kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Carl Johan Wennberg

Carl Johan Wennberg, född 19 maj 1849 i Eds socken, Värmland, död 5 juli 1931 i Karlstad, var en svensk industriman.

Carl Johan Wennberg var son till lantbrukaren Olof Olsson och Stina-Sofia Wennberg. Efter faderns tidiga död blev han tvungen att försörja sig själv 1864 kom han i smedslära i Karlstad och var 1870 utlärd smed. Samma år etablerade han sig som självständig företagare inom smedsyrket och utförde bland annat arbeten för Uddeholmsrederiets räkning. 1875 övertog han ett vagnmakeri, förenat med smedsrörelse, och grundade samma som aktiebolag C. J. Wennbergs mekaniska verkstad. Wennberg, som 1878 erhöll inträde i Karlstads fabriks- och hantverksförening, utvidgade snart sin rörelse som under de första decenniet främst omfattade vagnar. 1889–1891 erhöll Wennbergs företag ett nytt verksamhetsfält då den på kommunalt uppdrag försåg stora delar av fastigheterna i Karlstad med vatten- och avloppsledningar. Motsvarande uppdrag erhöll företaget i Filipstad, där anläggningar gjordes 1896–1898. Wennberg utvidgade sitt företag under 1890-talet. 1894 anlades ett gjuteri, som tillverkade tackjärnsgjutgods. I övrigt tillverkades vid sekelskiftet artiklar som cisterner, bryggpannor och badkar. Företaget började även åta sig reparation av ångfartyg, som trafikerade Klarälven. 1905 anlades en maskinverkstad och 1906 ett nytt och modernt gjuteri. Företaget ombildades 1906 till ett bolag, i vilket Wennberg och hans tre söner, Carl, Simon och Gustav ingick. Från 1905 bestod verksamheten främst i tillverkning av ångfartyg, särskilt bogserbåtar. Under första världskriget kunde produktionen ytterligare ökas på grund av det stegrade behovet av fartyg. Wennbergs företag drabbades dock hårt av den ekonomiska depressionen i början av 1920-talet och tillverkningen av fartyg måste i praktiken helt nedläggas. Tack vare en tidigare försiktig finanspolitik fanns dock reservkapital och krisen övervanns 1924, då produktionen åter kunde drivas i normal omfattning. 1925 avgick Wennberg som VD i företaget. Wennberg var styrelseledamot i Wermlands stadshypoteksförening och hedersledamot i Karlstads fabriks- och hantverksförening. Han erhöll också tidigt olika kommunala uppdrag i Karlstad och var bland annat ledamot av kyrkorådet, drätselkammaren och fattigvårdsstyrelsen.

Källor 
 

Personer inom Sveriges näringsliv
Personer från Eds socken, Värmland
Födda 1849
Avlidna 1931
Män
Ganjifa

Ganjifa är benämningen dels på ett kortspel, som har utövats främst i Indien, dels på den speciella typ av spelkort som hör till detta spel.

Spelet har sitt ursprung i Persien och kom till Indien när landet på 1500-talet införlivades i Mogulriket. På 2000-talet är spelet mer sällan förekommande, och spelkorten säljs huvudsakligen som samlarobjekt.

Spelkorten
Ganjifakorten är oftast runda, med en diameter kring 5–7 cm. Traditionellt har de varit målade för hand av konsthantverkare. Materialet har varit papper eller tyg, men till exklusivare kortlekar har bland annat elfenben och sköldpaddsskal använts.

Den klassiska ganjifakortleken, kallad mogul-ganjifa, består av 96 kort. Dessa är uppdelade på åtta sviter eller färger med tolv kort i varje: en kung, en vesir samt tio kort som representerar talen 1–10. De olika sviternas namn och svitmärken är som följer:

Taj ("krona"): krona eller blomma
Safed ("vit" eller "silver"): silvermynt eller måne
Shamsher ("svärd"): svärd
Ghulam ("tjänare"): tjänare eller hovmän
Chang ("harpa"): harpa
Surkh ("röd" eller "guld"): guldmynt eller sol
Barat ("dokument"): vit fyrkant
Qimash ("kudde"): oval

Förutom genom svitmärkena skiljs sviterna åt genom att ha olika bakgrundsfärger på korten. Vilka dessa färger är varierar, men oftast har till exempel safed svart, shamsher rött och chang grönt. Sannolikt har leken med åtta sviter utvecklats ur en lek med fyra sviter; förekomsten av två olika sviter med mynt som symboler tyder på detta. Utökandet av antalet kort kan ha varit ett sätt att åstadkomma ett mer krävande och tidsutfyllande spel.

Dashatavara-ganjifa är en till hinduistisk tradition anpassad form av ganjifa, utbyggd till tio sviter och innehållande 120 kort. Varje svit representerar en av guden Vishnus tio avatarer eller inkarnationer.

Kortspelet
Ganjifa är ett sticktagningsspel, där det gäller att vinna så många stick som möjligt. Spelet är i första hand avsett för tre deltagare, men går även att spela på fyra eller fem. Kungen är det högsta kortet och vesiren det näst högsta i alla sviter. I de första fyra av de ovan nämnda sviterna följer sedan tio till ett i fallande ordning, medan ordningsföljden är omkastad i de övriga sviterna: ett är högst och tio lägst.

Det första kort som spelas ut i varje spelomgång ska enligt reglerna vara kungen i safed-sviten om spelet äger rum mellan solnedgång och soluppgång, eller kungen i surkh-sviten om man spelar under dagtid. Också i det fortsatta spelet gäller stränga anvisningar för vilka kort som är tillåtna att lägga ut som första kort i ett stick. Till särdragen i ganjifa hör även en procedur, i vilken förloraren i en spelomgång tvingas att i nästa omgång byta bort ett antal av sina bästa kort till vinnaren. Sammanfattningsvis kan om spelet sägas att ett gott kortminne är viktigare än strategisk skicklighet.

Ganjifakorten används även i andra slags spel, till exempel i hasardspelet naqsh, som har vissa likheter med tjugoett och Black Jack. Däremot finns det knappast något som tyder på att korten har använts i Indien till ockulta ändamål eller till spådomskonst.

Referenser

 
Kortspel
Kortlekar
Kultur i Indien
James T. Jones

James Taylor Jones, född 20 juli 1832 i Richmond i Virginia, död 15 februari 1895 i Demopolis i Alabama, var en amerikansk politiker (demokrat). Han var ledamot av USA:s representanthus 1877–1879 och 1883–1889.

Jones efterträdde 1877 Jeremiah Haralson som kongressledamot och efterträddes 1879 av Thomas H. Herndon. År 1883 tillträdde Jones på nytt som kongressledamot efter att Herndon hade avlidit i ämbetet. År 1889 efterträddes Jones sedan i representanthuset av Richard Henry Clarke.

Jones är begravd på Lyon Cemetery i Demopolis i Alabama.

Referenser

Externa länkar 

Ledamöter av USA:s representanthus från Alabama
Amerikanska demokrater
Amerikanska politiker under 1800-talet
Personer från Richmond, Virginia
Födda 1832
Avlidna 1895
Män
Avatar 3

Avatar 3 är en kommande amerikansk science fiction-film, med premiär planerad till 2025. Den är regisserad av James Cameron, som även har skrivit manus tillsammans med Rick Jaffa och Amanda Silver. Filmen är uppföljaren till Avatar: The Way of Water från 2022 och den tredje i Avatar-franchisen.

Filmen är planerad att ha biopremiär i Sverige den 19 december 2025,utgiven av Walt Disney Pictures.

Rollista (i urval) 

 Sam Worthington – Jake Sully
 Zoë Saldaña – Neytiri
 Sigourney Weaver – Kiri
 Stephen Lang – Överste Miles Quaritch
 Giovanni Ribisi – Parker Selfridge
 Kate Winslet – Ronal
 Cliff Curtis – Tonowari
 Joel Moore – Dr. Norm Spellman
 C.C.H. Pounder – Mo'at

 Edie Falco – General Frances Ardmore
 Brendan Cowell – Kapten Mick Scoresby
 Jemaine Clement – Dr. Ian Garvin
 Britain Dalton – Lo'ak
 Trinity Jo-Li Bliss – Tuktirey
 Jack Champion – Miles "Spider" Socorro
 Bailey Bass – Tsireya
 Oona Castilla Chaplin
 Michelle Yeoh

Produktion 
Filminspelningarna för Avatar 3 påbörjades samtidigt som Avatar: The Way of Water den 25 september 2017 i Manhattan Beach, Kalifornien. Den 14 november 2018 meddelade Cameron att filmens Motion capture-delar var färdiginspelade. Enligt producenten Jon Landau så återupptogs produktionen i början av 2019 med att spela in live-action-delarna i Nya Zeeland. Den 17 mars 2020 meddelade Landau att inspelningarna av Avatar-uppföljarna i Nya Zeeland hade skjutits upp på obestämd tid på grund av Covid-19-pandemin. Men han bekräftade också att delar av produktionen skulle fortsätta i Los Angeles. I juni 2020 fick inspelningsteamet återvända till Nya Zeeland för att återuppta produktionen.

I september 2020 meddelade Cameron att 95% av Avatar 3 var färdiginspelad. Inspelningarna avslutades i december samma år.

Uppföljare 
Avatar 3 är den andra av fyra planerade uppföljare till Avatar från 2009. I september 2022, på D23 Expo, meddelade Cameron att inspelningarna officiellt hade börjat för Avatar 4. Filmen är planeradatt ha biopremiär i Sverige den 21 december 2029.

Referenser

Externa länkar 

Amerikanska filmer 2025
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska rymdäventyrsfilmer
Amerikanska science fiction-actionfilmer
Science fiction-krigsfilmer
Militära science fiction-filmer
Delvis animerade spelfilmer
Animerade miljöfilmer
Filmer i regi av James Cameron
Callum Turner

Callum Turner, född 15 februari 1990 i London, är en brittisk skådespelare.

Turner har bland annat medverkat i TV-serierna Krig och fred från 2016 och Masters of the Air med planerad premiär 2023. Han har även medverkat i filmerna Emma från 2020 och Fantastiska vidunder: Dumbledores hemligheter från 2022.

Filmografi (i urval) 

 2016: Krig och fred
 2020: Emma
 2023: Fantastiska vidunder: Dumbledores hemligheter
 2023: Masters of the Air

Referenser

Externa länkar 

Brittiska skådespelare under 2000-talet
Födda 1990
Män
Levande personer
Skådespelare från London
James Edwin Belser

James Edwin Belser, född 22 december 1805 i Charleston i South Carolina, död 16 januari 1859 i Montgomery i Alabama, var en amerikansk politiker. Han var ledamot av USA:s representanthus 1843–1845. Som kongressledamot representerade han Demokratiska partiet, men bytte sedan 1848 parti till Whigpartiet.

Belser är begravd på Oakwood Cemetery i Montgomery i Alabama.

Referenser 

Ledamöter av USA:s representanthus från Alabama
Amerikanska demokrater
Amerikanska whigs
Amerikanska politiker under 1800-talet
Personer från Charleston, South Carolina
Födda 1805
Avlidna 1859
Män
Henry Washington Hilliard

Henry Washington Hilliard, född 4 augusti 1808 i Fayetteville i North Carolina, död 17 december 1892 i Atlanta i Georgia, var en amerikansk diplomat, militär och politiker. Han var ledamot av USA:s representanthus 1845–1851. Som kongressledamot representerade han Whigpartiet och i presidentvalet i USA 1856 var han elektor för Knownothings.

År 1845 efterträdde Hilliard James Edwin Belser som kongressledamot och efterträddes 1851 av James Abercrombie.

Hilliard tjänstgjorde som överste i sydstatsarmén i amerikanska inbördeskriget trots att han hade varit motståndare till Alabamas utträde ur USA. Han var chef för USA:s diplomatiska beskickning i Brasilien 1877–1881.

Hilliard är begravd på Oakwood Cemetery i Montgomery i Alabama.

Referenser 

Ledamöter av USA:s representanthus från Alabama
Amerikanska whigs
Knownothings
Amerikanska diplomater under 1800-talet
Amerikanska politiker under 1800-talet
Personer i Amerikanska inbördeskriget (Konfederationen)
Personer från Fayetteville, North Carolina
Födda 1808
Avlidna 1892
Män
Herrarnas fyra utan styrman i rodd vid olympiska sommarspelen 2016

Herrarnas fyra utan styrman i rodd vid olympiska sommarspelen 2016 avgjordes mellan den 8 och 12 augusti 2016 i Rio de Janeiro.

Resultat

Försöksheat
De tre första i varje försöksheat gick vidare till semifinal medan övriga gick till återkvalet.

Heat 1

Heat 2

Heat 3

Återkval
De tre första i återkvalet gick vidare till semifinal.

Semifinaler
De tre första i varje semifinal gick vidare till A-finalen medan övriga gick till B-finalen.

Semifinal 1

Semifinal 2

Finaler

B-final

A-final

Källor

Rodd vid olympiska sommarspelen 2016
Shaunette Renée Wilson

Shaunette Renée Wilson, född 19 januari 1990 i Linden, är en guyanansk skådespelare.

Wilson har bland annat medverkat i TV-serierna Billions från 2017 och The Resident (2018-2021). Hon har även medverkat i filmerna Black Panther från 2018 och Indiana Jones and the Dial of Destiny från 2023.

Filmografi (i urval) 

 2017: Billions
 2018: Black Panther
 2018-2021: The Resident
 2023: Indiana Jones and the Dial of Destiny

Referenser

Externa länkar 

Födda 1990
Kvinnor
Levande personer
Boyd Holbrook

Boyd Holbrook, född 1 september 1981 i Prestonsburg, Kentucky, USA, är en amerikansk skådespelare.

Holbrook har bland annat medverkat i TV-serierna The Sandman från 2022 och Justified: City Primeval från 2023. Han har även medverkat i filmerna The Predator från 2018 och Indiana Jones and the Dial of Destiny från 2023.

Filmografi (i urval) 

 2018: The Predator
 2022: The Sandman
 2023: Justified: City Primeval
 2023: Indiana Jones and the Dial of Destiny

Referenser

Externa länkar 

Amerikanska skådespelare under 2000-talet
Födda 1981
Män
Levande personer
Skådespelare från Kentucky
Olivier Richters

Olivier Richters, född 5 september 1989, är en nederländsk skådespelare.

Richters har bland annat medverkat i TV-serien Gangs of London från 2020. Han har även medverkat i filmerna Black Widow från 2021 och Indiana Jones and the Dial of Destiny från 2023.

Filmografi (i urval) 

 2020: Gangs of London
 2021: Black Widow
 2023: Indiana Jones and the Dial of Destiny
 2024: Borderlands

Referenser

Externa länkar 

Nederländska skådespelare under 2000-talet
Födda 1989
Män
Levande personer
Mission: Impossible – Dead Reckoning Part Two

Mission: Impossible – Dead Reckoning Part Two är en kommande amerikansk action-äventyrsfilm, med premiär planerad till 2025. Filmen är regisserad av Christopher McQuarrie, som även har skrivit manus. Den är uppföljaren till Mission: Impossible – Dead Reckoning Part One från 2023 och den åttonde filmen i Mission: Impossible-franchisen.

Filmen var planerad att ha biopremiär i Sverige den 26 juni 2024. Men på grund av Hollywoodstrejken i USA så har man valt att skjuta upp hela filmen med ett år. Den nya biopremiären planeras därför att äga rum den 23 maj 2025 och kommer att distribueras av Paramount Pictures.

Rollista (i urval) 
Källa: 
 Tom Cruise – Ethan Hunt
 Ving Rhames – Luther Stickell
 Simon Pegg – Benji Dunn
 Vanessa Kirby – Alanna Mitsopolis / The White Widow
 Hayley Atwell – Grace
 Henry Czerny – Eugene Kittridge
 Esai Morales – Gabriel
 Pom Klementieff – fransk assassin
 Shea Whigham – Jasper Briggs
 Nick Offerman – Sydney

Produktion 
Den 14 januari 2019 tillkännagav Tom Cruise att de sjunde och åttonde Mission: Impossible-filmerna skulle spelas in efter varandra, med McQuarrie som skulle skriva manus och regisserade båda filmerna. I februari 2021 blev det klart att filmen inte skulle spelas in direkt efter Mission: Impossible – Dead Reckoning Part One.

Filminspelningarna påbörjades någon gång under mars 2022 och tog plats i Storbritannien, Malta, Sydafrika och Norge. I december samma år rapporterades det om att inspelningen var klar i Storbritannien och att de åkte till Apulien för att fortsätta filma ombord på USS George H.W. Bush hangarfartyg.

Referenser

Externa länkar 

Amerikanska filmer 2025
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska actionthrillerfilmer
Amerikanska äventyrsfilmer
Amerikanska spionfilmer
Amerikanska filmer baserade på TV-serier
Amerikanska uppföljarfilmer
Mission: Impossible
Filmmusik av Lorne Balfe
Filmer i regi av Christopher McQuarrie
Gais 1940/1941

Fotbollsklubben Gais spelade säsongen 1940/1941 sitt tredje år i Division II Västra. Man vann serien och tog sig till allsvenskan 1941/1942 efter kval mot Halmstad BK.

Inget cupspel genomfördes denna säsong.

Division II Västra 

Inför säsongen knöt Gais till sig tränaren Knut Holmgren, som var känd för att driva på sina spelare hårt. Likt den förra säsongen präglades denna säsong av andra världskriget och de många inkallelserna som hindrade ordinarie spelare från spel; bland de som kallats in var målvakten Erik Angren, som bara kunde spela tre matcher under säsongen. Även Folke Lind och Helmer Lundgren var inkallade; Lind spelade bara 10 av 18 seriematcher medan Lundgren bara missade en match.

Efter en trevande inledning, med totalt tre poäng på de tre första matcherna, tog Gais emellertid åtta raka segrar och drog ifrån i serien. Bland höjdpunkterna fanns en 3–0-seger mot nyss nedflyttade lokalkonkurrenten Örgryte IS. Gais avslutade serien i topp, med sex poäng ner till tvåan Tidaholms GIF. Man förlorade bara två matcher, en mot Lundby IF och en mot Deje IK i sista omgången.

Tabell

Seriematcher

Kvalspel 
Gais fick i och med seriesegern spela kval till allsvenskan, där man ställdes mot Halmstad BK i ett dubbelmöte. I kvalet visade Sven "Jack" Jacobsson vägen, då han i det inledande bortamötet kvitterade två gånger för Gais i en match som slutade . I hemmamötet på Gamla Ullevi var Gais överlägset, och vann med  inför drygt  åskådare efter två mål av Jacobsson. Efter sammanlagt  var Gais alltså efter tre år tillbaka i allsvenskan.

Efter matchen hyllade den ditresta Halmstadspubliken Gais med ramsan "Heja Gais, tack ska ni ha / ni var värda segern ida'", varpå Gaispubliken svarade "Halmstadspojkar, nästa år / hoppas vi det bättre går". Hallänningarna replikerade då med "Heja Gais, tack ska ni ha / vi var värda smisk ida'".

Spelarstatistik 

På grund av krigets påverkan tvingades Gais använda hela tre målvakter denna säsong. Med Erik Angren inkallad stod Henning Lundgren merparten av matcherna, men vid säsongens slut debuterade den blivande stormålvakten Nils "Nippe" Johansson för klubben. Den sedermera legendariske Sixten "Tjärpapp" Rosenqvist gjorde också sin debut i Gaiströjan, och spelade samtliga lagets seriematcher.

Referenser

Tryckta källor

Noter 

1940/1941
Fotbollssäsongen 1940/1941 efter lag
Hans Wachtmeister (född 1940)

Hans Gustaf Hansson Wachtmeister, född 11 januari 1940 i Förkärla församling, Blekinge län, är en svensk greve, sjöofficer och godsägare.

Biografi 
Hans Wachtmeister avlade officersexamen 1962 och utnämndes till fänrik vid Kungl. flottan. Samma år var han på studieresa till Amerika. Två år senare, 1964, befordrades han till löjtnant. 1970 blev han kapten och slutligen kommendörkapten 1977. 1978 utnämndes Wachtmeister av regeringen Ullsten till adjutant hos kung Carl XVI Gustaf. Han är verkställande direktör i Johannishus Fideikommiss AB som äger och förvaltar Johannishus slott samt tillhörande egendomar till den tidigare fideikommissen.

Wachtmeister valdes in år 1977 som ledamot med invalsnummer 1036 i Kungliga Örlogsmannasällskapet.

Familj 
Hans Wachtmeister tillhör den grevliga ätten Wachtmeister af Johannishus nr 25. Han är son till civiljägmästaren, greve Hans Wachtmeister och Ingrid Tobieson samt sonson till ryttmästaren, greve Axel Wachtmeister. Han är sedan sin fars död 1995 ättens huvudman. Wachtmeister gifte sig den 2 maj 1963 med jur. kand. Eva Christine (Kitty) Nordbeck. De har tre döttrar och en son.

Utmärkelser 

   Hans Majestät Konungens medalj av 8:e storleken i serafimerordens band, 1987.
   Riddare av Johanniterorden i Sverige.
   Riddare av franska Hederslegionen.
   Riddare av spanska Isabella den katolskas orden.

Referenser 

Svenska grevar under 1900-talet
Svenska grevar under 2000-talet
Hans (1940)
Huvudmän för svenska adelsätter
Svenska sjöofficerare
Svenska militärer under 1900-talet
Svenska godsägare under 1900-talet
Ledamöter av Kungliga Örlogsmannasällskapet
Mottagare av Hans Majestät Konungens medalj
Riddare av Johanniterorden i Sverige
Riddare av Hederslegionen
Riddare av Isabella den katolskas orden
Personer från Förkärla socken
Födda 1940
Män
Levande personer
Hugo Wennerholm

Theodor Hugo Malcolm Wennerholm, född 7 januari 1833 i Stockholm, död där 14 september 1905, var en svensk militär.

Hugo Wennerholm var son till stadsmäklaren Peter Theodor Wennerholm och Augusta Claesson. Han blev efter studentexamen i Uppsala 1850 underlöjtnant vid Svea artilleriregemente 1852, genomgick Högre artilleriläroverket 1854–1856, blev major 1878 och överstelöjtnant 1885. han förordnades till kommendant och artilleribefälhavare på Vaxholms fästning 1879, erhöll transport till den nybildade Vaxholms artillerikår 1888 och blev kårens första chef, utnämndes till överste i armén 1891 och överste vid kåren 1894. 1896 avgick han ur aktiv tjänst vid uppnådd pensionsålder. Wennerholm var en framstående teoretiker och sysslade i flera kommissioner med lösningen av ballistiska och artilleritekniska uppgifter. Bland annat var han ledamot av den kommission, som vid Finspång 1869 genomförde prövningen av pansarbrytande kanoner och pansarkonstruktioner. 1870 företog han som stipendiat en utländsk studieresa. Han utgav Handledning vid inskjutning af kanoner (1868). I Handbok för artilleribefälet skrev han avsnittet Fältartilleriets taktiska användning (1877). Redan som löjtnant åtnjöt han så stort anseende på det artillerivetenskapliga området, att han 1869 kallades till ledamot av Krigsvetenskapsakademien.

Källor 
 

Svenska militärer
Personer från Stockholm
Födda 1833
Avlidna 1905
Män
Dick Farrel

Farrel Austin Levitt, mer känd som Dick Farrel, född 1 augusti 1956 i Queens, New York, död 4 augusti 2021 i West Palm Beach, Florida, var ett nyhetsankare på TV-kanalen Newsmax TV och en av de första amerikanska så kallade "shock-jocksen", en medvetet provokativ programledare i (AM-)radio. Han var en uttalad vaccinationsmotståndare. Politiskt var han konservativ och diskuterade politik och aktuella händelser i sitt radioprogram. Han var även känd som "den andre Rush Limbaugh".

Biografi 
Dick Farrel var son till Max och Norma Farrel.
Han utbildade sig vid Queens College och bodde i Queens till dess att han flyttade till West Palm Beach, Florida 1983. Efter att han vid 65 års ålder avlidit i sviterna av covid-19 hölls en minnesstund för honom vid Beth Israel Boynton Beach Chapel i Fort Lauderdale.

Karriär 
Han började sin karriär med att arbeta på morgonprogrammen på kanalen WVIP-FM i Westchester County, NY. Efter att han flyttat till Florida arbetade han för ett antal stationer i södra Florida, bland andra WIOD i Miami, WPBR i Palm Beach, WJUP-FM i Jupiter och WFLN (numera WCXS) i Arcadia.

Åtal
Under en direktsändning 1999 sade Farrel att den pensionerade läraren "Larry från Tequesta", som han hade haft en publik dispyt med, hade avskedats 1986 för att han var en "homosexuell pedofil och ett drägg till lärare". Larry Ferrara som upprördes av de ogrundade anklagelserna stämde  Farrel 2002, men förlorade.

Konspirationsteorier
Farrel var en övertygad så kallad anti-vaxxer. Han callade coronapandemin för en "scamdemic" (ungefär "påhittad pandemi") som det propagerades för av den "lögnhalsige galningen" Anthony "Foot chee" som ville lura folk att bära "ansiktsblöjor". 

Däremot ändrade han sig då han sjuk i covid låg på sitt yttersta och kontaktade sina vänner för att be dem vaccinera sig.

Referenser 
 

Män
Avlidna 2021
Födda 1956
Amerikanska radioprogramledare
Personer som avlidit av covid-19
Politiska opinionsbildare
Amerikanska journalister under 1900-talet
Amerikanska journalister under 2000-talet
Personer från Queens
Shiny Happy People

Shiny Happy People är en låt av R.E.M., utgiven som singel den 7 maj 1991 och utgör den andra singeln från albumet Out of Time. Låten blev en hit och erövrade bland annat andra plats på Irish Singles Chart och sjätte plats på UK Singles Chart. 

Gästsångare är Kate Pierson från The B-52’s. Musikvideon regisserades av Katherine Dieckmann.

Källor

Noter

Musiksinglar 1991
Engelskspråkiga sånger
Sånger av R.E.M.
Singlar utgivna på Warner Bros. Records
Jaboukie Young-White

Jaboukie Young-White, född 24 juli 1994 i Chicago, Illinois, är en amerikansk skådespelare.

Young-White har bland annat medverkat i TV-serien Only Murders in the Building (2021-2022). Han har även medverkat i filmerna En annorlunda värld från 2022 och Ruby – Havsmonstret  från 2023.

Filmografi (i urval)

Referenser

Externa länkar 

Amerikanska skådespelare under 2000-talet
Födda 1994
Män
Levande personer
Skådespelare från Chicago