kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Stella Maris kyrka

Stella Maris kyrka (, på lokal dialekt kallad Crkva Zvizda mora) är en kulturminnesskyddad romersk-katolsk kyrka i staden Hvar, på ön med samma namn, i Kroatien. Den uppfördes i början av 1800-talet och är tillägnad Stella Maris (Havets stjärna). Kyrkan är belägen vid havet och strandpromenaden "Fabrika" väster om stadskärnan.

Arkitektur och historik 
Stella Maris kyrka uppfördes i början av 1800-talet av lokala byggare på platsen för den tidigare Sankt Josefs kyrka. Under den kortvariga franska administrationen åren 1806–1813 förlorade den sitt ursprungliga syfte och användes som förråd men återfick senare sin religiösa betydelse.

Den lilla kyrkan har ett skepp och dess fasad med halvcirkelformad avslutning bär stildrag från nyrenässansen och nybarocken. Interiören domineras av ett altare i barockstil som en gång stod i augustinerordens kyrka.

Referenser

Externa länkar 

Kyrkobyggnader i Hvar
Kyrkobyggnader invigda under 1800-talet
Romersk-katolska kyrkobyggnader i Kroatien
Æ (artist)

Erling Riibe Ramskjell, född 1 februari 1973, känd under artistnamnet Æ, är en norsk musiker, kompositör, textförfattare och producent från Saltdal i Nordland, numera bosatt i Hamarøy.

Sedan tidigt 1990-tal har han varit aktiv i band som Ada Vada, Dubel darr, Basaflak, Kennedy Cut, Schtimm, samt med skivbolaget Clearpass Records. Hösten 2008 debuterade han som soloartist med albumet Voksensløvsinn.

Diskografi

Album
Voksensløvsinn (CD | Clearpass Records 2008)
Prosaikk (USB/CD | Clearpass Records 2010)
Udyrbarmark - Live fra Trænafestivalen (USB | Clearpass Records 2010)
Udyrbarmark: Alfatalismanisk/Omegalomantras (2xLP/2xCD | Clearpass Records 2011)
Avvikerike (2xLP/2xCD | Clearpass Records 2012)
Gjendødsligheta (2xLP/2xCD | Clearpass Records 2014)
Æ (Svenskspråkig versjon CD | Rötjut 2015)
Æ (Norskspråkig versjon CD | Clearpass Records 2015)
Sisimiut (DIGITAL EP | Clearpass Records 2016)
Endetidsbilda USB/DIGITAL | Clearpass Records 2016)

Referenser 

 NRK: Sier farvel til cd-en

Externa länkar 
 Officiell webbplats
 Æ på MySpace
 Diskografi på Discogs

Män
Födda 1973
Levande personer
Norska musiker
Mononymt kända personer
Polen i olympiska sommarspelen 1964

Polen deltog med 140 deltagare vid de olympiska sommarspelen 1964 i Tokyo. Totalt vann de sju guldmedaljer, sex silvermedaljer och tio bronsmedaljer.

Medaljer

Guld
 Józef Grudzień - Boxning, lättvikt.
 Jerzy Kulej - Boxning, lätt weltervikt.
 Marian Kasprzyk - Boxning, weltervikt.
 Teresa Ciepły, Irena Szewińska, Halina Górecka och Ewa Kłobukowska - Friidrott, 4 x 100 meter stafett.
 Józef Szmidt - Friidrott, tresteg.
 Egon Franke - Fäktning, florett.
 Waldemar Baszanowski - Tyngdlyftning, 67,5 kg.

Silver
 Artur Olech - Boxning, flugvikt.
 Irena Szewińska - Friidrott, 200 meter.
 Teresa Ciepły - Friidrott, 80 meter häck.
 Irena Szewińska - Friidrott, längdhopp.
 Andrzej Zieliński, Wiesław Maniak, Marian Foik och Marian Dudziak - Friidrott, 4 x 100 meter stafett.
 Witold Woyda, Zbigniew Skrudlik, Ryszard Parulski, Egon Franke och Janusz Rozycki - Fäktning, florett.

Brons
 Józef Grzesiak - Boxning, lätt mellanvikt.
 Tadeusz Walasek - Boxning, mellanvikt.
 Andrzej Badeński - Friidrott, 400 meter.
 Ewa Kłobukowska - Friidrott, 100 meter.
 Emil Ochyra, Jerzy Pawłowski, Ryszard Zub, Andrzej Piątkowski och Wojciech Zabłocki - Fäktning, sabel.
 Mieczysław Nowak - Tyngdlyftning, 60 kg.
 Marian Zieliński - Tyngdlyftning, 67,5 kg.
 Ireneusz Paliński - Tyngdlyftning, 90 kg.
 Krystyna Czajkowska, Józefa Ledwig, Maria Golimowska, Jadwiga Rutkowska, Danuta Kordaczuk, Krystyna Jakubowska, Jadwiga Książek, Maria Śliwka, Zofia Szczęśniewska, Krystyna Krupa, Hanna Krystyna Busz och Barbara Hermela-Niemczyk - Volleyboll.

Källor 
 

1964 i Polen
Nationer i olympiska sommarspelen 1964
1964
Hvars stadsvapen

Hvars stadsvapen () är den kroatiska staden Hvars heraldiska vapen. Tillsammans med stadsflaggan (där det historiska vapnet finns avbildat) utgör den staden Hvars främsta symbol.

Beskrivning    
Hvars stadsvapen har två fält, det ena över det andra, åtskilda av en enkel linje. I det övre fältet och mot mörkblå bakgrund finns stadens skyddshelgon och beskyddare sankt Stefan I avbildad. Denne sitter på en gyllene (gul) tron iklädd vit dräkt och röd mantel. På huvudet bär han en gyllene (gul) påvlig tiara (en hög hatt med tre kronor och kors på toppen). I sin vänstra hand håller han en gyllene (gul) stav med kors samtidigt som han välsignar med sin högra hand.   

I stadsvapnets nedre del, mot gyllene (gul) bakgrund och i stiliserad form, finns staden Hvar avbildad. De avbildade byggnadsverken är vita och består av två torn och stadsmurar. De två tornen har en blå flagga vardera och stadsmurarna är anslutna till fästningen som är placerad centralt i det nedre fältet. Mellan tornen och under fästningen finns katedralen (till vänster) och Arsenalen (till höger) avbildade. Dessa byggnader ligger vid ett mörkblått fält som symboliserar havet.

Fotnoter 

Hvar (stad)
Stadsvapen i Kroatien
Heraldiska vapen med borgar
Heraldiska vapen med byggnader
Heraldiska vapen med flaggor
Heraldiska vapen med helgonbilder
Heraldiska vapen med delad sköld
Heraldiska vapen med vatten
Daniel Nilsson (fotomodell)

Daniel Patrik Krister Nilsson, född 26 januari 1980 i Malmö, är en svensk fotomodell och skådespelare. Han är framförallt verksam i Italien.

Daniel Nilsson påbörjade sin professionella karriär i samband med flytt till Milano. Där etablerade han sig snabbt och redan efter några månader hade han fotograferats för, och arbetat med; Colmar, Marville, Champion, Carlsberg, Stone Island, café noir, m.fl. Nilsson syns även som modell för svenska Resteröds.   

År 2012 fick Nilsson rollen som "il Bonus" i tv-programmet Avanti Un Altro! på Canale5, vilken han fortfarande innehar. Han har även medverkat i “La coppia dei campioni”, “Don Matteo” och “Ballando con le stelle”, där han dansade till final.

Referenser 

Män
Födda 1980
Levande personer
Svenska fotomodeller
Skådespelare från Malmö
Open Our Eyes

Open Our Eyes är ett musikalbum av Earth, Wind & Fire som lanserades 1974 på skivbolaget Columbia Records. Det var gruppens femte studioalbum. Tre singlar släpptes från albumet, "Mighty, Mighty", "Devotion" och "Kalimba Story". Alla nådde placering på Billboard Hot 100-listan, och "Mighty Mighty" blev den största framgången med en tjugoniondeplacering.

Låtlista 
(upphovsman inom parentes)
"Mighty Mighty" (Maurice White, Verdine White) - 3:03
"Devotion" (Maurice White, Philip Bailey) - 4:50
"Fair But So Uncool" (Rick Giles, Charles Stepney) - 3:39
"Feelin' Blue" (Kenny Altman) - 4:28
"Kalimba Story" (Maurice White, Verdine White) - 4:03
"Drum Song" (Maurice White) - 5:10
"Tee Nine Chee Bit" (Maurice White, Charles Stepney, Philip Bailey) - 3:45
"Spasmodic Movements" (Eddie Harris) - 1:50
"Rabbit Seed" (Maurice White) - 0:31
"Caribou" (Charles Stepney, Rick Giles) - 3:25
"Open Our Eyes" (Leon Lumkins) - 5:06

Listplaceringar 
Billboard 200, USA: #15

Källor 

Musikalbum 1974
Powerlight

Powerlight är det tolfte studioalbumet från det amerikanska bandet Earth, Wind & Fire som släpptes i februari 1983 av Columbia Records. Albumet steg till nr 4 på USA Billboard Top R&B Albums-diagrammet, nr 12 på USA Billboard 200-diagrammet och nr 17 på Svenska Sverigetopplistan-diagrammet. Powerlight certifierades också Guld i USA av RIAA.

Kritisk mottagning
Musikkritikern Robert Christgau ansåg att albumet tillhörde deras bästa och skrev att det var "det bästa argumentet för universalism de gjort". Även i en retrospektiv recension av albumet på Allmusic för det ett bra betyg, fyra av fem stjärnor.

Låtlista 
"Fall In Love With Me" - 5:54
"Spread Your Love" - 3:51
"Side by Side" - 5:57
"Straight from the Heart" - 4:42
"The Speed of Love" - 3:36
"Freedom of Choice" - 4:10
"Something Special" - 4:23
"Hearts to Heart" - 3:45
"Miracles" - 4:58

Listplaceringar 
Billboard 200, USA: #12
UK Albums Chart, Storbritannien: #22
Nederländerna: #6
VG-lista, Norge: #7
Sverigetopplistan, Sverige: #2

Källor 

Musikalbum 1983
Dragons of the North

Dragons of the North är det första studioalbumet med det norska viking metal/folk metal-bandet Einherjer. Albumet släpptes 1996 av skivbolaget Napalm Records.

Låtlista 
 "Dragons of the North" – 4:15
 "Dreamstorm" – 6:28
 "Forever Empire" – 6:42
 "Conquerer" – 7:04
 "Fimbul Winter" – 4:44
 "Storms of the Elder" – 7:53
 "Slaget ved Hafrsfjord" – 6:03 
 "Ballad of the Swords" – 4:58

Text: Gerhard Storesund (spår 1), Frode Glesnes (spår 2–6, 8), Þórbjǫrn hornklofi (Torbjørn Hornkløve) (spår 7)
Musik: Gerhard Storesund (spår 1–6), Gerhard Storesund/Frode Glesnes (spår 7), Audun Wold/Gerhard Storesund/Frode Glesnes (spår 8)

Medverkande
Musiker (Einherjer-medlemmar)
 Nidhogg (Rune Bjelland) – sång 
 Audun Wold – gitarr, sång
 Frode Glesnes – gitarr
 Stein Sund – basgitarr 
 Gerhard Storesund – trummor, keyboard

Produktion
Einherjer – producent
Pytten (Eirik Hundvin) – producent, ljudtekniker, ljudmix
Jørgen Træen – ljudtekniker
Frode Glesnes – ljudmix
Gerhard Storesund – ljudmix
Atle Skudal – omslagsdesign, omslagskonst, logo
Håkon Olaison – foto

Referenser

Externa länkar
Metal archives: Dragons of the North
Dragons of the North på allmusic.com

Musikalbum 1996
Norska musikalbum
Norska metalalbum
Norska debutalbum
Album av Einherjer
Norskspråkiga musikalbum
Engelskspråkiga musikalbum
Ants Murakin

Ants Murakin, född 6 januari 1892 i Õisu, Viljandi län, Guvernementet Livland, Kejsardömet Ryssland (nuvarande Estland), död 11 januari 1975 i Norrköping, var en estländsk-svensk teckningslärare och målare.

Han var son till stallmästaren Peter Murakin och Mari Laev och 1930-1937 gift med skådespelaren Marina Mikk. Murakin studerade vid Franz von Bazans teaterdekorationsateljé och för Rudolf von zur Mühlenile i Tartu 1906-1909 samt vid konstskolor i Wien och Budapest 1917-1920. Innan han kom till Sverige medverkade han i utställningar i Estland, Lettland, Litauen, Ungern och Polen. Han blev svensk medborgare 1959 och har i Sverige medverkat i utställningarna Estnisk och lettisk konst på Liljevalchs konsthall och Baltisk konst på Värmlands museum. Tillsammans med Otto Paas och Arno Vihalemm ställde han ut på Norrköpings konstmuseum 1945 och separat på bland annat Karlskoga konsthall. Hans konst består av stilleben, porträtt och landskapsmålningar. Murakin är representerad vid Tallinn museum och Tartu museum.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 153, Allhems Förlag, Malmö. LIBRIS-ID:8390296

Svenska målare under 1900-talet
Estländska konstnärer
Män
Födda 1892
Avlidna 1975
Personer från Viljandimaa
Svenska lärare under 1900-talet
Estländare i Sverige
Baba O'Riley

Baba O'Riley är en låt av The Who. Låten är öppningsspår på gruppens studioalbum Who's Next från 1971. Låten komponerades av Pete Townshend och var ursprungligen tänkt att ingå i den sedermera skrotade rockoperan Lifehouse. Den är döpt efter Meher Baba och Terry Riley, två personer som inspirerade Townshend. Den släpptes som singel i några europeiska länder och nådde listplacering i Nederländerna. På de flesta av dessa utgåvor var b-sidan "My Wife", men "I Can't Explain" användes som b-sida på några utgåvor.

Trots att den inte släpptes som singel varken i USA eller Storbritannien tillhör den gruppens kändaste låtar, ibland känd som "Teenage Wasteland" på grund av den frekvent upprepade frasen i låten. Den har senare setts som en mycket inflytelserik låt och finns med i såväl Rolling Stones lista The 500 Greatest Songs of All Time, som Rock and Roll Hall of Fames lista "500 låtar som skapade rock'n'roll".

Källor 

Musiksinglar 1971
Otto Paas

Otto Paas, född 27 maj 1918 i Estland, död 10 augusti 1987 i Norrköping, var en estländsk-svensk målare.

Han var son till lantmätaren Hans Paas och hans hustru Luise. Paas studerade vid konstfackskolan i Tallinn 1935-1937 och vid konsthögskolan i Tartu 1938-1944. Han medverkade i utställningar i Tallinn 1943 och i Tartu 1944. Han kom till Sverige i slutet av andra världskriget. Tillsammans med Ants Murakin och Arno Vihalemm ställde han ut på Norrköpings konstmuseum och tillsammans med Raoul Lind ställde han ut i Linköping. Han medverkade i Estnisk och lettisk konst på Liljevalchs konsthall 1946, Ester i Sverige på Skånska konstmuseum i Lund, Utländska konstnärer i Sverige på Konstnärshuset, Estnisk konst i Örebro samt i utställningar med estnisk konst i Montreal och USA. Separat ställde han ut ett flertal gånger i Norrköping, Eskilstuna och Linköping. Hans konst består av stilleben, porträtt, figurkompositioner och landskap utförda i olja eller akvarell.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 346, Allhems Förlag, Malmö. LIBRIS-ID:8390296

Svenska målare under 1900-talet
Estländska konstnärer
Män
Födda 1918
Avlidna 1987
Estländare i Sverige
Leonardo Pavoletti

Leonardo Pavoletti, född 26 november 1988, är en italiensk fotbollsspelare som spelar för Cagliari.

Karriär
I januari 2017 värvades Pavoletti av Napoli från Genoa. Den 30 augusti 2017 lånades Pavoletti ut till Cagliari på ett låneavtal över säsongen 2017/2018 som därefter omvandlades till en permanent övergång.

Källor

Noter

Italienska fotbollsspelare
Spelare i SS Juve Stabia
Spelare i SS Virtus Lanciano
Spelare i US Sassuolo Calcio
Spelare i AS Varese 1910
Spelare i Genoa CFC
Spelare i SSC Napoli
Spelare i Cagliari Calcio
Spelare i Serie A
Spelare i Serie B
Födda 1988
Levande personer
Män
Lawrence Ongman

Laurentius Lawrence Nikanor Ongman, född 2 november 1869 i Örebro, död 17 juli 1972 i Göteborg, var en svensk-amerikansk äventyrare och målare.

Han var son till John Ongman och Hanna Holmgren. Ongman utvandrade till Amerika vid 15 års ålder för att bo hos släktingar där försörjde han sig som bland annat dräng, cowboy, affischmålare, dekoratör och timmerfällare. En tid försörjde han sig som stuntman, bland annat åt Harold Lloyd. Samtidigt bedrev han konststudier i San Francisco och utförde dekorativa glasmålningar på beställning. Efter hand blev uppdragen så många att han kunde sluta med alla tillfälliga arbeten och även studera konst i Paris. Senare övergick han mer och mer mot ett marinmåleri. Separat ställde han ut i bland annat Berkeley Kalifornien, Konstnärshuset i Stockholm, Funchal, Madeira, Los Angeles och Örebro. Hans konst består av marinmålningar från Stilla havet och miljöbilder från Vättern. Han bodde under flera år på Samoaöarna där han vid sidan av sitt målande sysslade med sitt intresse segling. Tillsammans med en kamrat seglade 1937-1938 över Atlanten utan hjälpmotor i 45-fots jolle från Göteborg till Martinique i Panama via Kap Verdeöarna. Slutligen återvände Ongman till Sverige och inredde en engelsk galeas till bostad och bodde på den i elva år innan båten sjönk i Kungälvs hamn 1972. Ongman är representerad på Örebro slott med en gipsform som föreställer hans far på äldre dar och på Örebro läns museum. Han är begravd på Nikolai kyrkogård i Örebro.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 335, Allhems Förlag, Malmö. LIBRIS-ID:8390296

Fotnoter

Svenska målare under 1900-talet
Amerikanska konstnärer
Konstnärer från Örebro
Hundraåringar
Födda 1869
Avlidna 1972
Män
Torsten Olson

Torsten Edvard Olson, född 13 september 1895 i Bromma, död 8 april 1982 i Hunnebostrand, var en svensk målare, tecknare och skulptör.

Han var son till tapetseraren Johan Edvard Olsson och Alma Sandström och från 1936 gift med Lisa Matilda Andersson (1914–2002) samt bror till Tage Olson. Han var först verksam som yrkesmålare fram till 1946. Han var under 1910-talet under tre års tid elev i frihandsteckning vid Tekniska aftonskolan i Stockholm och under 1950-talet studerade han vid Gerlesborgsskolan i Bohuslän. Separat ställde han ut i bland annat Arvika, Bengtsfors, Tibro, Mariestad och Lysekil. Bland hans offentliga arbeten märks en målning i Folkets hus i Hunnebostrand. Hans konst består av landskapsmålningar från Bohuslän och teckningar samt mindre skulpturer.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 332, Allhems Förlag, Malmö. LIBRIS-ID:8390296

Svenska målare under 1900-talet
Män
Födda 1895
Avlidna 1982
Personer från Bromma socken, Uppland
Svenska tecknare under 1900-talet
Svenska skulptörer under 1900-talet
Regnaud Outhier

Regnaud Outhier (även Renaud eller Réginald), född 16 augusti 1694 i La Marre i Frankrike, död 8 maj 1774 i Bayeux, var en fransk präst, vetenskapsman och tecknare.    

Regnaud Outhier deltog i den av Pierre de Maupertuis ledda franska gradmätningsexpeditionen till Tornedalen 1736-1737. Han publicerade 1744 Journal d'un voyage au Nord en 1736 & 1737 (Journal från en resa i Norden 1736–1737) som var en skildring från denna resa och vari han förutom kartor och gradmätningsritningar fogat in ett antal illustrationer utförda i kopparstick av Guillaume Dheulland som skildrar Torneå stad, dess kyrka, en storbondegård i Pellio och expeditionens läger på berget Niemi. Outhier var korresponderande ledamot av den Franska vetenskapsakademin och tjänstgjorde som präst i Besançon-stiftet.

Källor 
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 344, Allhems Förlag, Malmö. LIBRIS-ID:8390296

Noter 

Franska tecknare
Franska präster under 1700-talet
Franska reseskildrare
Män
Födda 1694
Avlidna 1774
Tecknare under 1700-talet
Carl Heinrich von der Osten

Carl Heinrich von der Osten, död 1691 troligen i Danzig, var en fortifikationsofficer och tecknare.

Osten kom i svensk tjänst 1646 som fortifikationsingenjör och tjänstgjorde först i Carl Gustaf Wrangels armé och senare i Karl X Gustavs armé i Polen. Han förordnades till kommendant i Lovicz 1656 och medföljde följande år i anfallet mot Danmark där han tillfångatogs i slaget vid Nyborg 1659. Året därpå gick han i dansk tjänst där han befordrades till överste och generalkvartermästare och tjänstgjorde som kommendant på Kronborg i Kristianstad och Landskrona. 1687 lämnade han Danmark och var därefter kommendant i Danzig fram till sin död. Osten var en duktig tecknare och flera av hans teckningar från tiden som fortifikationsingenjör överfördes till kopparstick. Bland motiven märks slaget vid Zusmarshausen, svenska arméns övergång över isen vid Freisingen, de befästa lägren vid Dingolfing och Moosburg samt svenska och franska arméernas bataljordning vid Landsberg 1648. För M Merians förlag utförde han ett 100-tal illustrationer.  Osten är representerad vid Krigsarkivet i Stockholm.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 340, Allhems Förlag, Malmö. LIBRIS-ID:8390296

Konstnärer
Män
Födda okänt år
Avlidna 1691
Dagmar Mårtas

Frida Dagmar Mårtas, (13 november 1917 - 21 september 2017) var en svensk målare och grafiker som föddes i Leksands socken och dog i Stockholm 

Mårtas studerade vid Gerlesborgsskolan samt i kurser med kinesisk kalligrafi och koppargrafik. Hon har medverkat i separat och samlingsutställningar i hela Sverige under åren 1969-1984. Tillsammans med Marieta Toneva ställde hon ut på Leksands kulturhus 2003. Hennes konst består huvudsakligen av akvareller. Mårtas är representerad vid Statens konstråd, Tanums kommun, Stockholms läns landsting, Göteborg och Bohus läns landsting samt Västerbottens landsting.

Tryckta källor
Svenska konstnärer, Biografisk handbok, Väbo förlag, 1987, sid 361,

Källor

Svenska målare under 1900-talet
Kvinnor
Födda 1917
Avlidna 2017
Personer från Leksands socken
Svenska grafiker under 1900-talet
Fabrikssyster

Fabrikssyster var en yrkeskategori inom kvinnodominerade industrier i Sverige omkring år 1900. Fabrikssystrarna hjälpte de anställda kvinnorna med pensionskassor och sjukkassor samt organiserade barnomsorg ("barnkrubba" och barnkoloni), fritidssysselsättningar, kvällskurser (till exempel sömnad och främmande språk), sångkörer, gemensamma resor, vilohem och arbetade med trivsel på arbetsplatsen.

I sin position, som kunde liknas vid en mellanchef, fick fabrikssystrarna inflytande över vilka som skulle anställas, avskedas och omplaceras inom företaget. De skaffade sig mycket information om enskilda anställdas förhållanden, vilket skulle kunna missbrukas.

Fackföreningarna misstänkte att fabrikssystrarnas sociala arbete var villkorat med att arbetarna inte organiserade sig fackligt.

Wettergrens kappfabrik i Göteborg var det första företaget i Sverige som anställde en fabrikssyster. Dock var Tobaksmonopolet den verksamhet som främst förknippades med fabrikssystrar, vid dess sju fabriker i Sverige.

Idén om fabrikssystrar kom ursprungligen från USA och spreds till Sverige genom Kerstin Hesselgren efter att hon fått en chefstjänst vid Yrkesinspektionen.

Referenser 

Historiska yrken
Näringslivshistoria
Svensk kvinnohistoria
Sveriges industrihistoria
Sveriges socialhistoria
Stadsloggian, Hvar

Stadsloggian () eller Loggian (Loža) är en kulturmärkt byggnad och loggia i staden Hvar på ön med samma namn i Kroatien. Den historiska byggnaden var under renässansen en av de viktigaste offentliga byggnaderna i staden och under den venetianska administrationen av Hvar (1420–1797) tjänade den bland annat som domstolsbyggnad. Sedan 1900-talets början har den tjänat som spainrättning, kafé, läsrum, danshall och mötesplats för den nationella eliten. På byggnadens tak, Sankt Markus terrass, finns idag en restaurang.

Beskrivning och arkitektur   
Stadsloggian är belägen i den västra delen av Sankt Stefans torg, framför Hotel Palace och väster om Klocktornet i centrala Hvar. Nuvarande utseende i renässans- och barockstil härrör från återuppbyggnaden i början av 1600-talet. Den eleganta fasaden med obelisker i miniatyr tillskrivs byggherren Tripun Bokanić.

Historik 
Den första Stadsloggian i Hvar omnämns år 1289 och därefter i Hvars kommunstatut från år 1331 . Den ursprungliga loggians placering i staden är idag okänd.  

På 1400–1500-talet uppfördes en ny loggia på platsen för den nuvarande Stadsloggian. Den 19 oktober 1571 angrep de muslimska osmanerna staden Hvar som då skövlades och brändes ned. I attacken skadades loggian svårt men återuppbyggdes i början av 1600-talet. Stadsloggian låg i direkt anslutning till Rektorspalatset, den venetianske guvernörens residens som sedermera gav plats för vad som idag är Hotel Palace (ursprungligen Kejsarinnan Elisabeths rekreationshotell), och tjänade som domstolsbyggnad. I Stadsloggian hölls även offentliga auktioner för att driva in skatt- och tullinkomster.

Referenser

Externa länkar 

Byggnader invigda under 1600-talet
Byggnader och anläggningar i Hvar
Else Muusfeldt

Else Muusfeldt-Gyllenstierna född 7 november 1921 i Helsingfors, död 1998, var en finländsk-svensk målare.

Muusfeldt studerade vid Finska konstfackskolan i Helsingfors 1940–1945 och arbetade därefter som reklamtecknare i Stockholm 1945–1958. Hon studerade för André Lhote i Paris 1959 och modellteckning vid Accademia Belle Arti i Rom 1970. Separat ställde hon ut på Lilla Galleriet i Stockholm 1967 som senare följdes av separatutställningar i Helsingfors och en porträttutställning på Konstnärshuset i Stockholm. Hon medverkade i ett flertal samlingsutställningar bland annat på Liljevalchs vårsalonger och Galeria San Marco i Rom. Muusfeldt är representerad vid Bonnierska porträttsamlingen i Manila. Hon var gift med Ebbe Gyllenstierna.

Tryckta källor
Svenska konstnärer, Biografisk handbok, Väbo förlag, 1987, sid 359, 

Svenska målare under 1900-talet
Finländska konstnärer under 1900-talet
Kvinnor
Födda 1921
Avlidna 1998
Konstnärer från Helsingfors
Svenska reklamare