kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Mellersta Österbottens välfärdsområde

Mellersta Österbottens välfärdsområde (finska: Keski-Pohjanmaan hyvinvointialue) är ett av de 21 välfärdsområdena i Finland. Välfärdsområdet grundades som en del av reformen som berör social- och hälsovården och räddningsväsendet i Finland, och det omfattar samma område som landskapet Mellersta Österbotten.

Kommuner 
Mellersta Österbottens välfärdsområde består av åtta kommuner varav två är städer.

  Halso kommun
  Kannus stad
  Karleby stad
  Kaustby kommun
  Lestijärvi kommun
  Perho kommun
  Toholampi kommun
  Vetil kommun

I april 2022 fanns det tillsammans  invånare i området.

Tjänster 
Från och med 1 januari 2023 överförs ansvaret för att ordna social- och hälsovårdstjänsterna och räddningsväsendet från kommuner och samkommuner till välfärdsområdena. Enligt lag ska kommuners och samkommuners gällande avtal överföras till välfärdsområden.

Sjukvård 
Kommuner i Mellersta Österbottens välfärdsområde tillhör Mellersta Österbottens sjukvårdsdistrikt. Områdets centralsjukhus, Mellersta Österbottens centralsjukhus, finns i Karleby.

Räddningsverk 
Mellersta Österbottens och Jakobstadsområdets räddningsverk är verksamma i Mellersta Österbottens välfärdsområde.

Beslutsfattande

Välfärdsområdesvalet 
Vid välfärdsområdesval utses välfärdsområdesfullmäktige för välfärdsområdena, som ansvarar för ordnandet av social- och hälsovården och räddningsväsendet från och med den 1 januari 2023. Välfärdsområdena har självstyre och den högsta beslutanderätten utövas av välfärdsområdesfullmäktige. Välfärdsområdesval förrättas samtidigt med kommunalval.

Det första välfärdsområdesvalet hölls den 23 januari 2022. Då valdes 59 personer till välfärdsområdesfullmäktige i Mellersta Österbotten.

Välfärdsområdesfullmäktige 
Välfärdsområdesfullmäktige ansvarar för välfärdsområdets verksamhet och ekonomi. Fullmäktige fattar beslut om årsbudgeten, godkänner bokslutet och ansvarar för strategiska linjer.

Partier 
Partier och antalet platser i fullmäktige (valet 2022):

Referenser

Mellersta Österbotten
Välfärdsområden i Finland
Forsbro Mekaniska Verkstad

Forsbro Mekaniska Verkstad i Arbrå i Bollnäs kommun fanns i huset på Norrängesholmen vid Forsbrons östra fäste. Huset var från början stall och övernattningsutrymmen för besökare till Tullkvarnen, var i bruk mellan 1879 till in på 1910-talet. Senare hade Forsbro Yllefabrik sitt försäljningsställe här.

Historik 

I mars 1946 startade Rudolf ”Kula” Karlsson och Erik Svärd på sin fritid en reparationsverkstad i huset och tillverkade reservdelar och detaljer till bilar och motorcyklar m.m. De utförde också reparationer till ortens verkstäder, bl.a. Arbrå Verkstads AB, där både Karlsson och Svärd var anställda. När Direktör Anders Bremmer fick kännedom om deras affärsplaner fick de ett ultimatum: Lägg av med projektet och behåll jobbet, eller få avsked. Erik Svärd valde att behålla sin anställning medan Rudolf Karlsson bestämde sig för att satsa på affärsidén. Därmed startade Forsbro Mekaniska Verkstad och familjen flyttade till ett rum på övervåningen. Verksamheten, som hade 4 – 5 anställda, pågick till 1970-talet då Folkes Grävmaskiner köpte verkstaden och använder den som reparationsverkstad, då alla maskiner och verktyg finns bevarade och liknar ett museum. Numera ägs firman av sonen Stefan.

Källor 
 Artikel i tidningen Arbråbygden år 1949 skriven av Ida Fröderberg

Byggnader och anläggningar i Bollnäs kommun
Företag i Bollnäs kommun
Företag bildade 1879
Lapplands välfärdsområde

Lapplands välfärdsområde (finska: Lapin hyvinvointialue) är ett av de 21 välfärdsområdena i Finland. Välfärdsområdet grundades som en del av reformen som berör social- och hälsovården och räddningsväsendet i Finland, och det omfattar samma område som landskapet Lappland.

Kommuner 
Lapplands välfärdsområde består av 21 kommuner varav fyra är städer.

  Enontekis kommun
  Enare kommun
  Kemi stad
  Kemijärvi stad
  Keminmaa kommun
  Kittilä kommun
  Kolari kommun
  Muonio kommun
  Pelkosenniemi kommun
  Pello kommun
  Posio kommun
  Ranua kommun
  Rovaniemi stad
  Salla kommun
  Savukoski kommun
  Simo kommun
  Sodankylä kommun
  Tervola kommun
  Torneå stad
  Utsjoki kommun
  Övertorneå kommun

I april 2022 fanns det tillsammans  invånare i området.

Tjänster 
Från och med 1 januari 2023 överförs ansvaret för att ordna social- och hälsovårdstjänsterna och räddningsväsendet från kommuner och samkommuner till välfärdsområdena. Enligt lag ska kommuners och samkommuners gällande avtal överföras till välfärdsområden.

Sjukvård 
Det finns två centralsjukhus i Lapplands välfärdsområde: Lapplands centralsjukhus i Rovaniemi och Länsi-Pohja centralsjukhus i Kemi. Övriga sjukhus är Muurola sjukhus och Keroputaa sjukhus. Specialsjukvård sker på Uleåborgs universitetssjukhus.

Räddningsverk 
Lapplands räddningsverk är verksamt i Lapplands välfärdsområde.

Beslutsfattande

Välfärdsområdesvalet 
Vid välfärdsområdesval utses välfärdsområdesfullmäktige för välfärdsområdena, som ansvarar för ordnandet av social- och hälsovården och räddningsväsendet från och med den 1 januari 2023. Välfärdsområdena har självstyre och den högsta beslutanderätten utövas av välfärdsområdesfullmäktige. Välfärdsområdesval förrättas samtidigt med kommunalval.

Det första välfärdsområdesvalet hölls den 23 januari 2022. Då valdes 59 personer till välfärdsområdesfullmäktige i Lappland.

Välfärdsområdesfullmäktige 
Välfärdsområdesfullmäktige ansvarar för välfärdsområdets verksamhet och ekonomi. Fullmäktige fattar beslut om årsbudgeten, godkänner bokslutet och ansvarar för strategiska linjer.

Partier 
Partier och antalet platser i fullmäktige (valet 2022):

Källor 

Lappland, Finland
Välfärdsområden i Finland
Komedialnia

Komedialnia är en teater i Białystok i Polen, grundad 1748.

Det var Polens första permanenta teater. Operalnia hade grundats 1725, men det var ett operahus, även om det förekom att enstaka teaterpjäser spelades där.

Referenser

 Szulborski Eugeniusz, Komedialnia, w: "Gryfita", 1995 nr 7, s. 7-8

Białystok
Teatrar i Europa
Kulturåret 1748
Kultur i Polen
Byggnader och anläggningar i Polen
Arkitekturåret 1748
Operalnia

Operalnia var ett operahus i Warszawa i Polen, verksam 1725-1772. Det var Polens första offentliga operahus. 

I Polen turnerade utländska teatersällskap under 1600-talet, och en hovteater etablerades: åren 1633-1648 fanns det ett permanent italienskt kompani vid kung Władysław IV Vasas hov. Under 1700-talet började också sk. magnatteatrar bildas, det vill säga de polska adliga magnaterna grundade privata teatrar på sina gods och i sina privata stadspalats, där utländska artister, amatörer och livegna fick spela teater, opera och balett. Men under upplysningstiden uppkom ett behov av en allmän operateater. 

Byggnaden uppfördes från 1725 på initiativ av August II, som till en början tilldelade 5 000 dukater för detta ändamål. Bland de potentiella skaparna av byggnadsdesignen finns: Józef Galli-Bibiena, Mateusz Daniel Pöppelmann, Carl Friedrich Pöppelmann och Joachim Daniel Jauch. Byggnaden dekorerades av: Mock (målare) och Yinache (skulptör). Prototypen av byggnaden av Warszawas operahus var den lilla teatern i Dresden från 1687. Den låg i den sydvästra delen av Saschiska trädgården. 

Operalnia representerade samtidstypen av italiensk en barockteater. Den rektangulära byggnaden var uppdelad i tre delar:
 vestibul och trappor;
 publiksal med plats för orkestern;
 scen med backstage-system.

Byggnaden hade fyra våningar med loger och bänkar på bottenvåningen, som var uppdelade i två delar: för adeln och för stadsborna. Totalt kunde teatern ta emot cirka 500 åskådare. Det fanns inga förråd i teaterbyggnaden för t.ex. för sammansättningen av dekorationen. De låg i en separat byggnad i närheten. 

I början var föreställningar på Operalnia sällsynta, och utländska operakompanier framförde italienska operor. Under August III:s regeringstid blev de regelbundna. Föreställningar av Johann Adolf Hasses Dresdenopera ägde rum där 1758–1762. Under Stanisław Augusts regeringstid inkluderade Operalnias repertoar franska vaudeviller och italienska komiska operor. 

Den 19 november 1765 invigdes den nyligen grundade Nationalteatern av det första inhemska polska teatersällskapet i Operalnia-byggnaden genom premiären av Józef Bielawskis komedi Natręci.

Byggnaden revs 1772 på grund av dess dåliga tekniska skick. Från 1773 ägde operaföreställningar rum i Radziwiłł-palatset vid Krakowskie Przedmieście

Se även
 Komedialnia

Referenser

 Wielka encyklopedia PWN. T. 19. Warszawa: Wydawnictwo Naukowe PWN, 2003, s. 509. .

Warszawas historia
Teatrar i Europa
Kulturåret 1725
Kultur i Warszawa
Byggnader och anläggningar i Warszawa
Arkitekturåret 1725
Polen under 1700-talet
Flarkens IK

Flarkens IK är en fotbollsförening från Flarken i Robertsfors kommun i Västerbottens län, bildad 1922. Flarken upplevde en storhetstid på 1970-talet då laget tillhörde Norrlands allra förnämsta föreningar med spel i gamla division III (motsvarande dagens division I) säsongerna 1973-1974 och 1976-1980.

Därefter spelade klubben i division IV till 1994, då den sammanslogs med Nysätra FC i Nysätra/Flarkens FK men klubben har sedan dess återuppstått i egen regi. Säsongen 2022 slutade laget på fjärde plats i division V Västerbotten södra (sjundedivisionen).

Referenser 

Fotbollsklubbar i Sverige
Sportklubbar i Robertsfors kommun
Sportklubbar bildade 1922
Nationalteatern, Warszawa

Teatr Narodowy är en teater i Warszawa i Polen, invigd 1765. Det är Polens nationalteater. 

Den 19 november 1765 invigdes Nationalteatern av det första inhemska polska teatersällskapet i Operalnia-byggnaden genom premiären av Józef Bielawskis komedi Natręci. Operan, talteatern och baletten fungerade då alla i samma byggnad, Operalnia.

Operateatern flyttade 1773 till Radziwiłł-palatset i Krakowskie Przedmieście och sedan, 1778, till en byggnad på Krasiński-torget, där den verkade till 1833. När Polen slutligen delades 1795 avskaffades nationalteatern, men den ryska styrelsen tillät den fortsätta verka i form av "Warszawas regeringsteatrar" fram till Polens självständighet. 

År 1833 färdigställde Antonio Corazzi en ny teaterbyggnad i sin design och Nationalteatern flyttade ut från byggnaden vid Krasiński-torget. Den sista föreställningen, Gioacchino Rossinis opera Greven av Ory, ägde rum den 21 februari 1833. Tre dagar senare, söndagen den 24 februari, började Rossinis opera Barberaren i Sevilla fungera i dess nya lokaler. Under den ryska tiden blev teatern den enda offentliga byggnad utom kyrkorna där polska språket fick talas offentligt. 

Efter att ryssarna lämnat Warszawa 1915 återfick teatern status som Nationalteatern. Den gamla byggnaden från 1833 brann ned 1919 och en ny uppfördes och invigdes 1924. Teaterbyggnaden brann ned under andra världskriget 1944 men återuppfördes efter kriget och återinvigdes 1949.

Referenser

 Kazimierz Braun (1996). A history of Polish theater, 1939-1989: spheres of captivity and freedom. Greenwood Publishing Group. p. 28. .

Teatrar i Europa
Kulturåret 1765
Kultur i Warszawa
Byggnader och anläggningar i Warszawa
Arkitekturåret 1924
Arkitekturåret 1949
1924 i Polen
1949 i Polen
Jean Baptiste Saint-Lager

Jean Baptiste Saint-Lager, född 4 december 1825 i Lyon, död 29 december 1912 på samma ort, var en fransk botaniker och läkare.

Biografi 
Saint-Lager tog examen i Lyon 1847 och blev medicine doktor vid Paris universitet 1850. Därefter praktiserade han i Lyon i tolv år. Från 1862 ägnade han sig åt vetenskapliga studier, och gjorde resor för att samla in växter både för botanisk och medicinsk forskning.

Bland hans projekt märks en katalog över Rhônebäckenets kärlväxter, publicerad som Catalogue des plantes vasculaires du bassin du Rhône (1873–1883). Han intresserade sig även för botanisk nomenklatur och det botaniska samlandets historia. Bland hans publikationer på detta område märks Réforme de la nomenclature botanique (1880), Histoire des herbiers (1885) och Recherches sur les anciens herbaria (1886).

Saint-Lager var medgrundare till Société botanique de Lyon och var dess bibliotekarie till 1911.

Källor 

Franska botaniker
Födda 1825
Avlidna 1912
Män
Laura Pascua

Laura Vanessa Grajales Pascua, född 21 december 2002 är en volleybollspelare (vänsterspiker).

Pascua spelar med Colombias landslag och har med dem tagit silver vid sydamerikanska mästerskapet 2021 och deltagit vid VM 2022. Hon har spelat med klubbar i Rumänien och Brasilien.

Referenser

Noter

Födda 2002
Levande personer
Kvinnor
Colombianska idrottare under 2000-talet
Colombianska landslagsspelare i volleyboll
Volleybollspelare i ACS Volei Turda
Volleybollspelare i Associação Brusquense de Esporte e Lazer
Ursvik IK

Ursvik IK är en fotbollsklubb i Sundbybergs kommun i Stockholms län i Sverige. Klubben grundades 1930 och har sedan dess varit en etablerad fotbollsföreningarna i kommunen.

Klubben har en omfattande verksamhet med över 1200 aktiva spelare i åldrarna 5-70 år. Ursvik IK har också ett antal ungdomslag, damlag och herrlag. Damerna spelade säsongen 2022 i Division 3 och herrarna i Division 5 Stockholm norra.

En av klubbens mest framgångsrika spelare är Adhavan Rajamohan, som spelade för Ursvik fram till 17 års ålder innan han gick vidare till AIK. Rajamohan har sedan dess spelat i flera högre divisioner och har bland annat representerat Degerfors IF.

Ursvik IK har en stark lokal förankring och har genom åren haft stor betydelse för fotbollssporten i Sundbyberg och dess omgivningar. Klubben är också känd för sin tro på unga spelare och deras utveckling. Ursvik IK är en ideell organisation som drivs av frivilliga krafter.

Klubben spelar sina hemmamatcher på Ursviks IP, som är en sportanläggning i Lilla Ursvik. Ursviks hemmaställ består av en gul tröja och svarta shorts.

Referenser 

Fotbollsklubbar i Sverige
Sportklubbar i Sundbybergs kommun
Sportklubbar bildade 1930
Juliana Toro

Juliana Toro, född 29 januari 1995 är en volleybollspelare (libero).

Toro spelar med Colombias landslag och har med dem tagit silver vid sydamerikanska mästerskapen 2019 och 2021 och deltagit vid VM 2022. Hon har spelat med klubbar i Colombia och Rumänien.

Referenser

Noter

Födda 1995
Levande personer
Kvinnor
Colombianska idrottare under 2000-talet
Colombianska landslagsspelare i volleyboll
Volleybollspelare i ACS Volei Turda
Volleybollspelare i Liga Antioqueña de Voleibol
Karis lilla prästgård

Karis lilla prästgård är före detta kaplanens bostad i Karis i Raseborg i det finländska landskapet Nyland. Byggnaden, som ägs av Raseborgs kyrkliga samfällighet, uppfördes år 1846.

Historia 
Den gula prästgården, som är byggd i timmer, var kaplanens bostad i Karis församling fram till år 1992 när församlingens svenskspråkiga barnverksamhet flyttade in i byggnaden. Från och med hösten 2001 har även finskspråkig barnverksamheten varit i huset.

I Karis lilla prästgård startade även Västra Nylands folkhögskola sin verksamhet den 2 november 1905. Senare flyttade skolan till Pojo.

Källor 

Byggnader och anläggningar i Karis
Prästgårdar i Finland
Byggnader invigda under 1800-talet
Hjalmar Stålhammar

Folke Hjalmar Otto Stålhammar, född 27 april 1825 på Ryd i Augerums socken, död 26 augusti 1906 i Spjutsbygd, Rödeby socken, var en svensk militär och pionjär inom biodling.

Hjalmar Stålhammar var son till kaptenlöjtnanten Lorentz Henrik Stålhammar. Han utexaminerades från Krigshögskolan 1845, blev underlöjtnant vid Jönköpings regemente samma år och löjtnant 1852 samt tog avsked 1863. Han bodde sedan i Göteborg, tills han 1897 slog sig ned i Spjutsbygd. Med stort intresse ägnade han senare delen av sitt liv åt biskötsel och sökte genom föredrag, demonstrationer och skrifter sprida kännedom om moderna biodlingsmetoder. I Göteborg höll han en biskola, och företog även i samarbete med hushållningssällskapen föreläsningsturnéer. Han var redaktör för Svensk bi-tidning 1880–1896 samt utgav Praktisk och teoretisk lärobok i biskötsel (1885) och Handbok i praktisk nutida biskötsel (1889) med flera arbeten på detta område. Stålhammar publicerade även en skrift om potatisodling.

Källor 
 

Svenska militärer under 1800-talet
Personer från Augerums socken
Födda 1825
Avlidna 1906
Män
Héliport de Paris - Issy-les-Moulineaux – Valérie André

Héliport de Paris - Issy-les-Moulineaux – Valérie André är en helikopterflygplats i Paris femtonde arrondissement nära gränsen till kommunen Issy-les-Moulineaux. Innan den blev en helikopterflygplats, användes flygplatsen som en vanlig flygplats. Den var 1907 den första flygplatsen, som var utrustad med hangarer.

Historik

Paris militära övningsfält anlades på Marsfältet. Efter det att Eifeltornet byggts 1899, anlades ett nytt övningsfält  i Issy-les-Moulineaux. Där skedde 1905 de första flygningarna, med glidflygplan. Ernest Archdeacon startade i mars 1905 med ett fordon med en 60 hästkrafters motor en Wright Glider, som steg som en drake till 30 meters höjd, innan det gled ned igen. Därefter började också Louis Blériot, Alberto Santos-Dumont, Henri Farman och andra att använda fältet. De första hangarerna uppfördes 1907. Flygplatsen utvecklade sig till det första centret för fransk luftfart. 

Den 13 januari 1908 vann den franske flygpionjären Henri Farman på flygplatsen Issy-les-Moulineaux med flygplanet Voisin-Farman I, konstruerat av Gabriel Voisin. Priset utdelades för den första flygturen för en tyngre-än-luften-flygfarkost över en uppmätt sträcka på minst en kilometer i närvaro av en kommitté från Aéro-Club de France. Henri Farmans flygplan var i luften en minut och 28 sekunder.

Helikopterflygplats
Den sista flygturen med ett flygplan med fast vinge skedde 1953. 

Sedan 1956 driver Aéroports de Paris flygplatsen som en heliport. Den första reguljära helikopterflyglinjen drevs 1957–1962 av Sabena till Bryssel i Belgien, en flygtur på en timme och 15 minuter. 

Stationsbyggnaden ("den vita kuben") ritades av arkitektbyrån Richard + Schoeller och uppfördes 2010.

I mars 2022 fick flygplatsen namn efter läkaren, helikopterpiloten och generalen Valérie André.

Räddningstjänsten i Frankrike förlade 1957 sin huvudbas för helikopterverksamheten med tekniskt underhåll på flygplatsen. Den franska luftfartsmyndigheten, Direction générale de l'Aviation civile, har sitt huvudkontor på 50 rue Henry Farman, i anslutning till flygplatsen.

Bildgalleri

Referenser 
Denna artikel är delvis baserad på artikeln Héliport de Paris - Issy-les-Moulineaux - Valérie André på franskspråkiga Wikipedia.

Noter

Externa länkar  

Helikopterflygplatser
Flygplatser i Frankrike
Paris femtonde arrondissement
Transport i Paris
Flygplatser invigda 1956
1956 i Frankrike
Juniorvärldsmästerskapet i volleyboll för damer 2017

Juniorvärldsmästerskapet i volleyboll för damer 2017 utspelade sig mellan 14 och 23 juli 2017 i Boca del Río och Córdoba, i Mexiko. Det var det 19:e juniorvärldsmästerskapet och i turneringen deltog 16 U20-landslag. Kina vann tävlingen för tredje gången genom att vinna över Ryssland i finalen. Yang Hanyu, Kina, utsågs till turneringens mest värdefulla spelare.

Kvalificering
I turneringen deltog: arrangörslandets landslag, ett landslag kvalificerat genom afrikanska juniormästerskapet 2017 , två landslag kvalificerade genom asiatiska juniormästerskapet, två europeiska landslag kvalificerade via kvalomgångar, två nordamerikanska damlandslag varav ett kvalificerat via nordamerikanska juniormästerskapet 2016 och ett kvalificerat genom panamerikanska juniorcupen 2017, två sydamerikanska landslag, ett kvalificerat genom sydamerikanska juniormästerskapet 2016 och ett kvalificerat genom panamerikanska juniorcupen 2017 och sex landslag kvalificerade genom sin placering på FIVB:s världsrankingen.

Arenor

Regelverk

Upplägg
Tävlingen genomfördes i tre steg, de två första bestod av gruppspel och den sista av cupspel.
I det första steget var lagen indelade i fyra grupper om fyra där alla mötte alla i sin grupp. De två första i varje grupp gick vidare till grupperna E eller F, medan de två sista gick vidare i grupperna G och H. 
Även i det andra steget var lagen indelade i fyra grupper om fyra där alla mötte alla i sin grupp.
De två första i grupp E och F gick vidare till spel om plats 1-4
De två sista i grupp E och F gick vidare till spel om plats 5-8
De två första i grupp G och H gick vidare till spel om plats 9-12
De två sista i grupp G och H gick vidare till spel om plats 13-16

Metod för att bestämma tabellplacering 
Vid setsiffrorna 3-0 och 3-1 tilldelades det vinnande laget 3 poäng och det förlorande laget 0 poäng, med setsiffrorna 3-2  tilldelades det vinnande laget 2 poäng och det förlorande laget 1 poäng)

Rangordningen bestämdes utifrån (i tur och ordning):
 Antal vunna matcher
 Poäng
 Förhållandet mellan vunna/förlorade set
 Förhållandet mellan vunna/förlorade bollpoäng
 Inbördes möten.

Deltagande lag

Turneringen

Första rundan
Grupperna lottades 8 juni 2017 i Boca del Río.

Grupp A

Resultat

Sluttabell

Grupp B

Resultat

Sluttabell

Grupp C

Resultat

Sluttabell

Grupp D

Resultat

Sluttabell

Andra rundan

Grupp E

Resultat

Sluttabell

Grupp F

Resultat

Sluttabell

Grupp G

Resultat

Sluttabell

Grupp H

Resultat

Sluttabell

Slutspelsfasen

Spel om plats 1-4

Semifinaler

Match om tredjepris

Final

Spel om plats 5-8

Matcher om plats 5-8

Match om sjundeplats

Match om femteplats

Spel om plats 9-12

Matcher om plats 9-12

Match om niondeplats

Match om elfteplats

Spel om plats 13-16

Matcher om plats 13-16

Match om trettondeplats

Match om femtondeplats

Slutplaceringar

Individuella utmärkelser

Referenser

Noter

Externa länkar

Sportåret 2017
 2017
Volleybollsäsongen 2017/2018
Internationella volleybolltävlingar i Mexiko
2017 i Mexiko
Pontoise-Cormeilles Aerodrome

Pontoise-Cormeilles Aerodrome är en regionalflygplats och en helikopterflygplats, som ligger sju kilometer nordost om Pontoise i kommunen Boissy-l'Aillerie, nära kommunen Cormeilles-en-Vexin, i departementet Val-d'Oise i regionen Île-de-France. Flygplatsen ligger 40 kilometer nordväst om Paris och sköts av Aéroports de Paris.

Flygplatsen har två asfalterade start- och landningsbanor på  respektive  meter.

Historik
Flygplatsen anlades 1937, och flygplatsen användes av Frankrikes armé före andra världskriget. 

Flygplatsen togs av den tyska invasionsarmén i juni 1940 och användes av Luftwaffe under ockupationen. Den befriades av de allierade omkring den 6 september 1944 och rensades omedelbart på minor och reparerades för att bli stridsflygfältet "A-59" för United States Army Air Force Ninth Air Force.

Efter andra världskriget återöppnades flygplatsen som civil flygplats i augusti 1946 och drevs av Aéroports de Paris från 1949.  

Flygplatsen har tidigare haft reguljär passagerartrafik till Gatwick och Luton i Londonområdet.

Helikopterflygplats
Sedan 2022 har förberedelser skett för att iordningställa flygplatsen till en vertiport för taxiflyg med rotorplan (eVTOL) av typ Volocopter 2X. En terminal för detta invigdes i november 2022.

Referenser 
Denna artikel är delvis baserad på artikeln Pontoise – Cormeilles Aerodrome på engelskspråkiga Wikipedia.

Noter

Helikopterflygplatser
Flygplatser i Frankrike
Transport i Paris
Flygplatser invigda 1937
1937 i Frankrike
Korpo prästgård

Korpo prästgård är före detta kyrkoherdens tjänstebostad i Korpo i det finländska landskapet Egentliga Finland. Prästgården uppfördes år 1922 och ägs av Pargas kyrkliga samfällighet. Efter bildandet av samfälligheten har prästgården varit som kaplanens bostad.

År 2021 lade kyrkliga samfälligheten upp en ny strategi för fastigheter och prästgården i Korpo var en fastighet som senare kommer att säljas.

Källor 

Korpo
Byggnader och anläggningar i Pargas stad
Prästgårdar i Finland
Byggnader invigda under 1900-talet