kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Jurassic World Dominion

Jurassic World Dominion är en amerikansk science fiction-äventyrsfilm från 2022. Filmen är regisserad av Colin Trevorrow, som även har skrivit manus tillsammans med Emily Carmichael. Den är uppföljaren till Jurassic World: Fallen Kingdom från 2018, den sjätte delen i Jurassic Park-franchisen, och den tredje filmen i Jurassic World-trilogin.

Filmen hade biopremiär i Sverige den 9 juni 2022, utgiven av Universal Pictures.

Rollista (i urval) 
 Chris Pratt – Owen Grady
 Bryce Dallas Howard – Claire Dearing
 Sam Neill – Dr. Alan Grant
 Laura Dern – Dr. Ellie Sattler
 Jeff Goldblum – Dr. Ian Malcolm
 DeWanda Wise – Kayla Watts
 Mamoudou Athie –  Ramsay Cole
 Daniella Pineda – Dr. Zia Rodriguez
 Campbell Scott – Dr. Lewis Dodgson
 Justice Smith – Franklin Webb
 Omar Sy – Barry Sembène
 B.D. Wong – Dr. Henry Wu
 Elva Trill – Charlotte Lockwood
 Isabella Sermon – Maisie Lockwood

Referenser

Externa länkar 

Amerikanska filmer 2022
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska monsterfilmer
Amerikanska actionäventyrsfilmer
Amerikanska science fiction-actionfilmer
Amerikanska katastroffilmer
Jurassic Park
Dinosaurier på film
Filmer från Amblin Entertainment
Filmer från Universal Studios
Amerikanska uppföljarfilmer
Filmmusik av Michael Giacchino
Codex (häst)

Codex, född , död , var ett engelskt fullblod, mest känd för att ha segrat i Preakness Stakes (1980).

Bakgrund 
Codex var en fuxhingst efter Arts And Letters och under Roundup Rose (efter Minnesota Mac). Han föddes upp och ägdes av Tartan Stable. Han tränades under tävlingskarriären av D. Wayne Lukas och reds oftast av Ángel Cordero Jr.. 

Codex tävlade mellan 1979 och 1980, och sprang totalt in  dollar på 15 starter, varav 6 segrar, 2 andraplatser och 1 tredjeplats. Han tog karriärens största seger i Preakness Stakes (1980). Han segrade även i Santa Anita Derby (1980) och Hollywood Derby (1980).

Karriär 

Codex ansågs vara den dominerande treåriga hingsten i Kalifornien efter att ha vunnit Santa Anita Derby och Hollywood Derby 1980. Hästens ägare, John Nerud, trodde att Triple Crown-löp kunde skada en häst och tillät inte tränare D. Wayne Lukas att anmäla Codex till Kentucky Derby 1980.

Lukas anmälde först inte Codex till 1980 års Preakness Stakes, men hästen kom in av misstag, av Lukas 22-årige son, Jeff, som arbetade som assisterande tränare. Codex, som reds av Ángel Cordero Jr., slog årets Kentucky Derby-vinnare, stoet Genuine Risk, med 4 längder, och blev Lukas första vinnare i Triple Crown-löpet. Segern blev senare omtalad, och Codex utreddes för trängning. Efter vittnesmål från dussintals vittnen, beslutade Maryland Racing Commission att all kontakt var tillfällig och lät resultatet stå sig. Kontroversen ökade uppmärksamheten i media om det kommande Belmont Stakes som en rivalitet mellan Codex och Genuine Risk.

Vid 1980 års Belmont Stakes slutade Codex på sjunde plats efter Temperence Hill. Genuine Risk slutade tvåa.

Som avelshingst 
Codex avslutade sin tävlingskarriär efter Belmont Stakes för att istället vara verksam som avelshingst. Codex fick tre bra kullar innan han hittades helt förlamad i sin box. Han avlivades den 20 augusti 1984.

Referenser 

Hästar födda 1977
Hästar avlidna 1984
Amerikanska galopphästar
Hästar som vunnit Preakness Stakes
Hästar uppfödda i Florida
Fullblodsfamilj 9-c
Klaverens hus

Klaverens hus – centrum för svensk klaverkultur är ett privat musikmuseum, med musikforskaren Eva Helenius som initiativtagare. Det drivs av den 1998 grundade Föreningen Klaverens Hus. Pianomuseet ligger sedan 2015 i Tierps kommun i Uppland.

Klaverens hus, som inrymt i det tidigare Folkets hus i Lövstabruk, är ägnat att bevara minnena av svensk musikinstrumentindustri, med fabriker för tillverkning av pianon, flyglar, tramporglar och pianolor. Fokus ligger på perioden från 1850 till 1987, då de tre sista fabrikerna i Sverige stängde. 

Museet bevarar omkring 570 instrument, av vilka ett flertal är spelbara och används vid konserter. Klaverens Hus samlingar av industriminnen kommer från sju större svenska fabriker och ett flertal smärre. Ett av instrumenten är en praktflygel med stomme i mahogny, som byggdes av J. G. Malmsjös Pianofabrik i Göteborg inför Konst- och industriutställningen i Sankt Petersburg i Ryssland 1908.

Källor
Vi måste inse att våra pianon är oersättliga nationella kulturarv i Dagens Nyheter den 4 januari 2022, sidorna 12–13

Noter

Externa länkar
Klaverens hus webbplats

Tierps kommun
Arbetslivsmuseer i Sverige
Museer i Uppsala län
Musikmuseer i Sverige
Eillo

Eillo, född 1980 död 1984, var ett engelskt fullblod, mest känd för att ha segrat i Breeders' Cup Sprint (1984). Namnet Eillo är Crown Stables ägare Ollie Cohens förnamn stavat omvänt.

Bakgrund 
Eillo var en fuxhingst efter Mr. Prospector och under Barbs Dancer (efter Northern Dancer). Han föddes upp av Ollie A. Cohen och ägdes av Crown Stable. Han tränades under tävlingskarriären av Budd Lepman.

Eillo tävlade mellan 1983 och 1984, och sprang totalt in  dollar på 17 starter, varav 12 segrar och 1 tredjeplats. Han tog karriärens största seger i Breeders' Cup Sprint (1984). Han segrade även i Hialeah Sprint Championship Handicap (1984), Chief Pennekeck Handicap (1984), Tallahassee Handicap (1984) och Kendall Stakes (1984).

Eillo drabbades av kolik och dog efter en operation vid fyra års ålder, bara fyra veckor efter segern i Breeders' Cup. Eillo Stakes på Monmouth Park Racetrack namngavs till hans minne.

Referenser 

Hästar födda 1980
Hästar avlidna 1984
Amerikanska galopphästar
Hästar uppfödda i Florida
Fullblodsfamilj 12-b
Hökälla säteri

Hökälla säteri var en gård i stadsdelen Skogome i Göteborg.

Historia 
Åren närmast före 1658 ägdes Hökälla av Hanns Frandsen, lagman över Bohuslän och Viken. Han sålde frälsehemmanet strax före sin död till översten och kommendanten på Bohus slott Börje Nilsson Drakenberg, som fick säterifrihet på hemmanet den 14 maj 1666. Då säterifriheten reducerades år 1675 såldes det till översten för Elfsborgs regemente Malcolm Hamilton af Hageby, som återfick säterifriheten år 1685. Fältmarskalken och generalguvernören över Skåne, Halland samt Göteborgs och Bohus län Rutger von Ascheberg erhöll Hökälla som förläning av Karl XI, men han bodde troligen inte där.

Rutger von Aschbergs son Christian Ludvig von Ascheberg ärvde Hökälla vid faderns död år 1693. Säteriet kom  att förvärvas av överstelöjtnanten och chefen för Bohusläns dragonbataljon, friherre Carl Gustaf Kruuse af Verchou. Hans änka Anna Sinclair står som ägare till Hökälla år 1712, och hon behöll det fram till år 1741, då hon överlät det till överstelöjtnanten Jacob Ludvig von Saltza, som var gift med hennes dotter Anna Charlotta Kruuse af Verchou.

År 1763 avled Jacob Ludvig von Saltza och efterlämnade maka och sex barn. Yngste sonen Hugo Herman von Saltza övertog Hökälla och innehade det till sin död år 1785. I testamentet föreskrev Hugo Herman von Saltza att Hökälla efter hustruns död skulle tillfalla hans ogifta syster och därefter hans broder Carl Fredrik von Saltza och dennes barn. Hökälla kom att ägas av släkten von Saltza fram till år 1884.

År 1902 förvärvade Anders Gustaf Friländer Hökälla av lantbrukaren Gustaf Wennberg. Friländer kom att behålla Hökälla till år 1917, då han sålde det till lantbrukaren Magnus Ljung. Den 1 juni år 1920 köpte Göteborgs stad Hökälla för 210 000 kronor och det ingår numera i området Lillhagen.

Hökälla var Säve sockens förnämsta gods och bestod av huvudbyggnad, flyglar och flera ekonomibyggnader. Sedan Göteborgs stad år 1920 köpte marken för att bygga Lillhagens sjukhus där bevarades två knuttimrade byggnader med panel, vilka ingår i kommunens bevaringsprogram sedan år 1975. Även delar av ekskogen och den så kallade Aschebergska eken bevarades.

Etymologi 
Det första ledet i namnet kommer av en gammal genitiv pluralis för "hög". Kombination med "källa" ger "Källan vid högarna". År 1388 skrevs det Hauga kiœldu.

Aschebergska eken 
På området finns en gammal ek, den så kallade Aschebergska eken, vilken fått sitt namn av Gustaf Adolf von Ascheberg, son till Rutger von Ascheberg, som skall ha hållit sin bröllopsmåltid under eken.

Referenser

Noter

Källor

Vidare läsning

Externa länkar 

Byggnader och anläggningar i Göteborg
Skogome
Göteborgs historia
Gårdar i Göteborg
Herrgårdar i Bohuslän
Kujataa

Kujataa är et subarktiskt jordbruksområde i södra Grönland som utsågs till världsarv av Unesco år 2017. Det sträcker sig från Kap Farvel i söder till ön Nunarsuit 250 kilometer norrut och är Grönlands andra världsarv efter Ilulissatfjorden.

Världsarvet, med det fullständiga namnet Kujataa Greenland: Norse and Inuit Farming at the Edge of the Ice Cap består av fem delområden som är representativa för den tusenåriga jordbrukstraditionen i södra Grönland: 
Qassiarsuk med Erik Rödes Brattahlíð vid Skovfjorden
Igaliku med biskopssätet Gardar och Grönlands första moderna inuitjordbruk
Sissarluttoq med rester av en stor  norsk gård med 40 byggnader
Tasikuluulik (Vatnahverfi) med Grönlands längsta grusväg  mellan flera inuitägda fårgårdar
Qaqortukulooq med kyrkoruinen och bosättningarna vid Hvalsey

Bakgrund
Odlingen i de subarktiska områdena på Grönland kan delas upp i två tidsperioder, den historiska och den moderna.

När nordmännen kom till Grönland på  anlade de  jordbruk inne i de djupa fjordarna läng kusten. De stannade kvar i landet tills klimatet blev för kallt för odlingarna nära 500 år senare. Omkring 1200 e.Kr. kom inuiterna till Grönland där de bland annat mötte nordmännen och på 1700-talet även dansk-norska kolonisatörer. Nybyggarna byggde stenhus och höll nötkreatur och får. 

År 1915 anlades den första avelsstationen i Qaqortoq, där unga grönländare utbildades i fåravel och nio år senare grundades den första fårgården i Qassiarsuk. Försöket slog väl ut och idag bor  omkring 150 personer i området.

Källor

Världsarv inskrivna 2017
Världsarv på Grönland
Kujalleq
Hugo Stendahl

Hugo Paridon Stendahl, född den 5 april 1889 i Hovby församling, Skaraborgs län, död den 12 januari 1975 i Stockholm, var en svensk militär. 

Stendahl blev underlöjtnant vid Göta artilleriregemente 1909, löjtnant där 1915, kapten vid generalstaben 1920, major vid Bodens artilleriregemente 1931 och vid Göta artilleriregemente 1934. Han befordrades till överstelöjtnant 1935. Stendahl blev överste och chef för Artilleri- och ingenjörhögskolan 1938 samt chef för Stockholms luftvärnsregemente 1941. Han övergick till reserven 1949. Stendahl invaldes som ledamot av Krigsvetenskapsakademien 1939. Han blev riddare av Svärdsorden 1930, kommendör av andra klassen av Svärdsorden 1941 och kommendör av första klassen 1945. Stendahl vilar på Östra kyrkogården i Göteborg.

Källor 

 
 
 
 
 
 
 Stendahl, Hugo Paridon på SvenskaGravar.se

Överstar i svenska armén
Svenska regementschefer
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Kommendörer av första klass av Svärdsorden
Svenska militärer under 1900-talet
Personer från Hovby socken
Gravsatta på Östra kyrkogården i Göteborg
Födda 1889
Avlidna 1975
Män
Ê

Ê, ê är en bokstav i det latinska alfabetet, som finns på afrikaans, franska, friuliska, kurdiska, norska, portugisiska, vietnamesiska och walesiska. Det används för att translitterera kinesiska, persiska och ukrainska.

Latinska alfabetet
Jim Rowan

Jim Rowan, född 1965 i Glasgow, är en brittisk företagsledare. Den 4 januari 2022 meddelade styrelsen för Volvo Cars att Rowan tillträder som ny verkställande direktör och koncernchef efter Håkan Samuelsson den 21 mars 2022.

Rowan kommer från posten som VD och styrelseledamot i Ember Technologies, som han innehaft sedan februari 2021. Han var dessförinnan VD för Dyson Group under åren 2017–2020 och som COO under åren 2012–2017. Före Dyson var han COO för Blackberry.

Rowan bedrev ingenjörsstudier vid Glasgow Caledonian University och Glasgow School of Technology. Han har dessutom en master i företagsekonomi från Northumbriauniversitet i Newcastle.

Referenser 

Brittiska företagsledare
Personer från Glasgow
Födda 1965
Levande personer
Män
Personer inom Storbritanniens näringsliv under 2000-talet
Personer inom Sveriges näringsliv under 2000-talet
Musse Piggs trädgård

Musse Piggs trädgård (engelska: Mickey's Garden) är en amerikansk animerad kortfilm med Musse Pigg från 1935.

Handling 
Musse Pigg har en trädgård som utsätts för invasion av insekter. För att bekämpa dem tänker Musse förgifta dem med en hemgjord insektsspray, men han sprayar sig själv i ansiktet och börjar hallucinera saker.

Om filmen 
Filmen är den 76:e Musse Pigg-kortfilmen som producerades och den femte som lanserades år 1935.

Svenska utgivningar 
Filmen hade svensk premiär 6 april 1936 på biografen Spegeln i Stockholm och gick då under titeln Musse Piggs trädgård. När filmen senare släpptes på svensk DVD fick den titeln Musses trädgård.

Filmen har givits ut på VHS och DVD och finns dubbad till svenska.

Rollista 
 Walt Disney – Musse Pigg
 Pinto Colvig – Pluto, gräshoppa
 Clarence Nash – ekoxe

Källor

Externa länkar 

Amerikanska filmer 1935
Animerade filmer 1935
Disneys animerade kortfilmer
Engelskspråkiga filmer
Filmer i regi av Wilfred Jackson
Animerade filmer med insekter
Kortfilmer med Musse Pigg
Kortfilmer med Pluto
Rose Garden (restaurang)

Rosegarden, stiliserat RoseGarden, är en svensk snabbmatskedja för asiatisk mat som grundades i början av 2000-talet. Rosegarden har sitt ursprung i småländska Värnamo.

Rosegarden har ett femtontal restauranger i Sverige.

Se även 

 ChopChop

Referenser

Externa länkar 

 Officiell webbplats

Restauranger i Sverige
Svenska snabbmatskedjor
Sparreholms ekhagar

Sparreholms ekhagar är ett Natura 2000-område och tidigare naturvårdsområde beläget vid sjön Båven nordost om tätorten Sparreholm i Flens kommun i Södermanlands län. Området omfattar knappt 88 hektar mark och avsattes som naturvårdsområde 1987. Ett naturreservat bildades 1994 och gränsjusterades 2010. Marken är privatägd. En bevarandeplan fastställdes 2016 av Länsstyrelsen i Södermanlands län.

Beskrivning

Sparreholms ekhagar sträcker sig från Båvens norra strand norrut längs med Torparviken (en vik av Båven) öster om Sparreholms slott. I söder genomkorsas området av riksväg 57 och Västra stambanans spår. Det finns sankmark och några bergspartier varav Tempelberget med sina 69 meter över havet (50 meter över Båven) är det högsta och bjuder en fin utsikt över omgivningarna. Annars dominerar det ljusa och öppna eklandskap som gav området sitt namn. Förutom ek finns även lind, lönn, alm och ask. Anmärkningsvärt är det stora antalet grova ekar, ett femtontal ekar har en omkrets som överstiger sex meter (mätt i brösthöjd). Sparreholms ekhagar är ett av Sveriges största sammanhängande ekområden.

Delar av reservatet användes redan på 1600-talet som park och betesmark till Sparreholms slott. Än idag ger området ett parklikt intryck. Det omväxlande landskapet med sina gamla lövträd gör att det är gott om fåglar i området, bland dem kattuggla, skogsduva och olika slags hackspettar. På försommaren blommar nattviol och andra blommor i hagen. Landskapet hålls öppet genom betande kor under sommarhalvåret.

Bevarandevärden
I Sparreholms ekhagar är det de trädklädda betesmarkerna med gamla grova ekar som är av prioriterat bevarandevärde. Dessutom förekommer i dessa miljöer också läderbaggen som finns med som prioriterad art i EU:s art- och habitatdirektiv. De mer öppna områdena som mestadels utgörs av välutvecklade silikatgräsmarker och fuktängar är också av högt bevarandevärde.

Referenser

Noter

Källor
Länsstyrelsen: Sparreholms ekhagar

Externa länkar

Naturreservat i Flens kommun
Naturskyddsområden bildade 1994
Natura 2000-områden i Södermanlands län
Sibirisk jupik

Sibirsk jupik eller St. Lawrence Islands-jupik (eget namn: Yupigestun) är ett eskimå-aleutiskt språk som talas i Alaska men också lite i Ryssland. Det anses vara utdöende. År 2014 uppskattades det att språket har 1300 talare, varav ett tusen bor i USA:s sida, på St. Lawrence Island.

Språket skrivs med antingen latinska eller kyrilliska alfabetet.

År 2014 erkändes Alaskas ursprungsspråk, som även innefattar sibirisk jupik, som officiella språk i Alaska.

Fonologi

Konsonanter 

Källa:

Vokaler 

Källa:

Källor 

Eskimåisk-aleutiska språk
Språk i USA
Språk i Ryssland
Nordreisa kirke

Nordreisa kirke ligger i samhället Storslett i Nordreisa kommun i Troms og Finnmark fylke, Norge.

Kyrkobyggnaden
Träkyrkan består av ett rektangulärt långhus med ett smalare och lägre kor i öster. Vid långhusets västra kortsida finns kyrktorn med huvudingång.

Tillkomst och ombyggnader
Kyrkan uppfördes efter ritningar av arkitekt Christian H. Grosch och invigdes 8 oktober 1856 av biskop Knud Gislesen. Under sista krigsvintern 1944-1945 inkvarterades tyska soldater i kyrkan och bårhuset användes som häststall. Många av kyrkans inventarier försvann, men några år efter kriget återfanns dopfatet från 1856 i en hög med hästgödsel. Dopfatet restaurerades och hängdes upp i kyrkans dopsakristia som finns intill korets norra sida.

Inventarier
 Altartavlan är utförd år 1923 av Mons Breidvik och har titeln "Nedtagelsen". Längt ned finns bibeltexten "Se det Guds Lam som bærer Verdens Synd." (Johannes 1:29). Tidigare stod ett vitmålat kors på altaret.
 På taket till dopsakristian står kyrkans gamla kyrkklocka som sprack vid en klockringning, vintern 1975, på grund av extrem kyla. En ny mindre klocka köptes in år 1976.
 13 september år 2020 invigdes ett processionskrucifix med tillhörande ljusstakar. Krucifixet är klöverbladskors utformat av Jørgen Hansen från Skjervøy.
 Första orgeln var ett harmonium som inköptes år 1908 och placerades i koret. År 1968 fick kyrkan sin första piporgel tillverkad av Vestre orgelfabrikk. År 2005 tillkom nuvarande orgel med 19 stämmor från Robert Gustavsson Orgelbyggeri.

Bildgalleri

Referenser
 Församlingen informerar om kyrkan
 Arkitekturguide

Externa länkar
 Församlingens webbplats

Byggnader och anläggningar i Troms og Finnmark fylke
Kyrkobyggnader invigda 1856
Nordreisa kommun
Kyrkobyggnader i Nord-Hålogalands stift
1856 i Norge
SV Lohhof

SV Lohhof är en sportklubb från München, Tyskland. Föreningen grundades 1930 som FC Lohhof och har haft sitt nuvarande namn sedan 1941 (även om det registrerades först 1953). Klubben har (2022) närmare 5 000 medlemmar Volleybollsektionen har varit mycket framgångsrik. Under 1980-talet blev de tyska mästare tre gånger och tyska cup-vinnare fyra gånger De vann 1981 CEV Cup (numera omdöpt CEV Challenge Cup) och blev trea två gånger och fyra två gånger i europacupen.

Externa länkar
Officiell webbplats

Referenser

SV Lohhof
Centraljupik

Centraljupik eller alaskajupik (eget namn: Yugtun) är ett eskimå-aleutiskt språk som talas i delstaten Alaska, USA. Språket anses vara hotat och den delas i fyra huvuddialekter. År 2016 uppskattades språket ha cirka 10 000 talare. Fast största delen av talarna kan också engelska, lär bar sig centraljupik som första språket i en del av jupikbyar.

Språket skrivs med latinska alfabetet. Bibeln översattes till centraljupik i sin helhet år 2012.

De första ortografiska försök gjordes av missionärer, först rysk-ortodoxa och sedan jesuiter. Den nuvarande ortografin är från 1960-talet då en forskningsgrupp, som leddes av Irene Reed, från University of Alaska utvecklade ett skriftsystem och sedan hjälpte att grunda tvåspråkiga skolor.

Sedan 2014 har centraljupik, tillsammans med andra ursprungsspråk i Alaska, erkänts som officiella språk i delstaten.

Fonologi

Vokaler 

Vokalen [i] kan också realiseras som [e], och [u] som [o]. 

Källa:

Konsonanter 

Källa:

Lexikon 
Räkneord 1-10 på centraljupik:

Källor 

Eskimåisk-aleutiska språk
Språk i USA
Prästgårdsängen, Göteborg

Prästgårdsängen är ett bostadsområde vid Prästgårdsgatan i stadsdelen Lunden i Göteborg. Det består av tre åtta till niovånings skivhus med 442 lägenheter, samt 44 envåningsbyggnader, serviceinrättningar och park.

Historik 
Området bestod innan det bebyggdes av betes- och ängsmark och tillhörde Örgryte prästgård. Planer på att bebygga området fanns redan på 1950-talet och det kommunala Bostadsbolaget började projektera byggandet. I november 1961 fattade dock fastighetsnämnden beslut om att byggrätten skulle tilldelas åtta privata byggherrar, vilka bildat ett gemensamt konsortium för genomförandet. 

Arkitekt för höghusen var Johan Tuvert. Allt byggdes på plats och man använde högkvalitativa material. Även stadsplanen upprättades av Tuvert, i samarbete med stadsplanekontoret. Området försågs med parkering i markplan, vilken kunde nås från såväl Danska Vägen som Kärralundsgatan. Gården ovanpå parkeringen var bilfri. Området stod inflyttningsklart 1965.

Konsortiets byggbolag var Amlövs Byggnadsaktiebolag, Gösta Andersson Byggnadsfirma, Byggnadsaktiebolaget Eriksson & Rann, Ernst Järnfelt Byggnadsaktiebolag, Byggnadsaktiebolaget Sven Källfelt, Walter Lundborgs Byggnadsaktiebolag, Byggnadsaktiebolaget J Alfred Olsson och Byggnadsfirman Ernst Rosén, vilka bildade Örgryte Bostadsaktiebolag & Co Kommanditbolag 1964. Av de ursprungliga ägarna i konsortiet kvarstod år 2015 fyra. Av de ursprungliga ägarna kvarstår Gösta Andersson, Sven Källfält, Walter Lundborg och Ernst Rosén. År 2002 tillkom Stena Fastigheter som ägare.

Områdets standard var för tiden hög, med rejält tilltagna lägenheter med ekparkett, helkaklade badrum och hög köksstandard. I planerna för området fanns god service med en gemensam reception där hyresgästerna kunde beställa hemhjälp och barnvakt, liksom matbutik, bank, post, damfrisering, tandläkarmottagning och förskola. Vid parkeringsinfarten anlades en bensinstation. En restaurang uppfördes, men den fick omvandlas till kontor efter två år, då ingen ville satsa på en restaurangrörelse där. Hyrorna blev höga, där en trerumslägenhet kostade 8 700 kronor i årshyra, vilket ledde till protester, men efterfrågan blev ändå stor. 

Fasaden är utförd i dansk sjösten, emaljerad grå plåt och ärgad kopparplåt. Enligt ursprunglig plan skulle fasaden utförts i mörkrött tegel, men den lagda beställning annullerades i februari 1964.

Atriumhusen ritades av Ragndal & Tuvert Arkitektkontor och uppfördes av Göran Olsson Byggnads AB.

Planer för uppförande av omkring 300-350 nya bostäder i området började upprättas år 2012.

Området ingår i Göteborgs stads kulturmiljöprogram med motiveringen "Höghusen bildar tillsammans med intilliggande atriumhusområde ett ovanligt konsekvent sammanhållet och enhetligt gestaltat bostadskomplex".

Galleri

Referenser

Noter

Källor 
 
 , Stadsbyggnadskontorets diarienummer: 0555/10

Externa länkar 

Lunden
Områden i Göteborgs kommun
Byggnader och anläggningar i Göteborg
Azärreyl QVK

Azärreyl QVK (azerbadjanska: Azərreyl QVK) är en volleybollklubb från Baku, Azerbajdzjan, bildad 2001. Klubben har vunnit den azerbajdzjanska ligan tre gånger (2015-2016, 2017-2018 och 2018-2019). Den har också vunnit Top Teams Cup (numera kallad "CEV Cup") 2001-2002 och CEV Challenge Cup 2010-2011

Externa länkar

Referenser
Brita-Lena Sjöberg

Brita-Lena Sjöberg, född 20 augusti 1941 i Borås Caroli församling, är en svensk skådespelare.

Biografi
Sjöberg är dotter till handelsresande Folke Helmer Sjöberg och hans hustru Britta Valborg Johanna, född Hjertman. Hon antogs till Malmö stadsteaters elevskola 1961 tillsammans med Ulla Wennborg, Lars Andersson, Berit Gelin, Naemi Ljungström, Östen Andersen och Anders Hallström. Hon tillhörde sedan teaterns fasta ensemble till 1991.

Filmografi

Teater

Roller

Radioteater

Roller

Referenser

Noter

Källor

Externa länkar
 Brita-Lena Sjöberg på Malmö stadsteater

Svenska skådespelare under 1900-talet
Svenska skådespelare under 2000-talet
Svenska scenskådespelare
Skådespelare från Borås
Alumner från Malmö stadsteaters elevskola
Födda 1941
Levande personer
Kvinnor