kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Lennart Olson (arkitekt)

Karl Erik Lennart Olson, folkbokförd Olsson, född 11 juli 1928 i Katrineholm,, död 9 mars 2014 i Örebro, var en svensk arkitekt. Han ingick 1953 äktenskap med arkitekt Kerstin Olson, född Haglund.

Olson, som var son till reparatören Einar Olsson och Mia Dahlin, växte upp i Södertälje, avlade studentexamen där 1948 och utexaminerades från Chalmers tekniska högskola 1956. Han var anställd på olika arkitektkontor, bland annat hos White arkitekter, 1956–1963 innan han tillsammans med makan startade egen arkitektverksamhet i Örebro, Kerstin och Lennart Olson Arkitektkontor AB, 1963.

Källor

Noter

Externa länkar
Örebro stadsarkiv: Kerstin och Lennart Olson Arkitektkontor AB, arkivförteckning.

Svenska arkitekter under 1900-talet
Födda 1928
Avlidna 2014
Män
Personer från Katrineholm
Nelson (förnamn)

Nelson är ett engelskt förnamn.

Personer med Nelson som förnamn 
 Nelson Mandela (1918–2013), sydafrikansk politiker och statsman
 Nelson Piquet (född 1952), brasiliansk racerförare
 Nelson Philippe (född 1986), fransk racerförare
 Nelson Riddle (1921–1985), amerikansk musiker
 Nelson Rockefeller (1908–1979), amerikansk vicepresident, guvernör för New York, republikan 

Förnamn
Stig Gunne

Stig Elof Gunne, född den 4 november 1912 i Göteborg, död där den 4 mars 2013, var en svensk ämbetsman och politiker. Han var i sitt andra äktenskap gift med Stina Wallerius. 

Gunne avlade examen vid Göteborgs handelsläroverk 1930. Han var anställd vid Göteborgs handelsbank 1930-1932 och vid mantalskontoret i Göteborg från 1932. Gunne blev uppbördskommissarie vid uppbördsverket 1947, byråchef där 1957 och var Göteborgs stads inköpskommissarie 1966-1977. 

Han är begravd tillsammans med sina båda hustrur på Västra kyrkogården i Göteborg.

Utmärkelser 

  Kommendör av Vasaorden, 6 juni 1974.

Källor 
 
 Gunne, Stig Elof på Svenskagravar.se

Noter 

Svenska kommunalpolitiker
Svenska ämbetsmän under 1900-talet
Svenska politiker under 1900-talet
Politiker från Göteborg
Gravsatta på Västra kyrkogården i Göteborg
Födda 1912
Avlidna 2013
Män
Svenska hundraåringar
Ämbetsmän från Göteborg
Otto Martin Torell

Otto Martin Torell kan syfta på:

 Otto Martin Torell (1791–1874), svensk präst 
 Otto Martin Torell (1828–1900), svensk geolog
 Otto Martin Torell (1871–1954), svensk ingenjör
Fredrik Holmquist (militär)

Peter Abraham Fredrik Holmquist, född 12 juli 1847 i Linköping, död 15 september 1927 i Stockholm, var en svensk militär. Han  var son till häradshövding Lars Fredrik Holmqvist och far till generallöjtnant Ivar Holmquist samt till överstelöjtnanterna Hugo och Erik Holmquist.

Biografi 
Holmquist blev kadett vid Karlberg 1862, avlade officersexamen 1867 och blev därefter underlöjtnant utan lön vid husarregementet Carl XV. Åren 1868–1870 var han elev vid ridskolan på Strömsholm. Efter examen vid Strömsholm genomgick han 1872–1873 Spanska hovridskolan i Wien och var 1873–1875 elev vid Gymnastiska centralinstitutets gymnastiklärarkurs. År 1879 befordrades Holmquist till löjtnant, men valde kort därefter att anta ett förordnande till regementsintendent vid regementet. Under en studieresa i Belgien 1885 utsågs han till byråchefsassistent på arméförvaltningens intendentsdepartement. 1888 utsågs han till byråchef där, befordrades 1890 till ryttmästare i armén och blev 1892 fältintendent av första andra klass vid intendenturkåren. Holmquist blev 1893 chef för intendenturkårens huvudstation och samma år fältintendent av första klass. Han befordrades 1895 till major i armén men erhöll 1897 avsked från aktiv tjänst. Han fortsatte dock sin verksamhet inom intendenturkåren, 1896–1897 biträdde han i lantförsvarsdepartementet rörande arméförvaltningens omorganisation. Han blev fältintendent av första graden 1898, överfältintendent 1901 och var generalintendent och chef för arméförvaltningens intendentsdepartement och för intendenturkåren 1905–1915. Holmquist var även ledamot av 1907 års generalskommission 1907–1908 och av 1914 års generalkommission och blev 1915 generallöjtnant i generalitetets reserv. Han var ordförande i utrustningskommissionen 1915–1922. Holmquist blev ledamot av Kungliga Krigsvetenskapsakademien 1898.

Holmquist var från 1876 måg till Carl Raab och skötte svärfaderns försäljningar av timmer från Helgerum och Åkerholms säteri till Gustaf Emil Broms och de blev därigenom bekanta och Holmquist kom att väljas in i styrelsen för flera av de bolag där Broms var intressent, bland annat att han 1900–1903 satt i styrelsen för Luossavaara-Kiirunavaara AB och AB Gällivare malmfält, 1899–1901 i styrelsen för Bank AB Stockholm-Öfre Norrland. Han var även 1894–1901 ledamot av Stockholms stadsfullmäktige och direktör för Allmänna barnahusinrättningen i Stockholm 1895–1905. Holmquist är begraven på Solna kyrkogård.

Källor 

 Peter Abraham Fredrik Holmqvist på Gravar.se

Generallöjtnanter i svenska armén
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Svenska militärer under 1800-talet
Svenska militärer under 1900-talet
Militärer från Linköping
Gravsatta på Solna kyrkogård
Födda 1847
Avlidna 1927
Män
Monsters of Grace

Monsters of Grace är en amerikansk opera i tre dimensioner (1 akt i 13 scener) av Robert Wilson med musik av Philip Glass och libretto av Coleman Barks efter verk av den persiske poeten Jalal al-din Rumi (1207-1273). Titeln hämtade Wilson från en av prins Hamlets tirader i Shakespeares tragedi Hamlet: "Angels and ministers of grace defend us!" (Akt I, scen IV).

Historia
Monsters of Grace var det första samarbetet mellan Wilson och Glass sedan the CIVIL warS (1984). Verket är representativt för Glass många spektakulära konstverk från mitten och slutet av 1990-talet. Verket hade premiär den 15 april 1998 i Royce Hall på University of California i Los Angeles och framfördes av PGE (Philip Glass Ensemble).

Handling
Verket varvade inspelade filmavsnitt med liveframförande av sångarna. Publiken bar polariserade glasögon för att kunna se den animerade film som samtidigt visades ovanför sångarna och musikerna genom hela föreställningen: Ett landskap visar hus och träd. En pojke cyklar på en enhjuling, skenbart rakt ut i publiken innan han försvinner nedför ett osynligt stup. Närbilder på en avskuren hand, ett bord och glas som försvinner upp i rök ger illusionen att publiken kan sträcka ut sina händer och ta på sakerna. I liveavsnitten är tempot långsamt och stelt. Koreograferade scener dominerar. En kvinna skvätter vatten från ett akvarium, en man går på styltor. Allt framförs av fyra sångare (sopran, mezzosopran och två barytonsångare och en ensemble bestående av två flöjter och tenorsax.

Noter

Skrivna källor

Operor av Philip Glass
Engelskspråkiga operor
Musikåret 1998
Teateråret 1998
Heikki Häiväoja

Heikki Aulis Häiväoja, född 25 maj 1929 i Jämsä, död 15 september 2019 i Grankulla, var en finländsk skulptör.

Häiväoja studerade vid Konstindustriella läroverket 1950 och vid Finlands konstakademis skola 1950-51. Han tillhör den bildhuggargeneration som debuterade i mitten av 1950-talet och fick sitt genombrott vid den tidpunkt då informalismen och den abstrakta konsten i allmänhet accepterades av en större publik.

Bronsen blev från början av 1960-talet Häiväojas huvudmaterial. Skulpturen hade ofta ett rektangulärt format eller bestod av två delar med blankpolerade ytor och grövre håligheter, som ger arbetet en dynamisk och laddad effekt. Senare fick Häiväojas skulpturer och reliefer drag som associerade till naturen och landskap, ljusets spegling på vatten och dylikt. Hans skulpturer hade då ofta ett tudelat horisontalt format. Han har även skapat helt figurativa arbeten, bland annat porträtt och offentliga skulpturer, medaljer och mynt. Bland Häiväojas offentliga arbeten märks flera gravmonument och bland abstrakta skulpturer i monumentalformat betongreliefen Växelverkan i Hanaholmens kulturcentrum (1976) och en monumentalskulptur (5 m × 5 m) i sten och brons i Ilmola (1988).

Häiväoja tillhörde konstnärsgruppen Martianerna. Han undervisade vid Konstindustriella läroverket 1958–1970 och var dess prorektor 1970. Därefter var han lärare och prorektor vid Finlands konstakademis skola 1977–1984.

Källor

Noter

Webbkällor

Externa länkar 
 

Finländska skulptörer
Män
Födda 1929
Personer från Jämsä
Avlidna 2019
Lambda Piscium

Lambda Piscium (λ Piscium, förkortat Lambda Psc, λ Psc), som är stjärnans Bayerbeteckning, är en stjärna belägen i sydvästra delen av stjärnbilden Fiskarna. Den har en skenbar magnitud på 4,49 och är svagt synlig för blotta ögat. Den befinner sig på ett avstånd av ca 106,6 ljusår (ca 32,7 parsek) från solen.

Egenskaper
Lambda Piscium är en blåaktigt vit dvärgstjärna i huvudserien av spektralklass A7V, vilket betyder att den har en yttemperatur på 7 500 till 11 000 K. Den är mycket ljusare och har en varmare yttemperatur än solen, men är ungefär lika stor. Den utgör sydöstra punkten av "Cirkeln" i Fiskarna.

Källor

Referenser

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/lambdapiscium

Stjärnbilden Fiskarna
Bayerobjekt
Huvudseriestjärnor klass A
Ursa Major Moving Group
Flamsteedobjekt
HD-objekt
HR-objekt
Hipposideros gigas

Hipposideros gigas är en fladdermus i familjen rundbladnäsor som förekommer i Afrika. Populationen listades tidvis som synonym till Hipposideros commersoni och sedan 1980-talet godkänns den som art. Båda arter skiljer sig tydlig i några kroppsdelars form och de har olika klickljud för ekolokaliseringen.

Utseende 
Som artepitet gigas (gigantisk) antyder är arten den största fladdermusen i Afrika, förutom flyghundarna. Pälsens färg på ovansidan varierar beroende på årstid och kan vara mera gråbrun respektive orange. Vid den gråbruna varianten är de flesta håren mörkbruna och några har silvergråa spetsar vad som ger en gråaktig skugga, främst på nacken, nära vingarna och på stjärten. Även på undersidan kan den gråa eller ljusbruna pälsen ha silverfärgade hårspetsar. Hos den andra färgvarianten är ovansidan kraftig rödbrun till orange och undersidan lite blekare. Hipposideros gigas har bruna vingar och den del av flygmembranen som ligger mellan bakbenen är likaså brun. Öronen är inte sammanlänkade med varandra med något trekantig form. Artens svans är tydlig kortare än huvud och bål tillsammans (23 till 37 procent).

Utbredning 
Denna fladdermus förekommer i ett mera eller mindre sammanhängande band längs Afrikas västra kustlinje från Senegal till Angola. En annan större population lever vid Indiska oceanen i Kenya och Tanzania. Dessutom är enstaka fynd dokumenterade från centrala Afrika mellan dessa två regionen samt från Namibia. Hipposideros gigas hittas även på några tillhörande afrikanska öar som Bioko.

Arten vistas främst i tropiska skogar i låglandet men den har även andra landskap med träd som habitat. Till exempel lever fladdermusen i savanner. Enligt en teori utgör populationen i savanner en egen art.

Ekologi 
Hipposideros gigas bildar kolonier som kan ha några hundra till flera tiotusen medlemmar. De vilar främst i grottor och ibland i trädens håligheter eller i den täta växtligheten. Fladdermusen är vid slutet av regntiden ofta tyngre men den håller ingen dvala (inte heller torpor) under den torra perioden.

I Gabon sker parningen vanligen i juni och ungen föds i oktober.

Status 
Denna fladdermus är känslig för störningar vid viloplatsen. Den hotas regional av jakt och i hela utbredningsområdet av skogsavverkningar. Populationen anses vara tillräcklig stor för att kompensera hoten. IUCN listar Hipposideros gigas som livskraftig (LC).

Referenser 

Fladdermöss
gigas
Däggdjur i etiopiska regionen
Cataractes de Shawinigan

Cataractes de Shawinigan är ett kanadensiskt proffsjuniorishockeylag som spelar i Ligue de hockey junior majeur du Québec (LHJMQ) sedan 1969. De hette först Bruins de Shawinigan och 1973 bytte man lagnamn till Dynamos de Shawinigan, det varade dock bara fem år innan man bestämde sig att byta till det nuvarande lagnamnet. De spelar sina hemmamatcher i Centre Gervais Auto, som har en publikkapacitet på 4 125 vid ishockeyarrangemang, i Shawinigan i Québec. Cataractes har vunnit två Trophée Jean Rougeau, som delas ut till det lag som vinner grundserien, för säsongerna 1984–1985 och 2000–2001 men de har dock inte lyckats bärga någon Coupe du Président, som delas ut till vinnaren av slutspelet.. Laget vann 2012 års  Memorial Cup, där de var värdlaget och spelade mot Edmonton Oil Kings (WHL), London Knights (OHL) och Saint John Sea Dogs (LHJMQ).

Cataractes har fostrat spelare som Anthony Beauvillier, Marc-André Bergeron, Michaël Bournival, Alexandre Burrows, Enrico Ciccone, Mario Gosselin, Patrick Lalime, Stéphan Lebeau, Zbyněk Michálek, Sergio Momesso, Jason Pominville, Stéphane Robidas, Dominic Roussel och Radim Vrbata som alla tillhör alternativt tillhörde olika medlemsorganisationer i den nordamerikanska proffsligan National Hockey League (NHL).

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats

LHJMQ-lag
Ishockeyklubbar i Québec
Sportklubbar bildade 1969
Nelsan Ellis

Nelsan Ellis, född 30 november 1977 i Harvey, Illinois, död 8 juli 2017 i Los Angeles, Kalifornien, var en amerikansk skådespelare.

Han är bland annat känd för sin roll som Lafayette Reynolds i TV-serien True Blood. Han medverkade också som Shinwell Johnsson i detektivserien Elementary från 2016 till 2017, .

Ellis dog den 8 juli 2017 till följd av hjärtsvikt, 39 år gammal.

Källor

Noter 

Skådespelare från Illinois
Personer från Cook County, Illinois
Födda 1977
Avlidna 2017
Män
Senegal i olympiska sommarspelen 1972

Senegal deltog i de olympiska sommarspelen 1972 med en trupp bestående av 38 deltagare, samtliga män, vilka deltog i 23 tävlingar i fem sporter. Ingen av landets deltagare erövrade någon medalj.

Basket 

 Laguppställning:
Abdourahmane N'DiayeAlioune Badara GuèyeAssane ThiamBabacar SeckBoubacar TraoréCheikh Amadou FallJoseph DiandyDoudas Leydi CamaraMoustafa DiopPapa Malick DiopPierre Martin SagnaSylvestre Lopis

 Gruppspel:

Boxning 

Fyra boxare representerade Senegal vid spelen.

Brottning

Friidrott 

Herrar
Bana och väg

Fältgrenar

Judo

Källor 

1972 i Senegal
Nationer i olympiska sommarspelen 1972
1972
Drakkar de Baie-Comeau

Drakkar de Baie-Comeau är ett kanadensiskt proffsjuniorishockeylag som spelar i Ligue de hockey junior majeur du Québec (LHJMQ) sedan 1997. De spelar sina hemmamatcher i Centre Henry-Leonard, som har en publikkapacitet på 2 779 vid ishockeyarrangemang, i Baie-Comeau i Québec. Drakkar har vunnit en Trophée Jean Rougeau, som delas ut till det lag som vinner grundserien, för säsongen 2013–2014 men de har dock inte lyckats bärga någon av Coupe du Président, som delas ut till vinnaren av LHJMQ:s slutspel, och Memorial Cup, CHL:s slutspel mellan säsongens mästare i LHJMQ, OHL och WHL samt ett värdlag.

Drakkar har fostrat spelare som bland andra Marc-André Bergeron, François Bouchard, Gabriel Bourque, Maxime Fortunus, Charles Hudon, Jean-François Jacques, Pierre-Cédric Labrie, Yanick Lehoux, Pierre-Luc Létourneau-Leblond, Simon Olsson, Pascal Pelletier, David Savard, Petr Straka, Patrick Thoresen och Valentin Zykov

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats

LHJMQ-lag
Ishockeyklubbar i Québec
Sportklubbar bildade 1997
De 39 stegen

De 39 stegen kan syfta på:

 De 39 stegen (roman) (även De trettionio trappstegen och De trettionio stegen) – en roman från 1915 av John Buchan, originaltitel The Thirty-Nine Steps
 De 39 stegen (film, 1935) – brittisk film i regi av Alfred Hitchcock, originaltitel The 39 Steps
 De 39 stegen (film, 1959) – brittisk film i regi av Ralph Thomas, originaltitel The 39 Steps
 De 39 stegen (film, 1978) – brittisk film i regi av Don Sharp, originaltitel The Thirty Nine Steps
 De 39 stegen (pjäs) – brittisk teaterpjäs med premiär 2005
Åkers styckebruk herrgård

Åkers styckebruk herrgård är en bruksherrgård belägen i Åkers styckebruk i Södermanland. I dagsläget nyttjas herrgården av familjen Hjelm. Anläggningen ingår i Åkers bergslag.

Historik 
Åkers Herrgård byggdes 1757 och har använts som bostad till de olika bruksägarna samt som behandlingshem för drogmissbrukare. 1985 blev Holger Hjelm (död 2004) genom sitt företag Interfinans ägare till Åkers Sweden. Holger Hjelm köpte tillbaka bruksherrgården och lät påbörja en renovering och upprustning av flera byggnader i bruksmiljön. Resultatet belönades 1993 med Europa Nostra-diplomet. I motivationen stod bland annat: ...for the preservation and restoration of an ensemble of buildings, representing the history of Swedish industrial society from the 16th century.

Bilder

Referenser

Externa länkar

Herrgårdar i Södermanland
Mali i olympiska sommarspelen 1968

Mali deltog i de olympiska sommarspelen 1968 med en trupp bestående av två deltagare, Soungalo Bagayogo och Namakoro Niaré, vilka deltog i boxning respektive friidrott. Ingen av landets deltagare erövrade någon medalj.

Källor 

Nationer i olympiska sommarspelen 1968
1968
Adam Królikiewicz

Adam Łukasz Królikiewicz, född 9 december 1894 i Lviv, död 4 maj 1966 i Konstancin-Jeziorna, var en polsk ryttare.

Han blev olympisk bronsmedaljör i hoppning vid sommarspelen 1924 i Paris.

Källor 

Polska ryttare
Polska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 1924
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1924 från Polen
Tävlande i ridsport vid olympiska sommarspelen 1924
Födda 1894
Avlidna 1966
Män
De 39 stegen (film, 1959)

De 39 stegen (originaltitel: The 39 Steps) är en brittisk thrillerfilm från 1959. i regi av Ralph Thomas. Den är producerad av Betty E. Box och har Kenneth More och Taina Elg i huvudrollerna. Filmen är en nyinspelning av Alfred Hitchcocks film från 1935 med samma titel, löst baserad på romanen från 1915 av John Buchan.

Referenser

Externa länkar 

Filmer 1959
Engelskspråkiga filmer
Brittiska thrillerfilmer
Brittiska filmer baserade på romaner
Nyinspelningar av filmer
Kap Verde i olympiska sommarspelen 2016

Kap Verde deltog i olympiska sommarspelen 2016 som ägde rum i Rio de Janeiro i Brasilien mellan den 5 och den 21 augusti 2016. Det var den sjätte gången nationen deltog i sommarspelen sedan debuten 1996. Ingen av landets deltagare erövrade någon medalj.

Comité Olímpico Caboverdeano skickade sin hittills största trupp med fem deltagare i fyra sporter. Tre av dessa hade kvalat in på egna meriter, ett rekordantal då Kap Verde historiskt deltagit i olympiska spelen med två eller tre deltagare och de flesta av dessa blivit inbjudna.

Utöver de fem idrottarna bestod truppen även av fem tränare, en läkare, två sjukgymnaster, tre journalister och delegationens Chef de Mission.

Boxning 

Kap Verde representerades i boxningen av Davilson Morais. Han var den ende i landets trupp som inte hade dubbla medborgarskap och bodde i USA. Morais van en av tre afrikanska boxare i supertungviktsklassen som kvalificerade sig vid de afrikanska kvaltävlingarna.

Friidrott 

I friidrotten tävlade två löpare för Kap Verde. Lidiane Lopes som tidigare deltagit i London 2012 tilldelades ett stipendium för att delta. Jordin Andrade kvalade in genom att komma på en andraplats i 400 meter häck vid NCAAs friidrottsmästerskap 2015. Han hade tidigare representerat USA i Panamerikanska spelen för juniorer 2011 men valde att tävla för Kap Verde i OS. Andrades sjätteplats i semifinalen blev historisk då det var första gången en friidrottare från Kap Verde gått vidare till en semifinal i en olympisk tävling.

Bana och väg

Gymnastik 

Gymnasten Elyane Boal tilldelades ett wild card för att delta i spelen. Det var tredje gången som Kap Verde deltog i rytmisk gymnastik, de tidigare gångerna var 2004 och 2008.

Rytmisk

Taekwondo 

Kap Verde var för första gången representerat i taekwondo vid ett olympiskt spel. Maria Andrade säkrade sin plats i turneringen genom att komma på en andraplats i den afrikanska kvalturneringen. Hon åkte dock ut i första omgången där hon mötte bronsmedaljören Panipak Wongpattanakit från Thailand.

Referenser

2016 i Kap Verde
2016
Nationer i olympiska sommarspelen 2016
Lucius Aurelius Gallus

Lucius Aurelius Gallus är ett namn som burits av flera romare:

* Lucius Aurelius Gallus (suffektkonsul 146), romersk politiker 
 Lucius Aurelius Gallus (konsul 174), romersk politiker
 Lucius Aurelius Gallus (konsul 198), romersk politiker
Lucius Aurelius Orestes

Lucius Aurelius Orestes  är ett namn som burits av flera romare:

* Lucius Aurelius Orestes (konsul 157 f.Kr.), romersk politiker
 Lucius Aurelius Orestes (konsul 126 f.Kr.), romersk politiker
 Lucius Aurelius Orestes (konsul 103 f.Kr.), romersk politiker
Lucius Aurelius

Lucius Aurelius  är ett namn som burits av flera romare:

*
Gnaeus Cornelius

Gnaeus Cornelius är ett namn som burits av flera romare:

*
Gnaeus Cornelius Blasio

Gnaeus Cornelius Blasio är ett namn som burits av flera romare:

* Gnaeus Cornelius Blasio (konsul), romersk politiker
 Gnaeus Cornelius Blasio (prokonsul), romersk politiker
Adjö, Mr. Chips

Adjö, Mr. Chips (originaltitel: Goodbye, Mr. Chips) är en brittisk romantisk dramafilm från 1939 i regi av Sam Wood, med Robert Donat och Greer Garson i huvudrollerna. Filmen är baserad på romanen från 1934 av James Hilton. Filmen handlar om Mr. Chipping (spelad av Robert Donat), en gammal omtyckt lärare som ser tillbaka på sitt långa liv. Filmen nominerades till sju Oscars och vann en; Robert Donat för bästa manliga huvudroll.

1999 placerade British Film Institute filmen på 72:a plats på sin lista över de 100 bästa brittiska filmerna under 1900-talet.

Medverkande i urval 
 Robert Donat – Mr. Chips
 Greer Garson – Katherine
 Lyn Harding – Dr John Hamilton Wetherby
 Paul Henreid – Max Staeffel
 Terry Kilburn – John Colley, Peter Colley I, II och III
 John Mills – Peter Colley som vuxen
 Scott Sunderland – Sir John Colley

Priser och nomineringar
Nedan räknas filmens nomineringar upp, vinster markeras i fetstil bredvid kategorin.

Oscars
Bästa film
Bästa manliga huvudroll - Robert Donat (vinst)
Bästa kvinnliga huvudroll - Greer Garson
Bästa regi - Sam Wood
Bästa manus - R.C. Sherriff, Claudine West, Eric Maschwitz
Bästa ljud - A.W. Watkins
Bästa klippning - Charles Frend

Filmfestivalen i Cannes
Guldpalmen för bästa film

National Board of Review, USA
Top Ten Films (vinst)

New York Film Critics Circle Awards
Bästa manliga huvudroll - Robert Donat

Externa länkar

Källhänvisningar

Filmer 1939
Engelskspråkiga filmer
Brittiska romantikfilmer
Brittiska dramafilmer
Brittiska filmer baserade på romaner
Filmer som utspelar sig på skolor
Filmer i regi av Sam Wood
Filmer vars manliga huvudrollsinnehavare belönades med Oscar för bästa manliga huvudroll
Lucius Cornelius

Lucius Cornelius är ett namn som burits av flera romare:

* Lucius Cornelius Chrysogonus, romersk frigiven
 
 
 
 Lucius Cornelius Maluginensis, romersk politiker, konsul 459 f.Kr.
 Lucius Cornelius Pusio, romersk politiker
 
 Lucius Cornelius Sisenna, romersk politiker och historiker
Port Loko (distrikt)

Port Loko är ett distrikt i Northern Province i Sierra Leone. Distriktet är landets näst mest folkrika, huvudort är Port Loko. Vid folkräkningen 2015 hade distriktet 615 376 invånare.

Administrativ indelning
Distriktet består av elva hövdingadömen.

Bureh Kasseh Makonteh
Buya Romende
Dibia
Kaffu Bullom
Koya
Lokomasama

Maforki
Marampa
Masimera
Sanda Magbolont
Tinkatupa Maka Safroko

Befolkningsutveckling

Källor

Sierra Leones geografi
Quintus Pompeius

Quintus Pompeius är ett namn som burits av flera romare:

* Quintus Pompeius (konsul 141 f.Kr.), romersk politiker
 
 Quintus Pompeius Falco, romersk politiker, suffektkonsul 108
 Quintus Pompeius Sosius Priscus, konsul 149
 Quintus Pompeius Senecio Roscius Sosius Priscus, konsul 169
 Quintus Pompeius Sosius Falco, konsul 193
Quintus Pompeius Rufus

Quintus Pompeius Rufus är ett namn som burits av flera romare:

* Quintus Pompeius Rufus maior, romersk politiker, konsul 88 f.Kr.
 Quintus Pompeius Rufus minor, romersk politiker, måg till Sulla
 Quintus Pompeius Rufus (praetor), romersk politiker, praetor 63. f.Kr.
 Quintus Pompeius Rufus (tribun), romersk politiker, folktribun 52. f.Kr.