kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Carduelis caniceps

Carduelis caniceps, "östlig steglits", är en centralasiatisk fågelart i familjen finkar inom ordningen tättingar, vanligen behandlad som underart till steglits men som vissa urskiljer som egen art.

Utseende och läten 
"Östlig steglits" är lik steglitsen, med rött ansikte och brokiga vingar i svart, vitt och gult. Den saknar dock steglitsens svarta hjässa och svarta lodräta linje bakom örontäckarna samt har mycket mindre vitt på huvudsidan. Vidare är den kallt grå snarare än blekbrun på bröstet och från manteln till vingtäckarna och nedre delen av ryggen. Mönstret på vingen är även annorlunda, med breda vita ytterfan på tertialerna och inga vita spetsar på armpennorna. Näbben är längre och lätena avviker också, med hårdare och mindre pinglande sång mest bestående av upprepade serier med toner.

Utbredning och systematik 
Fågeln delas in i fyra underarter med följande utbredning:
 C. c. subulata – nordöstligaste Kazakstan, sydcentrala Ryssland (österut till Bajkalsjön) och nordvästra Mongoliet; utanför häckningstid i sydvästra och centrala Asien
 C. c. paropanisi – västra Turkmenistan och nordöstra Iran österut till norra, centrala och östra Afghanistan, västra Pamir, Tien Shan, sydöstra och östra Kazakhstan och nordvästra Kina (nordvästra Xinjiang)
 C. c. caniceps – västra och norra Pakistan (Baluchistan och Khyber Pakhtunkhwa), Kashmir och nordvästra Himalaya österut till centrala Nepal och sydvästra Kina (sydvästra Xizang)
 C. c. ultima – södra Iran (sydöstra Fars och Kerman)

Artstatus 
Den betraktas oftast som underart till steglits (Carduelis carduelis), men urskiljs sedan 2016 som egen art av Birdlife International och IUCN på basis av avvikande utseende och läten, men även på grund av en endast smal hybridzon i Gorgan, Iran, mellan C. c. brevirostris och paropanisi (dock bredare i Centralasien mellan C. c. frigoris och subulata.

Levnadssätt 
"Östlig steglits" hittas i lundar, trädgårdar, flodnära skog samt bergsbelägen löv- och barrskog med inslag av buskar och gläntor. Den kan också ses inne i byar och städer. Under flyttningen besöker den fält, framför allt med solrosor, köksträdgårdar, skogsfria låga bergstrakter och buskmarker med högt ogräs. Boet placeras i ett träd (frukträd, poppel, björk, alm, lönn, ek eller ädelgran) eller i enbuskar. Honan bygger boet, vari hon lägger tre till fem (vanligen fyra) ägg från mitten av april till början av augusti, men huvudsakligen maj-juni. Enbart honan ruvar äggen, i tolv till 13 dagar, men båda föräldrarna matar ungarna tills de är flygga tolv dagar senare. Fågeln lägger vanligtvis två kullar.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling och tros inte vara utsatt för något substantiellt hot. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC).

Noter

Kommentarer

Källor

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org, paropanisi

Finkar
Carduelis
Fåglar i palearktiska regionen
Fåglar i orientaliska regionen
Lilla Rimmö

Lilla Rimmö är en ö i Rönö socken i Norrköpings kommun. Ön har en yta på 74 hektar.

Johan III slog under 1500-talet läger på Lilla Rimmö på väg till Stegeborg. Då fanns ett styresmanshemman på ön. En skärbonde har sedan funnits på ön, dagens skärgårdsjordbruk är i dag ett av de största i Sverige, bete och vall utnyttjas på Risö, Äspholm, Stora Rimmö, Stora Ramsö, Trännö och Eknön. Fisket har dock förlorat sin betydelse. I början av 1900-talet uppfördes även ett pensionat på ön. På Lilla Rimmö finns även ett litet skärgårdsmuseum.

Källor 
 Sveriges öar, 3:e upplagan 2013, Anders Källgård s. 269.
Norrköpings kommun
Östergötlands öar
Barnombudet i Uppsala län

Barnombudet i Uppsala län, BOiU; tidigare Barnombudsmannen i Uppsala, är en ideell förening verksam i Uppsala kommun och Uppsala län. Föreningen arbetar för att förverkliga FN:s barnkonvention och ge barn större möjlighet att kräva sina rättigheter. Barnombudsmannen i Uppsala arbetar efter fyra teman: stöd och råd, information, påverkan och stärka barns och ungas röster.

Verksamhet

Word 
Föreningen ger sedan 2006 ut ungdomsmagasinet Word som görs av och för gymnasieungdomar i Uppsala.

Barnombudet för Region Uppsala 
Barnombudet för Region Uppsala arbetar på uppdrag av Region Uppsala med barnets rättigheter i Region Uppsalas verksamhet.

Knas Hemma 
Den nationella ungdomsföreningen Knas hemma startades av BOiU som ett projekt från Allmänna Arvsfonden. Knas hemma arbetar för rättigheter och delaktighet hos barn och unga som är placerade i HVB- eller familjehem.

Barnrättspriset 
Varje år delar Barnombudet i Uppsala län ut Barnrättspriset till en verksamhet eller person som arbetat med att stärka barnets rättigheter.

Historia och organisation 
1985 startade Barntelefonen sin verksamhet. Barntelefonen var en ideellt bemannad jourtelefon för barn och unga i Uppsala. 1988 fick verksamheten uppdrag av Uppsala kommun att starta en barnombudsmannaverksamhet. Det blev den första lokala barnombudsmannen i Sverige. Föreningen har bytt namn flera gånger. Sedan 2017 heter föreningen Barnombudet i Uppsala län. BOiU får sin finansiering av Uppsala kommun och Region Uppsala. 1 januari 2019 ingick BOiU och Uppsala kommun idéburet offentligt partnerskap. 2018 hade har föreningen 7 årsarbetare motsvarande heltid. Antalet medlemmar i föreningen var 31/12 2018 249 st.

Referenser

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Föreningar i Sverige
Uppsala kommun
Skedholmen

Skedholmen är en ö i Jonsbergs socken, Norrköpings kommun, alldeles nordost om Arkö. Ön har en yta på 10 hektar.

Skedholmen användes i äldre tid av Arköborna som betesö för kor och får samt för sjöfågeljakt och fiske med hommor. I samband med laga skifte på Arkö under 1870-talet tillföll själva ön gården Arkö 1:3 medan jakt- och fiskerättigheterna på ön tillföll Arkö 1:4. I början av 1900-talet användes sandstranden i viken på Skedholmens västra sida som badstrand. 1964 avstyckades en tomt för fritidshusbebyggelse, och 1974 uppfördes en sommarstuga på denna. 1984 uppfördes ytterligare ett fritidshus på ön. Sedan 2005 är ett av husen permanentbostad.

Källor 
 Sveriges öar, 3:e upplagan 2013, Anders Källgård s. 271.
Norrköpings kommun
Östergötlands öar
Clean Power Plan

Clean Power Plan är en amerikansk politisk policy utarbetad av den före detta presidenten Barack Obamas administration med syftet att bekämpa och mildra antropogen klimatförändring. Policyn föreslogs första gången i juni 2014. Dock väntas hela planen skrotas under president Donald Trumps administration., särskilt efter att presidenten utfärdat en exekutiv order den 28 mars 2017 om att EWA ska utvärdera planen.

Framtiden för Clean Power Plan 

I president Donald Trumps föreslagna budget för USA för året 2018 ingår ingen finansieringsplan för Clean Power Plan. Den 28 mars 2017 utfärdade presidenten en exekutiv order om att Scott Pruitt från EPA skulle utvärdera planen. Vid denna utvärdering kommer EPA att behöva gå igenom de formella beslutsprocesserna i syfte att ändra dessa. Eftersom Clean Power plan var en väsentlig del av den övergripande amerikanska planen att nå de amerikanska utsläppsmålen, vilka sattes i Paris-avtalet, så har det nationellt och internationellt uttryckts farhågor om att detta agerande från USA:s sida skall leda till att fler länder också minskar sina ambitioner för att uppfylla Paris-avtalet.

Referenser

Externa länkar

 Could Obama's Clean Power Plan Lower Your Electric Bill?

Barack Obama
Klimatpolitik
The Divine Art of Torture

The Divine Art of Torture är det amerikanska death metal-bandet Necrophagias fjärde studioalbum. Albumet gavs ut 2003 av skivbolaget Season of Mist.

Låtförteckning
"Blaspheme the Body" – 3:11
"Upon Frayed Lips of Silence" – 5:08
"Parasite Eve" – 3:23
"Maim Attraction (Cold Rock Caress)" – 3:07
"Rue Morgue Disciple" – 2:46
"The Sick Room" – 4:00
"Conjuring the Unnamable" – 3:46
"Flowers of Flesh and Blood" – 4:39
"The Divine Art of Torture" – 3:12
"Zé do Caixão" – 3:39

Medverkande
Musiker (Necrophagia-medlemmar)
Killjoy (Frank Pucci) – sång
Frediablo (Fred Prytz) – gitarr, bakgrundssång
Iscariah (Stian Smørholm) – basgitarr
Titta Tani – trummor
Fug (Knut Vegar Prytz) – gitarr
Mirai Kawashima – keyboard

Bidragande musiker
Jenna Jameson – sång

Produktion
Killjoy – producent, ljudmix, logo
Frediablo – assisterande producent
Fug – assisterande producent
Rune Stavnelsi – ljudtekniker, ljudmix
Emil Sporsheim – ljudtekniker
Chadwik St. John – omslagsdesign
Patrick Tremblay – omslagsdesign, logo
Basil Gogos – omslagskonst
Drew Elliott – omslagskonst
Manuel Tinnemans – omslagskonst
Chris Stanley – logo
Kristoffer Oustad – foto
Silenoz (Sven Atle Kopperud) – sångtext (spår 4)

Referenser

Externa länkar
The Divine Art of Torture på Encyclopaedia Metallum

Musikalbum 2003
Album av Necrophagia
Album utgivna på Season of Mist
Spegelvänd

Spegelvänd är en svensk TV-serie från 2016 som innehåller matematik och problemlösning.
Seriens första säsong hade TV-premiär den 22 mars 2016 på Barnkanalen. Andra säsongen (Spegelvänd 2) hade premiär den 29 oktober 2019.

Handling

I serien får man följa 12-åriga Li som befinner sig i sin mormors sommarstuga. När hon är uppe på vinden så hittar hon en gammal spegel som ser lite mystisk ut. Det visar sig vara en magisk spegel. Och Li får genom denna kontakt med en parallell värld. I närheten startar Lis mormor ett experiment som kan hota hela världen. Li kontaktar sin bästa vän Amina och Aminas kusin Greger. Tillsammans löser barnen olika uppdrag för att rädda världen och undvika en katastrof.

Produktion

Delar av serien spelades in på forskningsanläggningar. I säsong 1 förekommer MAX IV-laboratoriet och i säsong 2 spelades flera scener in på Onsala rymdobservatorium under juli 2019.

Lista över avsnitt

 Avsnitt 1 - Spegeln
 Avsnitt 2 - Kompassen
 Avsnitt 3 - Soluret
 Avsnitt 4 - Pianot
 Avsnitt 5 - Schackspelet
 Avsnitt 6 - Vågen
 Avsnitt 7 - Den sista nyckeln
 Avsnitt 8 - Los värld

Referenser

Externa länkar 
 

TV-seriestarter 2016
Barn- och ungdomsprogram i Sveriges Television
Svenska TV-serier från 2010-talet
Svenskspråkiga TV-serier
Svenska science fiction-TV-serier
Harvest Ritual Vol. 1

Harvest Ritual Vol. 1 är det amerikanska death metal-bandet Necrophagias femte studioalbum. Albumet gavs ut 2005 av skivbolaget Red Stream, Inc..

Låtförteckning
"The World, the Flesh, the Devil" – 0:49
"Dead Skin Slave" – 3:54
"Unearthed" – 5:38
"Cadavera X" – 6:32
"London (13 Demon Street)" – 5:06
"Return to Texas" – 5:47
"Akumu" – 2:08
"Stitch Her Further" – 5:24
"Excommunicated" – 5:39
"Harvest Ritual" – 6:37

Text: Killjoy (spår 1–7, 9, 10), Killjoy/Joey Jordison (spår 8)
Musik: Necrophagia

Medverkande
Musiker (Necrophagia-medlemmar)
Killjoy (Frank Pucci) – sång
Frediablo (Fred Prytz) – gitarr
Iscariah (Stian Smørholm) – basgitarr
Titta Tani – trummor
Fug (Knut Vegar Prytz) – gitarr
Mirai Kawashima – keyboard

Bidragande musiker
Bill "Chop Top" Moseley – sång (spår 5)
Jen "Devil Doll" Rose – sång (spår 5)
Patrick McCahan – bakgrundssång (spår 6)
Joey Jordison – sång (spår 8)

Produktion
Killjoy – producent, ljudmix
Fug – producent, ljudmix
Giuseppe Orlando – ljudtekniker
Michela Tortolano – assisterande ljudtekniker
Mark Prator – ljudmix
Tom Morris – mastering
Nico Claux – omslagskonst
Jenna Jameson – fotomodell
Jen "Devil Doll" Rose – fotomodell

Referenser

Externa länkar
Harvest Ritual Vol. 1 på Encyclopaedia Metallum

Musikalbum 2005
Album av Necrophagia
S-Town

S-Town (sammandragning av Shit-Town) är en amerikansk podd i sju delar, som släpptes i sin helhet den 28 mars 2017. Den är en spinoff av radioprogrammet This American Life (1995–) och podden Serial (2014–). S-Town kretsar kring den excentriske urmakaren John B. McLemore, bosatt i närheten av orten Woodstock i den amerikanska sydstaten Alabama.

Tema och handling
Inledningsvis beskrivs det hur McLemore kommer i kontakt med This American Life och journalisten Brian Reed när han 2014 tipsar radioprogrammet om ett mord han påstår har ägt rum i hemstaden Woodstock. Reed besöker McLemore och det står så småningom klart att McLemores påstående saknar egentlig grund. Dock fortsätter kontakten mellan Reed och McLemore, vars tillvaro och medmänniskor går över till att bli det huvudsakliga temat för serien. Mitt under pågående korrespondens begår McLemore självmord, men rapporteringen fortsätter och fokus hamnar på McLemores liv och arvstvisterna som följer på hans bortgång.

Referenser

Externa länkar
S-Town – officiell hemsida
This American Life
Serial

Radioprogram startade 2017
Amerikanska poddradioprogram
Cryptonote

Cryptonote är ett protokoll i applikationsskiktet, och utgör grunden i flera decentraliserade digitala valutor som fokuserar på sekretess. Begreppsmässigt är det en vidareutveckling av idéer bakom bitcoin: båda liknar varandra på vissa sätt, men skiljer sig ändå åt på många andra sätt.

Den främsta skillnaden mellan de båda teknologierna är att bitcoin (och de flesta digitala valutor) är mer transparenta än valutor baserade på Cryptonote, till följd av att den senares  blockkedja är nästan anonym, till skillnad från icke-Cryptonote-blockkedjor. Cryptonote-valutor använder en distribuerad publik liggare som registrerar alla saldon och transaktioner för sin inbyggda valuta, såsom bitcoin. Till skillnad från bitcoin kan Cryptonotes transaktioner inte följas genom blockkedjan på ett sätt som avslöjar vem som skickade eller tog emot pengarna. Det ungefärliga beloppet för en transaktion kan vara känt, men ursprung, destination eller exakt belopp kan inte avgöras. Den enda information som är tillgänglig är att det faktiska beloppet var lägre än det visade beloppet. De enda personer som har tillgång till hela datamängden för en transaktion är transaktionens avsändare eller mottagare, samt den person som innehar en eller båda hemliga nycklar.

Referenser

Lokala och alternativa valutor
Radiotopia

Radiotopia är ett internationellt nätverk av engelskspråkiga poddradioprogram. Nätverket grundades år 2014 av Roman Mars och bestod då av sju poddar, varav en är Mars egen, 99% Invisible. Poddarna varierar i fråga om publiceringstakt, utformning och genre. Innehållet består av journalistiska reportage och intervjuer, liksom dokumentärer, radioteater, essäer och blandgenrer. Skaparna utnyttjar den formmässiga, språkliga och innehållsliga frihet det innebär att inte nödvändigtvis sändas i konventionell tablåradio. I flera fall är programledarna närvarande i egenskap av privatpersoner.

Program

Grönmarkerade program ingick i Radiotopia vid starten 2014.

Showcase
Sommaren 2017 introducerades poddradioserien Showcase, som utgörs av en serie olika poddradioprogram med begränsade antal avsnitt. Först ut var Ways of Hearing, ett program i sex delar om lyssnande i det digitala samhället, följt av The Polybius Conspiracy, en serie som kretsar kring en vandringssägen i området Pacific Northwest. Den svenska journalisten Mohamed El Abed ledde det tredje programmet, Secrets, som handlar om människors hemligheter.

Referenser

Externa länkar

Radioprogram startade 2014
Amerikanska poddradioprogram
Basileuterus cabanisi

Basileuterus cabanisi, "gulkronad skogssångare", är en fågelart i familjen skogssångare inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 

Fågeln delas in i fyra underarter med följande utbredning:
 B. c. indignus – Santa Marta-bergen i norra Colombia och närliggande Sierra de Perijá på gränsen mot Venezuela
 B. c. cabanisi – nordöstra Colombia (Norte de Santander) och bergstrakter i nordvästra Venezuela (österut till Distrito Federal och Miranda)
 B. c. occultus – Colombia i västra och centrala Anderna (Antioquia söderut till Cauca) och östra Anderna (Magdalena och Santander)
 B. c. austerus – Colombia i östra Andernas östsluttning (Boyacá, Cundinamarca och västra Meta)

Den betraktas oftast som underart till guldkronad skogssångare (Basileuterus culicivorus), men urskiljs sedan 2016 som egen art av Birdlife International och IUCN.

Status 
Den kategoriseras av IUCN som livskraftig.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Jean Louis Cabanis (1816-1906), tysk ornitolog och grundare av Journal für Ornithologie 1853.

Noter

Kommentarer

Källor

Externa länkar 

Skogssångare
Basileuterus
Fåglar i neotropiska regionen
Theodor Lennström

Theodor Lennström, född 8 augusti 1994 i Stockholm, är en svensk ishockeyspelare som spelar för Färjestad BK i SHL.

Lennströms moderklubb är AIK. Han har sammanlagt spelat 26 matcher för klubben i SHL samt 33 matcher för dem i Hockeyallsvenskan. Inför säsongen 2015/2016 värvades han av BIK Karlskoga. Säsongen 2016/2017 noterades han för 26 poäng (varav 11 mål) på 48 spelade matcher för Karlskoga, vilket gav honom en fjärde plats bland försvarare i den totala poängligan i Hockeyallsvenskan.

Inför säsongen 2017/2018 skrev han på ett tvåårskontrakt med Färjestad BK. Han värvades till Frölunda HC där han spelade 2019-2021. Säsongen 2020/21 spelade han 23 AHL-matcher för Bakersfield Condors. 

Han fick stora genombrott säsongen 2021/22 när han inledde säsongen i ryska KHL-laget Torpedo Nizhny Novgorod, för vilka han noterades för 27 poäng på 40 spelade matcher. Han blev uttagen till det svenska ishockeylandslaget vid Olympiska vinterspelen i Peking 2022. Efter turneringen värvades han till Färjestad BK där han var en av SHL:s bästa backar. Han noterades för 14 poäng på 19 slutspelsmatcher och var med och vann SM-guld med Färjestad.

Externa länkar
Spelarprofil på eliteprospects.com

Referenser

Födda 1994
Män
Levande personer
Svenska ishockeyspelare
Idrottare från Stockholm
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2022 från Sverige
Tävlande i ishockey vid olympiska vinterspelen 2022
Slit Wrists and Casket Rot

Slit Wrists and Casket Rot är ett livealbum med det amerikanska death metal-bandet Necrophagia. Albumet spelades in under "Harvesting the Dead"-turnén och gavs ut 2006 av skivbolaget Red Stream, Inc..

Låtförteckning
"Requiem for a Black Pope" (instrumental) – 2:40	 
"Upon Frayed Lips of Silence" – 4:32	 
"Blaspheme the Body" – 3:01	 
"Cannibal Holocaust" – 5:54	 
"Parasite Eve" – 2:55	  
"And You Will Live in Terror" – 5:21	 
"Maim Attraction" – 3:24	 
"Flowers of Flesh and Blood" – 4:45	 
"Rue Morgue Disciple" – 2:53	 
"Embalmed yet I Breathe" – 4:01	 
"The Divine Art of Torture" – 3:09	 
"Zé do Caixão" – 3:49	 
"Young Burial" – 4:04

Medverkande
Musiker (Necrophagia-medlemmar)
Killjoy (Frank Pucci) – sång
Frediablo (Fred Prytz) – gitarr
Iscariah (Stian Smørholm) – basgitarr
Titta Tani – trummor
Fug (Knut Vegar Prytz) – gitarr
Mirai Kawashima – keyboard, bakgrundssång

Produktion
Patrick McCahan – producent

Referenser

Externa länkar
Slit Wrists and Casket Rot på Encyclopaedia Metallum

Musikalbum 2006
Album av Necrophagia
La Joliette

La Joliette är en stadsdel och ett administrativt kvarter (quartier) i Marseilles 2:a arrondissement, i västra utkanten av den medeltida stadskärnan Le Panier. Stadsdelen innehåller den södra delen av Marseilles moderna hamn och är tillsammans med grannstadsdelen Arenc del av det stadsförnyelseprojekt som pågått i Marseille sedan slutet av 1980-talet, projekt Euroméditerranée. 

Enligt lokal tradition syftar stadsdelens namn på det härläger som Julius Caesar lät upprätta här utanför den antika staden Massilias murar, i samband med belägringen av staden under inbördeskriget mellan Caesar och Pompejus.

Marseilles katedral ligger i La Joliette, nära hamnen, och tillhör stadsdelens viktigaste landmärken. Här finns även det etnografiska medelhavsmuseet MuCEM och konstmuseet Villa Méditerranée.

Källor 

Marseilles stadsdelar
Draumkvedet

Draumkvedet är en norsk medeltidsballad. Den handlar om en man vid namn Olav som har sovit från julafton till trettondedag jul. Efter att ha vaknat rider han till kyrkan och berättar om de syner från dödsriket han upplevt. Innehållet knyter an till medeltidens tradition av visionsdikter. Texten upptecknades första gången 1842 och finns i flera versioner. Det är Norges mest kända folkvisa.

Datering och tillkomst
Jørgen Moe argumenterade för att Draumkvedet var en variant av den isländska Solsången. Sophus Bugge föreslog ett släktskap med den irländska Tundals vision. Den svenske balladforskaren Bengt R. Jonsson har argumenterat för att balladen har tillkommit i Norge mellan 1350 och 1550. Det katolska innehållet gör det osannolikt att texten skulle härstamma från tiden efter reformationen.

Det finns över 100 uppteckningar av balladen, men de flesta består endast av korta brottstycken. De två mest värdefulla uppteckningarna anses vara de efter Maren Ramskeid i Brunkeberg och Anne Lillegaard i Lårdal. Den mest spridda versionen skapades av Moltke Moe, som utgick från en rad källor för att skapa en helhet.

Eftermäle
Antroposofins grundare Rudolf Steiner var mycket fascinerad av balladen. Tillsammans med Ingeborg Møller översatte han den till tyska och bidrog till dess internationella uppmärksamhet.

Balladen har tonsatts av bland andra Ludvig Mathias Lindeman, David Monrad Johansen, Klaus Egge, Sparre Olsen, Johan Kvandal, Ludvig Nielsen, Eivind Groven och Arne Nordheim. De flesta av dessa håller sig nära de traditionella melodier som upptecknats.

Draumkvedet har givit inspiration till en rad bildkonstverk. Mest känd är en 55 meter lång broderad textil skapad 1980–1993 av Torvald Moseid. Denna upptar ett eget rum i Telenors högkvarter på Fornebu.

En operaliknande bearbetning sattes upp på Det norske teatret 1994.

Diskografi
 Aslak Høgetveit. Draumkvedet. 1966 (lp) / 2002 (cd). Moltke Moes text.
 Agnes Buen Garnås. Draumkvedet. Kirkelig kulturverksted, 1984 (lp) / 1992 (cd). Text från Landstads Norske Folkeviser.
 Dagne Groven Myhren sjunger ett utdrag till Eivind Grovens arrangemang för renstämd orgel på LP-skivan Som Symra rein og blå (1985), utgiven på CD (1999).
 Ellen Nordstoga, Halvor Håkanes, Kåre Nordstoga, Alf Tveit och Per Egil Hovland. Draumkvedet. Heilo, 1995. Moltke Moes text.
 Trondhjems Studentersangforening. Draumkvedet. 1997 (cd). Komposition för manskör av David Monrad Johansen, op. 7. Moltke Moes text.
 Sondre Bratland. Draumkvedet. Kirkelig kulturverksted, 2002. Egen text sammansatt från flera källor.
 Berit Opheim Versto (sång) och Karl Seglem (bockhorn). Draumkvedet. NORCD, 2008.
 Neograss. Draumkvedet. 2015.

Källor

Vidare läsning

Externa länkar

 Uppteckningar hos Dokumentasjonsprosjektet 

Ballader
Folkvisor
Juldikter
Norska dikter
Norska julsånger
Norskspråkig skönlitteratur
Leonce und Lena

Leonce und Lena (Leonce och Lena) är en tysk opera i två akter med musik av Paul Dessau och libretto av Thomas Körner efter pjäsen med samma namn av Georg Büchner (1836).

Historia 
Trots att Büchners komedi kan tolkas som en antiromantisk satir och en subtil näsknäpp mot härskarklassen representerar Dessaus sista scenverk en estetisk kursändring. Han benämnde operan som sin Così fan tutte och partituret är ett mönster av ekonomi och klarhet. Körners libretto ändrar på Büchners scenordning och tillför en yttre ram till handlingen i vilken Leonce och Valerio ifrågasätter meningen med la fama (berömmelse) och la fame (hunger). Operan hade premiär den 24 november 1979 på Staatsoper i Berlin.

Handlingen, influerad av Shakespeares komedi Lika för lika, rör sig om en prins och en prinsessa som är förlovade men som aldrig har mötts. Ovetande om den andres identitet blir de förälskade i varandra. Vid det förhatliga bröllopet infinner de sig maskerade. Det efterföljande igenkännandet blir en overklig lycka.

Källor 

Operor av Paul Dessau
Tyskspråkiga operor
Makrofili

Makrofili är en parafili som innebär sexuell attraktion till jättar eller till personer som är betydligt större och längre än personen själv, oftast ingår även att personen med denna parafili gillar att bli sexuellt dominerad. Denna parafili förekommer oftast hos män, då de gillar att föreställa sig att de har sex med jättinnor. Hos vissa personer anses denna parafili ha fått sitt ursprung under barndomen då personen känt sig överväldigad efter att ha blivit dominerad av en dominant och/eller sadistisk förälder, misshandel under barndomen kan också vara en orsak till parafilin.

Macrophilia betyder älskare av större.

Källor 

Parafilier