kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
That's What Friends Are For

"That's What Friends Are For" är en låt skriven av Burt Bacharach och Carole Bayer Sager. Den spelades först in av Rod Stewart 1982 för soundtracket till filmen Årets man, men är mer känd i coverversionen från 1985 av Dionne Warwick, Elton John, Gladys Knight och Stevie Wonder. Denna inspelning, gjord under namnet "Dionne & Friends", släpptes som en välgörenhetssingel för American Foundation for AIDS Research. Låten blev en stor hit, spelade in tre miljoner dollar och låg på första plats på Billboard Hot 100 under fyra veckor. Låten vann även Grammys för Best Pop Performance by a Duo or Group with Vocals och Song of the Year.

Medverkande
Rod Stewart – sång
Jim Cregan – gitarr, körsång
Jimmy "Z" Zavala – saxofon
Kevin Savigar – keyboards
Jay Davis – bas
Tony Brock – trummor, körsång

Coverversionen av Dionne & Friends
Ett samarbete mellan Dionne Warwick, Gladys Knight, Elton John och Stevie Wonder, lett av Warwick, släpptes som en välgörenhetssingel 1985 i Storbritannien och USA. Låten spelades in i tonarten E dur. Låten spelades in till förmån för American Foundation for AIDS Research, och spelade in över 3 miljoner dollar. Warwick som tidigare samlat in pengar för blodsjukdomar, som sicklecellanemi, ville hjälpa till att motverka den då växande AIDS epidemin då hon sett vänner dö plågsamt på grund av sjukdomen.

Elton John spelade piano och Stevie Wonder spelade munspel. De båda hade tidigare samarbetat på Johns låt I Guess That's Why They Call It the Blues från 1983.

Låten låg på första plats på adult contemporarylistan i två veckor, första plats på soullistan i tre veckor, och första plats på Billboard Hot 100 i fyra veckor, alla i januari 1986, och blev Billboards toppsingel under 1986. I USA certifierades låten med guldcertifikat den 15 januari 1986 av RIAA. Den kom att bli den sista låt som placerade sig på första plats för alla utom Elton John (som senare hade två #1-låtar under 1990-talet). 

Låten toppade även listorna i Kanada och Australien och placerade sig på topp 10 I Irland, Italien, Nya Zeeland, Norge, Sydafrika och Sverige. På den brittiska singellistan debuterade låten på plats 49 och klättrade tre veckor senare upp till 16:e plats, vilket blev dess topplacering.

Versionen av Dionne & Friends vann även Grammy Awards för Best Pop Performance by a Duo or Group with Vocals till gruppens medlemmar, och Song of the Year till dess låtskrivare, Bacharach och Bayer Sager. Låten kom på plats 78 över Billboard's Greatest Songs of all time.

Dionne Warwick, Elton John, Gladys Knight och Stevie Wonder framförde låten tillsammans för första gången på 23 år vid 25th Anniversary AmfAR Gala i New York City den 10 februari 2011.

Medverkande 

 Dionne Warwick – sång
 Elton John – sång
 Gladys Knight – sång
 Stevie Wonder – sång, munspel

Listplaceringar

Veckotopplista

Årstopplistor

Evig topplista

Certifieringar

Referenser

Noter

Externa länkar 
 Rod Stewart Lyrics Sångtext hos Metro Lyrics
 Dionne Warwick and Friends Lyrics Sångtext hos Metro Lyrics

Musiksinglar 1985
Sånger 1982
Sånger 1985
Välgörenhet
Soulballader
Popballader
Låtar av Burt Bacharach
Zhongyuan-Buddha

Zhongyuan-Buddha () är en staty över Buddha i stadsdelen Zhaocun i Lushan i Pingdingshan i Henan i Kina, som uppfördes 1997–2008. Den är 128 meter hög inräknat en 25 meter hög lotustron och var världens högsta skulptur till oktober 2018.

Statyn benämns också Spring Temple Buddha efter den närliggande "Tianrui varma källa" med vatten med en temperatur på 60 grader. Den är känd i trakten för sin hälsobefrämjande effekt. Foquan-templet, som byggdes under Tangdynastin, härbärgerar "Lyckans klocka", som är placerad högst uppe på drakhuvudet. Denna klocka av brons väger 116 ton.

Källor
Denna artikel är baserad på artikeln Spring Temple Buddha på engelskspråkiga Wikipedia.

Noter

Minnesmärken i Kina
Skulpturer i Kina
Henan
Skulpturer 2008
Kolossalskulpturer
Buddhastatyer
Gustaf Anton Gyldenstolpe

Gustaf Anton Gyldenstolpe, född 30 mars 1744, död 18 juni 1827 i Nyköping, var en svensk greve och militär. Han var bror till Nils Philip Gyldenstolpe.

Biografi
Gyldenstolpe föddes som son till kammarherren Ulric Nils Gyldenstolpe och dennes hustru Brita Christina Oxenstierna af Korsholm och Wasa. Han blev student vid Uppsala universitet den 2 april 1750. Han antogs som kvartermästare vid Södra skånska kavalleriregementet 1761. Året därpå gick han i fransk tjänst, och utnämndes där till löjtnant. I Sverige utnämndes han av Adolf Fredrik till livdrabant den 2 maj 1764.

Den 27 november 1768 befordrades han till löjtnant i Sverige, men han tog avsked redan den 10 januari 1771. Gyldenstolpe dog ogift i Nyköping den 18 juni 1827.

Källor
 adelsvapen, tab 2.

Svenska grevar
Födda 1744
Avlidna 1827
Personer under gustavianska tiden
Personer under frihetstiden
Svenska militärer under 1700-talet
Män
Gustaf Anton
3603 Gajdušek

3603 Gajdušek eller 1981 RM är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 5 september 1981 av den slovakiske astronomen L. Brožek vid Kleť-observatoriet. Den har fått sitt namn efter den tjeckiske optikern 

Asteroiden har en diameter på ungefär 7 kilometer.

Referenser 
 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av L Brožek
Astronomiska upptäckter 1981
3598 Saucier

3598 Saucier eller 1977 KK1 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 18 maj 1977 av den amerikanska astronomen Ellen Suzanne Howell vid Palomar-observatoriet. Den är uppkallad efter Agnes Saucier, en släkting till upptäckaren.

Asteroiden har en diameter på ungefär 18 kilometer.

Referenser 
 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av Ellen Suzanne Howell
Astronomiska upptäckter 1977
Xie Jun

Xie Jun (kinesiska謝軍; pinyin Xiè Jūn), född 30 oktober 1970 i Baoding i provinsen Hebei i Kina, är en kinesisk schackspelare. Hon blev stormästare 1993 och regerande världsmästarinna i schack i två perioder, 1991–1996 och 1999–2001. Det är en bedrift som hon endast delar med den sovjetiska internationella mästaren Elisaveta Bykova och den kinesiska stormästaren Hou Yifan.

Schackkarriär 
Vid sex års ålder började Jun spela Xiangqi (kinesiskt schack) och tog som 10-åring hem titeln i Beijings mästerskap i xiangqi för flickor. På uppmaning från myndigheterna började hon sedan spela schack på internationell nivå. Trots små möjligheter att träna schack tog Jun hem det kinesiska mästerskapet i schack för flickor 1984. 1988 kom hon på delad andraplats vid juniorvärldsmästerskapet för flickor i Adelaide, i Australien. Tre spelare delade på andraplatsen.

Vid tjugo års ålder gick Jun sin första match om världsmästerskapen för damer och besegrade Maia Tjiburdanidze från Georgien, som innehaft världsmästartiteln sedan 1978. Det skedde med poängen 8½–6½. 1993 försvarade hon titeln mot Nana Ioseliani och vann då matchen övertygande med 8½–2½ i poäng. Sommaren 1994 erövrade hon stormästartiteln.

1996 förlorade hon världsmästartiteln mot det ungerska stormästaren Susan Polgar med 4½–8½. 1999 avstod Polgar från att spela om världsmästerskapet och matchen stod istället mellan två utmanare, Jun och den ryska internationella mästaren Alisa Galliamova. Jun vann tillbaka världsmästartiteln genom att besegra Galliamova med 8½–6½. År 2000 gjorde FIDE om tävlingsformatet för världsmästerskapet till en knock out-turnering. Jun vann åter genom att besegra kinesiskan Qin Kanying med 2½–1½ i finalen.

Jun blev i Kina känd för sin optimistiska spelstil där hon gick friskt på attack. Hennes framgångar populariserade schacket i Kina och i övriga Asien.

I juli 2004 erhöll Jun titlarna Internationell skiljedomare och FIDE Senior Trainer.

Referenser

Noter

Externa länkar 

Juns blogg.
Xie Juns schackpartier hos 365Chess.com

Kinesiska schackspelare
Stormästare i schack
Schackvärldsmästare
Födda 1970
Kvinnor
Levande personer
M/S Venezuela (1945)

M/S Venezuela var ett svenskt lastfartyg byggt för Johnsonlinjens sydamerikatrafik. Fartyget fick samma namn som dess föregångare som förliste 1941 torpederad av en tysk ubåt.

Evert Taube ska 1945 ha rest med Venezuela som passagerare till Sydamerika.

Källor
M/S Venezuela 1945 faktaomfartyg.se, läst 8 november 2018

Noter

Svenska lastfartyg
Fartyg sjösatta 1945
Fartyg byggda i Göteborg
Vasa simhall

Vasa simhall är en simhall i stadsdelen Sandviken i Vasa. I simhallen finns totalt fyra bassänger: en 50-meters-, en 25-meters-, en undervisnings- och en barnbassäng. Bland övriga utrymmen finns café, konferensrum och gym. I Vasa simhall tränar simföreningen Vasa Simsällskap.

Historia 
Vasa simhall togs i bruk i oktober 1962 och planerades åren 1960–1961 av Eija och Olli Saionmaa. I den nybyggda hallen fanns en 25-metersbassäng med fem banor och ett fem meters hopptorn. Bygget förverkligades med medel från Vasas fadderstad Malmö, donationer för att återuppbygga staden efter andra världskriget. Den nya simhallen var av stor betydelse för Vasas simmare då den möjliggjorde året-runt-verksamhet.

Den första större renoveringen av simhallen gjordes 1983–1984 enligt ritningar av Kari Kyyhkynen, i renoveringen tillkom en mindre byggnad vid hallens södra gavel och bad- och bastuavdelningarnas interiör ändrades. En diskussion kring behovet av en 50-metersbassäng pågick i samband med renoveringen men någon lösning hittades inte utan ärendet sköts på framtiden.

År 2003 utfördes igen en större renovering, den här gången enligt arkitektbyrån Arktes Oy:s ritningar. På simhallens södra sida byggdes en ny bassängavdelning med en 50-metersbassäng.

Källor 

Badhus i Finland
Sportanläggningar invigda 1962
Byggnader och anläggningar i Vasa
Sport i Vasa
Leptomys paulus

Leptomys paulus är en gnagare som tillhör familjen råttdjur, släktet Leptomys och endast finns på Nya Guinea. Den beskrevs först av Guy Musser, Kristofer Helgen och Darrin Lunde 2008.

Beskrivning 
Arten är en liten, långsvansad råtta med en kroppslängd (från nosspets till svansrot) från knappt 12 till drygt 13 cm, en svanslängd mellan 14 och 16 cm och en vikt mellan 34 och 52 g. Pälsen är tät, mjuk och mörkt brungul på ovansidan och sidorna övergående till ljusgrå eller nästan vit på undersidan. Huvudet kännetecknas av en spetsig nos och av långa morrhår som når fram bakom öronen när de böjs bakåt. Den smala svansen är täckt med fjäll och varje fjällskiva är utrustad med tre korta hår. Framtänderna har orange tandemalj i överkäken och gul tandemalj i underkäken.

Utbredning 
Arten är endemisk för Nya Guinea, där den har påträffats på den östra delen.

Ekologi 
Arten lever i tropiska regnskogar på bergssluttningar mellan 1 200 och 1 600 meters höjd.

Leptomys paulus gräver enkla underjordiska bon med en tunnel och ett rum som ligger cirka en meter under markytan. I boet hittades ensamma exemplar, honor med ungar och små familjer. Andra individer fångades med skalbaggslarver som bete. Honor har två par spenar och därför antas att en kull består av ett fåtal ungar. Två honor var dräktiga med en respektive två embryon.

Bevarandestatus 
Hot mot beståndet och populationens storlek är inte kända. IUCN listar arten med kunskapsbrist (DD).

Källor

Anmärkningar

Externa länkar 

paulus
Däggdjur i australiska regionen
Shaftesbury Abbey

Shaftesbury Abbey var ett kloster för nunnor inom benediktinerorden i Shaftesbury i Dorset i England, verksamt från 888 till 1539. Det tillhörde de största och mest betydelsefulla nunneklostren i det medeltida England, och räknades vid tidpunkten för reformationen som det näst rikaste nunneklostret i England efter Syon Abbey. Det var känt som pilgrimsort, då det sedan år 981 hyste Edvard Martyrens grav. Dess abbedissa svor sedan 1340 in stadens borgmästare i ämbetet.

Källor 
 
 British History Online

Kloster i England
Tidigare kloster
Kyrko- och klosterruiner i England
England under 800-talet
Barking Abbey

Barking Abbey var ett kloster för nunnor inom benediktinerorden i Barking i London i England, verksamt från 666 till 1539. Det tillhörde de största och mest betydelsefulla nunneklostren i det medeltida England. Det var ett kungligt kloster och inkluderade helgon och kvinnor ur kungafamiljen bland sina medlemmar.

Källor 
 
 British History Online
 
Kloster i England
Tidigare kloster
England under 600-talet
Rune Fleischer

Rune Fleischer, född 1967, är en dansk barnboksförfattare och illustratör. Fleischer har skrivit och illustrerat ett hundratal barnböcker.

Många av böckerna handlar om Rolf (Otto i danskspråkiga utgåvor) – en dråplig liten man som återkommande gör bort sig, men tar motgångarna med ett leende. Böckerna vänder sig till barn som just lärt sig läsa, men passar också för äldre elever med lässvårigheter eller som lär sig ett nytt språk. Flera av böckerna finns översatta till bland annat engelska, tigrinska, pashto, polska, arabiska, somaliska och dari.

Referenser

Externa länkar

Rune Fleischer på Det Kgl. Bibliotek, Danmark

Danska författare av barn- och ungdomslitteratur
Danska illustratörer
Män
Födda 1967
Levande personer
Robert Virot

Robert Virot, född 10 augusti 1915 i Paris, död 10 mars 2002 i Le Buisson-de-Cadouin, Dordogne, var en fransk botaniker.

Åren 1936–1947 vistades Virot i Nya Kaledonien och återvände sedan till Paris, där han arbetade vid Muséum national d'histoire naturelle.

Filosofie doktor 1956 vid Paris universitet med avhandlingen La végétation canaque (Vegetationen i Nya Kaledonien).

Han beskrev 36 arter, listade i IPNI.

Tilldelades 1961 den franska utmärkelsen Prix de Coincy, som utdelas av Société botanique de France till minne av den franske botanikern Auguste-Henri Cornut de Coincy (1837–1903).

Publikationer
 1953 André Guillaumin, Robert Virot: Plantes récoltées
 1956. La végétation canaque, band 7 av Mémoires Muséum national d'histoire naturelle, ny serie, Botanique, 398 sidor.
 1965 Robert F. Thorne, André Guillaumin, Robert Virot: Floristic relationships of New Caledonia: Vascular plants collected by R. F. Thorne in New Caledonia in 1959, band 27 av University of Iowa studies in natural history,  65 sidor
 1967 Avsnitt protéacéer i André Aubréville: Flore de la Nouvelle-Calédonie et Dépendances, band 2 utgivet av Muséum national d'histoire naturelle.
 1968 André Aubréville, Robert Virot: Flore de la Nouvelle-Calédonie et dépendances: avsnitt protéacéer i band 2, 253 sidor.
 1975. Flore de la Nouvelle-Calédonie et dépendances: avsnitt épacridacées, band 6, utgiven av Muséum national d'histoire naturelle, Laboratoire de phanérogamie, 160 sidor.
 1975 Avsnitt Epacridacéer i Flore de la Nouvelle-Calédonie et Dépendances, band 6, utgivet av Muséum national d'histoire naturelle, Paris.

Eponym
 (Proteaceae)
 Virotia L.A.S.Johnson & B.G.Briggs

Källor

Franska botaniker
Män
Personer från Paris
Födda 1915
Avlidna 2002
Slaget vid Tunmen

Sjöslaget vid Tunmen var ett sjöslag våren 1521 utanför fortet Tuen Mun vid Pärlflodens mynning. En portugisisk flotta under befäl av Diogo Calvo besegrades av Mings kejserliga flotta.

Bakgrund
Det portugisiska sändebudet Fernão Pires de Andrade anlände till Pärlflodens mynning i juni 1517 och bad befälhavande amiralen i Nantou om tillstånd för sina fartyg att segla till Kanton. Efter en månad utan svar, beslutade Andrade sig för att segla uppför floden. När de närmade sig Kanton sköt flaggskeppet salut för att de kom i fredliga avsikter. Den kinesiska befolkningen missförstod detta och blev oroliga. När Kantons myndigheter kom fram blev portugiserna välkomna med pomp och ståt och fick tillstånd att handla siden och porslin.

Andrades goda relation med Mingdynastins ombud omintetgjordes då hans bror Simão de Andrade anlände i augusti 1519. Simão de Andrade byggde ett fort på ön TunMen och kidnappade kinesiska barn och sålde i Malacka.

Slaget vid TunMen
Mingdynastins storsekretariat beordrade amiralen Wang Hong att driva bort portugiserna. När bröderna de Andrade vägrade samlade Wang Hong en flotta på 50 djonker i april (eller maj) 1571. Simão de Andrade förde befäl över fem karaveller och ett flertal siamesiska djonker. Portugiserna besegrades, två karaveller förlorades, djonkerna flydde och tre karaveller lyckades ta sig till Malacka. Efter detta slag hindrades portugisiska fartyg att landstiga i Kina under många år.

Kommentarer

Referenser

Noter

Portugal under 1500-talet
Tunmen
Kina under 1500-talet
1521
X Aquarii

X Aquarii är en pulserande variabel av Mira Ceti-typ (M) i stjärnbilden Vattumannen.
 
Stjärnan varierar mellan visuell magnitud +7,2 och 15,0 med en period av 311,4 dygn.

Se även 
 Variabel stjärna

Referenser 

Stjärnbilden Vattumannen
Miravariabler
HD-objekt
Fernand Decanali

Fernand Julien Decanali, född 7 juli 1925 i Marseilles, död 10 januari 2017 i Marseilles, var en fransk tävlingscyklist.

Decanali blev olympisk guldmedaljör i lagförföljelse vid sommarspelen 1948 i London.

Källor 

Franska tävlingscyklister
Franska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1948
Tävlande i cykling vid olympiska sommarspelen 1948
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1948 från Frankrike
Födda 1925
Avlidna 2017
Män
Carl Asp

Carl Asp, född den  25 december 1710 i Norrköping, död 16 juli 1782 i Uppsala, var en svensk universitetslärare. Han var son till Petrus Asp.

Asp lär ha haft personliga förbindelser att tacka för sin befordran till adjunkt vid Uppsala universitet 1737 och professor i logik och metafysik vid samma lärosäte 1755. Efter sin gradualdisputation varken utgav han eller presiderade för någon avhandling. Han skall emellertid ha använt mycken flit på sina föreläsningar och haft ypperliga utförsgåvor som orator. Asp var vid två tillfällen universitetets rektor och avgick med pension 1770.

Källor 

Svenska professorer i filosofi
Rektorer vid Uppsala universitet
Filosofer under 1700-talet
Svenska forskare under 1700-talet
Forskare från Norrköping
Födda 1710
Avlidna 1782
Män
Reg Harris

Reginald Hargreaves "Reg" Harris, född 1 mars 1920 i Bury, död 22 juni 1992 i Macclesfield, var en brittisk tävlingscyklist.

Harris blev olympisk silvermedaljör i sprint vid sommarspelen 1948 i London.

Källor 

Brittiska tävlingscyklister
Brittiska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1948
Tävlande i cykling vid olympiska sommarspelen 1948
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1948 från Storbritannien
Födda 1920
Avlidna 1992
Män
Johan Låstbom

Johan Låstbom, född 18 oktober 1732 på Ransäters bruk, Ransäters socken, Värmlands län, död 1802 i Uppsala, var en svensk universitetslärare. 

Låstbom blev 1758 filosofie magister i Uppsala. År 1759 fick enligt donators önskan den professur i praktisk ekonomi som instiftats av den värmländske brukspatronen Eric Borgström. Tillsammans med sin då ännu oavlönade adjunkt Emanuel Ekman utgav han 1765 veckoskriften Oeconomiska tidningar. Låstbom insamlade också jordbruksredskap och författade Utkast til kunskap om swenske landtmannaredskaper (i Hushållnings-Journal 1780). Han sökte förgäves bättre avlönade professurer – praktisk filosofi 1764 och juridisk ekonomi 1770 och 1772. Låstbom prästvigdes 1771, promoverades till teologie doktor 1779 och uppfördes i tredje förslagsrummet vid biskopsvalet i Karlstads stift 1787. Han befordrades 1790 till förste teologie professor och domprost i Uppsala.

Referenser

Noter 

  

Domprostar i Uppsala
Svenska professorer inom ekonomi
Svenska professorer i teologi
Rektorer vid Uppsala universitet
Svenska forskare under 1700-talet
Personer från Ransäters socken
Födda 1732
Avlidna 1802
Män
3607 Naniwa

3607 Naniwa eller 1977 DO4 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 18 februari 1977 av de båda japanska astronomerna Hiroki Kōsai och Kiichirō Furukawa vid Kiso-observatoriet i Japan. Den har fått sitt namn efter ett historiskt namn på den japanska staden Osaka.

Asteroiden har en diameter på ungefär 4 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter platser
Astronomiska upptäckter av H Kosai
Astronomiska upptäckter av K Furukawa
Astronomiska upptäckter 1977
Osaka
Bergheim, Nordrhein-Westfalen

Bergheim är en stad i Rhein-Erft-Kreis i Regierungsbezirk Köln i förbundslandet Nordrhein-Westfalen i Tyskland.

Referenser 

Kommuner och städer i Rhein-Erft-Kreis
Kerstin Blomberg

Kerstin Maria Blomberg, född du Rietz 11 oktober 1949 på Fårö, är en svensk sjuksköterska och hjälparbetare.

Biografi 

Blomberg utbildade sig till sjuksköterska och reste 22 år gammal till det tibetanska flyktingläget Sonada i nordöstra Indien. Hon öppnade en sjukstuga, startade ett hantverkscentrum och undervisade i skolan. Senare vidareutbildade hon sig till distriktssköterska och fortsatte med sitt internationella arbete. Hon grundade även föreningen Sonadas Vänner, som ger fortsatt stöd till flyktingbarnen i Himalaya. 

Blomberg var under 30 år engagerad i Rädda Barnen, där hon blev ordförande på Gotland 1985, och som styrelseledamot i riksstyrelsen 1989–1993 samt 1998–2004. Hon har också varit vice ordförande i Unicef Sverige och har haft uppdrag i flera av världens fattiga länder. Hon har vidare varit ordförande i Svenska Freds på Gotland och ledamot av Den Stora Fredsresans styrelse, då hon ledde en fredsdelegation i södra Asien och besökte FN, där hon också talade 1987. Under flera år var Blomberg ordförande i Emerichfonden och hon har haft styrelseuppdrag i andra ideella organisationer.

Utmärkelser
Blomberg har fått Gotlands Tidningars kulturpris 1987, Hans Majestät Konungens medalj av åttonde storleken i högblått band 2000, Teskedsordens pris för tolerans mot fanatism 2010, Hiroshimapriset till Edita och Iris Morris minne 2011 och Certificate of appreciation from the Tibetan people presented by the representative of His Holiness the Dalai Lama and the central Tibetan administration 2019. Vidare fick hon Global Gotlands Integrationspris 2006 och utsågs till Årets Lejon 2007.

Bibliografi
Blomberg, Kerstin, Fårö – vår hemö, Ödins förlag 1994.
Blomberg, Kerstin, På barnens sida, Rädda Barnen 1969–1994, Stockholm 2007.
Blomberg, Kerstin, Brogren, Gunilla och Edlund, Elisabeth, Fårö och Bergman – ett möte, Fårö Hembygdsförenings förlag 2004. 
Artiklar i Människorna på ön 2007 samt Gotlands Hembygdsförbunds årsböcker 2017 och 2019.

Referenser
http://www.helagotland.se/start/hon-kampar-for-en-battre-varld-5494776.aspx
https://www.aftonbladet.se/svenskahjaltar/a/A2GVrr/hon-raddade-oss--hon-ar-var-angel
https://resourcecentre.savethechildren.net/sites/default/files/documents/barn_0904.pdf
Almqvist, Birgitta, Kvinnornas Sverige: - en underbar resa, Sävedalen, 2008

Kvinnor
Födda 1949
Levande personer
Mottagare av Hans Majestät Konungens medalj
Fårö
W-gänga

Whitworth-gänga, även kallad W-gänga är en gängstandard baserad på brittiska måttenheter.

Historia
Whitworth-gängan var världens första nationella gängstandard, framtagen av Joseph Whitworth år 1841.

Se även
Gänga

Gängsystem
Sigma Aquarii

Sigma Aquarii (σ Aquarii, förkortat Sigma Aqr, σ Aqr) som är stjärnans Bayerbeteckning, är en dubbelstjärna belägen i den mellersta delen av stjärnbilden Vattumannen. Den har en skenbar magnitud på 4,81 och är synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 11,3 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 290 ljusår (ca 89 parsek) från solen.

Egenskaper
Primärstjärnan Sigma Aquarii A är en blå till vit underjättestjärna av spektralklass A0 IV:s, där s-suffixet anger att dess absorptionslinjer är skarpa (smala) jämfört med standardstjärnor beroende på en relativt långsam rotation. Den har en massa som är ca 2,9 gånger större än solens massa, en radie som likaledes är ca 2,9 gånger större än solens och utsänder från dess fotosfär ca 105 gånger mera energi än solen vid en effektiv temperatur av ca 10 100 K.

Sigma Aquarii A har kategoriserats som en het Am-stjärna, vilket betyder att den är kemiskt ovanlig, även om detta nu (2018) anses vara tveksamt. Spektret visar åtminstone dubbelt normalt överskott av element som magnesium, aluminium och kisel medan helium och scandium är underrepresenterade. Kalcium, som normalt är underhaltigt i Am-stjärnor, har ett nästan normalt överskott.

I Hipparcoskatalogen identifieras Sigma Aquarii som en möjlig astrometrisk dubbelstjärna med en omloppsperiod på 654 dygn.

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/sigmaaquarii

Stjärnbilden Vattumannen
Bayerobjekt
Blå-vita underjättar
Dubbelstjärnor
Am-stjärnor
Flamsteedobjekt
HD-objekt
HR-objekt