Sandstrandpipare

Sandstrandpipare (Charadrius dealbatus) är en fågel i familjen pipare inom ordningen vadarfåglar. Den behandlas traditionellt som en del av svartbent strandpipare, men urskiljs allt oftare som egen art. Fågeln häckar i sydöstra Kina och flyttar vintertid söderut i Sydostasien. Kunskap saknas både om mycket av dess levnadssätt och status.

Kännetecken

Utseende 
Sandstrandpiparen är en liten (16–17 cm) och rundhuvad pipare med ljus fjäderdräkt. Karakteristiskt är vit panna som övergår i ett vitt ögonbrynsstreck, kritvit tygel, vit undersida och ljust brungrå ovansida. Näbben är medellång, svart och med trubbig spets. Benen är relativt långa med skäraktig anstrykning. 

Hane i häckningsdräkt är helvit på panna, tygel och runt ögat. Den har ett svart band på hjässans framkant, medan bakre delen av hjässan är orange. På sidan av bröstet syns svarta fläckar. Hos honan är dessa fläckar gråbruna, medan hjässan saknar rött inslag. Utanför häckningstid är sandstrandpiparen mycket mer anspråkslös i teckningen, med gråbrun ovansida och helt utan svart i fjäderdräkten.

Svartbent strandpipare är mycket lik sandstrandpiparen, men denna har svart tygel, mer svart på hjässan och större svarta bröstfläckar. Den har också mindre vitt inslag i vingen. Sandstrandpiparens näbb är längre och kraftigare med ljust längst in på nedre näbbhalvan. Benen är också skärgrå, ovansidan mer ljust sandbrun och på vingen syns mer vitt på vingbandet, framför allt på vingpennorna. Malajstrandpiparen är mindre och har även den mörk tygel, men också mindre näbb och tydligt ljusa kanter på mantelfjädrarna.

Läten 
Arten är i stort sett tystlåten utanför häckningstid. Dess läten är dåligt kända, i synnerhet spellätet som ännu inte dokumenterats. Övriga läten är i stort sett identiska med svartbent strandpiparen, med ett ljust "tip" eller "tee" avgett som varningsläte vid uppflog.

Utbredning och systematik 
Fågeln häckar i sydöstra Kina och övervintrar till södra Vietnam, södra Thailand, Malackahalvön, Singapore och sydöstra Sumatra. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Taxonomi och artstatus 
Sandstrandpiparen beskrevs 1870 av den engelske biologen Robert Swinhoe utifrån ett typexemplar från Taiwan som han gav namnet Aegialites dealbatus. Sen dess har dess status varit mycket omdiskuterad och huvudsakligen behandlats som en del av svartbent strandpipare (C. alexandrinus). Sentida studier har dock visat på både utseendemässiga, morfologiska, beteendemässiga och genetiska skillnader, och har därför rekommenderats utgöra en egen art. Världsledande taxonomiska auktoriteter som International Ornithological Congress och eBird/Clements har följt efter, sedan 2022 även svenska BirdLife Sverige.

Levnadssätt 
Sandstrandpiparen bebor sandiga kustområden, lerslätter och saliner. Födan är dåligt känd, men tros likna svartbent strandpipare. Under födosök rör den sig likt ökenpiparen, med sänkt huvud springande över sanden för att få tag i sina byten. Sandstrandpiparen beblandar sig ofta med svartbent strandpipare, men är mer aktiv än denna och rör sig nästan konstant. Den tenderar också födosöka på hårdare och torrare ytor.

Häckning 
Sandstrandpiparen häckar på sandstränder. Ett bo hittades nyligen i Vietnam, en grund utgrävd grop i grov sand med fragment av snäckskal innehållande tre olivbeige ägg med brunsvarta teckningar.

Status 
IUCN anser att finns för lite kunskap om arten för att bedöma dess hotstatus.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Pipare
Fåglar i orientaliska regionen