kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Kvalspelet till europamästerskapet i volleyboll för damer 1999

Kvalspelet till europamästerskapet i volleyboll för damer 1999 spelades 17 december 1997 till 12 juni 1999. I kvalet deltog 26 landslag från CEV:s medlemsförbund, varav åtta kvalificerade sig för mästerskapet. Kvalet genomfördes i två kategorier, där bara lagen in den främsta kategorin (kategori A) hade möjlighet att kvalificera sig för mästerskapet. I kategori A var lagen uppdelade i två grupper om sex lag, där de fyra första i varje grupp kvalificerade sig för EM. I kategori B var lagen uppdelade i tre grupper om fem eller sex lag. Vinnarna av respektive grupp i kategori B (samt den bästa tvåan) kvalificerade sig för deltagande i kategori A i nästa EM-kval. Samtliga lag (även värdlandet och regerande mästarna) behövde kvala till mästerskapet. Inget lag var direktkvalificerat.

Kategori A

Grupp 1

Grupp 2

Kategori B

Grupp 1

Not: CEV stängde av Makedonien för ej betalda skulder till CEV. Därför spelades inte två av deras matcher (borta mot Grekland och hemma mot Finland), där deras motståndare därför räknades som vinnare.

Grupp 2

Grupp 3

Referenser

Noter

Externa länkar 
 Webbplats 

Sportåret 1997
Sportåret 1998
Sportåret 1999
Europamästerskapet i volleyboll för damer 1999
Willard (namn)

Willard är både ett förnamn och ett efternamn.

Personer med efternamnet Willard 
 Ashbel P. Willard (1820–1860), amerikansk politiker
 Atom Willard (född 1973), amerikansk musiker
 Charles W. Willard (1827–1880), amerikansk politiker
 Emma Willard (1787–1870), amerikansk skolledare
 Frances Willard (1839–1898), amerikansk socialreformator
 Fred Willard (1933–2020), amerikansk komiker
 George Willard (1824–1901), amerikansk politiker
 Jess Willard (1881–1968), amerikansk boxare

Personer med förnamnet Willard 
 Willard S. Boyle (1924–2011), kanadensisk fysiker
 Willard Preble Hall (1820–1882), amerikansk politiker
 Willard Ikola (född 1932), amerikansk ishockeymålvakt
 Willard Frank Libby (1908–1980), amerikansk fysiker och kemist
 Willard Leroy Metcalf (1858–1925), amerikansk impressionistisk målare
 Willard Van Orman Quine (1908–2000), amerikansk filosof
 Willard Saulsbury (1820–1892), amerikansk politiker
 Willard Saulsbury Jr. (1861–1927), amerikansk politiker
 Willard Scott (1934–2021), amerikansk radio- och TV-personlighet
 Willard Warner (1826–1906), amerikansk militär och politiker

Referenser 

Engelska efternamn
Pilar Careaga

Pilar Careaga, född 1908, död 1993, var en spansk politiker (francoist eller Fet y de las Jons) och industritekniker. Hon tillhörde de få kvinnliga politikerna under Franco-eran. 

Hon var dotter till en greve och blev 1929 den första kvinnliga ingenjören i Spanien. 

Hon ställde utan framgång upp i valet 1933. Under spanska inbördeskriget deltog hon på Francos sida som sjukvårdare och satt en tid fängslad. 

Hon satt i parlamentet (Movimiento Nacional) för Biscaya 1964-1969 och var den första kvinnliga borgmästare in Bilbao 1969-1977.

Referenser

Kvinnor
Födda 1908
Avlidna 1993
Spanska politiker under 1900-talet
Spanska ingenjörer under 1900-talet
Fascister
Fet y de las Jons

Falange Española Tradicionalista y de las Juntas de Ofensiva Nacional Sindicalista (Fet y de las Jons) var ett politiskt parti i Spanien, aktivt mellan 1937 och 1977. Det var ett fascistiskt parti bildat av Franco och det enda lagliga partiet under Franco-eran.

Externa länkar 

Historiska politiska partier i Spanien
Politiska partier bildade 1937
Vue.js

Vue.js (vanligtvis kallad Vue; uttalas "view") är ett ramverk för JavaScript med öppen källkod.

Se även 
 React.js
 Angular.js

Referenser

Externa länkar 

Javascript-bibliotek
Webbramverk
Webbutveckling
Harrington, Delaware

Harrington är en stad i Kent County i Delaware.

Orten grundades 1780 av Benjamin Clark och uppkallades efter honom som Clarks Corner. Namnbytet till Harrington, efter Samuel Maxwell Harrington, skedde 1862. Harrington blev stad 1869.

Referenser 

Orter i Delaware
Kent County, Delaware
Xavier Marcos Padros

Xavier Marcos Padros, född i Barcelona, är en spansk ingenjör som är raceingenjör för den monegaskiske racerföraren Charles Leclerc i det italienska Formel 1-stallet Scuderia Ferrari sedan säsongen .

Han inledde sin motorsportskarriär 2006 med att arbeta för BNC Racing. Padros fick senare chansen i Formel 1 och började arbeta som prestandaingenjör för Hispania Racing. I senare skede gick han över till Williams F1 och var personlig prestandaingenjör åt den brasilianske racerföraren Felipe Massa. Den 1 juni 2015 lämnade Padros Formel 1 och flyttade över till USA och Nascar och arbetade för Richard Childress Racing. År 2018 återvände han till Formel 1 och började arbeta för Ferrari medan ett år senare utsågs han till raceingenjör till Leclerc.

Referenser

Män
Födda okänt år
Levande personer
Personer från Barcelona
Spanska ingenjörer under 2000-talet
Personer verksamma inom Formel 1
Hispania Racing
Williams F1
Scuderia Ferrari
George Willard

George Willard, född 20 mars 1824 i Bolton i Vermont, död 26 mars 1901 i Battle Creek i Michigan, var en amerikansk politiker (republikan). Han var ledamot av USA:s representanthus 1873–1877.

Willard efterträdde 1873 Austin Blair i representanthuset och efterträddes 1877 av Jonas H. McGowan.

Willard är begravd på Oak Hill Cemetery i Battle Creek i Michigan.

Referenser

Externa länkar 

Ledamöter av USA:s representanthus från Michigan
Amerikanska republikaner
Amerikanska politiker under 1800-talet
Personer från Chittenden County
Födda 1824
Avlidna 1901
Män
Jonas H. McGowan

Jonas Hartzell McGowan, född 2 april 1837 i Smith Township, Ohio, död 5 juli 1909 i Washington, D.C., var en amerikansk politiker (republikan). Han var ledamot av USA:s representanthus 1877–1881.

McGowan efterträdde 1877 George Willard i representanthuset och efterträddes 1881 av Edward S. Lacey.

McGowan är begravd på Oak Grove Cemetery i Coldwater i Michigan.

Referenser 

Ledamöter av USA:s representanthus från Michigan
Amerikanska republikaner
Amerikanska politiker under 1800-talet
Födda 1837
Avlidna 1909
Män
Kvalspelet till europamästerskapet i volleyboll för damer 2009

Kvalspelet till europamästerskapet i volleyboll för damer 2009 spelades 4 maj till 14 september 2008. I kvalet deltog 28 landslag från CEV:s medlemsförbund. Av dessa kvalificerade sig 9 för mästerskapet.

Kvalet genomfördes i tre rundor. I den första runda spelade åtta lag om fyra platser i andra rundan, varje plats fördelades genom att två lag mötte varandra både hemma och borta och laget med bäst resultat gick vidare. I andra rundan delades de 24 kvarvarande lagen in i sex grupper om fyra lag. Det främsta laget i varje grupp kvalificerade sig för EM. Det andra laget gick vidare till tredje rundan. I tredje rundan mötte varje grupptvåa en annan grupptvåa. Det vinnande laget kvalificerade sig för EM. Totalt kvalificerade sig därmed nio lag till EM.

Noterbart för kvalet var att Storbritannien deltog istället för som England, Skottland, Wales och Nordirland.

Deltagande lag

Första rundan

Deltagande lag

Resultat

Match 1

Match 2

Kvalificerade för andra rundan

Andra rundan

Deltagande lag

Grupper

Grupp A

Första spelomgången
Spelplats:  Tjerkasy, Ukraina

Andra spelomgången
Spelplats:  Kakanj, Bosnien och Herzegovina

Sluttabell

Grupp B

Första spelomgången
Spelplats:  Maribor, Slovenien

Andra spelomgången
Spelplats:  Opava, Tjeckien

Sluttabell

Grupp C

Första spelomgången
Spelplats:  Buzău, Rumänien

Andra spelomgången
Spelplats:  Cáceres, Spanien

Sluttabell

Grupp D

Första spelomgången
Spelplats:  Mogilev, Belarus

Andra spelomgången
Spelplats:  Nancy, Frankrike

Sluttabell

Grupp E

Första spelomgången
Spelplats:  Zagreb, Kroatien

Andra spelomgången
Spelplats:  Gabrovo, Bulgarien

Sluttabell

Grupp F

Första spelomgången
Spelplats:  Netanya, Israel

Andra spelomgången
Spelplats:  Giannitsá, Grekland

Sluttabell

Kvalificerade för EM

Vidare till tredje rundan

Tredje rundan

Deltagande lag

Resultat

Match 1

Match 2

Kvalificerade för EM

Samtliga lag kvalificerade för EM
  (värdland)
  (1:a EM 2007)
  (2:a EM 2007)
  (3:a EM 2007)
  (5:a EM 2007)
  (6:a EM 2007)
  (7:a EM 2007)
  (1:a kvalgrupp A)
  (1:a kvalgrupp B)
  (1:a kvalgrupp C)
  (1:a kvalgrupp D)
  (1:a kvalgrupp E)
  (1:a kvalgrupp F)
  (vinnare kvalrunda 3)
  (vinnare kvalrunda 3)
  (vinnare kvalrunda 3)

Referenser

Noter

Externa länkar
Webbplats 

Europamästerskapet i volleyboll för damer 2009
Koenigsegg CC850

Koenigsegg CC850 är en supersportbil som den svenska biltillverkaren Koenigsegg introducerade i augusti 2022. Koenigsegg planerar att bygga 70 exemplar av modellen.

Koenigsegg CC850 presenterades 20 år efter att företaget lanserade sin första bil, Koenigsegg CC8S. Eftersom grundaren Christian von Koenigsegg fyllde 50 år samma år planerade man ursprungligen att bygga 50 bilar, en siffra som senare utökades till 70 exemplar på grund av stor efterfrågan. Bilens formgivning är inspirerad av den ursprungliga CC8S men tekniken hämtas från föregångaren Jesko. Motorns effekt är något lägre för att förbättra körbarheten. Med bensin i tanken är toppeffekten 1185 hk, med E85 som bränsle utvecklar motorn 1385 hk. Med en uppgiven vikt på 1385 kg ger det ett vikt/effektförhållande på 1 kg per hk, likt den tidigare One:1. Priset uppges till 38 000 000 SEK plus lokala skatter.

Referenser

Externa länkar 
Officiell webbplats

CC850
Svensktillverkade sportbilar
Svensktillverkade superbilar
Bakhjulsdrivna fordon
Lanseringar 2022
Ludvig Malmström

Ludvig Malmström, född 2 oktober 1786 på Laxå herrgård, död 5 mars 1838 på Gravendals bruk, Säfsnäs, var en svensk bruksförvaltare.

Han var son till förvaltaren Carl Adolf Malmström (1764–1836) och hans första hustru Brita Maria Boström (född 1755) samt gift med Jeana Christina Gellsén  (1789–1847) som var dotter till kronolänsman Natanael Gellsén. Makarna blev föräldrar till sju barn. Han var bror till bruksbokhållaren Erland Malmström samt halvbror till skalden Bernhard Elis Malmström och riksarkivarien Carl Gustaf Malmström.

Malmström blev student i Uppsala 1803, och avlade hovrättsexamen 1808 samt bergsexamen 1811. Han var därefter notarie i Bergskollegium innan han 1813 tillträdde som bruksförvaltare vid Tyfors bruk i Dalarna. Bruket hade samma ägare som Gravendals bruk där Malmströms morbror Georg Boström var förvaltare. Disponent Leijonmarck bestämde sig 1820 för att låta de båda förvaltarna byta arbetsplats och Leijonmarck kunde konstatera att bruksdriften vid Gravendal blev livligare under Malmströms tillsyn än gubben Boströms som jag är ganska glad att vara av med. Malmström sägs ha rustat upp de tidigare förfallna anläggningarna vid Gravendal i samband med sin förflyttning från Tyfors. Malmström blev också inofficiell förman och talesperson för de övriga förvaltarna inom den grupp av bruk och egendomar som ingick i Säfsnäsbruken. 

Malmström hade tidvis dålig hälsa; han var allvarligt sjuk i skörbjugg 1830. År 1837 tvingades han lämna sin tjänst för att söka vård och året efter avled han i vattusot.

Källor
Ramundeboda socken, Alf Pettersson, 1980, kapitel 3 Laxå bruk, 

Födda 1786
Avlidna 1838
Män
Matthias Lexer

Matthias Lexer, från 1885 von Lexer, född den 18 oktober 1830 i Liesing im Lesachtal i Kärnten, död den 16 april 1892 i Nürnberg, var en tysk språkforskare. Han var far till Erich Lexer.

Lexer var professor i tysk filologi vid Freiburgs universitet 1863–1868, vid Würzburgs universitet 1868–1890 och vid Münchens universitet från 1890 till sin död. Han utgav flera lexika: Kärntisches Wörterbuch (1862), Mittelhochdeutsches Handwörterbuch (3 band, 1872–1878) och Mittelhochdeutsches Taschenwörterbuch (1879; 9:e upplagan 1908). Lexer utarbetade bokstäverna N–Q och början av T (till Todestag) i bröderna Grimms Deutsches Wörterbuch.

Källor 

 

Tyska germanister
Tyska lexikografer
Tyska professorer
Personer verksamma vid Freiburgs universitet
Personer verksamma vid Würzburgs universitet
Personer verksamma vid Münchens universitet
Tyska filologer under 1800-talet
Personer från Kärnten
Födda 1830
Avlidna 1892
Män
Ugglan
Olli Ojanaho

Olli Ojanaho, född den 25 februari 1997 i Rovaniemi, är en finländsk orienterare. Sedan 2017 har Ojanaho representerat Helsinki Suunnistai och dessförinnan Ounasvaara skidklubb då han bodde i Rovaniemi.

Ojanaho vann sex guld-, två silver- och två bronsmedaljer vid junior-VM mellan 2015 och 2017.

Säsongen 2019 hämmades Ojanaho av en fotledsskada.

Vid världsmästerskapen i orientering 2023, vann Ojanaho silvermedalj i stafett  och bronsmedalj på långdistans.

2023 vann Ojanaho  elitklassen vid O-Ringen 2023 och blev därigenom första finska herrlöpare att vinna på 15 år.

Källor 

Finländska orienterare
Män
Levande personer
Födda 1997
Idrottare från Rovaniemi
Lexer (olika betydelser)

Lexer är ett efternamn, som burits av bland andra: 

 Erich Lexer (1867–1937), tysk plastikkirurg
 Matthias Lexer (1830–1892), tysk germanist och lexikograf

Se även 
 Lexikalanalys
Magnus Herrlin

Magnus Herrlin kan syfta på:

* Magnus Herrlin (1872–1927), svensk ämbetsman
 Magnus Herrlin (1878–1950), svensk läkare
Teresa Loring

Teresa Loring, född 1918, död 2008, var en spansk politiker (francoist eller Fet y de las Jons). 

Hon satt i parlamentet 1964-1977 och ordförande för Sección Femenina 1975-1977.

Referenser

Kvinnor
Födda 1918
Avlidna 2008
Spanska politiker under 1900-talet
Fascister
Magnus Herrlin (ämbetsman)

Magnus Christian Natanael Herrlin, född den 30 december 1872 i Östra Vemmenhögs församling, Malmöhus län, död den 21 januari 1927 i Halmstad, var en svensk ämbetsman. Han var bror till Axel och Johannes Herrlin samt kusin till Magnus Herrlin.

Herrlin blev 1889 student vid Lunds universitet, där han avlade filosofie kandidatexamen 1891 och hovrättsexamen 1900. Han blev extra ordinarie notarie i Göta hovrätt sistnämnda år, extra länsnotarie i Älvsborgs län 1903 och ordinarie länsnotarie där 1905. Herrlin var sekreterare hos Älvsborgs läns landsting 1905–1916 och kamrerare där 1914–1916. Han var landssekreterare i Hallands län från 1916 till sin död. Herrlin blev riddare av Nordstjärneorden 1922. Han vilar på Östra Vemmenhögs kyrkogård.

Källor 

 
 
  
 
 Magnus Herrlin på Gravar.se

Landssekreterare i Hallands län
Riddare av Nordstjärneorden
Svenska ämbetsmän under 1900-talet
Svenska jurister under 1900-talet
Personer från Östra Vemmenhögs socken
Födda 1872
Avlidna 1927
Män
Pilar Primo de Rivera

Pilar Primo de Rivera, född 1907, död 1991, var en spansk politiker (francoist eller Fet y de las Jons). 

Hon var ordförande för Sección Femenina 1939-1975, och satt i parlamentet 1943–1977.

Referenser

Kvinnor
Födda 1907
Avlidna 1991
Spanska politiker under 1900-talet
Fascister
Sección Femenina

Sección Femenina (SF) var en spansk kvinnoorganisation, verksamt 1934-1977. Det var det spanska Falangistpartiets kvinnoorganisation.

SF grundades som en del av Sindicato Español Universitario (SEU) 1934, och blev en direkt del av Falangistpartiets partiapparat 1937. Under spanska inbördeskriget stöttade organisationen falangisterna med olika tjänster, såsom att assistera manliga krigsfångar. Det var ursprungligen uppdelat i tre sektioner, men blev en enda förening under samma ordförande 1939. 

Genom Francos seger i spanska inbördeskriget 1939, blev det liksom de andra delarna av fascistpartiet en statlig myndighet. Under hela Francos regeringstid från 1939 till hans död stod det under ordförandeskap av Pilar Primo de Rivera. Dess högkarter låg i slottet Castillo de la Mota in Medina del Campo, där föreningen höll sin skola Escuela Superior de Formación de la Sección Femenina. 

Medlemskap i Sección Femenina var obligatoriskt för alla vuxna kvinnor. Liksom män enligt lag tvingades göra militärtjänst, tvingades kvinnor fullgöra hushållstjänst för samhället, Servicio Social de la Mujer, med olika uppgifter antingen inom socialtjänsten eller inom andra områden — som sjukhus, skolor, barnhem, soppkök eller bibliotek. 
Sección Femenina informerade kvinnor om partiets ideologi, som i deras fall innebar att undervisa dem om deras samhällsroll enligt partiets kvinnoideal, och drev propaganda om den offentligt. Falangistpartiets kvinnoroll var inte ny, utan byggde i grunden på traditionell katolsk konservatism. Kvinnor fick enligt denna lära sig att deras samhällsroll var att följa katolsk religion och - om de inte blev nunnor - att gifta sig, föda barn och ägna sig åt hushållsarbete och barnuppfostran, och att de enligt Guds vilja var underlägsna män, som de var skyldiga lydnad. I Francos Spanien återställdes många av de reformer för kvinnors medborgerliga rättigheter som hade införts under 1930-talets demokrati och den ursprungliga Code Napoleon  från 1804 återinfördes, som innebar att gifta kvinnor blev omyndiga och behövde sin makes tillstånd för att kunna studera och arbeta. 

SF hade under sina första år kontakt med sina motsvarigheter i Nazityskland och fascismens Italien, och gjorde officiella besök i Tyskland. Efter 1950-talet började dock organisationen att i praktiken alltmer förlora sitt inflytande.  

Sección Femenina upplöstes tillsammans med övriga delar av Movimiento Nacional under Spaniens återgång till demokrati 1 april 1977.

Se även 
 Nationalsozialistische Frauenschaft
 Dai Nippon fujinkai
 Fasci Femminili

Källor 

1934 i Spanien
Organisationer bildade 1934
Organisationer upplösta 1977
Kvinnoorganisationer i Spanien
Fascism
Residencia de Señoritas

Residencia de Señoritas var en spansk kvinnoorganisation, grundad 1915. 

Det var en feministisk organisation med syftet att verka för kvinnors tillgång till universitetsutbildning och stöd till kvinnliga studenter. 

Den upplöstes genom Francos seger i spanska inbördeskriget 1939.

Källor 

1915 i Spanien
Organisationer bildade 1915
Organisationer upplösta 1939
Kvinnoorganisationer i Spanien
Unión Republicana Femenina

Unión Republicana Femenina var en spansk kvinnoorganisation, grundad 1931.

Den grundades av Clara Campoamor i november 1931.

Det var en feministisk organisation med syftet att verka för kvinnors rösträtt och övriga grundläggande medborgerliga rättigheter. Föreningen hade flera framgångar under de progressiva 1930-talet i Spanien; kvinnlig rösträtt infördes redan i oktober 1931. Det bedrev också många direkta verksamheter, som literationskurser för kvinnliga analfabeter. 

Den uppgick i vänsterpartiet Izquierda Republicana 1935 och förlorade därmed sin status som självständig förening. Den kom sedan att tillsammans med Asociación Nacional de Mujeres Española att utgöra detta partis kvinnoförbund. Därmed upplöstes det, tillsammans med detta parti, efter Francos seger i spanska inbördeskriget.

Källor 

1931 i Spanien
Organisationer bildade 1931
Organisationer upplösta 1935
Kvinnoorganisationer i Spanien
Kvinnlig rösträtt i Spanien
Ersättningstrafik

Ersättningstrafik är kollektivtrafik som körs på tillfällig eller permanent basis när ordinarie trafik inte kan köra enligt planerad tidtabell.

Ett exempel på ersättningstrafik är när det körs bussar som ersättning för tåg då tågen inte kan köra som planerat, exempelvis på grund av banarbete eller trafikstörning. På sträckor med färre resande kan det beställas taxi.

Vid ett planerat trafikavbrott som trafikoperatören informerats om i god tid har trafikföretaget möjlighet att anordna en tidtabell för ersättningstrafiken. Vid ett ickeplanerat trafikavbrott beror möjligheten att ta fram ersättningsbussar ofta på huruvida det finns fordon och/eller förare tillgängliga i närområdet.

Sverige
I Sverige är det trafikhuvudmannen eller, för kommersiell trafik, tågoperatören som har yttersta ansvar för beställning av ersättningstrafik. Ansvaret är vanligtvis överlåtet till trafikoperatören. Trafikhuvudmannen använder sällan bussar från ordinarie linjetrafik utan trafiken beställs från privata aktörer som exempelvis kör skolbuss. Brist på förare är ett återkommande problem inom svensk busstrafik vilket kan påverka hur fort en tågersättande buss kan komma på plats.

Källor

Kollektivtrafik
Busstrafik
Acción Católica de la Mujer

Acción Católica de la Mujer var en spansk kvinnoorganisation, grundad 1919.

Det var en reformkatolsk kvinnoorganisation som förespråkade införandet av kvinnlig rösträtt med argumentet att kvinnor i allmänhet var konservativa katoliker och att reformen därmed skulle utöka den konservativa högerns röstandel. Det var en av de största och mest inflytelserika kvinnoföreningarna i Spanien under en tid när majoriteten kvinnor var katoliker snarare än progressiva.

Källor 

1919 i Spanien
Organisationer bildade 1919
Kvinnoorganisationer i Spanien
Kvinnlig rösträtt i Spanien
Lyceum Club Femenino

Lyceum Club Femenino var en spansk kvinnoorganisation, grundad 1926.

Syftet var att främja kvinnors deltagande i samhället och att erbjuda ett utrymme för möte och diskussion, stödja kvinnors rättigheter, intressen och utbildning, intellektuell och professionell utveckling.

Det blev ett centrum för spridning av viktiga sociala kampanjer, såsom den för rösträtten och för juridisk jämlikhet, och i denna mening har den definierats som den kanske mest kända och mest citerade sammanslutningen av spansk feminism av sitt slag. 

Den upplöstes genom Francos seger i spanska inbördeskriget 1939.

Källor 

1926 i Spanien
Organisationer bildade 1926
Kvinnoorganisationer i Spanien
Kvinnlig rösträtt i Spanien
Associazione Italiana Donne Medico

Associazione Italiana Donne Medico är en italiensk kvinnoorganisation, grundad 1921.

Det grundades som en förening för kvinnliga läkare. Det blev 1922 Italiens representant i Medical Women's International Association. 

Föreningen upphörde 1929 under Mussolinis diktatur. Den återuppstod 1948.

Källor 

1921 i Italien
Organisationer bildade 1921
Kvinnoorganisationer i Italien
Medical Women's International Association

Medical Women's International Association är en internationell organisation för kvinnliga läkare, grundad i New York i USA 1919. 

Det registrerade kontoret är beläget i Genève, Schweiz, medan det administrativa huvudkontoret, där aktiviteterna samordnas, är i Vancouver, Kanada. Dessutom har MWIA officiella förbindelser med Världshälsoorganisationen (WHO), är en rådgivande medlem av FN:s ekonomiska och sociala råd (ECOSOC) och deltar i immuniseringsprogrammet för UNICEF.

Källor 

1919 i USA
Organisationer bildade 1919
Internationella kvinnoorganisationer
Degerman

Degerman kan avse:

 Allan Degerman – svensk skribent 
 Arthur Degerman – svensk präst
 August Degerman – svensk skribent
 Carl Erik Degerman – svensk jägmästare
 Johan Degerman – industri- och rådman från Norrbotten
 Lars Degerman – svensk schackspelare
 Patrick Degerman – finlandssvensk upptäcktsresande och alpinist
 Peter Degerman – svensk skribent
 Rolf Degerman – svensk pianist

Svenska efternamn