kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Glacéläder

Glacéläder är en typ av läder, som är glacégarvat. Det är ett mjukt, ljust och elastiskt skinn.

Råmaterial till glacéläder är främst lamm- och getkillingskinn. Före glacégarvningen bereds skinnet i en garvvälling, som är en blandning av alun, koksalt, vetemjöl och färska äggulor. Denna tillsats fyller lädret och ökar dess smidighet ytterligare. Glacéskinn utmärks av stor mjukhet och sträckbarhet, Det används huvudsakligen till tunna handskar. Det är vitt, men kan färgas i olika nyanser. Glacégarvningen utvecklades i Frankrike på 1700-talet, varefter tekniken överfördes först till Tyskland, och sedan till andra länder.

Användning av mjöl och äggula i en garvmetod är bara ett par hundra år gammal, men alungarvning (vitgarvning) i största allmänhet har använts längre tillbaka i historien. Alungarvning anses ha förts till Europa av morerna till Spanien, men har tillämpats redan i det forna Egypten.

Namnet glacéläder kommer från franska språkets glacé, perfekt av verbet glacer = glanska, eller satinera. Skinnen har främst använts till ovanläder för finare skor samt till handskar.

Se även
Glacéläderfabriken
Chevreau

Källor
Artikeln "Glacéskinn" på Store Norske Leksikon
Artikeln "Glacéleder" på www.zeno.org
- Sveriges industri, 1936, sidan 380

Noter

Garverier
Skinn
DoungJai Hiransri

DoungJai "Phiao" Hiransri, född 1980, är en thailändsk skådespelare. Hon spelar rollen som "Oh" i TV-serien 30 grader i februari (2012 och 2015).

Filmografi
2000 Mysterious Object at Noon (Thai: Dokfa Nai Meuman)
2007 Ma fille est innocente''' (TV-produktioner) Mei Lin
2012 30 grader i februari (TV-serien) (S1) Oh 
2014 Patong Girl Plaa 
2014 The Last Executioner hon Duangjai 
2015 Khuen Si Namngoen2015 ThirTEEN Terrors (TV-serien) 
2015 The Blue Hour (Thai: Onthakan) Mother 
2016 30 grader i februari (TV-serien) (S2) Oh
2016 Take Me Home'' Chom

Referenser

Externa länkar
 IMDB: DoungJai Hiransri
 Facebook "DoungJai Phiao Hiransri"

Födda 1980
Thailändska skådespelare
Levande personer
Kvinnor
Bio-Kino

Bio-Kino var en biograf vid Götgatan 72 (f.d. 50) på Södermalm i Stockholm. Biografen, som under en kort tid även hette Draken, öppnade 1912 och stängde 1950.

Historik
Bio-Kino inrymdes i en nybyggd fastighet i kvarteret Gamen i hörnet Götgatan / Åsögatan. Namnet var en förkortning för biograf och kinematograf. Huset ritades av arkitekt Hjalmar Erikson. I bottenvåningen fanns butiker, ett "Schweizeri" med "Café" och "Matsal" (sedermera Källaren Drufvan) samt "Yttre vestibul", "Entré" och "Samlingssal" för Bio-Kino. Entrén var från södra porten mot Götgatan och mot Åsögatan anordnades en reservutgång. Över entrén fanns en mindre baldakin. Salongen hade kraftigt sluttande golv och 275 platser. Vid invigningen den 2 september 1912 presenterades Bio-Kino som Södermalms elegantaste biograf. Premiärföreställningen var Jätteångaren Titanics dödsfärd, en aktuell dramatisering om RMS Titanics förlisning ett halvår tidigare.

Under en kort tid från 1928 till 1930 byttes biografens man till Draken med återtog därefter sitt ursprungliga namn. Med tiden blev Bio-Kino en typisk kvartersbiograf med varierande repertoar. Man behöll även karaktären av en stumfilmsbiograf.

Husets vidare öden
På hösten 1950 lades Bio-Kino ner och lokalerna övertogs av grannen Källaren Drufvan vilken nyttjade den gamla biosalongen som bland annat vin- och spritförråd. Direkt söder om fastigheten uppfördes Skatteskrapan (invigd 1959). Huset Götgatan 72 stod länge kvar som en främmande fågel bland kvarterets nya byggnader och revs slutligen i slutet av 1960-talet. Därefter byggdes en överdäckning för Söderledstunneln och 1998 restes nuvarande kontors- och affärshus efter ritningar av Ahrbom arkitektkontor.

Källor

Externa länkar

Södermalm
Nedlagda biografer i Stockholm
Pehr Thyselius

Pehr Thyselius kan syfta på:

 Pehr Thyselius (biskop) (1769–1838), svensk biskop
 Pehr Thyselius (historiker) (1808–1881), svensk präst, historiker och politiker
Radioåret 2017



Händelser 
 11 januari – Norge inleder sin övergång från FM-radio till det digitala marknätet DAB.
 21 januari – P3 Guldgalan.
 23 juni – Mammas nya kille sänder en midsommarspecial i Sveriges Radio P4.

Avlidna 
 3 april – John Chrispinsson, 60, journalist och programledare.

Källor

Fotnoter

Externa länkar
Western Star Trucks

Western Star Trucks Sales, Inc., vanligtvis skrivet Western Star, är en amerikansk lastbilstillverkare. Western Star grundades 1967 i Cleveland, Ohio. Western Star har idag huvudkontor i Portland, Oregon. Western Star är dotterbolag till Daimler Trucks North America som ägs helt av tyska Daimler AG. 

Western Star tillverkar även olika förbränningsmotorer, bland annat "Powertrain", tillsammans med Detroit Diesel och Cummins Inc..

Referenser

Externa länkar 
Officiell webbplats 

Amerikanska lastbilstillverkare
Företag i Oregon
Fordonsmärken tillhörande Daimler AG
Wayne, West Virginia

Wayne är administrativ huvudort i Wayne County i West Virginia. Enligt 2010 års folkräkning hade Wayne 1 413 invånare.

Källor 

Orter i West Virginia
Wayne County, West Virginia
Cummins (företag)

Cummins, Inc. är ett amerikanskt multinationellt tillverkningsföretag som designar, tillverkar och marknadsför generatorer, motorer och turbosystem för kunder i 190 länder och territorier världen över. De tillverkar till exempel motorer åt Freightliner och Western Star Trucks. Cummins tillverkar också motorer på upp till 605 hästkrafter åt lastbilar. 

Företaget grundades 1919 som Cummins Engine Company av mekanikern Clessie Cummins med finansiell hjälp av bankiren W.G. Irwin i syfte att utveckla och tillverka motorer som var uppfunna av den tyska ingenjören Rudolf Diesel, det tog dock 14 år innan Cummins kunde få fram en motor som var framgångsrik. Under hela 1950-talet hade de uppemot 60% av marknaden för anläggningsmaskiner och 1956 beslutade USA att starta igång nationens största infrastrukturprojekt någonsin när The Dwight D. Eisenhower National System of Interstate and Defense Highways (Interstate Highway System) skulle byggas och stora delar av anläggningsmaskiner som var involverande i bygget hade dieselmotorer från just Cummins. I slutet av 1960-talet hade marknadsandelen sjunkit till omkring 45% på grund av stark uppgång för sina konkurrenter så som Caterpillar, Inc.

För 2016 hade de en omsättning på omkring $19,1 miljarder och en personalstyrka på 55 200 anställda. Deras huvudkontor ligger i Columbus i Indiana.

Referenser

Externa länkar

Officiell webbplats

Företag listade på NYSE
Multinationella företag med huvudkontor i USA
Columbus, Indiana
Företag i Indiana
Motortillverkare
Amerikanska tillverkningsföretag
Företag bildade 1919
Wilhelm Holtz

Wilhelm Theodor Bernhard Holtz, född den 15 oktober 1836 i Saatel (Löbnitz) vid Barth i Vorpommern, död den 27 september 1913 i Greifswald, var en tysk fysiker och uppfinnare. Han är framförallt känd för att ha konstruerat en elektrostatisk generator ("influensmaskin"), den så kallade "holtzgeneratorn" eller "Holtz' influensmaskin".

Mellan 1857 och 1862 studerade han fysik och naturvetenskap i Berlin, Dijon och Edinburgh. Därefter genomförde han experiment med elektricitet i Berlin, varefter han fortsatte med forskning vid universitetet i Halle, där han promoverades 1869. Därefter blev han inledningsvis "förste vetenskapsassistent" (1877) och sedan professor (1884–1910) i fysik vid universitetet i Greifswald.

1865 uppfann han en induktionsmaskin som omvandlade mekanisk energi till elektrostatisk energi, och som bara behövde en initialladdning för att fungera. Med tiden modifierade han sin uppfinning och tillverkade fler exemplar av densamma.

Vid den här tiden refererade man ofta till elektrostatiska generatorer som "Toepler-Holtz-maskiner", benämnd även efter den tyske fysikern August Toepler som oberoende av Holtz konstruerade en "influensmaskin" och ofta betraktas som apparatens ursprunglige uppfinnare.

Holtz blev 1906 Geheimer Regierungsrat. Han var gift med Marie Wilhelmine Ida Bulle.

Källor
 Holtz, Wilhelm Theodor Bernhard i Deutsche Biographische Enzyklopädie, .
 Holtz, Wilhelm på staden Bahrts hemsida.
 Institut von Physik Universität Greifswald.

Referenser

Externa länkar 

Män
Födda 1836
Avlidna 1913
Tyska fysiker
Tyska uppfinnare
Kirsten Dehlholm

Kirsten Dehlholm, född 5 april 1945 i Vejle, är en dansk teaterregissör och performancekonstnär.

Biografi
Kirsten Dehlholm utbildade sig till textilkonstnär vid Kunstakademiets Designskole 1966–1969. Under några år verkade hon som scenograf hos den fria teatergruppen Rimfaxe. 1977 var hon med och bildade konstnärskollektivet Billedstofteatret och 1985 bildade hon gruppen Hotel Pro Forma vars konstnärlige ledare hon varit sedan dess. Hennes utgångspunkt som regissör är bildkonsten och känslan för rummet och hon har samarbetat med arkitekter, författare och kompositörer när hon skapat sina uppsättningar i gränslandet mellan teater, performance och installation. Hotel Pro Formas uppsättningar äger ofta rum i vardagliga miljöer där gränsen mellan scen och salong är upplöst. Kirsten Dehlholm som räknas till de främsta förnyarna av dansk teater har även regisserat på Det Kongelige Teater i Köpenhamn och lett seminarier om tolkning av klassiker på olika teaterutbildningar. Bland utmärkelser hon tilldelats kan nämnas Kjeld Abell-prisen 1989, Eckersbergmedaljen 1994 och Årets Reumert 2012.

Gästspel och regi i Sverige
 1994 Snehvides billede efter bröderna Grimm & Oscar Wildes Dorian Grays porträtt, gästspel av Hotel Pro Forma på Riksteatern
 1994 Operation: Orfeo, musik John Cage, Bo Holten & Christoph Willibald Gluck, gästspel av Hotel Pro Forma på Göteborg Dans & Teater Festival (opera)
 1998 Dubbelyxans hus/XX, gästspel av Hotel Pro Forma på Dramaten
 2000 jesus_c._odd_size, gästspel av Hotel Pro Forma på Malmö högskola
 2003 Calling Clavigo efter Johann Wolfgang von Goethes Clavigo, gästspel av Hotel Pro Forma på Kulturhuset, Stockholm
 2010 Tomorrow in a Year, gästspel av Hotel Pro Forma på Dansens hus, Stockholm, regi Ralf Richardt Strøbech & Kirsten Dehlholm, av och med The Knife
 2016 Kosmos+, Uppsala stadsteater / Hotel Pro Forma

Källor
 Kirsten Dehlholm, Den Store Danske Encyklopædi (läst 8 februari 2017)
 Kirsten Dehlholm, Gyldendals Teaterleksikon (läst 8 februari 2017)
 Sverker Andreason: En framtid för teatern, Göteborgs-Posten 2/6 1994
 Magnus Haglund: Orfeus i zenversion, Göteborgs-Posten 22/8 1994
 Anna Ångström: Sakralt och profant krockar i labyrintenperformance, Svenska Dagbladet 26/4 1998
 Lottie Sällström: Jesus kommer från New York, Sydsvenskan 15/9 2000
 Margareta Sörenson: Samtal med Goethe, Expressen 14/11 2003
 Gunilla Brodrej: Arty om arterna, Expressen 30/1 2010
 Leif Zern: Hotel Pro Forma spränger scenkonstens gränser, Dagens Nyheter 24/7 2012
 Theresa Benér: Kvinnorna driver dansk scenkonst, Svenska Dagbladet 10/3 2015
 Pia Huss: Lost in space. Rymdäventyret i Uppsala imponerar – och tråkar ut, Dagens Nyheter 17/3 2016

Noter

Externa länkar
Hotel Pro Formas webbplats

Danska teaterregissörer
Danska performancekonstnärer
Personer från Vejle
Födda 1945
Levande personer
Kvinnor
Danska operaregissörer
Webster Springs

Webster Springs är administrativ huvudort i Webster County i West Virginia. Enligt 2010 års folkräkning hade Webster Springs 776 invånare. Ortens officiella namn är Addison även om det oftast använda namnet är Webster Springs.

Källor 

Orter i West Virginia
Webster County, West Virginia
Moitalampi

Moitalampi är en sjö i kommunen Kemijärvi i landskapet Lappland i Finland. Sjön ligger  meter över havet. Arean är  hektar och strandlinjen är  kilometer lång.  Den  Sjön ligger omkring 62 kilometer öster om Rovaniemi och omkring 730 kilometer norr om Helsingfors. 

I sjön finns öarna Vavasaari och Kivikkosaari. Moitalampi ligger sydöst om Syväselkä och öster om Moitajärvi.

Källor 

Insjöar i Lappland, Finland
Kemijärvi
Nomascus hainanus

Nomascus hainanus är en primat i familjen gibboner som förekommer på den kinesiska ön Hainan.

Utseende 
Denna gibbon når en kroppslängd (huvud och bål) på 48 till 54 cm, saknar svans och väger 6,5 till 10 kg. Hos vuxna honor har pälsen på ryggen en gulorange till beige-brun färg och vid buken förekommer ljusare päls. De har en mörk fläck på huvudet. Fullt utbildade hannar är däremot helt svarta. Pälsen hos nyfödda ungar liknar honornas päls. Efter första pälsbytet liknar alla ungdjur hannar och senare blir pälsen hos honor åter ljusare. De yttre könsorganen hos både honor och hannar liknar varandra. Hos ungar där båda kön har samma pälsfärg går det inte att bestämma individens kön med hjälp av iakttagelser.

Utbredning och habitat 
Arten fanns ursprungligen på hela Hainan men den finns bara kvar i ett naturreservat på öns västra sida. Regionen har en yta mindre än 10 km² och ligger 650 till 1200 meter över havet. Habitatet utgörs av ursprungliga regnskogar.

Ekologi 
Nomascus hainanus är aktiv på dagen och klättrar främst i träd. Hannar och honor bildar mindre familjegrupper som har 4 till 8 medlemmar. Varje flock har ett revir som är 100 till 500 hektar stort. Arten äter huvudsakligen frukter från cirka 40 olika växter. Mellan februari och april bär bara 7 av växterna frukter. I mindre mått ingår smådjur och blad i födan. Hos honor förekommer vartannat år en kull med en unge. Ungen håller sig den första tiden fast i moderns päls och efter cirka två år blir den självständig. Liksom andra gibboner har arten läten som liknar en sång för att visa anspråk på reviret. Honornas sång innehåller ljud som saknas hos den nära släktingen svartkrönt gibbon.

Status 
Arten hotas av habitatförstöring och av jakt. Under 1950-talet uppskattades beståndet med 2000 eller några fler individer. Under en studie från 2003 hittades bara 13 vuxna individer som var fördelade på två flockar samt två ensamlevande exemplar. Nomascus hainanus listas av CITES i appendix I som förbjuder handel med alla kroppsdelar. När populationen i reservatet ökar finns lämpliga områden i andra delar av ön kvar. På grund av den begränsade populationen kan det uppstå inavelsproblem. IUCN listar Nomascus hainanus som akut hotad (CR).

Referenser 

Gibboner
Hylobatidae
Däggdjur i orientaliska regionen
Lundenskolan

Lundenskolan är en kommunal grundskola vid Kärralundsgatan i stadsdelen Lunden i Göteborg. Skolan invigdes den 15 maj 1914 och togs i bruk på höstterminen samma år.

Byggnaderna
Skolan består av sex hus av varierande ålder.

Gamla Lundenskolan 
År 1901 bildades Lundens municipalsamhälle och för den relativt stora befolkningen byggdes en skola 1914.
Huvudbyggnaden uppfördes 1914 efter ritningar av Eugen Thorburn och utformades i nationalromantisk stil. Källarvåningen är utförd av granit, fasaderna är av mörkt rödbrunt tegel med infärgade fogar och fönstren har smårutsindelning. Karaktäristiska detaljer är de robusta skyddstaken över hörnentréerna.

År 1926 utökades skolan med en gymnastikbyggnad ritad av Ernst Brihs. Den har två hela våningar och materialet är i huvudsak detsamma som var på huvudbyggnaden.

Gamla Lundenskolan kostade 264 000 kronor (1914) och hade 34 lokaliteter vid invigning.

Nya Lundenskolan 
År 1946 uppfördes en tredje skolbyggnad, Nya Lundenskolan. Arkitekt var Erik Holmdal. Den placerades utanför den gamla skolgårdens stenmur och utformades med tre sammanbyggda längor i två–tre våningar. Fasaderna är av gult tegel och har en sparsam dekor i klassicistisk anda, bland annat taklister med tandsnitt. 

Till skolan hör också en vaktmästarbostad samt ett par byggnader uppförda efter 1960 som inte ingår i bevaringsprogrammet. Lundenskolan har en ovanlig kombination av välbevarade byggnader från olika epoker.

Nya Lundenskolan kostade 1 810 255 kronor (1946) och hade 49 lokaliteter vid invigning.

Lundenhallen
I slutet av 2018 fick skolan en ny fullskalig idrottshall med läktarplats för ca 500 åskådare. Skolans elever har varit delaktiga i planeringen av hallen. 

Lundenhallen kommer att vara en anslutande byggnad till befintlig idrottshall till Lundenskolan. Den nya anläggningen kommer vara av typen multisportanläggning som består av en fullskalig idrottshall samt en gymnastikhall. Den kommer även innehålla rum för omklädning, café teorisalar mm.
Anläggningen är tänkt att användas av skola samt föreningsverksamhet.

Källor 
Göteborgs folkskolor 1858–1958, Olof Em. Olsson, Göteborgs allmänna skolstyrelse 1958, s. 297

Byggnader och anläggningar i Göteborg
Grundskolor i Göteborg
Lunden
Byggnader ritade av Eugen Thorburn
Saarijärvi (sjö i Enare, Lappland, vid Suolisvuono)

Saarijärvi eller Suâljäu'rr är en sjö i kommunen Enare i landskapet Lappland i Finland. Sjön ligger  meter över havet. Arean är  hektar och strandlinjen är  kilometer lång.  Den  Sjön ligger omkring 330 kilometer norr om Rovaniemi och omkring 1000 kilometer norr om Helsingfors.

Källor 

Insjöar i Enare
Charles Lyell (olika betydelser)

Charles Lyell kan syfta på:

* Charles Lyell (1767–1849), skotsk botanist och Danteöversättare
 Charles Lyell (1797–1875), skotsk geolog
 Charles Henry Lyell (1875–1918), brittisk politiker
 Charles Lyell, 2:e baron Lyell (1913–1943), brittisk peer
 Charles Lyell, 3:e baron Lyell (1939–2017), brittisk peer
John Barton

För den brittiske teaterregissören, se John Barton (regissör).

Johan (John) Simon Barton, född 31 mars 1905 i Stockholm, död 10 januari 1990 i Lund, var en svensk arkitekt. 

Barton, som var son till byggmästare August Barton och Charlotte Eklund, utexaminerades från Tekniska skolan i Stockholm 1926 och från Kungliga Tekniska högskolan 1939. Han bedrev arkitektstudier och praktiserade i USA 1926–1931, var anställd hos arkitekt Karl Güettler i Stockholm 1932–1935, hos arkitekt Hakon Ahlberg 1935–1941, vid Flygförvaltningens byggnadsavdelning 1941–1944 och var innehavare av John Barton Arkitektkontor AB i Malmö 1945–1975 och i Lund från 1976. Han var stadsarkitekt i Svalöv från 1945 och i Sjöbo köping från 1955. Han var sakkunnig i sjukhusfrågor i samband med landstingets övertag av statliga mentalsjukhus. Av hans arbeten kan nämnas Philipsons bilpalats i bland annat Malmö och Västerås, Scans slakterianläggning i Ängelholm, kommunalhus i Skromberga, forsknings- och läkarstation i Dalby samt ett flertal sjukhem för kroniskt sjuka och läkarstationer. Han blev hedersmedborgare i New Orleans 1960.

Källor

Externa länkar

Svenska arkitekter under 1900-talet
Svenska stadsarkitekter
Födda 1905
Avlidna 1990
Män
Arkitekter från Stockholm
Hugh Mackay

Hugh Mackay kan syfta på bland andra:

* Hugh Mackay (omkring 1640–1692), skotsk general
 Hugh Mackay, 14:e lord Reay (1937–2013), brittisk peer
Teenage Mutant Ninja Turtles: Mutants in Manhattan

Teenage Mutant Ninja Turtles: Mutants in Manhattan  är ett action/hack and slash-datorspel baserat på Teenage Mutant Ninja Turtles, utvecklat av Platinum Games och utgivet av Activision. Det släpptes till Microsoft Windows, Playstation 3, Playstation 4, Xbox 360 och Xbox One den 24 maj 2016. Mindre än åtta månader efter lanseringen, den 3 januari 2017, togs spelet bort från marknaden och alla digitala tjänster.

Handling
Spelet är ett action/hack and slash-spel. Spelaren styr antingen Donatello, Leonardo, Michelangelo och Raphael från ett tredjepersonsperspektiv. Varje nivå avslutas med en boss.

Källor

Fotnoter

Externa länkar

Officiell webbplats 

Actionspel
Datorspel 2016
Playstation 3-spel
Playstation 4-spel
Mutants in Manhattan
Windows-spel
Xbox 360-spel
Xbox One-spel
Aristobulos

Aristobulos eller Aristobulus kan syfta på:

 Aristobulus I (död 103 f.Kr.), kung av hasmoneiska dynastin
 Aristobulus II (död 49 f.Kr.), kung av hasmoneiska dynastin
 Aristobulus III (53 f.Kr–36 f.Kr.), överstepräst av hasmoneisk skäkt
 Aristobulus IV (31 f.Kr.–7 f.Kr), prins av herodianska dynastin
 Aristobulus Minor (död efter 44 e.Kr.), prins av herodianska dynastin
 Aristobulus av Alexandria (omkring 160 f.Kr.), hellenistisk judisk filosof
Donald Mackay

Donald Mackay kan syfta på bland andra:

* Donald Mackay, 1:e lord Reay (1591–1649), skotsk peer och militär
 Donald Mackay, 11:e lord Reay (1839–1921), brittisk ämbetsman och politiker
Gita Porak-Varna

Maria Margaretha (Gita) Porak-Varna, född 20 september 1905 i Kienberg, Böhmen, Österrike-Ungern, död 4 mars 1978 i Hjo, var en österrikisk-svensk målare.

Hon var dotter till köpmannen Richard Porák och friherrinnan Elisabeth von Klinger. Porak-Varna studerade konst i Prag och Linz och under studieresor till Schweiz och Italien. Hon medverkade i utställningar i Prag och Linz innan hon flyttade till Sverige. Separat ställde hon ut i Hjo, Alingsås, Skövde, Visby, Jönköping och Falköping. Hennes konst består av landskap och djurmotiv utförda i akvarell eller pastell.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 435, Allhems Förlag, Malmö. LIBRIS-ID:8390296

Svenska målare under 1900-talet
Kvinnor
Födda 1905
Avlidna 1978
Österrikare
Dagmar Pilups

Dagmar Brita Pilups, född 1 oktober 1931 i Vara, Skaraborgs län, är en svensk målare, tecknare och grafiker. 

Hon är dotter till disponenten Knut I Svensson och Dagmar Jonsson och från 1952 gift med Elmar Pilups. Hon studerade konst för Nils Wedel vid Slöjdföreningens skola i Göteborg samt under studieresor till bland annat Frankrike, Belgien, Tyskland och Schweiz. Hon medverkade i samlingsutställningar med Borås konstförening. Hennes konst består av figurer och landskap utförda i akvarell, pastell eller gouache. Vid sidan av sitt eget skapande var hon verksam som illustratör i Göteborgs Handels- och Sjöfartstidning.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 429, Allhems Förlag, Malmö. LIBRIS-ID:8390296

Svenska målare under 1900-talet
Kvinnor
Födda 1931
Levande personer
Personer från Vara socken
Svenska tecknare under 1900-talet
Svenska grafiker under 1900-talet
Elias Pfeiffer

Elias Pfeiffer, född omkring 1728 i Stockholm, död 2 juni 1775 i Stockholm, var en svensk bokhållare, porslinskonstnär och konterfejare.

Han var son till kopparslagaråldermannen Elias Pfeiffer och Barbro Brita Hagman och gift med Catharina Elisabeth Strandberg. Pfeiffer omnämns som konterfejarlärling 1753 och man vet att han arbetade som porslinskonstnär vid Mariebergs porslinsfabrik 1762 och att han titulerades bokhållare eller kassör 1775.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 423, Allhems Förlag, Malmö. LIBRIS-ID:8390296

Noter

Svenska målare under 1700-talet
Män
Födda 1728
Avlidna 1775
Konstnärer från Stockholm
Svenska konsthantverkare under 1700-talet
Elsi Bourelius

Elsi Margaretha Bourelius, född 8 april 1909 i Kalmar, död 26 maj 2001, var en svensk keramiker och akvarellist.

Hon var dotter till sjöhusombudsmannen CO Wahlquist och Hillevi Carlström och från 1937 gift med Kewe Bourelius samt mor till keramikern Margareta Bourelius. Hon studerade vid Högre konstindustriella skolan i Stockholm 1929–1934. Som Svenska slöjdföreningens stipendiat studerade hon vid Handwerkerschule der Stadt Berlin 1936–1937 samt självstudier under resor till Danmark och Nederländerna. Hon praktiserade därefter en period vid Steninge Keramik och Gabrielverken innan hon etablerade först en keramikverkstad i Tullinge som 1937 flyttades till Löberöd i Skåne 1949. Hon medverkade i utställningar i Stockholm, Jönköping, Karlskrona och Tullinge. Hennes konst består av bruks och prydnadsföremål i keramik. Hon signerade sina arbeten med elsi eller med hela sitt namn. Bourelius är representerad vid Kalmar konstmuseum.

Källor 
Svenskt konstnärslexikon del I sid 228, Allhems Förlag, Malmö. LIBRIS-ID:8390296

Noter

Externa länkar 
 

Svenska keramiker
Kvinnor
Födda 1909
Avlidna 2001
Konstnärer från Kalmar
Svenska målare under 1900-talet
Svenska konsthantverkare under 1900-talet