kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Hans Holtermann

Hans Henriksen Holtermann, född 1709 i Gamlem, Borgund, Møre og Romsdal, Norge, död 1781 i Ørland, Norge, var en norsk affärsman och markägare.

Biografi 
Hans Henriksen Holtermann kom från en familj av handlare och köpmän på norska västkusten. Holtermanns farfar, Coert Holtermann av släkten Holtermann, kom från Rotenburg an der Wümme i Tyskland till Bergen i Norge med sin son Henrich Holtermann (1650–1730). De förvärvade norskt medborgarskap 1676. Hans Henriksen Holtermanns far, Henrik Holtermann (1683–1728), förvärvade handelsrättigheter i Bergen. Vid den tiden fanns det ingen handelsstad i Sunnmøre och familjen Holtermann utökade därför sina privilegier till Borgund och inrättade en handelsplats vid Brunholmen som senare blev kärnan i staden Ålesund. Hans Henriksen Holtermann verkade som handlare och köpman i Molde och senare i Vegsund i Borgund (nuvarande Ålesund). Han skall också ha infört produktion och handel av torkad och saltad torsk (kabeljo) till området.

Hans Henriksen Holtermann var i första giftermålet gift med Margaretha Knudsdatter Wiig (från Vik i Ørsta, 1692–1743) och i andra giftermålet med Ingeborg Cathrine Hagerup (1730–1796), dotter till biskopen Eiler Hagerup.

Hans Henriksen Holtermann köpte delar av den stora egendomen Giskegården i Giske cirka 1750. År 1760 köpte han även den gamla borgen Austrått i Ørland. Köpet av Austrått inkluderade även ägande av ett stort antal mindre gårdar i Ørlandsregionen. Hans Henriksen Holtermann upplät Austrått för Christian VI av Danmark då kungen gjorde sin resa genom Norge 1733.

Referenser 

Personer från Møre og Romsdal fylke
Män
Födda 1709
Avlidna 1781
Hana Kimura

Hana Kimura, född 3 september 1997 i Yokohama, Kanagawa, död 23 maj 2020 i Kōtō, Tokyo var en japansk fribrottare känd från förbundet World Wonder Ring Stardom, vanligtvis refererat till som enbart "Stardom". Hon var en andra generationens fribrottare, hennes mor Kyoko Kimura var också en känd fribrottare i Japan. Hon är även känd från Netflix-dokusåpan Terrace House där hon deltog i den femte säsongen, 2019-2020. Resterande del av säsongen ställdes in efter hennes död. Kimuras död startade en stor debatt om internetmobbning på sociala medier.

Referenser 

Japanska fribrottare
Födda 1997
Avlidna 2020
Kvinnor
Japanska idrottare under 2000-talet
Personer från Yokohama
Nanna Hoffman

Nanna Oscara Maria Nicolina Hoffman, född Westin 23 maj 1843 i Södertälje, död 21 juni 1920 i Tyska S:ta Gertruds församling i Stockholm, var en svensk fabrikör. Hon var direktör för August Hoffmanns pianofabrik.

Hon var dotter till godsägaren Carl Oscar Westin (d. 1850), som ägde  Hjortsberga gods, och Thora Johanna Arvidsson. Fadern dog ruinerad, och både hon och hennes mor försörjde sig som guvernanter fram till sina giftermål. Hon gifte sig 1864 med August Hoffmann, ägare av August Hoffmanns pianofabrik. 

Hon övertog August Hoffmanns pianofabrik efter sin makes död 1884. Hennes tid som direktör var en period av stor framgång för företaget. När maken avled, gick företaget med förlust eftersom det fram till dess hade tillverkat taffelpianon, som under 1870-talet blev utkonkurrerade av en ny pianomodell; pianinon. August Hoffman gav på sin dödsbädd Nanna rådet att avveckla fabrikstillverkningen och istället sälja andra pianon. Hon lyckades dock från 1889 lägga om tillverkningen och anpassa den till den nya pianomodellen genom ett samarbete med den amerikanske pianofabrikören William Steinway. Hon var dennes agent i Sverige, och hon övertalade honom 1889 att ge henne tillstånd att imitera hans instrument för tillverkningen av Hoffmans pianon i Sverige, och fick hjälp till detta av hans filial i Hamburg. Hon gjorde därefter flera studieresor för att uppdatera sin pianotillverkning. I en intervju i Idun förklarade hon själv 1893: 
"Hvad jag arbetade för att sätta mig in i ett yrke, som nu skulle blifva mitt, hur många gånger jag bedt till Gud, att jag måtte lyckas! Och då mina arbetare, mina präktiga, skickliga arbetare stundom knotade öfver, att jag var så kinkig, svarade jag endast: »Tacka ni Gud, för att jag är noga, ty därpå beror både min och er existens!» En stor hjälp hade jag också däri, att jag var musikalisk och själf förstod om ett instrument var lyckadt eller ej."
Själv uppgav hon 1893 att hon detta år hade uppnått en hög förtjänst och en hög kvalitet på sina varor, och att detta hade höjt standarden på pianoindustrin i hela Sverige, eftersom denna var mycket låg och varit nära att dö ut. Hon anger också den höjda tullen för utländska musikinstrument som en orsak. 

Hon blev Hovleverantör 1912. Själv uppgav hon dock att hon blev det redan 1892. Hon var den första av sitt yrke som fick denna titel i Sverige. 

Hon mottog medaljen Illis quorum.

Referenser 
 Walborg Hedberg, Louise Arosenius:  Svenska kvinnor från skilda verksamhetsområden : Biografisk uppslagsbok, 1914
 Sveriges industri - dess stormän och befrämjare / Del 2 
 https://gupea.ub.gu.se/bitstream/2077/49312/1/gupea_2077_49312_1.pdf

Noter

Kvinnor
Födda 1843
Avlidna 1920
Mottagare av Illis Quorum
Personer inom Sveriges näringsliv under 1800-talet
Sju brudar, sju bröder

Sju brudar, sju bröder (engelska: Seven Brides for Seven Brothers) är en amerikansk musikalfilm från 1954 i regi av Stanley Donen. Med musik av Saul Chaplin och Gene de Paul, samt texter av Johnny Mercer. Filmen är baserad på novellen "The Sobbin' Women" av Stephen Vincent Benét, som i sin tur baserades på legenden om Sabinskornas bortrövande. I huvudrollerna ses Jane Powell och Howard Keel.

År 2004 valdes filmen ut för att bevaras i National Film Registry av USA:s kongressbibliotek då den anses vara ”kulturellt, historiskt eller estetiskt betydelsefull”.

Rollista i urval 
Bröderna och deras brudar: 
 Howard Keel – Adam och Jane Powell – Milly
 Jeff Richards – Benjamin och Julie Newmar – Dorcas
 Matt Mattox – Caleb och Ruta Kilmonis – Ruth
 Marc Platt – Daniel och Norma Doggett – Martha 
 Jacques d'Amboise – Ephraim och Virginia Gibson – Liza
 Tommy Rall – Frank och Betty Carr – Sarah
 Russ Tamblyn – Gideon och Nancy Kilgas – Alice

Musiknummer i filmen i urval 
"Bless Your Beautiful Hide" – Howard Keel (Adam)
"Wonderful, Wonderful Day" – Jane Powell (Milly)
"Goin' Courtin'" – Milly & bröderna
"Sobbin' Women" – Adam & bröderna
"June Bride'" – brudarna
"Spring, Spring, Spring'" – bröderna & brudarna

Källor

Externa länkar 
 
 
 
 

Filmer 1954
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska musikalfilmer
Amerikanska romantiska komedifilmer
Filmer i regi av Stanley Donen
Filmer från Metro-Goldwyn-Mayer
Filmer om bröllop
Oregon på film
1850-talet på film 
Filmer bevarade i National Film Registry
Ond stad

Ond stad (engelska: The Phenix City Story) är en amerikansk film noir från 1955 i regi av Phil Karlson. I huvudrollerna ses John McIntire, Richard Kiley och Kathryn Grant.

År 2019 valdes filmen ut för att bevaras i National Film Registry av USA:s kongressbibliotek då den anses vara ”kulturellt, historiskt eller estetiskt betydelsefull”.

Rollista i urval 

 John McIntire – Albert Patterson
 Richard Kiley – John Patterson
 Kathryn Grant – Ellie Rhodes
 Edward Andrews – Rhett Tanner
 James Edwards – Zeke Ward
 Lenka Peterson – Mary Jo Patterson
 Biff McGuire – Fred Gage
 Truman Smith – Ed Gage
 Jean Carson – Cassie
 Kathy Marlowe – Mamie
 John Larch – Clem Wilson
 Allen Nourse – Jeb Bassett
 Helen Martin – Helen Ward
 Otto Hulett – Hugh A. Bentley
 George Mitchell – Hugh Britton
 Ma Beachie – sig själv

Källor

Externa länkar 
 
   
 
 

Amerikanska filmer 1955
Engelskspråkiga filmer
Film noir
Amerikanska kriminalthrillerfilmer
Alabama på film
1954 på film
Filmer bevarade i National Film Registry
Amerikanska filmer baserade på verklighet
Filmer om val
Gustaf Hård af Segerstad

Gustaf Hård af Segerstad, född 22 maj 1654, död 6 februari 1714, var en svensk hovman.

Gustaf Hård var son till överjägmästaren Erik Hård. Han blev understallmästare 1677, hovstallmästare 1697 och fick 1699 överinseende över Strömsholms stuteri som direktör, en post han sedan innehade till sin död. Gustaf Hård var mycket uppskattad av Karl XI och var kungens kamrat under dennes ritter. På kungens uppdrag inköpte han hingstar i Spanien för statens räkning och skall ha ridit in den vita hingsten Brilliant som Karl XI tog som sin under slaget vid Lund sedan Totten skjutits under honom. Gustaf Hård var Karl XIIs ridlärare och försökte förgäves stävja dennes djärvhet till häst. Han var en tämligen originell person, skall ha varit liten till växten, blivit ofantligt tjock med rött och brett ansikte.

Källor 
 

Svenska hovstallmästare
Svensk obetitlad adel
Svenska ämbetsmän under 1600-talet
Svenska ämbetsmän under 1700-talet
Gustaf
Födda 1654
Avlidna 1714
Män
Syfabriken Linnéa

Syfabriken Linnéa var en kooperativ syfabrik i Stockholm, grundad 1906 och verksam till 1936.

Historik
I mars 1905 utbröt strejk på den elektriska syfabriken i Centralpalatset, sedan dess direktör Josephson hotat sina kvinnliga arbetare med avsked då de velat gå med i Linnesömmerskornas fackförening (en del av Kvinnornas fackförbund, i sin tur del av LO). 

De sömmerskor som vägrade återgå till Josephson då han inte ville återanställa alla som avskedats, försörjdes av fackföreningen till dess de lyckats hitta nytt arbete. Detta var en på sin tid uppmärksammad händelse inom den svenska arbetarrörelsen. 

I januari 1906 grundades kooperativet av fyra sömmerskor som inte lyckats få arbete. Företaget stöddes av Kooperativa Förbundet, som uppmanades att köpa Linneas varor. Produktionskooperativ var under denna tid ett ideal inom arbetarrörelsen, men få startades i verkligheten, och av de få som startades lyckades få gå med vinst. Syfabriken Linnéa utgjorde ett nästan unikt undantag, och som sådant uppmärksammades det. Kooperativet gick 1913 med sådan vinst att man kunde utvidga verksamheten och 1915 uppgavs kooperativet ha 23 anställda.

Syfabriken Linnéa drevs med framgång tills den övertogs av Kooperativa förbundet år 1936.

Galleri

Referenser
Anne-Marie Lindgren & Marika Lindgren Åsbrink: Systrar kamrater! Arbetarrörelsens kvinnliga pionjärer. Stockholm 2007

Noter

1906 i Sverige
Stockholm under 1900-talet
Svensk kvinnohistoria
Första vågens feminism i Sverige
Kooperativ i Sverige
Kooperativa Förbundet
Svensk arbetarrörelse
1936 i Sverige
Marcelo Negrão

Marcelo Teles Negrão, född 10 oktober 1972 i São Paulo, är en brasiliansk före detta volleybollspelare. Negrão blev olympisk guldmedaljör i volleyboll vid sommarspelen 1992 i Barcelona.

Källor 

Brasilianska volleybollspelare
Brasilianska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1992
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1992 från Brasilien
Tävlande i volleyboll vid olympiska sommarspelen 1992
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1996 från Brasilien
Tävlande i volleyboll vid olympiska sommarspelen 1996
Brasilianska idrottare under 1900-talet
Idrottare från São Paulo
Födda 1972
Levande personer
Män
Volleybollspelare i 4 Torri 1947 Pallavolo Ferrara
Volleybollspelare i Sakai Blazers
Volleybollspelare i EC Banespa
Volleybollspelare i Südtirol Volley
Volleybollspelare i Canoas SC
Volleybollspelare i Roma Volley
Volleybollspelare i Interclínicas
Volleybollspelare i Olympikus EC
Volleybollspelare i Volley Treviso
Volleybollspelare i Gabeca Pallavolo
Jakob Wattrang

Jakob Wattrang, född 22 januari 1720 på Jakobsbergs gård i Björnlunda socken, död 31 oktober 1788 på Jakobsbergs gård, var en kammarherre och överhovstallmästare. Han gjorde Jakobsbergs gård till fideikommiss för sin brorson Jacob Wattrang.

Biografi
Jakob Wattrang härstammar från adelsätten Wattrang som vid adlandet 1673 fått sitt namn efter släktgården Wattrång i Harmångers socken i Hälsingland. Jakob Wattrang var son till Gustaf Wattrang (1685–1744) och Ulrika Eleonora Billingsköld (1697–1776). Jakob Wattrang var kammarherre 1750 och hovstallmästare 1762, som sådan erhöll han särskild ersättning för undervisning i ridkonsten åt kungahuset. 1766 blev han utnämnd till hovmarskalk och 1766 överhovstallmästare hos kung Adolf Fredrik. Han tog avsked 1772.

Wattrang gifte sig 1762 med Brita Helena Adlerbeth (1724–1787). Äktenskapet förblev barnlöst. Efter faderns bortgång 1744 löste han till sig Jakobsbergs gård i Björnlunda socken och bebodde den till sin död 1788. Eftersom han var barnlös hade han genom testamente omvandlat Jakobsberg till fideikommiss för släkten Wattrang som skulle inneha gården i nära 300 år. Första innehavaren blev brorsonen, godsägaren Jacob Wattrang (1778–1818).

Källor
Adliga ätten Wattrang nr 848 – Tab 11

Historiskt-geografiskt och statistiskt lexikon öfver Sverige (1859-1870): Jacobsberg, Björnlunda socken
Jakobsbergs fideikommiss 

 Födda 1720
Avlidna 1788
Män
Svenska hovstallmästare
Svenska hovmarskalkar
Svenska kammarherrar
Personer från Björnlunda socken
An der Elbe

An der Elbe, op. 477, är en vals av Johann Strauss den yngre. Den spelades första gången den 28 november 1897 i Gyllene salen i Musikverein i Wien. Verket är Johann Strauss sista numrerade vals.

Historia
Johann Strauss vals An der Elbe gavs ut av förlaget "J.G. Seeling" i Dresden 1897/98. Dresden, som då var huvudstad i kungariket Sachsen och oftast kallades för "Tysklands Florens", ligger i en dalgång på båda sidor om floden Elbe. Framsidan till det första klaverutdrag av valsen visar staden med Katholische Hofkirche och stadsdelen Loschwitz med sina vingårdar. I valsens inledning har Strauss försökt teckna flodens många förvandlingar då den flyter igenom Dresden på sin 1 091 kilometer långa färd från nordöstra Tjeckien till Cuxhaven i Nordsjön.

Det är oklart varför Strauss sista vals (med opusnummer) har titeln 'An der Elbe'. Strauss band med Dresden hade varit täta ända sedan han 1852, på en konsertturné till Berlin och Hamburg, stannade till två gånger i staden. Besöket resulterade den gången i polkan Zehner-Polka (op. 121): "Komponerad till minne av ett Sällskap på 10 personer i Dresden, och tillägnat dem i vänskap". Sedan dess hade Strauss besökt staden åtskilliga gånger och hade många vänner där.

Valsen framfördes första gången vid en av brodern Eduard Strauss söndagskonserter i Musikverein den 28 november 1897. Programmet till den föregående konserten hade utlovat en premiär av Johann Strauss, dessutom dirigerad av honom själv, och förväntningarna var höga. Efter paus välkomnade Eduard sin broder upp på dirigentpulten, överräckte taktpinnen och Johann dirigerade sin vals An der Elbe. Valsen mottogs väl och fick spelas om. Den 30 november 1897 skrev tidningen Fremden-Blatt: "Förra söndagen framträdde Johann Strauss vid en av sin bror Eduards välgörenhetskonserter för att personligen dirigera sin senaste vals 'An der Elbe'. Som vanligt var salen fullsatt till sista plats och publiken hälsade maestron med stormande applåder. Den nya valsen överväldigade direkt sina lyssnare med sina charmerande melodier, den äkta Strauss-rytmen och geniala inledning; den kommer att inta en prominent plats bland Straussvalserna".

Dessvärre besannades inte detta, ty trots att valsen spelades vid ett flertal tillfällen - till exempel vid Hovbalens öppnande den 19 januari 1898 - försvann den gradvis in i glömska.

Om valsen
Speltiden är ca 8 minuter och 36 sekunder plus minus några sekunder beroende på dirigentens musikaliska tolkning.

Weblänkar 
 An der Elbe i Naxos-utgåvan.

Referenser

Noter

Valser av Johann Strauss den yngre
Åse Öjbro

Åse Öjbro, född 1959 i Masthugget, Göteborg är en svensk designer och konstnär. Åse Öjbro har igenom åren gjort sig känd för sin design av framförallt handskar och vantar, men även festväskor.

Festväskorna har uppmärksammats flertal gånger i press och media under Åse Öjbros egna varumärke Fancy Fanny.
Bland annat i samlngsverket "Väskor en passion" av Johanna Davidsson. Verket behandlar framstående designers inom mode väskor.

Åse Öjbro har även medverkat i Nationalmuseums utställning Härskarkonst år 2010.

Åse Öjbros produkter har ställs ut på bland annat Trendset i München och Creative i Salzburg. Hon ställer ut 2 gånger per år på den Svenska Formex mässan

Biografi
Åse Öjbro är utbildad på Valand och Stenebyskolan. Efter avslutad utbildning, startade hon 1985 det egna varumärket  FaFa Fancy Fanny  
Där skapade hon mönster i form av egen designade skinnhandskar och väskor 

Sedan 2014 har Åse Öjbro utvecklat nordiska sticktraditioner med egna mönster stickade  under varumärket Öjbro Vantfabrik. 
Mönstren används framförallt för egen producerade vantar,  sockar och koftor, i ull och företrädesvis i merinoull, men även för handdukar tillverkade hos Ekelunds.

Referenser

Kvinnor
Födda 1959
Levande personer
Svenska formgivare
7311 Hildehan

7311 Hildehan eller 1995 TU är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes 14 oktober 1995 av den amerikanske astronomen Dennis di Cicco i Sudbury Massachusetts. Den är uppkallad efter tre kvinnor i upptäckarens liv, Edith di Cicco (mor), Hilary F. Bennett (fru) och Hannah di Cicco (dotter).

Den tillhör asteroidgruppen Koronis.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Koronis-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av Dennis di Cicco
Astronomiska upptäckter 1995
Auf's Korn

Auf's Korn (På kornet), op. 478, är en marsch av Johann Strauss den yngre. Den spelades första gången den 28 juni 1898 i nöjesparken Pratern i Wien. Marschen var den sista av totalt nio körverk som Johann Strauss komponerade speciellt för manskören Wiener Männergesang-Verein; 6 valser, 2 polkor och en marsch.

Historia
Sommaren 1898 i Wien gick i firandets tecken: kejsare Frans Josef I:s hade suttit 50 år på tronen och alla årets fester var förknippade med jubileet. En stor skyttefestival anordnades i Pratern och drog publik från hela Österrike. Bland alla nöjen som anordnades för skyttarna återfanns en festkonsert i den stora Skyttehallen (Schützenhalle) den 28 juni 1898. Inför flera tusen åhörare framträdde Wiener Männergesang-Verein, under ledning av kormästaren Eduard Kremser, tillsammans med "Wiener Radfahrkapelle" (Wiens Cykelkapell). Texten till Strauss Auf's Korn var skriven av Vinzenz Chiavacci och var i två delar: den första prisade skyttarnas entusiasm medan den andra ärade staden Wien och dess kejsare, och slutade med de berömda orden ur landets nationalsång: Gott erhalte Franz den Kaiser.

Den nya marschen möttes av spontana applåder och fick tas om. Reportern från tidningen Neue Freie Presse (29 juni 1898) skrev: "Kvällen bjöd på endast ett nytt stycke: en marsch, 'Auf's Korn!', som Johann Strauss hade tillägnat Centralkommittén [för festivalen]. Vad Strauss än skriver, när han skriver i wienerstil, blir känt i hela världen; så var även hans nyaste opus ett stycke äkta Strauss, och den gjorde stor lycka. En stormande hyllning tillägnades kompositören [som vid tillfället befann sig i Bad Ischl] och textförfattaren Chiavacci, som vet att åstadkomma genial wienermusik som ingen annan". I november samma år framfördes en något förändrad version i Musikverein. Då hette marschen Kaiser-Franz-Joseph-Jubiläums-Marsch (utan opusnummer).

Trots det lyckosamma framförandet sjöng inte Wiener Männergesang-Verein marschen igen förrän 1927 och efter det dröjde det ända till 1975.

Om marschen
Speltiden är ca 2 minuter och 18 sekunder plus minus några sekunder beroende på dirigentens musikaliska tolkning.

Weblänkar 
 Auf’s Korn i Naxos-utgåvan.

Referenser

Noter

Marscher av Johann Strauss den yngre
Judarskogens naturstig

Judarskogens naturstig är en drygt två kilometer lång vandringsled runt sjön Judarn i stadsdelarna Nockebyhov och Södra Ängby i Bromma i Stockholms kommun. Naturstigen har fokus på hur senaste istiden formade landskapet runt sjön.

Beskrivning

Naturstigen ligger inom Judarskogens naturreservat och iordningställdes år 1996 av dåvarande Stockholms Gatu- och Fastighetskontor. Lämplig startpunkt är parkeringen vid Ängbybadet eller vid Åkeshovs slott. Vid sjön finns flera iordningställda rast- och grillplatser. Stigens svårighetsgrad uppges som ”lätt” dock ej lämplig för rullstolsburna personer. Markeringsfärgen är blå.

Runt sjön Judarn finns flera spår från senaste istiden som lämnade Stockholmstrakten för cirka 10 000 år sedan. Omkring år 8 400 f.Kr. sträckte sig inlandsisens kant längs med nordöstra sidan av Judarn. Särskilt intressanta är de så kallade De Geer-moränerna som ser ut som upphöjda, långsmala stensamlingar. De Geermoränerna vid Judarn undersöktes och förklarades i början av 1900-talet av geologen Gerhard De Geer som var bosatt i Bromma. De efter honom uppkallade moränerna är klassade som riksintresse.

Intill naturstigen berättar åtta informationstavlor om hur isen format landskapet kring sjön. Varje informationsskylt har ett eget tema: ”Istidens spår”, ”Morän”, ”Flyttblock”, ”Landhöjningen”, ”Rundhäll”, ”Växternas invandring”, ”Igenväxningen” och ”De Geermoränen”. På skylten ”Landhöjningen” kan man exempelvis läsa att man på denna plats för 3 000 år sedan skulle ha stått tio meter under havsytan. Skylten ”Rundhäll” beskriver en rundhäll med isräfflor som skapades när i isen fastfrusta stenblock rispade berget och skylten ”Igenväxningen” gör läsaren uppmärksam på en av Stockholms få fuktlövskogar.

Bilder

Andra sjönära vandringar i Stockholms län
 Aspens naturstig (7,5 km)
 Bornsjöns natur- och kulturstig (11 km)
 Brunnsviken runt på Hälsans stig (11 km)
 Djurgårdsbrunnsviken runt på Hälsans stig (7 km)
 Elfviksleden (9 km)
 Flaten runt (7,2 km)
 Gömmarrundan (3,5 km)
 Havtornsuddslingan (4.5 km)
 Källtorpssjön runt (5 km)
 Måsnarenleden (12 km)
 Mälarpromenaden (4,8 km)

Källor
Stockholms Gatu- och Fastighetskontor: Judarskogens naturstig med informationsskyltar
Stockholms stad: Naturkarta, Judarskogens naturstig
Stockholms stad: Judarskogens naturreservat

Externa länkar

Vandringsleder i Stockholms län
Stockholms kommun
Nockebyhov
Ängby
HD 101930

HD 101930 är en ensam stjärna belägen i den södra delen av stjärnbilden Kentauren. Den har en skenbar magnitud av ca 8,21 och kräver åtminstone en stark handkikare eller ett mindre teleskop för att kunna observeras. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 34,2 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 95 ljusår (ca 29 parsek) från solen. Den rör sig bort från solen med en heliocentrisk radialhastighet på ca 18 km/s.

Egenskaper
HD 101930 är en orange till gul stjärna i huvudserien av spektralklass K2 V+. Den har en massa som är ca 0,7 solmassor, en radie som är ca 0,8 solradier och har ca 0,5 gånger solens utstrålning av energi från dess fotosfär vid en effektiv temperatur av ca 5 100 K.

Planetsystem
År 2005 hittades en exoplanet som kretsar kring stjärnan genom metoden med mätning av radialhastighet med HARPS-spektrografen.

Se även
 Lista över exoplaneter

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/57172/hd101930.

		
Stjärnbilden Kentauren
HD-objekt
Huvudseriestjärnor klass K
Solsystem
Annedals lägenhetsmuseum

Annedals lägenhetsmuseum är ett arbetslivsmuseum i stadsdelen Annedal i Göteborg, etablerat år 1976. Det är inrymt i ett hus på Brunnsgatan 14, uppfört år 1876 av Göteborgs Arbetarbostads AB.

Byggnaden vid Brunnsgatan 14 uppfördes år 1876 av Göteborgs Arbetarbostads AB. På 1960-talet hotades huset av rivning, men kom att bevaras. Museet består av tre lägenheter, vilka är tidstypiska för 1900-talets första hälft och visar hur man bodde på den tiden. I museet visas även hur stadsdelen Annedal såg ut innan rivningarna på 1960-talet. Föreningen Gamla Annedalspojkar bildades år 1947 och den disponerar huset på Brunnsgatan 14 sedan år 1973.

Byggnaden är i två våningar med sadeltak och uppförd i rött tegel med detaljer i gult tegel. Den ingår i kommunens bevaringsprogram sedan år 1987.

Referenser

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Museer i Göteborg
Annedal
Museer invigda 1973
Arbetslivsmuseer i Sverige