kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Arne Olsson (konstnär)

Per Olof Arne Olsson, född 17 november 1918 i Grundsunda, Västernorrlands län, död 3 september 2004 i Örnsköldsvik, var en svensk  målare och grafiker.

Han var son till sjökaptenen Konrad Olsson och Edla Johansson och från 1952 gift med tandläkaren Anna Maja "Mary" Nenzén. Olsson studerade vid Otte Skölds målarskola i Stockholm och under studieresor till bland annat Norge, Frankrike, Portugal och Marocko. Tillsammans med Rune Pettersson och Gunnar Hållander ställde han ut på Borås konstsalong 1948 och tillsammans med Karl-Erik Nordin och Harry Sandberg på Galleri Brinken i Stockholm 1957 samt tillsammans med Malte Nyberg-Tolf och Åke Lagerborg i Husum 1958. Separat ställde han bland annat ut på Hantverkshuset i Umeå, Galerie Æsthetica i Stockholm samt i Härnösand och Östersund. Han medverkade i samlingsutställningar arrangerade av Ångermanlands konstförbund, Västerviks konstförening, Bodens konstförening och Östersunds konstklubb. En retrospektiv utställning visades på Rådhuset i Örnsköldsvik 2003.

Bland hans offentliga arbeten märks väggmålningar i Örnsköldsvik, ett gallerverk för Sundsvallsbanken i Sollefteå samt skulpturen New York—New York som genom en gåva från Carl XVI Gustaf 1991 finns i FN-högkvarteret i New York. Han tilldelades Örnsköldsviks konstförenings resestipendium 1949. Hans konst består av porträtt, gruppbilder, stilleben, interiörer och landskap utförda i olja, akvarell eller linoleumsnitt. Olsson är representerad vid Borås konstmuseum, Sundsvalls museum, Umeå museum, Wasa museum och Tammerfors museum.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 314-315, Allhems Förlag, Malmö. 
Svenska konstnärer, Biografisk handbok, Väbo förlag, 1987, sid 398,

Noter

Män
Födda 1918
Avlidna 2004
Personer från Grundsunda socken
Svenska målare under 1900-talet
Svenska grafiker under 1900-talet
Häxtyrann

Häxtyrann (Pyrocephalus nanus) är en fågel i familjen tyranner inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i Galápagosöarna förutom på ön San Cristóbal. Tidigare behandlades den som en underart till rubintyrann (P. rubinus) men urskiljs numera som egen art efter genetiska studier  Den utdöda sancristóbaltyrannen inkluderas dock ofta i arten.

Status 
IUCN kategoriserar den som sårbar.

Referenser

Externa länkar

Tyranner
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter i Galápagosöarna
Arne Olsson (skulptör)

Arne Valter Olsson, född 31 augusti 1926 i Överluleå församling, Norrbottens län, död 16 december 1994 i Nordingrå församling, Västernorrlands län, var en svensk skulptör och slöjdlärare.

Arne Olsson föddes i Boden. Han utbildade sig vid August Abrahamsons Stiftelses slöjdskola i Nääs. Han medverkade i utställningar i Örnsköldsvik, Sundsvall, Stockholm, Gävle, Sandviken, Bollnäs, Luleå och Kramfors. Han tilldelades Norrlands konstnärsförbunds kulturstipendium. Olsson är representerad i Kramfors kommun, Konstnärsförbundet, Sundsvalls Sparbank och  Sundsvallsbanken.

Referenser 
 Svenska konstnärer, Biografisk handbok, Väbo förlag, 1987, sid 398,

Noter 

Svenska skulptörer under 1900-talet
Svenska lärare under 1900-talet
Personer från Boden
Födda 1926
Avlidna 1994
Män
Kaj Piehl

Kaj Gustaf-Adolf Olofsson Piehl, född 12 september 1921 i Ardre socken, Gotlands län, död 5 juni 2000 i Maria Magdalena församling i Stockholm, var en svensk konstnär, skulptör och tecknare.

Han var son till trädgårdsarkitekten Johan Olof Piehl och Lillot Mathilda von Post (syster till  Vicken von Post) och från 1953 gift med Marie-Louise Bröte. Piehl studerade vid Lena Börjesons skulpturskola och Signe Barths målarskola 1939–1941 samt för Isaac Grünewald 1944–1945 och bokkonst för Karl-Erik Forsberg. Tillsammans med ÅW Andersson och S Walerius ställde han ut på Eskilstuna konstmuseum. Han medverkade i Nationalmuseums utställning Unga tecknare 1950–1951, Liljevalchs Stockholmssalong och i ett flertal samlingsutställningar i Strängnäs. Som illustratör medverkade han i Aftonbladet och All världens berättare. Bland hans offentliga arbeten märks utsmyckningar för Kungsholmens läroverk i Stockholm och Långbro sjukhus. Hans konst består av stadsmotiv och landskap. Piehl finns representerad vid Moderna museet i Stockholm. Han är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Källor 
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 424, Allhems Förlag, Malmö. 
Svenska konstnärer, Biografisk handbok, Väbo förlag, 1987, sid 422-423, 
 Piehl, Kaj Gustaf Adolf Olofsson på SvenskaGravar.se

Noter

Svenska målare under 1900-talet
Svenska skulptörer under 1900-talet
Svenska tecknare under 1900-talet
Representerade vid Moderna museet
Personer från Ardre socken
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1921
Avlidna 2000
Män
Tanimbarmonark

Tanimbarmonark (Carterornis castus) är en fågel i familjen monarker inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer enbart i Tanimbaröarna. Den betraktas tidigare oftast som underart till vithalsad monark (C. pileatus), men urskiljs numera allmänt som egen art.

Status 
IUCN kategoriserar den som livskraftig.

Noter

Externa länkar 

Monarker (familj)
Fåglar i australiska regionen
Ebba Ramén

Ebba Elisabeth Ramén, född 22 maj 1910 i Södra Vram, Malmöhus län, död 14 april 1957 i Stockholm, var en svensk ämneslärare och målare.

Hon var dotter till lantbrukaren Emil Nilsson och Agda Knutsson och från 1937 gift med kaptenen Arthur Ramén. Efter examen vid Högre lärarinneseminariet i Stockholm var hon verksam som ämneslärare vid Norrmalms mellanskola i Stockholm. Hon studerade konst för Pär Siegård och bedrev självstudier under resor till Frankrike, Schweiz, Italien, Skottland och Spanien. Separat ställde hon ut på Lilla galleriet i Stockholm och hon medverkade i utställningarna Nordiska konstnärinnor och Skånekonstnärer på Liljevalchs konsthall. Hon medverkade i samlingsutställningar arrangerade av Skånes konstförening, Helsingborgs konstförening, Föreningen Svenska Konstnärinnor, Ängelholms konstförening och Sveriges allmänna konstförening. En minnesutställning med hennes konst visades på Lilla galleriet i Stockholm 1957. Hon tilldelades Skånes konstförenings stipendium 1955. Hennes konst består av blomster och fruktstilleben. Ramén är representerad vid Moderna museet i Stockholm.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 452, Allhems Förlag, Malmö. 
Svenska konstnärer, Biografisk handbok, Väbo förlag, 1987, sid 432,

Noter

Svenska målare under 1900-talet
Kvinnor
Födda 1910
Avlidna 1957
Personer från Södra Vrams socken
Svenska lärare under 1900-talet
Gustaf Ramberg

Carl Gustaf Ramberg (Rahmberg), född 1865 i Helsingborg, död 1916 i Mellbystrand, Hallands län, var en svensk underofficer,  målare och grafiker.

Han var son till godsägaren och häradsdomaren Johannes Jönsson och Elina Ramberg samt bror till Gerda Nordling. Ramberg började som militär och blev underofficer vid Skånska husarregementet. Han begärde avsked och reste till Amerika där han under fem år arbetade som cowboy. Han återvände därefter till Europa och studerade konst under några år vid Académie Carmen i Paris. Separat ställde han ut i Helsingborg samt Laholm och han medverkade i utställningarna Svensk konst i Helsingborg, Lundautställningen 1907, Baltiska utställningen i Malmö 1914. Han medverkade i samlingsutställningar arrangerade av Konstföreningen för södra Sverige och Skånska konstnärslaget. En minnesutställning med Rambergs konst visades 1916 i Helsingborg. Bland hans offentliga arbeten märks en altartavla i Raus kyrka som vid kyrkans restaurering på 1930-talet flyttades. Hans konst består av betande hästar eller grönskande kullar från Ven. Ramberg är representerad vid Helsingborgs museum,
Tomelilla museum och Kulturen

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 449-450, Allhems Förlag, Malmö. 
Svenska konstnärer, Biografisk handbok, Väbo förlag, 1987, sid 431, 
Svenska konstnärer. Biografisk handbok, Nybloms, Uppsala, 1980, sid 377

Noter

Svenska målare under 1900-talet
Män
Födda 1865
Avlidna 1916
Konstnärer från Helsingborg
Svenska grafiker under 1900-talet
Curt Ragnartz

Curt Sixten Ragnartz egentligen Bengtsson, född 6 september 1902 i Helsingborg, död 8 februari 1947 i Helsingborg, var en svensk kontorist och målare.

Han var son till bagarmästaren Carl Bengtsson och hans hustru Kristina och från 1935 gift med Margit Anna-Maja Nilson samt bror till Henry Ragnartz. Frånsett kortare konststudier för Nils Forsberg i Helsingborg var Ragnartz autodidakt som konstnär. Han medverkade i samlingsutställningar med Helsingborgs konstförening. Hans konst består av motiv från gamla gårdar, bergspartier, porträtt, stilleben och landskap. Ragnartz var representerad vid skådespelarnas ålderdomshem Höstsol i Stockholm.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 451, Allhems Förlag, Malmö. 
Svenska konstnärer, Biografisk handbok, Väbo förlag, 1987, sid 431, 

Svenska målare under 1900-talet
Män
Födda 1902
Avlidna 1947
Konstnärer från Helsingborg
Kaarina Löfström

Sylvi Kaarina Löfström, född 2 juli 1941 i Helsingfors, är en finländsk arkitekt.

Löfström utexaminerades från Tekniska högskolan i Helsingfors 1967 och tjänstgjorde därefter vid centralandelslagets Valios byggnadsavdelning under Matti K. Mäkinen. Hon startade egen arkitektverksamhet 1981 och gjorde sig känd som en utpräglad modernist. Av hennes verk kan nämnas Kunnallistietos kontors- och affärsbyggnader i Riihimäki (1984, 1991), Tikkurila Ab:s forskningsanstalt i Vanda (1986), statens kanslihus i Kotka (1989) och teknologicentret Innopoli i Otnäs (1991).

Källor

Noter

Finländska arkitekter under 1900-talet
Födda 1941
Kvinnor
Levande personer
Arkitekter från Helsingfors
Erik Raadal

Erik Raadal, född 18 juni 1905 i Horn utanför Silkeborg, död 13 januari 1941 i Silkeborg var en dansk målare och tecknare.

Han var son till läkaren Andreas Johannes Raadal och Louise Frederikke Falcon och från 1940 gift med Ellen Toustrup Madsen (1910-1991). Raadal studerade för Ejnar Nielsen vid Det Kongelige Danske Kunstakademi i Köpenhamn och under studieresor till kontinenten och Sverige. Förutom utställningar i Danmark medverkade han i en utställning i Skellefteå 1938 och en minnesutställning med hans konst visades i Köpenhamn 1941. Hans konst består av tolkningar av naturen och bebyggelsen i trakten av Gjern på Jylland och landskapsmålningar med motiv från sina resor.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 449, Allhems Förlag, Malmö. 

Danska konstnärer
Män
Födda 1905
Avlidna 1941
Personer från Silkeborg
Jakob Johansson (olika betydelser)

Jakob eller Jacob Johansson kan syfta på:

 Jakob Johansson (ishockeyspelare) (1979–), svensk ishockeyspelare
 Jakob Johansson (entreprenör) (1986–), svensk beachvolleyboll-spelare och entreprenör
 Jakob Johansson (1990–), svensk fotbollsspelare
 Jacob Johansson (1993–), svensk ishockeyspelare
Margit Rahm

Margit Alfhild Augusta Rahm-Dalne, född 21 januari 1906 på Selaön, Ytterselö socken, Södermanlands län, död 20 december 2000 i Grangärde socken, var en svensk målare.

Hon var dotter till godsägaren Knut Sture Arvid Lagergren och Emma Augusta Katarina Hansson och från 1932 till 1948 gift med redaktören Gunnar Rahm i Stockholm och från 1960 gift med lanthandlaren, spelmannen och konstnären Herman Dalne i Norrbo i Grangärde socken. Hon bedrev modellstudier under något år i Stockholm men var i huvudsak självlärd som konstnär. Hon medverkade ett flertal gånger i Sveriges allmänna konstförenings utställningar på Liljevalchs konsthall och i Stockholmssalongen 1958, God konst i alla hem 1944 och 1958 samt i samlingsutställningar arrangerade av Dalarnas konstförening, Bergslagens konstförening och Borlänge konstförening. Under perioden 1950–1980 var Rahm en av Dalarnas mest framstående konstnärer. Hennes konst består av stilleben och landskap utförda i olja eller akvarell samt bokomslag. Rahm är representerad vid länsstyrelsen i Falun, Grängesbergs kommunhus, Grangärde kommunhus och Dalarnas läns landsting. Paret Dalnes konstnärshem, Tuvatorp i Norrbo i Grangärde, förvaltas av en stiftelse och visning sker årligen under Grangärdebygdens vecka och under Dan Anderssonveckan. Makarna Dalne är begravda på Grangärde kyrkogård.

Källor 
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 451, Allhems Förlag, Malmö. 
 Margit Alfhild Augusta Dalne på Gravar.se

Externa länkar
Ludvikalexikon 

Svenska målare under 1900-talet
Personer från Ytterselö socken
Födda 1906
Avlidna 2000
Kvinnor
Kaarin Taipale

Kaarin Hanna Irene Taipale, född 22 juli 1948 i Helsingfors, är en finländsk arkitekt. 

Taipale utexaminerades från Eidgenössische Technische Hochschule i Zürich 1972 och var därefter verksam hos bland annat Robert A.M. Stern Architects i New York. Hon var chefredaktör för tidskriften "Arkkitehti" 1988–1991, biträdande stadsarkitekt i Helsingfors 1992–1993 och chef för Byggnadsinspektionen 1993–2003. Hon har i en rad skrifter framfört en utpräglat modernistisk ståndpunkt inom arkitektur och samhällsplanering samt varit kolumnist i flera dagstidningar. Hon utsågs 1995 till "Årets kvinna".

Bibliografi i urval
Kirjeistä kiven taskuista – Kolme kaupunkia (tillsammans med Matti K. Mäkinen, 1990)
Koti Helsingissä – urbaanisen asumisen tulevaisuus (tillsammans med Harry Schulman, 1997)
You and I in a globalised world (2004)

Källor

Finländska arkitekter under 1900-talet
Födda 1948
Kvinnor
Levande personer
Arkitekter från Helsingfors
Studenter för Sarajevo

Studenter för Sarajevo var ett europeiskt nätverk som under Bosnienkriget arbetade för att stödja högskolestudenter i det belägrade Sarajevo moraliskt och materiellt. Nätverket startade i Frankrike och spreds till flera svenska universitet. Studenter för Sarajevo fanns vid bland annat Stockholms universitet, Karolinska Institutet, Göteborgs universitet och Umeå universitet. Nätverket fick 1993 motta Olof Palmepriset med motiveringen att man visade "hur ungdomar genom personligt engagemang kan försvara humanismens ideal i den kämpande stad som blivit en symbol för det mångkulturella Europa".

Källor 

Studentorganisationer
Organisationer bildade 1993
Erythropitta gazellae

Erythropitta gazellae ("newbritainjuveltrast") är en fågel i familjen juveltrastar inom ordningen tättingar. Den betraktas ofta numera som underart till bismarckjuveltrast (Erythropitta novaehibernicae), men har getts artstatus av Birdlife International, IUCN och Clements et al. Tidigare fördes hela komplexet till arten Erythropitta erythrogaster. 

Fågeln förekommer i södra Bismarckarkipelagen på ön Niu Briten med angränsande öar. Den placeras i hotkategorin livskraftig.

Noter 

Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter i Bismarckarkipelagen
Juveltrastar
Erythropitta splendida

Erythropitta splendida ("tabarjuveltrast") är en fågel i familjen juveltrastar inom ordningen tättingar. Den betraktas ofta numera som underart till bismarckjuveltrast (Erythropitta novaehibernicae), men har getts artstatus av Birdlife International, IUCN och Clements et al. Tidigare fördes hela komplexet till arten Erythropitta erythrogaster. 

Fågeln förekommer enbart på ön Tabar öster om Niu Ailan i Bismarckarkipelagen. Den placeras i hotkategorin sårbar.

Noter 

Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter i Bismarckarkipelagen
Juveltrastar
Växelvis boende

Växelvis boende innebär att barn bor ungefär halva tiden hos varje förälder när föräldrarna inte bor tillsammans. Den vanligaste anledningen att barn bor växelvis är föräldrarnas skilsmässa eller separation. Ökningen av växelvis boende i Sverige har gått snabbt. I mitten av 1980-talet bodde ett par procent av barn med särlevande föräldrar växelvis. År 2014 hade den siffran vuxit till mellan 35 och 40 procent. I jämförelse med andra länder är andelen barn som bor växelvis i Sverige unik, även om man numera ser en ökning i många andra västerländska länder.

Forskning om barn i växelvis boende 
På 1980-talet gjordes forskning av paret Bente och Gunnar Öberg som konstaterade att barn till frånskilda inte nödvändigtvis mår sämre än andra barn. Under 2010-talet har forskning kring växelvis boende åter tagit fart i Sverige.

Se även
Gemensam vårdnad

Referenser

Familjerätt
Väinö Vähäkallio

Väinö Niilo Vähäkallio (till 1905 Vilander), född 16 juni 1886 i Helsingfors, död där 20 mars 1959, var en finländsk arkitekt.
 
Vähäkallio bedrev egen arkitektverksamhet 1911–1941 och var generaldirektör vid Byggnadsstyrelsen 1936–1943. Han var en mycket produktiv arkitekt och ritade bland annat ett stort antal monumentala affärshus och offentliga byggnader i Helsingfors. Hans arkitektur uppvisar en utveckling från nyklassicism till funktionalism. Vid sidan av arkitektverksamheten inköpte han 1928 storgodset Nääs i Hyvinge, där han renoverade byggnaderna och utvecklade jordbruket.

Verk i urval
Elantos affärs- och fabriksbyggnader i Sörnäs (1917–1924) 
Elantos huvudkontor (1928) 
Georgsgatans simhall (1928)
J.W. Suominens privatvilla Koskilinna i Nakkila (1928)
Franzénia i Berghäll (1930)
Anstalten för yrkenas främjande i Tölö (1932)
OTK:s förvaltningsbyggnad (1933) i Sörnäs
Oy Enso-Gutzeit Ab:s fabriks- och bostadsbyggnader i Kaukopää, Imatra (1934–1935)
Oy Alko Ab:s lager- och kontorshus på Sundholmen (1937–1940, numera Justitiehuset)

Källor

Finländska arkitekter under 1900-talet
Finländska generaldirektörer
Födda 1886
Avlidna 1959
Män
Arkitekter från Helsingfors
Grancanariablåfink

Grancanariablåfink (Fringilla polatzeki) är en nyligen erkänd och mycket hotad tätting i familjen finkar som enbart förekommer på ön Gran Canaria i Kanarieöarna.

Utbredning och systematik 
Grancanariablåfink är endemisk för höglänta tallskogar på Gran Canaria, där den i nuläget endast förekommer i två områden: Reserva Natural Integral de Inagua-Ojeda-Pajonales och La Cumbre. Fram tills nyligen behandlades grancanariablåfinken och teneriffablåfinken som samma art, under namnet blåfink (F. teydea), och vissa gör det fortfarande. Morfologiska och genetiska studier har dock visat på substantiella skillnader i läten, utseende och DNA.

Utseende 

Blåfinkar liknar bofinkar, men är tydligt större och har en kraftigare näbb. Till skillnad från bofinken är de också enhetligt gråblå i fjäderdräkten, därav namnet, och honan har svagare tecknat vingband.

Grancanariablåfinken är generellt mindre än teneriffablåfinken, de vita vingbanden är tydligare markerade och buken är mer vit och mindre blå.

Ekologi 
Fågeln är starkt beroende av kanarietall (Pinus canariensis) mellan 700 och 1800 meter över havet med en hög andel av kvastginsten Chamaecytisus proliferus i undervegetationen. Den påträffas födosökande utanför tallskogarna endast vid kraftigt oväder. Arten häckar från april till början av augusti och lägger två ägg.

Status 
2016 uppskattades världspopulationen till endast 430 vuxna individer och dessutom i ett fragmenterat utbredningsområde. 2007 inträffade en skogsbrand som halverade kärnpopulationen, men redan 2011 var den tillbaka på samma nivå som innan och har ökat sedan dess. IUCN kategoriserar den som starkt hotad.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Johann Polatzek (1839-1927), österrikisk kapten och ornitolog verksam som samlare av specimen i Kanarieöarna 1902-1905.

Referenser

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Finkar
Fåglar i palearktiska regionen
Endemiska fågelarter på Kanarieöarna
Camaroptera toroensis

Camaroptera toroensis, "gulbrunbröstad kamaroptera", är en fågelart i familjen cistikolor inom ordningen tättingar. Den betraktas oftast som underart till olivkamaroptera (Camaroptera chloronota) men urskiljs sedan 2016 som egen art av Birdlife International och IUCN.

Fågeln förekommer från Centralafrikanska republiken och centrala Demokratiska republiken Kongo till sydvästra Kenya och nordvästra Tanzania. Den kategoriseras av IUCN som livskraftig.

Noter

Kommentarer

Källor

Externa länkar 

Cistikolor
Camaroptera
Fåglar i etiopiska regionen
Fredrik Richter

Fredrik Richter, född 1636, död efter 1713, var en svensk guldsmed och konsthantverkare.

Han var son till David Richter och bror till Hans Richter. Han var verksam i Stockholm där han var mästare 1668–1700. Bland hans arbeten märks kandelabrar till Storkyrkan i Stockholm, altarkärl till Johannes kyrka i Stockholm och föremål till Linköpings domkyrka. Richter finns representerad vid Nationalmuseum, Nordiska museet och Kulturhistoriska museet i Lund.

Tryckta källor
Svenska konstnärer, Biografisk handbok, Väbo förlag, 1987, sid 436,

Noter

Svenska guldsmeder
Män
Födda 1636
Avlidna 1713
Representerade vid Nationalmuseum
Svenska konsthantverkare under 1700-talet
Nils Ringström

Nils (Nisse) Vilhelm Ringström, född 28 november 1880 i Stockholm, död 7 juni 1952 i Saltsjöbaden, var en svensk målare och tecknare.

Han var son till målarmästaren Carl Wilhelm Ringström och Lotten Lundquist och från 1909 gift med Anna Charlotta P:son Carroll. Ringström studerade vid Tekniska skolan i Stockholm 1893–1896 och arbetade samtidigt som xylograf vid G Forssells ateljé. Efter studierna var han anställd vid Grönstedts litografiska anstalt 1896–1898 och vid J Cederquists kemigrafiska anstalt 1898–1900. Han kom tidigt att ägna sig åt reportage- och skämtteckning i dags- och veckopress. Han medverkade i bland annat skämttidningarna Figaro och från 1899 till 1919 i Söndags-Nisse. Han var knuten till Dagens nyheter 1907–1913, tidningen Dagen 1913–1914 och därefter vid Svenska Dagbladet. Sporadiskt medverkade han i tidningarna Strix, Kasper, Allt för Alla och Vårt Hem. Hans arbetsuppgifter vid Svenska Dagbladet bestod till en början av reportageteckningar från travtävlingar, eldsvådor och illustrationer till Veckans spaltparad. Under 1920-talet skapade han serien Olle med värs där han imiterade barnteckningens stil, några av dessa teckningar publicerades i boken Jag och min brors underbara öden av Olle med värs och Ur vårat liv i bilder av Olle jr med värs. Ringström var i ungdomsåren kamrat med Oskar Andersson som lär vara upphovsmannen till benämningen Rimpan som Ringström senare använde som signatur omväxlande med Rim. Till bekantskapskretsen hörde även Per Lindroth som delade ateljé med Ringström i Gamla stan, samt Albert Engström, Oskar Bergman och Evert Taube. Han medverkade i Svenska tecknarförbundets utställning vid Baltiska utställningen i Malmö 1914 och i Presstecknarnas utställning på Rålambshof konstsalong 1942 och i utställningar arrangerade av Sveriges allmänna konstförening. Bland hans illustrationer märks Björn Hodells Emil Norlander och hans visor. Ringström finns representerad på Den Gyldene Freden med akvarellmålningen Prästgatan från Freden samt vid Uppsala universitetsbibliotek.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 492-493, Allhems Förlag, Malmö. 
Svenska konstnärer, Biografisk handbok, Väbo förlag, 1987, sid 439,

Noter

Svenska målare under 1900-talet
Män
Födda 1880
Avlidna 1952
Konstnärer från Stockholm
Svenska tecknare under 1900-talet
Svenska xylografer under 1800-talet
Representerade vid Uppsala universitetsbibliotek
Jussi Lappi-Seppälä

Jussi Lappi-Seppälä, född 26 februari 1911 i Tammerfors, död 24 januari 1977 i Helsingfors, var en finländsk arkitekt.
 
Lappi-Seppälä utexaminerades från Tekniska högskolan i Helsingfors 1936 och drev tillsammans med Ilkka Martas en arkitektbyrå 1935–1960. De båda ritade bland annat Oy Veitsiluoto Ab:s kontor i Rovaniemi och tillbyggnaden av Helsingin Sanomats tidningshus i Helsingfors. Lappi-Seppälä var även anställd vid lantbruksministeriets kolonisationsavdelning 1938–1949, rådman vid magistraten i Helsingfors 1949–1953 och generaldirektör vid Byggnadsstyrelsen 1953–1971. Han tilldelades professors titel 1969.

Lappi-Seppälä var riksdagsman för Samlingspartiet 1945–1954, tillhörde stadsfullmäktige i Helsingfors 1947–1968, var ledamot av fastighetsnämnden 1947–1954 och ordförande för stadsplaneringsnämnden 1964–1965. Han utgav memoarerna Elävältä se maistui (1972).

Källor

Finländska arkitekter under 1900-talet
Finländska generaldirektörer
Ledamöter av Finlands riksdag för Samlingspartiet
Födda 1911
Avlidna 1977
Män
Finländska politiker under 1900-talet
Personer från Tammerfors