kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Royal Gold Medal

Royal Gold Medal för arkitektur delas ut årligen av Royal Institute of British Architects på den brittiske kungens eller drottningens vägnar till en enskild person eller en grupp för ett stort bidrag till internationell arkitektur. Priset utdelas för ett bemärkt antal verk, snarare än för en enskild byggnad eller insats.

Medaljen delades ut första gången 1848 till Charles Robert Cockerell. Redan med den andre pristagaren, italienaren Luigi Canina 1849, blev priset ett internationellt pris.

Alla pristagarna har inte varit arkitekter. Ingenjörer som Ove Arup (1966) och Peter Rice (1992) är pristagare, liksom arkitekturskribenter som Robert Willis (1862), Nikolaus Pevsner (1967) och John Summerson (1976) samt teoretiker som Lewis Mumford (1961) och Colin Rowe (1995). Flera arkeologer har fått priset: Austen Henry Layard (1868), Karl Richard Lepsius (1869), Melchior de Vogüé (1879), Heinrich Schliemann (1885), Rodolfo Lanciani (1900) och Arthur Evans (1909). Målarna Frederic Leighton (1894) och Lawrence Alma-Tadema blev pristagare 1894 respektive 1906. Staden Barcelona fick priset 1999.

Svenska pristagare är Ragnar Östberg 1926, Ivar Tengbom 1938 och Sven Markelius 1962, finländska Eliel Saarinen 1950 och Alvar Aalto 1957. Jørn Utzon från Danmark fick priset 1978.

Pristagare

Källor
RIBA:s listra över prismottagare

Noter

Externa länkar
 RIBA page on Royal Gold Medal
 

Arkitekturpriser
Priser i Storbritannien
Priser och utmärkelser instiftade 1848
Ferguson Rotich

Ferguson Cheruiyot Rotich, född 30 november 1989, är en kenyansk medeldistanslöpare.

Karriär
Vid Världsmästerskapen i friidrott 2019 tog Rotich brons på 800 meter. Vid olympiska sommarspelen 2020 i Tokyo tog Rotich silver på 800 meter.

Referenser

Noter

Kenyanska medeldistanslöpare
Kenyanska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 2020
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2016 från Kenya
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2016
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2020 från Kenya
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2020
Födda 1989
Levande personer
Män
Kenyanska idrottare under 2000-talet
Tim Nedow

Tim Nedow, född 16 oktober 1990, är en kanadensisk friidrottare som tävlar i kulstötning och diskus. Han har personliga rekord på 21,33 m (kula utomhus) respektive 61,49 m (diskus). Han var bronsmedaljör för Kanada på Commonwealth Games 2014 och Frankofonska spelen 2013.

Under världsmästerskapen i friidrott 2019 i Doha kom han på nionde plats med 20,85 m.

Referenser

Externa länkar 
 IAAF

Födda 1990
Kanadensiska kulstötare
Män
Levande personer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2016 från Kanada
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2016
Babyrousa celebensis

Babyrousa celebensis är ett svindjur som förekommer endemiskt på Sulawesi. Populationen infogades fram till 2001 i en annan art av hjortsvin (Babyrousa babyrussa). Det svenska trivialnamnet sulawesiskt hjortsvin förekommer för arten.

Utbredning 
Arten saknas på sydvästra Sulawesi och den är kanske utrotad i den östra delen av den norra halvön samt på de tillhörande öarna Pulau Muna och Buton. Babyrousa celebensis lever i regnskogar och den vistas nära vattendrag och pölar. Detta hjortsvin var vanligt nära havet men ökad mänsklig aktivitet medförde att djuret flyttade mot öns centrala delar.

Utseende 
Med en vikt av 60 till 100 kg är Babyrousa celebensis störst i släktet. Den har inte lika många hår som andra hjortsvin. Hannens övre hörntänder genomborrar huden som täcker överkäken och är böjda bakåt. Exemplar av hankön har även stora nedre hörntänder som är synliga utanför den stängda munnen. Honor har betydligt mindre hörntänder eller de saknas helt.

Ekologi 
Honor och ungar bildar flockar med upp till 13 medlemmar och hannar lever mest ensam. Liksom andra släktmedlemmar gräver arten inte lika intensiv i marken som andra svindjur, på grund av att det saknas ett förstärkande ben i djurets rostrum. Födan utgörs främst av blad, frukter och smådjur som hittas på marken. Babyrousa celebensis kan bryta nötternas skal med sina tänder och den äter rötter från det översta jordlagret. Djuret slickar gärna på saltstenar.

Individerna är främst dagaktiva och de sover i fördjupningar i marken eller i enkla bon av växtdelar. Före ungarnas födelse bygger honor mer avancerade bon av kvistar som är cirka 25 cm höga. Honor i fångenskap hade förmåga att para sig under alla årstider. Efter 155 till 158 dagar dräktighet föds en unge eller sällan tvillingar. Ungar under människans uppsyn blev efter 5 till 10 månader könsmogna. Enstaka exemplar blev 24 år gamla.

Hannarnas hörntänder avbryter lätt och deras funktion är inte utredd.

Status 
Arten jagas för köttets skull och beståndet påverkas negativ av skogens omvandling till jordbruksmark eller till andra kulturlandskap. IUCN uppskattar att populationen minskade med 30 procent under de gångna 18 åren (tre generationer räknad från 2016) och listar arten som sårbar (VU).

Referenser 

Svindjur
celebensis
Däggdjur i orientaliska regionen
Norra kyrkogården, Trelleborg

Norra kyrkogården öppnades 1906 och har cirka 4500 gravar. Det är Trelleborgs största kyrkogård och ligger bredvid Östervångsparken. Det finns Invalidmonumentet, som uppfördes 1926 för att minnas krigsfångeutväxlingarna i Trelleborg under första världskriget, och tyska krigsgravar från andra världskriget. På kyrkogården finns också Norra kapellet, som används för dop-, bröllop- och begravningsgudstjänster. Kapellet har omfattande renoverats och öppnats på nytt påsksöndag 2017. I renoveringen har tillkommit ett ceremonirum utan religiösa symboler samt ett serveringsrum. Det finns en asfalterad parkeringsplats bredvid kapellet, med åtkomst från Klörupsvägen.

Galleri

Referenser

Externa länkar 

 Trelleborgs Kyrkogårdsförvaltningens webbplats

Begravningsplatser i Trelleborg
Västra kyrkogården, Trelleborg

Västra kyrkogården invigdes 1878 och ligger centralt i Trelleborg. Staden fick sin första riktiga begravningsplats i samband med att S:t Nicolaikyrkan byggdes om mellan 1881 och 1883. Kyrkogården intill kyrkan kunde inte längre tillgodose behovet av nya gravar. Anledningen till en ny kyrkogård (då) utanför staden berodde på att man uppmärksammat att det var osunt att begrava inne i städerna. Kapellet, i nygotisk tegelarkitektur, stod färdigt 1909. Där finns ca 900 gravplatser och en minneslund. Kyrkogården ligger mellan gatorna Frihedsgatan, Krukmakaregatan, Östersjögatan och Västergatan.

Galleri

Referenser

Externa länkar 

 Trelleborgs Kyrkogårdsförvaltningens webbplats

Begravningsplatser i Trelleborg
1988 VD7

1988 VD7 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 10 november 1988 av de båda japanska astronomerna Tsutomu Hioki och Nobuhiro Kawasato i Okutama.

Asteroiden har en diameter på ungefär 10 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Flora.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Ej namngivna småplaneter
Flora-asteroider
Astronomiska upptäckter av Tsutomu Hioki
Astronomiska upptäckter av Nobuhiro Kawasato
Astronomiska upptäckter 1988
Selemon Barega

Selemon Barega Shirtaga, född 20 januari 2000, är en etiopisk långdistanslöpare.

Karriär
Vid Världsmästerskapen i friidrott 2019 tog Barega silver på 5 000 meter. Vid olympiska sommarspelen 2020 i Tokyo tog Barega guld på 10 000 meter.

I mars 2022 vid inomhus-VM i Belgrad tog Barega guld på 3 000 meter. I augusti 2023 vid VM i Budapest tog han brons på 10 000 meter.

Referenser

Externa länkar

Etiopiska långdistanslöpare
Världsmästare på 3 000 meter löpning
Etiopiska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 2020
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2020 från Etiopien
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2020
Födda 2000
Levande personer
Män
Guttet

Guttet är en ort i kommunen Guttet-Feschel i kantonen Valais, Schweiz. Orten var före den 1 oktober 2000 en egen kommun, men slogs då samman med kommunen Feschel till den nya kommunen Guttet-Feschel.

Referenser 

Orter i Valais
Tidigare kommuner i Valais
Mohammed Ahmed

Mohammed Ahmed, född 5 januari 1991, är en kanadensisk långdistanslöpare.

Vid Världsmästerskapen i friidrott 2019 tog Ahmed brons på 5 000 meter. Vid olympiska sommarspelen 2020 i Tokyo tog Ahmed silver på 5 000 meter och slutade på sjätte plats på 10 000 meter.

Referenser
Mohammed Ahmed på World Athletics webbplats

Noter

Kanadensiska långdistanslöpare
Kanadensiska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 2020
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2012 från Kanada
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2012
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2016 från Kanada
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2016
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2020 från Kanada
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2020
Födda 1991
Levande personer
Män
Kanadensiska idrottare under 2000-talet
Feschel

Feschel är en ort i kommunen Guttet-Feschel i kantonen Valais, Schweiz. Orten var före den 1 oktober 2000 en egen kommun, men slogs då samman med kommunen Guttet till den nya kommunen Guttet-Feschel.

Referenser 

Orter i Valais
Tidigare kommuner i Valais
5511 Cloanthus

5511 Cloanthus eller 1988 TH1 är en trojansk asteroid i Jupiters lagrangepunkt L5. Den upptäcktes 8 oktober 1988 av det amerikanska astronom paret Eugene M. och Carolyn S. Shoemaker vid Palomar-observatoriet. Den är uppkallad efter Cloanthus, i den grekiska mytologin.

Asteroiden har en diameter på ungefär 39 kilometer.

Referenser 

Jupiters trojaner, trojanska lägret
Småplaneter namngivna efter mytologiska figurer
Astronomiska upptäckter av CS Shoemaker
Astronomiska upptäckter av EM Shoemaker
Astronomiska upptäckter 1988
Runeberg Junior-priset

Runeberg Junior-priset är ett finländskt barnlitteraturpris, som instiftades 2017 av Borgå stad, tidningen Östnyland och KSF Media.

Priset är 10 000 euro och det utdelades första gången på Johan Ludvig Runebergs dag den 5 februari 2017 i Borgå. Priset tilldelas en barnbok på finska eller svenska, som riktas till åldersgruppen 6–9 år. Syftet med priset är att främja barnens läslust.

En jury utses för att göra ett urval på högst tio titlar. Bland dess väljs en vinnare av daghemsgrupper och elever i årskurserna ett–två i Borgå.

Pristagare
 2017 Den fantastiske Alfredo av Malin Klingenberg med illustrationer av Joanna Vikström Eklöv, samt Paten kalastuskirja av Timo Parvela med illustrationer av Pasi Pitkänen
2018 Pärlfiskaren (finska: Helmenkalastaja) av Karin Erlandsson
2019 Hallonbacken av Eva Frantz
2020 Katoava muumio av Tapani Bagge och Carlos da Cruz
2021 Nattexpressen av Karin Erlandsson

Källor

Noter

Borgå
Barnlitteraturpriser
Finländska litteraturpriser
7 Lyncis

7 Lyncis, eller BQ Lyncis, är en pulserande variabel av halvregelbunden typ (SRD) i stjärnbilden Lodjuret.

7 Lyncis varierar mellan fotografisk magnitud +6,48 och 6,69 med en period av 62,69 dygn. Den befinner sig på ett avstånd av ungefär 965 ljusår.

Se även 
 Variabel stjärna

Referenser 
 

Stjärnbilden Lodjuret
Orangea jättar
Halvregelbundna variabler
Flamsteedobjekt
HR-objekt
HD-objekt
Malin Klingenberg

Malin Klingenberg, född 6 december 1979 på Houtskär och uppvuxen i Nykarleby, är en finlandssvensk formgivare och författare, bosatt i Jakobstad.

Malin Klingenberg utbildade sig till textilformgivare på Yrkeshögskolan Sydväst med examen 2006. 

Hon fick Arvid Mörne-priset (förstapriset) 2003. 2015 var hon nominerad för Nordiska rådets barn- och ungdomslitteraturpris, år 2017 fick hon Runeberg Junior-priset tillsammans med illustratören Joanna Vikström Eklöv för Den fantastiske Alfredo.

Bibliografi
Patrik och pensionärsmakten, Schildts & Söderströms 2010. Illustratör: Joanna Vikström Eklöv
Irene och sedelsugen, Schildts & Söderströms 2013. Illustratör: Joanna Vikström Eklöv
Alberta Ensten och uppfinnarkungen, Fontana Media 2014, , Libris förlag 2014, 
Den falska Bernice, Schildts & Söderströms 2015. Illustratör: Joanna Vikström Eklöv
Den fantastiske Alfredo, Schildts & Söderströms 2016. Illustratör: Joanna Vikström Eklöv
Rakels mirakel, Schildts & Söderströms 2017. Illustratör: Joanna Vikström Eklöv
Älgflickan, Schildts & Söderströms 2018
Fisens liv, Schildts & Söderströms 2019 (i Sverige Rabén & Sverige). Illustratör: Sanna Mander
Den stora seniorkampen, Schildts & Söderströms 2020. Illustratör: Joanna Vikström Eklöv

Källor
Malin Klingenberg på litteratur.sets.fi
Malin Klingenberg på Fontana Medias webbplats

Noter

 

Finländska författare
Finlandssvenska författare
Födda 1979
Levande personer
Kvinnor
5513 Yukio

5513 Aoshima eller 1988 WB är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 27 november 1988 av de japanska astronomerna Minoru Kizawa, Takeshi Urata och Watari Kakei vid Nihondaira-observatoriet. Den är uppkallad efter den japanske amatörastronomen Yukio Hasegawa.

Referenser 
 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av Minoru Kizawa
Astronomiska upptäckter av Watari Kakei
Astronomiska upptäckter av T Urata
Astronomiska upptäckter 1988
Brynjar Lia

Brynjar Lia, född 14 juli 1966, är en norsk historiker och professor i Mellanösternstudier vid institutionen för kulturstudier och orientaliska språk vid universitetet i Oslo. Han är också adjungerad forskarprofessor vid den norska försvarsforskningsinstitutionen (FFI) där han ledde FFI:s forskning om internationell terrorism och global jihadism mellan 1999 och 2011. Lia betraktas som en av Norges främsta experter på terrorism och är mycket citerad på norska och internationella medier i anslutning till Al-Qaida och internationell terrorism. Lias sista bok handlar om Abu Musab al-Suri, vilket recenserats i Newsweek, The Economist, London Review of Books och The New York Review of Books.

Se även 

 Magnus Ranstorp

Referenser 

män
Norska professorer
Norska historiker
Levande personer
Födda 1966
Sidor med ogranskade översättningar
Personer verksamma vid Universitetet i Oslo
Jack Hildén

Jack Viktor Hildén, född 12 december 1989 i Stockholm, är en svensk författare och kulturskribent.

Jack Hildén är son till författaren Bengt Ohlsson och Anja Hildén. Han debuterade som författare 2014 med romanen Vi, vi vaktmästare och är skribent på Aftonbladet.

Bibliografi
2014 – 
2016 – 
2017 – 
2019 – 
2020 – 
2022 –

Källor

Svenska journalister
Svenska författare under 2000-talet
Födda 1989
Levande personer
Män
Författare från Stockholm
5514 Karelraška

5514 Karelraška eller 1989 BN1 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 29 januari 1989 av den tjeckiske astronomen Zdeňka Vávrová vid Kleť-observatoriet. Den är uppkallad efter den tjeckiska läkaren Karel Raška.

Asteroiden har en diameter på ungefär 5 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av Zdeňka Vávrová
Astronomiska upptäckter 1989
Patrik Svensson (författare)

Lars Patrik Svensson, född 7 december 1972 i Kvidinge församling, Kristianstads län, är en svensk journalist och författare.

Svensson arbetar på Sydsvenskans och Helsingborgs Dagblads kulturredaktion.

Sommaren 2019 debuterade han som författare med boken Ålevangeliet som är dels en sakprosabok om ålen som art och om ålens kulturhistoria, dels en självbiografisk berättelse om författaren och hans far. Rättigheter för utgivning av boken har 2019 köpts för publicering på 33 andra språk. Boken fick Augustpriset för Årets svenska fackbok 2019.

Bibliografi
2019 – Ålevangeliet – berättelsen om världens mest gåtfulla fisk, Albert Bonniers förlag, Stockholm.
2022 – Den lodande människan: havet, djupet och nyfikenheten – essäer, Albert Bonniers förlag, Stockholm.

Källor
Ålevangeliet – en internationell succédebut på Bonnier Audios webbplats

Noter

Externa länkar
Emi-Simone Zawall: Underbar bok om mystiska ålen – och om oss i Svenska Dagbladet den 16 augusti 2019]

Svenska journalister
Svenska författare
Födda 1972
Levande personer
Män
Vinnare av Augustpriset
Sommarvärdar 2020
21 Lyncis

21 Lyncis, som är stjärnans Flamsteed-beteckning, är en ensam stjärna i den mellersta delen av stjärnbilden Lodjuret. Den har en genomsnittlig skenbar magnitud på ca 4,61 och är svagt synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget av ca 11,9 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 274 ljusår (ca 84 parsek) från solen. Den rör sig bort från solen med en heliocentrisk radialhastighet av ca 27 km/s.

Egenskaper
21 Lyncis är en blå till vit stjärna i huvudserien av spektralklass A0.5 Vs, som visar ”skarpa” linjer i dess spektrum, som vanligen är beroende på en låg rotationshastighet. Den har en massa som är ca 2,2 solmassor, en radie som är ca 3,4 solradier och utsänder ca 102 gånger mera energi än solen från dess fotosfär vid en effektiv temperatur på ca 9 700 K.

21 Lyncis är en misstänkt variabel, som varierar mellan visuell magnitud +4,40 och 4,64 utan någon fastställd periodicitet.

Se även 
 Variabel stjärna

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/21lyncis

Stjärnbilden Lodjuret
Flamsteedobjekt
HR-objekt
HD-objekt
Huvudseriestjärnor klass A
Misstänkta variabler
Expedition 61

Expedition 61 är den 61:e expeditionen till Internationella rymdstationen (ISS). Expeditionen började den 3 oktober 2019 då delar av Expedition 60s besättning och Hazza Al Mansouri återvände till jorden med Sojuz MS-12.

Oleg Skripotjka och Jessica Meir anlände till stationen med Sojuz MS-15, redan den 25 september 2019.

Expeditionen avslutades den 6 februari 2020 då Sojuz MS-13 lämnade rymdstationen.

Besättning

Referenser

Externa länkar
NASA's Space Station Expeditions page

Internationella rymdstationen
Rymdfartsåret 2019
Rymdfartsåret 2020
2019 i Kazakstan
2019 i Ryssland
Ulrika Gustafsson

Ulrika Gustafsson, född 1978, är en finländsk litteraturvetare, redaktör och författare.

Ulrika Gustafsson disputerade i litteraturvetenskap på Åbo akademi 2007 med avhandlingen Världsbild under sammanställning: individ, ensamhet och gemenskap i Ulla-Lena Lundbergs författarskap.

Bibliografi i urval
Världsbild under sammanställning: individ, ensamhet och gemenskap i Ulla-Lena Lundbergs författarskap, Åbo akademi 2007
Min ljusa stad: Sally Salminen, livet och litteraturen, Appell förlag och Svenska Litteratursällskapet i Finland 2019,

Källor

Noter

Externa länkar
Ulrika Gustafssons webbplats
Ulrika Gustafsson: Författaren, flykten, förklädnaden – Nytt ljus på Sally Salminen i Hufvudstadsbladet den 29 april 2018

Finländska författare
Födda 1978
Levande personer
Kvinnor
Baden-Württembergs lantdag

Baden-Württembergs lantdag, tyska: Landtag von Baden-Württemberg, är delstatsparlamentet i det tyska förbundslandet Baden-Württemberg, med säte i förbundslandets huvudstad Stuttgart. 

Lantdagen existerar i sin nuvarande form sedan 1952, då Baden-Württemberg bildades ur de tidigare förbundsländerna Baden, Württemberg-Hohenzollern och Württemberg-Baden. I samband med detta övertogs även funktionen hos deras respektive lantdagar. Sedan 1961 sammanträder lantdagen i det nuvarande lantdagshuset i Stuttgart.

Val till lantdagen hålls vart femte år. Till skillnad från många lantdagar i Tyskland väljs Baden-Württembergs lantdag inte enligt det tvåröstsystem som används vid val till Tysklands förbundsdag, utan istället har varje väljare endast en röst. En femprocentsspärr tillämpas. Baden-Württemberg är indelat i 70 valkretsar där den kandidat som uppnått högst röstetal i sin valkrets erhåller ett direktmandat, ett så kallat förstamandat. Med hjälp av en modifierad version av uddatalsmetoden beräknas därefter partiernas proportionella antal mandat för vart och ett av de fyra regeringsområdena i Baden-Württemberg, så att ytterligare 50 så kallade andramandat fördelas över de partier som inte redan uppnått sin proportionella röstandel i mandatfördelningen. Om något parti genom överhängsmandat från förstamandaten då är överrepresenterat, fördelas ytterligare ett antal utjämningsmandat bland övriga partier, vilket leder till att lantdagens antal ledamöter varierar från mandatperiod till mandatperiod. Andramandaten och utjämningsmandaten går sedan 2011 till de av partiets ej direktvalda kandidater i respektive regeringsområde som erhållit högst röstandel i sin valkrets.

Det senaste valet till lantdagen hölls i mars 2016. Största parti i den nuvarande lantdagen är Die Grünen med 47 mandat. Övriga partier som är representerade i lantdagen är CDU (43 mandat), Alternativ för Tyskland (19), SPD (19), FDP (12), samt tre oberoende mandat.

Referenser 

Baden-Württemberg
Stuttgart
Tysklands förbundslandsparlament
Joie de vivre

Joie de vivre,  är en fransk fras, ett uttryck, som även används i andra språk, för att beskriva den känsla av uppskattning, glädje, eufori och njutningsfull berusning, som livet i sig och upplevelsen av att leva vid vissa goda tillfällen kan ge.

Det kan vara glädjen av ett samtal, nära kontakt med släkt, vänner, barnbarn, upplevelsen av en god måltid eller något man gör. Det kan vara något större, upplevelsen av Naturen, helheten, känslan av att bli ett med sin livsfilosofi, sin Weltanschauung. Historiskt har joie de vivre ofta associerats till sommar, natur, bad, frigörelse och nakenhet.

Historia
Vardaglig användning av frasen i franska kan åtminstone dateras till sent 1600-tal och François Fénelon, men förekommer tidigast i litteratur 1857 i Jules Michelets panteistiska verk Insecte, där han kontrasterar växternas passiva liv  mot djurens joie de vivre, Begreppet får kring sekelskiftet stor uppmärksamhet genom Émile Zolas bok La Joie de vivre, "Livets glädje", (1883–84). Det har noterats att: ”Zola began working on La Joie de vivre in 1880, after finishing Nana. It was intended as a kind of philosophical statement. He ment to preach, in the form of a novel, a message of optimism, hope and courage, based on scientific an social progress.”

Därefter blev frasen ett brett använt modeord för en livsstil, och utvecklades nästan till en sekulär religion. Boken var en viktig inspiration för Vincent van Gogh, och kom att inspirera fauvisterna i Frankrike (Matisse, André Derain, Raoul Dufy, Othon Friesz, Georges Rouault och Maurice de Vlaminck) vars måleri enligt uttalanden från Matisse söker uttrycka livsglädje, harmoni, vila och behag. I Tyskland och Skandinavien fanns motsvarigheten främst i expressionismen och i den bredare livsreformrörelsen som var kritisk till industrialisering, urbanisering och materialism. Den förespråkade i stället enkel livsstil, “tillbaka till naturen”, ekologisk hållning, naturenlig odling, hälsokost, naturläkemedel, friluftsliv, vandring, dräktreform, nakenkultur, sexuell frigörelse och sociala och andliga reformer. Man var starkt avståndstagande till alkohol, tobak och andra droger och kritisk mot en äldre – inte minst kyrklig – konservatism. Mot detta ställdes livsglädje. 

La Joie de vivre är också en fransk tecknad film från 1934, av Anthony Gross och Hector Hopping om två unga kvinnor som, berusade av sommaren, naturen och livet, i vita sommarklänningar och nakna, rör sig i stad, landskap, vatten och en fantasivärld. Filmen kom att inspirera Disney till Fantasia.

Strömningen återkommer under 1960-talet i olika psykologiska teorier hos exempelvis Abraham Maslow och Carl Rogers samt i hippie-rörelsen.

Exempel på konstverk med namnet Joie de vivre 

Andra kända verk med detta namn har målats av Henri Matisse, 1906, Pablo Picasso, 1946, Paul Delvaux, 1937 och Paul Signac, 1895-96.

Se även

Epicurus
Flow
Lycka
Glädje
Livskvalitet

Referenser

Litteratur

Externa länkar 
Joie de Vivre.

Ord och fraser på franska
Medvetande
Känslor