kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Nora Gjakova

Nora Gjakova, född den 17 augusti 1992 i Gjakova i Kosovo, är en kosovoalbansk judoutövare.

2016 vann hon brons vid EM i judo i Kazan i Ryssland. 2018 vann hon guld i EM i judo i Tel Aviv i Israel genom att slå ut tyskan Theresa Stoll i finalen. 2021 vann hon brons vid VM i judo i Budapest i Ungern. 2021 vann hon brons vid Judo World Masters i Doha i Qatar. Hon vann guld vid Damernas lättvikt i judo vid olympiska sommarspelen 2020 i Tokyo i Japan. Hennes bror Akil Gjakova är också en judoutövare.

Källor 
 

Kosovanska judoutövare
Personer från Gjakova
Europamästare i judo
Kosovanska idrottare under 2000-talet
Födda 1992
Levande personer
Kvinnor
Kosovanska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 2020
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2016 från Kosovo
Tävlande i judo vid olympiska sommarspelen 2016
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2020 från Kosovo
Tävlande i judo vid olympiska sommarspelen 2020
Mohammed Al-Owais

Mohammed bin Khalil bin Ibrahim Al-Owais, född 10 oktober 1991 i Al-Hasa, är en saudisk fotbollsmålvakt som spelar för Al-Hilal och Saudiarabiens landslag.

Landslagskarriär 
Al-Owais debuterade för Saudiarabiens landslag den 15 november 2016 i en 2–1-förlust mot Japan.

Källor

Noter 

Saudiska fotbollsmålvakter
Saudiska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Al Shabab FC (Riyadh)
Spelare i Al-Ahli SC (Jeddah)
Spelare i Al-Hilal
Spelare i Saudi Professional League
Spelare i VM i fotboll 2018
Spelare i asiatiska mästerskapet i fotboll 2019
Spelare i VM i fotboll 2022
Födda 1991
Levande personer
Män
Saudiska idrottare under 2000-talet
Gais 1988

Fotbollsklubben Gais spelade säsongen 1988 i allsvenskan för första gången sedan 1975, efter att året innan ha vunnit division I södra och kvalificerat sig för högsta serien.

Inför säsongen värvade klubben tillbaka Samir Bakaou från Västra Frölunda och Ulf Köhl från IF Elfsborg; båda hade lämnat Gais efter säsongen 1986. Man värvade även Jens Wålemark från IK Oddevold och Mikael Marko från Kalmar FF, och förväntningarna var att Gais skulle kunna bli ett mittenlag i serien.

Serien 

I premiärmatchen slog man Hammarby IF hemma med 2–0; Magnus Gustafsson gjorde Gais första mål i allsvenskan sedan 1975. Därefter gick man emellertid ordentlig kräftgång och förlorade sex matcher i rad innan lyckan återvände och klubben började vinna igen.

Ett orosmoln som dök upp under sommaren var att Samir Bakaous uppehållstillstånd gick ut, och stjärnan hotades av utvisning. Av oron syntes dock inte mycket på plan: Bakaou blev lagets bästa målskytt med 10 mål, bland annat med ett hattrick mot serieledarna Malmö FF.

Gais slutade till sist på en åttondeplats i allsvenskan.

Slutställning i allsvenskan 1988:

Resultat

Truppen

Källor 

1988
Fotboll i Sverige 1988
Fotbollssäsongen 1988 efter lag
Henrik Glimstedt

Niklas Henrik Benjamin Glimstedt, född den 12 september 1869 i Stockholm, död där den 3 september 1947, var en svensk jurist. Han var son till Peter Olof Glimstedt. 

Glimstedt avlade mogenhetsexamen i Stockholm 1888 och hovrättsexamen vid Uppsala universitet 1892. Efter tingstjänstgöring samt tjänstgöring i Stockholms rådhusrätt och Svea hovrätt blev han hovrättsråd där 1913 och divisionsordförande 1933. År 1936 avgick Glimstedt med pension. Han vilar i en familjegrav på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Källor 

 
 
 Dödsfall i Svensk juristtidning 1947
 Niklas Henrik Benjamin Glimstedt på SvenskaGravar.se

Svenska hovrättslagmän
Svenska jurister under 1900-talet
Svenska ämbetsmän under 1900-talet
Jurister från Stockholm
Ämbetsmän från Stockholm
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1869
Avlidna 1947
Män
Magnus Gustafsson (fotbollsspelare)

Per Magnus Gustafsson, född 24 januari 1967 i Göteborg, är en svensk före detta fotbollsspelare (anfallare). Han blev svensk mästare med IFK Göteborg 1993 och 1994, men var även långvarig trotjänare hos lokalkonkurrenten Gais.

Karriär 
Gustafsson var med och spelade upp Gais till allsvenskan 1988, och gjorde i säsongspremiären 1988 klubbens första mål i högsta serien sedan 1975. Säsongen därpå blev han klubbens skyttekung med sju mål när Gais tog lilla silvret (tredjeplats) i allsvenskan 1989, klubbens första medalj sedan 1974.

Gustafsson blev stor hjälte i Gais när han gjorde två mål mot rivalen IFK Göteborg i derbyt i juli 1992, då Gais vann med 3–0. Gais ramlade dock ur serien, och efter säsongen flyttade han till just IFK, där han stannade åren 1993–1995 och tog två SM-guld med klubben, dock utan att få särdeles mycket speltid. Sedan följde två säsonger i IFK Norrköping innan han återvände till Gais.

Han avslutade sin aktiva karriär 2001, och blev därefter tränare i Lindome GIF.

Källor

Noter 

Svenska fotbollsspelare
Fotbollsspelare i Gais
Fotbollsspelare i IFK Göteborg
Fotbollsspelare i IFK Norrköping
Födda 1967
Levande personer
Män
Svenska mästare i fotboll
Svenska idrottare under 1900-talet
Idrottare från Göteborg
Svenska idrottare under 2000-talet
Beatrice av Kastilien (olika betydelser)

Beatrice av Kastilien () kan syfta på:
 Beatrice av Kastilien (1242–1303), drottning av Portugal och gift med Alfons III av Portugal
 Beatrice av Kastilien (1254–1286), markisinna av Montferrat och gift med Vilhelm VII av Montferrat
 Beatrice av Kastilien (1293–1359), drottning av Portugal och gift med Alfons IV av Portugal
 Beatrice av Kastilien (död 1409), dam av Niebla och gift med Juan Alonso de Guzmán, 1:e greve av Niebla
Middle European Volleyball Zonal Association

Middle European Volleyball Zonal Association (MEVZA) är en av sex zonorganisationer inom Confédération Européenne de Volleyball (volleybollförbundet för Europa). Den har sitt säte i Wien, Österrike. Organisationen grundades 19 september 2002 i Schwechat, Österrike. Ursprungligen var Kroatien, Slovakien, Slovenien, Schweiz, Tjeckien, Ungern och Österrike medlemmar. Schweiz valde att lämna 2004 för att få kortare resavstånd. Israel anslöt 2016 och Cypern 2018.

Organisationen fokuserar främst på ungdomsturneringar, men organiserar även klubbturneringen Middle European League, både för damer och för herrar.

Medlemmar

 Cypern (dam, herr)
 Israel (dam, herr)
 Kroatien (dam, herr)
 Slovakien (dam, herr)
 Slovenien (dam, herr)
 Tjeckien (dam, herr)
 Ungern (dam, herr)
 Österrike (dam, herr)

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats 

Förbundet
Volleybollförbund
Idrottsförbund bildade 2002
Organisationer i Wien
Chelsea Hodges

Chelsea Mae Hodges, född 27 juni 2001, är en australisk simmare.

Karriär
I juli och augusti 2021 vid OS i Tokyo var Hodges en del av Australiens kapplag som tog guld och noterade ett nytt olympiskt rekord på 4×100 meter medley.

I december 2022 vid kortbane-VM i Melbourne var Hodges en del av Australiens kapplag som tog guld och noterade ett nytt världsrekord på 4×50 meter medley. Hon erhöll även ett silver efter att simmat försöksheatet på 4×100 meter medley, där Australien sedermera tog medalj i finalen.

Källor
Chelsea Hodges på Internationella simförbundets webbplats
Chelsea Hodges på SwimRankings.net

Noter

Australiska simmare
Världsmästare i simning
Australiska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 2020
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2020 från Australien
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 2020
Födda 2001
Levande personer
Kvinnor
Australiska idrottare under 2000-talet
Idrottare från Queensland
Middle European League (damer)

Middle European League är en årlig volleybolltävling för damklubblag organiserad av MEVZA sedan 2005. OK Branik är med fyra titlar det mest framgångsrika laget.

Resultat per år

Resultat per klubb

Resultat per stat

Referenser

Noter

Externa länkar
Meg Harris

Meg Harris, född 7 mars 2002, är en australisk simmare.

Karriär
I juli 2021 vid OS i Tokyo var Harris en del av Australiens kapplag som tog guld och noterade ett nytt världsrekord på 4×100 meter frisim. Hon erhöll även ett brons efter att ha simmat försöksheatet på 4×200 meter frisim, där Australien sedermera tog medalj i finalen. 

I juni 2022 vid VM i Budapest tog Harris brons på 50 meter frisim samt var en del av Australiens kapplag som tog guld på 4×100 meter frisim. Hon erhöll ytterligare ett guld samt ett silver efter att ha simmat försöksheaten på 4×100 meter mixad frisim respektive 4×100 meter mixad medley.

I december 2022 vid kortbane-VM i Melbourne tog Harris fem medaljer. Hon var en del av Australiens kapplag som tog guld och noterade ett nytt världsrekord på 4×100 meter frisim samt som tog silver och noterade nya oceaniska rekord på 4×50 meter frisim, 4×100 meter medley och 4×50 meter mixad frisim. Harris erhöll ytterligare ett guld efter att ha simmat försöksheatet på 4×200 meter frisim, där Australien sedermera tog medalj i finalen.

Källor
Meg Harris på Internationella simförbundets webbplats

Noter

Australiska simmare
Världsmästare i simning
Australiska olympiska guldmedaljörer
Australiska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 2020
Olympiska bronsmedaljörer 2020
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2020 från Australien
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 2020
Födda 2002
Levande personer
Kvinnor
Australiska idrottare under 2000-talet
Idrottare från New South Wales
Personer från Albury
Edgar Swenson

Karl Edgar Swenson, född 8 september 1893 i Enköping, död 1972, var en svensk tjänsteman och tidningsman.

Edgar Swenson var son till järnarbetaren Karl Viktor Svensson. Han avlade studentexamen i Västerås 1914 och var 1915–1916 anställd vid ASEA, och därefter 1916–1917 knuten till Umeå elektricitetsverk. Han återvände sedan till ASEA, där han 1917–1921 var chef för debiteringsavdelningen. 1921 emigrerade han till USA och var till 1933 föreståndare för Swedish Bureau, Foreign Language Information Service i New York, från 1927 i egenskap av institutionens ekonomichef. Från 1933 var Swenson chefredaktör för den svenskamerikanska tidningen Nordstjernan i New York. På denne post arbetade han särskilt under andra världskriget för att främja kontakten mellan Sverige och emigranterna. 1937–1942 var Swenson korrespondent för Stockholms-Tidningen, och 1941–1943 var han chef för US Office of War Information i New York. Från 1947 var han Canadian Broadcasting Corporations svenska FN-kommentator. Han utgav Haandbok for Invandraren (på norska, 1927).

Källor 

 

Amerikanska tjänstemän
Amerikanska journalister under 1900-talet
Personer från Enköping
Födda 1893
Avlidna 1972
Män
Ernst Svenson

Ernst Harald Svenson, född 7 augusti 1890 i Ulricehamn, död 19 juni 1975 i Bærum, var en svensk-norsk urmakare och motståndsman under andra världskriget.

Ernst Svenson var son till bankdirektören Carl August Svenson. Han växte upp i Gränna och efter genomgången folkskolan där kom i urmakarlära i Hjo. Därefter flyttade han till Göteborg för fortsatt urmakarpraktik samtidig som han ägnade sig åt tekniska skolstudier. Uppvuxen i en norskvänlig miljö flyttade han till Norge 1911, hade en urmakerifirma i Charlottenberg 1914–1916, var ciselör i ett konsthantverksföretag i Göteborg 1916–1917 och Kristiania 1917–1923 samt urmakargesäll där 1923–1927. Han drev eget urmakeri 1927–1930 i Drammen, 1930–1934 i Rena och från 1934 i Oslo. 

Sedan Oslo blivit ockuperat av tyskarna började han våren 1940 att tillsammans med sonen bedriva viskningspropaganda mot dem. Från våren 1941 utgav han, samtidigt som han fortsatte sitt urmakeri, en tidning och tryckte även andra blad. I sin affärslokal i Oslo och i en sportstuga utanför staden hade han distributionscentraler för den fria norska pressen och mottagarstationer för den antityska radiopropagandan. I januari 1942 arresterades han och blev tyskarnas fånge till krigets slut. Våren 1944 sändes han till Tyskland, där han vistades i fängelser och tukthus till mars 1945, först i Berlin, sedan i bland annat Halle och de sista få dagarna i Torgau, där han släpptes omedelbart före de allierades intåg i staden. För sin verksamhet i Oslo dömdes han tillsammans med två kamrater till döden i oktober 1944, sedan han dessförinnan fått uppskov genom svenskt diplomatiskt ingripande, då han var svensk medborgare. Hans avrättning kom flera gånger att skjutas upp i sista stund. Sommaren 1945 återupptog han sitt urmakeri i Oslo, som under tiden upprätthållits av hans son.

Källor

Noter

Svenska urmakare
Motståndsrörelsen i Norge under andra världskriget
Personer från Ulricehamn
Svenskar i Norge
Födda 1890
Avlidna 1975
Män
Hugo Leijon

Hugo Götrik Emil Leijon, född den 18 juni 1886 i Kristinehamn, död den 15 augusti 1960 i Stockholm, var en svensk jurist. Han var son till Emil Leijon.

Leijon var, efter att ha avlagt juris kandidatexamen 1909, tillförordnad domhavande 1911–1912 och vice auditör 1913–1915. Han blev tillförordnad fiskal i Svea hovrätt 1915, adjungerad ledamot där 1916, assessor 1917 och fiskal 1920. Leijon var  tillförordnad revisionssekreterare 1919–1922, hovrättsråd i Svea hovrätt 1923–1953, vice divisionsordförande 1935–1939 och divisionsordförande 1939–1953, från 1947 med titeln lagman. Han blev underlöjtnant i Göta livgardes reserv 1907, löjtnant där 1913, och beviljades avsked 1922. Leijon var styrelseledamot i Stockholms-Tidningen 1927–1940 (ordförande 1935–1940), i föreningen Sveriges hovrättsdomare 1947–1954 och ställföreträdande ordförande i utlänningsnämnden 1953. Han invaldes som ledamot av Gustav Adolfs Akademien 1945. Leijon blev riddare av Nordstjärneorden 1926, kommendör av andra klassen av samma orden 1938 och kommendör av första klassen 1951. Han vilar i en familjegrav på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Källor 

 
 
 
 
 
 
 Leijon, Hugo Götrik Emil på SvenskaGravar.se

Svenska hovrättslagmän
Svenska revisionssekreterare
Ledamöter av Kungliga Gustav Adolfs Akademien
Kommendörer av första klassen av Nordstjärneorden
Svenska jurister under 1900-talet
Svenska ämbetsmän under 1900-talet
Personer från Kristinehamn
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1886
Avlidna 1960
Män
Världsmästerskapen i kortbanesimning 2022 – Damernas 4 × 50 meter medley

Damernas 4 × 50 meter medley vid världsmästerskapen i kortbanesimning 2022 avgjordes den 17 december 2022 i Melbourne Sports and Aquatic Centre i Melbourne i Australien.

Guldet togs av Australiens kapplag som noterade ett nytt världsrekord efter ett lopp på 1 minut och 42,35 sekunder. Silvret togs av USA och bronset av Sverige.

Rekord
Inför tävlingens start fanns följande världs- och mästerskapsrekord:

Följande nya rekord noterades under mästerskapet:

Resultat

Försöksheat
Försöksheaten startade klockan 11:05.

Final
Finalen startade klockan 19:35.

Referenser

Världsmästerskapen i kortbanesimning 2022
Justin Kirkland

Justin Kirkland, född 2 augusti 1996, är en kanadensisk professionell ishockeyforward som är kontrakterad till Anaheim Ducks i National Hockey League (NHL) och spelar för San Diego Gulls i American Hockey League (AHL).

Han har tidigare spelat för Milwaukee Admirals och Stockton Heat i AHL; Cincinnati Cyclones i ECHL samt Kelowna Rockets i Western Hockey League (WHL).

Kirkland draftades av Nashville Predators i tredje rundan i 2014 års draft som 62:a spelare totalt.

Statistik

Referenser

Externa länkar
Justin Kirkland NHL Statistics – Hockey-Reference.com
Justin Kirkland hockey statistics and profile at hockeydb.com

Män
Födda 1996
Levande personer
Personer från Camrose
Idrottare från Alberta
Kanadensiska ishockeyspelare
Kanadensiska idrottare under 2000-talet
Spelare i Kelowna Rockets
Spelare i Notre Dame Hounds
Spelare valda i NHL Entry Draft 2014
Spelare valda av Nashville Predators i NHL Entry Draft
Spelare i Milwaukee Admirals (2001–)
Spelare i Cincinnati Cyclones (ECHL)
Spelare i Stockton Heat
Spelare i San Diego Gulls
Spelare i Anaheim Ducks
Palácio da Alvorada

Palácio da Alvorada (, ’Gryningspalatset’) är den brasilianska presidentens officiella bostad i Brasiliens federala huvudstad Brasília.  

Byggnaden är i huvudsak tjänstebostad men har även rum för mottagningar och sammanträden. Presidentens officiella arbetsplats och kansli är dock i Palácio do Planalto.   

Totalytan är 7 000 m² fördelade på tre våningar. På övre planet finns presidentens privata bostad med fyra sviter och två lägenheter. I markplanet finns sällskapsytor, bibliotek, arbets- och mottagningsrum samt en bankettsal. Källarplanet rymmer en biograf, spelrum, kök, tvättstuga och administrations­utrymmen.   

Byggnaden, som ritades av Oscar Niemeyer, var den första att färdigställas vid bygget av den nya huvudstaden 30 juni 1958. I Brasílias stadsplan, utformad som ett flygplan, finns presidentpalatset längst fram i spetsen, på en udde i Lago do Paranoá.       

Vita marmorpelare och stora glaspartier dominerar byggnadens fasad. De tunna pelarna stödjer på ett av sina spetsiga hörn vilket ger intrycket av att byggnaden svävar lätt över marken. Effekten förstärks av en vattenspegel vid entrén. Hängmattor på kolonialhusens verandor inspirerade arkitekten till pelarnas karakteristiska form som även återfinns i det Federala Distriktets vapen. Liknande skulpturala marmorpelare återkommer i andra officiella byggnader i Brasília som presidentkansliet, Högsta domstolen och utrikesministeriet.

Presidentbostaden gavs namnet Gryningspalatset av Juscelino Kubitschek, den första presidenten att flytta in, med motiveringen ”Vad är Brasília, om inte en ny dags gryning för Brasilien?”

Källor 

Byggnader och anläggningar i Brasília
Officiella residens i Brasilien
Byggnader ritade av Oscar Niemeyer
Världsmästerskapen i kortbanesimning 2022 – Damernas 4 × 100 meter medley

Damernas 4 × 100 meter medley vid världsmästerskapen i kortbanesimning 2022 avgjordes den 18 december 2022 i Melbourne Sports and Aquatic Centre i Melbourne i Australien.

Guldet togs av USA:s kapplag som noterade ett nytt världsrekord efter ett lopp på 3 minuter och 44,35 sekunder. Silvret togs av Australien och bronset av Kanada.

Rekord
Inför tävlingens start fanns följande världs- och mästerskapsrekord:

Följande nya rekord noterades under mästerskapet:

Resultat

Försöksheat
Försöksheaten startade klockan 12:17.

Final
Finalen startade klockan 21:03.

Referenser

Världsmästerskapen i kortbanesimning 2022
Sydamerikanska U20-mästerskapet i volleyboll för damer 2018

Sydamerikanska U20-mästerskapet 2018 i volleyboll för damer spelades mellan 17 och 21 oktober 2018 i Lima, Peru. Det var den 24:e upplagan av tävlingen och i turneringen deltog åtta juniorlandslag från CSV:s medlemsförbund. Brasilien vann tävlingen för 20:e gången genom att i finalen besegra Argentina. Victoria Mayer, Argentina, utsågs till mest värdefulla spelare.

Arenor

Regelverk

Format
Tävlingen genomfördes i en gruppspelsfas följt av en cupfas.
I gruppspelsfasen delades lagen in i två grupper om fyra lag i varje. De två första i varje grupp gick vidare till spel om platserna 1-4, medan de två sista fick spela om platserna 5-8.
I cupfasen spelade alla lagen två möten för att bestäma lagens slutplacering. Varje möte genomfördes genom en direkt avgörande match.

Rankningskriterier 
Om slutresultatet blev 3-0 eller 3-1 tilldelades 3 poäng till det vinnande laget och 0 till det förlorande laget, om slutresultatet blev 3-2 tilldelades 2 poäng till det vinnande laget och 1 till det förlorande laget. 

Rankningsordningen i serien definierades utifrån:
 Antal vunna matcher
 Poäng
 Kvot vunna / förlorade set
 Kvot vunna / förlorade poäng.
 Inbördes möte

Deltagande lag

Turneringen

Gruppspelsfasen

Grupp A

Resultat

Sluttabell

Grupp B

Resultat

Sluttabell

Slutspelsfasen

Spelschema

Semifinaler

Match om tredjepris

Final

Spel om plats 5-8

Semifinaler

Match om sjundeplats

Match om femteplats

Slutplaceringar

Individuella utmärkelser

Referenser

Noter

Externa länkar

Sportåret 2018
 2018
Volleybollsäsongen 2018/2019
Internationella volleybolltävlingar i Peru
2018 i Peru
Björn Ekwall

Björn Rickard Ekwall, född 13 juni 1940 i Uppsala, död 19 augusti 2000 i Närs församling, Gotlands län, var en svensk läkare och celltoxikolog, känd för sitt arbete inom in vitro-toxikologi.

Biografi 
Ekwall studerade medicin vid Uppsala universitet, där han blev medicine kandidat 1961 och medicine licentiat 1969. Därefter tjänstgjorde han som lektor vid anatomiska institutionen vid Uppsala universitet. Han avlade medicine doktorsexamen i toxikologi 1980 vid samma universitet och var postdoc i sex månader vid Materials Science Technology Laboratories i Memphis, Tennessee, åren 1981–1982.

Åren 1982–1983 arbetade han som konsult vid Livsmedelsverkets toxikologiska laboratorium. 1983 grundade han ett cytotoxikologiskt laboratorium i Uppsala.

Utvalda verk och publikationer 
Ekwall är känd för sina två huvudprojekt: Multicenter Evaluation of In Vitro Cytotoxicity (MEIC) och Evaluation-Guided Development of In Vitro Toxicity and Toxicokinetic Tests (EDIT) som blev grunden för senare internationella EU-projekt som ACuteTox, Sens-it-iv och ReProTect. MEIC utvärderade användbarheten av in vitro-tester för uppskattning av human akut systemisk toxicitet. EDIT startade 1999 och syftet med EDIT var att upprätta och validera in vitro-tester som är relevanta för toxikokinetik och för organspecifik toxicitet, för att ingå i optimala testbatterier för uppskattning av human akut systemisk toxicitet

Ekwall skrev och var medförfattare till många publikationer inom följande ämnesområden: 

 Toxicitet för HeLa-celler av 205 läkemedel, bestämt genom det metaboliska inhiberingstestet kompletterat med mikroskopi, Toxicology, 17 (1980), s. 273-295
 Preliminära studier om validiteten av in vitro-mätning av läkemedelstoxicitet med hjälp av HeLa-celler II. Läkemedelstoxicitet i MIT-24-systemet jämfört med dödlig dos för mus och människor av 52 läkemedel, Toxicology Letters, 5 (1980), s. 309-317
 MEIC - ett nytt internationellt multicenterprojekt för att utvärdera relevansen för human toxicitet av in vitro cytotoxicitetstester, Cell Biology and Toxicology, 5 (1989), s. 331-347
 Översikt över de slutliga MEIC-resultaten II. In vitro/in vivo-utvärderingen, inklusive ett urval av ett praktiskt batteri av celltester för att förutsäga akuta dödliga blodkoncentrationer hos människor, Toxicology in Vitro, 13 (1999), s. 665-673
 EDIT: ett nytt internationellt multicenterprogram för att utveckla och utvärdera batterier av in vitro-tester för akut och kronisk systematisk toxicitet, ATLA, 27 (1999), s. 339-349

Björn Ekwalls minnesfond
Stiftelsen Björn Ekwalls minnesfond bildades 2001 av Svensk förening för toxikologi. Stiftelsen utdelar varje år Björn Ekwalls minnespris till forskare från hela världen för utmärkt arbete inom celltoxikologi som bidrar till att ersätta djurförsök med alternativa toxicitetstester och metoder.

Hittills har följande forskare fått priset.

Referenser 

Män
Svenska forskare under 1900-talet
Födda 1940
Avlidna 2000
Toxikologer
Alumner från Uppsala universitet
Forskare från Uppsala
Maison de la Chimie

Maison de la Chimie ("kemihuset") är ett internationellt konferenscenter i Paris, Frankrike, beläget nära nationalförsamlingen.

Huset förvaltas av en ideell förening, La Fondation de la Maison de la Chimie. Dess primära mål är att hjälpa och hjälpa forskare och ingenjörer som arbetar inom kemiområdet, genom att anordna möten, kollokvier och konferenser.

Huset tillhandahåller kontorslokaler till olika föreningar som är engagerade inom vetenskapliga och tekniska områden. Huvudkontoret för Société Astronomique de France låg i huset från 1966 till 1974. 

Salar och lokaler hyrs också ut för möten vars ämnen ligger utanför kemin; dessa andra användningar representerar faktiskt 75 % till 80 % av aktiviteten. På grund av sitt centrala läge i Paris, nära nationalförsamlingen och flera ministerier, är huset särskilt eftertraktat för möten med förtroendevalda.

Referenser

Externa länkar 

 Stiftelsens officiella webbplats
 Konferenscentrets officiella webbplats

Byggnader och anläggningar i Frankrike
Vetenskap i Frankrike