Nordiska gudanamn som förled i svenska ortnamn

I Sverige, liksom i övriga Norden, har en del ortnamn nordiska gudanamn som förled. Sådana ortnamn sägs vara teofora. De gudanamn det gäller är de fornnordiska gudarna Frö, Oden, Tor och Ull samt, eventuellt, gudinnan Fröja, även kallad Härn och gudinnan Frigg. En gudom som har ett svårbestämt genus är Njord eller Njärd. De flesta av ortnamnen med gudanamn som förled finns i det område som omfattar landskapen Uppland, Västmanland, Södermanland, Närke, Östergötland och Västergötland.
De ortnamnsförled som är ett gudanamn har vanligtvis något av efterleden -al, -eke, -harg, 
-lunda, -tuna -vi, -åker eller -ö/-ön.

Forskningshistoria 
År 1910 inledde norrmannen Magnus Olsen en undersökning om Norges sakrala ortnamn (namn som vittnar om kult). Han utgav 1915 Hedenske kultminder i norske stedsnavne. Olsen fick flera efterföljare i Sverige, främst Elias Wessén, som i början av 1920-talet utgav skrifter om sakrala ortnamn. Mot Olsen och Wessén vände sig ortnamnsforskaren Jöran Sahlgren, som ansåg att forskningen om de sakrala namnen hade lett till felaktiga resultat. Efter Sahlgrens angrepp mot vad han kallade mytosoferna blev hans elever försiktiga med att forska om kultnamn. Forskningen om dem fick ordentlig fart igen i mitten av 1980-talet, och sedan dess har nya teorier om kultnamnen publicerats. Många av dessa namn har omprövats, och nya åsikter har framförts.
Rätt tolkade kan ortnamnen ge upplysningar om forna tiders religion i det område som nu är Sverige.

Ospecificerade gudomar 
För en del ortnamn i Svealand och Götaland är det svårt att bestämma vilken gud det är fråga om. Dessa ortnamn finns från Ludgo i Södermanland i norr till Luggude härad i Skåne i söder.
Förledet i ortnamnet Gudhem i Västergötland syftar på hedniska gudar. 
I Kaga socken i Östergötland ligger Alguvi, som bland annat har tolkats som 'alla gudars vi'.

Ortnamnen Ludgo, Liutguthuwi 1293, Luggavi Ludhgudwi 1310 i Närke, Locknevi Lødkonuwj 1371 i Småland och Luggude härad, Liudguthæret cirka 1250, i Skåne har tolkats som att de innehåller ett ord som betyder 'växtlighetsgudinnans kultplats'.

Frö 
Frö (Frej) är den främste fruktbarhetsguden. Han är son till Njord och bror till Fröja och han är en av vanerna. Kulten av Frö var mest utbredd bland svearna<ref>{{bokref |titel=Vem är vem i nordisk mytologi |efternamn= Hultkrantz |förnamn=Åke |författarlänk= |medförfattare= |år=1991 |utgivare=Rabén & Sjögren |utgivningsort=Stockholm |isbn=91-29-59395-6|sid=33-35}}</ref>, men
ortnamnen med Frös- som förled finns från Frösön i norr till Fröslöv i Valleberga socken i Skåne. Vanligast är de i Uppland, Västmanland, Södermanland och Närke. 
Några ortnamn som tidigast har skrivits som Frös- har senare fått förledet Freds- eller Frus-.
Exempel på det är Fredsberg, Frøsbiærg 1279,  i Västergötland och Frustuna, (De) Frøstunum 1314, i Södermanland.

 Oden 
Oden är konung över gudarna och allfader till människorna. Han är krigsgud och dödsgud.

Ortnamn med förledet Tors- förekommer från Torsåker i Ångermanland i norr till Torseke i Skåne i söder. 
En del Tors-namn kommer av mansnamnet Tore, som Torsby socken i Bohuslän och Torsby i Värmland. Om förledet är Tor- utan genitiv-s syftar det vanligtvis på en höjd, som Tortuna och Torö eller på ett mansnamn som Torarp (Tord eller Tore) och Torup (Tore).

 Ull 
Ull är tvekampens gud. Han är förknippad med himlen.
Friggs kult kan kanske finnas i ortnamnet Friggesåker.

Namnet Friggeråker, av genitivformen Friggiar i fornsvenska, kan beteckna kult av gudinnan Frigg.  Ett senare förslag är att namnet kommer av ett fornsvenskt fridhgærdh, fornvästnordiska friðgerð 'förlikning' och det skulle då var frågan om en åker där man hade bilagt tvister.

 Fröja 
Fröja (Freja) var dotter till Njord och syster till Frö. Hon var vanernas största gudinna och därtill var hon fruktbarhetsgudinna. Hon var dessutom den gudinna som dyrkades längst i Norden.

Exempel på att Fröja/Freja har dyrkats visar ortnamn som Frövi, Frölunda, Frötuna och Fröberga.

Ortnamn med förledet Frö- med eventuell syftning på gudinnan Fröja finns i Uppland, Västmanland, Södermanland, Närke, Västergötland, Småland, Halland och på Gotland. 
Att gudinnan Fröjas namn skulle ingå i förledet till ett antal svenska ortnamn har tidigare ansetts troligt,
men den uppfattningen har under 1990-talet ifrågasatts. Det har ansetts att "Fröja" inte kan ha utvecklats till "Frö". Istället skulle "frö" betyda 'fruktbar, frodig'.
En tolkning av ortnamnet Frövi (ursprungligen från 1994) är att Frö- betyder 'frodig' och att 'vi' i detta fall kommer av -viþi, som betecknar ’skog’. Denna uppfattning har bestridits och det har framförts argument för att en ljudutveckling "Fröja" > "Frö" är fullt möjlig.

 Härn 
Härn ansågs som linodlingens gudinna. Härn var ett annat namn för Fröja. 
 Härn/Hørn är ett binamn som Fröja hade, och som visas i ortnamn som Härnavid och Ärnavi.

Förledet Härn- Ärn- finns enbart i ortnamn i Uppland.
Tre orter anses ha detta förled med syftning på gudinnan Härn i sina namn: Härnevi, Ärnevi i Funbo och Ärentuna.

Om förledet syftar på en gudinna Härn är mycket tveksamt av ljudhistoriska skäl. Detta gäller de båda uppländska ortnamnen Härnevi och Ärnevi. I Härnevi är h troligen sekundärt. Förledet kan innehålla ett fornsvenskt *ærin eller *æri 'fruktbarhetsgud'. Efterledet vi är en helig plats som tillhör denna gudom. Det har också antagits att namnet Ärentuna (också i Uppland) skulle ha kommit av *Hærn, men istället kan det komma av ett fornsvenskt *ærn 'grusö, grusig mark'.

 Se även 
 Teofora namn

 Referenser 
 Fotnoter 

 Tryckta källor 
Namenwelten: Orts- und Personennamen in historischer Sicht, 2004, Berlin: Walter de Gruyter, s. 51-53, Lennart Elmevik "Till diskussionen om ett sakralt *al i nordiska ortnamn", 
Hultkrantz, Åke Vem är vem i nordisk mytologi, Stockholm 1991,  
Svenskt ortnamnslexikon, 2003, Wahlberg, Mats, 1948- (utgivare), Institutet för språk och folkminnen, Uppsala, 
Vikstrand, Per Gudarnas platser'' Uppsala 2001,

Webbkällor 
 Ortnamnsregistret

Ortnamn i Sverige
Svenska ortnamn