kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Säkerhetspolischef

Säkerhetspolischefen, vanligen kallad Säpochefen, är myndighetschef och generaldirektör för Säkerhetspolisen, som sorterar under Justitiedepartementet. Innehavaren av Säkerhetspolischefsposten är den högste chefen för Säkerhetspolisen i  Sverige. Säkerhetspolischef är från 1 oktober 2021 Charlotte von Essen.

Uppgifter och ansvar
Säkerhetspolischefen är myndighetschef och högsta ansvarig för Säkerhetspolisen. Generaldirektörens stab understödjer vederbörande i ledningsfunktionen.

Ämbetets historia

Dagens säkerhetspolis bildades den 1 oktober 1989, då säkerhetspolischefen även blev generaldirektör för Säkerhetspolisen. 1 januari 2015 omorganiserades Polisen och Rikspolisstyrelsen lades ner varför man bildade Polismyndigheten och Säkerhetspolisen som fristående myndigheter. Säkerhetspolischefen är sedan dess myndighetschef för Säkerhetspolisen.

Lista över Sveriges Säkerhetspolischefer
Chefer för Säkerhetspolisen från den 1 juli 1964:
1964–1970: P.G. Vinge
1970–1976: Hans Holmér
1976–1987: Sven-Åke Hjälmroth
1987−1989: Sune Sandström

Generaldirektörer för Säkerhetspolisen, tillika Säkerhetspolischefer, från den 1 oktober 1989:
1989–1994: Mats Börjesson
1994–1999: Anders Eriksson
2000–2003: Jan Danielsson
2004–2007: Klas Bergenstrand
2007–2012: Anders Danielsson
2012–2018: Anders Thornberg
2018–2021: Klas Friberg
2021–: Charlotte von Essen

Referenser

Polisväsendet i Sverige
FK Sjachtar Qaraghandy

Futbol Kluby Sjachtar Qaraghandy (, Futbol kluby Sjachter Qaragandy), känd under förkortningarna Sjachtar Qaraghandy eller Sjachtar, är en professionell fotbollsklubb från Qaraghandy i Kazakstan.

Laget grundades 1958, och gick då under namnet Sjachtar.

Meriter 
Premjer Ligasy
Klubben var mästare (2): 2011, 2012.
Silver (2): 1995, 1997

Cupen i fotboll 
 Cupmästare (1) 2013.
Silver (2): 2009, 2010

Placering senaste säsonger

Kända spelare 
  Andrei Finončenko (2001–2016)
  Sergei Zenjov (2019–...)

Referenser

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Fotbollsklubbar i Kazakstan
Hans Rosing

Hans Rosing kan avse:

 Hans Rosing (biskop)
 Hans Rosing (filosof)
Hans Rosing (filosof)

Hans Ole Eugen Rosing, född 16 juni 1944 i Vasa, död 26 augusti 2018, var en finländsk filosof.

Rosing var filosofie licentiat 1975 och verksam som lektor i vetenskapsfilosofi vid Åbo Akademi 1990–2008. Bland hans tryckta alster märks den populärt hållna läroboken Vetenskapens logiska grunder (1978, ett stort antal senare upplagor), Medvetandets filosofi (1982) och Den personliga identiteten och livets mening (1986). Han gjorde sig främst känd som en ettrig deltagare i samhällsdebatten, där han ofta försvarade udda och obekväma åsikter med rationella argument. Han promoverades till hedersdoktor vid Åbo Akademi 2011.

Källor

Noter

Finländska filosofer
Personer verksamma vid Åbo Akademi
Födda 1944
Avlidna 2018
Män
Personer från Vasa
Hannu Kalevi Riikonen

Hannu Kalevi Riikonen, född 3 augusti 1948 i Helsingfors, är en finländsk litteraturvetare.

Riikonen blev filosofie doktor 1978. Sedan 1974 har han innehaft olika professurer i litteraturvetenskap vid universiteten i Jyväskylä, Uleåborg, Åbo och Helsingfors. År 1997 utnämndes han till professor i allmän litteraturvetenskap vid Helsingfors universitet, en befattning han pensionerades från 2016.

I sin forskning har Riikonen inriktat sig på det antika kulturarvet i litteraturen och på Pentti Saarikoskis produktion. Bland hans arbeten märks Die Antike im historischen Roman des 19. Jahrhunderts: Eine literatur- und kulturgeschichtliche Untersuchung (1978), Odysseuksen tiet romaaniin: Odysseia-aiheesta 1900-luvun romaanikirjallisuudessa (1986), Tutkielma Pentti Saarikosken myöhäistuotannosta (1992), Tutkielma Pentti Saarikosken Ruotsinkauden tuotannosta (1996) och Antiikin kirjallisuus ja sen perintö (jämte andra, 1998).

Han blev ledamot av Finska Vetenskapsakademien 2002, av Finska Vetenskaps-Societeten 2010 och av Academia Europaea 2015.

Referenser

Noter

Webbkällor 
 

Ledamöter av Academia Europaea
Personer verksamma vid Helsingfors universitet
Födda 1948
Ledamöter av Finska Vetenskapsakademien
Levande personer
Män
Ledamöter av Finska Vetenskaps-Societeten
Finländska professorer i litteraturvetenskap
Walter Qvist

Walter Gunnar Theodor Qvist, född 19 juli 1890 i Helsingfors, död 8 februari 1961 i Åbo, var en finländsk kemist.

Qvist blev diplomingenjör 1912 och filosofie doktor 1919. Han blev 1922 docent i kemisk teknologi vid Åbo Akademi och var professor i allmän kemisk teknologi där 1926–1961. Därtill var han professor i kemi och varulära vid handelshögskolan i Åbo 1927–1961, och högskolans rektor 1929–1957. Vid samma lärosäte utnämndes han 1958 till ekonomie hedersdoktor.

Han var broder till geografen Johannes Qvist.

Källor 
 

Personer verksamma vid Åbo Akademi
Finländska professorer i kemi
Personer från Helsingfors
Män
Födda 1890
Avlidna 1961
Trelleborgs centralstation

Trelleborgs centralstation, Trelleborg C eller lokalt kallat "Centralen" är navet för kollektivtrafik i Trelleborg. Järnvägsstationen är en av ytterst få i Sverige där tågen angör under tak i en banhall. Regionala bussar och stadsbussar stannar vid den intilliggande busstationen.

Historia
Stationen ritades av arkitektfirman Lindvall & Boklund i Malmö och byggdes av byggmästare G. Åström från Halmstad. Fasaderna är uppförda i tegel, och byggnaden är i stilriktningen nygotik.

Stationen öppnades som Trelleborgs Nedre den 30 april 1897 i samband med öppnandet av Malmö-Kontinentens Järnväg.

Persontrafiken till stationen lades ned på 1970-talet, men under 2000-talet fattades beslut om att återuppta denna och stationen med dess banhall renoverades och restaurerades. Stationen trafikeras återigen sedan den 13 december 2015 av Pågatågen.

Sedan 2022 finns inredningen från ångfartyget, tåg- och passagerarfärjan S/S Drottning Victoria från 1909, uppbyggd i en lokal kallad Victoriasalongen i anslutning till vänthallen.

Ägare
2017 beslutade Trelleborgs kommun att det av kommunen helägda bolaget Trelleborgs Hamn AB skulle fokusera på sin kärnverksamhet, och därmed avyttra vissa fastigheter. En av dessa var Centralen. I april 2018 blev affären klar och stationen köptes av Alsingevallen AB.

Källor

Byggnader och anläggningar i Trelleborg
Järnvägsstationer i Skåne län
Järnvägsstationer invigda 1897
1897 i Sverige
FK Irtysj Pavlodar

Futbol Kluby Irtysj Pavlodar (, Futbol Kluby Ertis), känd under förkortningarna Irtysj Pavlodar eller Irtysj, var en professionell fotbollsklubb från Pavlodar i Kazakstan.

Laget grundades 1965, och gick då under namnet Irtysj. Upplöst 2020.

Meriter 
Premjer Ligasy
Klubben var mästare (5): 1993, 1997, 1999, 2002, 2003
Silver (4): 1994, 1996, 2002, 2012

Cupen i fotboll 
 Cupmästare (1) 1998
Silver (3): 2001, 2002, 2012

Placering tidigare säsonger

Kända spelare 
  Andrius Velička, 2003
  Jérémy Manzorro, 2019

Referenser

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Fotbollsklubbar i Kazakstan
Sportklubbar bildade 1965
4755 Nicky

4755 Nicky eller 1931 TE4 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 6 oktober 1931 av den amerikanske astronomen Clyde Tombaugh vid Lowell-observatoriet. Den är uppkallad efter upptäckarens barnbarn, Nichole Tombaugh.

Asteroiden har en diameter på ungefär 4 kilometer.

Referenser 
 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av CW Tombaugh
Astronomiska upptäckter 1931
4768 Hartley

4768 Hartley eller 1988 PH1 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 11 augusti 1988 av den amerikanske astronomen Andrew J. Noymer vid Siding Spring-observatoriet. Den är uppkallad efter den brittiske astronomen Malcolm Hartley.

Asteroiden har en diameter på ungefär 34 kilometer.

Referenser 
 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av Andrew J. Noymer
Astronomiska upptäckter 1988
FK Okzjetpes

Futbol Kluby Okzjetpes (, Futbol Kluby Ertis), känd under förkortningarna Okzjetpes Köksjetau eller Okzjetpes, är en professionell fotbollsklubb från Köksjetau i Kazakstan.

Laget grundades 1957, och gick då under namnet Torpedo.

Placering tidigare säsonger

Kända spelare 
  Georgas Freidgeimas, 2017
  David Lorija

Referenser

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Fotbollsklubbar i Kazakstan
Sportklubbar bildade 1965
Jasin Khayat

Jasin Khayat, född 14 januari 1993, är en dansk fotbollsspelare.

Karriär
I augusti 2018 värvades Khayat av Norrby IF, där han skrev på ett halvårskontrakt. Khayat gjorde sin Superettan-debut den 20 augusti 2016 i en 2–1-förlust mot Degerfors IF. I januari 2019 förlängde han sitt kontrakt med två år.

Den 21 november 2019 värvades Khayat av Mjällby AIF, där han skrev på ett tvåårskontrakt. Efter säsongen 2021 lämnade Khayat klubben.

Källor

Jasin Khayat på fotbolltransfers.com

Noter

Danska fotbollsspelare
Spelare i Lyngby BK
Spelare i Fremad Amager
Spelare i FC Roskilde
Spelare i Akademisk Boldklub
Fotbollsspelare i Norrby IF
Spelare i Mjällby AIF
Spelare i Superettan
Födda 1993
Levande personer
Män
4985 Fitzsimmons

4985 Fitzsimmons eller 1979 QK4 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 23 augusti 1979 av den svenske astronomen Claes-Ingvar Lagerkvist vid La Silla-observatoriet i Chile. Den är uppkallad efter den brittiske astronomen Alan Fitzsimmons.

Asteroiden har en diameter på ungefär 11 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Themis.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Themis-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av C-I Lagerkvist
Astronomiska upptäckter 1979
Markku Piri

Markku Veli Martti Piri, född 23 januari 1955 i Kauhava, är en finländsk textilformgivare.

Piri studerade vid Parsons School of Design i New York (1973) och vid Konstindustriella högskolan i Helsingfors (1979). Han var 1979–1981 designer vid Marimekko och 1981–1982 vid China Seas Inc.; sedan 1986 är han självständig företagare. Han var visuell koordinator för EM-spelen i friidrott i Helsingfors 1994.

Piri har formgivit inredningstextilier, herrkläder och skor, keramik, gåvoföremål med mera både för finländska och utländska företag och även tecknat dräkter för scenen. Hans verk utmärks av en okonventionell, oftast munter färgsättning och fantasifull form. Han har också verkat som skribent och bland annat publicerat det självbiografiska verket Vuosi (1988) samt Muotokuvia (1991). År 2017 mottog han Pro Finlandia-medaljen.

Referenser

Noter

Webbkällor 
 

Finländska formgivare
Levande personer
Män
Personer från Kauhava
Födda 1955
Mottagare av Pro Finlandia-medaljen
70 Ursae Majoris

70 Ursae Majoris är en orange jätte i stjärnbilden Stora björnen. Stjärnan har visuell magnitud +5,52 och är synlig för blotta ögat vid god seeing. Den ligger på ett avstånd av ungefär 635 ljusår.

Referenser

Noter 

Stjärnbilden Stora björnen
Flamsteedobjekt
Orangea jättar
HR-objekt
HD-objekt
72 Ursae Majoris

72 Ursae Majoris är en vit stjärna i stjärnbilden Stora björnen. Stjärnan har visuell magnitud +7,06 och är inte synlig för blotta ögat utan fältkikare. Den ligger på ett avstånd av ungefär 470 ljusår.

Referenser

Noter 

Stjärnbilden Stora björnen
Flamsteedobjekt
HD-objekt
4706 Dennisreuter

4706 Dennisreuter eller 1988 DR är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 16 februari 1988 av den indiske astronomen Rajgopalan Rajamohan vid Vainu Bappu Observatory. Den är uppkallad efter Dennis C. Reuter.

Asteroiden har en diameter på ungefär 5 kilometer.

Referenser 
 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av Rajgopalan Rajamohan
Astronomiska upptäckter 1988
Jorma Pohjanpalo

Jorma Pohjanpalo (till 1906 Friis), född 12 december 1905 i Ylivieska, död 19 juni 1991 i Helsingfors, var en finländsk ekonomie doktor, fackboksförfattare och sjöfartshistoriker.

Pohjanpalo var 1927–1931 konsulatsekreterare i Sydney och därefter bland annat 1930–1939 föreståndare för Turun Sanomats Helsingforskontor. Han var ombudsman i ett flertal industriförbund, längsta tiden (från 1942) i Finska plastindustriförbundet, där han var vd 1967–1973.

Pohjanpalo blev ekonomie doktor 1949. Han disputerade på en avhandling om Finlands handelssjöfart och publicerade senare flera andra böcker om samma ämne, bland annat Suomi ja merenkulku (1965, svensk översättning Finland som sjöfartsnation, 1968), Meri ja ihminen (1969, svensk översättning Människan och världshaven, 1972) och 100 vuotta Suomen talvimerenkulkua (1977). Han förlänades professors titel 1972.

Källor 
 

Finländska historiker
Finländska professorer inom ekonomi
Finländska fackboksförfattare
Finländsk sjöfart
Födda 1905
Personer från Ylivieska
Finländska innehavare av professors namn
Avlidna 1991
Män
Eva Mörk

Eva Maria Mörk, tidigare Johansson, född 2 april 1971, är en svensk nationalekonom. 

Mörk blev 1999 filosofie doktor vid nationalekonomiska institutionen vid Uppsala universitet. Därefter arbetade hon som forskare vid det statliga forskningsinstitutet IFAU i Uppsala fram till 2010. Hon antogs som docent av Uppsala universitet 2002. Mellan 2009 och 2010 tjänstgjorde hon även som adjungerad professor vid nationalekonomiska institutionen vid samma lärosäte. År 2010 utsågs Mörk till professor i nationalekonomi, ssk offentlig ekonomi, vid samma institution.

Hennes tidiga forskning var inom området ekonometri men huvuddelen av hennes forskning har varit inom området offentlig ekonomi och där särskilt berört politikers strategiska användande av riktade statsbidrag . Hennes forskning berör dock även områden som arbetsmarknad, socialbidrag och barns hälsa. Trots att Mörk är nationalekonom är hennes mest citerade artikel publicerad i den mycket framstående statsvetenskapliga tidskriften American Political Science Review.  2004 mottog hon Oscarspriset av Uppsala Universitet. 

Mörk har författat populärvetenskapliga böcker   och ett stort antal populärvetenskapliga artiklar. År 2000 mottog hon Myrdalpriset för bästa artikel i tidskriften Ekonomisk Debatt för artikeln “Om regeringens röstköpsbeteende” skriven tillsammans med Matz Dahlberg. Hon var även redaktör för samma tidskrift under perioden 2000-2002. Mörk var skribent på 
bloggen Ekonomistas under 2008-2012.

Eva Mörk deltog i Ekonomiska  rådet vid Finansdepartementet 2005-2007 och Expertgruppen för studier i offentlig ekonomi (ESO) 2006-2008. Hon var en av författarna till 2011 års långtidsutredning. 2016-2019 var hon ledamot i riksrevisionens vetenskapliga råd. Mörk var ordförande i SNS vetenskapliga råd 2015-2019 och är sedan 2019 ledamot av SNS styrelse. Sedan 2011 är hon medlem av priskommittén för Sveriges Riksbanks pris i ekonomisk vetenskap till Alfred Nobels minne. 

Mörk har bidragit till ett mycket stort antal nordiska nationalekonomers avhandlingsarbeten. Hon har varit handledare, opponent eller betygskommittéledamot vid fler än 50 nationalekonomiska disputationer.

Utmärkelser, ledamotskap och priser
 Ledamot av Kungl. Vetenskapsakademien (LVA, 2020, nr 1735)
 Ledamot av Kungl. Vetenskapssamhället i Uppsala (LVSU)

Referenser

Externa länkar 
Mörks sida på Google Scholar
Mörks hemsida med länk till CV
Nationalekonomiska institutionen i Uppsala
Eva Mörks inlägg på bloggen Ekonomistas

Kvinnor
Födda 1971
Levande personer
Svenska nationalekonomer
Personer verksamma vid Uppsala universitet
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Ledamöter av Kungliga Vetenskapssamhället i Uppsala
Psycho (olika betydelser)

Psycho kan syfta på:

 Psycho – en amerikansk psykologisk skräckfilm från 1960 i regi av Alfred Hitchcock
 Psycho II – en amerikansk skräckfilm från 1983, i regi av Richard Franklin
 Psycho III – en amerikansk skräckfilm från 1986 i regi av Anthony Perkins
 Psycho (1998) –  en amerikansk skräckfilm från 1998, i regi av Gus Van Sant
 Psycho (roman) – en roman från 1959 av Robert Bloch
 Psycho II (roman) – en roman från 1982 av Robert Bloch
 Psycho (låt av Post Malone) – en sång från 2018 av Post Malone på albumet Beerbongs & Bentleys
Jalmari Salomaa

Jalmari Edvard Salomaa (till 1906 Grönholm), född 19 april 1891 i Lundo, död 3 september 1960 i Åbo, var en finländsk filosof. 

Salomaa blev student 1910, filosofie kandidat 1913, filosofie magister 1914 samt filosofie licentiat och filosofie doktor 1919. Han var folkhögskolerektor i Kankaanpää 1918–1920, i Tusby 1921–1922, överombudsman vid Åbo finska universitetssällskap 1922–1923, docent vid Helsingfors universitet 1924–1931 och professor i filosofi vid Åbo universitet 1931–1958. Han skötte även undervisningen i pedagogik och didaktik vid sistnämnda lärosäte 1932–1955. Bland hans arbeten märks Filosofian historia (två band, 1935–1936), biografier över Arthur Schopenhauer (1944) och Johan Vilhelm Snellman (1945) samt memoarverket Eräs lapsuus ja nuoruus (1954).

Källor

Finländska professorer i filosofi
Personer verksamma vid Helsingfors universitet
Personer verksamma vid Åbo universitet
Födda 1891
Avlidna 1960
Män
Personer från Lundo
Joyce Reynolds

Joyce Reynolds kan syfta på bland andra:

* Joyce Reynolds (född 1918), brittisk antikvetare
 Joyce Reynolds (född 1924), amerikansk skådespelerska
Hanna Rothman

Johanna (Hanna) Sofia Rothman, född 10 september 1856 i Helsingfors, död 29 juni 1920, var en finländsk pionjär inom barnträdgårdsverksamhet. 

Rothman avlade 1882 examen vid barnträdgårdsseminariet på Pestalozzi-Fröbel-Haus i Berlin. Hon grundade 1888 Nordens första folkbarnträdgård i Helsingfors. Den följdes 1890 av en annan, grundad av Rothman tillsammans med Elisabeth Alander (1859–1940). De två pionjärerna på området inrättade 1892 ett barnträdgårdslärarinneseminarium. År 1908 flyttade seminariet och några barnträdgårdsavdelningar in i ett eget hus, det så kallade Ebeneserhemmet. Utbildningen var ursprungligen svenskspråkig, men från 1905 skedde undervisningen på finska och svenska. År 1958 flyttades den svenska utbildningen till Jakobstad.

Källor

Finländska skolledare
Födda 1856
Avlidna 1920
Kvinnor
Lärare från Helsingfors
Nigel Wilson

Nigel Wilson kan syfta på:

* Nigel Wilson (född 1956), brittisk affärsman
 Nigel Wilson (född 1970), kanadensisk basebollspelare
 Nigel Guy Wilson (född 1935), brittisk klassisk filolog
Widerströmska huset

Widerströmska huset är en byggnad på Campus Solna i hörnet Tomtebodavägen / Solnavägen i Solna kommun. Huset ägs av Akademiska Hus och invigdes i januari 2013. Husets arkitekt, KOD Arkitekter, prisbelönades ”för en fint och omsorgsfullt projekterad byggnad för kontor och undervisning…”.

Bakgrund
På platsen, en del av fastigheten Haga 4:35, fanns förut en byggrätt för ett parkeringshus. En ny detaljplan vann laga kraft i januari 2013. Detaljplanens syfte var att möjliggöra byggandet av ett kontorshus inom Karolinska Institutets område. Kontorsbyggnaden skulle innehålla kontor samt undervisningslokaler för institutioner med inriktning främst på folkhälsa. Den planerade byggnaden kallades till en början "Folkhälsohuset" men fick sedan namnet "Widerströmska huset" efter Karolina Widerström som var Sveriges första kvinnliga läkare.

Byggnadsbeskrivning

Byggnadens tomt ligger på Campus Solna i hörnet Tomtebodagatan / Solnavägen där byggherren, Akademiska Hus beslöt att låta uppföra en byggnad för bland annat folkhälsoarbete och utbildning. Arkitektuppdraget gick till KOD Arkitekter som ritade två huskroppar i olika höjd vilka bland annat rymmer en hörsal, föreläsningssalar, mötesrum och omkring 500 kontorsplatser. 

Husets nedersta två våningar är glasade så att förbipasserande kan följa verksamheten utifrån. Fasaderna i övrigt består av bröstningsband av prefabricerade betongelement med ingjutna, mönsterlagda röda tegelstenar. Man ville därmed anknyta till de äldre byggnaderna inom Campus Solna som till stor del består av röda tegelbyggnader. Från avstånd ger fasaderna med sina tegelbröstningar och fönsterband intrycket av en mönsterstickad kofta vilket gav huset smeknamnet ”lusekoftan”.

Den högre husdelen har tio våningar och korresponderar med de nya byggnaderna längs Solnavägen, medan den lägre husdelen med sju våningar längs Tomtebodagatan ansluter till den befintliga bebyggelsens volymer. Entrén är gemensam för båda husdelarna och ligger i inre vinkeln vid Tomtebodagatan / Solnavägen. I foajén dominerar stora obehandlade betongytor samt utsmyckning i betong, som kontrasterar mot gulfärgade handledare, dörrar och golv samt svarta tak.

Byggstart var i mars 2011 och inflyttning skedde i januari 2013. Lokalytan är omkring 15 000 m². Hyresgäster är Karolinska Institutet, Stockholms läns landsting och Folkhälsomyndigheten. Den senare har sitt ordinarie kontor intill som kan nås via en klimatskyddad gångbrygga på våning sex.

Betongpris
År 2013 belönades KOD Arkitekter med priset ”Årets Betongarkitekt” som utges av facktidskriften Betong. Juryns motivation löd:

Bilder

Referenser

Noter

Källor
Akademiska hus: Widerströmska huset.
Karolinska Institutet: Widerströmska huset.

Externa länkar

Karolinska Institutet
Byggnader och anläggningar i Solna kommun
Campus Solna
Mauri Palomäki

Mauri Juho Palomäki, född 30 november 1931 i Vasa, död 21 september 2009, var en finländsk geograf.

Palomäki blev filosofie doktor 1963. Han var 1957–1963 assistent och 1963–1968 biträdande professor i geografi vid Helsingfors universitet, var 1968–1996 professor i ekonomisk geografi vid Vasa handelshögskola och högskolans rektor 1970–1989. Han spelade en central roll vid utvecklandet av handelshögskolan till ett universitet (Vasa högskola 1980, Vasa universitet 1991). År 1973 blev han ledamot av Finska Vetenskapsakademien.

Palomäki publicerade bland annat ett flertal arbeten om ekonomiska regioner och centra i nutidens Finland och hade ett starkt inflytande över kulturgeografins vetenskapliga innehåll och utveckling i landet.

Referenser

Noter

Webbkällor 
 

Personer verksamma vid Vasa universitet
Rektorer vid universitet och högskolor i Finland
Finländska professorer i geografi
Män
Avlidna 2009
Födda 1931
Personer från Vasa
Ledamöter av Finska Vetenskapsakademien
BY Draconis-variabel

BY Draconis-variabel är en variabel stjärna av sen spektraltyp, vanligtvis K eller M, och hör normalt till huvudserien. Namnet kommer från arketypen för denna kategori av variabla stjärnsystem, BY Draconis. Den uppvisar variationer i skenbar magnitud som en följd av stjärnans rotation i kombination med stjärnfläckar och annan kromosfärisk aktivitet. Resulterande fluktuationer i ljusstyrka är i allmänhet mindre än 0,5 magnituder. Ljuskurvor av BY Draconis-variabler är halvperiodiska. Perioden ligger nära stjärnans genomsnittliga rotationshastighet. Ljuskurvan är oregelbunden under perioden och ändras något i form från en period till en annan. För stjärnan BY Draconis var formen av ljuskurvan över en period oförändrad under en månad.
 
Närliggande K- och M-stjärnor som är BY Draconis-variabler inkluderar Barnards stjärna, Kapteyns stjärna, 61 Cygni, Ross 248, Lacaille 8760, Lalande 21185 och Luyten 726-8. Ross 248 var den först upptäckta BY Draconis-variabeln, vars variabilitet identifierades av Gerald Edward Kron år 1950. Variationen hos BY Draconis upptäcktes först 1966 och studerades i detalj av Pavel Fedorovich Chugainov under perioden 1973-1976. 
 
Procyon, som är mycket ljusare än solen och har spektraltyp F5 IV/V, hävdas också vara en BY Draconis-variabel. Procyon är ovanlig på två sätt, dels genom att den är på väg från huvudserien till underjättefasen och dels genom att den är halvvägs på väg mellan proton/proton-funktion och kol/kväve/syre-cykel, vilket innebär att den befinner sig i ett läge mellan att ha ett konvektivt eller ett icke-konvektivt yttre skikt. Detta kan förklara de ovanligt stora stjärnfläckarna.
 
Några av dessa stjärnor kan uppvisa fläckar, som resulterar i ytterligare variationer av UV-Ceti-typen. På samma sätt liknar spektret av BY Draconis-variabler (särskilt i deras H- och K-linjer) RS-stjärnor, vilka är en annan klass av variabla stjärnor som har aktiv kromosfär.

Se även 
 Variabel stjärna

Referenser

Noter 

Variabeltyper
Astrofysik
73 Ursae Majoris

73 Ursae Majoris är en röd jätte i stjärnbilden Stora björnen. Stjärnan har visuell magnitud +5,70 och är synlig för blotta ögat vid någorlunda god seeing. Den ligger på ett avstånd av ungefär 415 ljusår.

Referenser

Noter 

Stjärnbilden Stora björnen
Flamsteedobjekt
Röda jättar
HR-objekt
HD-objekt