kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Volrad von der Lancken (ingenjör)

Volrad Gottlieb van der Lancken, född 30 augusti 1838 i Malmö, död natten till den 1 januari 1902 i Schlachtensee vid Berlin, var en svensk väg- och vattenbyggnadsingenjör.

Efter studentexamen 1855 utexaminerades von der Lancken från Högre artilleriläroverket på Marieberg 1860. Han blev löjtnant i Väg- och vattenbyggnadskåren 1862 och var kapten där 1873–1887. Han blev elev vid statens järnvägsbyggnader 1860, nivellör 1861, stationsingenjör 1863 och var byråingenjör 1867–1871. Han övergick därefter till statens järnvägstrafik, där han var bokhållare 1871, byråassistent 1872–1873, vid överdirektörsexpeditionen 1873, var överdirektörsassistent vid banavdelningen 1874–1887 och därunder förordnad att sköta överdirektörsbefattningen under fem månader 1876. Han utförde undersökning och utlåtande om reglering av Klarälven vid Forshaga 1871 och författade åtskilliga skrifter om järnvägstrafik.

Bibliografi i urval 
 Vår samfärdsel med Central-Europa och nödvändiga åtgärder till denna samfärdsels förbättrande (1890) 
 Teoretiskt beräknade tariffer för person- och godsbefordringen vid de svenska statsbanorna, jemte antydningar om sättet för beräkningen af dylika tariffer vid de öfriga svenska normalspåriga banorna (två volymer, 1895–1896)

Referenser

Vidare läsning 
 Karl-Gösta Alvfors: Volrad von der Lancken och debatten omkring 1890 om Sveriges förbindelser med kontinenten, i SPÅR 2004, Årsbok utgiven av Sveriges Järnvägsmuseum och Järnvägsmusei Vänner, sid. 97–108.

Officerare i Väg- och vattenbyggnadskåren
Födda 1838
Avlidna 1902
Män
Ingenjörer från Malmö
Johan Leijel

Johan Leijel, född 1 januari 1664 i Stockholm, död 24 november 1744 i Stockholm, var en svensk borgmästare, riksdagsledamot och politiker.

Biografi
Johan Leijel föddes 1664 i Stockholm. Han var son till handlanden David Leijel (1621–1676) och Katarina Honnon i Stockholm. Hans far var arbetade även som brukspatron i Älvkarleby och Harnäs bruk. Leijel blev 1702 brottmålsnotarie i Stockholm och 1706 rådman i staden. Han blev 1731 handelsborgmästare i Stockholm. Leijel avled 1744.

Leijel var riksdagsledamot för borgarståndet i Stockholm vid riksdagen 1713–1714, riksdagen 1719 och riksdagen 1723.

Leijel gifte sig första gången 1696 med Katarina Ehrencrona. Leijel gifte sig andra gången 1711 med Margareta Hising (1688–1722). De fick tillsammans sonen Carl Leijel.

Referenser

Noter 

Borgarståndets riksdagsledamöter
Svenska ämbetsmän under 1700-talet
Stockholms borgmästare
Politiker från Stockholm
Födda 1664
Avlidna 1744
Män
Svenska politiker under 1700-talet
Fiskars brandstation

Fiskars brandstation (finska: Fiskarsin paloasema) är en före detta brandstation i Fiskars i Raseborgs stad i Finland. Brandstationen stod färdig år 1912 och den renoverades år 1932 i samband med Fiskars fria brandkårs (Fiskars FBK) 50-årsjubileum. Fiskars brandstation har ett högt torn vilket används för att torka brandslangar.

Idag fungerar brandstationen som en teaterscen.

Källor 

Byggnader och anläggningar i Raseborg
Byggnader invigda under 1900-talet
Brandstationer i Finland
Vigelsbo, Västerlövsta

Vigelsbo är en by i Västerlövsta socken, Heby kommun.

Vigelsbo omtalas i dokument första gången 1514 ("Wekelesaboda"). En gård i Vigelsbo förekommer i jordeboken av Gunhild Johansdotter (Bese)s arvegods, vilken årligen räntar 300 järn och 1 mark penningar. Jordeboken 1538 upptar två gårdar, ett helt mantal frälse, och et helt mantal skatte om 4 öresland. 1556 upptas en gård (frälsegården) i Måns Johansson (Natt och Dag)s arvskiftesjordebok, den anges ränta 300 järn, 1 mark avradspenningar, 4 öre fogdepenningar och 1 mark gästningspenningar. 1562 Anges Margareta Månsdotter (Natt och Dag) inneha en gård som räntar 300 järn och 2 mark 4 öre hästaståndspenningar. Skattegården anges 1569 vara bergsmanshemman.

Källor 
 Det medeltida Sverige 1:8 Fjädrundaland

Orter i Heby kommun
Cindy Kiro

Alcyion Cynthia "Cindy" Kiro, född Simpson den 2 juli 1958 i Whangarei, är en nyzeeländsk forskare som sedan 2021 fungerat som Nya Zeelands generalguvernör. Hon är den första kvinnan med maoribakgrund i ämbetet. 

Kiro föddes år 1958 i Whangarei som det äldsta av sex barn. Hennes maoribakgrund kommer från flera olika stammar: ngāpuhi, ngāti hine och ngāti kahu. Hon gick i skolan i Auckland. Kilo var den första i sin familj som utexaminerades från universitetet. Hon har disputerat i socialpolitik. 

Mellan 2003 och 2008 fungerade Kiro som Nya Zeelands barnombudsman. Tidigare har hon också arbetat för Greenpeace. 

I maj 2021 anmälde premiärministern Jacinda Ardern att drottning Elizabeth II hade givit sitt samtycke att utnämna Kiro som Nya Zeelands nya generalguvernör. Hon började i ämbetet den 21 oktober samma år.

Utmärkelser 

  Brittiska Johanniterorden (Storbritannien, 2021)
  Nya Zeelands förtjänstorden (Nya Zeeland, 2021)
  Drottningens förtjänstorden (Nya Zeeland, 2021)

Referenser

Födda 1958
Kvinnor
Nya Zeelands generalguvernörer
Nyzeeländska politiker under 2000-talet
Froyla Tzalam

Froyla Tzalam, blev generalguvernör i Belize 2021.

Referenser

Födelseår saknas
Kvinnor
Beliziska politiker
Personer i Belizes historia
Ivy Dumont

Ivy Dumont, född 1930, var generalguvernör i Bahamas 2002-2005.

Referenser

Födda 1930
Kvinnor
Bahamanska politiker
Personer i Bahamas under 2000-talet
Alumner från Nova Southeastern University
Alumner från University of Miami
Cécile La Grenade

Cécile La Grenade, född 1952, blev generalguvernör i Grenada 2013.

Referenser

Födda 1952
Kvinnor
Grenadiska politiker
Personer i Grenada under 2000-talet
Sylvie Hubac

Sylvie Hubac, född 1956, var representant för den franska medfursten i Andorra 2012–2015.

Referenser

Födda 1956
Kvinnor
Andorranska politiker
Personer i Andorra under 2000-talet
Personer från Tunis
Emmanuelle Mignon

Emmanuelle Mignon, född 1968, var representant för den franska medfursten i Andorra 2007–2008.

Referenser

Födda 1968
Kvinnor
Andorranska politiker
Levande personer
Personer i Andorra under 2000-talet
Personer från Paris
Adrienne Clarkson

Adrienne Clarkson, född 1939, var generalguvernör i Kanada 1999-2005.

Referenser

Födda 1939
Kvinnor
Kanadas generalguvernörer
Alumner från Paris universitet
Levande personer
Kanadensiska politiker under 1900-talet
Kanadensiska politiker under 2000-talet
Hiidensalmi sågverk

Hiidensalmi sågverk (finska: Hiidensalmen saha) är ett före detta sågverk i Lojo i Finland. Numera är området ett bostadsområde med många egnahemshus som byggdes för Bostadsmässan i Lojo år 2021.

Historia 
År 1926 grundade Västnylands skogsägare bolaget Lohjanvesistön Metsä Oy. Bolaget byggde ett ångdrivet sågverk på östra stranden av Hiidensalmi och verksamheten började år 1928. Av byggnaderna kvarstår endast disponentens hus och kontor i Kokkokallio nära Hiidensalmi bron. Antalet anställda var omkring hundra personer. Stockarna flottades till sågverket längs vattendraget ända från Loppis och Tammela. Sågverket hade även sitt eget sidospår, så en stor del av det producerade virket transporterades med järnväg till Hangö hamn. Från Hangö skeppades det utomlands, främst till England.

Vid färdigställandet var Hiidensalmi sågverk det största sågverket längs vattendragen i Lojo och nationellt ett mellanstort sågverk. Under åren utvecklades det och en av åtgärderna var att ta i bruk en ny barkningsanläggning i oktober 1950. Maskinen barkade 400 granstockar per timme i en roterande trumma. Den hade installerats på en betongfot i Lojosjön, cirka 40 meter från strandlinjen, för stockarna lyftes för barkning direkt från vattnet. Det grunda strandområdet fylldes med barkmaterial så att strandlinjen flyttades så småningom bredvid barkningsanläggningen. Anläggningen togs ur bruk i början av 1960-talet, när stockarna började barkas med en landbaserad barkningsmaskin som hade utvecklats av Valon Kone i Lojo. Den gamla barkningsmaskinen demonterades och kvar blev endast betongfoten som är det enda synliga minnet av själva sågverket idag.

Verksamheten i sågverket Hiidensalmi upphörde i början av år 1967. Året innan hade dess konkurrent, Paloheimo-koncernen i Riihimäki, köpt en majoritetsandel i bolaget Lohjanvesistön Metsä Oy. Paloheimo-koncernen sade upp alla anställda vid Hiidensalmi sågverk och lade ner företaget som konkurrerade om råvirke från marknaden.

Källor 

Lojo
Sågverk
Finlands industrihistoria
Nita Barrow

Nita Barrow, född 1916, var generalguvernör i Bahamas 1990-1995.

Referenser

Födda 1916
Kvinnor
Bahamanska politiker
Personer i Bahamas historia
Alumner från University of Toronto
Alumner från Columbia University
Alumner från Edinburghs universitet
Olof Hising (borgmästare)

Olof Hising, född på 1680-talet, död september 1728, var en svensk borgmästare, riksdagsledamot och politiker.

Biografi
Olof Hising föddes på 1680-talet. Han var son till borgmästaren Carl Hising (1646–1702) och Barbro Petre i Köping. Hising blev 1693 student vid Uppsala universitet. Han blev 1703 stadskassör i Köping och 1708 stadssekreterare i staden. Hising blev 1714 borgmästare i Köping och 1722 provincialfiskal. Han var 1704–1720 postmästare i Köping. Hising avled 1728.

Hising var riksdagsledamot för borgarståndet i Köping vid riksdagen 1719.

Hising gifte sig med Maja Stina Rydelia.

Referenser

Noter 

Borgarståndets riksdagsledamöter
Svenska ämbetsmän under 1700-talet
Köpings borgmästare
Födda okänt år
Avlidna 1728
Män
Aisha Musa el-Said

Aisha Musa el-Said, är en sudanesisk politiker. Hon var medlem i Sudans statsråd 2019-2021, vilket var det kollektiva statschefsämbetet. Hon var en av endast två kvinnor i detta råd, och som sådan formellt Sudans första kvinnliga statschef.

Referenser

Födelseår saknas
Kvinnor
Sudanesiska politiker
Sudanesiska författare
Översättare under 2000-talet
Feminister
Personer i Sudan under 2000-talet
Alumner från University of Leeds
Alumner från University of Manchester
Tatjana Ljujić-Mijatović

Tatjana Ljujić-Mijatović, född 1941, är en bosnisk politiker. 

Hon var tredje serbiska medlem i Bosnien och Hercegovinas Presidium 1992-1996.

Referenser

Födda 1941
Kvinnor
Bosniska politiker
Levande personer
Personer i Bosnien och Hercegovina under 1900-talet
Personer i Bosnien och Hercegovina under 2000-talet
Personer från Sarajevo
Alumner från Belgrads universitet
Les Têtes Brulées

Les Têtes Brulées (De brända skallarna), var ett kamerunskt band känt för sina poppiga versioner av traditionell bikutsimusik. Bandet bildades i Yaoundé av Jean-Marie Ahanda och gitarristen Zanzibar. 

Zanzibar, Théodore Epeme, som dog 1990, var känd för sitt unika gitarrsound, som åstadkoms av skumgummi under stallet på hans gitarr, vilket fick den att låta som en balafon, ett instrument som är mycket vanligt i afrikansk musik.

Les Têtes Brulées blev kända på 1980-talet, och blev snabbt världens mest kända bikutsiband. Många kritiker och fans av bikutsimusik gillade inte deras aggressivt elektrifierade ljud, och bandet fick kritik.

Vid deras framträdanden var alla färgstarkt klädda, med målade kroppar, ryggsäck, och alltid iförda solglasögon. Les Têtes Brulées turnerade under 1980- och 1990-talet i Afrika, Europa, USA och Japan.

Les Têtes Brulées är med i den franska filmregisören Claire Denis dokumentärfilm Man No Run från 1989.

Diskografi
1988  Les Têtes Brûlées
1990  Ma Musique a Moi
1991  Hot Heads
1992  Bikutsi Rock
1995  Be Happy
2000  Bikutsi Fever

Referenser

Externa länkar
 En video med Les Têtes Brulées.
WorldCat.
 Discogs.

Kamerunska musikgrupper
Musik i Kamerun
12079 Kaibab

12079 Kaibab eller 1998 FZ73 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 22 mars 1998 av LONEOS vid Anderson Mesa Station. Den är uppkallad efter The Kaibab Formation.

Asteroiden har en diameter på ungefär 4 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Nysa.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Nysa-asteroider
Astronomiska upptäckter av LONEOS
Astronomiska upptäckter 1998
Xavier Huillard

Xavier Huillard, född 1954, är en fransk företagsledare. Han är ordförande och VD för Vinci SA. Han har varit VD sedan 2006 och ordförande sedan 2010. Han avlade examen vid École Polytechnique och École des ponts ParisTech. Innan han kom till Vinci, var han styrelseordförande och VD för Sogea.

Referenser

Franska företagsledare
Födda 1954
Män
Levande personer
Personer inom Frankrikes näringsliv under 1900-talet
Personer inom Frankrikes näringsliv under 2000-talet
Personer från Paris
Alumner från École polytechnique
Mercè Bonell

Mercè Bonell, är en andorransk politiker. 

Hon är en pionjär i sin egenskap av kvinnlig politiker i Andorra. Hon var medlem i Andorras liberala parti. År 1970 fick kvinnor rösträtt i Andorra och 1973 blev de valbara, och Mercè Bonell blev 1984 den första kvinnan i Andorras generalråd (motsvarigheten till parlamentet).   Hon blev rådsmedlem då hon utsågs som ersättare till en sittande rådsmedlem, och blev därmed inte vald. Hon satt i generalrådet 1984-1986.

Referenser

Födelseår saknas
Kvinnor
andorranska politiker
Villa Torlonia

Villa Torlonia  är en byggnad med omgivande trädgård i Rom i Italien, som tidigare ägdes av familjen Torlonia. 

Villa Torlonia ritades av Giuseppe Valadier. Byggnaden började uppföras 1806 av bankiren Giovanni Torlonia (1756–1829) och avslutades av hans som Alessandro Torlonia (1800–1880).

Historik
Benito Mussolini hyrde huset av familjen Torlonia för en lira om året som sitt residens från 1920-talet och framåt. Han och hans familj bodde där under 18 år. Byggnaden övergavs efter 1945 och lämnades att förfalla under de följande årtiondena, men senare renovering har gjoprt det möjlgt att öppna villan som ett kommunalt museum.

Byggnader och omgivande mark

Åren 1802–1806 gjorde Valadier om huvudbyggnaden till ett palats och förändrade också andra byggnader. Han lade också ut en park med symmetriska gångar omkring palatset. Efter Giovanni Torlonias död anlitade Allesaandro Torlonia 1932 målaren och arkitekten Giovan Battisti Caretti för att vidareutveckla egendomen. Förutom att bygga på byggnaderna, ritade Caretti ett antal nya byggnader i parken, bland andra de falska ruinerna, Saturnus tempel och Tribuna con Fontana.

För att genomföra de nya projekten anlitade Alessandro Torlonia Quintiliano Raimondi för teatern och orangeriet och Giuseppe Jappelli för  andra delar, inklusive Casina delle Civette, växthuset, tornet, den moriska grottan och  tornerspelsfältet. Projektet avslutades 1842 med uppresandet av två ljusröda obelisker som minnesmärken över Alessandro Torlonias föräldrar.

Efter Mussolini övertogs palatset av de allierades överkommando, som vistades där till 1947. Staden Rom köpte egendomen 1977, och året därpå öppnades den för allmänheten. Under 1990-talet påbörjades en upprustning.

Museet

Museet i huvudbyggnaden innehåller en liten samling skulpturer från Torloniasamlingen, vilka funnits på egendomen. Många av de utställa konstverken har skapats av Bartolomeo Cavaceppi (1716–1799) och ingick i Giovanni Tolonias köp 1800 av Cavaceppis hela ateljé.

Andra utställda föremål kommer från andra Torlonia-egendomar och innefattar tre gipsreliefer av Antonio Canova, som hittats i teaterns källare.

Casina delle Civette
Casina delle Civette ("De små ugglornas hus") är en del av kompletteringar av 1800-talets "Swiss Cabin", som ursprungligen var avsedd att vara ett viloställe från den formella livsstilen i huvudbyggnaden. Det ritades 1840 av Jappelli. Fasaden är täckt av tuffsten. Det består av två byggnader, som binds samman av ett trägalleri och en underjordisk passage. Arkitekturen förändrades dock avsevärt 1908. Det ingår i museet.

Teatern

Alessandro Torlonia tog initiativ till att uppföra Teatro Villa Torlonia 1841, och det kunde invigas 1873. Byggnaden ritades av Quintiliano Raimondi. Interiören dekorerades av Constantino Brumidi. Byggnaden har under senare tid renoverats och återinvigdes 2013.

Källor

Noter

Externa webblänkar 
 Webbplats för Museo Villa Torlonia

Byggnader och anläggningar i Rom
Trädgårdar i Rom
Teatrar i Italien
Museer i Rom
Arkitekturåret 1806
1806 i Italien
Capital TV

Capital Television (CTV) () är en statlig TV-kanal i Belarus som täcker hela landet.

Motsvarande slutna aktiebolag "" registrerades den 19 oktober 2000 och dess första sändning var den 1 januari 2001. Till en början täckte den bara nyheterna från huvudstaden Minsk, sedan 2005 omfattar täckningen hela landet.

I november 2017 började CTV sända i HDTV-format.

Referenser

Externa länkar 

 
TV-kanaler i Belarus
TV-kanaler och TV-stationer startade 2001
Club Deportivo Universidad Católica (sportklubb)

Club Deportivo Universidad Católica är en sportklubb från Santiago, Chile. Klubben grundades 1937. Den är mest känd för sin fotbollssektion som räknas som en av de tre stora fotbollsklubbarna tillsammans med Colo-Colo och Universidad de Chile. Laget har blivit chilenska mästare 16 gånger och vunnit Copa Chile 4 gånger.

Även andra sektioner har varit framgångsrika. Herrbasketlaget grundades samma år som klubben och spelar i högsta serien, Liga Nacional de Básquetbol de Chile. De vann föregångaren División Mayor del Básquetbol de Chile fem gånger. Rugbylaget har blivit chilenska mästare tjugo gånger. 

Volleybollsektionen grundades 1942. Damlaget har blivit chilenska mästare sju gånger (2004-2006, 2008-2011) och har som bäst kommit tvåa i Campeonato Sudamericano de Clubes de Voleibol Femenino, vilket de gjorde 2011. Herrlaget har blivit chilenska mästare tre gånger (2004, 2005 och 2010). De har som bäst nått tredjeplats i Campeonato Sudamericano de Clubes de Voleibol Masculino, vilket de gjort 1979, 1984 och 2011.

Referenser

 (volleybolltitlar)

Externa länkar
Officiell webbplats 

Club Deportivo Universidad Católica
Basketklubbar i Chile
Rugbyklubbar i Chile
Volleybollklubbar i Chile
Sportklubbar bildade 1937
Hederssabeln av det väckta lejonet

Hederssabeln av det väckta lejonet () är den högsta möjliga utmärkelsen som kan delas till en officerare i republiken Kinas (Taiwans) väpnade styrkor. Hederssabeln tilldelas sådana officerare som har redan tidigare premierades men behövs ytterligare något högre erkännande. Utmärkelsen grundades år 1935. Den delas i tre olika klasser som det tredje (5 lejon), det andra (7 lejon) och det första klassen (9 lejon).

Källor 

Svärd
Taiwanesiska ordnar
Militära utmärkelser
Orden av nationella hedern

Orden av nationella hedern () är den näst högsta militärutmärkelsen i republiken Kinas (Taiwans) väpnade styrkor som delas till officerare. Orden har grundats år 1937.

Källor 

Taiwanesiska ordnar
Militära utmärkelser
Gullsmyra

Gullsmyra är en by i Nora socken, Uppland Heby kommun.

Gullsmyra omtalas första gången 1628 ("Gulswedzmyra"), och upptas då i jordeboken som ett nybygge. Namnet betyder sannolikt "svedjan på myren med gul växtlighet." I lokala sägner förklaras i stället namnet med att en guldsmed grävt ned en skattkista här, Om tre personer tigande grävde efter den tre torsdagsnätter i rad skulle de få upp den. Som i en vanligt spridd sägen skall tre personer försökt och tredje torsdagen mött ett foderlass draget av en höna och då inte kunnat låta bli att kommentera det och skatten hade då sjunkit ned i jorden. Gården räknades ursprungligen som skattetorp om 1/16 mantal, senare ökat till 3/8 mantal. Den avskiljdes från Åby 1785 men Åby, Mossbo och Gullsmyra fortsatte att äga skogen och utägor gemensamt fram till laga skifte 1851.

Bland bebyggelser på ägorna märks Back-Alberts eller Lundberg, ett nu försvunnet torp som anlades på 1870-talet.

Källor 
 Ortsnamnen i Våla härad, Mats Wahlberg s. 106.
 Det medeltida Sverige 1:4 Tiundaland

Orter i Heby kommun
Topias Leinonen

Topias Leinonen, född 25 januari 2004 i Jyväskylä, är en finländsk professionell ishockeymålvakt som spelar för JYP i Liiga.

Han är son till ishockeymålvakten Tero Leinonen.

Källor 

Män
Födda 2004
Levande personer
Finländska ishockeymålvakter
Personer från Jyväskylä
Spelare i JYP
Spelare valda i NHL Entry Draft 2022
Finländska idrottare under 2000-talet
Spelare valda av Buffalo Sabres i NHL Entry Draft
Herbert James Gunn

Sir Herbert James Gunn, född 30 juni 1893 i Glasgow, död 30 december 1964 i London, var en brittisk (skotsk) landskaps- och porträttmålare.

Biografi

Utbildning 
Gunns föräldrar var Richard Gunn, en textilhandlare, och Thomasina Munro. Han studerade vid Glasgow School of Art och Edinburgh College of Art. År 1911 flyttade han till Paris för att studera under Jean-Paul Laurens vid Académie Julian. Gunn bosatte sig i Spanien under en period innan han flyttade till London, där han mestadels målade landskapsmotiv. Vid första världskrigets utbrott anslöt sig Gunn till Artists Rifles. Han tjänstgjorde i Frankrike och fann en vän och framtida mecenat i Edward Grindlay. Gunn fortsatte att måla under kriget. En av hans målningar föreställer militära trupper under kvällen för slaget vid Somme.

Karriär 
Gunn inledde sin karriär som landskapsmålare och ställde ut sina målningar på flera platser. Under 1920-talet började han ägna sig åt porträttmåleri och efter 1929 målade han uteslutande porträtt. I november 1939 fick han tre porträttbeställningar från War Artists' Advisory Committee.

Under andra världskriget bodde Gunn med sin familj i Carsethorn, en kuststad i Kirkcudbrightshire.

År 1953 målade han ett porträtt av drottning Elizabeth II, som idag finns i Royal Collection. Andra anmärkningsvärda porträtt utförda av Gunn föreställer kung Georg V, Agnes Catherine Maitland och Harold Macmillan.

Gunns verk är idag utställda på en rad museer och gallerier i Storbritannien. Gunn utsågs till ordförande i Royal Society of Portrait Painters 1953. Han innehade denna befattning till sin död. Han utsågs även till medlem av Royal Academy of Arts 1953 och blev akademiledamot 1961. Gunn adlades 1963.

Privatliv 
Gunn gifte sig med Gwendoline Thorne 1919. Paret hade tre döttrar. Gunn skilde sig från sin första hustru när hon lämnade honom för Sir Arthur Whinney. Gunn gifte sig för andra gången med Pauline Miller, som han fick en son och en dotter med. Pauline satt modell för en rad av hans målningar. Efter Gunns död 1964 hölls en dödsmässa i Church of the Immaculate Conception på Farm Street i London i januari 1965.

Referenser

Externa länkar 

Födda 1893
Avlidna 1964
Män
Brittiska målare under 1900-talet
Skotska porträttmålare
Skotska landskapsmålare
Ledamöter av Royal Academy
Personer från Glasgow
Volrad von der Lancken

Volrad von der Lancken kan avse:

 Volrad von der Lancken (ingenjör)
 Volrad von der Lancken (ämbetsman)