kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Kalmar Last Maskin Verkstad AB

Kalmar Last Maskin Verkstad AB, med varumärket "Kalmar LMV", var ett svenskt verkstadsindustriföretag. Det bildades 1977 och upplöstes omkring 1985 för att uppgå i det nybildade Kalmar Industries AB.

Historik
Kalmar Last Maskin Verkstad AB hade sina rötter i två trucktillverkare i Ljungby kommun: Lidhults Mekaniska Verkstad och Ljungbytruck. Det statligt ägda Kalmar Verkstad köpte Lidhults Mekaniska Verkstad 1974 och Ljungbytruck 1975, varefter de slogs ihop i affärsenheten Kalmar LMV inom Kalmar Verkstad. Denna affärsenhet med två dotterbolag ombildades 1977 till ett dotterföretag: Kalmar Last Maskin Verkstad AB.

Fabriken i Lidhult tillverkade framför allt tyngre gaffeltruckar på mer än 12 ton och truckar för hantering av gods på ro-ro-fartyg och i containerterminaler. Fabriken i Ljungby tillverkade framför allt medeltunga truckar på 6–12 ton med sågverk som stor kundgrupp. Efter sammanslagningen gjorde stora ansträngningar för att exportera till bland annat Mellersta östern, Ostasien och Östeuropa. Företaget utvecklade också nya och riktigt tunglyftande truckar och containerhanterare på över 25 ton. 

Det statliga holdingföretaget Statsföretag AB slog 1980 samman sina dotterbolag Kalmar LMV och Kockums till Kalmar Kockums AB, inom vilket Kalmardelen utgjorde den största delen. Procordia AB (namnändrat från Statsföretag AB) konsoliderade 1985 alla sina verkstadsföretag inom det nybildade Kalmar Industries AB, inom en företagsstrategi med det långsiktiga målet att koncentrera sig på konsumentprodukter. Trucktillverkningen var fortfarande, med 600 anställda, den nya företagsgruppens dominerande verksamhet.

Den nya fordonstypen för containerhantering, med teleskoparm, reachstacker, introducerades under 1980-talet.

Utvecklingen efter 1985
Huvudartikel: Kalmar Industries AB
Procordia sålde aktiemajoriteten i Kalmar Industries omkring 1989 till svenska verkstadsföretaget Componenta AB, som köptes upp av Trelleborg AB 1992. Kalmar Industries blev då en del av Trelleborgskoncernens verkstadsdel Svedalagruppen. Kalmar Industries AB börsnoterades på Stockholmsbörsen 1994.

År 1997 fusionerades Kalmar Industries med finländska Sisu Terminal Systems, vilket innebar att finländska Partek blev huvudägare med 51 % av aktierna. Kalmar Industries blev helägt av Partek 2000. Finländska Kone Oyj köpte Partek 2002 och vid en uppdelning av Kone 2005 i två delar kom Kalmar Industries att från 2005 ligga inom den nybildade finländska Cargoteckoncernen. Varumärket "Kalmar" används från 2007 för Cargotecs olika truckar.

Tillverkningen i Ljungby lades ned 2009 och flyttades till Lidhult. År 2018 lades Cargotecs trucktillverkning i Lidhult ned och flyttades till Stargard i Polen. Fabrikslokalerna, med 18 000 kvadratmeter yta, övertogs av Weland AB.

Källor
Carl Johan Roubert: Småländsk världsindustri - en studie om entreprenörer och kluster 1950-2002, Lund Studies in Economic History 50, Lunds universitet 2009, sidorna 65–77

Noter

Företag i Ljungby kommun
Ej längre existerande svenska verkstadsindustriföretag
Ej längre existerande svenska trucktillverkare
Företag bildade 1977
1986 QQ2

1986 QQ2 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 28 augusti 1986 av den belgiske astronomen Henri Debehogne vid La Silla-observatoriet.

Asteroiden har en diameter på ungefär 4 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Vesta.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Vesta-asteroider
Ej namngivna småplaneter
Astronomiska upptäckter av H Debehogne
Astronomiska upptäckter 1986
Valdorshem

Valdorshem var en villa i kvarteret Väggen vid Sparreholmsvägen 15–19 i stadsdelen Örby slott i södra Stockholm. Enligt Stadsmuseet i Stockholm är Valdorshem ”troligen den allra första villan som byggdes i Örby slott, efter att slottet sålts 1897 och ägorna styckats upp till tomter”. Villan revs under hösten 2020.

Historik

Bakgrund
Småhusbebyggelsen i Örby tillhör en av Stockholms äldsta villastäder och började byggas ut i slutet av 1800-talet när mark från Örby slott såldes till olika markexploatörer. De avstyckade tomterna var stora och låg mellan 1 500 och 4 000 m² vardera. Köparna var främst arbetare och lägre tjänstemän. År 1904 blev Örby ett eget municipalsamhälle och 1913 en del av Stockholms stad. På 1940-talets mitt fastställdes nu gällande stadsplaner. Området har sedan dess förtätats i omgångar, tomter styckats av och bebyggts. På 1950-talet revs många av de ursprungliga villorna som kantade Gamla Huddingevägen och ersattes av flerfamiljshus. På äldre fotografier framgår även att tornförsedda hus var populära.

Valdorshem

En av Örbys äldre tomter ligger vid Sparreholmsvägen, där vägen gör en tvär sväng runt en hörntomt som ursprungligen utgjorde fastigheten Örby villastad N:o 3. Enligt stadsplanen från 1947 bildades här sedermera fyra fastigheter: Väggen 4, 5, 6 och 7 med en sammanlagd tomtyta om cirka 3 500 m². Valdorshem och ett gästhus stod på Väggen 7. Söder om den på Väggen 6 fanns även en ladugårdsliknande förrådsbyggnad som efter stadsplaneläggningen hamnade på punktprickat område (som betyder byggförbud) och dess murade del kom att ligga på gatumark. Övriga tomter förblev obebyggda.

Enligt folkräkningen från 1910 beboddes Örby villastad N:o 3 Valdorshem av lagerbiträden Karl Fritiof Leonard Hagman Svensson (född 1884) och hustru Gerda Helena Kristina Ersson (född 1879) samt barnen Carl Gösta Adolf och Inga Margit Anna Lisa. Familjen Hagman Svensson var troligen de första boenden på Valdorshem.

Försäljning och rivning
År 2015 förvärvades hörnfastigheten med tre byggnader av ett byggföretag som planerar att riva befintlig bebyggelse och bygga fyra parhus på tomten. Enligt Stockholms stadsbyggnadskontor har de båda bostadshusen ”högt kulturhistoriskt värde, både som byggnader och som en del av Örby slotts historia”. Stadsmuseet och Byggnadsvårdsföreningen avstyrkte rivning medan politikerna i stadsbyggnadsnämnden beslöt på hösten 2019 att Valdorshem och två andra byggnader skall få rivas och att några parhus få byggas.

Bilder

Se även
 Örby villastad

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar

Byggnader och anläggningar i Söderort
Örby slott
Immer heiterer

Immer heiterer, op. 235, är en vals av Johann Strauss den yngre. Den spelades första gången den 20 februari 1860 i danslokalen Zum Sperl i Wien.

Historia
Liksom Johann Strauss musikstycken Die Zillerthaler (op. 30), Dorfgeschichten (op. 47), D'Woaldbuama (op. 66), Volkssänger (op. 119), Man lebt nur einmal (op. 167) och Grillenbanner (op. 247), definierade Strauss Immer heiterer som en "vals i Ländler-stil", en typisk 'bondevals' som går tillbaka till en av föregångarna till wienervalsen - den rustika Ländlern från nedre Österrike. Johann Strauss framförde valsen för första gången den 20 februari 1860 vid en bal i Zum Sperl. I slutet av valsen skrev Strauss in i noterna att medlemmar av orkestern skulle utbrista i högljudda skrattsalvor.

Om valsen
Speltiden är ca 9 minuter och 55 sekunder plus minus några sekunder beroende på dirigentens musikaliska tolkning.

Weblänkar 
 Immer heiterer i Naxos-utgåvan.

Referenser

Noter

Valser av Johann Strauss den yngre
Zsuzsanna Jakabos

Zsuzsanna "Zsu" Jakabos, född 3 april 1989, är en ungersk simmare. Hon har tävlat vid olympiska sommarspelen fyra gånger.

Jakabos tävlade för Ungern vid olympiska sommarspelen 2004 i Aten, där hon blev utslagen i försöksheatet på 400 meter medley. Vid olympiska sommarspelen 2008 i Peking tävlade Jakabos i två grenar. Hon blev utslagen i försöksheatet på 400 meter medley och var en del av Ungerns lag som slutade på sjätteplats på 4 x 200 meter frisim.

Vid olympiska sommarspelen 2012 i London tävlade Jakabos i fyra grenar. Hon slutade på sjundeplats på 200 meter fjärilsim och blev utslagen i försöksheatet på 400 meter medley. Jakabos var även en del av Ungerns lag som blev utslagna i försöksheatet på 4 x 200 meter frisim och diskvalificerade på 4 x 100 meter medley.

Vid olympiska sommarspelen 2016 i Rio de Janeiro tävlade Jakabos i tre grenar. Hon tog sig till semifinal på 200 meter medley och blev utslagen i försöksheatet på 400 meter medley Jakabos var även en del av Ungerns lag som slutade på sjätteplats på 4 x 200 meter frisim.

Källor

Noter

Ungerska simmare
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från Ungern
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 2004
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Ungern
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 2008
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2012 från Ungern
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 2012
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2016 från Ungern
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 2016
Födda 1989
Levande personer
Kvinnor
Banu Amin

Banu Amin (persiska: بانو امين), vars riktiga namn var Hajiye Seyyede Nosrat Beygum Amin, född 1895 i Esfahan, Persien, död 1983, var en känd kvinnlig shiamuslimsk mujtahid och tillhörde de mest framstående kvinnliga rättslärda och teologerna på 1900-talet. Bland annat gav hon sig själv tillåtelse att återberätta hadith till ayatolla Marashi Najafi.

Källor

Externa länkar 

 

Födda 1895
Avlidna 1983
Kvinnor
Islamiska teologer
Personer från Isfahan
Personer inom shiaislam i Iran
Shiitiska lärda
Personer i Iran under 1900-talet
Muslimska mystiker
Pica (sjukdom)

Pica är en psykisk störning som innebär en onaturlig aptit för icke-livsmedel, som smuts, sand, lera med mera. Det drabbar 10–32 procent av barn, i åldrarna 1–6 år. Vanliga komplikationer är infektioner, förgiftning, tarmobstruktioner och undernäring. Eftersom det är en psykisk störning innehåller behandlingen oftast beteendeterapi.

Referenser

Psykiska störningar
Ätstörningar
George Petrie

George Petrie kan syfta på bland andra:

* George Petrie (1790–1886), irländsk arkeolog och konstnär
 George Petrie (1793–1879), amerikansk politiker
 George O. Petrie (1912–1997), amerikansk skådespelare
Orpheus-Quadrille

Orpheus-Quadrille, op. 236, är en kadrilj av Johann Strauss den yngre. Den spelades första gången den 18 april 1860 i lokalen Zum grossen Zeisig i Wien.

Historia
Den 17 mars 1860 hade Jacques Offenbachs operett Orfeus i underjorden premiär på Carltheater i Wien. Musiken var arrangerad av teaterns kapellmästare Carl Binder, som ersatte Offenbachs ursprungliga förspel med en ouvertyr, som han satte samman från melodier ur operetten, som än i dag är mycket spelad (även om den nästan alltid tillskrivs enbart Offenbach utan att Binders namn nämns). I publiken på premiären befann sig Johan Strauss. Hänförd av Offenbachs melodiösa musik satte han genast igång med att - "från minnen av Offenbachs operett" - kombinera några av verkets mest attraktiva teman till en orkesterkadrilj, som förläggaren Carl Haslinger publicerade den 8 april 1860.

Det första framförandet av Orpheus-Quadrille (tänkt att spelas den 15 april i Volksgarten) skedde den 18 april då Strauss dirigerade en konsert i tavernan Zum grossen Zeisig.

Om kadriljen
Speltiden är ca 5 minuter och 37 sekunder plus minus några sekunder beroende på dirigentens musikaliska tolkning.

Weblänkar 
 Orpheus-Quadrille i Naxos-utgåvan.

Referenser

Noter

Kadriljer av Johann Strauss den yngre
Sydney Pickrem

Sydney Pickrem, född 21 maj 1997, är en kanadensisk simmare.

Karriär
Pickrem tävlade i två grenar för Kanada vid olympiska sommarspelen 2016 i Rio de Janeiro. Hon slutade på sjätteplats på 200 meter medley och blev utslagen i försöksheatet på 400 meter medley. I juli 2017 vid VM i Budapest tog Pickrem brons på 400 meter medley.

I juli 2019 vid VM i Gwangju tog Pickrem tre medaljer. Individuellt tog hon brons på 200 meter medley samt 200 meter bröstsim. Pickrem var även en del av Kanadas kapplag tillsammans med Penny Oleksiak, Margaret MacNeil och Kylie Masse som tog brons på 4×100 meter medley. I juli 2021 tog samma kapplag brons på 4×100 meter medley vid OS i Tokyo.

I december 2021 vid kortbane-VM i Abu Dhabi tog Pickrem guld på 200 meter medley samt var en del av Kanadas kapplag som tog silver på 4×100 meter medley. Hon erhöll ytterligare ett guld efter att ha simmat försöksheatet på 4×200 meter frisim, där Kanada i finalen tog medalj.

I december 2022 vid kortbane-VM i Melbourne var Pickrem en del av Kanadas kapplag som tog brons och noterade ett nytt nationsrekord på 4×100 meter medley samt erhöll ett silver efter att ha simmat försöksheatet på 4×200 meter frisim, där Kanada sedermera tog medalj i finalen.

Källor

Noter

Kanadensiska simmare
Världsmästare i simning
Kanadensiska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 2020
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2016 från Kanada
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 2016
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2020 från Kanada
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 2020
Födda 1997
Levande personer
Kvinnor
John O'Donovan

John O'Donovan kan syfta på bland andra: 

 John O'Donovan (1806–1861), irländsk språklärd och ortnamnsexpert
 John O'Donovan, gitarrist i Adolescents punkband

Se även 

 John Donovan
John Birmingham

John Birmingham kan syfta på bland andra:

* John Birmingham (1816–1884), irländsk astronom
 John Birmingham (född 1964), australisk författare
Shahab al-Din Marashi Najafi

Shahab al-Din al-Husayni al-Marashi al-Najafi (arabiska: السيد شهاب الدين الحسيني المرعشي النجفي), född 21 juli 1897 i Najaf, Persien, död 29 augusti 1990, var en framstående shiamuslimsk sayyid, marja' al-taqlid, forskare, historiker och släktforskare. 

Han växte upp i en religiös familj som var känd för sin kunskap och fromhet. Han studerade flera islamiska vetenskaper i den heliga staden Najaf i Irak. Där nådde han snabbt nivån av ijtihad. Senare flyttade han till den heliga staden Qom i Iran för att fortsätta sina studier. Där blev han snabbt en auktoritet och referenspunkt i islamiska regler (marja' al-taqlid). Han ledde de dagliga gruppbönerna i Heliga Fatima Masumas helgedom i mer än ett halvt sekel. Han blev 96 år gammal och dog efter en hjärtattack. I begravningsceremonin deltog miljontals iranska shiiter. I hans testamente står det att han ville bli begravd vid sitt biblioteks ingång så att fötterna tillhörande de som forskar i islamiska vetenskaper ska gå bredvid hans grav. Ayatolla Marashis kända bibliotek har utvecklats med tiden och täcker nu en yta på 21 000 kvadratmeter.

Referenser 

 

Män
Födda 1897
Avlidna 1990
Personer inom islam i Irak
Personer inom shiaislam i Iran
Islamiska teologer
Personer i Iran under 1900-talet
Iranska Marja' al-taqlid
Irakiska Marja' al-taqlid
John Casey

John Casey kan syfta på bland andra:

 John Casey (1820–1891), irländsk geometriker
 John Casey (född 1939), brittisk konservativ tänkare
 John Casey (född 1939), amerikansk romanförfattare 
 John J. Casey (1875–1929), amerikansk politiker
 John Keegan Casey (1846–1870), irländsk poet, agitator och republikan

Se även 
 Jon Casey
Keryn McMaster

Keryn McMaster, född 19 september 1993, är en australisk simmare.

McMaster tävlade för Australien vid olympiska sommarspelen 2016 i Rio de Janeiro, där hon blev utslagen i försöksheatet på 400 meter medley.

Källor

Noter

Australiska simmare
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2016 från Australien
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 2016
Födda 1993
Levande personer
Kvinnor
John Dalton (olika betydelser)

John Dalton eller John D'Alton kan syfta på bland andra:

* John Dalton (1766-1844), engelsk naturvetenskapsman
 John Dalton (född 1943), engelsk basist
 John H. Dalton (född 1941), amerikansk politiker
 John M. Dalton (1900–1972), amerikansk politiker
 John N. Dalton (1931–1986), amerikansk politiker
 John D'Alton (1882–1963), irländsk kardinal
 John D'Alton (1792–1867), irländsk jurist och genealog
August af Kullberg

Johan August af Kullberg, född 1 mars 1817, död 21 december 1881 på Björknäs, Tveta socken, var en svensk militär, tecknare och litograf.

Biografi 
Han var son till biskopen Anders Carlsson af Kullberg adlad af Kullberg och Johanna Lovisa Kruse samt från 1846 gift med Beata Sofia Themptander. Vid sidan av sin militära tjänst ägnade sig Kullberg åt att teckna humoristiska scener och udda typer ur Stockholmslivet samt utförde illustrationsuppdrag för olika förlag och tidskrifter. Bland annat illustrerade han Anna Maria Lenngrens Samlade skaldeförsök, han utgav även flera av sina egna litografier i bokform som Croquier 1841–1843, Bilder 1845 samt Badminnen 1846. Han avslutade sin militära karriär som major. af Kullberg är representerad vid bland annat Nationalmuseum och Kalmar konstmuseum.

af Kullberg gifte sig med Sofia Themptander, dotter till justitierådet Sven Themptander.

Referenser

Noter

Övriga källor 
Svenskt konstnärslexikon del III, sid 420–421, Allhems Förlag, Malmö. 

Svenska målare under 1800-talet
Svenska grafiker under 1800-talet
Representerade vid Nationalmuseum
Svenska militärer under 1800-talet
Konstnärer från Stockholm
Militärer från Stockholm
Födda 1817
Avlidna 1881
Män
August
Gustav Lannmark

Gustav Adolf Lannmark, född 28 juli 1892 i Stockholm, död 13 maj 1949, var en svensk tecknare.

Han var son till fabrikören Johan Gunnar K:son Lannmark och hans hustru Maria Katarina. Han var bror till fabrikören och tecknaren Gunnar Lannmark. Han studerade konst vid Althins målarskola i Stockholm 1910-1912 samt genomförde flera studieresor till Paris,  Berlin, Rom och München. Han var under ungdomsåren aktiv tävlingssimmare och seglare så det föll sig naturligt att han började teckna sporthändelser för Idrottsbladet. Dessutom tecknade han satir- och skämtteckningar för Naggen, Lutfisken och andra tidskrifter. Som illustratör illustrerade han några ungdomsböcker bland annat Ebbe Lieberaths  Äventyrsberättelser för scouter och käcka pojkar och utformade reklamsaker, affischer samt porträtt.  Allhem sid 458 band 3

Bildgalleri

Källor
Svenskt konstnärslexikon del III, sid 458, Allhems Förlag, Malmö. 
Svensk humor under 100 år, sammanställd av Per-Erik Lindorm, 1948,

Noter

Svenska tecknare under 1900-talet
Konstnärer från Stockholm
Födda 1892
Avlidna 1949
Män
Miho Takahashi

Miho Takahashi, född 1 december 1992, är en japansk simmare.

Takahashi tävlade för Japan vid olympiska sommarspelen 2012 i London, där hon blev utslagen i försöksheatet på 400 meter medley. Vid olympiska sommarspelen 2016 i Rio de Janeiro blev Takahashi utslagen i försöksheatet på 400 meter medley.

Källor

Noter

Japanska simmare
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2012 från Japan
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 2012
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2016 från Japan
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 2016
Födda 1992
Levande personer
Kvinnor
Börnichen/Erzgeb.

är en kommun och ort i Landkreis Erzgebirgskreis i förbundslandet Sachsen i Tyskland. Kommunen har cirka  invånare.

Kommunen ingår i förvaltningsområdet Wildenstein tillsammans med kommunen Grünhainichen.

Referenser 

Kommuner och städer i Erzgebirgskreis
Sakiko Shimizu

Sakiko Shimizu, född 20 april 1992, är en japansk simmare.

Shimizu tävlade för Japan vid olympiska sommarspelen 2016 i Rio de Janeiro, där hon slutade på åttonde plats på 400 meter medley.

Källor

Noter

Japanska simmare
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2016 från Japan
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 2016
Födda 1992
Levande personer
Kvinnor
Personer från Tochigi prefektur
Breitenbrunn/Erzgeb.

är en kommun och ort Breitenbrunn i Landkreis Erzgebirgskreis i förbundslandet Sachsen i Tyskland. Kommunen har cirka  invånare.

Referenser 

Kommuner och städer i Erzgebirgskreis
Ur varselklotet (TV-serie)

Ur varselklotet (originaltitel: Tales from the Loop) är en amerikansk science fiction-dramaserie skapad av Nathaniel Halpern och baserad på konstboken med samma namn från 2014 av Simon Stålenhag. Handlingen utspelar sig i den lantliga småstaden Merced i Ohio där folket bor ovanför en partikelaccelerator som kallas för Slingan. Alla åtta avsnitt i serien släpptes samtidigt den 3 april 2020 på Prime Video.

Handling 
Serien kretsar kring invånarna i Merced, Ohio som råkar ut för oförklarliga händelser i närheten av en mystisk underjordisk forskningsanläggning med partikelaccelerator kallad Slingan. Avsnitten är i princip fristående, vissa rollfigurer medverkar i flera avsnitt.

Rollista (i urval) 
 Rebecca Hall – Loretta Willard
 Paul Schneider – George Willard
 Duncan Joiner – Cole Willard
 Daniel Zolghadri – Jakob Willard
 Jonathan Pryce – Russ Willard
 Ato Essandoh – Gaddis
 Dominic Rains – Lucas
 Elektra Kilbey – Alma
 Abby Ryder Fortson – Loretta Willard som ung
 Tyler Barnhardt – Danny Jansson
 Nicole Law – May
 Lauren Weedman – Kate 
 Dan Bakkedahl – Ed

Avsnitt

Produktion 

Ur varselklotet tillkännagavs i juli 2018 med det svenska produktionsbolaget Indio Film, Amazon Studios och manusförfattare Nathaniel Halpern. Inspelningarna drog igång under 2019 i Kanada och Mark Romanek regisserade pilotavsnittet. Simon Stålenhag agerade konsult. Huvudrollerna gick till Rebecca Hall, Paul Schneider samt Jonathan Pryce.

Musik 
Originalmusiken är komponerad av Philip Glass och Paul Leonard-Morgan. Ett soundtrack släpptes den 3 april 2020. Utöver originallåtarna förekommer andra låtar som Owe Thörnqvists "Rumba i Engelska parken".

Mottagande 
Ur varselklotet möttes av god kritik enligt statistiken på Rotten Tomatoes som rapporterade att 86 procent av de amerikanska kritikerna, baserat på 69 recensioner, hade satt ett genomsnittsbetyg på 7,20 av 10. På Metacritic nådde serien genomsnittsbetyget 68 av 100, baserat på 15 recensioner.

Recensioner i Sverige 
 Aftonbladet – 4/5 
 Göteborgs-Posten – 3/5 
 MovieZine – 3/5
 Nöjesguiden – 4/6  
 Svenska Dagbladet – 4/6 
 Sveriges Television – 4/5

Referenser

Externa länkar 
 Officiell webbplats 
 

TV-seriestarter 2020
Engelskspråkiga TV-serier
Amerikanska dramaserier
Amerikanska TV-serier från 2020-talet
TV-serier från 20th Century Fox Television
Karelen (historiskt landskap i Finland)

Karelen (finska Karjala) är ett historiskt landskap i Finland. Som västgräns brukar Kymmene älv räknas och som östgräns var 1812-1944 gränsen till Ryssland/Sovjetunionen, fastställd i Dorpatfreden 1920.

Källor 

Historiska landskap i Finland
Karelen
Taubenpost (Polka)

Taubenpost (Brevduvepost), op. 237, är en polka-française av Johann Strauss den yngre. Den framfördes första gången den 26 februari 1860 i Volksgarten i Wien.

Historia
Under sin konsertturné till Ryssland år 1858 mötte Johann Strauss den unga flickan Olga Smirnitskaja och de två blev kära i varandra. Men då Olgas aristokratiska föräldrar inte samtyckte till deras kärlek fick ungdomarna brevväxla i smyg. När Strauss återvände till Wien insåg båda att deras affär var avslutad. Det är möjligt att Strauss olyckliga kärleksaffär ligger som bakgrund till polkan som först hade titeln Der Liebesbote (Kärleksbudet) och som framfördes första gången vid en konsert i Volksgarten den 26 februari 1860. När Strauss spelade polkan på nytt den 29 februari hade polkan bytt namn till Taubenpost. Troligt är att Strauss efter första framförandet mottog det brev från Olga i vilket hon meddelade att hon skulle gifta sig med en annan. Eftersom Strauss själv medgav att "det är allmänt känt att jag förlorade mitt hjärta i Sankt Petersburg" så var det alltför vida känt att hans kvinnliga beundrare i Wien skulle förstå till vem han sände "Kärleksbudet", medan ett meddelande med "Brevduvepost" inte avslöjade någon romantisk koppling.

Polkan verkar inte ha rönt någon större uppskattning i Wien. Den förekommer endast ett fåtal gånger i konsertprogrammen för 1860.

Om polkan
Speltiden är ca 4 minuter och 41 sekunder plus minus några sekunder beroende på dirigentens musikaliska tolkning.

Externa länkar 
 Taubenpost i Naxos-utgåvan

Referenser

Noter

Polkor av Johann Strauss den yngre