kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Levande musikarv

Levande musikarv är ett samarbete mellan flera intressenter inom svenskt musikliv med syftet att inventera, dokumentera och presentera äldre svensk konstmusik. 

Samarbetet har bland annat resulterat i en databas och publik webbplats, som presenterar till exempel notmaterial och tonsättarbiografier. Dessutom sammanställs både äldre och nyproducerade inspelningar. Avsikten är att tillgängliggöra musik som sällan eller aldrig uppmärksammas, och göra det möjligt att levandegöra den äldre musiken i den moderna konsertrepertoaren. Den databas som byggts upp innehåller information om hundratals svenska tonsättare och tusentals musikverk. 

Uppbyggnadsarbetet planerades som ett sexårigt projekt, som initierades av Kungliga Musikaliska Akademien och inleddes 2012. En stor del av den äldre svenska konstmusiken har hittills inte varit tillgänglig, eftersom notmaterialet saknas eller är i så dåligt skick att det är oanvändbart. Det gäller även verk av Sveriges mest framstående tonsättare. Akademien konstaterade i sin årsskrift 2016 att det svenska musikarvet är rikare än väntat och att det därför, trots det omfattande arbete inom inventering och utgivning som utförts under projektet, återstår ”en mycket stor mängd verk av högsta konstnärliga halt”. 

Vid sidan om Musikaliska akademien är bland andra Musik- och teaterbiblioteket, Svensk Musik och Sveriges Radio engagerade i arbetet.. Delar av Levande musikarv har finansierats av Riksbankens jubileumsfond. Musikaliska akademien har uttryckt en önskan att ta ett långsiktigt ansvar för Levande musikarv och omvandla satsningen från ett projekt till en integrerad del av akademiens verksamhet.

Avgränsning och upphovsrättsfrågor 
Levande musikarv-samarbetet omfattar i första hand alla till namnet kända tonsättare som har varit verksamma i nuvarande Sverige och består bland annat av: 
 en databas med information om musik och tonsättare 
 notutgåvor för nedladdning
 vetenskapliga texter
 radioinspelningar

Inom projektet publiceras endast musikaliska verk av tonsättare som varit avlidna i minst 70 år, det vill säga sådana som inte skyddas av upphovsrätt. Upphovsrättsskyddad musik handhas av Svensk Musik och STIM.

Referenser

Externa länkar 
 Nordic. Musical Heritage Network
Dansk Center for Musikudgivelse
 Finlands musikarv rf 
  Levande Musikarv, Sverige
 Norsk Musikarv
 Riksbankens jubileumsfond Levande musikarv: tonsättarbiografier
 KVAST Kvinnors forskning skriver om svenska musikhistorien
 Tonsättaren Nr. 2 | 2013 sidan 4 Svensk musik med mångfald
 

Musik i Sverige
Kungliga Musikaliska Akademien
Musikdatabaser
Svenska webbplatser
Mattias Djuse

Sven Gunnar Mattias Djuse, född 22 januari 1989 i Östersund i Jämtlands län, är en svensk travkusk och travtränare. Hans hemmabana är Solvalla.

Djuses stall har 2019 cirka 80 hästar i träning. Stallets vinstrikaste hästar är Racing Brodda och Farouk B.R. Fram till januari 2019 tränade han Dartagnan Sisu.

Karriär 
Djuse är uppvuxen i en travintresserad familj. Han är son till travtränaren Anders Djuse, och bror till travprofilerna Magnus, Martin och Mats. Han är även kusin med ishockeyspelaren Emil Djuse.

Under gymnasietiden studerade Djuse vid Travskolan Wången. Därefter arbetade han en tid som lärling hos Timo Nurmos och Anna Forssell. Under tiden som lärling segrade han i stora lärlingslopp som Karl-Gösta Fylkings Minneslopp (2011), Travrondens Guldklocka (2012) och Lärlings-SM (2013). Han utsågs till "Årets Komet" vid Hästgalan 2013. Samma år tilldelades han även Stig H. Johanssons stipendium. Han erhöll sin proffstränarlicens i december 2014. För säsongen 2016 vann han pris som "Årets Framtidsnamn" vid Solvalla.

Segrar i större lopp

Referenser

Noter

Externa länkar 

 Mattias Djuses profil hos Svensk Travsport
 Stall Djuse: Officiell webbplats

Svenska travkuskar
Svenska travtränare
Män
Födda 1989
Levande personer
Idrottare från Östersund
Thomas Dreßen

Thomas Dreßen, född 22 november 1993, är en tysk alpin skidåkare som debuterade i världscupen den 21 februari 2015 i Saalbach i Österrike. Hans första pallplats i världscupen kom när han kom trea i tävlingen i störtlopp den 2 december 2017 i Beaver Creek i USA.

Världscupssegrar (5)

Referenser

Tyska alpina skidåkare
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2018 från Tyskland
Tävlande i alpin skidåkning vid olympiska vinterspelen 2018
Födda 1993
Levande personer
Män
Carl Fredrik Tegensköld

Carl Fredrik Tegensköld, född 1665 i Stettin eller på Sälna i Uppland, död 24 april 1735 på överstebostället Näsgård i Husby socken, var en svensk militär.

Carl Fredrik Tegensköld var son till kapten Gustaf Tegman, 1678 adlad Tegensköld. Han blev 1677 student vid Greifswalds universitet men tog i samband med den brandenburgska belägringen av Greifswald 1678 värvning vid Upplands regemente. Vid stadens kapitulation fick han med övriga soldater fritt avtåg till Sverige men fartyget han var ombord på led skeppsbrott vid Bornholm och han råkade i danska fångenskap. Tegensköld frisläpptes vid fredsslutet 1679. Redan 1678 hade han befordrats till sergeant och blev efter återkomsten till Sverige befordrad till fänrik. 1691 befordrades han till löjtnant. Tegensköld blev 1700 menig vid livdrabantkåren och deltog med enheten i slaget vid Narva, övergången av Düna, slaget vid Kliszów, slaget vid Pułtusk, belägringen av Thorn, stormningen av Lemberg, slaget vid Fraustadt, slaget vid Holowczyn och slaget vid Krasnokutsk–Gorodnoje. Han deltog även i slaget vid Poltava och följde Karl XII under flykten till Turkiet. Han deltog även vid kalabaliken i Bender. Han hade 1701 befordrats till korpral vid livdrabantkåren och under tiden i Bender utsågs han 1711 till överstelöjtnant vid Upplands regemente. Tegensköld anlände till Stralsund två dagar efter kungen och tillträdde sedan han återvänt till Sverige sin post som överstelöjtnant vid Upplands regemente. 1716 blev han sekundöverste vid Dalregementet. Då Fredrik I 1719 tillfrågade honom en efterträdare till Magnus Julius De la Gardie som regementschef föreslog han helt enkelt sig själv och utnämndes på posten.  Han fick uppdraget att skära ned regementet och anpassa det efter fredstida omfattning. 1722 befordrades Tegensköld till generalmajor med kvarstående på posten som regementschef för Dalregementet. Tegensköld upphöjdes 1732 till friherrligt stånd.

Källor 
 Dalregementets personhistoria 2 – 1700–1799, s. 345–347.

Svenska generaler
Svenska regementschefer
Födda 1665
Avlidna 1735
Män
Deltagare i slaget vid Poltava
Karoliner
Deltagare i slaget vid Narva
Deltagare i slaget vid Fraustadt
Deltagare i slaget vid Holowczyn
Svenska militärer under 1600-talet
Svenska militärer under 1700-talet
Svenska friherrar
Deltagare i slaget vid Kliszów
Personer från Stettin
Deltagare i slaget vid Düna
Deltagare i kalabaliken i Bender
Deltagare i belägringen av Thorn
Gustaf Henrik Mannerheim

Gustaf Henrik Mannerheim, född 29 september 1695 i Livland, död 26 januari 1777 i Norrköping, var en svensk friherre och militär.

Biografi
Gustaf Henrik Mannerheim var son till godsförvaltaren Augustin Mannerheim. Han blev student vid Uppsala universitet 1712 och 1715 extraordinarie kanslist vid Riksarkivet. 1716 blev Mannerheim volontär vid  artilleriet och deltog i fälttågen mot Norge 1716 och 1718. Han befordrades 1717 till överfyrverkare och senare samma år regementsadjutant, 1718 till löjtnant. 1734 befordrades Mannerheim till kapten. Under hattarnas ryska krig befordrades han till major och chef för artilleribataljonen på Gotland. Han organiserade allmogen inför en möjlig invasion och lät även på egen bekostnad sätta upp en 400 man stark artilleribataljon på ön. Mannerheim erhöll 1747 överstelöjtnants fullmakt och blev senare samma år överstelöjtnant vid artilleriet i Göteborg. 1750 blev han befordrad till överste och chef för Dalregementet. Under Pommerska kriget stannade Mannerheim kvar i Sverige då regementet 1757 kommenderades till Pommern men i april 1758 beordrades han att följa med en förstärkningstrupp från regementet om 400 man dit. Han begärde dock kort därefter om tjänstledighet för att vårda sin hälsa. Mannerheim vistades endast korta tider vid regementet och befann sig främst i Stralsund där han var medlem i krigshovrätten. 1759 hempermitterades han på grund av svag hälsa och sjuklighet. Mannerheim blev 1762 befordrad till generalmajor i armén och blev i september 1768 chef för Jämtlands regemente. han begärde dock redan i december samma år avsked från militären, och förblev fram till i februari 1769 boendes på regementschefsbostället för Dalregementet i Näsgård, Husby socken.

Källor 
 Dalregementets personhistoria 2 - 1700-1799, s. 491-492

Svenska militärer under 1700-talet
Svenska generaler
Svenska regementschefer
Födda 1695
Avlidna 1777
Män
Personer från Livland
Gustaf Henrik
Olander Larsson

Olander Bertilsson Larsson, född Bertilsson 21 oktober 1864 i Drängsereds församling, död 9 december 1927 i Getinge församling, var en svensk industriman och entreprenör.

Olander Larsson föddes på ett hemman i Halland och var först bodbetjänt (affärsbiträde). Vid 22 års ålder öppnade han en lanthandel vid den nyanlagda järnvägsstationen i Getinge. Han grundade tillsammans med Olof Nilsson 1897 Hallands Frökontor. Han påbörjade i kompanjonskap med Adolf Larsson också tillverkning av lantbruksredskap i Getinge. I början av 1900-talet grundade de Getinge tegelbruk. De inregistrerade 1904 Getinge Mekaniska Verkstad AB, nuvarande Getinge AB.

Han gifte sig 1891 med Julia Augusta Karlsson. Paret hade fem barn.

Källor
Om Olander Larsson på www.bygdeband.se
Getinge – mellan hav och skog på Getinge Samhällsförenings webbplats

Svenska entreprenörer
Födda 1864
Avlidna 1927
Män
Personer från Drängsereds socken
Old Well

Old Well är ett litet rundtempel i nyklassicistisk stil, beläget vid University of North Carolina i Chapel Hill i norra North Carolina. Byggnaden är inspirerad av Temple de l'Amour vid slottet i Versailles. Old Well ritades av Eugene Lewis Harris (1856–1901) och invigdes 1897. I rundtemplet finns en dricksvattenfontän.

Referenser

Externa länkar

Old Well – officiell webbplats

Arkitekturåret 1897
Nyklassicistisk arkitektur
Fontäner
Jasmine Flury

Jasmine Flury, född 16 september 1993, är en schweizisk alpin skidåkare som debuterade i världscupen den 11 januari 2014 i Altenmarkt-Zauchensee i Österrike. Hennes första pallplats i världscupen kom när hon vann tävlingen i Super-G den 9 december 2017 i Sankt Moritz i Schweiz.

Referenser

Schweiziska alpina skidåkare
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2018 från Schweiz
Tävlande i alpin skidåkning vid olympiska vinterspelen 2018
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2022 från Schweiz
Tävlande i alpin skidåkning vid olympiska vinterspelen 2022
Födda 1993
Levande personer
Kvinnor
Olympiska idrottare från Ryssland i olympiska vinterspelen 2018

Olympiska idrottare från Ryssland i olympiska vinterspelen 2018, förkortat OAR, var 168 tävlande från Ryssland (87 män och 81 kvinnor) i 15 olika sporter. Dessa tilläts inte att representera sitt land då Rysslands olympiska kommitté var avstängd av Internationella olympiska kommittén. Beslutet grundade sig på McLaren-rapporten som indikerade statsstödd och systematiserad dopning av ryska idrottare under olympiska vinterspelen 2014.

För att idrottare från Ryssland skulle tillåtas att tävla var de tvungna att uppfylla ett antal kriterier, bland annat fick de aldrig ha blivit dömda för dopning.

De fick använda den olympiska flaggan och hymnen samt mörkröda kläder, inte de vanliga ryska sådana.

Medaljörer

Curling

Anastasija Bryzgalova och Aleksandr Krusjelnitskij tog en bronsmedalj i curlingens mixed dubbel men fråntogs senare medaljen då Krusjelnitskij testat positivt för meldonium.

Referenser

2018 i Ryssland
2018
Nationer i olympiska vinterspelen 2018
Dimbobaden

Dimbobaden är en bebyggelse utefter Riksväg 52 vid Hjälmarens södra strand mellan Hampetorp och Läppe i Lännäs socken i Örebro kommun. Från 2015 avgränsar SCB här en småort.

Referenser 

Småorter i Sverige
Orter i Örebro kommun
Fällersta

Fällersta är en bebyggelseöster om Norra Bro i Gällersta socken i Örebro kommun. Från 2015 avgränsar SCB här i bebyggelsens norra del en småort.

Referenser 

Småorter i Sverige
Orter i Örebro kommun
Tjusebotorp och Ättinge

Tjusebotorp och Ättinge är en bebyggelse norr om tätorten Örebro i Hovsta socken i Örebro kommun. Från 2015 avgränsar SCB här en småort.

Referenser 

Småorter i Sverige
Orter i Örebro kommun
Kårstaö

Kårstaö är en bebyggelse på en halvö med samma namn i sjön Lången i Hovsta socken i Örebro kommun. Från 2015 avgränsar SCB här en småort.

Referenser 

Småorter i Sverige
Orter i Örebro kommun
Röne

Röne är en bebyggelse nordväst om Glanshammar i Rinkaby socken i Örebro kommun. Från 2015 avgränsar SCB här en småort.

Referenser 

Småorter i Sverige
Orter i Örebro kommun
Norra Runnaby

Norra Runnaby är en bebyggelse strax norr om tätorten Örebro och Södra Runnaby i Örebro kommun. Från 2015 avgränsar SCB här en småort. 

Ekers kyrka ligger i ortens norra del i det som även kallas Eker.

Referenser 

Småorter i Sverige
Orter i Örebro kommun
Ekersby

Ekersby är en bebyggelse norr om tätorten Örebro och Ekers kyrka i Örebro kommun. Från 2015 avgränsar SCB här en småort.

Referenser 

Småorter i Sverige
Orter i Örebro kommun
The Unknown

The Unknown är en amerikansk stumfilm från 1927 regisserad av Tod Browning med Lon Chaney i huvudrollen. Det var den sjätte filmen där Browning och Chaney samarbetade.

Handling 
Alonzo är en brottsling på flykt undan polisen, för att gömma sig har han förklätt sig till en armlös cirkusartist och uppträder bland annat som knivkastare. Han spänner fast sina armar vid sidan av kroppen för att dölja dem och det faktum att han har två tummar på ena handen. Alonzo blir förälskad i sin assistent Estrellita som är rädd för mäns beröring. 

Cirkusdirektören, som också är Estrellitas far, upptäcker att Alonzo har armar och blir mördad av honom. Estrellita ser mordet men inte mördarens ansikte, däremot lägger hon märke till hans missbildade hand. För att inte kunna identifieras som mördaren och med förhoppning om att han skall bli den perfekta partnern åt Estrellita väljer Alonzo att utpressa en läkare som amputerar hans armar. När han läkt och återvänder till cirkusen finner han till sin fasa att Estrellita kommit över sin rädsla och blivit kär i cirkusens starke man Malabar och att de två är förlovade. Alonzo försöker mörda Malabar men förlorar sitt eget liv.

Medverkande

Om filmen 
Cirkustemat låg Browning varmt om hjärtat sedan barndomen. Han skrev den ursprungliga berättelsen som sedan Waldemar Young utvecklade manuset ifrån. Filmens ursprungliga titel var Armless Alonzo. 

The Unknown ansågs länge vara en förlorad film, den sista bevarade kopian återfanns under tidigt 1970-tal i La Cinemathéque françaises samlingar. Mindre delar av filmen saknades men större delen är intakt och handlingen är inte märkbart påverkad.

Källor

Externa länkar
 
 

Filmer 1927
Svartvita filmer
Amerikanska stumfilmer
Amerikanska skräckfilmer
Filmer från Metro-Goldwyn-Mayer
Återfunna filmer
Filmer om paraplegiker och tetraplegiker
Samoa i olympiska sommarspelen 2016

Samoa deltog med åtta deltagare vid de olympiska sommarspelen 2016 i Rio de Janeiro. Ingen av landets deltagare erövrade någon medalj.

Friidrott 

Förkortningar
Notera– Placeringar avser endast det specifika heatet.
Q = Tog sig vidare till nästa omgång
q = Tog sig vidare till nästa omgång som den snabbaste förloraren eller, i fältgrenarna, genom placering utan att nå kvalgränsen
NR = Nationellt rekord
N/A = Omgången fanns inte i grenen
Bye = Idrottaren behövde inte tävla i omgången

Bana och väg

Fältgrenar

Judo

Kanotsport

Sprint

Simning

Tyngdlyftning

Källor 
 

2016 i Samoa
Nationer i olympiska sommarspelen 2016
2016
Fiskartorpet och Opphammar

Fiskartorpet och Opphammar är en bebyggelse vid södra änden av Väringen i Ödeby socken i Örebro kommun. Från 2015 avgränsar SCB här en småort.

Referenser 

Småorter i Sverige
Orter i Örebro kommun
Palmbohult

Palmbohult är en bebyggelse sydväst om tätorten Örebro i Mosjö socken i Örebro kommun. Från 2015 avgränsar SCB här en småort.

Referenser 

Småorter i Sverige
Orter i Örebro kommun
Knarsta

Knarsta är en bebyggelse i Stora Mellösa socken i Örebro kommun. Från 2015 avgränsar SCB här en småort.

Referenser 

Småorter i Sverige
Orter i Örebro kommun
Åsbyskogen

Åsbyskogen är en bebyggelse vid södra stranden av Hjälmaren i Stora Mellösa socken i Örebro kommun. Från 2015 avgränsar SCB här en småort.

Referenser 

Småorter i Sverige
Orter i Örebro kommun
Lannafors

Lannafors är en bebyggelse vid Garphytteån i Tysslinge socken i Örebro kommun. Mellan 2015 och 2020 avgränsade SCB här en småort.

Referenser 

Tidigare småorter i Sverige
Orter i Örebro kommun
Kvinnokamp (bok)

Kvinnokamp. För en revolutionär kvinnorörelse är en antologi sammanställd av läkaren Iréne Matthis och arkitekten Dick Urban Vestbro, vars första upplaga utgavs av Gidlunds förlag 1971.

Bokens syfte är att utgöra en teoretisk utgångspunkt för utvecklandet av en revolutionär kvinnorörelse i Sverige. Den innehåller texter av Hal Draper, Margaret Benston, Mickey & John Rowntree, Kathy McAfee & Myrna Wood och Sheila Rowbotham. I egna bidrag försöker de båda redaktörerna att analysera kvinnornas ställning i det kapitalistiska samhället samt att reda ut vissa oklarheter inom den nya kvinnorörelsen och därigenom precisera vad en socialistisk kvinnorörelse står för.  Boken innehåller även Grupp 8:s programförklaring. Bokens fjärde upplaga utgavs 1976.

Referenser

Facklitteratur 1971
Feministisk litteratur
Grupp 8
Andra vågens feminism i Sverige
Berättelsen om Ferdinand

Berättelsen om Ferdinand (engelsk originaltitel: The Story of Ferdinand) är en barnbok från 1936 skriven av den amerikanska författaren Munro Leaf med illustrationer av Robert Lawson. Boken handlar om en tjur i Spanien som hellre luktar på blommor än slåss i tjurfäktningar.

Boken blev 1938 den mest sålda boken i hemlandet. Walt Disney Productions fick rättigheterna att producera en tecknad kortfilm baserad på boken. Tjuren Ferdinand hade premiär i november 1938 och vann en Oscar för bästa animerade kortfilm året därpå. Den datoranimerade fullängdsfilmen Tjuren Ferdinand, producerad av Blue Sky Studios och 20th Century Fox Animation, hade premiär i december 2017.

Berättelsen om Ferdinand finns i svensk översättning av Agnes Rudbeck från 1938.

Handling 
Till skillnad från de andra tjurkalvarna föredrar Ferdinand att sitta under en korkek och lukta på blommorna. Hans mor är orolig att han är ensam och försöker förgäves att få honom att umgås med de andra, men när hon ser hur lycklig han är låter hon honom vara.

Kalvarna växer upp och blir tjurar, och Ferdinand blir den största och starkaste av dem alla. Men medan de andra tjurarna drömmer om att visa sin styrka på tjurfäktningen i Madrid föredrar Ferdinand fortfarande att lukta på blommorna. En dag kommer fem män för att välja ut en tjur till tjurfäktningen. Ferdinand gör inget väsen av sig, men råkar sätta sig på ett bi. Dess stick får Ferdinand att löpa vilt och frustande över fältet. De fem männen tror att Ferdinand är den vildaste och mest aggressiva tjuren och tar med honom till Madrid.

Alla vackra kvinnor i Madrid har samlats på tjurfäktningsarenan för att se matadoren ta sig an "Ferdinand den förskräcklige". Men när Ferdinand släpps ut i ringen dras han till blommorna som kvinnorna har satt i håret. Han lägger sig mitt i ringen och njuter. Publiken blir upprörd och börjar bua. Banderiljärerna blir arga och pikadorerna blir ännu argare. Men argast av dem alla blir matadoren som inte får använda sin cape och sitt svärd.

Ferdinand skickas tillbaka till sin korkek, där han sitter än i dag och luktar på blommorna.

Bakgrund 
Verklighetens "Ferdinand" hette Civilón och levde på 1930-talet i Spanien.

Referenser 

Amerikansk barnlitteratur
Litteratur 1936
Madrid i fiktion
Böcker som blivit film
Jeremy Waldron

Jeremy Waldron, född 13 oktober 1953 på Nya Zeeland, är en nyzeeländsk professor i juridik och filosofi.

Efter studier i Nya Zeeland och Storbritannien, däribland, vid Oxford university, fick han 1978 anställning vid Högsta domstolen på Nya Zeeland samt undervisade i politisk teori och rättsvetenskap. 1987 flyttade han till New York.

Waldron har skrivit flera verk om konstitutionalism, rättigheter, lagstyre, demokrati samt om historisk politisk teori. Bland hans böcker finns The Harm in Hate Speech, God, Locke, and Equality: Christian Foundations of Locke’s Political Thought, och One Another's Equals: The Basis of Human Equality.

I The Harm in Hate Speech ifrågasätter Waldron den obegränsade yttrandefriheten och försvarar restriktioner mot den absoluta rätten att yttra sina åsikter, exempelvis vid hets mot folkgrupp, ett kontroversiellt ämne i USA.

Källor
 https://its.law.nyu.edu/facultyprofiles/index.cfm?fuseaction=profile.overview&personid=26993

Noter

Födda 1953
Män
Levande personer
Rättsfilosofer
Alumner från Oxfords universitet
Alumner från University of Otago
Ariane (Massenet)

Ariane är en fransk opera i fem akter med musik av Jules Massenet och libretto av Catulle Mendès efter den grekiska myten om Ariadne.

Historia
Ariane var Massenets första beställning på tolv år att uppföras på Parisoperan. Den skrevs i klassiskt, storskaligt format och uppfördes därefter. Den hade premiär den 31 oktober 1906 i Paris och spelades över 60 gånger. 1937 iscensattes den i en nyuppsättning på samma scen.

Personer
Ariane (Ariadne) (sopran)
Thésée (Theseus) (tenor)
Périthoüs (baryton)
Perséphone (Persefone) (mezzosopran)
Phèdre (Faidra) (sopran)
Cypris (sopran)
Eunoé (sopran)
Chromis (sopran)
Phéréklos (baryton)
Stamhövdingen (baryton)

Handling

Efter att Ariane har räddat Thésée från monstret Minotauros på Kreta flyr de båda tillsammans. Han ämnar föra henne till Aten som sin drottning. Medan de vilar ut på ön Naxos lyckas Arianes syster Phèdre förföra Thésée. Ariane upptäcker vad som har hänt. Phèdre begår självmord. Ariane beger sig ner till underjorden för att hos gudinnan Perséphone be om systerns återuppståndelse. Hon lyckas med detta men upptäcker att Thésée fortfarande föredrar Phèdres passion framför hennes hängivenhet. Thésée och Phèdre lämnar ön. I sin förtvivlan går Ariane ut bland havets vågor lockad av sirenernas förföriska sång.

Källor

Verk av Jules Massenet
Franskspråkiga operor
Musikåret 1906
Teateråret 1906
Kultur i Paris
Franska operor
Helena Groll

Märta Helena Kristina Groll, född 5 juni 1954, är en svensk journalist och programledare i radio. Från 2010 tillhörde hon de fasta programledarparen i Sveriges radio Studio ett. Hon gjorde sitt sista program som fast anställd programledare i Studio ett den 30 september 2022, då hon avtackades i direktsändning. Hon har tidigare arbetat som frilans i Los Angeles där hon bott sedan 1999. 

Helena Groll har universitetsstudier bakom sig i bland annat statskunskap och har också en socionomexamen.

Kontroverser 

Under en intervju i Studio ett 2015 med Israels ambassadör Isaac Bachman frågade Helena Groll vilket ansvar judar bär för att de utsätts för terrorattacker. Sveriges radio gick efter intervjun ut med en offentlig ursäkt och redigerade programmet i efterhand. Händelsen ledde till en debatt om antisemitism. Inslaget fälldes senare av Granskningsnämnden.

Referenser 

Svenska radioprogramledare
Kvinnor
Födda 1954
Levande personer