kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
National Institute of Dramatic Art

National Institute of Dramatic Art (NIDA), grundat 1958, är ett lärosäte för scenkonst i Kensington, en förort till Sydney i Australien.

Historia 
NIDA grundades 1958 och var då den första professionella scenskolan i Australien. Undervisningen påbörjades 1959 och skolans första examina i skådespeleri gavs 1960. 

Från och med 1961 gavs förutom kurser i skådespeleri även producentkurser. Under 1970-talet började även scentekniska kurser samt kurser i regi att erbjudas. Från och med början av 1990-talet kom även kurser i bland annat scenografi, kostym och upphovsrätt att ges vid NIDA.

NIDA är ett statligt finansierat läroverk.

Alumner 
Nedan listas exempel på skådespelare, regissörer och andra som studerat vid NIDA, med examensår inom parentes.

 Cate Blanchett (1992)
 Rob Collins (2013)
 Judy Davis (1977)
 Harriet Dyer (2007)
 Mel Gibson (1977)
 Lee Lewis (2005)
 Jessica Marais (2007)
 Miranda Otto (1990)
 Moffatt Oxenbould (1962)
 Hugo Weaving (1981)

Referenser

Noter

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Utbildningsinstitutioner bildade 1958
Teaterutbildningar i Australien
Filmutbildning
TV-produktion
Utbildning i Sydney
Universitet och högskolor i New South Wales
Kristus hos Marta och Maria

Kristus hos Maria och Marta är en oljemålning av den italienske manieristiske konstnären Tintoretto. Den målades omkring 1580 och ingår sedan 1807 i samlingarna på Alte Pinakothek i München. 

Målningen avbildar Kristus på besök hos sina vänner systrarna Marta och Maria i byn Betania, på östra sidan av Olivberget, en episod som beskrivits i Lukasevangeliet:

Referenser 

Alte Pinakotheks webbplats

Externa länkar 

Målningar av Tintoretto
Målningar från 1500-talet
Målningar på Alte Pinakothek
Målningar med motiv från Nya testamentet
Jesus i konsten
Aeromaya

Aeromaya var ett mexikanskt flygbolag verksamt mellan 1966 och 1969. Aeromaya flög med Douglas DC-3 och Hawker Sidderley HS 748-flygplan med bas i Mérida, Yucatán. 1969 inkorporerades bolaget i Servicios Aereas Especiales SA (SAESA).

Referenser 

Företag bildade 1966
Mexikanska flygbolag
Företag upplösta 1969
Eugène Flygare

Jan Henrik Eugène Flygare, född 19 maj 1883 i Bösarps församling, Malmöhus län, död 24 juni 1979 i Lunds Allhelgonaförsamling, var en svensk militär och direktör.

Flygare, som var son till ryttmästare Eugène Flygare och Ida Engeström, avlade studentexamen 1904 och officersexamen 1907. Han blev underlöjtnant vid Skånska dragonregementet (K 6) i Ystad, ryttmästare 1922, på övergångsstat 1925 och i reserven 1928. Han var kommissarie/direktör för Skånemässan 1930–1958, chef för försäkringsfirman E. & H. Wehtje och för Skandia-Freja/Försäkrings AB Skandias kontor i Malmö 1939–1955. Han innehade olika ledande poster inom Skånes trafikförbund 1928–1950. Han var styrelseledamot i bland annat Strömsnäs Bruks AB, Fridafors Bruk AB och Malmö Yllefabriks AB.

Referenser 

Svenska officerare
Svenska direktörer
Personer i Malmös historia
Födda 1883
Avlidna 1979
Män
Lappfjärd skola

Lappfjärd skola är en svenskspråkig grundskola i Lappfjärd i Kristinestad i det finländska landskapet Österbotten. Lappfjärd skola ligger nära Lappfjärds centrum nära Lappfjärds å.

Skolbyggnaden i sten har byggts år 1958 och den renoverades 2008 i sin helhet. Ursprungligen var skolan en folkskola. Skolan hör till de på landskapsnivå värdefulla kulturmiljöerna i Österbotten. Skolans högtidliga byggnad dominerar landskapsmässigt den öppna gårdsplanen.

Referenser 

Lappfjärd
Svenska grundskolor i Finland
Utbildningsinstitutioner bildade 1958
Byggnader och anläggningar i Kristinestad
Ekenäs gymnasium

Ekenäs gymnasium är ett svenskspråkig gymnasium i Raseborg i det finländska landskapet Nyland. Skolans föregångare har varit Ekenäs samskola 1905-1940, Västra Nylands samlyceum 1940-1942 och Ekenäs samlyceum 1943-1976. Petra Blomqvist är skolans rektor.

Under läsåren 2020-2021 utexaminerade 53 studenter från Ekenäs gymnasium. Ekenäs gymnasium är en av sammanlagt tre gymnasier i Raseborgs stad.

Källor 

Ekenäs
Svenska gymnasier i Finland
Utbildningsinstitutioner bildade 1905
Bromma KFUK-KFUM Volleyboll

Bromma KFUK-KFUM Volleyboll var volleybollsektionen av Bromma KFUK-KFUM. Volleybollklubben bildades 1962, medan den lokala KFUM-föreningen som den är en del av bildades 1935. Under volleybollens framväxt i Sverige hade klubben betydande framgångar med 10 säsonger i damernas elitserie och 8 säsonger i herrarnas  elitserie. Klubben var även en av arrangörerna av Volleyfestivalen. Klubben gick i maj 2019 samman med Södermalms VBK, som fortsatte verksamheten under det namnet. Denna föreningen gick i sin tur samman med Stockholms Vingar i augusti 2021, som återigen fortsatte under Södermalmsnamnet.

Referenser

Externa länkar
Facebooksida

Volleybollklubbar i Sverige
Sportklubbar i Stockholms kommun
Sportklubbar bildade 1962
12407 Riccardi

12407 Riccardi eller 1995 SC2 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 23 september 1995 av San Vittore-observatoriet i Bologna. Den är uppkallad efter matematikern Pietro Riccardi.

Asteroiden har en diameter på ungefär 4 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Vesta.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Vesta-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av San Vittore-observatoriet
Astronomiska upptäckter 1995
Imani de Jong

Imani de Jong, född 28 maj 2002, är en nederländsk simmare.

Karriär
I juni 2017 vid junior-EM i Netanya var de Jong en del av Nederländernas kapplag som tog silver på 4×100 meter frisim. Följande månad vid European Youth Summer Olympic Festival i Győr tog hon även ett silver på 4×100 meter frisim. I maj 2021 vid EM i Budapest gjorde de Jong sin internationella mästerskapsdebut som senior och slutade på 16:e plats på 400 meter frisim samt på 12:e plats på 800 meter frisim. I november 2021 vid kortbane-EM i Kazan blev hon utslagen i semifinalen på 200 meter frisim samt i försöksheatet på både 400 och 800 meter frisim.

I augusti 2022 vid EM i Rom tävlade de Jong i sju grenar. Individuellt blev hon utslagen i semifinalen på 200 meter frisim samt i försöksheatet på 400, 800 och 1 500 meter frisim. de Jong var också en del av Nederländernas kapplag tillsammans med Silke Holkenborg, Janna van Kooten och Marrit Steenbergen som tog guld på 4×200 meter frisim. Hon var även en del av kapplaget som slutade på femte plats på 4×200 meter mixad frisim samt simmade försöksheatet på 4×100 meter mixad frisim.

Personliga rekord

Kortbana (25 meter)

Långbana (50 meter)

Källor
Imani de Jong på Internationella simförbundets webbplats
Imani de Jong på SwimRankings.net

Noter

Nederländska simmare
Europamästare i simning
Födda 2002
Levande personer
Kvinnor
Nederländska idrottare under 2000-talet
Marcus Stoinis

Marcus Peter Stoinis, född 16 augusti 1989, är en australisk cricketspelare som spelar limited overs cricket för Australiens herrlandslag i cricket. Han spelar inhemsk cricket för Western Australia och Melbourne Stars. Stoinis har tidigare även spelat för Perth Scorchers och Victoria som en all rounder.

Biografi
Född och uppväxt i Perth, Australien med grekiskt påbrå har han representerat Western Australia i både U17 och U19 nivå. Stoinis spelade även för Australiens U19-landslag i U19 Cricket-VM 2008. Året därpå spelade han för Australien i Hong Kong Cricket Sixes.

Internationell karriär
Stoinis gjorde sin Twenty20 International-debut mot England på den 31 augusti 2015. Han gjorde sin One Day International-debut mot samma lag på den 11 september 2015. På den 30 januari 2017, i sin andra ODI-match mot Nya Zeeland, tog Stoinis tre wickets och slog 146 runs utan att bli utslagen. Detta blev den högsta poängtotalen någonsin för en sjunde-i-battinglistan för Australien i ODI. Trots att Australien förlorade matchen gavs Stoinis titeln av matchens bästa spelare.

Referenser

Födda 1989
Australiska cricketspelare
Australiska idrottare under 2000-talet
Män
Levande personer
Idrottare från Perth, Western Australia
Eva Illouz

Eva Illouz ( ; ), född den 30 april 1961 i Fès, Marocko, är en professor i sociologi vid Hebreiska universitetet (HUJI) i Jerusalem och École des hautes études en sciences sociales (EHESS) i Paris. Illouz är även den första kvinnliga ordföranden för Bezalel Academy of Art and Design i Jerusalem.

Biografi 
Illouz föddes 1961 i Fès i Marocko och flyttade till Frankrike när hon var 10 år gammal. Hon har en kandidatexamen i sociologi, kommunikation och litteratur från Paris, liksom en masterexamen i litteratur från samma stad och en masterexamen i kommunikation från Israel. Illouz disputerade i kommunikation vid University of Pennsylvania 1991.

Illouz har varit gästprofessor vid Northwestern University, Princeton University och École des hautes études en sciences sociales (EHESS). Hon var en av grundarna av Hebreiska universitetets program i kulturvetenskap. Mellan 2012 och 2015 hade Illouz, som den första kvinnan någonsin, uppdraget som ordförande för Bezalel Academy of Art and Design i Jerusalem.

Sedan 2006 är Illouz en del av The Federmann Center for the Study of Rationality. Illouz innehar sedan 2006 även Rose Isaac Chair-professuren i sociologi vid Hebreiska universitetet i Jerusalem, samt en professur i sociologi vid EHESS i Paris.

Den forskning som Illouz bedriver uppehåller sig i gränslandet mellan känslornas, kulturens och kapitalismens sociologi, där hon särskilt har skrivit om kapitalismens påverkan på vår sexualitet och våra känslor. Illouz böcker har översatts till åtminstone 23 olika språk.

Bibliografi (i urval) 
 1997 – Consuming the Romantic Utopia: Love and the Cultural Contradictions of Capitalism, 
 2003 – Oprah Winfrey and the Glamour of Misery: An Essay on Popular Culture, 
 2012 – Why Love Hurts: A Sociological Explanation Polity, 
 2018 – Emotions as Commodities: How Commodities Became Authentic

Referenser

Noter

Externa länkar 
 Om Eva Illouz hos Hebreiska universitetet (arkiverad länk)

Levande personer
Kvinnor
Födda 1961
Personer från Fès
Sociologer
Professorer i sociologi
Franska professorer
Israeliska professorer
Marockanska professorer
Engelskspråkiga författare
Franskspråkiga författare
Hebreiskspråkiga författare
Tyskspråkiga författare
Franska forskare under 2000-talet
Projekt Kvinnliga huvudpersoner
Pambos Pittas

Charalambos "Pambos" Pittas, född 26 juni 1966 i Limassol, är en cypriotisk före detta fotbollsspelare.

Han spelade 83 landskamper för Cyperns landslag, bland annat som vänsterback.

Referenser

Födda 1966
Cypriotiska fotbollsspelare
Män
Levande personer
Fotbollsspelare i AEL Limassol
Spelare i Apollon Limassol FC
Personer från Limassol
Cypriotiska idrottare under 1900-talet
Elena Bertocchi

Elena Bertocchi, född 19 september 1994, är en italiensk simhoppare.

Karriär
I maj 2016 vid EM i London tog Bertocchi silver i enmeterssvikten. I juni 2017 vid simhopps-EM i Kiev tog hon guld i enmeterssvikten. Bertocchi tog även guld tillsammans med Maicol Verzotto i den mixade klassen i synkroniserad tremeterssvikt. Följande månad vid VM i Budapest tog hon brons i enmeterssvikten.

I augusti 2018 vid EM i Glasgow tog Bertocchi guld tillsammans med Chiara Pellacani i den synkroniserade tremeterssvikten samt brons individuellt i enmeterssvikten. I maj 2021 vid EM i Budapest tog hon sitt andra EM-guld i enmeterssvikten. Hon tog även silver tillsammans med Chiara Pellacani i den synkroniserade tremeterssvikten. I juli 2021 tävlade Bertocchi med Pellacani i den synkroniserade tremeterssvikten vid OS i Tokyo där de slutade på sjunde plats.

I augusti 2022 vid EM i Rom tog Bertocchi sitt tredje EM-guld i enmeterssvikten. Hon tog även silver tillsammans med Chiara Pellacani i den synkroniserade tremeterssvikten.

Källor
Elena Bertocchi på Internationella simförbundets webbplats

Noter

Italienska simhoppare
Europamästare i simhopp
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2020 från Italien
Tävlande i simhopp vid olympiska sommarspelen 2020
Födda 1994
Levande personer
Kvinnor
Italienska idrottare under 2000-talet
Idrottare från Milano
Petrus Spilhammar

Pehr "Petrus" Andersson Spilhammar, född 1693 i Viksta församling, Uppsala län, död 9 april 1752 i Vassunda församling, Uppsala län, var en svensk präst.

Biografi 
Efter att ha fått venia i Uppsala stift redan när han  var student och informator fick Spilhammar som prästvigd missiv till Västra Ryds församling samt närliggande Näs församling, där han blev komminister.

1732 föreslog konsistoriet till greve von Fersen Spilhammar för tjänsten som kyrkoherde i Viksta församling. Församlingen ska dock inte ha accepterat förslaget. Spilhammar blev kyrkoherde tre år senare fast i Vassunda församling 1735 där han var fram till sin död 1752.

Familj 
Petrus Spilhammar var son till ryttmästare Anders Larsson Spilhammar och Anna Ersdotter Wik. Han var gift med Susanna Jannau. De fick två söner och två döttrar.

Referenser 

Svenska präster under 1700-talet
Personer från Viksta socken
Födda 1693
Avlidna 1752
Män
Yemeni Women's Association

Yemeni Women's Association (YWA) var en förening för kvinnors rättigheter i Jemen, grundad 1965. 

Nordjemen utvecklade en kvinnorörelse långsammare än Sydjemen. World Health Organisation organisation grundade 1955 ett sjuksköterskeinstitut i Sana bemannad av libanesiska och egyptiska kvinnor, som hade stora svårigheter att rekrytera studenter då få familjer ville tillåta kvinnor att lämna haremen. När dessa studenter arrangerade en kvinnoförening på institutet, som 1960 höll en demonstration till förmån för kvinnors rätt till bildning och arbete och begärde att en skola för flickor skulle grundas, stängdes institutet av imamen 1961. 

En egyptisk mission öppnade en kvinnoförening för att motverka analfabetismen bland kvinnor i Taiz 1964. Föreningen organiserades formellt 1965 då den fick ett namn och Fatima Owlaqi valdes till dess ordförande. Den flyttade till Sana under Sana Hooria och Moayad Fathiya al-Jirafi 1967. Kvinnoföreningen mötte hårt motstånd och 1973 stormades dess lokaler av religiösa fanatiker och plundrade och brände byggnaden och förstörde dess böcker. Föreningen kunde öppna igen först 1977 under Raufa Hassan. 

Kvinnorörelsens framgång i Nordjemen var mycket begränsad. Nordjemen var betydligt mer konservativt än Sydjemen och kvinnors rättigheter var negligerade efter kungadömets fall 1962: regeringen vidtog inga fler reformer för kvinnor annat än en kampanj för att motverka analfabetism 1978 och införandet av rösträtt 1980. 

När Jemen enades 1990 gick Nordjemens Yemeni Women's Association från 1965 och Sydjemens General Union of Yemeni Women (GUYW) från 1968 samman till att bli Yemeni Women's Union. Föreningen med det mer konservativa Nordjemen och den nya konservativa familjelagen från 1992 försämrade dramatiskt de framgångar GUYW hade uppnått i Sydjemen.

Källor

 Marina De Regt (2007). Pioneers Or Pawns?: Women Health Workers and the Politics of Development in Yemen. Syracuse University Press. .
 Pernille Arenfeldt, Nawar Al-Hassan Golley: Mapping Arab Women's Movements: A Century of Transformations

1965 i Asien
Organisationer bildade 1965
Första vågens feminism
Kvinnoorganisationer i Jemen
Organisationer i Jemen
Jemen under 1900-talet
Nordjemen
Adeni Women´s Club

Adeni Women´s Club var en förening för kvinnors rättigheter i Jemen, grundad 1943. Det var den första kvinnoorganisationen, och början av kvinnorörelsen, i Jemen. 

Under 1930- och 40-talen utvecklades ett västerländskt föreningsväsen bland män i Aden, men kvinnor hade svårt att delta i detta då de enligt sed levde isolerade i purdah. Adeni Women´s Club öppnades av de brittiska kolonialmyndigheterna under British Council i ett försök att engagera jemenitiska kvinnor, som vid denna tid levde i harem. Klubben gav lektioner i engelska, handarbete, visade engelska filmer och arrangerade tepartyn. Det var dock bara några få jemenitiska kvinnor som av sina familjer tilläts delta, och i början bestod de flesta av européer, indiskor och iranska kvinnor i Aden, varav de sista beskrivs som de enda kvinnor vid denna tid som visade sig utomhus utan slöja. Pionjärerna bland jemenitiska kvinnor var Fatima Fikri, Ruqaya Muhammad Nasir och Nabiha Hasan Ali. 

Klubben stängdes samtidigt som British Council 1951, men öppnades året därpå under ordförandeskap av Mrs. W.A.C Goode. Vid denna tid hade fler jemenitiska kvinnor blivit medlemmar och började överta klubben. 1954 genomdrevs en reform där medlemmarna själva valde ordförande: jemenitiskan Nabiha Hasan Ali blev vald, varpå de flesta icke jemenitiska kvinnor lämnade klubben.  

Adeni Women´s Club var den första föreningen i Jemen där kvinnor började engagera sig politiskt och driva feministiska frågor. Klubben arrangerade samtal med imamer och manliga intellektuella för att diskutera kvinnofrågor, förespråkade utbildning och möjlighet till arbete för kvinnor och gav råd till kvinnor. När Israel grundades 1948 engagerade sig klubben för palestinierna, som det då fanns en stark kampanj för i Jemen. Under 1950-talet höll klubben regelbundet föreläsningar och pjäser som förespråkade frigörelse från britterna. 1955 engagerade sig många medlemmar i United Liberation Fronts bojkott av parlamentet och dess val.  

Bland dess omtalade medlemmar fanns Radhia Ihsan. Vid denna tid levde kvinnor i Jemen fortsatt i purdah, isolerade i harem eller i slöjor när de rörde sig utanför haremen. När kvinnor förvägrades delta i den egyptiska sångaren Farid al-Atrash i Aden, organiserade klubben under Radhia Ihsan en demonstration mot slöjan och den könssegregation den representerade. Sex kvinnor gick till fots utan slöja - fyra av dem även utan hijab - följda av trettio obeslöjade kvinnor i bil, genom Aden till tidningarna al-Ayyam och Fatat al-jazira, till vilka de gav uttalanden där de fördömde slöjan, som de kallade för ett hinder för kvinnors sociala och offentliga deltagande i samhället.

Efter grundandet av socialiststaten Sydjemen 1967 förbjöds alla kvinnoföreningar utom den statliga General Union of Yemeni Women.

Källor

1943 i Asien
Organisationer bildade 1943
Första vågens feminism
Kvinnoorganisationer i Jemen
Organisationer i Jemen
Jemen under 1900-talet
Knattspyrnufélag Akureyrar

Knattspyrnufélag Akureyrar, ofta förkortat KA Akureyri, är en isländsk idrottsklubb från Akureyri som är mest känd för sina framgångar inom fotboll.

Meriter 
 Mästare 1989

 Cupen 1969

Färger 
KA Akureyri spelar i gul och blå trikåer, bortastället är röd, blå och vit.

Placering senaste säsonger

Referenser

Externa länkar 
 Officiell webbplats 

Fotbollsklubbar på Island
Sportklubbar bildade 1950
Akureyri
Erik Fröberg

Erik Fröberg, förnamnet i vissa källor stavat Eric, född 1682, död 15 april 1751 på Fröreda i Järeda socken, nuvarande Hultsfreds kommun, var en svensk militär som uppnådde graden överste. Han adlades 1717  med oförändrat namn och introducerades 1719 på Riddarhuset under nummer 1535. Eftersom hans äktenskap var barnlöst, blev han den ende i sin ätt.

Biografi
Erik Fröberg var son till ryttmästaren Pehr Jonsson Fröberg (1647–1725), som innehade egendomar i  Emåns dalgång i Småland. Fadern skall ha tagit sitt efternamn efter en av dessa, Frödares rusthåll, en gård som inom indelningsverket var skyldig att utrusta och avlöna en ryttare till 
Smålands kavalleriregemente, där fadern också var verksam.

Fröberg inledde sin militära karriär som volontär vid faderns regemente. Han skall sedan ha varit verksam vid Livgardet samt vid ”Carl Gustaf Dückers dragoner",  även kända som Västgöta dragonregemente. Fröberg blev kapten där 1709. Han deltog i Karl XII:s ryska fälttåg, blev sårad vid Poltava men kom med kungen till Bender, där han deltog i kalabaliken 1713. Fröberg blev 1715 major vid Benderska dragonregementet, som hade satts upp av resterna av Karl XII:s slagna armé 1712. Ännu under Karl XII adlades han 1717 med oförändrat namn och introducerades på Riddarhuset 1719 med nummer 1535.

Fröberg fortsatte sin militära karriär efter kriget. Han blev överstelöjtnant i Norra skånska kavalleriregementet med Helsingborg som ort för administrationen och fick överstes titel 1741. I oktober samma år utnämndes han till överste och chef för Nylands infanteriregemente och deltog med detta i Hattarnas ryska krig.

Hattarnas krig var ett militärt misslyckande, och i jakten på syndabockar ställdes den militära ledningen inför rätta. Överbefälhavaren Lewenhaupt och hans närmaste man dömdes till döden och avrättades. Fröberg klarade sig undan sådan dom, men dömdes till avsättning från sin tjänst för att ha övergett en ställning och retirerat med sina trupper.

Fröberg avled 1751 på gården Frödared i Järeda socken. Han är gravsatt tillsammans med medlemmar av sin släkt i Järeda kyrka, där hans vapen även uppsattes. Han var från 1720 gift med Anna Brita Meck (1682–1737) i hennes andra äktenskap (första äktenskapet 1709 med översten Henrik Jakob Burensköld (1658–1715)). Parets äktenskap var barnlöst. Erik Fröberg hade många syskon, men de av dem som bar namnet Fröberg, hade heller inte manlig avkomma som kunde föra namnet vidare. En broder kallade sig Aspelin och räknas som stamfar för en släkt med detta namn.

Källor

Noter

Män
Födda 1682
Avlidna 1751
Svensk obetitlad adel
Svenska militärer under 1700-talet
Svenska regementschefer
Överstar i svenska armén
Rhaphidophora (växter)

Rhaphidophora (Fingerrankesläktet) är ett växtsläkte ur familjen kallaväxter (Araceae). Den vanligaste är Rhaphidophora tetrasperma som oftast förknippas med monsterasläktet som "mini monstera".

Referenser

Externa länkar
Bebe Buell

Beverle Lorence "Bebe" Buell, född 14 juli 1953 i Portsmouth, Virginia, är en amerikansk sångerska och modell. Buell är mor till skådespelerskan och modellen Liv Tyler.

Biografi

Modellkarriär 
Buell upptäcktes av modellagenten Eileen Ford som 17-åring och flyttade på grund av det till New York som 18-åring. I november 1974 var Buell Playmate of the Month i herrtidningen Playboy.

Musikkarriär 
Under 1981 sjöng Buell in en EP med fyra spår hos Rhino Records och där rockbandet The Cars ackompanjerade. Hon samarbetade under 1980-talet även med bland andra The Power Station. Buell hade mellan 1985–1991 ett eget band kallat The Gargoyles.

Musikkarriären avstannade under 1990-talets början och det var omkring millennieskiftet hon återupptog den i ett samarbete med musikproducenten Don Fleming. 2009 släppte Buell ett album samt singeln Air Kisses for the Masses. 2011 släpptes albumet Hard Love.

Privatliv 
Buell föddes och växte upp i Portsmouth, Virginia, i USA. Vid födseln var fadern utstationerad som officer i USA:s flotta och modern ville invänta honom innan hon gav Buell ett namn. Hennes smeknamn Bebe kommer av att vårdpersonalen under den tiden kallade henne Baby Buell. Buells far- och morföräldrar invandrade till USA från Tyskland.

Trots att Buell har haft relationer och dejtat flera olika musiker – däribland Paul Cowsill, Mick Jagger, Iggy Pop, David Bowie, och Elvis Costello, Todd Rundgren, Jimmy Page, John Taylor, samt Steven Tyler – ser hon inte sig själv som en groupie. 

Mellan 1972 och 1978 hade Buell en relation med Todd Rundgren. När Buell 1977 födde sin dotter Liv hävdade hon att Rundgren var barnets far. I själva verket var det Steven Tyler som var far till dottern, men Buell hävdade annorlunda för att skydda dottern från Tylers drogmissbruk. Buells dotter är skådespelerskan, modellen och sångerskan Liv Tyler, som fick sitt förnamn efter Liv Ullmann.

Sitt första äktenskap ingick Buell 1992 med musikern och skådespelaren Coyote Shivers. Paret separerade år 1998 och tog ut en skilsmässa året därpå. Därefter gifte sig Buell med musikern Jim Wallerstein 2002.

Fram till 2013, då Buell flyttade till Nashville, Tennessee, bodde hon större delen av sitt liv i New York och New Jersey.

Diskografi (i urval)

Solokarriär 

 1981 – Cover Girls (EP)
 2000 – Free to rock (singel)
 2009 – Sugar (CD)
 2009 – Air Kisses for the Masses (singel)
 2011 – Hard Love (CD)

Med The Gargoyles 

 1987 – Jacuzzi Jungle (single)
 1987 – Thirteen Wrong Turns (single)
 1988 – Bebe Buell and the Gargoyles (EP)

Referenser

Noter

Externa länkar 

 Officiell hemsida

Levande personer
Kvinnor
Födda 1953
Personer från Portsmouth, Virginia
Amerikanska rocksångare
Amerikanska sångare under 1900-talet
Amerikanska sångare under 2000-talet
Amerikanska fotomodeller
Playboy Playmates