kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
The Vanguard Group

The Vanguard Group, Inc. är ett amerikanskt multinationellt investmentbolag som har verksamheter på fyra kontinenter; Asien, Europa, Nordamerika och Oceanien. De har fler än 30 miljoner investerare fördelat i 170 länder världen över den 31 januari 2020. De förvaltar ett kapital på 5,7 biljoner amerikanska dollar för den 30 april 2020.

Företaget grundades den 1 maj 1975 av John C. Bogle.

Vanguard har fler än  anställda och huvudkontoret  ligger i Valley Forge i Pennsylvania.

Närvaro
De har närvaro på följande platser världen över.

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats

Företag bildade 1975
Amerikanska investmentbolag
Företag i Pennsylvania
Chester County, Pennsylvania
Multinationella företag med huvudkontor i USA
Riitta Immonen

Riitta Immonen, född 13 maj 1918 i Ilomants, död 25 augusti 2008 i Helsingfors, var en finsk modeskapare och entreprenör. Hon grundade tillsammans med Armi Ratia Marimekko. Immonen grundade på 1940-talet sitt modeföretag som blev framgångsrikt. Hon skapade uppmärksamhet genom sina modeskapelser, kända kunder och skrev även en modekolumn i magasinet Eeva.

Källor 
 Marimekko Co-Founder Dies
 New York Times: Riitta Immonen, Clothing Designer, Dies at 90 

Finländska företagsledare
Födda 1918
Avlidna 2008
Kvinnor
Ristomatti Ratia

Ristomatti Ratia, född 23 maj 1941 i Helsingfors, är en finsk formgivare. 

Ristomatti Ratia är son till Marimekkos grundare Armi Ratia och till Viljo Ratia. Han utbildade sig till formgivare i Storbritannien. Han
arbetade på Marimekko 1967–1969 och grundade 1969 Decembre Oy som fick en stor framgång i Markiisilaukku-väskorna ritade av Ratia. 1972 lanserades förvaringskubserien Palaset och 1973 formgav Ratia de första lakanen för Marimekko i ett samarbete med Porin Puuvilla Oy och Kooperativa förbundet.

Källor

Noter

Män
Födda 1941
Levande personer
Finländska formgivare
Leopold av Anhalt-Dessau

Leopold av Anhalt-Dessau kan syfta på:

 Leopold I av Anhalt-Dessau (1676–1747)
Leopold II av Anhalt-Dessau (1700–1751)
Leopold III av Anhalt-Dessau  (1740–1817)
Leopold IV av Anhalt-Dessau (1794–1871)
МАKС

МАKС () var en sovjetisk rymdfarkost som föreslogs 1988. I sitt grundutförande skulle den kunna transportera 2 till 6 personer till och från låg omloppsbana runt jorden. Projektet lades ner 1991.

Planen var att farkosten, tillsammans med sin yttre bränsletank skulle monteras på en Antonov An-225. Flygplanet skulle sedan bära kombinationen till flera kilometer höjd. Var vid farkost tillsammans med bränsletank skulle frigöras från flygplanet och med hjälp av egna motorer fortsätta mot rymden.

Vid flygningens slut skulle farkosten landa som ett glidflygplan.

Varianter 
Man planerade tre versioner av farkosten. Då Antonov An-225 har en begränsad startvikt, var hela kombinationen, inklusive flygplan begränsad till 620 ton vid start.

МАKС-OS 
Var en variant som skulle kunna transportera upp till 8,3 ton till låg omloppsbana runt jorden. Den kunde också utrustas med en dockningsport och transportera upp till 6 personer till och från rymdstationer i omloppsbana runt jorden.

МАKС-T 
Var en variant där man ersatt rymdfarkosten med ett raketsteg som inte var återanvändbart. Denna version skulle kunna transportera upp till 19,5 ton till låg omloppsbana runt jorden.

МАKС-M 
Var en helt återanvändbar variant, då man integrerat den yttre bränsletanken och rymdfarkosten i en farkost.

Se även 
 Buran
 Antonov An-225
 Boeing X-37
 Boeing X-20 Dyna-Soar
 Dream Chaser
 Hermes
 Kliper
 Mikoyan-Gurevich MiG-105

Källor 

Rymdfarkoster
Sovjetunionens rymdprogram
Björneborgs bomullsfabrik

Björneborgs bomullsfabrik (finska: Porin Puuvilla Oy var ett textilföretag i Björneborg. Bolaget grundades 1898 som Björneborgs Bomullmanufaktur Ab och bytte efter en konkurs namn till A.B. Björneborgs Bomull-Porin Puuvilla Oy och efter ytterligare konkurs till Oy Porin Puuvilla-Björneborgs Bomull Ab. Från 1920-talet och framåt användes namnet på finska Porin Puuvilla Oy. Bolaget hade under 1950-talet 3.000 anställda. 

Fabriksbyggnaden uppfördes 1956. År 1974 slogs företaget samman med Finlayson. År 1981 förstördes väveriet vid en stor fabriksbrand. All verksamhet i Björneborg upphörde 1994. 

Fabriksbyggnaden i stadsdelen Storsand vid Kumo älv ritades av August Krook och uppfördes 1898–1902. Den används idag bland annat som lokaler för Björneborgs universitetscenter.

Bibliografi
Göran Stjernschantz: Aktiebolaget Björneborgs bomull 1898-1948, Helsingfors 1949

, Anna Sivula: Corporate history Culture and useful industrial past: a Case study  on history management in finnish Cotton Company porin puuvilla oy

Källor
En rundtur i Björneborgs industrilandskap, publicerad av Rosenlew-museo, Björneborg, odaterad

Ej längre existerande finländska företag
Finländska textilföretag
Företag i Björneborg
Nsongo

Nsongo är ett bantuspråk och talas av songofolket i Angola.
Songofolket lever i östra Cuanza Sul och södra Malanje.

Referenser 

Bantuspråk
Språk i Angola
Ancient (musikgrupp)

Ancient är ett norsk black metal-band från Eidsvågneset i Bergen, som bildades 1992 som ett solo-projekt av gitarristen och låtskrivaren Aphazel (Magnus Garvik). Följande år kom Grimm (Henrik Endresen) med i bandet som trummis och sångare. En demo-kassett, Eerily Howling Winds, släpptes 1993 och en singel, "Det glemte riket" utgavs 1994. Debutalbumet Svartalvheim lanserades 1995 av skivbolaget Listen Records. Efter EP:n Trolltaar, som också utgavs 1995, lämnade Grimm bandet.

Aphazel flyttade till USA sent 1995 och rekryterade ett helt nytt band där. 3 år senare flyttade Aphazel till Italien efter att ha träffat Deadly Kristin (Cristina Parascandolo). Han flyttade sedan till Grekland, där han förkortade sitt artistnamn till "Zel". Zel bor nu åter i Bergen.

Medlemmar
Nuvarande medlemmar
Zel (Magnus Garvik tidigare "Aphazel") – basgitarr (1992–2000), trumprogrammering (1992–1993), gitarr, keyboard (1992–), sång (1998– )
Dhilorz (Danilo Di Lorenzo) – gitarr, basgitarr, bakgrundssång (2000– )
Nicholas Barker – trummor (2009– )

Tidigare medlemmar
Vassago Rex (Willie René Løkkebø) – trummor
Grimm (Henrik Endresen) – trummor, sång (1993–1996)
Kimberly Goss – sång, keyboard (1995–1997)
Lord Kaiaphas (Valério Costa) – trummor, percussion (1995–1998), sång (1995–1999)
Kjetil – trummor (1995–1997)
Luci (David Sciumbata också känd som "Jesus Christ!") – gitarr, basgitarr, keyboard, piano, cello (1997–?)
Erichte (Christie Lunde) – sång (1997–1998)
Krigse – trummor (1998–2000)
Deadly Kristin (f. Cristina Parascandolo, senare Hayam Nur as Sufi) – sång (1998–2003)
GroM (Diego Meraviglia) – trummor, sång (2000–2006)
Morfeus (Krister Dreyer) – gitarr (2008–?)

Turnerande medlemmar
Profana (Christopher Pezzano) – trummor (?–1998)
Qyasyar Archant – basgitarr (1994)
Scorpios – basgitarr (1998–1999)
Thidra – gitarr (2000–2001)
Aleister – gitarr (2001–?)
Kaiaphas (Valério Costa) – trummor (2003)
Bless (Michele) – keyboard (2004)
Gianka (också känd som "Giankrush") – trummor (2007)
Ghiulz Borroni (Giulio Borroni) – gitarr (2015– )
Anamnesi (Emanuele Prandoni) – trummor (2019– )

Diskografi
Demo
1993 – Eerily Howling Winds

Studioalbum

EP

Singlar
1994 – "Det glemte riket"

Samlingsalbum
1999 – Det glemte riket
2005 – Eerily Howling Winds - The Antediluvian Tapes

Annat
2000 – True Kings of Norway (delad album: Emperor / Dimmu Borgir / Immortal / Arcturus / Ancient)

Referenser

Externa länkar

Officiell webbplats

Norska black metal-grupper
Musikgrupper bildade 1992
Luvale (språk)

Luvale är ett bantuspråk och talas av Luvalefolket i provinsen Moxico, Angola och Zambia.

Referenser 
Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från engelskspråkiga Wikipedia.

Bantuspråk
Språk i Angola
Frithiof Roslund

Gustaf Frithiof Roslund, född 2 mars 1852 i Tåssjö socken, Kristianstads län, död 16 juni 1933 i Landskrona, var en svensk präst. Han var far till Nell Walden och Anna Roslund.

Roslund, som var son till folkskollärare Johan Fredrik Roslund och Petronella Holst, blev student i Lund 1872, avlade teoretisk teologisk examen 1878, praktisk teologisk examen 1879 och prästvigdes samma år. Han blev bataljonspredikant vid svenska flottan i Karlskrona 1885, predikant vid lasarettet och vid fattigvårdsinrättningen där 1886, komminister i Trelleborgs församling 1891 och kyrkoherde i Landskrona församling 1903. Han var inspektör för elementarskolan för flickor i Landskrona från 1903 och tillhörde stadsfullmäktige 1905–1918. Han skrev artiklar och utgav föredrag i kyrkliga ämnen.

Källor

Svensk biografisk kalender I. Malmöhus län (Gullberg, Hjalmar - Uggla, Torsten, utg., 1919), sid. 283.
Roslund, Gustaf Frithiof på svenskagravar.se

Präster i Svenska kyrkan
Personer från Tåssjö socken
Födda 1852
Avlidna 1933
Män
Finland i Eurovision Song Contest 2017

Finland deltog i Eurovision Song Contest 2017 i Kiev, Ukraina. Norma John med låten "Blackbird" representerade landet.

Final 
Hölls 28 januari 2017 och programledare var Krista Siegfrids.

Under Eurovision 
Finland deltog i SF1 där man inte lyckades nå finalen.

Källor 

2017 i Finland
Länder i Eurovision Song Contest 2017
Finlands bidrag i Eurovision Song Contest
Jacoba van Heemskerck

Jacoba Beredina van Heemskerck van Beest, född 1 april 1876 i Haag, död 3 augusti 1923 i Domburg, var en nederländsk konstnär. Hon var dotter till konstnären J. E. van Heemskerck van Beest (1828–1894). Hennes konstverk, ofta landskap eller stilleben, har ett formspråk präglat av kubism, expressionism och futurism.

Biografi och konstnärskap 
Jacoba van Heemskerck utbildade sig vid Kungliga Konsthögskolan i Haag. Hon studerade även grafik för Ferdinand Hart Nibbrig. Åren 1904–1905 bodde hon i Paris och arbetade i Eugène Carrières ateljé. Från 1906 tillbringade hon somrarna på konstsamlaren och mecenaten Marie Tak van Poortvliets (1871–1936) lantställe i närheten av Domburg, där van Heemskerck hade en egen ateljé i trädgården. Åren 1910 och 1911 deltog hon i flera utställningar i Domburg, Amsterdam och Paris.

Van Heemskerck ställde ut på Erster Deutscher Herbstsalon i Berlin 1913 och lärde samma år känna Herwarth och Nell Walden, som tillsammans drev den expressionistiska tidskriften Der Sturms galleri med samma namn. De följande åren korresponderade van Heemskerck och paret Walden intensivt. Via Der Sturms galleri introducerades van Heemskerck för den tyska och europeiska konstpubliken som en av de främsta moderna konstnärerna jämte namn som Vasilij Kandinskij, Gabriele Münter, Franz Marc och Paul Klee. Van Heemskerck var den konstnär som visades flitigast på galleri Der Sturm under 1910- och 1920-talen.

I början av 1920-talet erhöll hon ett antal uppdrag att utföra glasmålningar för offentliga miljöer i Wassenaar och Amsterdam. Gemeentemuseum i Haag har en stor samling av van Heemskercks verk.

Några av hennes grafiska blad beslagtogs av de nationalsocialistiska myndigheterna 1937, bland annat två träsnitt, Segelboote (1914) och Dorf (1915), från Museum Folkwang i Essen, där SS-Obersturmführer Klaus Graf von Baudissin var museichef. Även blad 6 i grafikmappen Neue europäische Graphik. Deutsche Künstler, utgiven av Bauhaus Drucke i Weimar 1921, Komposition, avlägsnades från flera tyska samlingar. De visades därefter på vandringsutställningen "Entartete Kunst" (1937–1941), med början i Münchens Hofgarten.

Verk i urval

Referenser

Källor 
 Freie Universität Berlin: Beschlagnahmeinventar Entartete Kunst. (emuseum.campus.fu-berlin.de) 
 John Steen. "Heemskerck van Beest, Jacoba van." Grove Art Online. Oxford Art Online. Oxford University Press, hämtad 29 januari 2017, http://www.oxfordartonline.com.ezp.sub.su.se/subscriber/article/grove/art/T037174.
 Hollein, Max & Pfeiffer, Ingrid (red.), Sturm-Frauen: Künstlerinnen der Avantgarde in Berlin 1910 - 1932 [Storm Women: Women Artists of the Avant-Garde in Berlin 1910-1932], Schirn Kunsthalle, Frankfurt am Main, 2015.
 Rijn, Maaike van, Bildende Künstlerinnen im Berliner "Sturm" der 1910er Jahre, diss. Eberhard Karls Universität, Tübingen 2013
 Tak van Poortvliet, M., et al., Jacoba van Heemskerck, (Berlin, 1924/R Amsterdam, 1981) [Eng. text]

Noter

Externa länkar 
Ytterligare verk av van Heemskerck på ArtNet

Nederländska konstnärer under 1900-talet
Födda 1876
Avlidna 1923
Kvinnor
Personer från Haag
Konstnärer på Entartete Kunst-utställningar
Jag ska inte bli som dom

Jag ska inte bli som dom  (The Early Years) är en vinylsamling släppt 2010 med singel- och albumspår samt låtar från radioprogrammet ”Utspel” från de tidiga inspelningarna 1979-1981 och liveinspelningar av ”Jag ska inte bli som dom”, Inte någonstans” och ”Vad e de jag söker” från rockklubben Errols i Göteborg november 1979.

Låtarna på albumet 
A-sidan
 Ge fan i mej 2.58
 Död bland döda 1.52
 Hej gamle man 2.26
 Omyndiga 1.41
 Slå, banka & sparka 2.19
 Svarta fåret 2.49
 Operahuset 2.32
 En meningslös dag 2.37
B-sidan:
 Manskomplex 3.21
 Nymoralismen 3.20
 (Jag vill inte spela) lotto 3.02
 Ensam 1.57
 Jag ska inte bli som dom 1.28
 Inte någonstans 2.45
 Vad e de jag söker? 1.53
 Tack ska du ha 2.15
Text och musik: Attentat

Medverkande 
 Attentat: Mats Jönsson, Magnus Rydman, Cristian Odin och Peter Björklund förutom på A-sidans spår 1 och 2 där de två sistnämnda inte deltar utan istället Martin Fabian och Dag Wetterholm.   

Svenska samlingsalbum
Musikalbum 2010
Album av Attentat
Jim Sharman

James David Sharman, känd som Jim Sharman, född 12 mars 1945 i Sydney, är en australisk teaterregissör. Han är mest känd för att ha regisserat kultfilmen The Rocky Horror Picture Show 1975 men är framförallt en framstående teaterregissör.

Biografi
Jim Sharman utexaminerades från National Institute of Dramatic Art i Sydney 1966 men hade debuterat som regissör av experimentteater på The Old Tote Theatre i Kensington i New South Wales redan som 19-åring. 1969 regisserade han Wolfgang Amadeus Mozarts opera Don Giovanni för Opera Australia i Sydney och samma år utsågs han att regissera den australiska premiären av Broadway-musikalen Hair i Sydney, vilket följdes upp av produktionerna i Melbourne, Tokyo och Boston. 1972 fick han möjlighet att sätta upp urpremiären av Andrew Lloyd Webbers och Tim Rices Jesus Christ Superstar i West End i London där han 1973 även regisserade urpremiären av The Rocky Horror Show på Royal Court Theatre. 1975 valde han att ge upp musikalkarriären och återvända till Australien där han bland annat inledde ett samarbete med nobelpristagaren Patrick White. 1982 grundade han Lighthouse Theatre i Adelaide som varit specialiserad på nyskapande uppsättningar av klassiker. Men han har även fortsatt regissera nyskriven australisk dramatik tillsammans med internationella dramatiker som Harold Pinter, Jean Genet och Federico Garcia Lorca.

Referenser

Källor
 Jim Sharman, The Playwrights Database (läst 29 januari 2016)
 Jim Sharman, Broadway World (läst 29 januari 2016)
 Jim Sharman, AusStage (läst 29 januari 2016)
 Jim Sharman, Rocky Horror Australia (läst 29 januari 2016)
 Jim Sharman, Rotten Tomatoes (läst 29 januari 2016)
 Shomit Mitter & Maria Shevtsova (red): Jim Sharman (1945-) i Fifty Key Theatre Directors, New York 2005,  (tillgänglig via Google Böcker)

Noter

Externa länkar
 Jim Sharmans officiella hemsida
 Jim Sharman, Internet Movie Database (IMDb)

Australiska teaterregissörer
Australiska filmregissörer
Australiska manusförfattare
Australiska operaregissörer
Personer från Sydney
Födda 1945
Levande personer
Män
C/1811 F1

Stora kometen 1811 (eller C/1811 F1) är en komet som mycket tydligt syntes från jorden år 1811. Kometen var synlig i hela 260 dagar, något som endast slagits av kometen Hale-Bopp 1997. Den upptäcktes av den franske astronomen Honoré Flaugergues den 25 mars 1811, och nådde perihelium den 12 september samma år. Kometen hade en ljusstyrka på 0 på magnitudskalan, vilket är lika ljust som stjärnan Vega, och mycket ljust för att vara en komet, och kometen observerades av astronomer över hela världen.

Icke-periodiska kometer
Astronomiska upptäckter av franska astronomer
Astronomiska upptäckter 1811
GAIS är allt!

GAIS är allt! är ett samlingsalbum med samtliga Gais-låtar som Attentat spelat in. Låtarna bygger på läktarsånger/melodier och nyinspelade tidigare Attentat-låtar med nya fotbollstexter.     

Några av dem spelas vid Gais hemmamatcher.

Låtarna på albumet 
 Idag är det Gais 2.03
 Gårdakvarnen 2.10
 Blott ett lag 2.15
 Heja, heja Grönsvart 3.18
 Du gröna, du svarta 1.52
 Här är gaisarna 3.11
 Underbart att vara gaisare 2.16
 Va va du 78? 2.48
 Kvarnen brinner 2.57
 Nu kommer dom 1.58
 Flaggorna vajar 6.03

Medverkande 
Mats Jönsson, Magnus Rydman, Cristian Odin, Peter Björklund, Dennis Staaf, Tomas Andersson och Paul Schöning. Dessutom deltar Gunnar Frick på spår 11.

Källor 

Svenska samlingsalbum
Musikalbum 2010
Album av Attentat
Gais
Omyndiga

Omyndiga är en samling med de inspelningar 1979-1985 som inte fått plats på samlingsalbumet ”Attentat är bäst” eller ordinarie studioalbum. Alltså singelspår, överblivna albumspår och inspelningar från radioprogrammet ”Utspel”.      

Versionen av spår 1 ”Här å nu” är tidigare outgiven.

Låtarna på albumet 
 Här å nu  3:11
 I love you love me love 3:42
 Som en fågel 2:37
 Ser dej 2:51
 Like yesterdays 4:23
 Svarta fåret 2:49
 Död bland döda 1:52
 Hej gamle man 2:26
 Omyndiga 1:41
 Slå, banka å sparka 2:19
 Jag har aldrig haft manskomplex 3:21
 Brustna ideal 2:00
 Jag vill inte spela lotto 3:02
 Vår musik 2:47
 Bengt 3:45
 Nymoralism 3:20
 En liten grabb 2.44
 Ensam 1.57
 Sista budet till dej 2.39
 Vid en gräns någonstans 3:04
Text och musik: Attentat förutom spår 2 (Glitter/Leander).

Medverkande 
 Mats Jönsson, Magnus Rydman, Cristian Odin och Peter Björklund förutom på spår 7 där de två sistnämnda inte deltar utan istället Martin Fabian och Dag Wetterholm.   

 Tillkommer Jörgen Säve – Söderberg som är med och spelar gitarr på spår 5.  

Svenska samlingsalbum
Musikalbum 2010
Album av Attentat
Fauna Europaea

Fauna Europaea är en databas med de vetenskapliga namnen och utbredning av alla levande flercelliga land- och sötvattendjur i Europa. Den finansierades till att börja med av Europeiska unionen och sköts av Museum für Naturkunde i Berlin.

Referenser

Externa länkar
Fauna Europaea

Zoologiska databaser
Europas fauna
Ge fan i mej

Ge fan i mej är Attentats första singel inspelad i mars 1979 i Nacksvings mobila studio, en buss som stod placerad på Packhusplatsen i Göteborg. Tekniker var Nationalteaterns gitarrist Bengt ”Bengan” Blomgren. Singeln släpptes första gången i maj 1979 på Attentats egna skivetikett Rykkman Rekkords. Första upplagan hade ett tryckfel, där siffran 6 saknades i bandets postgironummer, men var ditskrivet med en bläckpenna. 

Singeln har därefter återutgivits vid ett flertal tillfällen, då med rätt postgironummer. Senaste utgåvan släpptes 2016 på RE-Ken, med en liveinspelning från 1979 av ”Hej gamle man” som extraspår. 

Medverkar gör Mats Jönsson, Magnus Rydman, Martin Fabian och Dag Wetterholm.

Källor 

Svenska musiksinglar
Musiksinglar 1979
Attentat (musikgrupp)
Stila dej inte

{{Infobox singel|Namn=Stila dej inte EP|Artist/grupp=Attentat|Album=|A-sida="Slå banka å sparka"|B-sida="Hej gamle man/Omyndiga"|Släppt=Maj 1979|Format=EP|Inspelad=Nacksvings mobila studio|Genre=Punk|Längd=6:26|Skiva=|Skivbolag=Rykkman Rekkords|Låtskrivare=|Listposition=|Musikvideo=|Övriga spår=|Singel artist/grupp=Attentat|Förra singel=''Ge fan i mej  (1979)|Denna singel="Stila dej inte"  (1979)|Nästa singel="Born to be malaj"  (1980)|Album2=|Album3=|Album4=|Förra=|Denna='Stila dej inte''(4)|Nästa=|Förra2=|Denna2=|Nästa2=|Förra3=|Denna3=|Nästa3=|Förra4=|Denna4=|Nästa4=|Typ=Singel||A-Sida=}}Stila dej inte''' är Attentats andra singel inspelad i mars 1979 i Nacksvings mobila studio i Göteborg. Tekniker var Johannes Leyman. Singeln släpptes första gången i december 1979 på Attentats egen skivetikett Rykkman Rekkords. Därefter har singeln återutgivits vid ett flertal tillfällen, senast år 2003 med en liveinspelning från 1979 av ”Inte någonstans” som extraspår.

Medverkar gör Mats Jönsson, Magnus Rydman, Cristian Odin och Peter Björklund.

Skivomslaget är designat av konstnären Håkan Sandsjö och har uppmärksammats internationellt som ett tidstypiskt punkomslag, så sent som 2008 av tyska snabbmatsrestaurangen White Trash Fast Food som använt omslaget i sin marknadsföring och i sina trycksaker.  Omslaget som bygger på svartvita bilder från en Attentatspelning 1979 har även ställts ut på Borås konstmuseum 2014 och på kulturhusen i Västra Frölunda, Angered och Stenungsund 2003.

Källor 

Svenska musiksinglar
Musiksinglar 1979
Attentat (musikgrupp)
Lluís Pasqual

Lluís Pasqual, född 5 juni 1951 i Reus i provinsen Tarragona, är en katalansk teaterregissör.

Biografi
Lluís Pasqual har motsvarande en filosofie kandidat-examen med inriktning på katalanska litteratur från Universitat de Barcelona och är regiutbildad vid det regionala teaterinstitutet Instituto del Teatro i Barcelona. Han debuterade som regissör 1968 med en uppsättning av Arnold Weskers Raices (Rötter). Efter diktatorn Francisco Francos död var han med och grundade Teatre Lliure i Barcelona 1976. 1983-1989 var han chef för Centro Dramatíco Nacional i Madrid. 1990-1996 var han chef för Théâtre de l'Odéon i Paris. 1997-2001 var han på nytt Teatre Lliures konstnärlige ledare, liksom 1998-2000 och 2011-2015. 2004-2010 var han chef för Teatro Arriaga i Bilbao. Han har även regisserat på Comédie-Française i Paris, Piccolo Teatro i Milano, Teatro Stabile i Venedig och Teatro San Martín i Buenos Aires. 1992 medverkade Teatre Lliure på Avignonfestivalen med hans Los caminos de Federico som byggde på texter av Federico García Lorca.

Han har gjort sig känd för sina nytolkningar av klassiker liksom introduktion av nya dramatiker. Hans estetik är påverkad av Jerzy Grotowski och Giorgio Strehler, det vill säga en både fysiskt och samhällskritiskt inriktad teater. Till hans mest kända uppsättningar hör urpremiärerna på Lorcas "omöjliga" pjäser El público (Publiken) 1986 och Comedia sin título (Drama utan titel) 1989.

Referenser

Källor
 Lluís Pasqual, Gyldendals Teaterleksikon (läst 29 januari 2017)
 Lluís Pasqual, España es cultura (läst 29 januari 2017)
 Lluís Pasqual, Asociación de Directores de Escena de España (läst 29 januari 2017)
 Lluís Pasqual, Teatre Lliure (läst 29 januari 2017)
 Lluís Pasqual, Academia de las Artes Escénias de España (läst 29 januari 2017)
 Juan Cruz: "El teatro es la duda constante", El País 1/10 2014

Noter

Spanska teaterregissörer
Spanska teaterchefer
Personer från provinsen Tarragona
Födda 1951
Levande personer
Män
Cronaca del luogo

Cronaca del luogo (Platsens krönika) är en opera i en akt med musik av Luciano Berio och libretto av Talia Pecker Berio.

Historia
Berio komponerade verket 1998–1999 på uppdrag av Festspelen i Salzburg att uppföras i Felsenreitschule som är en utomhusarena med fonden uthuggen ur berget. Hans hustru Talia Pecker Berio skrev librettot och verket hade premiär den 24 juli 1999. Vid premiären uppträdde flera av musikerna i gallerier uthuggna i berget bakom scenen. Rollen som R skrev Berio för sopranen Hildegard Behrens. Vid premiären medverkade även barytonsångaren Urban Malmberg och trombonisten Christian Lindberg.

Personer
Roller i operan:
R (sopran)
Orvid (mezzosopran)
Phanuel (tenor)
Nino (aktör-sångare)
Generalen (baryton)
Mannen utan ålder (baryton)
Barnet, en dam (mezzosopran)
Sindaco (baryton)

Handling
Operan är uppbyggd enligt följande:

Prolog
 L'Assedio (Belägringen)
 Il Campo (Fältet)
 La Torre (Tornet)
 La Casa (Huset)
 La Piazza (Piazzan)

Handlingen pågår inuti kvinnan R:s inre och kretsar kring fem situationer av vilka två explicit hänvisar till Gamla testamentet: den första, Belägringen (av Jerikos murar) och den tredje, byggandet av Babels torn. Den sista, Piazzan, pendlar mellan gammalt och modernt och visar framtvingad exil som kan vara just förintelse och förstörelse. Den andra och fjärde (Fältet och Huset) innehåller en mer poetisk sfär, liksom prologen.

Källor

Referenser 

Operor av Luciano Berio
Italienskspråkiga operor