kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Rickard Wall

Rickard Wall, född 29 juni 1957, är en svensk nationalekonom, trafikforskare och politiker. Han var 2014 till 2018 ledamot i Stockholms läns landsting och Stockholms kommunfullmäktige. Han valdes in för Sverigedemokraterna men har senare uteslutits ur partiet.

Rickard Wall är doktor i nationalekonomi med inriktning mot transportekonomi och konkurrensteori. Han har varit verksam vid bland annat Blekinge tekniska högskola. 

Rickard Wall har publicerat facklitteratur och artiklar om trafik- och transportforskning, bland annat avhandlingen The importance of transport costs for spatial structures and competition in goods and service industries (2001), samt Bilanvändningens bestämningsfaktorer (1991) och Bensinskatteförändringarnas effekter (1994, medförfattare). Hans studie av hur fri parkering vid arbetsplatser påverkar anställdas val av transportmedel vid arbetsresor bidrog till att det år 2004 infördes en regel, att den som har fri parkering på sin arbetsplats ska förmånsbeskattas för detta. Han har även givit ut den skönlitterära boken Kontakt med KGB på eget förlag (2009).

Rickard Wall blev uppmärksammad 2015 genom att under en debatt om tiggeriförbud i Stockholms kommunfullmäktige pratat om vad han kallade "tjusiga tiggarkvinnor". Sedan uteslutningen från Sverigedemokraterna har han suttit kvar som politisk vilde. Under en debatt i kommunfullmäktige 2016 gav han uttryck för andra kontroversiella åsikter vilket ledde till att han även förlorade sitt uppdrag som nämndeman i Stockholms tingsrätt.

Referenser

Födda 1957
Tidigare sverigedemokrater
Svenska nationalekonomer
Levande personer
Män
Personer verksamma vid Blekinge tekniska högskola
EUCAP Sahel Niger

EUCAP Sahel Niger är ett EU-projekt i Niger. Syftet med projektet är att stödja Nigers strategi för utveckling och säkerhet, att främja det internationella samarbetet i Sahel-regionen i arbetet mot terrorism och organiserad brottslighet, samt att bidra till utbildningen av polis och militär (gendarmeri) i landet. EUCAP antogs av Ministerrådet i EU i juli 2012, till att börja med för en tvåårsperiod. Detta som en respons på ökad terrorism i Sahel-regionen.

Sedan den 5 juni 2023 har den tyska domaren Katja Dominik varit chef för uppdraget. Hon efterträder den tyska polisen Antje Pittelkau, som 2021 blev den första kvinnan att leda ett civilt EU-uppdrag.

Referenser

Organisationer i Niger
Swedish International Project Nuclear Safety

Swedish International Project Nuclear Safety (SIP)  var en operativt självständig enhet inom Statens kärnkraftinspektion (SKI) som initierades 1995 för att kanalisera internationellt stöd inom kärnkraftsäkerhetsområdet inom Sveriges närområde. Sedan 2005 sker liknande verksamhet under namnet SKI International Co-operation Programme - ICP.

Ett bilateralt samarbete mellan Litauen och Sverige inleddes redan 1991 efter Sovjetunionens fall, där Sverige under åren 1991–1997 kom att satsa nästan 230 miljoner på att förbättra säkerheten i kärnkraftverket Ignalina.

Insatserna omfattade tre områden:
 Myndighetssamarbete med den 1991 nystartade Litauiska kärnkraftsmyndigheten VATESI, som syftade till att bygga upp en fungerande kontrollmyndighet och att utveckla det legala ramverket för driften.
 Industrisamarbete i form av teknikstöd och kunskapsöverföring.
 Tekniska förbättringar av säkerhetskaraktär i form av anläggningsinvesteringar.
Insatserna bedrevs inledningsvis som ett projekt inom SKI, men knoppades 1995 av till den operativt självständiga enheten SIP.

Inledningsvis var insatserna nästan uteslutande inriktade mot kärnkraftverket Ignalina, men kom med början 1996 att utvidgas till andra anläggningar, till exempel kärnkraftverken i Sosnovy Bor och Kola samt vissa militära anläggningar.

Referenser 

Ej längre existerande svenska statliga myndigheter
Kärnkraft i Sverige
Svenska statliga myndigheter bildade 1995
Svenska statliga myndigheter upplösta okänt år
Carol J. Adams

Carol J. Adams, född 1951 i New York, är en amerikansk författare, feminist och djurrättsaktivist. Hon har publicerat ett hundratal artiklar och kapitel i tidskrifter, böcker och uppslagsverk, majoriteten i ämnen som vegetarianism, djurrätt, våld i hemmet och sexuellt utnyttjande.

Hennes mest kända böcker är The sexual politics of meat: A feminist-vegetarian critical theory (1990) och The pornography of meat (2004), som framför allt fokuserar på det Carol J. Adams identifierar som en länk mellan förtrycket av kvinnor och förtrycket av icke-mänskliga djur.

Carol J. Adams har inte översatts till svenska i någon större utsträckning. En text ur The sexual politics of meat - Frankensteins vegetariska monster - publicerades dock i tidskriften Hjärnstorm 2010, i översättning av Lisa Gålmark. Där diskuterar hon Mary Shelleys skräckroman Frankenstein och vad det innebär att monstret var vegetarian.

Bibliografi 
The Sexual Politics of Meat: A Feminist-Vegetarian Critical Theory. Continuum, 1990. 
Ecofeminism and the Sacred. Continuum, 1993. 
Neither Man nor Beast: Feminism and the Defense of Animals. Continuum, 1994. 
Woman-battering: Creative pastoral care and counseling series. Fortress Press, 1994. 
with Marie M. Fortune. Violence against Women and Children: A Christian Theological Sourcebook. Continuum, 1995.
with Josephine Donovan. Animals and women: Feminist theoretical explorations. Duke University Press, 1995. The inner art of vegetarianism: Spiritual practices for body and soul. Lantern Books, 2000. Journey to gameland: How to make a board game from your favorite children's book. Lantern Books, 2001. 
with Howard Williams. The ethics of diet: A catena of authorities deprecatory of the practice of flesh-eating. University of Illinois Press, 2003. 
"Bitch, Chick, Cow: Women's and (Other) Animals' Rights" in Sisterhood Is Forever: The Women's Anthology for a New Millennium. Washington Square Press 2003. .Help! My child stopped eating meat!: An A-Z guide to surviving a conflict in diets. Continuum 2004. The Pornography of Meat. Continuum, 2004. Prayers for Animals. Continuum, 2004. God listens when you're sad: Prayers when your animal friend is sick or dies. Pilgrim Press, 2005. God listens to your love : prayers for living with animal friends. Pilgrim Press, 2005. God listens to your care : prayers for all the animals of the world. Pilgrim Press, 2006. 
with Douglas Buchanan and Kelly Gesch. Bedside, bathtub and armchair companion to Frankenstein. Continuum, 2007. The Feminist Care Tradition in Animal Ethics: A Reader. Columbia University Press, 2007. Edited by Carol J. Adams and Josephine Donovan. How to eat like a vegetarian even if you never want to be one: More than 250 shortcuts, strategies, and simple solutions. Lantern Books, 2008. Living among meat eaters: The vegetarians' survival handbook. Lantern Books, 2008. 
The Foreword to Lisa Kemmerer's anthology Sister Species: Women, Animals, and Social Justice''. University of Illinois Press, 2011.

Referenser

Amerikanska författare under 2000-talet
Amerikanska feminister
Djurrättsaktivister
Födda 1951
Levande personer
Kvinnor
Författare från New York
Santi Celso e Giuliano

Santi Celso e Giuliano är en kyrkobyggnad och mindre basilika i Rom, helgad åt de heliga Celsus och Julianus, vilka led martyrdöden i Antinopolis omkring år 304. Kyrkan är belägen vid Via del Banco di Santo Spirito i Rione Ponte och tillhör församlingen San Giovanni dei Fiorentini.

Kyrkans historia
Kyrkan konsekrerades år 432 under påve Celestinus I:s pontifikat (422–432). I början av 1500-lät påve Julius II riva den medeltida kyrkan för att uppföra en ny, efter ritningar av Donato Bramante. Projektet drog ut på tiden och år 1535 stod den klar. Under Clemens XII (1730–1740) revs byggnaden på nytt, då den hade förfallit och arkitekten Carlo de Dominicis fick i uppdrag att rita en ny kyrka. Denna konsekrerades av kardinal Giovanni Antonio Guadagni den 11 mars 1736. Inskriptionen på fasadens fris lyder:

Carlo de Dominicis lät sig influeras av både Berninis och Borrominis arkitektoniska formspråk. Kyrkans grundplan är inspirerad av Berninis Sant'Andrea al Quirinale. I det borrominiska formspråket influerades de Dominicis i utformningen av fasadens stuckutsmyckningar samt kupolen.

Under Andrea Busiri Vicis ledning genomfördes stabiliseringsarbeten samt omläggning av kyrkans golv år 1868.

Interiören
Högaltarmålningen utgörs av Pompeo Batonis Den förhärligade Kristus med de heliga Celsus, Julianus, Marcionilla och Basilissa från 1738. 

Kyrkan har sex sidokapell, tre på var sida.

Höger sida
Det första sidokapellet på höger hand är invigt åt de heliga Artemia och Januaria och hyser målningen Den helige påven Cornelius med de heliga Artemia och Januaria, utförd 1737 av Gaetano Lapis. I det andra kapellet har Emanuele Alfani målat Den heliga Maria Magdalena. Det tredje kapellets altare har ett träkrucifix från 1400-talet.

Vänster sida
Första kapellet till vänster har målningen Kristi dop av Giuseppe Ranucci, medan det andra kapellet smyckas av målningen Den helige Liberius av Ravenna, utförd av Giuseppe Valeriani. Det tredje och sista kapellet på vänster hand är invigt åt Madonna delle Grazie och hyser en kopia av en medeltida ikon som numera finns i kyrkan Santa Maria della Consolazione.

Bilder

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar

Romersk-katolska kyrkobyggnader i Rom (rione Ponte)
Rione Ponte
Basilica minor
Verk av Carlo de Dominicis
Peter T. Kirstein

Peter Thomas Kirstein, född 20 juni 1933 i Berlin i Tyskland, död 8 januari 2020 i London, var en brittisk datavetare som spelat en stor roll i skapandet av Internet; han är "ofta erkänd som fader till det europeiska internet".

Kirstein var anställd vid CERN 1959–1963. Han bedrev forskning för General Electric i Zürich 1963–1967, och var professor vid University of London 1970–1973. Därefter gick han med i fakulteten vid University College London, där han sedan var chef för datavetenskapsavdelningen (1980–1994).

År 2012 invaldes Kirstein i Internet Hall of Fame av Internet Society. År 2015 tilldelades han det prestigefyllda Marconipriset.

Källor

Externa länkar 
 

Brittiska datavetare
Alumner från Universitetet i Cambridge
Personer verksamma vid CERN
Mottagare av Brittiska imperieorden
Män
Födda 1933
Avlidna 2020
Personer från Berlin
Brittiska forskare under 1900-talet
Bläck eller Blod

Bläck eller Blod är en svensk musikal av Alexander Öberg och Erik Norberg. Föreställningen hade urpremiär i Hallunda på Riksteatern den 15 oktober 2017. Anders Ekborg framförde rollen som Rutger Macklean och Lina Englund spelade rollen som hans hushållerska Kajsa.

Referenser 
 Riksteatern 
 Expressen 

Svenska musikaler
Musikåret 2017
Niels Christian Kierkegaard

Niels Christian Kierkegaard, född 6 januari 1817 i Horsens, Danmark, död 17 december 1869 i Göteborg, var en dansk-svensk skeppsbyggmästare.

Niels Christian var son till handelsmannen Morten Andersen Kierkegaard. Fadern var kusin till Michael Pedersen Kierkegaard. Som ung blev han sjöman och företog bland annat en två år lång resa där Spanien, Brasilien och Ryssland besöktes. Efter återkomsten utbildade han sig i skeppsbyggnad vid amiralitetsvarvet i Köpenhamn och engagerades därefter 1839 av James Dickson & Co som skeppsbyggmästare vid Svartviks varv. Avsikten var att bygga upp en flotta med timmerfartyg för handelshusets räkning så att de blev oberoende av transporter på fartyg tillhörande andra timmerhandlare. Utöver fartyg för James Dickson & Co byggde Kierkegaard även fartyg på beställning åt andra, bland annat briggen Solide åt firman O. Norén i Göteborg och skeppet Zenobia som 1843 levererades åt D. Carnegie & Co. 1849 flyttade Kierkegaard till Göteborg, där han snart anlitades av alla stadens tre varv. Till en början var han knuten till Kustens varv som även ägde ett sågverk, men 1851 överflyttade han till Gamla Varvet, varifrån han även utlånades till Lindholmens varv. Där var han med om att konstruera skrufångfartyget Gustaf II Adolf som sjösattes 1854. En av Kierkegaards skeppsmodeller erhöll pris vid världsutställningen i Paris 1855. Efter en olycka på varvet i början av 1860-talet blev Kierkegaard förlamad i benen. Sittande i rullstol utgav han med Dicksons stöd 1864 Praktisk skeppsbyggnadskonst. Ett urval af aderton stycken skeppsbyggnadsritningar, med tillhörande tackelritningar, dimensionsförteckningar, beskrifningar m. m. som vann allmänt erkännande.

Referenser

Noter

Födda 1817
Avlidna 1869
Män
Svenska skeppsbyggare
Personer från Horsens
Olof Granander

Stig Olof Granander, född 16 maj 1961 i Kolsva församling i Västmanlands län, är en svensk militär.

Biografi
Olof Granander avlade officersexamen vid Krigsskolan 1984 och utnämndes samma år till fänrik vid  Södermanlands regemente, varefter han befordrades till löjtnant 1986. Senare tjänstgjorde han vid Södermanlandsbrigaden och befordrades 1993 till major.

Efter att ha tjänstgjort vid Högkvarteret befordrades han till överstelöjtnant och var chef för Pansarbataljonen vid Norrbottens regemente 2001–2004. Han var därefter ställföreträdande chef för Armétaktiska kommandot i Operativa insatsledningen i Högkvarteret 2004–2007.

År 2007 befordrades han till överste och var 2007–2008 stabschef i Armétaktiska stabsledningen i Insatsledningen i Högkvarteret. Under 2009 var han chef för den svenska kontingenten i Afghanistan. Åren 2010–2014 var han chef för Norrbottens regemente, tillika chef för Bodens garnison 2010–2014 och befälhavare för Militärregion Nord 2013–2014. Han var övningsledare för svenska kontingenten i övningen Cold Response när den hölls i mars 2014.

Han var projektledare för nytt utbildningssystem vid Produktionsstaben i Högkvarteret från och med den 1 januari 2015 och från den 1 februari 2015 samordnare för grundutbildningen. I en intervju sade Granander: ”Genom en längre sammanhållen utbildning får Försvarsmakten bättre utbildade soldater. [---] Den nya grundutbildningen möjliggör också att vi får ett bättre samordnat förbandsträningskoncept, vilket skapar bättre krigsförband.” Sedan den 26 maj 2016 är Granander chef för Försvarsmaktens logistik.

Referenser

Födda 1961
Levande personer
Män
Personer från Kolsva
Svenska militärer under 1900-talet
Svenska militärer under 2000-talet
Överstar i svenska armén
Svenska regementschefer
Pussy, Savoie

Pussy (franska uttalet: [pysi]) är en liten by i kommunen La Léchère i departementet Savoie i Frankrike. Den ligger på den östra sluttningen av Mont Bellachat ovanför Isères vänstra strand, 9 km nordväst om Moûtiers. Namnet härrör från det romerska personnamnet Pussius, som syftar på ägaren till platsen i romersk tid. 

Byns område täcker 18 km². Den lokala kyrkan, dedikerad till Johannes Döparen, byggdes 1669. År 1561 var befolkningen 1455 personer, 548 år 1776 och 276 år 1979. Pussy och flera andra små byar fusionerades i La Léchère kommun för administrativa syften 1972.

Savoie
Milo Moiré

Milo Moiré (artistnamn), född 1983 i Luzern, är en schweizisk performancekonstnär, känd för konceptkonst och body art, där hon ofta använder nakenhet, femininitet och kön som centrala medel i arbetet.

Biografi 
Hon har en akademisk konstutbildning och examen i psykologi (magna cum laude). Hennes artistnamn refererar till moiré-effekten, och hon skriver att hennes konstkoncept har avsikt att låta kulturellt noggrant rastrerade mönster "kollidera", för att uppnå en ny struktur.

Hon har agerat naken i performencekonst sedan 2007 med syftet att ge en autentisk och direkt upplevelse. Hon har hävdat att avsaknaden av ett yttre skal av kläder, ger kroppen en förmåga att kommunicera utan att störas av mode, pengar, ideologi och tid. Hon menar att betraktaren av konstverket – med eller utan reaktion – blir en integrerad del av verket. 

Som främsta inspiratörer till sin konst nämner hon Marina Abramović och Joseph Beuys. Men hon har också tydligt inspirerats av Carolee Schneemann och Valie Export. Hon har skrivit: "To create art, I use the original source of femininity – my vagina".

År 2015 blev hon arresterad av fransk polis efter att ha tagit "naked selfies" tillsammans med turister framför Eiffeltornet. Året därefter blev hon arresterad i London då hon erbjöd allmänheten att vidröra hennes bröst och vagina via spegelboxar som hon hade placerad runt sin kropp.

Hon bor tillsammans med fotografen Peter Palm och arbetar numera från Düsseldorf.

Uppmärksammade verk
The Script System No. 1, performance video, 2013.
The Split Brain, video, 2013.
The Script System No. 2, performance video, Art Basel, 2014.
PlopEgg No. 1 – A Birth of a Picture, performance work, 2014.
Protest Over Cologne Sex Attacks” Performance, Köln, 2016.THE TWELVE MUSES, from "The Feminist" to "The Adventurer."Naked Selfies'', performance, Paris, 2017

Se även
 Body art (konst)
 Carolee Schneemann
 Marina Abramović
 Deborah De Robertis
 Andrea Fraser
 Anna Berndtson
 Leah Schrager

Referenser

Externa länkar
Milo Moiré
Milo Moire Performance Art

födda 1983
Schweiziska konstnärer
Performancekonstnärer
Konceptkonstnärer
Feministisk konst
Kvinnor
Personer från Luzern
Levande personer
Carl Lindquist

Carl Lindquist, född 17 juni 1988 i Stockholm, är en svensk skådespelare och sångare. Han medverkade 2018-2019 som Raoul i den norska premiären av Andrew Lloyd Webber's The Phantom of the Opera på Folketeateret i Oslo. 2016 medverkade Carl också som Peter i en Europaturné av Bill Kenwrights officiella produktion av Jesus Christ Superstar och 2015 turnerade han över hela Storbritannien i den manliga huvudrollen som "Fred Gaily" i Miracle on 34th Street (känd som Here's Love). Han har även uppträtt på scen tillsammans med Ramin Karimloo. 

Under 2020 var han voice-over för VING och deras reklamfilmer, som sändes på tv och online.

Carl är också singer-songwriter och han släppte sin debut EP, 'End of Our Road' 2012.

Teater

Filmografi

TV-spel

Diskografi 
Solo

Med Coexistence

Med Anton Johansson's Galahad Suite

Utmärkelser och nomineringar

Referenser

Externa länkar 
 
 

Födda 1988
Män
Svenska skådespelare under 2000-talet
Svenska sångare
Svenska musikalartister
Levande personer
Musiker från Stockholm
Z Ophiuchi

Z Ophiuchi är en pulserande variabel av Mira Ceti-typ (M) i stjärnbilden Ormbäraren. 

Stjärnan varierar mellan visuell magnitud +7,6 och 13,3 med en period av 350,2 dygn.

Se även 
 Variabel stjärna

Referenser

Noter 

Stjärnbilden Ormbäraren
Miravariabler
HD-objekt
Carl Persson (ishockeyspelare)

Carl Persson, född 28 juni 1995 i Kristianstad, är en svensk professionell ishockeyspelare som spelar för Malmö Redhawks i SHL.

Han har tidigare spelat för Karlskrona HK i SHL.

Den 9 maj 2018 skrev han på ett tvåårigt entry level-kontrakt med Nashville Predators.

Källor

Noter 

Män
Födda 1995
Levande personer
Svenska ishockeyspelare
Spelare i Malmö Redhawks
Ishockeyspelare i Karlskrona HK
Ishockeyspelare i BIK Karlskoga
Spelare i Tingsryds AIF
Idrottare från Kristianstad
Spelare i Atlanta Gladiators
Lars Högberg

Lars Högberg, född den 24 december 1936 i Örebro,  död den 28 augusti 2019 i Uppsala, var en svensk fysiker, ingenjör och 1989–1999 generaldirektör för Statens kärnkraftinspektion.

Högberg blev filosofie licentiat i plasmafysik vid Uppsala Universitet 1961 och efter en tid som forskare och lärare vid fysiska institutionen arbetade han 1965–1980 vid Försvarets forskningsanstalt, FOA. Jämsides fick han flera uppdrag som sekreterare i statliga utredningar. Bland annat var han huvudsekreterare i Energi- och miljökommittén 1976 och i Reaktorsäkerhetsutredningen 1979. 1980 blev han anställd vid SKI, Statens kärnkraftinspektion, där han sedan var generaldirektör under perioden 1989–1999.

Högberg hade många internationella uppdrag inom kärnkraftssäkerhetsområdet, bland annat som ledamot av INSAG - IAEA International Nuclear Safety Advisory Group, president för första granskningsmötet 1999 för den internationella konventionen om kärnsäkerhet (Convention on Nuclear Safety) och ordförande i styrelsen för OECD Nuclear Energy Agency. 2001 ledde han granskningen av kärnsäkerhet i de dåvarande kandidatländerna i Central- och Östeuropa inför EU:s utvidgning - den granskning som till exempel ledde fram till att äldre ryska reaktorer i Litauen (Ignalina) och Bulgarien (Kozluduy) stängdes före eller i anslutning till inträde i EU. Högberg medverkade också vid utveckling av lagar och säkerhetsföreskrifter när Förenade Arabemiraten under 00-talet påbörjade arbetet att skaffa kärnkraft.

Utmärkelser 

 1991 – Invald i Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien
 2014 – Sveriges kärntekniska sällskaps hederspris "för sina insatser som huvudsekreterare för reaktorsäkerhetsutredningen som följde olyckan i TMI 1979. Utredningen gav nyckelpolitiker tilltro till det svenska kärnkraftprogrammet och kunde därmed fullfölja dessa planer. Vidare var Lars Högberg drivande till utvecklingen och införandet av filtrerad tryckavlastning som nu finns på alla svenska reaktorer och som lovordats internationellt. Han såg även till att interaktionen mellan människa och teknik (MTO) fick erforderlig uppmärksamhet inom det svenska kärnkraftsäkerhetsarbetet, liksom införandet av reaktorspecifik probabilistisk säkerhetsanalys. Som generaldirektör för Statens Kärnkraftsinspektion under åren 1989–1999 bidrog han starkt till att bygga upp en struktur och kompetens hos myndigheten som erhållit internationellt erkännande. Bland hans internationella åtaganden kan nämnas att Lars Högberg har varit drivande i bildandet av ett regulativt kärnsäkerhetsramverk för Förenande Arabemiraten. Lars Högberg har även varit djupt engagerad inom IAEA samt ledamot av styrkommittén inom OECD Nuclear Energy Agency."

Referenser

Externa länkar 
 

 

Svenska generaldirektörer
Ledamöter av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien
Forskare från Örebro
Födda 1936
Avlidna 2019
Män
Svenska fysiker under 1900-talet
Personer i Sverige under 1900-talet
Personer i Sverige under 2000-talet
Rogenstugan

Rogenstugan är en fjällstuga vid sjön Rogen i Härjedalens kommun som drivs av Svenska Turistföreningen. Den första stugan byggdes på platsen 1969, men den brann ner år 2000. Den nuvarande stugan är byggd 2004 och har tolv bäddar.

De närmaste stugorna är Skedbrostugan som ligger cirka 12 kilometer nordväst om Rogenstugan och Storrödtjärnsstugan som ligger 12 kilometer söderut.

Källor

Externa länkar 
STF Rogen fjällstuga

Fjällstugor i Sverige
Byggnader och anläggningar i Härjedalens kommun
Bygg båtar med Mulle Meck

Datorspel 1998
Datorspel från Pan Vision

Bygg båtar med Mulle Meck är ett svenskt datorspel från 1998 som bygger på barnböckerna om Mulle Meck av George Johansson och Jens Ahlbom. Lennart Jähkel för rösten till Mulle Meck.

Spelet släpptes även i en specialversion som distribuerades av Hemglass.

Handling och innehåll 
Spelet går ut på att som Mulle Meck bygga båtar och med båten åka ut till Mulles vänner och spela minispel och vinna nya delar till båten. Spelaren kan också ladda ner reservdelar från internet.

Om spelaren också har Planera med Mulle Meck installerat på datorn kan man få 12 nya reservdelar.

Rollista 

 Lennart Jähkel – Mulle Meck
 Dan Halleman – Doktor Beinbruch
 Malin Sköld – Doris Digital
 Gustav Forsberg – Erson
 Ulla-Carin Nyqvist – Mia Minardi
 Isabelle Rhedin-Hüttner – Pia Pegg
 Helen Ardelius – prinsessan
 Dave Nerge – Sam Scribbler
 Bosse Löthén – Svarte Sven
 Lisa Indahl – Viola Wallmark
 Erik Johansson – väderleksuppläsaren

Mottagande 
Karin Torgny på Göteborgs-Posten gav spelet 4 av 5 i betyg och skrev att "grafiken är härlig, tonen personlig och vänligt" och rekommenderade det till lite äldre och "kluriga barn med oceaner av tålamod". Dock så beklagade hon sig lite över att spelet var lite väl lik det förra spelet om Mulle Meck.

Testpiloterna på Helsingborgs Dagblad skrev "Genommysigt, halvknasigt men mycket roligt. Snyggt och välgjort."

Referenser

Externa länkar 

 Officiell webbplats (arkiverad)