kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Legacy of The Beast Tour

Legacy of the Beast var det engelska heavy metal-bandet Iron Maidens turné under åren 2018, 2019 och 2022. 

Det var en best of-turné som baserades på bandets hela karriär. Namnet på turnén togs från Iron Maidens serietidning och mobilspel "Legacy of the Beast" som släpptes 2017.

Låtlistan och scenshowen 2018-2019 var uppdelad i tre teman eller världar: krig, religion och helvetet. Den första delen av turnén startade i Tallinn den 26 maj 2018 och avslutades i London den 11 augusti 2018. Den andra delen av turnén startade i Florida den 18 juli 2019 och avslutades i Santiago de Chile den 15 oktober 2019.

Den tredje delen av turnén var inbokad till 2020, men konserterna ställdes in eller sköts upp till först 2021 och sedan till 2022 på grund av Covid-19-pandemin. När turnén återupptogs i maj 2022 var scenshowen och scendekoren delvis förnyad för att inkludera tematisering och låtar från det senaste albumet Senjutsu. För första gången sedan 1998 spelades extra extranummer, där Aces High placerats som final istället för öppningslåt.

Sverige 
Iron Maiden spelade i Tele2 Arena i Stockholm den 1 juni 2018. Publiksiffran uppgavs till 37 644.

7 juni samma år spelade de på Sweden Rock Festival inför en rekordpublik på uppskattningsvis 35 000.

Den 27 juni 2020 skulle Iron Maiden ha gjort sin femte konsert på Ullevi i Göteborg, men konserten flyttades fram till 3 juli 2021 på grund av Covid-19-pandemin. Även konserten 3 juli 2021 ställdes in pga Covid-19 och blev framflyttad till 22 juli 2022. Publiksiffran på Ullevi den 22 juli 2022 blev 61 867.

Nights of the Dead: Legacy of the Beast: Live in Mexico City 
Den 20 november 2020 släpptes ett livealbum från turnén, inspelat i Mexico City.

Låtlista 2018-2019 
Intro: Churchill's Speech (Winston Churchill 1940 / 1949)

 Aces High (Powerslave, 1984)
 Where Eagles Dare (Piece of Mind, 1983)
 2 Minutes To Midnight (Powerslave, 1984)
 The Clansman (Virtual XI, 1998)
 The Trooper (Piece of Mind, 1983)
 Revelations (Piece of Mind, 1983)
 For the Greater Good of God (A Matter of Life and Death, 2006)
 The Wicker Man (Brave New World, 2000)
 Sign of the Cross (The X Factor, 1995)
 Flight of Icarus (Piece of Mind, 1983)
 Fear Of The Dark (Fear of the Dark, 1992)
 The Number of the Beast (The Number of the Beast, 1982)
 Iron Maiden (Iron Maiden, 1980)
 The Evil That Men Do (Seventh Son of a Seventh Son, 1988)
 Hallowed Be Thy Name (The Number of the Beast, 1982)
 Run To The Hills (The Number of the Beast, 1982)

Låtlista 2022 
 Senjutsu  (Senjutsu, 2021)
 Stratego (Senjutsu, 2021)
 The Writing on the Wall (Senjutsu, 2021)
 Revelations (Piece of Mind, 1983)
 Blood Brothers (Brave New World, 2000)
 Sign of the Cross (The X Factor, 1995)
 Flight of Icarus (Piece of Mind, 1983)
 Fear Of The Dark (Fear of the Dark, 1992)
 Hallowed Be Thy Name (The Number of the Beast, 1982)
 The Number of the Beast (The Number of the Beast, 1982)
 Iron Maiden (Iron Maiden, 1980)
 The Trooper (Piece of Mind, 1983)
 The Clansman (Virtual XI, 1998)
 Run To The Hills (The Number of the Beast, 1982)
 Aces High (Powerslave, 1984)

Referenser

Iron Maidens konsertturnéer
Konsertturnéer 2018
Konsertturnéer 2019
Johannes Lid

Johannes Lid, född 11 januari 1886 i Voss, död 29 september 1971, var en norsk botaniker. Han är mest känd för att ha skapat Norsk flora, som senare utvidgades till Norsk og svensk flora år 1963, och slutligen till Norsk, svensk, finsk flora. Den utvidgade floran blev på sin tid ett standardverk som enbandsflora även för Sveriges växter. För att hjälpa svenskspråkiga att använda floran utgav Stig Hellerström en lista med svenska översättningar av nynorska ord i floran.

Bibliografi (urval) 
Norsk flora (1944)
Norsk og svensk flora (1963)
Norsk, svensk, finsk flora (1985)

Källor 

Män
Födda 1886
Avlidna 1971
Norska botaniker
Personer från Voss kommun
Botaniker med auktorsnamn
Botaniker under 1900-talet
Marthe-Marguerite de Caylus

Marthe-Marguerite de Caylus, född Le Valois de Villette de Mursay, född 17 april 1673 i Échiré, död 15 april 1729 i Paris, var en fransk författare. Hon var kusindotter till Madame de Maintenon och är känd för sina memoarer, som skildrar livet vid det franska hovet.

Biografi
Hon var dotter till Madame de Maintenons kusin markis Philippe de Villette-Mursay och Marie-Anne de Chateauneuf. År 1680 lät Madame de Maintenon kidnappa henne från hennes protestantiska föräldrar och föra henne till hovet, där hon fick konvertera till katolicismen. 

Hon blev omtyckt av både Madame de Maintenon och kung Ludvig XIV, och utbildades vid Maison royale de Saint-Louis. Hon deltog i uppsättningen av Jean Racines Esther på skolan tillsammans med skolans dåvarande elever, där hon fick stort beröm. 

Hon gifte sig i Versailles den 14 mars 1686 med markis Anne III de Grimoard de Caylus (1666–1704) i ett äktenskap arrangerat av kungen och Madame de Maintenon. Hon beskrivs som vacker, intelligent och gladlynt. Det franska hovet hade vid den här tiden, efter kungens äktenskap med Madame de Maintenon, utåt blivit strängt religiöst, och hon klagade öppet över hur tråkigt hovet var, och orsakade en skandal genom att ha en kärleksaffär med François de Neufville, hertig de Villeroy. Kungen meddelade henne att om hon ansåg hovet tråkigt kunde hon lämna det, och hon tvingades 1695 att lämna hovet. 

Hon blev änka 1705, och tilläts 1707 återvända till hovet. Hon beskrivs då fortfarande som vacker och gladlynt, men hade vid den tiden blivit mer intresserad av intellektuella diskussioner. 

Efter Ludvig XIV:s död 1715 lämnade hon hovet och bosatte sig i Paris, där hon var en omtyckt societetsvärdinna till sin död. Hon skrev sina memoarer, som utgavs 1770.

Källor

Noter

Tryckta källor

Externa länkar 

Personer från Deux-Sèvres
Födda 1673
Avlidna 1729
Kvinnor
Franska memoarskrivare under 1700-talet
Franska författare under 1600-talet
Memoarskrivare under 1600-talet
Louise de Maisonblanche

Louise de Maisonblanche, född 17 juni 1676 i Paris, död 12 september 1718 i La Queue-les-Yvelines, var en fransk adelskvinna. Hon var illegitim dotter till kung Ludvig XIV av Frankrike och Claude de Vin des Œillets.

Kungen erkände henne aldrig formellt som sitt barn, eftersom hennes mor, som inte var officiell mätress, hade flera andra partners, och han betvivlade faderskapet. Hon blev därför inte formellt legitimerad. Samtiden var dock övertygad om faderskapet och talade om hur lik hon var kungen till utseendet.  

Till skillnad från sina erkända halvsyskon växte hon inte upp vid hovet. Hon blev vid sin mors död 1687 placerad som fosterbarn hos en präst, och utbildades vid Maison royale de Saint-Louis. Hon gifte sig 1696 med militären baron Bertrand de Prez de La Queue (1680–1740), som hade en underordnad tjänst vid slottsvakten i Versailles. Paret fick elva barn. Äktenskapet arrangerades möjligen av kungen, som stod för hennes hemgift. Tack vare makens tjänst levde hon i staden Versailles men mottogs inte officiellt vid hovet, även om hon ska ha setts vid parken informellt vid åtminstone några tillfällen.

Källor 

Personer från Paris
Födda 1676
Avlidna 1718
Kvinnor
Fransk adel
Personer i Frankrike under 1700-talet
Daniel Bildt

Daniel Bildt kan syfta på bland andra:

 Daniel Ottesen Bildt (1590–1664), dansk-norsk officer
 Daniel Knudsen Bildt (1602–1651), dansk-norsk officer
 Daniel Bildt (1671–1723), svensk officer
 Daniel Bildt  (1920–2010), svensk officer
Nils Lindskog

Nils Gustaf Lindskog, N.G. Lindskog, född 7 oktober 1892 i Sövestads församling, Malmöhus län, död 8 mars 1973, var en svensk ämbetsman.

Lindskog, som var son till kyrkoherde Axel Lindskog och Amelie Eduard, blev filosofie kandidat 1915 och filosofie licentiat 1918. Han blev amanuens i Kungliga Järnvägsstyrelsen 1918, extra ordinarie notarie 1920, aktuarie 1931, sekreterare 1936, chef för bilavdelningen 1938 och var byråchef i biltrafikbyrån 1941–1958. Han var vice ordförande i Svenska turisttrafikförbundet 1949–1958.

Bibliografi
Konkurrensförhållandet mellan järnvägs- och automobiltrafik (Tidskrift för fjärdingsmän och polismän, 1932:10)
När järnvägen kom till Klara (redigering, text: Kurt Högman, teckningar: Bertil Kumlien, 1956)
Efter hundra år (utgiven av Kungl. Järnvägsstyrelsen, redigering tillsammans med Staffan Tjerneld, foto: Lennart Nilsson, 1956)

Referenser

Svenska ämbetsmän under 1900-talet
Födda 1892
Avlidna 1973
Män
Personer från Sövestads socken
Tareq Taylors matresa

Tareq Taylors matresa är ett svenskt matprogram som hade premiär på Sveriges Television 12 januari 2021. Serien, som består av sex avsnitt, leds av kocken Tareq Taylor.

I programmet tar Taylor med sig sin far, Seif, och sin bror, Zafer, till faderns hemland för att återbesöka platser från uppväxten såväl som för att uppleva landets matkultur. De olika avsnitten utspelar sig i bland annat Jerusalem, Tel Aviv, Ramallah, Betlehem och Nablus. Programmet har en personlig prägel då sönerna inte besökt sin fars hemland på nästan 50 år och under en stor del av sin uppväxt inte hade någon kontakt med fadern trots att de alla bodde i Malmö. Det präglar mycket av deras samtal och får stort utrymme utöver matlagningen. Programmet möttes av positiv kritik och har kontrakt på ytterligare en säsong. 2021 vann programmet Kristallen 2021 i kategorin "årets livsstilsprogram" och Taylor som årets TV-personlighet för sin insats i TV-programmet.

I säsong 2 av serien reser Taylor till Storbritannien för att visa upp den brittiska matkulturen. Men sig på resan har han Tony Irving. Säsong 2 har premiär på SVT Play och SVT den 17 juli 2023.

Källor

Externa länkar
Tareq Taylors matresa på SVT Play

Matprogram på TV
TV-året 2021
TV-program i SVT
Kristallenvinnare 2021
Eva-Maria Liimets

Eva-Maria Liimets, född 31 maj 1974 i Tallinn i dåvarande Estniska SSR, är en estnisk diplomat och partilös politiker. Sedan 26 januari är hon Estlands utrikesminister i Kaja Kallas regering. Hon var tidigare från 2018 till 2021 Estlands ambassadör till Tjeckien, Slovenien och Kroatien.

Biografi 
Liimets avslutade 1996 en kandidatexamen i offentlig förvaltningsvetenskap från Tartu universitet och studerade därefter för en masterexamen (MBA) vid Estlands handelshögskola i Tallinn.

År 1997 anställdes hon av Estlands utrikesministerium och arbetade fram till 1999 inom ministeriets personalavdelning. Från 1999 till 2003 ledde hon näringslivsavdelningen vid Estlands ambassad i Rom, innan hon återvände till utrikesministeriet i Tallinn. 

Från 2006 till 2009 arbetade hon vid Estlands ambassad i Washington, D.C. och ledde därefter avdelningen för internationella organisationer vid utrikesministeriet i Tallinn fram till 2014. Från 2014 till 2017 var hon Estlands generalkonsul i New York och arbetade därefter vid utrikesministeriets Europaavdelning, där hon var huvudorganisatör för EU Strategy for the Baltic Sea Region-mötet som hölls i Tallinn i juni 2018. Från 2018 till 2021 var hon Estlands ambassadör i Prag, där hon förutom ambassadör till Tjeckien även fungerade som ambassadör till Slovenien och Kroatien.

Liimets är partilös men fördes fram av Estniska centerpartiet som kandidat till utrikesminister i Kaja Kallas regering i januari 2021 och är sedan 26 januari 2021 Estlands utrikesminister. Hon efterträdde Urmas Reinsalu.

Referenser

Noter

Externa länkar 
 Officiellt CV på utrikesministeriets webbplats (på estniska)

Estlands utrikesministrar
Personer från Tallinn
Födda 1974
Levande personer
Estländska diplomater
Kvinnor
Estländska politiker under 2000-talet
Alumner från Tartu universitet
Ambassadörer i Tjeckien
Ambassadörer i Slovenien
Ambassadörer i Kroatien
Blodknop

Blodknop är en treslagen överhandsknop Man gör ett halvslag med två extra varv om egen part, det vill säga totalt tre varv (eller ibland fler). Namnet kommer sig av dess användning längst ut på piskor, särskilt den niosvansade katten som användes för att utdela bestraffningar på gamla segelfartyg. Att slå flera varv fyller ingen egentlig funktion vid användning som stoppknut, men kan ge ett estetiskt intryck.

Referenser 

Knopar
Asiatiska mästerskapet i handboll

Asiatiska mästerskapet i handboll kan syfta på:

 Asiatiska mästerskapet i handboll för damer
 Asiatiska mästerskapet i handboll för herrar
Karen Spens

Karen Maria Spens, född 1963 i Helsingfors, är en finlandssvensk professor och rektor för Svenska handelshögskolan 2015–2022. 

Spens avlade ekonomie doktorsexamen vid Svenska handelshögskolan år 2001. Hon har bland annat forskat i humanitär logistik. 

Hon var professor i logistik och samhällsansvar vid Svenska handelshögskolan från och med år 2007 och valdes till högskolans prorektor med ansvar för utbildning år 2010.

År 2015 valdes Spens till Svenska handelshögskolans rektor för en femårsperiod. År 2020 blev hon omvald för ytterligare tre år. I början av augusti 2022 början hon som rektor för BI Norwegian Business School.

Spens var med om att grunda den första vetenskapliga tidskriften inom humanitär logistik samt kompetenscentret HUMLOG (The Humanitarian Logistics and Supply Chain Research Institute) år 2008. Humlog-institutet är ett gemensamt kunskapscenter för Svenska handelshögskolan och Försvarshögskolan.

År 2019 förlänades Spens Kommendörstecknet av Finlands Lejons orden.

Referenser 

Finlandssvenska professorer
Personer från Helsingfors
Rektorer vid universitet och högskolor i Finland
Kvinnor
Födda 1963
Finlandssvenska pedagoger
Alumner från Svenska handelshögskolan
Finländska forskare under 2000-talet
Madison Cawthorn

David Madison Cawthorn, född 1 augusti 1995 i Asheville, North Carolina, är en amerikansk politiker för republikanska partiet som var ledamot av representanthuset för sin delstat från 3 januari 2021 till 3 januari 2023. Han har beskrivit sig själv som kristen och konservativ. 

Under sin kandidatur och tid i kongressen har Cawthorn gjort sig känd för uppviglande retorik och för att sprida konspirationsteorier. Han har sagt att han hade för avsikt att använda sin position för att vara en budbärare snarare än en lagstiftare. 

Cawthorn blev förlamad efter en bilolycka 2014 och använder sedan dess rullstol. Han är den yngsta kongressledamoten och den första född på 1990-talet. Cawthorn förlorade sitt omval 2022 till Chuck Edwards.

Biografi 
Cawthorn är son till Priscilla och Roger Cawthorn. Som tonåring arbetade han på en Chick-fil-A restaurang. 

År 2014, vid 18 års ålder, skadades Cawthorn när han återvände från en vårlovsresa. Han åkte som passagerare i en BMW X3 nära Daytona Beach, Florida, när hans vän Bradley Ledford somnade vid ratten. Bilen kraschade in i en betongbarriär medan Cawthorns fötter låg på instrumentbrädan. Cawthorn blev delvis förlamad och han använder nu en rullstol. 

Under höstterminen 2016 gick Cawthorn på Patrick Henry College och studerade statsvetenskap, men fick mestadels D-betyg och hoppade av. Han sa att hans betyg var låga främst för att hans skador hade stört hans förmåga att lära sig.

Han gifte med Cristina Cawthorn (född Bayardelle) i december 2020. I december 2021 meddelade Cawthorn att de skulle skiljas.

I augusti 2020, under Cawthorns kampanj för kongressen, anklagade flera kvinnor honom för sexuellt aggressivt beteende och sexuella övergrepp.

USA:s representanthus 
Cawthorn är den yngsta republikanen och en av de yngsta medlemmarna som någonsin valts till representanthuset. 

Han har sagt att han skulle "vilja vara det republikanska partiets ansikte när det gäller hälso- och sjukvård."

Cawthorn stöder konspirationsteorin att presidentvalet i USA 2020 avgjordes genom fusk. Han har sagt att klimatförändringarna är "minimala". Han är mot rätten till abort, säger att hans inställning till invandring är "konservativ" och motsätter sig ökad vapenkontroll.

Referenser

Externa länkar

Män
Levande personer
Födda 1995
Amerikanska politiker under 2000-talet
Amerikanska republikaner
Politiker från North Carolina
Personer från Asheville
Putins palats

Putins palats (ryska: Дворец Путина) officiellt Residenset på Kap Idokopas (ryska: Резиденция на мысе Идокопас) är ett palats byggt i italiensk 
renässansstil vid Svarta havet nära Gelendzjik i Krasnodar kraj i Ryssland. 
Visselblåsaren Sergej Kolesnikov hävdar att det har byggts åt president Vladimir Putin, något dennes talesmän har förnekat.

Residenset ligger i ett 74 hektar stort skogsområde i närheten av staden Praskovejevka, som köptes 2005. Sex år senare förvärvades det  kvadratmeter stora palatset, som ännu inte var färdigbyggt, av oligarken Alexander Ponomarenko.

2012 släppte Boris Nemtsov och Leonid Martynyuk en rapport om Vladimir Putins lyxliv, Putin's Palaces: The Life of A Galley Slave, där denna byggnad är en av 20. I januari 2021 släppte Antikorruptionsstiftelsen (FBK), som leds av Aleksej Navalnyj, en film om palatset och korruptionen bakom bygget på Youtube.

Bilder

Källor

Externa länkar

Дворец для Путина. История самой большой взятки - "Ett palats för Putin. Historien om den största mutan", video med Aleksej Navalnyj publicerad 2021-01-19

Palats i Ryssland
2005 i Ryssland
Vladimir Putin
HD 167818

HD 167818 är en ensam stjärna belägen i den mellersta delen av stjärnbilden Skytten. Den har en skenbar magnitud av ca 4,66 och är svagt synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 4,3 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 760 ljusår (ca 230 parsek) från solen. Den rör sig närmare solen med en heliocentrisk radialhastighet på ca -17 km/s.

Egenskaper
HD 167818 är en orange  till gul ljusstark jättestjärna av spektralklass K3 II. Den har en massa som är ca 6 solmassor, en radie som är ca 61 solradier och har ca 1 810 gånger solens utstrålning av energi från dess fotosfär vid en effektiv temperatur av ca 4 000 K.

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/89678/hd167818.

 

		
Stjärnbilden Skytten
HR-objekt
HD-objekt
Orangea ljusstarka jättar
Kazem al-Haeri

Kazem al-Haeri (arabiska: كاظم الحائري), även känd som Kadhim al-Haeri, är en marja' al-taqlid och ayatolla med irakiskt ursprung som bor i Qom, Iran, men som tidigare varit aktiv i Irak som politisk aktivist associerad till Islamiska Dawapartiet. Han har tidigare varit allierad med politikern Muqtada al-Sadr, men är det inte längre. al-Haeri har alltid varit lojal till wilayat al-faqih och han främjar ayatolla Khameneis ledarskap.

Referenser

Externa länkar 
 Officiell hemsida (på arabiska)
 Annan officiell hemsida (al-Marjeya) (på arabiska)

Födda 1938
Män
Iranska Marja' al-taqlid
Personer i Iran under 2000-talet
Levande personer
Personer från Karbala
Personer inom shiaislam i Iran
Personer inom islam i Irak
Irakiska Marja' al-taqlid
Iranska ayatollor
Irakiska ayatollor
Centralbadet, Norrköping

Centralbadet är ett badhus med tillhörande friluftsbad beläget på Dagsbergsfältet i Norrköping. Anläggningen ägs av Norrköpings kommun och drivs av företaget Medley.

Anläggningen består av en 25-metersbassäng med hopptorn och äventyrsbad samt ett friluftsbad med en 50-metersbassäng och en hopptornsbassäng. I anläggningen finns även en relaxavdelning, ett gym samt ett kafé.

Centralbadet började byggas 1969 efter en lång planeringsprocess och stod färdigt 1971. Invigdes skedde den 19 juni samma år.

Källa

Badhus i Sverige
Sportanläggningar i Norrköpings kommun
Sportanläggningar invigda 1971
1971 i Sverige
Prevex

Prevex är en järnhandelskedja som startade i Göteborg 1991. Kedjan omsätter cirka 500 miljoner och har butiker i Malmö, Helsingborg, Halmstad, Göteborg (Sisjön och Hisings Backa) samt Skövde.

Prevex specialiserar sig på elhandverktyg, infästning, personligt skydd och arbetskläder. Målgruppen är företag verksamma främst inom byggbranschen.

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Svenska detaljhandelsföretag
Företag bildade 1991
Fernando Ocáriz Braña

Fernando Ocáriz Braña, född 27 oktober 1944 i Paris, är en spansk romersk-katolsk präst. Han är sedan år 2017 Opus Deis prelat, det vill säga ledare. Han efterträdde biskop Javier Echevarría Rodríguez som avled i december 2016.

Källor

Externa länkar

Personer från Paris
Spanska romersk-katolska präster
Födda 1944
Levande personer
Män
Opus Dei
Alumner från Påvliga Lateranuniversitetet
Personer i Spanien under 1900-talet
Personer i Spanien under 2000-talet
Cam (film)

Cam är en amerikansk psykologisk skräckfilm från 2018 i regi av Daniel Goldhaber och skriven av Isa Mazzei baserad på en berättelse av Goldhaber, Mazzei och Isabelle Link-Levy. Berättelsen är delvis skriven av Mazzeis egna upplevelser när hon jobbade som en camgirl (webbkameramodell). I huvudrollerna ser vi Madeline Brewer, Patch Darragh, Melora Walters, Devin Druid och Michael Dempsey.

Filmen hade premiär 18 juli 2018 på Fantasia International Film Festival och lanserades på Netflix 16 november 2018.

Handling 
Alice Ackerman jobbar med att posera framför webbkameror. En dag får hon sitt konto kapat av en dubbelgångare. Alice måste identifiera den mystiska brottslingen och återta sin identitet innan det är för sent.

Rollista 

 Madeline Brewer som Alice/Lola 
 Patch Darragh som Tinker

 Melora Walters som Lynne
 Devin Druid som Jordan
 Imani Hakim som Baby
 Michael Dempsey som Barney
 Flora Diaz som Fox
 Samantha Robinson som Princess_X
 Jessica Parker Kennedy som Katie
 Quie Tann som LuckyDuck

Referenser
Cam på IMDb
Cam på Rotten Tomatoes

Externa länkar
Cam på Netflix

Amerikanska skräckfilmer
Amerikanska filmer 2018
Engelskspråkiga filmer