kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Karin Wallin

Karin Wallin, född 1936 i Finland men sedan länge bosatt i Stockholm, är en finlandssvensk pedagog, konstnär och författare.
Hon verkade för överförandet till Sverige av Reggio Emilia-pedagogiken bland annat genom utgivning av en rad böcker liksom medverkan i vandringsutställningen Mer om hundra språk. Hon har på 2010-talet utgivit böckerna Sidenvägar och Venedig.

Bibliografi
Att vara invandrarbarn i Sverige : så är det - så borde det vara (1978) 
Ett barn har hundra språk : om skapande pedagogik på de kommunala daghemmen i Reggio Emilia Italien (1981) tills. med Ingela Mæchel och Anna Barsotti.
Flygande mattor och forskande barn : om filosofin på ett daghem i Helsingfors jämfört med tankarna i Reggio Emilia (1993) 91-7656-315-4
Reggio Emilia och de hundra språken (1996) Liber utbildning 1 uppl. 91-634-1638
Pedagogiska kullerbyttor : en bok om svenska barn och inspirationen från Reggio Emilia (2003) fotografier: Helena Söderholm... 91-7656-544-0
Sidenvägar : världar som vävs samman (2010) Carlsson 978-91-7331-375-9
Venedig : intryck från öst till väst (2016) Carlsson 978-91-7331-774-0

Källor

Noter

Svenskspråkiga författare
Födda 1936
Levande personer
Kvinnor
Prix d'Essai

Prix d'Essai är ett årligt montélopp för 3-åriga varmblodstravare som idag rids över distansen 2175 meter med autostart. Loppet anses vara ett av världens äldsta montélopp, då det avgjordes för första gången redan 1866, och körs sedan dess varje år på Vincennesbanan i Paris. Det är ett Grupp 1-lopp, det vill säga ett lopp av högsta internationella klass. Loppets förstapris är  euro..

Vinnare från 1976

Referenser

Noter

Externa länkar 
 Prix d'Essai: Resultat

Essai
Återkommande sportevenemang i juni
Återkommande sportevenemang med premiär 1866
Sportevenemang i Paris
Stina Nordström-Grebst

Stina Louise Nordström-Grebst, född 31 maj 1897 i Jönköping, död 21 november 1927 i Paris (mördad), var en svensk skådespelare. 

Nordström, som var dotter till vice häradshövdingen Johan Wilhelm Nordström och Alfhild Nordström, genomgick Nya Elementarläroverket för flickor i Göteborg, Dramatens elevskola 1917–1920 och tog privatlektioner i scenkonst för bland andra Maria Schildknecht. Hon debuterade 1920 på Dramaten som Marianne i Tartuffe, var därefter engagerad vid Lorensbergsteatern 1920–1921 och därefter vid Folkteatern i Göteborg. Hon uppträdde bland annat i titelrollen i det egna skådespelet Madame Flirt på Lisebergs friluftsteater (1922). 

Jämsides med teaterarbetet bedrev Nordström författarverksamhet; hon var tillfällig medarbetare i Dagens Nyheter och Göteborgs Handels- och Sjöfartstidning med en serie teaterrecensioner på vers under signaturen X-tian, delvis samlade i boken Rim och recension (1920). Hon översatte dramatiska arbeten, främst från franskan.

Nordström ingick 1923 äktenskap med konsuln Harald Grebst i Göteborg. Efter att paret flyttat till Frankrike sköts hon till döds av maken i deras hem i Paris, varefter han tog sitt eget liv, ett drama som utlöstes av ekonomiska problem.

Källor 

Nils Styrbjörn Lundström: Svenska kvinnor i offentlig verksamhet (Uppsala 1924), sid. 256.

Svenska scenskådespelare
Svenska skådespelare under 1900-talet
Skådespelare från Jönköping
Svenskar i Frankrike
Mördade skådespelare
Personer som blivit mördade i Paris
Födda 1897
Avlidna 1927
Kvinnor
Djävulsbron

Djävulsbron, tidigare Alexanderbron (estniska: Kuradisild, Aleksandri sild) är en gångbro över gatan Lossi tänav på Toomemägi (Domberget) i Tartu i Estland.

En träbro i nygotisk stil fanns tidigare på platsen. Denna ritades av Johann Wilhelm Krause och byggdes 1809. 

En ny bro i betong ritades av Tartus stadsarkitekt Arved Eichhorn (1879–1922) och byggdes 1913 till ätten Romanovs 300-årsjubileum 1913.

Ursprunget till brons namn är oklart. Det kan alludera på Ängelbron (Tartu Inglisild), också på Toomemägi, eller till efternamnet på brons chefskonstruktör Werner Zoege von Manteuffel (1857–1926).

Bron är ett byggnadsminne sedan 2010.

Källor 
Devil's Brigde in Tartu på www.visitestonia.com

Noter

Toomemägi
Broar i Tartu
Gångbroar
Long Branch, Pennsylvania

Long Branch är en ort i Washington County i delstaten Pennsylvania. Vid 2010 års folkräkning hade Long Branch 447 invånare.

Källor 

Orter i Pennsylvania
Washington County, Pennsylvania
Attilio Pavesi

Attilio Pavesi, född 1 oktober 1910 i Caorso, död 2 augusti 2011, var en italiensk tävlingscyklist.

Pavesi blev olympisk guldmedaljör i linjeloppet vid sommarspelen 1932 i Los Angeles.

Källor 

Italienska tävlingscyklister
Italienska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1932
Tävlande i cykling vid olympiska sommarspelen 1932
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1932 från Italien
Födda 1910
Avlidna 2011
Män
Italienska hundraåringar
Bill White (aktivist)

William Alexander White, född 29 maj 1977, är ledare för det amerikanska nazistpartiet "American National Socialist Workers' Party". White har sedan 1990-talet tidvis omnämnts i olika amerikanska tidningar, däribland  Washington Post och New York Times, vilka stundtals citerat honom gällande diverse olika brott och även andra ting.

Uppväxt
White växte upp i Rockville, Maryland. Enligt en intervju publicerad i The Washington Times från 1999 började han dras mot anarkism efter att ha läst det kommunistiska manifestet vid 13 års ålder. I tonåren gick han på Walt Whitman High School i Bethesda, Maryland, vilket var en skola för "talangfulla studenter". Där blev han presenterad för olika politiska tänkare och ideologier, däribland Marx, Freud och situationisterna. Han grundade dessutom, under denna tid,  Utopian Anarchist Party (UAP)

Referenser

Externa länkar
 "Jack Ross: Interview with Pravda.ru's Bill White" Jack Ross, Pravda, January 10, 2002

Födda 1977
Levande personer
Män
Amerikanska aktivister
Änglabron

Änglabron (estniska: Inglasild) är en gångbro i trä på Toomemägi (Domberget) i Tartu i Estland.

Bron ritades av Johann Wilhelm von Krause och byggdes 1838. Konstruktör var Moritz Hermann von Jacobi, som var professor i byggnadsteknologi vid Tartu universitet.

På bron finns en relief av Tartu universitets första rektor efter återöppnandet 1802, Georg Friedrich Perrot (1767–1852) och devisen "Otium reficit vires" ("Att vila återhämtar kraften").

Bron kan ha sitt namn efter "Inglise sild" ("Engelska bron"), efter den park i engelsk stil som finns på Toomemägi.

Bildgalleri

Källor 
Tartu Änglabro på www.visitestonia.com

Toomemägi
Broar i Tartu
Gångbroar
Kvant-2

Kvant-2 () var en självdriven trycksatt modul på den sovjetiska och senare ryska rymdstationen Mir. Den sköts upp med en Proton-K-raket från Kosmodromen i Bajkonur den 26 november 1989. Den dockade med rymdstationen den 6 december.

Modulen bestod av tre sammanlänkade trycksatta delar, varav en var en luftsluss för rymdpromenader. På utsidan av modulen fanns två solpaneler. På utsidan fanns även ett antal gyroskop som användes för att stabilisera hela rymdstationen.

Anslutningar 
Kvant-2 hade en dockningsport i aktern.
 Akter: Anslutning till DOS-7, Mirs huvudmodul.

Uppskjutning 
Modulen sköts upp den med en Proton-K-raket. Den 6 december dockade den själv med Mirs främre dockningsport.

Med hjälp av Lgppa-armen flyttades modulen till DOS-7-modulens Zenitport den 8 december.

Öde 
Kvant-2 och övriga delar av Mir brann upp den 23 mars 2001 då stationen avsiktligt återinträdde i jordens atmosfär. Rester av den slog ner i Stilla havet öster om Nya Zeeland.

Dockningar

Källor och referenser 

Mir
Rysslands rymdprogram
Sovjetunionens rymdprogram
Rymdfartsåret 1989
Henry Hansen

Henry Peter Christian Hansen, född 16 mars 1902 i Köpenhamn, död 28 mars 1985 i Gentofte, var en dansk tävlingscyklist.

Hansen blev olympisk guldmedaljör i landsvägsloppet vid sommarspelen 1928 i Amsterdam. Loppet kördes med individuell start.

Källor 

Danska tävlingscyklister
Danska olympiska guldmedaljörer
Danska olympiska silvermedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1928
Olympiska silvermedaljörer 1932
Tävlande i cykling vid olympiska sommarspelen 1928
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1928 från Danmark
Tävlande i cykling vid olympiska sommarspelen 1932
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1932 från Danmark
Födda 1902
Avlidna 1985
Män
Idrottare från Köpenhamn
Danska idrottare under 1900-talet
Estlands högsta domstol

Estlands högsta domstol  (estniska: Riigikohus, "Statsrätten") är Estlands högsta domstol. Den är appellationsdomstol, men också landets författningsdomstol och har lagprövningsrätt, det vill säga rätt att pröva om nya lagar överensstämmer med Estlands grundlag. 

Estlands högsta domstol leds av en ordförande. Domstolen har 18 ordinarie domare och är indelad fyra kammare för:  civilrätt, förvaltningsrätt, straffrätt och författningsrätt. Var och en av domarna tillhör en kammare civilrätt, förvaltningsrätt eller straffrätt. Kammaren för civilrätt har sju domare, den för straffrätt sex domare och den för förvaltningsrätt fem domare. Kammeren för författningsrätt utgörs av domare från de övriga kamrarna. Domstolen kan också sitta i plenum och kan delegera till en kammare ad hoc om så befinns nödvändigt.  

Estlands högsta domstol etablerades med en lag den 21 oktober 1919. Domstolens arbete upphörde vid Sovjetunionens ockupation av Estland 1940, varvid flera av domarna arresterades och avrättades. Efter återupprättande av den estniska självständiga staten återupprättades den högsta domstolen med antagancdet av Estlands grundlag 1992.

Ordförande i Estlands högsta domstol 
 Kaarel Parts (1919–1940)
 Rait Maruste (1992–1998)
 Uno Lõhmus (1998–2004)
 Märt Rask (2004–2013)
 Priit Pikamäe (sedan 2013)

Källor 
Denna artikel är baserad på artikeln Estlands høysteterett  på norskspråkiga Wikipedia (bokmål).

Externa länkar 
 Estlands högsta domstols webbplats

Estlands rättsväsende
Tartu
Toomemägi
Högsta domstolar
Dera Murad Jamali

Dera Murad Jamali är huvudort för distriktet Nasirabad i den pakistanska provinsen Baluchistan. Folkmängden uppgick till cirka 100 000 invånare vid folkräkningen 2017.

Källor

Orter i Pakistan
Nushki

Nushki är huvudort för ett distrikt med samma namn i den pakistanska provinsen Baluchistan. Folkmängden uppgick till cirka 50 000 invånare vid folkräkningen 2017.

Källor

Orter i Pakistan
Chitkan

Chitkan är huvudort för distriktet Panjgur i den pakistanska provinsen Baluchistan. Folkmängden uppgick till cirka 45 000 invånare vid folkräkningen 2017.

Källor

Orter i Pakistan
2931 Mayakovsky

2931 Mayakovsky eller 1969 UC är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 16 oktober 1969 av den ryska astronomen Ljudmila Tjernych vid Krims astrofysiska observatorium på Krim. Den har fått sitt namn efter den ryske författaren Vladimir Majakovskij.

Asteroiden har en diameter på ungefär 11 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Koronis.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Koronis-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av LI Tjernych
Astronomiska upptäckter 1969
Pishin, Pakistan

Pishin är huvudort för ett distrikt med samma namn i den pakistanska provinsen Baluchistan. Folkmängden uppgick till cirka 35 000 invånare vid folkräkningen 2017.

Källor

Orter i Pakistan
4164 Shilov

4164 Shilov eller 1969 UR är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 16 oktober 1969 av den ryska astronomen Ljudmila Tjernych vid Krims astrofysiska observatorium på Krim. Den har fått sitt namn efter den rysk sovjetiska målaren Alexandr Shilov.

Asteroiden har en diameter på ungefär 10 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Eunomia.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Eunomia-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av LI Tjernych
Astronomiska upptäckter 1969
6679 Gurzhij

6679 Gurzhij eller 1969 UP1 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 16 oktober 1969 av den ryska astronomen Ljudmila Tjernych vid Krims astrofysiska observatorium på Krim. Den har fått sitt namn efter den sovjetisk-ukrainske vetenskapsmannen Andrij Hurzjij.

Asteroiden har en diameter på ungefär fyra kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av LI Tjernych
Astronomiska upptäckter 1969
Candice Patton

Candice Patton, född 24 juni 1988 Jackson, Mississippi, är en amerikansk skådespelare. Hon är med i serien The Flash där hon spelar Iris West.

Personer från Jackson, Mississippi
Levande personer
Kvinnor
Födda 1988
Amerikanska skådespelare under 2000-talet
Tartu konstmuseum

Tartu konstmuseum (estniska: Tartu Kunstimuuseum) är ett statligt estniskt konstmuseum i Tartu, som grundades 1940 på privat initiativ.

Historik 
Konstnärssällskapet Pallas i Tartu grundade 1918 Pallas konsthögskola. Tjugo år senare tog föreningen initiativ till att grunda ett konstmuseum, och i november 1940 utfärdade Tartus stadsstyrelse ett dekret om etablerandet av Tartu konstmuseum på Suurturg 3 (nu Rådhustorget 3). Sommaren 1941 skänkte Statens etnografiska museum sin 1900-talskonstsamling till det nya museet. 

Under andra världskriget tvingades museet att flytta flera gånger, med den mest kritiska situationen 1943 när det dåvarande huset på Lai 17 kollapsade i en flygräd. Huvuddelen av samlingen räddades dock. År 1946 inrättades museet i två våningsplan i byggnaden Vallikraavi 14. År 1999 beslöts att stänga byggnaden för besökare för att bättre kunna ta hand om den växande konstsamlingen. Idag är inrymmer den byggnaden lager, kontorshus och konservatorsverkstäder, bibliotek och arkiv. Lutande huset har varit museilokaler sedan 1988. 

Tartu konstmuseum administrerar också två konstnärsmuseer: Anton Starkopfs museum i Tartu och Eduard Kutsars museum i Elva.

Lutande huset 
Sedan 1988 har Tartu konstmuseums utställningar hållits i en byggnad vid Rådhustorget, som går under namnet Lutande huset. Detta byggdes 1793 och har tillhört familjen Barclay de Tolly. Efter restaurering av polska experter har fortsatt lutning stoppats. 

Byggnaden har tre våningsplan med tillfälliga utställningar, lärosalar och en konstbokhandel.

Bildgalleri

Källor
Denna artikel är baserad på artikeln Tartu Art Museum på engelskspråkiga Wikipedia.

Externa länkar 

Tartu konstmuseums webbplats

Konstmuseer och konsthallar i Estland
Museer i Tartu
Huset Sratsimir

Huset Sratsimir (också kallade Sracimir och Sratsimirovtsi) var ett albanskt-bulgariskt kungahus med besittning av Tsarriket Tarnovo, Tsarriket Vidin, Despotatet Valona samt Despotatet Lovech.

Källor
Ulwencreutz, Lars. Ulwencreutz's The Royal Families in Europe V (2013).

Albansk adel
Bulgarer
Riitta Vainionpää

Riitta Maija Vainionpää, född 3 oktober 1952 i Muuruvesi, Finland, död 24 april 2021 i Botkyrka distrikt i Huddinge kommun, var en finsk-svensk konstnär som arbetade i textil och måleri.

Vainionpää hade konstnärlig utbildning från Limingo konstskola 1972, Konstindustriella högskolan i Helsingfors 1975, Åbo ritskola 1979 och Fria konstskolan i Helsingfors 1982.

Hon medverkade i ett stort antal utställningar i Sverige – ett 50-tal fram till 2011 – och vidare i Finland, Frankrike, Japan och Turkiet.

Ett av hennes mest kända verk är det stora samhällskritiska broderiet Då och nu (2002–2010) utformat som serierutor med pratbubblor och visat på Liljevalchs vårsalong 2011, vilket var hennes sjätte medverkan där. Det visades därefter på Landskrona konsthall.

I en samlingsutställning på Röhsska museet 2015/2016 deltog hon med Nu får det vara nog, ett broderi på bomullslakan 2 m × 6 m (1996–2004).

Vainionpää tilldelades flera stipendier och valdes till Årets konstnär 2011 av den svensk-finska konstföreningen Suomiart.

Vainionpää medverkade i Se upp för Jönssonligan 2020. Hon avled i april 2021 i sviterna av covid-19.

Bibliografi
 Sveriges slaktvård – Ruotsin lahtihoito. Författares bokmaskin 2002. 
 Haluatteko piruilla kanssani? (text och bild). 2013. 
 Läpivalaistuksen läpivalaistus (text och bild).

Källor

Svenska textilkonstnärer under 1900-talet
Svenska textilkonstnärer under 2000-talet
Svenska målare under 1900-talet
Svenska konsthantverkare under 1900-talet
Födda 1952
Avlidna 2021
Personer som avlidit av covid-19
Kvinnor
Barclay de Tollyhuset

Barclay de Tollyhuset (estniska: Barclay de Tolly maja eller Tartu viltune maja) är ett tidigare patricierhus vid Rådhustorget i Tartu i Estland, som sedan 1988 inrymmer Tartu konstmuseum. 

Huset ligger vid Rådhustorget 18, Kompanigatan och Magistergatan i centrala Tartu.

Historik 
Huset byggdes 1793 som ett bostadshus för familjen Barclay de Tolly och låg då granne med den medeltida stadsmuren. Den sida som vetter mot floden stöddes av stadsmuren, men den andra sidan bars upp av pålar. Med åren kom det att luta allt mer. 

Furstinnan Barclay köpte huset 1819 efter maken Barclay de Tollys död och bodde fortsättningsvis kvar i huset. Från 1879 fanns det ett apotek i huset och visdiktaren Oskar Luts arbetade där som kemist i början av 1900-talet. 

Efter en sentida restaurering av polska experter har fortsatt lutning hejdats. 

Sedan 1988 har Tartu konstmuseums utställningar hållits i Lutande huset. Byggnaden har idag tre våningsplan med tillfälliga utställningar, lärosalar och en konstbokhandel.

Bildgalleri

Källor
The Leaning House of Tartu på www.visitestonia.com
Denna artikel är delvis baserad på artikeln Barclay de Tolly maja på estniskspråkiga Wikipedia.

Externa länkar 

Byggnader och anläggningar i Tartu
Emil Linden

Emil Alexander Linden, född 10 oktober 1859 i Uddevalla församling, Göteborgs och Bohus län, död 24 juni 1924 i Huddinge församling, Stockholms län
, var en svensk operasångare (baryton) och teaterregissör.

Biografi
Linden var son till handlaren Johan Peter Petersson i Uddevalla men familjen flyttade då Linden var i ettårsåldern till Göteborg. Han intresserade sig tidigt för teatern och var 1877–1879 engagerad vid A Sandbergs kringresande teatersällskap. Därefter arbetade han 1879–1880 vid Nya teatern i Göteborg. Då han därefter kom till Stockholm där han 1880–1882 arbetade vid Nya teatern började han efter att tidigare främst gjort talroller att utbilda sin barytonröst för Fritz Arlberg.

Åren 1882–1883 arbetade han vid Mindre teatern som operettsångare och hade flera större framgångar. Trots det lämnade han därefter scenen och drev tillsammans med sin första hustru handelsfirman John Werner i Stockholm. Han lämnade han dock livet som handlare 1887 och debuterade som operasångare på Kungliga teatern i titelrollen i Mozarts Don Juan. Framgångarna gjorde att han fick fast anställning och under tre säsonger sjöng flera betydande roller.

Linden lämnade Kungliga teatern 1890, hösten samma år gästspelade han på Stora teatern i Göteborg som prinsen i Per Svinaherde och regisserade även uppsättningen. Han anställdes i August Lindbergs teatersällskap som hade Stora teatern som sin scen och stannade i sällskapet till 1892. Under vintern 1890–1891 bedrev Linden sångstudier i Paris för spanjoren Mariano Padilla y Ramos och hans hustru Désirée Artôt. Han hade 1890 skiljt sig från sin första hustru och i Paris träffade han Matilda Jungstedt och de båda gifte sig året därpå.

Sommaren 1893 startade Linden ett eget teatersällskap som reste runt i Sverige med talpjäser. Han anställdes vid Ida Aalbergs teatersällskap och spelade där två större roller; Doktor Rank i Gengångare och Armand i Kameliadamen. I december samma år öppnade han konsertagenturen Lindens Teater- och Consert-Bureau som han drev under några år vid sidan av sitt arbete som skådespelare och regissör. Han var chef för Arenateatern på Cirkus i Stockholm 1895–1896 och ledde i början av 1896 åter ett eget teatersällskap, denna gång med namnet Lindens operaturné, där han själv deltog med sångnummer. Efter detta lämnade han dock scenen för att enbart arbeta med regi. Åren 1896–1900 var han regissör vid Oscar Lombergs teatersällskap, från 1898 arbetade han även åt Albert Ranft och blev 1901 hans specialist på opera- och operettuppsättningar. Linden ledde 1900–1901 åter en egen operaturné med storslaget upplägg med besök i Helsingfors, Göteborg men då man kom till Kristiania gick dock företaget i konkurs och turnén fick avbrytas. Han var 1908–1910 förste regissör vid Kungliga teatern.

Teater

Roller (ej komplett)

Referenser

Noter

Källor

Externa länkar 

Svenska regissörer
Svenska skådespelare under 1900-talet
Svenska operasångare under 1800-talet
Svenska barytonsångare
Svenska operettsångare
Födda 1859
Avlidna 1924
Män
Personer från Uddevalla
Svarthuvudbrödernas hus, Riga

Svarthuvudbrödernas hus (lettiska: Melngalvju nams, tyska: Schwarzhäupterhaus) i Gamla Riga i Riga i Lettland, är en kopia av en historisk byggnad i gotisk stil. Den ursprungliga byggnaden byggdes 1334 som säte till ett av stadens skrån, det stora gillet, som var en organisation för burgna köpmän. Skrået för utländska köpmän, Svarthuvudbröderna, började använda huset på 1400-talet, men köpte byggnaden först i början av 1700-talet.

Mera omfattande renoveringar och riklig konstnärlig utsmyckning genomfördes 1580 och 1886. Skulpturerna utfördes av den tyske skulptören August Volz verkstad.

Byggnaden skadades svårt av luftbombningar den 28 juni 1941, under andra världskriget. Ryska ockupanter rev det skadade huset 1948.

Svarthuvudbrödernas hus rekonstruerades mellan 1995 och 1999, inför Riga stads 800-årsjubileum. Byggnaden används i dag bland annat för konserter och andra kulturevenemang, festvåningsverksamhet och konferenser.

Bilder

Se även 
Svarthuvudbrödernas hus i Tallinn

Källor 
History på webbplatsen för Svarthuvudbrödernas hus. Läst 23 mars 2018.
The House of the Blackheads på www.liveriga.com. Läst 23 mars 2018.
House of Blackheads (Melngalvju nams) på www.inyourpocket.com, 26 oktober 2017. Läst 23 mars 2018.
Blackheads House in Riga på www.eatriga.lv. Läst 23 mars 2018.
Denna artikel är delvis baserad på artikeln  House of the Blackheads (Riga) på engelskspråkiga Wikipedia.

Externa länkar 

Byggnader och anläggningar i Riga
Vecriga
Gotisk arkitektur
Passare

Passare kan syfta på:

Passare (ritverktyg)
Passare (TV-produktion), ett yrke inom film- och TV-produktion.
Passare, ett instrument vid papperstillverkning, se pappersmaskin.
Passare (volleyboll)

Personer
 Mikael Passare (1959–2011), svensk matematiker.

Se även 
Cirkelpassaren, en stjärnbild.
Minnesota Wilderness

Minnesota Wilderness är ett amerikanskt juniorishockeylag som spelar i North American Hockey League (NAHL) sedan 2013, de grundades dock redan 2000 och spelade i juniorligorna Minnesota Junior Hockey League (MnJHL) och Superior International Junior Hockey League (SIJHL) under namnen Northwest Wisconsin Knights, Wisconsin Mustangs, Wisconsin Wilderness och det nuvarande. De anslöt sig till NAHL 2013 efter att de hade förvärvat det inaktiva laget St. Louis Bandits, Bandits härrör från 2003 när de anslöt sig till NAHL som Texarkana Bandits och spelade med det namnet fram till 2006 när de blev just St. Louis Bandits. De spelar sina hemmamatcher i inomhusarenan Northwoods Credit Union Arena, som har en publikkapacitet på 2 200 åskådare vid ishockeyarrangemang, i Cloquet i Minnesota. Wilderness har vunnit en Robertson Cup, som delas ut till det lag som vinner NAHL:s slutspel, för säsongen 2014–2015.

De har fostrat spelare som Cole Koepke.

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats

NAHL-lag
Carlton County
Ishockeyklubbar i Minnesota
Sportklubbar bildade 2013
Sportklubbar bildade 2000
Minot Minotauros

Minot Minotauros är ett amerikanskt juniorishockeylag som spelar i North American Hockey League (NAHL) sedan de grundades 2011. De spelar sina hemmamatcher i inomhusarenan Maysa Arena, som har en publikkapacitet på 1 800 åskådare vid ishockeyarrangemang, i Minot i North Dakota. Minotauros har fortfarande inte vunnit någon Robertson Cup, som delas ut till det lag som vinner NAHL:s slutspel.

De har fostrat spelare som Blake Lizotte och Jon Lizotte.

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats