och europamästerskapen i München 2022 vann Garnbret samtliga dicipliner. Hon har specialiserat sig på lead och bouldering och tränar sällan speed.

Garnbret utsågs till "Årets sportskvinna" i Slovenien år 2018 och senare samma år till Athlete of the Month av World Games Association.

Källor

Externa länkar

Officiell webbplats

Klättrare
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2020 från Slovenien
Slovenska olympiska guldmedaljörer
Colm Kiernan

Colm Kiernan, född 25 december 1968 i Wexford, Irland, är en irländsk/svensk poet, producent, förläggare och översättare. Han använder även den ursprungliga irländska stavningen av hans namn, Ó Ciarnáin. 

Han bosatte sig i Tranås när han var 22 år gammal. Kiernan driver två förlag, Kultivera Produktion och Chap Förlag, som har gett ut flera titlar, mestadels poesi. Han har varit med och startat två poesifestivaler, är chef för Tranås at the Fringe Festival och Kultiveras internationella kulturresidens i Tranås. Han har publicerats på engelska, svenska, spanska och hindi.

Bibliografi 
 2023: Golden Hour/Hora Dorada (Spanska/Engelska), Al Faro Editiones, 
 2023: Beer Book (Engelska), Iconau Press, 
 2021: Unbearable Error - Poetry is Dead, Fetvadd Records
 2019: Wild Boys, Thunder and Lightning Records

Han har också publicerat poesi i flera tidskrifter och magasin.

Referenser

Externa länkar 
Colm Kiernan - The Point
Kultivera
Litteraturcentrum Kvu

Män
Födda 1968
Levande personer
Svenska poeter
OK Tisaren

OK Tisaren bedriver orientering, skidorientering, mountainbikeorientering, precisionsorientering, orienteringsskytte och friidrott.. Föreningen bildades 16 december 1982 som en tävlingsallians mellan Kumla OK och Hallsbergs OK. Kumla OK bildades i sig 1948 och Hallsbergs OK bildades 1956.

Medlemmarna är framförallt ifrån Kumla och Hallsberg men även löpare från andra länder representerar klubben. Under de senaste 40 åren har löpare från Schweiz (Matthias Merz 2002-2005, 2012Matthias Kyburz  2007-2016, Simone Niggli 2011-2013), Ryssland, England och Tjeckien tävlat i Norden för OK Tisaren.

Källor

Externa länkar 
OK Tisarens webbplats

Orienteringsklubbar i Örebro län
Sportklubbar bildade 1982
Lennings Textiltekniska institut

Lennings Textiltekniska institut är en svensk yrkesskola, belägen i Norrköping.

Skolan invigdes 1887 under namnet John Lennings väfskola efter en donation av John Lenning. Den låg på Södra promenaden. År 1937 ändrades namnet till Lennings textiltekniska institut, efter att verksamheten breddats. Huvudman för skolan var fram till 1965 Norrköpings fabriksförening, då den överlämnades till Norrköpings stad. Från 1940-talet till 1980 bedrevs viss forskning i mindre skala, i form av en materialprovningsanstalt. År 1971 blev institutet en del av De Geergymnasiet. Innan dess var det möjligt att utbilda sig till textiltekniker på eftergymnasial nivå.

Bland personer som studerat eller på annat sätt verkat vid Lennings Textiltekniska Institut finns August Lind, som blev dess rektor 1936, och företagsledarna Jan Hagenfeldt och Karl Hansson.

Källor 

Yrkeshögskolor i Sverige
Utbildning i Norrköping
Lökebergsskredet

Lökebergsskredet var ett stort jordskred som inträffade morgonen den 13 november 2019 cirka 600 meter väster om Lökebergs badplats vid Bastevik, Kungälvs kommun. Ett område på 200 gånger 200 meter omfattades av skredet. Ingen människa skadades.

När skredet inträffade höll medarbetare vid ett entreprenörsföretag på med stabilitetsförbättrande arbeten i området inför kommande byggnation. Statens geotekniska institut pekade i sin slutrapport på att kvicklera i området hade bidragit till skredets stora omfattning. Länsstyrelsen i Västra Götalands län beslutade om tillträdesförbud i området eftersom det förelåg risk för nya skred. Förbudet upphävdes 23 december 2020.

Referenser

2019 i Sverige
Naturkatastrofer 2019 
Jordskred i Västsverige
Kungälvs kommun
Asiatiska spelen 2022

Asiatiska spelen 2022 hölls mellan den 23 september och 8 oktober 2023 i Hangzhou i Kina.

Ursprungligen var spelen planerade att arrangeras mellan den 10 och 25 september 2022 men den 6 maj 2022 blev spelen framflyttade till 2023 på grund av covid-19-pandemin. De nya datumen tillkännagavs den 19 juli 2022. Hangzhou är den tredje kinesiska staden att vara värd för asiatiska spelen efter Peking 1990 och Guangzhou 2010.

Ceremonier

Invigningsceremonin
Invigningsceremonin hölls den 23 september i Hangzhou Sports Park Stadium i Hangzhou i Kina. Regissör av ceremonin var Sha Xiaolan, som även var en av de assisterande regissörerna till invignings- och avslutningsceremonin vid olympiska vinterspelen 2022 i Peking. Närvarande på ceremonin var bland annat Kinas president Xi Jinping, flertalet statsöverhuvuden i Asien och Internationella olympiska kommitténs ordförande, Thomas Bach.

Avslutningsceremonin
Avslutningsceremonin hölls den 8 oktober 2023 i Hangzhou Sports Park Stadium.

Sporter 

  Badminton
  Baseboll
  Basket
  3x3
  5x5
  Bordtennis
  Boxning
  Breakdance
  Bridge
  Brottning
  Bågskytte
  Cricket
  Cykelsport
  Bana
  BMX
  Landsväg
  Mountainbike
  Drakbåt
  E-sport
  Fotboll
  Friidrott
  Fäktning
  Go
  Golf
  Gymnastik
  Artistisk
  Rytmisk
  Trampolin
  Handboll
  Judo
  Jujitsu
  Kabaddi
  Kanotsport
  Slalom
  Sprint
  Karate
  Kurash
  Landhockey
  Modern femkamp
  Ridsport
  Rodd
  Rullskridskosport
  Rullskridsko
  Skateboard
  Schack
  Segling
  Sepak takraw
  Simsport
  Konstsim
  Simhopp
  Simning
  Vattenpolo
  Öppet vatten-simning
  Sjumannarugby
  Skytte
  Softboll
  Sportklättring
  Squash
  Taekwondo
  Tennis
  Soft tennis
  Tennis
  Triathlon
  Tyngdlyftning
  Volleyboll
  Beachvolleyboll
  Volleyboll
  Wushu
  Xiangqi

Medaljtabell

Källor 

 
2022
2023 i Kina
Multisportevenemang 2023
Internationella sportevenemang i Kina
Multisportevenemang i Kina
Simning vid asiatiska spelen 2022

Simning vid asiatiska spelen 2022 hölls i Hangzhou Olympic Sports Park Aquatics Center i Hangzhou i Kina mellan den 24 och 29 september 2023.

Program

Medaljörer

Herrar

 Simmade endast försöken men mottog medalj.

Damer

	
 Simmade endast försöken men mottog medalj.

Mixat

 Simmade endast försöken men mottog medalj.

Medaljtabell

Deltagande nationer
Idrottare från 37 nationer tävlade i simning vid asiatiska spelen 2022:

 (1)
 (2)
 (2)
 (8)
 (4)
 (37)
 (21)
 (7)
 (4)
 (38)
 (4)
 (6)
 (40)
 (8)
 (2)
 (4)
 (5)
 (1)
 (10)
 (7)
 (8)
 (29)
 (4)
 (2)
 (2)
 (7)
 (4)
 (7)
 (22)
 (3)
 (24)
 (8)
 (20)
 (3)
 (3)
 (10)
 (2)

Källor

Asiatiska spelen 2022
2022
Rudolf Maros

Rudolf Maros, född 19 januari 1917 i Stachy, Österrike-Ungern, död 2 augusti 1982 i Budapest i Ungern, var en ungersk tonsättare och kompositionsprofessor.

Maros studerade vid musikkonservatoriet i Györ och därefter komposition vid Liszt-akademien i Budapest 1939–1942, där han var elev till Zoltán Kodály. Han utbildade sig även till altviolinist och spelade i Budapests stadsorkester under studietiden. Efter diplom undervisade han i musikkonservatoriet i Pécs till 1949. Från 1950 undervisade han vid Liszt-akademien i Budapest i kammarmusik, musikteori och komposition.

Han komponerade orkester- och kammarmusik, körmusik, filmmusik och teatermusik och arrangerade ungersk och balkansk folkmusik i Kodálys och Bartóks efterföljd. Verket Ecseri Lakodalmas (1950) till koreografi av Miklós Rábai framfördes över tusen gånger. 

År 1949 deltog Maros i masterclass för Alois Hába i Prag. Efter flera besök i Zagreb och Warszawa deltog han i sommarkursen i Darmstadt 1959 och varje år därefter. Han träffade där bland andra György Ligeti, Luigi Nono och polska tonsättare och arbetade därefter med förnyelse av sitt tonspråk bland annat genom införlivandet av avantgardets stilmedel i sin musik. 

År 1959 fick han pris för Ricercare för stor orkester, beställningsverk till 40-årsjubileet av utropandet av Ungerska Rådsrepubliken 1919. Åren 1963–1965 komponerade han orkesterverken Euphonia 1-3 typiska för det förnyade tonspråket, där han utforskar möjligheterna och uttrycken i en ny, modern välklang för orkester. Följande års nya verk framfördes regelbundet av ungerska radions symfoniorkester.

Hemmet i Budapest blev en träffpunkt för konstnärer, elever och kollegor, där de nya partituren och inspelningarna som förvärvats utomlands studerades och diskuterades.

1971–1972 var Maros gäst vid "Das Berliner Künstlerprogramm des DAAD” i Västberlin. 1971–1975 var han styrelseledamot i Internationella samfundet för samtida musik, ISCM.

Referenser 
The memories of Rudolfné Maros Harmat Jerry,       Dec 02 2022   läst 23 augusti 2023
Kekk Adél Horváth Synthesis of tradition and modernity in the oeuvre of Rudolf Maros

Noter

män
födda 1917
Avlidna 1982
Ungerska kompositörer
Hossein Amir-Abdollahian

Hossein Amir-Abdollahian (Persiska: حسین امیرعبداللهیان;), född 23 april 1964, är en iransk politiker, diplomat och Irans nuvarande utrikesminister. Han var tidigare vice utrikesminister med ansvar för arabiska och afrikanska förbindelser mellan 2011 och 2016.

Källor

Externa länkar 

Män
Levande personer
Födda 1964
Iranska politiker under 2000-talet
Iranska diplomater
Grand Prix 2014/2015 (volleyboll, damer)

Grand Prix 2014/2015 i vollyboll spelades helgen 5-6 januari 2015 i Duveholmshallen, Katrineholm. Det var den 18:e upplagan av Grand Prix och de fyra lag som låg först i Elitserien i volleyboll efter tio omgångar (21 december 2014) fick delta. Engelholms VS vann titeln för femte gången genom att vinna finalen över Lindesbergs VBK med 3-0 i set.  Isabelle Haak och Jennifer Cross tillhörde lagets dominerande spelare. Hylte/Halmstad VBK tog bronsplatsen genom att besegra Katrineholms VK med 3-1 i set. Engelholm vann sin semifinal över Katrineholm med 3-0 medan Lindesberg vann sin semifinal över Hylte/Halmstad med 3-0.

Referenser

Externa länkar
Webbplats

Volleybollsäsongen 2014/2015
Sportåret 2015
Grand Prix (volleyboll, Sverige)
Paycor Stadium

Paycor tadium (tidigare Paul Brown Stadium) är en utomhusarena, främst avsedd för amerikansk fotboll, i Cincinnati, Ohio, USA. Arenan, som invigdes 2000 är hemmaarena för NFL-klubben Cincinnati Bengals.

Referenser

Noter

Externa länkar 

Sportanläggningar invigda 2000
Cincinnati
Uppståndelsefontänen

Uppståndelsefontänen eller Trons fontän (engelska: Fountain of Faith) är en skulpturgrupp av Carl Milles. Verket är uppsatt på begravningsplatsen National Memorial Park i Falls Church i delstaten Virginia i USA och invigdes 1952. Tillsammans med Fredsmonumentet och Flodernas möte i Saint Louis, var Uppståndelsefontänen ett av Milles större uppdrag under hans tid i USA.

Historia 
Fontänen invigdes söndagen 19 oktober 1952 efter tolv års arbete och hade en budget på $250 000. Invigningsceremonin, som arrangerades av , samlade 12 000 besökare och hade anföranden från Carl Milles själv, kyrkogårdens skapare Robert Marlowe och den svenska ambassadören Erik Boheman. Operasångerskan Helga Görlin uppträdde också tillsammans med National Symphony Orchestra.

Intresset för fontänen bland Amerikanerna svalnade med tiden och efter att kyrkogården såldes till  i början av 1990-talet hade fontänen låtits förfalla till en punkt där bronsfigurna började bli missfärgade av rost. Fontänens misskötsel uppmärksammandes av den svensk amerikanska konsthistorikern Elvy Setterqvist O'Brian, som även involverade den dåvarande svenska ambassadören Jan Eliasson. I en intervju 2001 sa den nuvarande kyrkogårdsförvaltningen att fontänen börja fungera igen inom kort och hoppades att de på sikt kunna återställa fontänen till sin fulla prakt, men att det skulle bli mycket dyrt.

Figurer och tolkningar 
Fontänen består av 38 skulpturer i en stor bassäng och visar människors återförening med nära och kära efter döden. Ett ämne som låg Milles varmt om hjärtat då han ofta pratade om gemenskap på jordelivet och som fortsatte i andra världar.

Samtliga figurer är skapade efter personer han själv lärt känna under livet. Där ibland en kvinna som återförenas med sitt barn, troligen inspirerad av Milles egen mor som gick bort när Carl Milles var fyra år och hans lillebror Stig Milles föddes; ett par som återförenas efter döden som troligen inspirerades av hans hustru Olga Milles samt en eremit som inspirerats av en tidigare professor Milles stött på under sina studier i Auvergne i Frankrike.

Relaterade verk 

Enligt Carl Milles själv hans mest förnäma arbete. Några av skisserna till skulpturer som inte kom med i Uppståndelsefontänen färdigställdes postumt 2008 som statyn Till en annan värld.

I National Memorial Park finns även en kopia av Solsångaren.

Bildgalleri

Referenser

Skulpturer i Virginia
Fontäner
Bronsskulpturer
Skulpturer av Carl Milles
Erik Ulfsparre af Broxvik (död 1712)

Erik Ulfsparre af Broxvik, född i Västra Hargs församling, Östergötlands län, död 16 mars 1712 i Linköpings församling, Östergötlands län, var en svensk militär.

Biografi
Erik Ulfsparre af Broxvik föddes på Spellingetomta i Västra Hargs församling. Han var son till kammarherren Claes Ulfsparre af Broxvik och Anna Augusta Leijonsköld. Ulfsparre blev 13 mars 1699 sergeant vid Östgöta infanteriregemente och 23 mars 1700 fänrik vid guvernörsregementet i Wismar. Han blev 31 augusti 1700 löjtnant vid Östgöta infanteriregemente, 26 juni 1703 sekundkapten, 1706 premiärkapten och tog avsked 16 mars 1707. Ulfsparre blev 8 november 1709 major vid Östgöta infanteriregemente, 4 februari 1710 överstelöjtnant vid Upplands regemente och tog avsked 26 april 1711. Han avled 1712 i Linköpings församling och begravdes 20 mars samma år.

Familj
Ulfsparre var gift med grevinnan Hedvig Christina Spens (1690–1758), dotter till presidenten greve Jakob Spens och friherrinnan Beata Bonde samt omgift med lagmannen Daniel Sparrsköld.

Referenser

Noter 

Svenska militärer under 1600-talet
Svenska militärer under 1700-talet
Födda okänt år
Avlidna 1712
Män
Personer från Västra Hargs socken
Claes Ulfsparre af Broxvik

Claes Ulfsparre af Broxvik, född 1634, död 30 juli 1683, var en svensk kammarherre.

Biografi
Claes Ulfsparre af Broxvik föddes 1634. Han var son till militären Åke Ulfsparre af Broxvik och Margareta Kyle. Ulfsparre blev 4 juni 1645 student vid Uppsala universitet och arbetade sedan som kammarherre. Han avled 1683 och hans vapen sattes upp i Västra Hargs kyrka.

Egendom
Ulfsparre ägde gården Spellinge i Västra Hargs socken.

Familj
Ulfsparre var gift med friherrinnan Anna Augusta Leijonsköld (1643–1726), dotter av vice presidenten Mårten Leijonsköld och Brita Larsdotter Sneckenfelt. Anna Augusta Leijonsköld var änka efter landshövdingen Erik von der Linde i Åbo och Björneborgs län. Ulfsparre och Leijonsköld fick tillsammans barnen kaptenen Hans Ulfsparre af Broxvik (1672–1708), överstelöjtnanten Erik Ulfsparre af Broxvik (död 1712) vid Upplands regemente, fänriken Sven Ulfsparre af Broxvik vid Stralsundska infanteriregementet och Margareta Ulfsparre af Broxvik som var gift med ryttmästaren Anders Sundien.

Referenser

Noter 

Svenska kammarherrar
Födda 1634
Avlidna 1683
Män
Personer från Västra Hargs socken
Erotiskt smisk

Erotiskt smisk (engelska: spanking) är en typ av intensiv sexuell aktivitet och en del av BDSM-kulturen. Vid smiskandet blir en undergiven slagen på sina skinkor eller närliggande kroppsdelar av den öppna handen hos en dominant, alternativt med en paddel eller annat styvt verktyg som käpp eller ridspö.  

Smiskandet, som kan efterlikna kroppsaga, utförs som en del av ett rollspel där dominansen förstärks genom smiskandet och smärta kan förhöja närvaroupplevelsen. Praktiken behöver kommuniceras innan, så att leken (rollspelet), dess syfte och mål är tydliga för deltagarna.

Förekomst och historik 
Ett erotiskt smiskande är den kanske vanligaste formen av impact play, en grupp av aktiviteter där rollspelet inkluderar slag och annan intensiv kroppskontakt. Det kan även jämföras med gisslandet, en praktik med piskande i religiöst syfte som praktiserats av flagellanter och andra sedan antik romersk tid. Slag och piskande i erotiskt syfte porträtteras bland annat i den etruskiska graven från 400-talet f.Kr. som på grund av sina väggmålningar brukar benämnas "Piskningarnas grav".

Verktyg 
Smiskandet kan utövas med en öppen hand, alternativ med någon sorts verktyg. I det senare fallet kan det innefatta:

 Ris, som kan användas inom disciplineringen av den undergivna deltagaren i leken
 Bälte eller paddel, vilka kan ge mer distinkt kroppskänsla
 Rebenque, en kort sydamerikanskt piska, ursprungligen utvecklad för att hantera boskap

Positioner 
En vanlig position för utdelande av erotiskt smisk är över knäet. Då ligger den undergivna över den dominantas knän med ansiktet nedåt. Detta inkluderar konstant kroppskontakt, samtidigt som den dominanta är en tydligt underlägsen position med lämpliga "slagytor" på dennas kropp lätt åtkomliga för den dominanta parten.

Referenser 

BDSM
Norrlands-Kuriren

Norrlands-Kuriren var en svensk kommunistisk tidning. Den grundades 1919 av Oscar Öhman som Medelpads-Kuriren, men bytte namn redan 1921. Tidningen fortlevde till 1938.. Bland medarbetarna kan nämnas grundarens bror och sedermera riksdagsledamoten Gunnar Öhman, grundarens son Ivar Öhman samt författaren Lars Ahlin.

Referenser

Svenska tidningar
Tidskrifter startade 1919
James Allen (racerförare)

James Allen, född den 4 juli 1996 i Perth, Western Australia är en australiensisk racerförare.

Källor
 Driver Database. 

Australiska racerförare
FIA WEC-förare
Le Mans Series-förare
IMSA Sportscar Championship-förare
Idrottare från Perth, Western Australia
Australiska idrottare under 2000-talet
Födda 1996
Levande personer
Män
Kyffin Simpson

Kyffin Simpson, född den 9 oktober 2004 i Bridgetown, Barbados är en racerförare som tävlar för Caymanöarna.

Källor
 Driver Database. 

Idrottare från Caymanöarna
IndyCar-förare
IMSA Sportscar Championship-förare
Le Mans Series-förare
Asian Le Mans Series-förare
Födda 2004
Levande personer
Män
Ochi, Kōchi

Ochi  är en landskommun (köping) i Kōchi prefektur i Japan.

Källor 

Orter i Kochi prefektur
WP:Projekt Japan
I Am... I Said

I Am... I Said är en poplåt komponerad och framförd av Neil Diamond. Den utgavs som singel i mars 1971 och medtogs sedan som första spår på studioalbumet Stones, utgivet i november samma år. Låten har av Diamond själv beskrivits som en av hans mest personliga låtar och den tog fyra månader att skriva. Texten ska ha refererat till hans egna terapisessioner i Los Angeles under perioden.

Låten blev nominerad till en Grammy för bästa manliga sånginsats (pop) men vann inte.

Listplaceringar

Referenser

Musiksinglar 1971
Singelettor i Irland
Ochi

Ochi kan syfta på:
 Ochi, Kōchi, kommun i Kōchi prefektur, Japan
 Ochi-dong, stadsdel i staden Gwangju, Sydkorea
 Hayato Ochi, japansk fotbollsspelare
 Ryosuke Ochi, japansk fotbollsspelare
 Ochi (auktor), en auktorsförkortning
Ōtsuki, Kōchi

Ōtsuki  är en landskommun (köping) i Kōchi prefektur i Japan.

Källor 

Orter i Kochi prefektur
WP:Projekt Japan
Gian Carlo Riccardi

Gian Carlo Riccardi, född 21 oktober 1933 i Frosinone, död där 7 februari 2015, var en italiensk konstnär, målare, teaterregissör, skulptör och författare.

Biografi 

Riccardi var son till advokaten Armando Riccardi och pianisten Rosa Amati. År 1961 tog han examen med utmärkelse i scenografi vid konstakademin i Rom. Därefter erhöll han ett diplom i teater- och filmregi.

Riccardi beskrevs av konstkritikern Enrico Crispolti  som "multimediakonstnär"  och han umgicks med många författare och konstnärer som Achille Bonito Oliva, Alberto Moravia, Cesare Zavattini, Filiberto Menna och André Pieyre de Mandiargues.

Riccardi arbetade som scenograf och regissör på RAI under 1960- och 1970-talet. Han var en del av Roms teateravantgarde och samarbetade med Carmelo Bene, Memè Perlini, Pino Pascali och andra.

År 1961 grundade Riccardi teatergruppen Workshop för visuell konst i Frosinone  och 1962 Teatro Club, en liten teater där han satte upp många pjäser. Hans shower var centrerade kring människans gester och motsägelser. År 1997 grundade han Image Theatre.

Riccardis grafiska och bildmässiga verk behandlar olika teman som det groteska, ironi och barndomens värld. Hans verk har visats på separat- och grupputställningar i Italien och utomlands.

I sina skulpturer använder Gian Carlo Riccardi fattiga material som trä, papper och järn. The Rooms är installationer som skapats sedan 1980-talet. Skulpturerna är gjorda av färgade väggar och vardagsföremål. Riccardi ställde ut sina installationer i Europaparlamentet 1991, på XLV Venedigs konstbiennale  1993 och på Festival för två världar i Spoleto 1995.Han har också skrivit teatermanus, prosa och poetiska texter där teman som minne och barndom dyker upp.

Gian Carlo Riccardi avled i Frosinone den 7 februari 2015.

Notera 

Italienska teaterregissörer
Italienska målare under 1900-talet
Italienska skulptörer under 1900-talet
Italienska konstnärer under 1900-talet
Avlidna 2015
Födda 1933
män