kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Nationalmuseet för Ukrainas historia

Nationalmuseet för Ukrainas historia är ett nationalmuseum i Kiev. Museet, som grundades år 1899, visar Ukrainas historia från forntid till nutid. Museet har omkring 800 000 föremål i sina samlingar och är beläget i Kievs gamla stad.

Historia och samlingar 
Nationalmuseet för Ukrainas historia har sitt ursprung i Kievs stadsmuseum för antikviteter och konst, som grundades år 1899. Det har genom åren bytt namn flera gånger och fick sitt nuvarande namn år 1991, då det fick status som nationalmuseum. Museet är beläget i Kievs gamla stad i närheten av Tiondekyrkan.

Samlingarna omfattar omkring 800 000 föremål inom arkeologi, etnografi, numismatiska föremål, målningar, skulpturer och gamla manuskript, av vilka många är unika. Museet har en del benämnd Museet över Ukrainas historiska skatter, vars samlingar omfattar unika juveler och föremål gjorda av ädla metaller och stenar.

Samlingarna

Referenser

Externa länkar 

 Officiell webbplats
 Katalogen över utställningen "Ukraine – Sweden: At the Crossroads of History”

Byggnader och anläggningar i Kiev
Museer i Kiev
Museer invigda 1899
1899 i Ryssland
1997 GL23

1997 GL23 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 6 april 1997 av LINEAR i Socorro County, New Mexico.

Asteroiden har en diameter på ungefär 10 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Ej namngivna småplaneter
Astronomiska upptäckter av LINEAR
Astronomiska upptäckter 1997
1997 GO24

1997 GO24  är en trojansk asteroid i Jupiters lagrangepunkt L5. Den upptäcktes 7 april 1997 av LINEAR i Socorro County, New Mexico.

Asteroiden har en diameter på ungefär 31 kilometer.

Referenser 

Jupiters trojaner, trojanska lägret
Ej namngivna småplaneter
Astronomiska upptäckter av LINEAR
Astronomiska upptäckter 1997
Petrus Paulinus Gothus

Petrus Paulinus Gothus, född 1550 i Söderköping, död 1593 i Munsö, var en svensk präst.

Petrus Paulinus Gothus var son till guldsmeden Påwel Pedersson och bror till Laurentius Paulinus Gothus. Efter studier vid Uppsala universitet och utomlands blev han filosofie magister. Efter att en tid ha varit rektor i Enköping, blev han hovpredikant hos Johan III. 1584 utsågs Petrus Paulinus till professor vid den av Johan III inrättade Collegium regium Stockholmense. Han lämnade 1586 skolan för att i stället bli kyrkoherde i Stockholm efter den för papism avsatte Laurentius Forsius. På grund av sitt försvar Johan III:s liturgi och sina starka angrepp mot dem som kritiserade denna, blev han illa omtyckt i det lutherska partiet, lett av Ericus Olai Skepperus. Efter flera anklagelser suspenderades han 1590, vilket han återgäldade med en smädedikt riktad mot Skepperus 1592. Vid Uppsala möte blev Petrus Paulinus Gothus häftigt anklagad för sina liturgiska åsikter, bland annat av en deputation från Stockholms borgerskap. Han tvingades göra avbön och linköpingsbiskopen Petrus Benedicti Oelandus och att avkläda sig sin prästskrud. Han avled kort därefter. Petrus Paulinus Gothus hävdade det pedagogiska värdet av bilder, symboliska handlingar och vackra skrudar i gudstjänsten. I brev till Sigismund kort före sin död anklagade han den svenska stats- och kyrkoledningen för kalvinistisk utrensning av rituella bruk och vädjade till kungen att ingripa. I sina efterlämnade skrifter ger Petrus Paulinus Gothus en intressant inblick i samtidens spekulationer om världens nära förestående undergång. Bland hans skrifter märks främst Een Rett christeligh underwijsningh (1590).

Källor 
 

Svenska präster under 1500-talet
Personer från Söderköping
Födda 1550
Avlidna 1593
Män
Museet för Ukrainas historiska skatter

Museet för Ukrainas historiska skatter är ett statligt museum i Kiev. Museet, som grundades år 1969, är en del av Nationalmuseet för Ukrainas historia och visar unika juveler och föremål gjorda av ädla metaller och stenar. Museet har omkring 56 000 föremål i sina samlingar.

Historia och samlingar 
Museet för Ukrainas historiska skatter grundades år 1969 som en del av Ukrainska SSR:s historiska museum. Med sina omkring 56 000 föremål utgör det Ukrainas främsta samling av föremål gjorda av ädla metaller och stenar från skyter (tre rum), slaver (ett rum), Kievrus (ett rum), ukrainska guldsmeder från 1300- till 1800-talen (ett rum), ryska juvelerare under 1600- till 1800-talen (ett rum) och det moderna Ukrainas juvelerare (två rum). Det har även en numismatisk samling med föremål från så långt tillbaka som 500-talet f.Kr. samt en samling med ryska och europeiska medaljer.

Referenser

Externa länkar 

 Officiell webbplats

Byggnader och anläggningar i Kiev
Museer i Kiev
Museer invigda 1969
1969 i Sovjetunionen
Trauerndes Elternpaar

Trauerndes Elternpaar (Sörjande föräldrar) är en skulpturgrupp av Käthe Kollwitz.  

Käthe Kollwitz och hennes man Karl (1863–1940) förlorade i oktober 1914 den yngste av sina två söner, Peter (1896–1914), som frivillig soldat i första världskrigets början vid Diksmuide i Flandern. Skulpturgruppen föreställer ett sörjande föräldrapar och är huggen i belgisk granit. Käthe Kollwitz arbetade med motivet mellan 1914 och 1932. Skulpturerna placerades först ut på den tyska krigskyrkogården i Esen-Roggeveld i Belgien. I samband med att kvarlevorna efter Peter Kollwitz flyttades därifrån till krigskyrkogården i Vladslo, också i närheten av Diksmuide i Flandern, flyttades också skulpturerna dit.

Skulpturgruppens två figurer, som bär Käthe och Karl Kollwitz anletsdrag, står bredvid varandra på knäna på varsin stensockel. Blickarna är riktade mot sonen Peters grav. Ursprungligen var figurgruppen tänkt med tre enheter, med en avbildning av Peter liggande mellan sina bägge föräldrar. Skulpturena höggs av bildhuggarna August Rhades och Fritz Diederich 1932 efter Käthe Kollwitz gipsmodeller.

En avbildning från 1954 i musselkalk finns utanför kyrkoruinen Alt St. Alban i Altstadt-Nord i Köln. ()

Käthe Kollwitz arbetade något senare med en skulptur i litet format med pietà-motiv. Hon skrev i sin dagbok 1937: "Jag arbetar med den lilla skulpturen, som utgick från utkastet till skulptur över föräldrarna. Den har nu blivit något av en pietà. Modern sitter och har lagt sin döde son mellan sina knän. Det rör sig inte längre om smärta, utan av eftertanke.". Den skulpturen blev samma år Mutter mit totem Sohn.

Bildgalleri

Källor
Gisbert Kuhn: Das steinerne Leid der Käthe Kollwitz i  Die Politische Meinung december 2009, nr 481, sidorna 68–69

Noter

Käthe Kollwitz
Skulpturer i Belgien
Skulpturer 1932
Skulpturer av tyska skulptörer
Skulpturer i Köln
In i dimman (låt)

In i dimman är en låt framförd av musikduon Medina i Melodifestivalen 2022. Låten som deltog i den fjärde deltävlingen, gick direkt vidare till final. I finalen slutade de på en tredjeplats med 109 poäng.

Låten är skriven av duon själva, Anderz Wrethov, Jimmy Thörnfeldt och Dino Medanhodzic.

Listplaceringar

Källor 

Melodifestivalbidrag 2022
Till Our Days Are Over

Till Our Days Are Over är en låt framförd av musikgruppen Lillasyster i Melodifestivalen 2022. Låten som deltog i den fjärde deltävlingen, gick vidare till semifinal (som tidigare hette andra chansen), men åkte ut.

Låten är skriven av duon själva, Ian-Paolo Lira, Jimmy Jansson, Martin  Westerstrand och Palle Hammarlund.

Källor 

Melodifestivalbidrag 2022
Higher Power

Higher Power är en låt framförd av Anna Bergendahl i Melodifestivalen 2022. Låten som deltog i den fjärde deltävlingen, gick vidare till semifinal (som tidigare hette andra chansen), och gick sedan till stora finalen.

Låten är skriven av artisten själv, Bobby Ljunggren, Erik  Bernholm och  Thomas G:son.

Källor 

Melodifestivalbidrag 2022
Run To The Hills (låt, 2022)

Run To The Hills är en låt framförd av Klara Hammarström i Melodifestivalen 2022. Låten som deltog i den fjärde deltävlingen, gick direkt vidare till final.

Låten är skriven av artisten själv, Anderz Wrethov, Jimmy Thörnfeldt och Julie Aagaard.

Källor 

Melodifestivalbidrag 2022
Hypocharmosyna

Hypocharmosyna är ett fågelsläkte i familjen östpapegojor inom ordningen papegojfåglar. Släktet omfattar endast två arter:
 Rödfläckig lorikit (H. rubronotata)
 Rödsidig lorikit (H. placentis)

Arterna placeras traditionellt i släktet Charmosyna. Genetiska studier visar dock att arterna i släktet inte står varandra närmast.

Referenser

Externa länkar

Östpapegojor
Fågelsläkten
Ashville, Pennsylvania

Ashville är en kommun av typen borough i Cambria County i Pennsylvania. Vid 2010 års folkräkning hade Ashville 227 invånare.

Källor 

Orter i Pennsylvania
Cambria County
Carrolltown

Carrolltown är en kommun av typen borough i Cambria County i Pennsylvania. Vid 2010 års folkräkning hade Carrolltown 853 invånare.

Källor 

Orter i Pennsylvania
Cambria County
Cassandra, Pennsylvania

Cassandra är en kommun av typen borough i Cambria County i Pennsylvania. Vid 2010 års folkräkning hade Cassandra 147 invånare.

Källor 

Orter i Pennsylvania
Cambria County
Clarence Wilson

Clarence Wilson, född 17 november 1876 i Cincinnati, Ohio, död 5 oktober 1941 i Hollywood, Kalifornien, var en amerikansk skådespelare. Under det tidiga 1920-talet verkade han som stumfilmsskådespelare, då under namnet Wilson Hummel, vilket var en del av hans hela namn. Senare under decenniet övergick han till namnet Clarence H. Wilson. Totalt kom han att medverka i närmare 200 filmer fram till sin död 1941, ofta i småroller, men även i större biroller.

Filmografi, urval 
 (ej krediterad)

 (ej krediterad)
 (ej krediterad)

 (ej krediterad)
 (ej krediterad)

 (ej krediterad)
 (ej krediterad)
 (ej krediterad)
 (ej krediterad)

Källor

Externa länkar 

Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Födda 1876
Avlidna 1941
Män
Skådespelare från Ohio
Personer från Cincinnati
Maecenas trädgårdar

Maecenas trädgårdar (latin: Horti Maecenatis eller Horti Maecenatiani) var en vidsträckt egendom i Rom, uppförd av den romerske riddaren Maecenas (död år 8 f.Kr.) under det sista århundradet f.Kr. Trädgårdarna var belägna i dagens Rione Esquilino. Enligt Dio Cassius anlade Maecenas här Roms första simbassäng med hett vatten. Det enda som återstår av egendomen idag är det så kallade Maecenas auditorium.

Maecenas testamenterade trädgårdarna till Augustus och de övergick därmed i kejserlig ägo. Tiberius bosatte sig här efter sin återkomst till Rom år 2. Genom Domus Aurea lät Nero förena Maecenas trädgårdar med Palatinen. I nordvästra delen av trädgårdarna har man påträffat så kallade puticuli (jämför putesco, "ruttna", "multna"), gravplatser för slavar och fattiga.

En rad skulpturer och konstverk har under århundradena påträffats i Maecenas trädgårdar.

Skulpturer från Maecenas trädgårdar

Källor

Noter

Tryckta källor

Externa länkar

Rione Esquilino
Antika byggnadsverk i staden Rom
Esquilinen
Trädgårdar i antikens Rom
Ingemar Andersson (handbollsspelare)

Helge Ingemar Andersson, född 30 maj 1946 i Göteborg, är en svensk tidigare handbollsspelare (mittsexa).

Klubbkarriär 
Ingemar Andersson spelade hela sin elitkarriär för IK Heim. Då Heim vann SM-guld 1982 och 1983 hade Andersson avslutat den aktiva karriären och var lagledare.

Landslagskarriär 
Ingemar Andersson spelade aldrig i ungdomslandslagen och debuten i A-landslaget dröjde till 28 års ålder. Han debuterade den 11 december 1974 i Oslo mot Norge i en oavgjord landskamp, 15–15. Han spelade sedan 78 landskamper fram till 1979. Sista landskampen 1979 var ett OS-kval mot Schweiz som Sverige förlorade 19–21 i Sagunto, Spanien. Av de 78 landskamperna vanns 43, 3 slutade oavgjorda och 32 matcher förlorades. Han deltog vid VM 1978.

Referenser 

Födda 1946
Svenska handbollsspelare
Män
Levande personer
Idrottare från Göteborg
Mottagare av Stora grabbars och tjejers märke
Spelare i IK Heim
Svenska idrottare under 1900-talet
Knut Petterson

Knut Erik Petterson, född 25 februari 1881 i Helsingborg, död där 13 februari 1966, var en svensk väg- och vattenbyggnadsingenjör.

Knut Petterson var son till sjökaptenen och skeppsredaren Carl Petterson. Han avlade mogenhetsexamen i Helsingborg 1898 och utexaminerades från Tekniska högskolans fackavdelning för väg- och vattenbyggnadskonst 1902. Han blev underlöjtnant i fortifikationens reserv 1903, var biträdande ingenjör hos chefen för västra väg- och vattenbyggnadsdistriktet 1903–1905 och var anställd vid Göteborgs hamnstyrelse 1905–1908. 1908 blev Petterson arbetschef vid Göteborgs hamnstyrelses nybyggnadsavdelning, och 1911 blev han avdelningschef där. Han var överingenjör och teknisk chef vid styrelsen 1920–1943 samt VD i Dalslands kanal AB och Stora Lee-Östen kanal AB 1943–1946. Från 1946 var han konsulterande ingenjör i Göteborg. Inom Väg- och vattenbyggnadskåren blev Petterson kapten 1916, major 1927 och överstelöjtnant 1940. Han var lärare i vattenbyggnadskonst vid Chalmers tekniska institut 1911–1932 och vattenrättsingenjör vid Västerbygdens vattendomstol i vissa mål 1931–1933. Petterson anlitades i en mängd offentliga och enskilda förtroendeuppdrag, bland annat som ledamot av Statens fiskehamnssakkunniga 1922–1924 och de så kallade saltvattensakkunniga i målet rörande Vänerns reglering 1932–1938. Han var sekreterare i Tekniska samfundets avdelning för väg- och vattenbyggnadskonst 1911–1912, vice ordförande 1913–1916 och ordförande 1917–1918. Åren 1929–1935 var han vice ordförande i Svenska kommunaltekniska föreningen. Dessutom fungerade Petterson som styrelseledamot i Chalmers tekniska högskola 1939–1947 och i Statens skeppsprovningsanstalt 1940–1947. Petterson publicerade en mängd uppsatser, speciellt rörande hamnfrågor, bland annat i Tekniska samfundets handlingar, Tekniska tidskrifter och Internationella sjöfartskongressernas handlingar.

Källor

Noter 

Svenska ingenjörer under 1900-talet
Ingenjörer från Helsingborg
Födda 1881
Avlidna 1966
Män
Jelena Kovalskaja

Jelena Kovalskaja () är en rysk teaterkritiker, curator och lärare.

Hon undervisar i utländsk teaterhistoria vid Ryska institutet för teaterkonst (GITIS) , och är där ledare för ett master-program i social teater. Fram till att hon i protest mot Rysslands invasion av Ukraina 2022 avsade sig sin post var hon konstnärlig chef vid Meyerhold Center (TsIM), egentilgen Tsentr imeni Vsevoloda Meyercholda (Teater- och kulturcentrum uppkallat efter Vsevolod Meyerhold).

Biografi 
Kovalskaja har en examen i teaterkonst från GITIS. Mellan 1999 och 2012 var hon kritiker och medarbetare för tidskriften  , och sedan 2006 var hon curator för Lyubimovka New Playwrights Festival.

Sedan 2012 drev hon och Viktor Ryzjakov ett utbildningsprojekt, Skolan för teaterchefer, vid Meyerhold Center, där hon 2013 utnämndes till konstnärlig ledare. I början av 2019 intervjuades Kovalskaja om sina förhoppningar för teaterkonsten för det nya året. Hon var förväntansfull inför det officiella teateråret i Ryssland, och det kommande arrangemanget   i Sankt Petersburg, men framhöll även att "It looks like the government is trying to tame the obstinate theater with carrots and sticks."

År 2020 blev Kovalskaja chef för .

Efter Rysslands invasion av Ukraina 2022 i februari 2022 avsade hon sig i protest sin tjänst som chef för det statligt ägda Meyerhold Center. Hon skrev att det var "omöjligt att arbeta på uppdrag av en mördare och ta emot lön från honom". Hon ersattes av den serbiska regissören Emir Kusturica.

Bibliografi 
 Novaja drama : [pʹesy i statʹi ; zamoe zametnoe javlenie na sovremennoj russkoj scene. Saint Peterburg: Seans, 2008.

Referenser

Externa länkar 

 GITIS (engelska)
 TsIM (ryska)

Kvinnor
Födelseår saknas
Levande personer
Ryska teaterkritiker
Ryska lärare
Personer i Ryssland under 2000-talet
Ungdomseuropamästerskapet i volleyboll för flickor 2005

Ungdomseuropamästerskapet i volleyboll för flickor 2005 var den sjätte upplagan av tävlingen. Det genomfördes mellan 29 mars och 3 april 2005 i Estland med tolv deltagande lag. Ukraina vann tävlingen för första gången.

Kval

Gruppspel

Grupp A

|}

|}

Grupp B

|}

|}

Grupp C

|}

|}

Grupp D

|}

|}

Spel om 9-12:e plats

Matcher om 9-12:e plats

|}

Match om 11:e plats

|}

Match om 9:e plats

|}

Finalspel

Kvartsfinaler

|}

Spel om 5-8:e plats

|}

Semifinaler

|}

Match om 7:e plats

|}

Match om 5:e plats

|}

Match om 3:e plats

|}

Final

|}

Slutplacering

Individuella utmärkelser
Mest värdefulla spelare
  Olha Saventjuk
Bästa anfallare
  Olha Saventjuk
Bästa servare
  Jelena Alajbeg 
Bästa blockare
  Natalia Dianskaya 
Bästa passare
  Ana Grbac 
Bästa libero
  Alexandra Vinogradova 
Bästa mottagare
  Lucia Bosetti

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats 

Ungdomseuropamästerskap i volleyboll för flickor
Per Carlsson (handbollsspelare)

Per Olov Mikael Carlsson, född 16 december 1960 i Grums, är en svensk tidigare landslagsspelare i handboll.

Klubbkarriär 
Per Carlsson spelade för HP Warta och Redbergslids IK under sin elitkarriär.

Landslagskarriär 
Per Carlsson spelade tre ungdomslandskamper för Sverige 1979-1981 men hans A-landslagsdebut dröjde tills han var 23 år. Han debuterade i A-landslaget mot Sovjetunionen den 5 juni 1984 i Carpati cup. Sverige förlorade hans debut med 20-24. Carlsson spelade sedan enligt gammal statistik 82 landskamper medan den nya statistiken tar upp 86 landskamper. Men då räknar den nya statistiken in 4 landskamper som inte är officiella mot Jugoslavien B, Kina U, Norge U och Schweiz B så skillnaden kan bero på detta. Enligt den nya statistiken stod han för 129 mål i landslaget. Av hans 86 landskamper vann Sverige 44, spelade 10 oavgjorda och förlorade 32.

Carlsson deltog vid VM 1986 där Sverige förlorade bronsmatchen mot Östtyskland och sedan vid OS 1988 då Sverige blev femma. Sista landskampen spelade han mot Danmark den 11 januari 1990.

Referenser

Externa länkar 
 
 

Svenska handbollsspelare
Födda 1960
Män
Levande personer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1988 från Sverige
Tävlande i handboll vid olympiska sommarspelen 1988
Mottagare av Stora grabbars och tjejers märke
Spelare i HP Warta
Handbollsspelare i Redbergslids IK
Svenska idrottare under 1900-talet
Personer från Grums
Alanta-DNU

Alanta-DNU är en volleybollklubb från Dnipro (träningsort Slobozjansky), Ukraina. Klubben grundades 2018 och spelar i Superliha, den högsta volleybollserien i Ukraina, sedan 2020-2021.

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats 

Volleybollklubbar i Ukraina
Sportklubbar bildade 2018
Dnipro
Åke Gafvelin

Åke Gafvelin, född 2 november 1918, död 1986, var en svensk politiker, redaktör och lektor. Han var Liberal Debatts första redaktör, och under flera år 1 vice ordförande i Kristen demokratisk samling.

Biografi 
Gafvelin föddes och växte upp i Umeå. Han var son till Ernst Gafvelin, chefredaktör vid Västerbottens-Kuriren. Han blev tidigt politiskt aktiv, och var aktiv i Liberala ungdomsförbundet. Han var även tidskriften Liberal Debatts första redaktör. Därefter var han ledar- och kulturskribent vid Upsala Nya Tidning, och senare även ledarskribent vid Dagens Nyheter. Under sitt yrkesliv undervisade han länge vid statsvetenskapliga institutionen vid Uppsala universitet. Han var även lektor vid Sköndalsinstitutet.

1964 engagerade Gafvelin sig i Kristen demokratisk samling, som hade grundats samma år. Under flera år var han ledamot av partiets presidium, och fram till 1979 var han partiets förste vice ordförande. Han var även under 1960-talet ordförande i partiets Stockholmsdistrikt.

Han författade även en lärobok om svenskt statsskick för Sveriges Radios Förlag.

Han var gift med talpedagogen Ingrid Gafvelin och hade två döttrar.

Referenser 

Personer i Liberalerna och Folkpartiet
Svenska redaktörer
Svenska lektorer
Svenska kristdemokrater
Födda 1918
Avlidna 1986
Politiker från Umeå
Män
Svenska ledarskribenter
Svenska liberala politiker
Svenska läroboksförfattare
Svenska politiker under 1900-talet
Olavo de Carvalho

Olavo Luiz Pimentel de Carvalho, född 29 april 1947 i Campinas, Brasilien, död 24 januari 2022 i Richmond, Virginia, USA, var en brasiliansk konservativ journalist och essäist med esoteriska och konspirativa ideologiska ståndpunkter. Han hade stort inflytande på den brasilianska extremhögern och familjen Bolsonaro.

Som polemiker blev Carvalho kritiserad för att ofta ta till obscena personliga attacker. Hans böcker och artiklar har spridit konspirationsteorier och falsk information, och han har anklagats för att främja hatretorik och anti-intellektualism. Han positionerade sig som en kritiker av moderniteten. Hans intressen inkluderade historisk filosofi, historien om revolutionära rörelser, Den Traditionella Skolan och jämförande religion. Hans åsikter har avvisats av vissa filosofer.

Referenser

män
Födda 1947
Avlidna 2022
Brasilianska journalister
Personer i Brasilien under 1900-talet
Personer i Brasilien under 2000-talet
Personer från Campinas
Västmanlands runinskrifter 29

Vs 29 är en vikingatida runsten av granit med mörkare inslag i Sala landsförsamlings kyrka, Sala landsförsamling och Sala kommun. Runsten är inmurad liggande, 3,9 m lång och 1,3-1,5 m bred. Runhöjd 5-9 cm. Enligt Västmanlands runinskrifter har ristaren på några ställen låtit slingorna korsa varandra på ett felaktigt sätt.

Uppmålad 1967 och 2005. Skylt finns  i 1 m vid kyrkans SÖ hörn.

Inskriften

Källor 

 
Västmanlands runinskrifter
Runinskrifter i Sala kommun
Per Elvius

Per Elvius kan syfta på:

* Per Elvius den äldre (Pehr Elvius, Petrus Elvius; 1660–1718), svensk matematiker
 Per Elvius den yngre (Petrus Elvius, Pehr Elvius; 1710–1749), svensk matematiker och astronom
Antonivkas landsvägsbro

Antonivkas landsvägsbro (ukrainska: Антонівський міст, Antonivskyj mist) är en bro i nord–sydlig riktning över floden Dnepr i Cherson oblast i Ukraina. Den invigdes 1985 och förbinder staden Chersons förort Antonivka på Dneprs högra (här norra) sida med Olesjky och landsvägen mot sydost och Krim. Omkring 10 000 fordon passerade bron varje dag, innan krigsutbrottet den 24 februari 2022.

Den fyrfiliga brobanan förstördes delvis i slutet av juli 2022, efter att Ukrainas armé påbörjat en motoffensiv mot Cherson. Staden intogs av ryssarna under inledningen av Rysslands invasion av Ukraina 2022.

Sex kilometer uppströms ligger Antonivkas järnvägsbro.

Källor

Externa länkar

Broar i Ukraina
Broar invigda 1985
1985 i Sovjetunionen
Byggnader och anläggningar i Cherson oblast
Elvius

Elvius är ett efternamn, som burits av bland andra:

 Aina Elvius (1917–2019), svensk astronom
 Anna Maria Elvia (1713–1784), svensk författarinna
 Anne-Marie Elvius (1921–2012), svensk textilkonstnärinna 
 Pehr Elvius (1710–1749), svensk matematiker och astronom
 Petrus Elvius (1660–1718), svensk matematiker
 Sofus Elvius (1849–1921), dansk historiker
 Sven Elvius (1883–1947), svensk skolman
 Tord Elvius (1915–1992), svensk astronom
Olha Skrypak (volleyboll)

Olha Skrypak (ukrainska: Скрипак Ольга Русланівна), född 26 december 1996 i Zaporizjzja, Zaporizjzja oblast, Ukraina, är en volleybollspelare (passare).

Hon föddes i en sportfamilj. Hennes far höll på med rodd och hennes mamma volleyboll. Som barn höll Skrypak på med simning, gymnastik och volleyboll. Som volleybollspelare på seniornivå debuterade hon 2011 med VK Orbita-ZTMK-ZNU och var med om att ta laget tillbaka till Superliha (högstaserien). Laget nådde fyra top tre-placeringar under Skrypaks tid i laget. Hon gick över till Leningradka Sankt Petersburg 2016, och spelade med dem under tre säsonger.

2019 återvände hon till Ukraina för spel med VK Chimik, som stärkte sitt lag för att kunna konkurrera med den nybildade klubben SK Prometej. Under den första säsongen behöll Chimik sin status som starkaste lag, de vann cupen och supercupen. Året därpå var Prometej starkare. Från 2021 spelar hon för det tjeckiska laget VK Dukla Liberec.

Hon deltog vid EM 2019 och 2021 med Ukrainas landslag.

Källor

Ukrainska volleybollspelare
Volleybollspelare i VK Chimik
Volleybollspelare i Leningradka Sankt Petersburg
Volleybollspelare i VK Orbita-ZTMK-ZNU
Volleybollspelare i VK Dukla Liberec
Spelare i Europamästerskapet i volleyboll för damer 2019
Spelare i Europamästerskapet i volleyboll för damer 2021
Födda 1996
Levande personer
Kvinnor
Ukrainska idrottare under 2000-talet
Personer från Zaporizjzja