kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Ludvig Hanssøn Munthe

Ludvig Hanssøn Munthe, född den 2 augusti 1593 i Tikøb på Själland, död den 12 mars 1649 i Bergen, var en dansk biskop i Norge. Han var kusin till biskop Arnold de Fine och stamfar till den norska Munthesläkten.

Efter att ha förlorat båda sina föräldrar i pesten 1601 blev Munthe uppfostrad hos släktingar och immatrikulerades som student vid Köpenhamns universitet 1613. År 1616 tog han baccalaureusgraden och samma år blev han anställd vid skolan i Lund. Efter att han mot slutet av 1616 hade lämnat denna post och efter att han som informator och huslärare för Otte Lindenovs söner hade gjort två utlandsresor tillsammans med dessa, blev Munthe 1624 kyrkoherde i Borgeby i Skåne. Mellan sina båda utlandsresor hade han tagit magistergraden (1619).

Efter att Munthe 1634 hade blivit dansk hovpredikant hos Kristian IV, utnämnde denne honom den 25 oktober 1636 till biskop i Bergen. Han vigdes till detta ämbete av Själlands biskop, Jesper Brochmand. Som biskop i Bergen verkade Munthe med kraft och duglighet. Han var en framstående predikant och en nitkär skolman, som med iver tog sig an både stiftets latinskola och folkets kristliga upplysning. Vad gäller det sistnämnda fortsatte Munthe på den inslagna vägen, i det att efter att allmogen i hans stift, tack vare hans företrädare Niels Paaskes energiska verksamhet, hade kommit så långt att de unga hade lärt sig Luthers lilla katekes utantill, tog han sig före att författa en förklaring över denna för att underlätta stoffets tillägnande och en djupare förståelse av det bland ungdomen. Denna Munthes katekesförklaring, som utkom i Köpenhamn 1644 under titeln Guds Ords første Alfabet, och som ånyo utgavs 1864 av Carl Paul Caspari, är skriven helt i ortodoxins anda. Till Munthes eftermäle hör att hans dotterdotterson Ludvig Holberg säger om honom att han kan räknas bland Norges patriarker.

Källor 
 

Biskopar i Björgvins biskopsdöme
Danska präster under 1600-talet
Personer från Själland
Födda 1593
Avlidna 1649
Män
DBL
Hannes Johansson (ishockeyspelare)

Hannes Johansson, född 23 juli 1993 i Växjö, är en svensk ishockeyspelare som för närvarande spelar i Hockeyettan för Nybro Vikings IF. Johanssons moderklubb är Tingsryds AIF med vilka han gjorde debut i Hockeyallsvenskan säsongen 2011/2012. Han spelade sedan med klubben till 2019 då han gjorde en spektakulär övergång till konkurrerande Karlskrona HK mitt under säsongen. Till 2020 var han tillbaka i Tingsryd och ett år senare skrev han på för Nybro Vikings. Totalt har Johansson sommaren 2021 gjort 247 matcher i Hockeyallsvenskan under 8 säsonger och 53 matcher i Hockeyettan.

Klubbkarriär

Referenser 
 

Födda 1993
Levande personer
Män
Personer från Växjö kommun
Ishockeyspelare i Karlskrona HK
Spelare i Nybro Vikings
Spelare i Tingsryds AIF
Svenska idrottare under 2000-talet
Svenska ishockeyspelare
Hästspårvägen i Haag

Hästspårvägen i Haag var den första spårvägen i Nederländerna med linjen Haags centrum–Scheveningen, som invigdes den 25 juni 1864. Den fick beteckningen Linje E ("röda linjen") och gick på Oude Scheveningseweg till havsbadet Scheveningen Badhuis, med depå och häststall på Badhuisplein. Spårvidden var 1520 millimeter. Linjen var enkelspårig och drevs bara på sommarmånaderna. Strax efteråt började trafik också på Linje F ("svarta linjen") mellan Badhuis och Kneuterdijk.

Spårvägen anlades av det privata, brittiskägda The Dutch Tramway Company och drevs med tio hästspårvagnar, där passagerare också kunde sitta på taket. Företaget gick i konkurs 1866. Nederländska investerare bildade därefter 1867 NV Haagsche Tramway-Maatschappij, men inte heller detta företag lyckades få driften lönsam. Det såldes till det belgiska företaget Société Anonyme des Tramways de La Haye, vilket fick koncession för att driva flera linjer och byggde ut spårvagnsförbindelserna till de två järnvägsstationerna i Haags centrum: Station Den Haag Hollands Spoor och Den Haag Rijnspoor (senare Den Haag Staatsspoor, idag Haags centralstation). 

Det 1887 grundade NV Haagsche Tramweg-Maatschappij (HTM), med nederländskt kapital, övertog samma år verksamheten från Société Anonyme des Tramways de La Haye och hade koncessionen till 1927. I hästspårvägsnätet fanns 1887 sex spårvagnslinjer, varav en interurbanspårvägslinje till Delft. Denna linje omvandlades till ångspårvagnslinje samma år. HTM experimenterade också med elektrisk dragkraft och körde somrarna 1890–1904 med batteridrivna spårvagnar på en av de hästdragna spårvagnslinjerna till Scheveningen. Dessa spårvagnar hade första och andra klass och en högsta hastighet på 20 kilometer i timmen. 

Bolaget begärde 1895 hos staden Haag att få konvertera till eldrift med luftledningar. Tillstånd gavs först 1904 av stadsfullmäktige, vilket följdes av en ny koncession för HTM att driva spårvägen till 1926, men med staden som ägare av infrastrukturen. Samma år infördes eldrift med luftledning på den linje till Kurhaus, som tidigare haft batteridrift (omdöpt till linje 9), och 1905 på linje E (omdöpt till linje 8).

Den sista hästspårvagnen i Haag körde den 4 mars 1907.

Referenser
Denna artikel är baserad på artiklarna HTM Personenvervoer och Haag paardetram på Wikipedia på nederländska.
Onze geschiedenis på HTM:s webbplats, läst den 19 augusti 2021

Se även
Ångspårvägar i Haag

Hästspårvägar
Hästbanor
Haag
Spårvägar i Nederländerna
Järnvägslinjer öppnade 1864
Järnvägslinjer stängda 1907
1864 i Nederländerna
Shahrbanoo Sadat

Shahrbanoo Sadat, född 1991 i Teheran i Iran, är en afghansk filmregissör, manusförfattare och kvinnorättskämpe.

Sadat, som är dotter till afghanska flyktingar i Iran, flyttade med familjen till en liten by på landsbygden i centrala Afghanistan när hon var elva år gammal. För att kunna gå i skolan måste hon vandra tre timmar varje dag till en annan by.

Sju år senare flyttade hon till Kabul för att läsa vidare. Hon spelade in sin första kortfilm,  Vice Versa, med stöd från franska Ateliers Varan som
visades på Directors Fortnight i samband med Filmfestivalen i Cannes 2011 och fick senare filmutbildning i Paris. Dokumentärfilmen Not At Home från 2013 spelades in med stöd av Köpenhamns internationella filmfestivals DOX:LAB.

Hennes första spelfilm Wolf and Sheep, som handlar om livet i en afghansk by, filmades i Tadzjikistan med afghanska skådespelare i samarbete med franska  
Cannes Film Festival Cinefondation Résidence. Den hade premiär på filmfestivalen i Cannes, där den nominerades till Caméra d'Or. År 2019 hade hennes andra film, i en planerad serie på fem, The Orphanage, premiär och visades på Directors Fortnight i Cannes. 

Hon bor i Kabul och arbetar för närvarande (2021) med den tredje filmen i serien, en romantisk komedi med namnet Kabul Jan.

Filmografi
Vice Versa One, kortfilm (2011)
 Not at Home, dokumentärfilm (2013)
Wolf and Sheep, spelfilm (2016)
The Orphanage, spelfilm (2019)

Källor

Externa länkar
 

Personer från Teheran
Afghanska filmregissörer
Kvinnor
Födda 1991
Levande personer
Manusförfattare under 2000-talet
Personer i Afghanistan under 2000-talet
Länsväg W 729

Länsväg W 729 är en övrig länsväg i Avesta kommun i Dalarnas län. Vägen är 8,9 km lång och går från Västmanlands läns gräns vid Bjurfors (länsväg U 751) till Jularbo (riksväg 68) via Avesta (länsväg W 690), Skogsbo (riksväg 70) och Grytnäs (länsväg W 731). Genomfart i Avesta sker via Nybyvägen, Corneliusgatan, Myrgatan och Kyrkogatan.

Se även
 Lista över länsvägar i Dalarnas län

Referenser

Källor 
 

W 729
729
Transport i Avesta kommun
Länsväg W 753

Länsväg W 753 är en övrig länsväg i Hedemora kommun i Dalarnas län. Vägen är 2,9 km lång och går från Hanåker (länsväg 270) till Hansbyn.

Se även
 Lista över länsvägar i Dalarnas län

Referenser

Källor 
 

W 753
753
Transport i Hedemora kommun
10932 Rebentrost

10932 Rebentrost eller 1998 DL1 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 18 februari 1998 av den tyske astronomen Gerhard Lehmann vid Drebach-observatoriet. Den är uppkallad efter David Rebentrost.

Asteroiden har en diameter på ungefär 8 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av Gerhard Lehmann
Astronomiska upptäckter 1998
Ångspårvägar i Haag

Ångspårvägar i Haag fanns mellan 1879 och 1925. Det fanns tre separata ångspårvägar i Haag:

Den första ångspårvägen i Nederländerna gick mellan Haag och Scheveningen och öppnade den 1 juli 1879 av Nederlandsche Rhijnspoorweg-Maatschappij (NRS). Rutten var mellan Rhijnspoor-stationen (nuvarande Haags centralstation) och norra stranden i Scheveningen via Koningskade, Raamweg och Badhuisweg. Företaget övertogs 1921 av Nederlandse Spoorwegen, som tidigare blivit ägare också till en annan ångspårvägslinje i regionen, Voorburgsebanan, och slog samman båda linjerna till en linje Scheveningen-Leiden. Linjen elektrifierades 1922–1924 och fick namnet Blauwe Tram. 

År 1882 öppnade en andra ångspårvägslinje av Den Westlandsche Stoomtramweg Maatschappij med linjen Lijnbaan–Loosduinen söder om Scheveningen. Senare kopplades denna linje kopplas till ett nät av ångspårvägslinjer i Westland, som hade tre anslutningar till Nederlandse Spoorwegens järnvägsnät: i Delft, Hoek van Holland och Maassluis. År 1932 lades trafiken ned. 

År 1885 öppnade den tredje ångspårvägslinjen av Den IJsel Stoomtramweg-Maatschappij (IJSM) med linjen Voorburg–Schenkweg nära Haags centralstation som den 18 kilometer sista sträckan av den spårvagnslinje från Leiden, som öppnades i etapper 1882-1885. Linjen kopplades 1924 till den norra ångspårvägen till Scheveningen och elektrifierades samtidigt. 

Järnvägsbolaget Hollandsche IJzeren Spoorweg-Maatschappij ville också ansluta sin egen station i Haag, Station Den Haag Hollands Spoor, till Scheveningen med spårvagn. Bolaget anlade 1884 en linje till Scheveningen, som gick på södra sidan av den då bebyggda delen av Haag. Denna spårväg med tre linjer öppnade 1886.

Från 1904 började dessa ångspårvägslinjer möta konkurrens från de elektrifierade tidigare hästspårvägslinjerna. År 1925 gick Hollandsche IJzeren Spoorweg-Maatschappijs koncessionen ut och rutten övertogs av Haagsche Tramweg-Maatschappij, som elektrifierade linjen och sedan har drivit den som linje 11.

Den första spårvägen i Nederländerna var hästspårvägslinjen Haags centrum–Scheveningen, som invigdes den 25 juni 1864. Strax efteråt började trafik också på Linje F ("svarta linjen") mellan Badhuis och Kneuterdijk. Dessa och andra stadslinjer, liksom interurbanspårvägen Haag–Delft övertogs 1887 av NV Haagsche Tramweg-Maatschappij'' (HTM), som omedelbart påbörjade en modernisering. På linjen mellan Haag och Delft infördes ångspårvagnar samma år och ersatte de hästdragna vagnarna. Linjen var helt elektrifierad 1924.

Bildgalleri

Se även
Hästspårvägen i Haag

Referenser
Denna artikel är baserad på artikeln Haagse stoomtram på Wikipedia på nederländska.
Onze geschiedenis på HTM:s webbplats, läst den 19 augusti 2021

Ångspårvägar
Haag
Spårvägar i Nederländerna
10934 Pauldelvaux

10934 Pauldelvaux eller 1998 DN34 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 27 februari 1998 av den belgiske astronomen Eric W. Elst vid La Silla-observatoriet. Den är uppkallad efter den belgiske målaren Paul Delvaux.

Asteroiden har en diameter på ungefär 17 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av EW Elst
Astronomiska upptäckter 1998
Even Flow

"Even Flow" är en låt av gruppen Pearl Jam och den andra singeln från albumet Ten. Låtens funkrytm spelas av Stone Gossard och texten, skriven av Eddie Vedder, handlar om ensamhet och hjälplöshet. Singeln nådde tredje plats på Billboard Hot Mainstream Rock Tracks.

Musikvideo 
Originalvideon ersattes av en konsertinspelning från en konsert på Moore Theatre i Seattle den 17 januari 1992.

Låtförteckning 
 "Even Flow" (Vedder, Gossard) – 4:54
 "Dirty Frank" (Vedder, Gossard, Ament, McCready, Abbruzzese) – 5:32
 "Oceans" (Remix) (Vedder, Gossard, Ament) – 2:32

Medverkande
Eddie Vedder – sång
Mike McCready – sologitarr
Stone Gossard – kompgitarr
Jeff Ament – basgitarr
Dave Krusen – trummor

Källor

Noter

Engelskspråkiga sånger
Rocklåtar
Sånger 1991
Musiksinglar 1992
Never Gonna Let You Go

Never Gonna Let You Go är en sång skriven av Cynthia Weil (text) och Barry Mann (musik). Den fick störst uppmärksamhet då den ut på Sérgio Mendes självbetitlade album från 1983. Mendes producerade även låten, som sjungs av Joe Pizzulo och Leeza Miller.

Weil och Mann skickade ursprungligen låten till det amerikanska funkbandet Earth, Wind & Fire, men de bestämde sig för att inte spela in låten. Dionne Warwick spelade in låten på albumet Friends in Love från 1982. Även Stevie Woods spelade in låten på albumet The Woman in My Life från 1982.

Mendes, som 1983 förberedde sig för att ge ut sitt självbetitlade album, behövde en ballad som omväxling till upptempolåtarna på albumet. Mendes version blev en hit, som nådde plats 4 på Billboard Hot 100. Den tillbringade även fyra veckor på förstaplatsen på Billboard Adult Contemporary-listan och nådde topp 28 på Billboard R&B-listan.

Skivproducenten Rick Beato dekonstruerade låten i en video från juni 2021 på sin YouTube-kanal och sammanfattade hans 20-minutersanalys genom att förklara den som "den mest komplicerade hitlåten genom tiderna". Detta tack vare de komplexa ackordgångarna och flertalet tonartsbyten.

Referenser 

Popballader
Singlar utgivna på A&M Records
Sånger 1982
Musiksinglar 1983
Anne-Li Sjölund

Anne-Li Marie Sjölund, född 1 augusti 1966 i Indals församling i Västernorrlands län, är en svensk politiker (centerpartist). Hon är ordinarie riksdagsledamot sedan 2021 (tidigare tjänstgörande ersättare 2020–2021), invald för Västernorrlands läns valkrets.

Sjölund kandiderade i riksdagsvalet 2018 och blev ersättare. Hon var tjänstgörande ersättare för Emil Källström 22 september 2020–31 mars 2021. Sjölund utsågs till ny ordinarie riksdagsledamot från och med 14 september 2021 sedan Källström avsagt sig uppdraget. I riksdagen är hon suppleant i kulturutskottet och trafikutskottet.

Sjölund har varit distriktsombudsman för Centerpartiet och Centerkvinnorna i Västernorrland sedan 2019, och idrottspolitisk talesperson för Centerpartiet sedan oktober 2022.

Referenser

Externa länkar 

Ledamöter av Sveriges riksdag för Centerpartiet
Svenska politiker under 2000-talet
Personer från Indals socken
Födda 1966
Levande personer
Kvinnor
1998 DC24

1998 DC24 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 17 februari 1998 av de båda japanska astronomerna Takeshi Urata och Yoshisada Shimizu vid Nachi-Katsuura-observatoriet.

Asteroiden har en diameter på ungefär 9 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Ej namngivna småplaneter
Astronomiska upptäckter av T Urata
Astronomiska upptäckter av Y Shimizu
Astronomiska upptäckter 1998
Rick Beato

Richard Beato, född 24 april 1962, är en amerikansk musiker, låtskrivare, ljudtekniker och skivproducent. På senare år har Beato även blivit framgångsrik som YouTube-personlighet, musikproffs och pedagog. Han har skrivit låtar och producerat musik för en mängd olika musikartister, inklusive Needtobreathe, Parmalee och Shinedown.

Biografi 
Beato föddes i en stor familj från Rochester, New York. Han studerade vid Ithaca College och tog en kandidatexamen i musik. Han tog en magisterexamen i jazzstudier vid New England Conservatory of Music 1987.

Karriär 
Beato har arbetat både inom akademin och musikindustrin. Han har varit studiomusiker, universitetslärare, låtskrivare, studiotekniker, mixare och skivproducent. Han har föreläst vid flera universitet, inklusive University of Alabama och Berklee School of Music.

Beato äger Black Dog Sound Studios i Atlanta, Georgia, och började spela in där 1995. Han startade också skivbolaget 10 Star Records, som han drev med affärspartnern Johnny Diamond.

Låten "Carolina", som han skrev tillsammans med Parmalee 2013 nådde förstaplatsen på Billboards Land Airplay-lista den 20 december 2013, och har uppnått en miljon sålda exemplar.

Beato började sin YouTube-karriär 2015 efter att ha lagt upp en video av sin äldsta son, Dylan, som kan identifiera enskilda toner inom komplexa ackord efter endast en lyssning. Videon av hans sons absoluta gehör fick 3 miljoner visningar, vilket fick Beato att bestämma sig för att satsa på en fullvärdig YouTube-kanal. Den 27 augusti 2019 fick Beato Golden Play-knappen från YouTube, då han uppnådde 1 miljon prenumeranter. I augusti 2021 hade hans kanal 2,5 miljon prenumeranter.

Beato dekonstruerade låten Never Gonna Let You Go i en video från juni 2021 på sin YouTube-kanal och sammanfattade sin 20-minutersanalys genom att förklara den som "den mest komplicerade hitlåten genom tiderna", detta på grund av de komplexa ackordgångarna och flera tonartsbyten.

Bibliografi 

 The Beato Book – A Creative Approach to Improvisation for Guitar and Other Instruments.

Referenser 

Födda 1962
Musiker från Georgia
Musikinriktade youtubare
Amerikanska musikpedagoger
Levande personer
Män
Amerikanska musiker under 2000-talet
Alumner från Ithaca College
1998 FN11

1998 FN11 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 22 mars 1998 av de båda japanska astronomerna Takeshi Urata och Yoshisada Shimizu vid Nachi-Katsuura-observatoriet.

Asteroiden har en diameter på ungefär 11 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Ej namngivna småplaneter
Astronomiska upptäckter av T Urata
Astronomiska upptäckter av Y Shimizu
Astronomiska upptäckter 1998
1999 GS9

1999 GS9 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 14 april 1999 av de båda japanska astronomerna Takeshi Urata och Yoshisada Shimizu vid Nachi-Katsuura-observatoriet.

Asteroiden har en diameter på ungefär 9 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Eos.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Eos-asteroider
Ej namngivna småplaneter
Astronomiska upptäckter av T Urata
Astronomiska upptäckter av Y Shimizu
Astronomiska upptäckter 1999
1998 EC

1998 EC är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 1 mars 1998 av den japanska astronomen Takao Kobayashi vid Ōizumi-observatoriet.

Asteroiden har en diameter på ungefär 7 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Ej namngivna småplaneter
Astronomiska upptäckter av Takao Kobayashi
Astronomiska upptäckter 1998
Impressions de Londres

Impressions de Londres är en impressionistisk akvarellmålning av Anders Zorn. Den målades 1890 och ingår i Göteborgs konstmuseums samlingar sedan år 2000.  

Zorn målade tavlan under en vistelse i London vintern 1889–1890. Han var starkt influerad av akvarellmålaren Egron Lundgren och målade nästan uteslutande akvareller under 1870- och 1880-talen. Han satsade tidigt på en karriär utomlands och var tidvis bosatt i London på 1880-talet. Den engelska huvudstaden ansågs vara akvarellmåleriets förlovade land och där hade tidigare Egron Lundgren verkat. Detta skilde honom från tidens övriga framstående svenska konstnärer som framför allt målade i olja och föredrog Paris framför London.  

Denna målning ger en ögonblicksbild av en gata i London en regnig dag. En ung kvinna korsar gatan medan hon håller upp kjolarna för att undvika att blöta ner dem. Till vänster om henne avbildas en vit häst och till höger en dubbeldäckad omnibuss. Den djärva beskärningen av bilden, där såväl häst som omnibuss är till hälften bortklippta, förstärker intrycket av rörelse på den trafikerade gatan. Zorn var inspirerad av impressionisternas rörligare verklighetsuppfattning och påtagligt influerad av fotografiets godtyckliga beskärning av motivet.

Källor 

Göteborgs konstmuseums webbplats

Målningar av Anders Zorn
Målningar 1890
Målningar på Göteborgs konstmuseum
Målningar med motiv från London
Stadsbildsmålningar
10937 Ferris

10937 Ferris eller 1998 QW54 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 27 augusti 1998 av LONEOS vid Anderson Mesa Station. Den är uppkallad efter William D. Ferris.

Asteroiden har en diameter på ungefär 10 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av LONEOS
Astronomiska upptäckter 1998
10938 Lorenzalevy

10938 Lorenzalevy eller 1998 SW60 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 17 september 1998 av LONEOS vid Anderson Mesa Station. Den är uppkallad efter Lorenza Levy.

Asteroiden har en diameter på ungefär 24 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av LONEOS
Astronomiska upptäckter 1998
Paul Gatenholm

Paul Gatenholm, född 25 augusti 1956, är en svensk biokemist.

Paul Gatenholm studerade organisk kemi på Stockholms universitet och disputerade i polymerkemi på Chalmers tekniska högskola i Göteborg. Han har varit biträdande professor på Center for Bioengineering vid University of Washington i Seattle, varit gästprofessor på Naval Research Laboratory i Washington D.C. och gästprofessor på Georgia Institute of Technology i Atlanta i Georgia i USA. Han var professor i "Bioprocessing and Biomaterials" på Virginia Polytechnic Institute and State University i Blacksburg i Virginia 2007–2009.

Han är biopolymerteknologi på Chalmers tekniska högskola och också knuten till Virginia Polytechnic Institute and State University samt till Wake Forest University i Winston-Salem i North Carolina i USA. Han var professor i "Bioprocessing and Biomaterials" vid Virginia Tech, Department of Materials Science and Engineering mellan augusti 2007 och april 2009.

Paul Gatenholm är gift med Maria Gatenholm. Paret har sonen Erik Gatenholm, som är medgrundare av det 2016 bildade biobläckföretaget Bico Group, tidigare Cellink, som är baserat på faderns forskning.

Bibliografi i urval
Biorelated Polymers: Sustainable Polymer Science and Technology, Kluwer Academic/Plenum Publishers 2001,  (tillsammans med Emo Chiellini, Helena Gil, Gerhard Braunegg och Johanna Buchert, redaktörer)
Hemicelluloses: Science and Technology (redaktör), American Chemical Society 2003 
Bacterial NanoCellulose: A Scientific and Multifunctional Material, CRC Press, Boca Ratom 2013,  (tillsammans med Miguel Gama och Dieter Klemm, redaktörer)

Källor
Paul Gatenholm på Chalmers webbplats, läst dem 19 augusti 2021
Nomination of prof. Paul Gatenholm for Board of Directors of International Society of Biofabrication på www.biofabricationsociety.org

Noter

Svenska kemister under 2000-talet
Födda 1956
Levande personer
Män
Alumner från Stockholms universitet
Alumner från Chalmers tekniska högskola
Sofia Loft

Sofia Marianne Loft, född 13 februari 1990 i Skövde, är en svensk sjukgymnast och tidigare styrkelyftare. Efter en karriär inom taekwondo valde hon att 2010 börja träna styrkelyft. Sommaren 2016 satte Loft världsrekord i viktklassen 52 kilo med 150 kilo i knäböj, 92,5 kilo i bänkpress och 175 kilo i marklyft. Loft blev världsmästare i klassisk styrkelyft 2014–2016.

Loft vann Mästarnas mästare 2022, som sändes i SVT.

Referenser 
Superstarka Sofia, Arla.se
”Jag bara kör helt enkelt”, Svt.se
Världsrekord på VM-tävling: "Jättehäftigt", Aftonbladet
Bland de tio finns en Mästare, Idrottens Affärer
Sofia Loft vinner ”Mästarnas mästare” 2022, Aftonbladet
LIVE: #sportnytt om VM-guldet i styrkelyft, 150 cm Sofia Loft lyfter nästan 150 kilo, Twitter

Kvinnor
Födda 1990
Levande personer
Svenska styrkelyftare
Svenska idrottare under 2000-talet
Idrottare från Skövde
Mullsjö IF

Mullsjö idrottsförening är en fotbollsförening i Mullsjö kommun och spelar sina hemmamatcher på Gruveredsvallen. Mullsjö IF är även den största föreningen i Mullsjö kommun sett till antalet medlemmar. Mullsjö IF grundades 1919.

Seniorlag

Herrar 
Inför säsongen 2021 spelar herrseniorlaget i div 4.

Statistik herrar

Damer 
Inför säsongen 2021 spelar damseniorerna i div 4.

Statistik damer

Referenser 

Fotbollsklubbar i Sverige
Sportklubbar bildade 1919
sport i Mullsjö kommun