kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Devils

Devils kan vara:

Devils (TV-serie)
Devils (musikalbum)

Se även
Devil
Karolīne Kronvalde

Karolīne Kronvalde, född 1836, död 1913, var en lettisk lärare och feminist. Hennes brev till tidningen Baltijas Vēstnesis år 1870,
till försvar för kvinnors rättigheter, har kallats för startpunkten för kvinnorörelsen i Lettland.

Referenser 

Födda 1836
Avlidna 1913
Kvinnor
Lettiska författare
Personer i Lettland under 1800-talet
Lärare under 1800-talet
Lettiska feminister
Personer i Lettland under 1900-talet
Ivande Kaija

Ivande Kaija, född 1876, död 1942, var en lettisk författare, feminist och självständighetsaktivist. Hon var engagerad i Lettlands självständighetskamp mot Ryssland. Hon var även engagerad i kampen för jämlikhet mellan könen i det självständiga Lettland, och grundade 1918 en grupp för kvinnlig rösträtt. Hennes insamling, under namnet Guldfonden, kom att utgöra grunden för guldreserven i den nya nationen Lettland 1920.

Referenser 

Födda 1876
Avlidna 1942
Kvinnor
Lettiska författare under 1900-talet
Lettiska feminister
Personer i Lettland under 1800-talet
Fatma Aliye Topuz

Fatma Aliye Topuz, född 1862, död 1936, var en osmansk-turkisk författare och feminist. Hon har kallats för den första kvinnliga romanförfattare i den muslimska världen. 

Hon grundade 1897 den första kvinnoföreningen i Osmanska riket, Cerniyet-i imdadiye ('Välgörenetssällskapet'), med syftet att ta hand om änkor och faderlösa efter män som dött i strid. Hon bidrog från 1889 som en ledande röst i den kvinnopress som uppkom i Osmanska riket i slutet av 1800-talet och som bredde vägen för den kvinnorörelse som organiserade sig efter sekelskiftet. Hon vände sig bland annat mot arrangerade äktenskap, som hon själv fallit offer för.

Referenser 

Födda 1862
Avlidna 1936
Kvinnor
Osmanska författare
Turkiska författare under 1900-talet
Feminister
Personer i Osmanska riket under 1800-talet
Personer från Istanbul
Praskovia Arian

Praskovia Arian, född 1864, död 1949, var en rysk författare och feminist. Hon grundade 1889 kvinnotidningen Pervyj Zjenskij Kalendar (Första kvinnokalendern).

Referenser 

Födda 1864
Avlidna 1949
Kvinnor
Ryska feminister
Ryska författare under 1900-talet
Ryska författare under 1800-talet
Författare från Sankt Petersburg
Kostadina Bojadjieva-Nasteva

Kostadina Bojadjieva-Nasteva, född 1880, död 1932, var en makedonsk lärare och feminist. Hon var socialdemokrat och engagerad i Makedoniens självständighetskamp från Osmanska riket. Hon var pionjär i Makedoniens kvinnorörelse i form av ledare för kvinnoföreningen Uspenie Bogorodichno.

Hon var dotter till en välbärgade köpmannen Eftim Nastev Bojadjev. Hon utbildade sig i Bulgarien och arbetade sedan som lärare i Ohrid, ett av de första och vanligaste yrkena för en utbildad kvinna i det då ännu osmanska Makedonien. 

I Osmanska Makedonien började kvinnoföreningar bildas under andra halvan av 1800-talet, däribland Kostur Women's Association (Kostursko zenso drustvo), Women's Association (Zensko drustvo) och Zensko biblisko drustvo (Women's Biblical Association) av en missionär för Protestant Mission of America, Helen Stone.
Den socialdemokratiska rörelsen, som kom till Makedonien via Thessaloniki, kom att få inflytande över den tidiga kvinnorörelsen. Clandestine Macedonian-Odrin Revolutionary Organization (TMORO, Tanja makedonsko-odrinska revolucionerna organizaija), bildades i Makedonien 1893 och fick en ledande roll i självständighetsrörelsen. Socialdemokratin och socialismen i stort predikade könens jämlikhet samtidigt som den stödde Makedoniens frigörelse från Osmanska riket, och resultatet blev att den socialistiska självständighetsrörelsen förespråkade att lika rättigheter mellan könen skulle ingå i ett framtida självständigt Makedonien. 

Många utbildade kvinnor - oftast lärare - blev medlemmar i TMORO och engagerade sig i den socialdemokratiska självständighetsrörelsen, som även stödde jämställdhet.
Kvinnoföreningen Uspenie Bogorodichno (Virgin Mary's Assumption) som blev en av Makedoniens första betydande kvinnoföreningar, grundades av en grupp kvinnliga lärare i Ohrid. Vasilka Razmova, Klio Samardjieva Atina Shahova, Poliksena Manasieva och Maria Parmakova fanns bland dess medlemmar, och Kostadina Nasteva var dess ordförande 1901-1903. Föreningen grundade Nedelno uchilishte (Sunday School), gav hjälp och yrkeslektioner till fattiga kvinnor, höll läskurser, föreläsningar i kvinnors frigörelse och framhöll socialdemokraternas paroll att kvinnor skulle få lika rättigheter i ett framtida självständigt Makedonien. Den anslöt sig till TMORO 1900 och deltog i Ilinden-upproret 1902-1903, då dess medlemmar höll ett sjukhus för dess deltagare; de greps och misshandlades när upproret slogs ned av de osmanska myndigheterna, men släpptes efter en kort arrest. 

Efter upproret bodde Kostadina Nasteva i Bulgarien. Hon gifte sig med den makedonska socialisten Nikola Rusinski, med vilken hon fick tre döttrar. Paret återvände till Makedonien för att delta i Balkankrigen, men levde åter i exil i Bulgarien sedan deras förhoppningar om ett fritt Makedonien grusats. I Bulgarien arbetade hon på fabrik, och avled i lunginflammation 1932.

Referenser 

Födda 1880
Avlidna 1932
Kvinnor
Feminister
Personer i Makedonien under 1900-talet
en:Kostadina Rusinska
Elena Dijonat

Elena Dijonat, född 1888, död efter 1936, var en bessarabisk lärare och feminist. 

Hon arbetade som lärare vid en flickskola i Chișinău i Bessarabien 1919-1935. Liksom den bessarabiska feminismens andra centralgestalt Elena Alistar gav hon sitt stöd till Bessarabiens anslutande till Rumänien i hopp om att kvinnlig rösträtt skulle godkännas av den nya staten, vilket visade sig inte stämma. 

När Elena Alistar valde att engagera sig i den rumänska kvinnorörelsen, organiserade Elena Dijonat 1928 en bessarabiska kvinnorörelse i form av Organizatja Femeilor Bassarabene (från 1933 kallad Uniunea Femeilor Basarabene). Hon blev också medlem i nationella bondepartiet. 1933 organiserade hon en kongress med delegater från Moldavien, Transsylvanien och Valakiet. Hon finansierade själv föreningens tidning, Miscarea feminista. Rörelsen överlämnade en petition om en könsneutral civillag till kungen. Hennes projekt resulterade dock i en konflikt med Elena Alistar, som ledde till att rörelsen splittrades 1936. Hennes liv efter detta är okänt.

Referenser 

Födda 1888
Avlidna 1936
Kvinnor
Feminister
Rösträttskvinnor
Personer i Moldaviens historia
Rumänska politiker under 1900-talet
Nora Rios

Nora Ulrika Rios, född 29 september 1999, är en svensk skådespelerska uppvuxen i Uppsala. 

Hon är mest känd för sin roll som Mio i C Mores dramaserie Heartbeats (2022) och Suleika "Sulle" Wasem i SVT:s dramathriller Kalifat (2020). Hon har även medverkat i Morden i Sandhamn (2020), Heder (2021) och Beck-filmen Sista dagen (2016).

Referenser 

Kvinnor
Födda 1999
Levande personer
Svenska skådespelare under 2000-talet
FC Neptūnas

Neptūnas är en fotbollsklubb i staden Klaipėda i Litauen, grundade 2020. Klubben spelar i Pirma lyga, Litauens andradivision.

Placering tidigare säsonger

Färger 
FK Neptūnas spelar i blå trikåer, bortastället är vit och blå.

Dräktsponsor
 2020 ?
 2021– Jako

Trikåer

Trupp 2022 
Uppdaterad: 18 augusti 2022 

|-----
! colspan="9" style="background:#B0D3FB" |
|----- style="background:#DFEDFD"

|-----
! colspan="9" style="background:#B0D3FB" |
|----- style="background:#DFEDFD"

|-----
! colspan="9" style="background:#B0D3FB" |
|----- style="background:#DFEDFD"

Tränare 
  Donatas Navikas (Januari 2020 – April 2020) 
  Kęstutis Ivaškevičius (April 2020 – December 2021)
  Valdas Trakys (December 2021 –)

Källor

Externa länkar 
 Officiell Hemsida: fcneptunas.lt
 Officiell Hemsida 1lyga.lt

Fotbollsklubbar i Litauen
Sportklubbar bildade 2020
Åke Sjögren

Åke Sjögren kan syfta på:

* Åke Sjögren (1866–1931), svensk ingenjör, entreprenör och godsägare
 Åke Sjögren (1933–2000), svensk officer i Flygvapnet
Arabiska mästerskapet i fotboll 1966

| mål         = {{#expr:
 46 +
 30 + 
 15}}
| publik      = 
| flest mål   = 
| bästspelare = 
| medalj1     = 
| medalj1text =  (2:a titeln)
| medalj2     = 
| medalj2text = 
| medalj3     = 
| medalj3text = 
| medalj4     = Fyra
| medalj4text = 
| föregående  = 1964 Kuwait
| följande    = Saduiarabien 1985
}}
Arabiska mästerskapet i fotboll 1966 var det 3:e arabiska mästerskapet. Mästerskapet spelades i Irak mellan 1 och 10 april 1966.

Gruppspel

Grupp A

Grupp B

Slutspel

Slutspelsträd

Semifinaler

Bronsmatch

Final

Sammanställning
Matcher avgjorda under förlängning räknas som vinst respektive förlust, matcher avgjorda efter straffsparksläggning räknas som oavgjort.

Anmärkningslista

Källor
 Rsssf.com

Fotbollsåret 1966
1966 i Irak
Internationella fotbollstävlingar i Irak
Stina Palmborg

Stina Gunborg Alphonsine Palmborg, född 17 juni 1889 i Mönsterås, död 1 februari 1959 i Annedals församling, Göteborg, var en svensk folkskollärarinna och författare.

Stina Palmborg var dotter till köpmannen Per August Palmborg. Efter att ha genomgått åttaklassigt flickläroverk i Norrköping ägnade hon sig åt musikstudier vid sidan om studier i barnpsykologi. Hon utexaminerades från Ateneums folkskoleseminarium 1916 och tjänstgjorde vid Mariestads högre flickskola 1917–1922. Från 1923 var hon lärarinna vid Göteborgs folkskolors hjälp- och observationsklasser. Hon organiserade och förestod observationsklasserna för psykopatiska barn 1932–1944. Palmborg studerade psykologi vid Göteborgs högskola 1924–1926 och genomgick Statens utbildningskurs för hjälpklasslärare 1927. Palmborg medarbetade i flera in- och utländska tidningar och tidskrifter med artiklar i barnpsykologi och pedagogik. Särskilt uppskattad var hennes kåseriserie Våra välsignade ungar som gick i Stockholms-Tidningen från 1939. Hon anlitades mycket som föreläsare i psykologisk-pedagogiska frågor, även i grannländerna. Hon var vice ordförande i Pedagogiska sällskapet i Göteborg från 1941 och styrelseledamot i föreningen Rädda barnen där från 1942. Sina erfarenheter från verksamheten bland svårfostrade barn skildrade Palmborg i Svårhanterliga barn (1935), Välsignade ungar (1938) och Syndabockar (1942), alla översatta till flera språk. För ungdomar har hon gett ut de biografiska arbetena Ernst Westerlund, Enköpingsdoktorn (1939), Alice Tegnér (1945), Nathan Söderblom (1948) och Elsa Brändström (1948).

Källor

Noter 

Svenska pedagoger
Svenska författare under 1900-talet
Personer från Mönsterås
Födda 1889
Avlidna 1959
Kvinnor
Johannes Bruhn

Johannes Bruhn, född 9 januari 1823, död 10 november 1902, var en dansk ingenjör.

Bruhn, som var son till inspektören vid St. Petri realskole i Köpenhamn Johannes Bruhn, blev polyteknisk kandidat 1847. Han blev 1851 assistent och 1868 ingenjör vid statens vattenbyggnadsväsende, i vilken post han hade tillsyn över de kommunala hamnarna på Jylland och Själland samt ledningen av arbetena vid regleringen av Gudenå. Han projekterade och ledde utförandet av flera hamnanläggningar, främst i Nibe och Fredericia, och var sedan 1878 teknisk medlem av styrelsen för Helsingørs hamn, varigenom han hade stort inflytande på de där företagna betydande arbetena vid utbyggnaden av hamnen.

Referenser

Danska väg- och vattenbyggnadsingenjörer
Födda 1823
Avlidna 1902
Män
Ante Ciliga

Ante Ciliga, född 20 februari 1898 i Šegotići, Marčana, död 21 oktober 1992 i Zagreb, var en kroatisk politiker, författare och förläggare. Han var en av grundarna av Jugoslaviens kommunistförbund. Senare vände han kommunismen ryggen och blev övertygad nationalist och antikommunist.

Biografi
År 1925 landsförvisades Ciliga från Jugoslavien för sin aktivism och kom året därpå till Sovjetunionen, där han 1930 internerades i Gulag för trotskistisk verksamhet. År 1940 publicerade Ciliga boken Ruska enigma ("Den ryska gåtan"), i vilken han med emfas kritiserar Stalins totalitära regim och repressionspolitik. Påföljande år återvände Ciliga till dåvarande Oberoende staten Kroatien, där han greps av Ustaša och sattes i koncentrationslägret Jasenovac. Han tog i och med detta avstånd från kommunismen och blev nationalist; bland annat publicerade han artiklar i Ustašas ideologiska tidskrift Spremnost ("Vilja"). Ciliga riktade skarp kritik mot staten Jugoslavien och titoismen.

Bibliografi (urval)
 1938 – U zemlji velike laži
 1940 – Ruska enigma
 1944 – Štorice iz Proštine
 1944 – Komunistička stranka
 1948 – Lenjin i revolucija
 1952 – Jugoslavija pred unutarnjom i vanskom opasnošću
 1974 – Kriza režima u Titovoj Jugoslaviji
 1983 – Jugoslavenski labirint
 1994 – Poslije Rusije 1936–1990
 2011 – Jasenovac: ljudi pred licem smrti

Referenser

Noter

Källor

Kroatiska politiker
Kroatiska författare
Kroatiska kommunister
Revolutionärer
Personer från Marčana
Födda 1898
Avlidna 1992
Män
Trotskister
Personer verksamma vid Zagrebs universitet
Set Melander

Set Vilhelm Melander, född den 13 februari 1897 i Kalmar, död den 31 oktober 1969 i Salzburg, var en svensk militär. Han var i sitt tredje äktenskap, ingånget 1944, måg till Paul Nilsson.

Melander avlade officersexamen 1917 och blev löjtnant 1920. Efter att ha genomgått Artilleri- och ingenjörhögskolans högre kurs 1920–1922 blev han kapten 1932. Melander tjänstgjorde i generalstaben sistnämnda år, var fortifikationsstabsofficer 1932–1937 och lärare vid Sjökrigsskolan  1933–1937. Han befordrades till major 1940, till överstelöjtnant 1941 och till överste 1947. Melander var fortifikationsbefälhavare i Bodens fästning 1941–1946, i Vaxholms fästning 1946–1951, och tjänstgjorde vid fortifikationsförvaltningen 1951–1957. Han blev riddare av Svärdsorden 1938 och av Vasaorden 1946 samt kommendör av andra klassen av Svärdsorden 1951 och kommendör av första klassen 1954. Melander vilar i en familjegrav på Södra kyrkogården i Kalmar.

Källor 

 
 Kommendörer av Kungl. Svärdsorden i Sveriges statskalender 1953
 
 
 
 
 Set Vilhelm Melander på Gravar.se

Överstar i svenska armén
Svenska fortifikationsofficerare
Kommendörer av första klass av Svärdsorden
Riddare av Vasaorden
Svenska militärer under 1900-talet
Militärer från Kalmar
Gravsatta på Södra kyrkogården i Kalmar
Födda 1897
Avlidna 1969
Män
Carl Gregers Bruun

Carl Gregers Bruun, född 7 mars 1829 i Nykøbing Falster, död 15 juli 1894, var en dansk ingenjör.

Bruun, som var son till postmästaren i Nykøbing Falster Hans Christian Hansen Bruun och Emilie Nicoline Christine Schjerning. Då fadern senare blev ägare av Årø Sund post- og færgegård, sattes han i Haderslev latinskole och blev polyteknisk kandidat 1854. Året därpå anställdes han som dammkonduktör i hertigdömet Slesvig, på vilken post han hade den lokala ledningen för den stora slussbyggnaden vid Højer och Syderhever Kog, liksom han framlade en plan för att skydda de slesvigska halligarna mot havets angrepp. Då den preussiska regeringen 1864 avsatte honom från sitt ämbete, flyttade han till Odense, där han en kort tid verkade som stadsingenjör (1866–1869). Redan 1865 kom Bruun med förslag till en stor hamn utanför Grådybs Barre, vilket föranledde, att han av staten fick i uppdrag att utföra förarbetena till och projekteringen av den senare i allt väsentligt efter Bruuns planer utförda hamnen vid Esbjerg, som han dock personligen alltid ansåg vara mindre lyckat placerad än den av honom ursprungligen föreslagna hamnen vid den öppna kusten.

Bruun utförde även mindre arbeten som Lundeborg hamn och kustbeklädningen vid Århus, men hans viktigaste verk var de stora arbetena vid Nissum Fjord. Där hade två gånger tidigare slussar, vilka dock inte hållit stånd mot havet, och det gamla utloppet vid Thorsminde hade under lång tid varit till betydande olägenhet för de till fjorden gränsande socknarna. Bruun uppförde då som ledande ingenjör för det engelska företag, som hade koncession på torrläggningen av fjorden, på en nordligare plats i Klittangen den nuvarande Thorsminde kanal och sluss, som genom sina 10 öppningar kunde avleda intill 6000 kubikfot vatten i sekunden, och som efter den gamla sträckningens avstängning skyddade det bakomliggande området mot stormfloder, en anläggning, som intog plats bland de större verken vid Nordsjöns kuster. Senare torrlades den 2500 tunnland mark stora Felsted Kog i fjordens inre del, men då företagets koncession utlöpte, stoppades arbetena och därmed Bruuns verksamhet som ingenjör, vilken han därefter lämnade.

Referenser

Danska väg- och vattenbyggnadsingenjörer
Födda 1829
Avlidna 1894
Män
HD 60150

HD 60150 är en ensam stjärna i den norra delen av stjärnbilden Flygfisken. Den har en skenbar magnitud av ca 6,39 och är mycket svagt synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallax enligt Gaia Data Release 2 på ca 4,3 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 754 ljusår (ca 231 parsek) från solen. Den rör sig bort från solen med en heliocentrisk radialhastighet på ca 14 km/s.

Egenskaper
HD 60150 är en orange till gul jättestjärna av spektralklass K0 III, som har förbrukat förrådet av väte i dess kärna och utvecklats bort från huvudserien. Den har en massa som är ca 1,6 solmassor, en radie som är ca 37 solradier och har ca 329 gånger solens utstrålning av energi från dess fotosfär vid en effektiv temperatur av ca 4 100 K.

Referenser

Noter

			
 

		
Stjärnbilden Flygfisken
HD-objekt
HR-objekt
Orangea jättar
High Buston

High Buston är en ort i civil parish Alnmouth, i grevskapet Northumberland i England. Orten är belägen 6 km från Alnwick. High Buston var en civil parish 1866–1955 när det uppgick i Alnmouth. Civil parish hade  invånare år 1951.

Referenser

Externa länkar 

Orter i Northumberland
Tidigare civil parishes i Northumberland
Santa Maria de Episcopio

Santa Maria de Episcopio, även benämnd Santa Maria de Episcopio in Monte Aventino, var en kyrkobyggnad i Rom, helgad åt Jungfru Maria. Kyrkan var belägen i Rione Ripa, i närheten av dagens Via Marmorata. Tillnamnet ”Episcopio” (jämför grekiskans ἐπίσκοπος) antas syfta på att biskopen av Ostia här hade sitt residens.

Historia
Kyrkans första dokumenterade omnämnande förekommer i kyrkoförteckningen Il Catalogo Parigino från cirka 1230. Enligt Ferruccio Lombardi dekonsekrerades kyrkan Santa Maria de Episcopio sannolikt under 1400-talet senare hälft.

Santa Maria de Episcopio var en av många mindre kyrkobyggnader i nuvarande södra Rione Ripa och norra Rione Testaccio.

Omnämningar i kyrkoförteckningar

Kommentarer

Källor

Noter

Tryckta källor

Romersk-katolska kyrkobyggnader i Rom (rione Ripa)
Ej längre existerande kyrkobyggnader i Rom
Mariakyrkor i Rom
Rione Ripa
Rione Testaccio
Aventinen
Stranden, Satyr och faun samt Fiskare

Stranden, Satyr och faun samt Fiskare är tre konstverk i sandblästrad naturbetong som är delar av inneväggar i trapphallen i  i kontorshuset Höyblokken i Regjeringskvartalet i Oslo i Norge. De skapades 1959 av Carl Nesjar i samarbete med Pablo Picasso, som skissat förlagorna.

Konstverken ingår i en serie på fem platsspecifika verk av Picasso och Nesjar i de två kontorsbyggnaderna Høyblokken och Y-blokken, som gjordes i samma teknik i Oslos regeringskvarter åren 1957–1970. Fiskarena är det enda av dem som var placerat utomhus. Övriga är Måsen, tidigare i entréhallen i det 2020 rivna Y-blokken, samt i Høyblokken:
Fiskare på den norra väggen i trapphallen på våningsplan 8
Stranden på den södra väggen i trapphallen på våningsplan 8
Satyr och faun på den södra väggen i trapphallen på våningsplan 11

Historik
På initiativ av Höyblokkens arkitekt Erling Viksjø tillkom ett samarbete mellan Carl Nesjar och Pablo Picasso. Carl Nesjar besökte Picasso första gången i Cannes i Frankrike i januari 1957 och visade då fotografier från sina pågående experiment med sandblåsta ristningar i betong i Oslo. Carl Nesjar hade själv skapat abstrakta kompositioner till ristningar på fyra väggar i trapphallen i Høyblokken. Picasso blev intresserad och Nesjar kunde vid ett andra besök i slutet av juni visa honom fotografier av sina färdiga väggristningar i Høyblokken, varefter Picasso godkände att Nesjar började arbeta på basis av två skisser. Överenskommelsen var, att slutligt godkännande skulle kunna ske, när Nesjar visade fotografier av genomförda ristningar. 

Nesjar arbetade därefter med Stranden och ''Fiskarena" på våningsplan 8. I slutet av oktober 1957 visade Nesjar fi Cannes fotografier av de färdiga ristningarna, vilka Picasso godkände. Nesjar samarbetade därefter med Picasso om sandblåsta betongverk i Y-blokken 1970, samt i flera andra länder fram till Picassos död 1973.

Källor
Picasso, Pablo (1881-1973) på www.gwpa.no , november 2015, läst den 2 februari 2022

Konstverk i Oslo
Skulpturer av Pablo Picasso
Skulpturer av Carl Nesjar
Skulpturer i betong
Skulpturer 1957
Holystone

Holystone är en ort i civil parish Harbottle, i grevskapet Northumberland i England. Orten är belägen 10 km från Rothbury. Holystone var en civil parish fram till 1955 när blev den en del av Harbottle. Civil parish hade  invånare år 1951.

Referenser

Externa länkar 

Orter i Northumberland
Tidigare civil parishes i Northumberland
Harbottle
Howick, Northumberland

Howick är en ort i civil parish Longhoughton, i grevskapet Northumberland i England. Orten är belägen 8 km från Alnwick. Howick var en civil parish fram till 1955 när blev den en del av Longhoughton. Civil parish hade  invånare år 1951.

Referenser

Externa länkar 

Orter i Northumberland
Tidigare civil parishes i Northumberland
Folke Melcher

Folke Olsson Melcher, född den 1 juni 1901 i Karlstad, död den 29 september 1978 i Täby, var en svensk sjömilitär.

Melcher avlade sjöofficersexamen 1923. Han blev löjtnant 1925, kapten 1937, kommendörkapten av andra graden 1943 och av första graden 1946. Melcher studerade vid Sjökrigshögskolan och bedrev specialstudier i geodesi och fotogrammetri vid Kungliga tekniska högskolan 1940–1942. Han blev byrådirektör vid sjömätningsavdelningen vid Sjökarteverket 1944 och avdelningschef vid Esselte 1956. Melcher blev riddare av Svärdsorden 1944. Han vilar på Djursholms begravningsplats.

Källor 

 
 
  
 
 Melcher, Folke på SvenskaGravar.se

Svenska sjöofficerare
Svenska kartografer
Riddare av Svärdsorden
Svenska militärer under 1900-talet
Svenska ämbetsmän under 1900-talet
Militärer från Karlstad
Ämbetsmän från Karlstad
Gravsatta på Djursholms begravningsplats
Födda 1901
Avlidna 1978
Män
Howtel

Howtel är en ort i civil parish Kilham, i grevskapet Northumberland i England. Orten är belägen 8 km från Coldstream. Howtel var en civil parish 1866–1955 när det uppgick i Kilham. Civil parish hade  invånare år 1951.

Referenser

Externa länkar 

Orter i Northumberland
Tidigare civil parishes i Northumberland
Kirkharle

Kirkharle är en ort i civil parish Kirkwhelpington, i grevskapet Northumberland i England. Orten är belägen 20 km från Hexham. Kirkharle var en civil parish fram till 1958 när blev den en del av Kirkwhelpington. Civil parish hade  invånare år 1951.

Referenser

Externa länkar 

Orter i Northumberland
Tidigare civil parishes i Northumberland
Kirkwhelpington
Melcher

Melcher är ett efternamn, som burits av bland andra:

 Folke Melcher (1901–1978), svensk sjömilitär
 John Melcher (1924–2018), amerikansk politiker
 Terry Melcher (1942–2004), amerikansk musiker
Lavendelstræde

Lavendelstræde är en knappt 120 meter lång gata i Indre By i Köpenhamn i Danmark. Gatan löper mellan Rådhusplatsen och Domhuset.

Historik 
Lavendelstræde anlades redan på medeltiden, men fick sitt nuvarande namn först 1609. Under första häften av 1400-talet var gatan känd under Lasse Vinders Stræde efter rådmannen Lauritz Vinnere. Namnet, efter lavendel, har gatan sannolikt fått efter de trädgårdar som låg vid gatan närmast den västra stadsvallen, Vester Vold.

Efter rivningen av den västra stadsvallen från 1872 förlängdes gatan något västerut. Fram till 1887 låg Luciemøllen, också benämnd Lavendelstrædes Mölle, på Gyldenløves Bastion vid gatans västra ände. Den flyttades då till Kongens Enghave, och bastionen revs.

Boende vid gatan 
Constanze Mozart, som var änka efter Wolfgang Mozart, bodde 1812–1820 i Lavendelstræde 1, ett hörnhus mot Hestemøllestræde. Hon var gift med den danske diplomaten Georg Nicolaus Nissen, som det 1806 uppförda huset och flyttade in i hörnvåningen en trappa upp. Paret hade gift sig i Wien 1809 och flyttat till Köpenhamn 1810.

Bilder

Källor

Noter

Gator i Köpenhamn
Indre By