Heidreksgåtorna

Heidreksgåtorna (Heiðreksgátur) är en samling gåtor på vers som har bevarats inom ramen för Hervarar saga. De är unika eftersom de är de enda fornnordiska gåtor som finns kvar. Gåtornas antal varierar i de olika handskrifterna. Det största antalet, 37 stycken, har funnits i Hauksbók (AM 544 4°), där det nu finns en lakun (lucka i texten), men två pappersavskrifter som gjordes innan luckan uppstod har bevarats, AM 281 4° och AM 597b 4°. Endast sex av Heidreksgåtorna är folkgåtor av samma slag som finns i nutida nordisk tradition. Gåtornas versmått är ljóðaháttr och fornyrðislag. Gåtsvaren meddelas i handskrifterna på prosa. I några avskrifter från 1600-talet har dock även dessa blivit satta på vers.

Ramberättelsen 
Gåtorna är i sagan infogade i en ramberättelse som förklarar deras tillkomst:

Reidgoternas konung Heidrek den vise – son till Hervararsagans hjältinna Hervör Angantyrsdotter – har låtit kungöra att dömda brottslingar skall återfå friheten om de kan framlägga en gåta som han inte själv lyckas lösa. En storman vid namn Gestumblinde, som blivit kallad till hovet för att stå till svars för svåra brott, vill pröva denna utväg för att rädda livet men betvivlar sin förmåga att överlista Heidrek. Han blotar då till visdomsguden Oden för att få hjälp. Samma natt får han besök av en man som har samma namn som han själv och som liknar honom i allt. De båda byter kläder med varandra, varpå dubbelgångaren far till kung Heidrek. Men i stället för att framföra endast en olöslig halslösningsgåta bombarderar dubbelgångaren kungen med gåtor. Kungen löser dem alla med lätthet – utom den sista som egentligen inte är någon gåta utan en olöslig mytologisk kunskapsfråga: ”Vad viskade Oden i örat på Balder innan han lades på bålet?” Med denna fråga vann Oden kunskapsduellen i Vafþrúðnismál, och då han nu framför den på nytt avslöjar han sin rätta identitet.

Heidrek blir mycket upprörd över detta fusk. ”Vidunder och käringsvek och allsköns feghet”, ropar han. ”Icke vet någon dessa dina ord utom du ensam, du ondskefulla och usla väsen!” Så hugger han med svärdet Tyrfing efter Gestumblinde, som förvandlar sig till falk och flyger ut genom takgluggen. Dock får han stjärtfjädrarna stubbade av hugget. Samma natt blir Heidrek mördad av sina trälar. Det är dock möjligt att han i en ursprungligare version av sagan har fallit på sitt svärd och dött – liksom konung Geirröd gjorde i Grímnismál – då ju Tyrfing bar den förbannelsen att det måste kräva ett liv var gång det var draget.

Gåtorna 
Enligt sagan improviserar Gestumblinde gåtorna inför kungen. Som gåtämnen väljer han vad han själv har sett under sin färd samt på kungsgården och i kungens hall. Ett fåtal gåtor tycks avvika från detta mönster, men vi vet inte hur den ursprungliga samlingen har sett ut. Några gåtor har säkert tillkommit genom interpolation.

Den första gåtan är en förtäckt begäran att få något att dricka:

Kungen svarar att han måste ha ridit över en bro. Under honom var fiskens väg, och över honom löpte fåglarnas vägar åt alla håll.

Av alla de gåtor, som Gestumblinde presenterar, finns det bara en som kan sägas vara internationell.

Heidrek svarar att Gestumblinde på kungsgården måste ha sett en dräktig sugga med nio ofödda smågrisar. Här rör det sig alltså om ett mellanting mellan gåta och divination. Heidrek lät i alla fall slakta suggan, och i henne fanns nio smågrisar  ”precis som Gestumblinde hade sagt”.

En osannolik – för att inte säga konstruerad – händelse kunde också bli till en gåta.

”Det är två angelikor, som står tillsammans, och en ung stängel spirar upp emellan dem”, svarar Heidrek.

Kvanne (Angelica archangelica; norrönt hvǫnn) växer på många platser, men som medicinalväxt har isländsk kvanne, som under medeltiden var en exportvara, länge haft rykte om sig att vara bäst. Som framgår av Landnámabók har kvanne också givit namn åt åtskilliga platser på Island, t.ex. Hvanná, Hvanneyri, Hvanndalir, med flera.

Gåtornas utformning 
De flesta gåtor innehåller formelartade upprepningar. Nio gåtor har en stävliknande inledning: ”Vad under är det,/ jag ute såg/ en dag vid Dellings dörrar?” I Hauksbók, som är rikast på dialog, får dessa upprepningar kung Heidrek att utbrista: ”Men kan du inte säga en gåta utan att ständigt börja på samma sätt?” 

Gåtornas avslutning är också en formel: 
Heiðrekr konungr, hygg þú at gátu.”Begrunda den gåtan, Heidrek konung.” Lika formelartat inleder Heidrek själv sina svar:

Själva gåtsvaren är dock på prosa.

 Handskrifterna Hervarar saga ok Heiðreks har bevarats i ett stort antal handskrifter,  vilka går tillbaka på tre versioner som brukar betecknas H, R och U. H står för AM 544 4° (Hauksbók), R för GkS 2845 4° och U betecknar Uppsala R 715. För Heidreksgåtornas vidkommande är det framför allt H och R som är av intresse. I båda dessa huvudhandskrifter finns lakuner, vilka kunnat utfyllas med hjälp av avskrifter gjorda innan luckorna uppstod. I H-versionen har 37 gåtor bevarats, i R endast 30. Gåtorna är i samtliga handskrifter likalydande, även om små avvikelser förekommer. Gåtornas ordningsföljd varierar dock mellan H och R. Båda versionerna börjar med samma fyra gåtor och slutar med samma två, men i R är gåtorna grupperade efter ämne, medan H ställer samman dem efter hur de inleds. Alla de nio gåtor som börjar med formeln Hvat's þat undra står alltså i H på rad efter varandra.

Finnur Jónsson, som gjorde den första grundliga genomgången av materialet, trodde att dispositionen i R var den ursprungligaste. Han trodde också att ungefär hälften av gåtorna var interpolationer, det vill säga senare tillägg gjorda av olika skrivare. Eftersom han utgick från att gåtorna i ursprungsversionen hade haft samma versmått, ljóðaháttr, uteslöt han samtliga gåtor på fornyrðislag. Han plockade även bort alla gåtor i H som inte finns i R samt alla ”dubbletter”, det vill säga fall där två eller flera gåtor har samma svar. Han fick då kvar 18 gåtor, som han trodde hade varit de ursprungliga. Detta antal gick också i linje med uppfattningen att 18 var Odens speciella tal; 18 frågor ställer Oden i Vafþrúðnismál, 18 trollsånger säger han sig kunna i Hávamál (Ljóðatal) och 18 frågor ställs till Fjölsvinn i Fjölsvinnsmál. Det vore då naturligt om Gestumblinde/Oden skulle ställa 18 gåtor till Heidrek.

Finnur Jónssons metod har dock av senare forskare beskyllts för godtycklighet. Förmodligen har redan den första versionen av Heidreksgåtorna varit en kompilation, eftersom dess upphovsman knappast hittade på alla gåtor själv. Om han byggde sin berättelse på gåtstrofer som han själv hade hört, kan man inte säga något om gåtornas versmått. Inte heller kan man i efterhand sluta sig till att alla gåtor i samlingen måste ha haft olika svar. Alla gåtor är formulerade på helt olika sätt även om svaren i några fall är desamma.

Vi vet inte hur många gåtorna har varit från början. Från Färöarna har bevarats delar av en rimacykel, Gáturíma, med innehållet hämtat från Heidreksgåtorna. Där sägs det i åttonde strofen att gåtorna skulle vara 30 till antalet. Men, med några få undantag, motsvarar de färöiska gåtorna inte de isländska.Christopher Tolkien (1960), sid xix.

 Se även 
 Ítreksjóð

 Kommentarer 

 Källor 
 Alver, Brynjulf (1960), ”Gåter” i Kulturhistoriskt lexikon för nordisk medeltid, band 5, spalt 648–651.
 Finnur Jónsson (1898), Den oldnorske og oldislandske litteraturs historie, band 2, del 1.
 Ohlmarks, Åke (1955), Den glömda Eddan (Eddica minora), Gebers.
 Simek, Rudolf/Pálsson, Hermann (2007), Lexikon der altnordischen Literatur. Die mittelalterliche Literatur Norwegens und Islands'', Kröner. 
 Tolkien, Christopher (1956), Inledningen till Hervarar saga ok Heiðreks (Heidreksgåtorna finns här i kapitel 10.)
 Tolkien, Christopher (1960), The Saga of King Heidrek the Wise (Saga Heiðreks Konungs ins vitra), with introduction, notes and appendices. Thomas Nelson and Sons Ltd. (Heidreksgåtorna finns här i kapitel 9.)

Noter

Externa länkar 
 Heidreksgåtorna i översättning av Albert Ulrik Bååth.

Gåtor
Fornnordiska dikter