kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Americanah

Americanah () är en roman av den nigerianska författaren Chimamanda Ngozi Adichie. Den handlar om en ung nigeriansk kvinna, Ifemelu, som emigrerar till USA för universitetsstudier. Det är en rik och komplex historia om kärlek, rasism och klass i Afrika i USA i vår egen tid.

Handling 
Ifemelu och Obinze blir kära redan i tonåren i Nigeria. Ifemelu får ett visum för att studera i USA, och meningen är att Obinze ska följa efter. Men attacken mot World Trade Center kommer emellan. Män från afrikanska länder får ännu svårare att ta sig dit. Obinze och Ifemelu tappar bort varandra men vi får följa deras historier parallellt.  

I USA går för det mesta bra för Ifemelu, hon får vänner och har förhållanden, och startar en uppmärksammad blogg om öppen och dold rasism i USA. För aldrig har hon varit så medveten om begreppet ras som där. Bloggen blir så populär att hon kan leva på reklamintäkterna och hon blir inbjuden till olika seminarier och föreläsningar vid universitetet i Princeton där hon bor. Blogginlägg och mejl är en del av texten och således tar Americanah upp ämnen bidrar därför till diskussioner kring dold rasism och fördomar mot svarta i dagens USA. Ifemelu funderar mycket kring bland annat hår. En stor del av boken är skriven när Ifemelu sitter hos frisören och hur hon kämpar med att få sitt afro rakt. Till slut, efter många år av att försöka anpassa sig, så slutar Ifemelu att lägga tid och pengar på att få håret rakt, hon slutar att försöka låta så amerikansk som möjligt och hon börjar förbereda sig för sin hemresa till Lagos. 

Obinze reser till Storbritannien men kastas ut för att han saknat papper. Till slut går det bra för honom också. Väldigt bra. Han blir en rik man i Nigeria, gifter sig och får barn. När Ifemelu återvänder hem är det oundvikligt att de återupptar sin förbindelse. Där ställs de inför sitt livs svåraste beslut.

Utmärkelser 
 National Book Critics Circle Award, 2013 (kategorin skönlitteratur) 
 Listad som en av New York Times topp 10 böcker år 2013
 The Chicago Tribune Heartland Prize, 2013 (kategorin skönlitteratur)
 Vinnare av "One Book, One New York" kampanjen, 2017

Källor

Noter 

Skönlitteratur 2013
Engelskspråkig skönlitteratur
Nigeria i skönlitteratur
USA i skönlitteratur
Herman Fleming (1654–1718)

Herman Fleming, född 1654, död 1718, var en svensk friherre och lagman.

Fleming, som var son till riksrådet Herman Fleming (1619–1673), var lagman i Skånska lagsagan 1683 och därefter från 1684 i Södermanlands lagsaga intill sin död (sista året, när lagsagan var delad, i Nyköpings läns lagsaga).

Han var ägare till Håtö gård i Frötuna socken, Kusta gård i Irsta socken, Lindholms herrgård i Barva socken samt Gerknäs i Nyland.

Han gifte sig 1679 med Catharina Sack (1658–1743), dotter till landshövdingen i Kalmar län Carl Filip von Sack. Med henne hade han flera barn, bland dem riksrådet Otto Fleming.

Referenser
Fleming af Liebelitz nr 17 Tab 4 adelsvapen.com

Män
Födda 1654
Avlidna 1718
lagmän i Södermanland
Lagmän i Skånska lagsagan
Svenska friherrar
Herman
Jan Blomqvist

Jan Blomqvist kan avse:

Jan Blomqvist (militär) (född 1940), militär.
Jan Blomqvist (sportjournalist) (född 1967), sportjournalist.
Jan Blomqvist (militär)

Jan Gunnar Blomqvist, född 9 november 1940 i Gamlestads församling i Göteborgs och Bohus län, är en svensk militär.

Blomqvist tog filosofie kandidat-examen vid Göteborgs universitet 1966 och tog reservofficersexamen samma år. Han blev 1967 fänrik på aktiv stat vid Älvsborgs regemente. Han befordrades till löjtnant 1968 och major 1977. År 1982 befordrades han till överstelöjtnant, varpå han 1983 erhöll tjänst som avdelningschef i Försvarsstaben. År 1985 utnämndes han till överstelöjtnant med särskild tjänsteställning, varefter han tjänstgjorde vid Västernorrlands regemente 1986–1987 och var arméattaché vid ambassaden i Bonn 1987–1990. Han befordrades 1990 till överste och var chef för Analysavdelningen i Militära underrättelse- och säkerhetstjänsten 1990–1996, varpå han var militär rådgivare i svenska OSSE-delegationen 1996–2001.

Jan Blomqvist invaldes 1993 som ledamot av Kungliga Krigsvetenskapsakademien.

Referenser

Källor
Anderson, Björn: Kungl Krigsvetenskapsakademien. Svenska Krigsmanna Sällskapet (till 1805), Kungl Krigsvetenskapsakademien. 20 år med akademien och dess ledamöter 1996–2016 (Kungl. Krigsvetenskapsakademien, Stockholm 2016), s. 115.
Kjellander, Rune: Kungl Krigsvetenskapsakademien. Svenska Krigsmanna Sällskapet (till 1805), Kungl Krigsvetenskapsakademien. Biografisk matrikel med porträttgalleri 1796–1995 (Kungl. Krigsvetenskapsakademien, Stockholm 1996), s. 207.

Födda 1940
Levande personer
Män
Alumner från Göteborgs universitet
Militärer från Göteborg
Svenska militärer under 1900-talet
Svenska militärer under 2000-talet
Överstar i svenska armén
Svenska attachéer
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Helmer Salmo

Helmer Fritjof Salmo (till 1905 Sundström, till 1930 Salonen), född 5 maj 1903 i Bjärnå, död 14 september 1973 i Helsingfors, var en finländsk arkeolog och numismatiker.

Salmo var elev till A. M. Tallgren och blev filosofie kandidat 1928 samt filosofie doktor 1938. Han tjänstgjorde 1930–1938 vid Nationalmuseets myntkabinett och utnämndes 1938 till intendent vid Arkeologiska kommissionens förhistoriska avdelning samt verkade som avdelningsföreståndare 1948–1970. Hans forskningar berörde nästan uteslutande järnåldern; doktorsavhandlingen behandlade merovingertidens (575–800) vapen i Finland. 1948 utgav han en omfattande katalog över fynd av tyska mynt i förhistoriska fynd i Finland. Hans sista större arbete var 1952 en bok om järnåldern i Satakunta.

Källor 
 

Födda 1903
Finländska arkeologer
Numismatiker
Män
Avlidna 1973
Personer från Egentliga Finland
Simhoppförbundet Härveli

Det finska Simhoppförbundet Härveli grundades år 1946. Föreningen fokuserar primärt på simhopp. Härveli var den första simhoppsföreningen i Finland. I och med grundandet av Härveli fick simhopparna ett ordentligt förbund och träningslokaler. Härveli har deltagit i flera simhoppstävlingar i Finland. Senare har Härveli fokuserat på unga simhoppare och har bland annat kurser för unga. Träningslokalerna för Härveli ligger i Helsingfors.

Historia 
Simhopparna hade inte haft hög status Finland. Den 30 mars 1946 samlades några simhoppare för att bilda en simhoppsförening. Föreningens namn blev Härveli. I början var Härveli en ”gentlemän”-förening vilket innebar att endast erfarna hoppare accepterades. För att bli en medlem krävdes det att man kunde hoppa det svåra, klassiska simhoppet ”härveli”. Dessutom måste man visa upp någon konstnärlig simhoppsuppvisning för att bevisa att man hade en ”konstnärliga själ”. Härveli fungerade som en ”gentlemän”-förening i nästan tre år. Föreningen registrerades 1958 och lite senare kunde också kvinnor bli medlemmar. Härveli blev en av Finska Simförbundets officiella medlemsföreningar.

Tävlingar 
År 1950 ordnade Härveli den första nordiska clownhopptävlingen i Hummelviken i Helsingfors. Den första clownhopptävlingen ordnades redan 1950, men de fungerade mest som en reklamkampanj för simhopp i Finland. Under 1950-talet blev finska mästerskapstävlingarna i simhopp vanligare och Härveli deltog i dem.

Medlemmar 
Härveli har representerats av bland andra Helge Wasenius, som har deltagit i olympiska spelen år 1952 och 1956. Också Birger Kivelä har varit medlem i Härveli.

Källor 

Simklubbar i Finland
Sportklubbar i Helsingfors
Sportklubbar bildade 1946
Kattgränd

Kattgränd är en gata på Mariaberget, på västra Södermalm i Stockholm. Gatan fick sitt nuvarande namn 1806.

Historik

Kattgränd sträcker sig i nord-sydlig riktning mellan Bastugatan och Tavastgatan. Från Bastugatan leder trappor ner till Torkel Knutssonsgatan. I väster gränser Kattgränd till kvarteren Kattfoten mindre respektive Kattrumpan. Dessa kvarter tillhör tillsammans med flera andra ”kattkvarter” på Mariaberget till de äldsta på Södermalm och är belagda sedan 1649. Kvarteret Kattrumpan gav upphov till namnet Kattrumpsgränden (känt sedan 1765). Namnet var ännu brukligt 1804 och ändrades 1806 efter förslag till sitt nuvarande namn.

I kvarteret Kattfoten mindre i hörnet Kattgränd/Bastugatan finns fortfarande äldre bebyggelse bestående av ett trähus från 1700-talet och flera stenhus från 1860-talet. Trähuset är blåklassat av Stadsmuseet i Stockholm, vilket innebär att byggnaden har "synnerligen höga kulturhistoriska värden" motsvarande fordringarna för byggnadsminnen. Byggnaden ägs och förvaltas av kommunägda AB Stadsholmen.

Byggnaderna vid Kattgrändens södra avsnitt är av nyare datum och byggdes mellan 1915 och 1976 med undantag av hörnhuset Tavastgatan 42 som härrör från 1859. Det röda tegelhuset (fastigheten Skinnarviksberget 20) med adress Kattgränd 6–8 uppfördes 1945 för AB Stockholmshem, arkitekter Ernst Hawerman och partnern Nils G:son Friberg. Fastigheten är grönmärkt av Stadsmuseet, vilket betyder "särskilt värdefull från historisk, kulturhistorisk, miljömässig eller konstnärlig synpunkt".

Kattgränd då och nu

Noter

Externa länkar

Gator och torg på Södermalm
Blåmärkta byggnader i Stockholm
Voltigeur de Myrt

Voltigeur de Myrt, född 10 april 2009 i Frankrike, är en fransk varmblodig travhäst. Han tränades av Roberto Donati och kördes oftast av Gabriele Gelormini eller Dominik Locqueneux.

Voltigeur de Myrt började tävla i oktober 2011 och avslutade sin karriär 2018. Under karriären sprang han in 1,4 miljoner euro på 87 starter varav 15 segrar, 9 andraplatser och 15 tredjeplatser. Han tog karriärens största seger i Prix René Ballière (2015).  

Han har även segrat i Prix Phaeton (2013), Critérium des 4 ans (2013), Prix Henri Levesque (2014), Finale du Grand National du trot (2014) och Grote Prijs der Giganten (2015). Han kom under sin karriär på andraplats i Prix d'Amérique (2015), Prix de Belgique (2016) och Gran Premio Lotteria (2016) samt på tredjeplats i Olympiatravet (2015), Copenhagen Cup (2015), Prix du Bourbonnais (2016) och Prix de France (2016, 2017).

Han deltog i Elitloppet på Solvalla upplagorna 2015 och 2016, men slutade oplacerad båda gångerna.

Statistik

Större segrar

Referenser

Noter

Externa länkar 

 Voltigeur de Myrt's profil hos Le Trot

Hästar födda 2009
Franska travhästar
Pink Cream 69

Pink Cream 69 är ett tyskt hårdrocksband grundat 1987 i Karlsruhe av Andi Deris, Dennis Ward, Kosta Zafiriou och Alfred Koffler. (Endast Alfred och Uwe er tyska. David är brittisk, Kosta är grekisk och Dennis är av amerikansk ursprung.) Ett år efter att ha grundats vinner dom en tävling för nykomlingar arrangerad av tidningen Metal Hammer i Ludwigsburg. År 1994 lämnar Andi Deris bandet för att ersätta Michael Kiske som sångare i Helloween. Han ersattes därefter av brittiska sångaren David Readman.

Bandet är oftast kända som The Pinkies och 2003 blev dom ett femmannaband efter att ha värvat gitarristen Uwe Reitenauer som stöd för Alfred Koffler, som drabbades av en nervsjukdom. 

Den femte marsch 2012 meddelade Pink Cream 69 att Kosta Zafiriou lämnar bandet på grund av hans medverkan som manager inom företaget Bottom Row och som trummis i bandet Unisonic, där även Dennis Ward medverkar. Han ersattes av Chris Schmidt som länge varit trumtekniker och god vän till bandet.

Medlemmar

Nuvarande medlemmar 
Alfred Koffler – gitarr, bakgrundssång (1987–)
David Readman – sång (1994–)
Chris Schmidt – trummor (2012–)

Tidigare medlemmar 
Andi Deris – sång, gitarr, akustisk gitarr (1987–1993)
Kosta Zafiriou – trummor, bakgrundssång (1987–2012)
Dennis Ward – basgitarr, keyboard, bakgrundssång (1987–2019)
Doogie White – sång (1994)
Uwe Reitenauer – gitarr, bakgrundssång (2007–2020)

Turnerande medlemmar 
Roman "Morales" Beselt – basgitarr
Marco Wriedt – gitarr (2011)

Diskografi

Studioalbum 
 1989: Pink Cream 69
 1991: One Size Fits All
 1993: Games People Play
 1995: Change
 1997: Food for Thought
 1998: Electrified
 2000: Sonic Dynamite
 2001: Endangered
 2004: Thunderdome
 2007: In10sity
 2013: Ceremonial
 2017: Headstrong

EP 
 1991: 49°/8°
 1991: 36°/140°
 2000: Mixery

Livealbum 
 1997: Live
 2009: Live in Karlsruhe

DVD 
 2009: Pink Cream 69 – Past & Present

Singlar 
 1989: "One Step Into Paradise"
 1990: "Close Your Eyes"
 1991: "Do You Like It Like That"
 1991: "White Men Do Not Reggae"
 1991: "Ballerina"
 1993: "Face In The Mirror"
 1993: "Keep Your Eyes On The Twisted"
 1993: "Somedays I Sail"
 1995: "20th Century Boy" (T-Rex cover)
 1995: "Only The Good"
 1999: "Shame"

Referenser

Länkar 
 Officiell webbplats
 Pink Cream 69 på Encyclopaedia Metallum

Tyska rockgrupper
Tyska metalgrupper
Tyska power metal-grupper
Glam metal-grupper
Helge Wasenius

Helge Wasenius (ursprungligen Vasenius), född 23 februari 1927 i Helsingfors, död 27 januari 2008 i Helsingfors var en finsk simhoppare. Han har vunnit flera finska mästerskapstävlingar och har representerat Finland i olympiska sommarspelen 1952 i Helsingfors och i olympiska sommarspelen 1956 i Melbourne. Wasenius har representerat Helsingfors Arbetarnas Simmare och Härveli.

Vinster 
Wasenius blev medlem i Simhoppförbundet Härveli genast efter dess skapande år 1946. Wasenius har vunnit 36 finländska mästerskap och 6 nordiska mästerskap. År 1955 vann han europeiskt mästerskap inom clownhopp. I denna gren har han vunnit 50 finska mästerskap.

Film 
År 2000 gjordes en kort film om Helge Wasenius som heter Hyppääjä. Filmens regissör var P.V. Lehtinen. Dokumentären har vunnit flera internationella pris.

Källor

Noter

Män
Födda 1927
Avlidna 2008
Finländska simhoppare
Tävlande i simhopp vid olympiska sommarspelen 1952
Tävlande i simhopp vid olympiska sommarspelen 1956
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1952 från Finland
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1956 från Finland
Idrottare från Helsingfors
Yogi Björn (film)

Yogi Björn är en amerikansk familje-komedifilm från 2010, i regi av Eric Brevig, producerad av Donald De Line och Karen Rosenfelt, skriven av Brad Copeland, Joshua Sternin och Jeffrey Ventimilia. Filmen är baserad på den animerade TV-serien The Yogi Bear Show och karaktären Yogi Björn skapad av William Hanna och Joseph Barbera. Filmen berättar om Yogi Björn när han försöker rädda sin nationalpark från att bli förstörd.

Rollista

Referenser

Externa länkar 
 
 
 

Amerikanska filmer 2010
3D-filmer
Amerikanska familjefilmer
Amerikanska komedifilmer
Filmer om djur
Miljöfilmer
Delvis animerade spelfilmer
Björnar i kulturen
Filmer från Warner Bros.
Engelskspråkiga filmer
Kajsaniemi botaniska trädgård

Kajsaniemi botaniska trädgård är en botanisk trädgård som ligger i Kajsaniemiparken i Helsingfors. Kajsaniemi botaniska trädgård och Gumtäkt botaniska trädgård hör till enheten Helsingfors Universitets Botaniska Trädgård som är en institution som fungerar under Helsingfors universitet och Naturhistoriska museet. Trädgården öppnades för allmänheten 1812, samma år som Helsingfors blev Finlands huvudstad. Trädgården består av tio växthus och idag finns där upp till 1300 växtstammar från olika delar av världen. Växterna används flitigt inom forskning och på utställningar.

Historik
Hans Henrik Böje hyrde 1763 land i Kajsaniemi av Helsingfors stad och grundade en trädgård där. År 1812 öppnades trädgården för allmänheten och 1827 började man enligt Carl Ludvig Engels planer omvandla trädgården till en allmän park för Helsingforsborna. Helsingfors botaniska trädgård har sina rötter i Åbo Akademis botaniska trädgård, som grundades av Elias Tillandz. År 1828, efter Åbo brand, flyttade Åbo Akademi till Helsingfors. När professorn och botanikern Carl Reinhold Sahlberg kom från Åbo till Helsingfors, kunde han grunda en ny trädgård där den gamla funnits, eftersom Åbo Akademi fått området i Kajsaniemi där den gamla legat.  Den nya trädgården grundades 1829 och den bestod av Sahlbergs privata samlingar, som överlevt branden. De ursprungliga växthusen i trädgården ritades av Franz Faldermann, som fick som uppgift att skapa trädgården. Växthusen ersattes i slutet av 1800-talet av växthus, ritade Gustaf Nyström.

Växtsamlingar 
Kajsaniemis växtsamlingar består av cirka 1300 växtstammar. I utomhusträdgården växer omkring 3400 registrerade växtbestånd, som motsvarar ungefär en tredjedel av hela växtsamlingen. Växtbeståndet består av cirka 2300 arter och underarter. I den botaniska trädgården finns det allt från vedartade växter till örtartade växter och från buskväxter till träd. Växterna härstammar från olika ställen i världen och där finns växter från Afrikas torra savanner och Sydamerikas frodiga regnskogar. Några av växthusets största sevärdheter är palmsalen och den sydliga jättenäckrosen som överlevde bombningarna på Helsingfors under andra världskriget. I botaniska trädgården odlas vårblommor som narcisser och tulpaner. När sommaren kommer, gror blommorna som man planterat under våren och arter av sommarblommar som ringblommor, sammetsblomster och facelia växer i trädgården.

Referenser

Externa länkar 
Naturhistoriska centralmuseet – Kajsaniemi botaniska trädgård

Botaniska trädgårdar i Finland
Parker i Helsingfors
Elitloppet 1990

Elitloppet 1990 var den 39:e upplagan av Elitloppet, som gick av stapeln söndagen den 27 maj 1990 på Solvalla i Stockholm. Finalen vanns av den svensktränade hästen Mack Lobell, körd av Thomas Nilsson och tränad av John-Eric Magnusson.

1990 års Elitopp såg på förhand ut att bli en riktig fartfest, då starfältet bestod av bland annat Mack Lobell, som var historiens snabbaste hingst, och Peace Corps som var historiens snabbaste sto. Den franska hästen Ourasi avstod åter igen att starta i Elitloppet.

Upplägg och genomförande 
Elitloppet är ett inbjudningslopp och varje år bjuds 16 hästar som utmärkt sig in till Elitloppet. Hästarna lottas in i två kvalheat, och de fyra bästa i varje försök går vidare till finalen som sker 2–3 timmar senare samma dag. Desto bättre placering i kvalheatet, desto tidigare får hästens tränare välja startspår inför finalen. Samtliga tre lopp travas sedan 1965 över sprinterdistansen 1 609 meter (engelska milen) med autostart (bilstart). I Elitloppet 1990 var förstapris i finalen 850 000 kronor, och 150 000 kronor i respektive kvalheat.

Kvalheat 1

Kvalheat 2

Finalheat

Referenser

Externa länkar 

Sport i Sverige 1990
1990
John L. Hennessy

John Leroy Hennessy, tek.dr., född 22 september 1952, är en amerikansk företagsledare som är styrelseordförande för det multinationella holdingbolaget Alphabet Inc sedan den 1 februari 2018 när han efterträdde Eric Schmidt, tek.dr.
Han sitter också som ledamot i koncernstyrelsen för det globala IT-företaget Cisco Systems, Inc. sedan 2002.

Hennessy avlade en kandidatexamen i elektroteknik vid Villanova University och en master och en doktor i datavetenskap vid Stony Brook University.

1977 började han arbeta för universitetet Stanford University och fyra år senare inledde han det DARPA-stödda forskningsprojektet MIPS (Microprocessor without Interlocked Pipeline Stages), där projektet var till att forska om RISC-processorer. 1984 delgrundade Hennessy företaget MIPS Computer Systems, Inc. i syfte att göra forskningsprojektet kommersiell, företaget blev dock uppköpta 1992 av Silicon Graphics Inc. för $406,1 miljoner. 1998 var han med och grundade företaget T-Span Systems tillsammans med professorn Teresa Meng. 1999 blev han utsedd att efterträda Condoleezza Rice som rektor för Stanford. Ett år senare bytte företaget namn till Atheros Communications samtidigt som Hennessy blev president för hela universitet. 2011 köptes Atheros upp av Qualcomm, Inc. för $3,1 miljarder. 2016 avgick Hennessy från sin position hos Stanford.

Referenser

Noter

Alphabet Inc.
Personer med anknytning till Google
Personer inom USA:s näringsliv under 2000-talet
Personer inom USA:s näringsliv under 1900-talet
Personer verksamma vid Stanford University
Personer från Huntington, New York
Levande personer
Födda 1952
Män
Amerikanska företagsledare
Alumner från Villanova University
Alumner från Stony Brook University
Won Yun-jong

Won Yun-jong, född den 17 juni 1985, är en sydkoreansk bobåkare. Han deltog vid olympiska vinterspelen 2014 och 2018 och vid invigningsceremonin bar han den gemensamma korenska flaggan tillsammans med nordkoreanskan Hwang Chung-gum.

Referenser

Födda 1985
Sydkoreanska bobåkare
Män
Levande personer
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2014 från Sydkorea
Tävlande i bob vid olympiska vinterspelen 2014
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2018 från Sydkorea
Tävlande i bob vid olympiska vinterspelen 2018
Sydkoreanska idrottare under 2000-talet
Mercedes Calderón

Mercedes Calderón, född 1 september 1965, är en kubansk före detta volleybollspelare.
Calderón blev olympisk guldmedaljör i volleyboll vid sommarspelen 1992 i Barcelona.

Källor 

Kubanska landslagsspelare i volleyboll (damer)
Kubanska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1992
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1992 från Kuba
Tävlande i volleyboll vid olympiska sommarspelen 1992
Volleybollspelare i Santiago De Cuba
Volleybollspelare i Odakyu Juno
Födda 1965
Levande personer
Kvinnor
Hwang Chung-gum

Hwang Chung-gum, född den 11 september 1995, är en nordkoreansk ishockeyspelare som blev uttagen till Koreas gemensamma damlandslag ishockey vid olympiska vinterspelen 2018. Vid invigningsceremonin bar hon den gemensamma korenska flaggan tillsammans med sydkoreanen Won Yun-jong.

Referenser

Födda 1995
Nordkoreanska ishockeyspelare
Kvinnor
Levande personer
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2018 från Nordkorea
Tävlande i ishockey vid olympiska vinterspelen 2018
Un Mec d'Héripré

Un Mec d'Héripré, född 1 maj 2008 i Frankrike, är en fransk varmblodig travhäst. Han tränades av Philippe Billard från 2016 till 2018. Tidigare tränades han av Fabrice Souloy. Han har körts av kuskar som Joseph Verbeeck, Jean-Michel Bazire, Franck Nivard, Björn Goop och Franck Ouvrie.

Un Mec d'Héripré började tävla 2011. Han sprang in 2,1 miljoner euro på 63 starter varav 29 segrar, 8 andraplatser och 4 tredjeplatser under sin karriär. Han tog  karriärens största segrar i Critérium Continental (2012), Prix Octave Douesnel (2012), Prix de Croix (2013), Europeiskt femåringschampionat (2013), Prix René Ballière (2014), Prix d'Été (2014), Prix du Bourbonnais (2015), Critérium de vitesse de Basse-Normandie (2016), Prix de Washington (2016), St. Michel Ajo (2016), Åby Stora Pris (2016), Gran Premio Costa Azzurra (2017) och Grand Prix du Departement des Alpes-Maritimes (2016, 2018). Han har även kommit på andraplats i Critérium des 4 ans (2012), Grand Critérium de Vitesse (2017) och Gran Premio Lotteria (2017).

Karriär
Un Mec d'Héripré började tävla i maj 2011 och inledde karriären med fyra raka segrar. Han segrade i fem av sju starter under debutsäsongen 2011. Under våren 2012 kom han tvåa i Critérium des 4 ans. Under vintermeetinget 2012–13 fick han sitt stora internationella genombrott då han segrade i stora lopp som Prix Octave Douesnel, Critérium Continental och Prix de Croix. Han deltog i världens största travlopp Prix d'Amérique för första gången i karriären i januari 2013, men galopperade direkt i starten. Senare under 2013 segrade han i bland annat Prix Jockey och Europeiskt femåringschampionat.

Framgångarna fortsatte under 2014, då han tog flera stora segrar i grupplopp som Prix René Ballière i april, Prix Jean-Luc Lagardère i augusti och Prix d'Été i september. Den 29 juli 2014 var han måletta i Hugo Åbergs Memorial, men diskvalificerades på grund av trängning av kusken Franck Nivard.

Han deltog i 2016 års upplaga av Elitloppet den 29 maj 2016 på Solvalla. I försöksloppet skar han mållinjen som etta och kvalificerade sig därmed för final. I finalen kom han på tredjeplats efter att ha travat i ledningen och haft Nuncio (som segrade) utvändigt om sig under hela loppet. Efter analyser som blev färdiga i september 2016 framkom det dock att hans tränare Souloy dopat honom (och även stallkamraten Your Highness under samma period) med ämnet kobolt till loppet, varför hans seger i försöket och tredjeplats i finalen ströks. Efter dopningsskandalen togs han ur Souloys träning och tränas sedan hösten 2016 av hans svåger Philippe Billard.

Statistik

Större segrar

Referenser

Noter

Externa länkar 

 Un Mec d'Héripré's profil hos Le Trot

Hästar födda 2008
Franska travhästar
Dopningsfall inom travsport