kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Maria Magdalena (album)

Maria Magdalena är den svenska artisten Lena Philipssons trettonde soloalbum och gavs ut på CD den 5 juni 2020 av Playground Music Scandinavia. Det var Philipssons första album sedan 2015 och samtliga låtar skrevs av Philipsson. Skivan producerades av Anders Hansson, som även producerade Philipssons föregående album Jag är ingen älskling från 2015. Första singeln "Maria Magdalena" gavs ut digitalt den 31 maj 2019.

Albumet debuterade på Sverigetopplistan den 12 juni 2020 och låg kvar i totalt nio veckor. Albumet placerade sig som högst på en sjätteplats.

Promotion 
I samband med att den första singeln, "Maria Magdalena", gavs ut 19 juni 2019 kom även en musikvideo via Philipssons youtube-kanal och instagram-konto. I musikvideon sågs Philipsson utföra typiska vardagssysslor iklädd en lång paljettklänning i blått. Hela videon filmades av Philipssons dotter Saga i Berlin, regisserades av Philipsson och redigerades av dem båda. Liknande videor släpptes även i samband med de senare singlarna. Philipsson har via sitt instagram-konto berättat att en musikvideo kommer att produceras till vardera låt på albumet.

Under sommaren 2019 framförde Philipsson titelspåret och första singeln "Maria Magdalena" i en rad olika svenska tv-produktioner, bland annat Lotta på Liseberg, Allsång på Skansen och Sommarkrysset. Under alla tre framträdandena bar Philipsson långklänning med paljetter, en färg för varje framträdande. Låten framfördes även av Philipsson under Bingolottos årliga uppesittarkväll i TV4 23 december 2019. I samma program framförde Philipsson även albumets tredje singel, "Du är aldrig ensam". "Maria Magdalena" framfördes också under QX Gaygalan 2020 3 februari 2020.

Den 24 juli 2020 gavs en EP ut, med tre remixer på albumets fjärde singel "En stilla depression".

Låtlista

Källor

Externa länkar

Musikalbum 2020
Album av Lena Philipsson
Limbach, Westerwald

Limbach är en kommun och ort i Westerwaldkreis i förbundslandet Rheinland-Pfalz i Tyskland.

Kommunen ingår i kommunalförbundet Verbandsgemeinde Hachenburg tillsammans med ytterligare 32 kommuner.

Referenser 

Kommuner och städer i Westerwaldkreis
Linden, Westerwald

Linden är en kommun och ort i Westerwaldkreis i förbundslandet Rheinland-Pfalz i Tyskland.

Kommunen ingår i kommunalförbundet Verbandsgemeinde Hachenburg tillsammans med ytterligare 32 kommuner.

Referenser 

Kommuner och städer i Westerwaldkreis
Roßbach, Westerwald

Roßbach är en kommun och ort i Westerwaldkreis i förbundslandet Rheinland-Pfalz i Tyskland.

Kommunen ingår i kommunalförbundet Verbandsgemeinde Hachenburg tillsammans med ytterligare 32 kommuner.

Referenser 

Kommuner och städer i Westerwaldkreis
Steinebach an der Wied

är en kommun och ort i Westerwaldkreis i förbundslandet Rheinland-Pfalz i Tyskland.

Kommunen ingår i kommunalförbundet Verbandsgemeinde Hachenburg tillsammans med ytterligare 32 kommuner.

Referenser 

Kommuner och städer i Westerwaldkreis
Östgötafolket

Östgötafolket var en dagstidning utgiven i Linköping. Först av vänstersocialdemokraterna, vänstersocialisterna sedan 1921–1924 av SKP. Utgivningstiden var från 7 januari 1918 till 2 januari 1924.

Fullständig titel var först Östgöta-Folket / Vänstersocialdemokratisk Tidning för Östergötland och senare Östgöta-Folket / Kommunistisk Tidning för Östergötland 1921.

Redaktion 
Enda kända redaktionsort är Linköping i slutet av 1923, annars saknas uppgifter. Tidningen var 1918–1919 vänstersocialdemokratisk, sedan 1920–1921 vänstersocialistisk, och blev 1921 kommunistisk till upphörandet 1924.

Utgivningsuppehåll 7 april 1923 till 1 maj 1923: "På grund av flera samverkande omständigheter, ha vi beslutat att för en tid indraga utgivningen av vår tidning." meddelade tidningen 7 april 1923 s. 3. Tidningen var 1918 till 1919 veckotidning med utgivning lördagar. 1920 till 11 juni 1921 var den tredagarstidning som kom ut tisdag, torsdag och lördag men återgick till veckotidning i juni 1922 med lördagsupplaga. 1923 hade tidningen två editioner, en sexdagars måndag till lördag och en veckoupplaga lördagar.

Bevarande 
Tidningen är inte väl bevarad. Från 1918 till 1924 fattas exemplar på både KB och Lunds Universitets Bibliotek för tiden 1919-05-04–12-31, 1922-01-01–12-31 (utom 1922-02-04), samt 1923-11-15–12-31. Förmodligen har tidningen aldrig levererats till KB eller Lunds UB. Första numret är ej daterat, men torde ha utkommit 1918-01-05 (Källa tidningen 1923-09-08 s. 1).

Tryckning 
Linköpings tryckeribolag i Linköping tryckte tidningen 1918. Från 1 februari 1919 till 3 maj 1919 tryckte Aktiebolaget politikens tryckeri i Stockholm tidningen. Från 8 januari 1920 tryckte Östgötatryckeriet i Linköping troligen tidningen ända till 8 september 1923, men det är osäkert på grund av luckor i tidningens bevarande på KB. 1 oktober 1923 till 14 november 1923 trycktes den av Aktiebolaget Centraltryckeriet i Norrköping.

Typer som användes var antikva, med svart färg. Satsytan var stor och Östgötatryckeriet använde 55-57 x 42–43 cm format. Tidningen hade 4–8 sidor, flest sidor sista månaden som KB dokumenterat oktober–november 1923. Priset för tidningen var 5 kronor 1918, 10 kronor 1920, 11 kronor 1921, 6 kronor 1922 och 1923 fanns två pris 6 respektive 15 kronor vilket var olika upplagor med utgivning flera dagar för det dyrare priset.

Referenser 

Nedlagda svenska dagstidningar
Dagstidningar startade 1918
Dagstidningar nedlagda 1924
Karl-Erik Löfqvist

Karl-Erik Erland Löfqvist, född den 7 juli 1907 i Borås, död den 20 januari 1986 i Ystad, var en svensk historiker och skolman.

Löfqvist avlade filosofisk ämbetsexamen vid Uppsala universitet 1930 och filosofie licentiatexamen vid Lunds universitet 1934. Han promoverades till filosofie doktor i Lund 1935 och var ordförande för Lunds studentkår höstterminen detta år. Löfqvist var lärare vid Malmö högre allmänna läroverk för gossar 1935–1937 och blev lektor vid högre allmänna läroverket i Östersund 1938 samt vid Vasa högre allmänna läroverk i Göteborg 1946. Han var tjänstledig från lektoratet och rektor vid högre allmänna läroverket i Ystad 1943–1973. Löfqvist invaldes som ledamot av Kungliga Samfundet för utgivande av handskrifter rörande Skandinaviens historia 1962. Han blev riddare av Nordstjärneorden 1953. Löfqvist författade Om riddarväsen och frälse i nordisk medeltid (doktorsavhandling 1935), Historiska problem (1952), Svensk historia i bild (1952) samt uppsatser och recensioner i facktidskrifter och dagspress. År 1974 tilldelades han Ystads kommuns kulturpris.

Källor

Noter 

Svenska lektorer
Medeltidshistoriker
Personer verksamma inom Lunds studentkår
Ledamöter av Kungliga Samfundet för utgivande av handskrifter rörande Skandinaviens historia
Riddare av Nordstjärneorden
Svenska historiker under 1900-talet
Svenska skolledare under 1900-talet
Lärare från Borås
Personer i Ystads historia
Födda 1907
Avlidna 1986
Män
Phú Quý

Phú Quý är en ö och ett ödistrikt i Binh Thuan-provinsen som ligger i sydöstra  Vietnam.

Under kolonialtiden i Franska Indokina var öns officiella namn Poulo-Cécir-de-Mer.

Geografi 
Phú Quý är en 16,5 km2 stor ö som är bebodd på den norra, klippiga sidan. Den har en befolkning på 20 698 invånare (2003). Phú Quý utgör ett eget ö-distrikt, där Phú Quý är störst av elva öar. Distriktet ligger 120 km sydost om Phan Thiết, 150 km söder om Cam Ranh och 540 km väster om Spratlyöarna. Öns högsta punkt utgörs av berget Mount Cam Dat, 106 m.ö.h. Norra sidan av ön är bergig medan den södra sidan utgörs mest av sand. Inlandet är grönt, skogbevuxet men också till delar uppodlat.

Totalt finns tio mindre öar som omger huvudön. Flera av öarna har namn efter de vyer de erbjuder från havet, som Hon Do (Röda ön), Hon Den (Svarta ön), Hon Tranh och Hon Trung (Äggön). Hon Tranh är endast 15 minuters båtfärd från Phú Quý, men kräver tillstånd för att besökas.

Fiske utgör en viktig näring men även odling av bananer, mango och jackfrukt. Huvudprodukten inom jordbruksodling är dock Pandanus tectorius, som tillhör familjen skruvpalmer och bär en frukt som påminner om ananas.

Administration 
Phú Quý-distriktet består av tre delområden: Ngũ Phụng, Tam Thanh och Long Hải. Föjlande byar ingår i distriktet:
 Ngũ Phụng: Phú An, Thương Châu och Quý Thạnh
 Tam Thanh: Mỹ Khê, Hội An och Triều Dương
 Long Hải: Phú Long, Đông Hải, Quý Hải och Tân Hải

Förbindelser och sevärdheter 
Phú Quý-öarna nås med färja från Phan Thiet, en färd som tidigare tog sex timmar, men som från mitten av 2010-talet sker med en snabbare färja, så att turen ut till öarna tar 2,5 – 3 timmar. Det är dock starkt väderberoende och färjeturerna blir ofta inställda vid dåligt väder.

Turistsäsongen varar mellan december och juni, medan oktober månad brukar medföra att färjorna ställs in på grund av stormar och hårt väder. Turistreklamen prisar de vita sandstränderna och det rena blå havsvattnet långt från tätbebyggda områden, vid Bai Nho (“Lilla stranden”) och Vinh Trieu Duong.

Vid Cao Cat-berget finns Linh Son-pagoden på 100 meters höjd över havet och en magnifik utsikt över hela ö-området.

Referenser

Noter

Externa länkar 

 Phú Quý People's Committee

 

Vietnams öar
Hans Mierendorff

Hans Mierendorff, född 30 juni 1882 i Rostock, död 1955 i Eutin, var en tysk skådespelare. Mierendorff medverkade under stumfilmstiden i ett stort antal tyska filmer. Han fortsatte verka som skådespelare efter ljudfilmens genombrott, men nu i småroller.

Filmografi, urval

Källor 
filmportal.de

Externa länkar 

Tyska skådespelare under 1900-talet
Födda 1882
Avlidna 1955
Män
Personer från Rostock
Skådespelare från Mecklenburg-Vorpommern
Rolf Weih

Rolf Weih, född 8 februari 1906 i Barmen, död 16 augusti 1969 i Frankfurt am Main, var en tysk skådespelare. Han filmdebuterade 1930, men först 1936 började han få större roller hos UFA.

Filmografi, urval

Källor

Externa länkar 

Tyska skådespelare under 1900-talet
Födda 1906
Avlidna 1969
Män
Personer från Barmen
Aira (restaurang)

Aira är en restaurang på Biskopsudden på Djurgården i Stockholm som drivs av Tommy Myllymäki tillsammans med Svenska Brasserier. Aira öppnade mars 2020. 

Den för ändamålet nybyggda lokalen i betong, corténstål och glas ritades av Jonas Bohlin och arkitektkontoret Dinell Johansson. Bohlins inredningsarkitektur belönades med 2020 med Guldstolen för bästa inredningsarkitektur. Restaurangen rymmer 50-talet sittande och serverar såväl à la carte som avsmakningsmenyer med tonvikt på nordiska säsongsbetonade råvaror.

Restaurangen belönades 2021 med en stjärna i Guide Michelin. Den fick en andra stjärna i Guide Michelin 2023.

Referenser

Noter

Externa länkar

Restauranger i Stockholm
Djurgården
Restauranger i Sverige med stjärnor i Michelinguiden
Hilde Sessak

Hilde Sessak, född 27 juli 1915 i Berlin, Kejsardömet Tyskland, död 17 april 2003 i Berlin, Tyskland, var en tysk skådespelare.

Filmografi, urval

Källor 
filmportal.de

Externa länkar 

Tyska skådespelare under 1900-talet
Födda 1915
Avlidna 2003
Kvinnor
Skådespelare från Berlin
Inkvartering

Inkvartering kallas trupps eller ensam militärpersons förseende med husrum och bohag, servis, i fredstid eller under fredsförhållanden; härbärgering i krig kallas vanligen kvarter. Inkvarteringen är ständig eller tillfällig. 

Ständig inkvartering ålåg i Sverige av ålder städerna, och i stapelstäderna ansågs en del av tolagen härför utgöra ersättning. Denna skyldighet blev genom inkvarteringsordningen av den 22 februari 1841 för städerna (utom Stockholm) i själva verket inskränkt till servisen, varemot husrum bestods av kronan. Stad, i vilken kronan inte ägde hus, skulle dock tillhandahålla rum mot en i förrättningen fastställd ersättning från kronan. I Stockholm var inkvarteringsskyldigheten genom inkvarteringsordningen av den 28 februari 1856 inskränkt till de tre gardesregementena och Svea artilleriregemente, men omfattade däremot för dessa både rum och servis, varför staden, då kronan tillhandahöll kaserner, till kronan erlade en årlig avgift. Som hjälp härför åtnjöt staden, utom inkvarteringstolagen, ett på riksstatens fjärde huvudtitel uppfört årligt anslag. För övriga trupper och annan till inkvartering berättigad personal drog kronan hela inkvarteringskostnaden. 

Till allt befäl och underbefäl samt deras vederlikar, som inte kunde åtnjuta inkvartering in natura, utgick kontant ersättning, senare kallat inkvarteringsbidrag, vilket uppbars på samma sätt som lön. Denna betalades för de fyra ovannämnda Stockholmsregementena av staden, men bestreds eljest av statsmedel av ett särskilt anslag. 

Tillfällig inkvartering tillkom endast "tågande trupper" och lämnades alltid in natura, bestående av husrum med bohag, värme och ljus. Från mottagande av sådan inkvartering var endast statens och allmänna ämbetsverks hus samt prästerskapets boställen befriade. Inkvarteringen uppgjordes av kronobetjäning eller magistrat, vilken kunde förordna en inkvarteringskommission. Med denna inkvarteringsskyldighet, som närmare bestämdes genom 1842 års tågordning, följde även skyldighet att förse manskapet med mat i kvarteren mot betalning efter markegångstaxan med 50 procents förhöjning (tågordningen och kunglig förordning av den 17 juli 1858).

För de vid svenska flottans stationer tjänstgörande bestod kronan inkvarteringen antingen in natura eller genom särskilda avlöningstillägg. Skyldighet att härbärgera trupper eller enskilda militärpersoner under övningar fanns i de flesta stater, men inte i Sverige.

Referenser

Sveriges militärhistoria
Ugglan
Folke Lindstrand

Olof Folke Lindstrand, född den 14 augusti 1900 i Aringsås församling, Kronobergs län, död den 1 juli 1980 i Lund, var en svensk kemist och skolman.

Lindstrand avlade studentexamen i Lund 1920, filosofie kandidatexamen 1925, filosofisk ämbetsexamen 1926 och filosofie licentiatexamen 1936. Han bedrev specialstudier vid Kungliga Tekniska högskolan 1927–1930 och var förste assistent där 1930–1939. Lindstrand promoverades till filosofie doktor 1939. Han var chefskemist vid Ferrolegeringar i Trollhättan 1939–1942 och tillförordnad professor i oorganisk kemi vid Chalmers tekniska högskola 1942–1945. Lindstrand var lektor vid Tekniska gymnasiet i Norrköping 1944–1947 och rektor vid Högre tekniska läroverket i Helsingborg 1947–1966. Han författade skrifter i kemiska ämnen. Lindstrand blev riddare av Nordstjärneorden 1957. Han är begravd på Sankt Pauli mellersta kyrkogård i Malmö.

Källor 

 
 Riddare av Kungl. Nordstjärneorden i Sveriges statskalender 1969
 
 
 Lindstrand, Folke Olof på SvenskaGravar.se

Svenska skolledare under 1900-talet
Svenska lektorer
Personer verksamma vid Kungliga Tekniska högskolan
Personer verksamma vid Chalmers tekniska högskola
Riddare av Nordstjärneorden
Svenska kemister under 1900-talet
Svenska lärare under 1900-talet
Personer från Aringsås socken
Gravsatta på Sankt Pauli norra kyrkogård
Födda 1900
Avlidna 1980
Män
Miomir Kecmanović

Miomir Kecmanović, född 31 augusti 1999, är en serbisk tennisspelare. Han har som högst varit rankad på 27:e plats på ATP-rankningen, vilket han nådde den 16 januari 2023.

Karriär

2020
Kecmanović började året med att tävla vid Qatar ExxonMobil Open. Han började med att besegra australiska Jordan Thompson och slog därefter tredje seedade Jo Wilfrid Tsonga i den andra omgången. I kvartsfinalen blev det vinst med två raka set över ungerska Márton Fucsovics, men i semifinalen tog det stopp mot ryska Andrej Rubljov som sedermera vann hela turneringen.

I september 2020 tog Kecmanović sin första titel på ATP-touren efter att ha besegrat tyska Yannick Hanfmann i finalen av Austrian Open Kitzbühel.

ATP-finaler i kronologisk ordning

Singel: 2 (1 titel, 1 andraplats)

Källor

Noter

Serbiska tennisspelare
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2020 från Serbien
Tävlande i tennis vid olympiska sommarspelen 2020
Serbiska idrottare under 2000-talet
Idrottare från Belgrad
Födda 1999
Levande personer
Män
Massövergreppen i Köln nyårsafton 2015

Massövergreppen i Köln nyårsafton 2015 inträffade på nyårsnatten 2015-2016 och bestod av övergrepp, trakasserier och rån utförda av stora grupper av män riktade mot i huvudsak kvinnor. Det faktum att många av de misstänkta hade utländsk bakgrund och hade befunnit sig i Tyskland i mindre än ett år ledde till en omfattande debatt i sociala medier kring hur flyktingars kvinnosyn krockar med den tyska vardagen. Händelserna i Köln har setts som en vändpunkt i landets debatt om flyktingar.

Bakgrund 
Tysklands justitieminister Heiko Maas beskriver att attackerna framför centralstationen i Köln sannolikt var organiserade. Händelserna har förklarats att övergreppen skett inom ramen för grupptrakasserier enligt taharrush gamea, en typ av sextrakasserier av män i en större grupp mot kvinnor i stora folksamlingar i offentlig miljö som uppmärksammades vid händelser på Tahrirtorget under Egyptiska revolutionen 2011.

Händelsen i Köln och övriga Tyskland 
Köln var drabbat i högre grad, men liknande massövergrepp skedde under nyårsatten även i andra städer som Hamburg, Stuttgart, Frankfurt och Bielefeld. Tysk polisens Bundeskriminalamt uppskattade att fler än 2000 män deltagit i övergreppen och i juli 2016 hade bara 120 hittats.

I Köln anmälde 1 304 personer att de fallit offer för brott i samband med firandet. Totalt i Tyskland blev 1200 kvinnor offer för sexuella övergrepp, runt 650 i Köln, över 400 i Hamburg och utöver dessa flera i Stuttgart, Düsseldorf och andra städer.

Efter att först anklagats av inrikesministern i delstaten Nordrhein-Westfalen, , för att reagerat för sent och sedan ha bagatelliserat sex-attackerna på nyårsafton tillsatte polisen i Köln en omfattande utredning där upp till 100 poliser arbetade samtidigt. En rapport från delstatens inrikesdepartement visar att 149 av 153 misstänkta hade utländskt medborgarskap och att 68 var asylsökande. Huvuddelen av de misstänkta kom ifrån Nordafrika. Av de misstänkta kunde tre personer identifieras och dömas för brott. På grund av undermåliga bilder från övervakningskameror har man haft svårt att identifiera och åtala misstänkta gärningsmän, vilket beskrivs av domstolens talesperson Wolfgang Schorn som nedslående.

Konsekvenser 
Efter attackerna i Köln har Tysklands regering lagt till ett nytt brott som rör sexuella attacker från en grupp. När personer begår sexualbrott i grupp ska alla deltagare kunna åtalas.

Andra orter i Europa 
I efterdyningarna till rapporteringen om trakasserierna under nyåret i Köln nämndes att det kunde finnas kopplingar till liknande händelser på andra orter i Europa, bland annat Kalmar i Sverige och Helsingfors i Finland.

Rapporteringen i Sverige i januari 2016 om det som inträffade i Köln på nyårsnatten ledde till en offentlig debatt om de sexuella övergreppen under We Are Sthlm sommaren 2015 samt den uteblivna rapporteringen om det.

Referenser

Köln under 2000-talet
2015 i Tyskland
2016 i Tyskland
Brott i Tyskland
Dubbel vid Generali Open Kitzbühel 2020

Philipp Oswald och Filip Polášek var regerande mästare, men valde inte spela tillsammans detta år. Oswald spelade med Marcus Daniell och de förlroade i kvartsfinalen mot Marcel Granollers och Horacio Zeballos. Polášek spelade med Ivan Dodig och de förlorade i semifinalen mot Austin Krajicek och Franko Škugor.

Krajicek och Škugor vann titeln efter att ha besegrat Granollers och Zeballos med 7–6(7–5), 7–5 i finalen.

Seedning 

  Marcel Granollers /  Horacio Zeballos (Final)
  Ivan Dodig /  Filip Polášek (Semifinal)
  Oliver Marach /  Jürgen Melzer (Semifinal)
  Austin Krajicek /  Franko Škugor (Mästare)

Lottning

Lottning

Referenser
Lottning

2020 – Dubbel
Generali Open Kitzbühel 2020 – Dubbel
Warrington (olika betydelser)

Warrington är en stad i i enhetskommunen Warrington i Cheshire, England

Warrington kan också avse:

 Warrington, Buckinghamshire – en ort och civil parish i Milton Keynes, Buckinghamshire, England
 Warrington (distrikt) – en enhetskommun i Cheshire, England
 Warrington, Florida – en ort i Escambia County, Florida, USA
 Warrington, Indiana – en ort i Hancock County, Indiana, USA
 Warrington, New Jersey – en ort i New Jersey, USA
 Warrington, Nya Zeeland – en ort i Otago, Nya Zeeland

Se även 
 Warrington Creek – flera
 Warrington Island – flera
 Warrington Lake – flera
 Warrington River – flera
 Henry Booth, 1:e earl av Warrington – en engelsk politiker
Hermerén

Hermerén är ett efternamn, som burits av bland andra:

 Göran Hermerén (född 1938), svensk filosof
 Harry Hermerén (1907–1995), svensk teolog
 Henrik Hermerén (född 1942), svensk statsvetare
Station (elkraft)

En station är en anläggning inom elkraft som producerar eller omvandlar elektrisk effekt. I elkraftnäten är stationerna noderna och de förbinds av ledningar och kablar.

Funktioner 

Stationerna utför en eller flera av följande funktioner:
Vid behov transformera om spänningen.
Omvandla från likspänning till växelspänning eller tvärtom.
Övervaka att spänningar och strömmar hålls inom specificerade nivåer, både vid överbelastningar och till exempel åsknedslag. Motsvarar en säkringspropp.
Motverka reaktiv belastning vid långa överföringar med seriekopplade kondensatorer och reaktorer.
Bryta eller sluta en in- eller utgående ledning inom bråkdelar av en sekund. Motsvarar en strömbrytare, men för mycket stora spänningar och strömmar.
Frånskilja en ledning eller utrustning för att med dubbel säkerhet kunna göra underhåll. Motsvarar att "dra ur sladden".
Jorda och kortsluta en frånskild ledning eller utrustning för att ytterligare öka säkerheten vid underhåll.
Jorda linjer vid åsknedslag med överspänningsskydd (ventilavledare).
Övergå från luftledning till markkabel.

Uppbyggnad 

Det finns oftast ett eller flera ställverk, som fördelar strömmarna med hjälp av brytare, frånskiljare och skyddsutrustning. Varje ställverk arbetar på en viss spänning. Mellan två ställverk finns det transformatorer, som ändrar spänningen. Kondensatorer och reaktorer är vanliga komponenter för justera så att spänning och ström är i fas. 

För högre spänningar är ställverken oftast placerade utomhus. De är ofta fjärrmanövrerade från en driftcentral där man kan få kraften att gå alternativa vägar.

Typer

Baserat på funktion 

 Kraftstation, som producerar elektrisk effekt
 Transformatorstation, som omvandlar växelström till en annan spänning
 Kopplingsstation, som föregående men utan transformatorer, det vill säga, för bara en spänning
 Omriktarstation, som omvandlar mellan växelström och likström
 Likriktarstation, som omvandlar växelspänning till likspänning för att mata tunnelbanor och spårvägar
 Terminalstation, där en luftledning övergår i markkabel och det kan finnas behov av reaktorer där för reaktiv effektkompensering

Baserat på placering 

 Stamstation, del av stamnätet (220 kV och 400 kV)
 Regionstation, del av regionnäten (40 kV - 70 kV och 130 kV)
 Fördelningsstation (ibland primär distributionsstation), som levererar 10, 20 och 30 kV (i vissa fall 3 och 6) till fördelningsnäten
 Nätstation (ibland sekundär distributionsstation), som gör den sista transformeringen till 230/400 V för hushållen, oftast placerade i skåp inom- eller utomhus, ibland direkt på en kraftledningsstolpe kallad stolpstation''
 Mottagningsstation, som tar emot effekt från ett överliggande nät, med andra ord, den första stationen ägd av ett distributionsföretag, ofta kopplad till regionnätets 130 kV
 Intagsstation, som tar emot effekten i en större förbrukare som en industri

Källor 

Elnät