kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Four Corners Monument

Four Corners Monument är ett monument som markerar den punkt där gränserna för de fyra amerikanska delstaterna Arizona, Colorado, New Mexico och Utah möts. "Here meet, in freedom, under God, four states." står det på monumentet med två ord i varje stat.

Monumentet ligger väster om US Highway 160, cirka 64 km sydväst om staden Cortez i Colorado. 

Området erövrades av USA i det mexikansk-amerikanska kriget. Vid freden i Guadalupe Hidalgo 1848 blev området officiellt amerikanskt.

Gränserna som markeras av monumentet blev till under amerikanska inbördeskriget, när Förenta staternas kongress agerade för att behålla kontrollen i området för att bekämpa slaveriets spridning till regionen. Gränserna lades ut längs med meridian och parallellcirkel. Från och med 1860-talet märktes dessa linjer med gränsstenar. Dessa tidiga markeringar var delvis felaktiga, vilket gjorde att det tog tid innan de blev juridiska gränser som kongressen erkände. 1925 blev Four Corners monument officiellt hörnet där de fyra staterna möts.

I ökenregionen i sydvästra USA där Four Corners Monument ligger är det ett ökenklimat.

Vintrarna är kyliga till kalla men soliga, medan somrarna är varma och torra. Den högsta temperaturen på 41 °C observerades den 19, 29 och 30 juni 1974, 14 juli 2003 och 21 juli 2005. Den lägsta temperaturen -28 °C observerades den 3 januari 1974.

Källor 

Arizonas geografi
Colorados geografi
Gränsmärken
Minnesmärken i USA
New Mexicos geografi

Sevärdheter i USA
USA:s geografi
Utahs geografi
Spader (kortspel)

Den här artikeln handlar om kortspelet spader. Spader (symbol:  ♠) är även en av de fyra färgerna i den vanliga fransk-engelska kortleken. 
 För det av Penninglotteriet anordnade spelet, se Spader (spel).

Spader är ett kortspel för fyra deltagare som spelar ihop parvis, och som går ut på att ta hem det antal stick som bjudits. Kännetecknande för spelet, som är en amerikansk kortuppfinning och troligen härrör från 1930-talet, är att spader är permanent trumffärg.

Spelet inleds med en budgivning, där varje par ska avge ett gemensamt bud, som anger det antal stick som paret tror sig kunna ta. Ett par som vinner minst lika många stick som budet innebär får 10 poäng per bjudet stick + 1 poäng för varje överstick, det vill säga hemtaget stick därutöver. Om en sida tar för få stick kostar detta 10 minuspoäng för varje stick under det bjudna antalet, alternativt 10 minuspoäng per bjudet stick. Det går att bjuda noll stick; ett lyckat sådant bud ger 50, alternativt 100, poäng och ett misslyckat samma antal minuspoäng.

Båda sidor kan ta poäng i en och samma giv. För att motverka att buden blir för låga finns en regel som säger att ett par som efter ett antal givar kommit upp i sammanlagt tio överstick straffas med 100 minuspoäng.

Den sida som först kommit upp i 500 poäng eller mer vinner spelet.

Variant
I varianten jokerspader används två jokrar, som räknas som de två högsta korten i spadersviten. Eftersom en av jokrarna är högre rankad än den andra, krävs att jokrarna har olika utseenden.

Referenser

kortspel
Sockenskrivare

Sockenskrivare var inom äldre svensk och finsk förvaltning en avlönad skrivare som verkade i socknen med att i första hand se till att underlag för skatteuppbörd fanns och var korrekta, inklusive kvittensen på betald skatt, men bistod även sockenmännen i diverse ärenden mot myndigheter.

Sockenskrivarens uppgifter utfördes före 1675 av sockenlänsmannen, och fanns sedan från 1675 tills kommunreformen 1862 (1868 i Finland) blivit fullt genomförd. Han valdes på tinget eller sockenstämman, utnämndes av landshövdingen och avlönades av bönderna. De var ofta en kronans tjänsteman och var också ansvarig för att på sockenstämmans vägnar föra dess protokoll och ansvara för sockenkassan.

Se även
Häradsskrivare

Referenser
Förvaltningshistorisk ordbok
 Kristina Ekero Eriksson: "Vad gjorde en sockenskrivare?" i Släkthistoria nummer 2 2017 
denna "Sockenskrivaren var 'en spindel i nätet'" på YLE Nyheter 2014-10-16

Titlar i statsförvaltning
X Herculis

X Herculis är en halvregelbunden variabel av SRB-typ i stjärnbilden Herkules.

Stjärnan varierar mellan visuell magnitud +5,8 och 7,0 med en beräknad period av 102 dygn.

Se även 
 Variabla stjärnor

Referenser

Noter 

Stjärnbilden Herkules
Halvregelbundna variabler
Röda jättar
Marfak Al Jathih Al Aisr

Marfak Al Jathih Al Aisr eller My Herculis (μ Herculis, förkortat My Her, μ Her) som är stjärnans Bayerbeteckning, är en jättestjärna belägen i västra delen av stjärnbilden Herkules. Den har en skenbar magnitud på 3,4 och är synlig för blotta ögat. Baserat på parallaxmätningar inom Hipparcosuppdraget beräknas den befinna sig på ett avstånd av ca 27 ljusår (8,3 parsek) från solen.

My Herculis är ett fyrdubbelt stjärnsystem. Dess primärstjärna, My Herculis A, är ganska lik solen, men mer utvecklad. Sedan 1943 har spektrumet av denna stjärna fungerat som en av de stabila förankringspunkterna för klassificering av andra stjärnor.

Nomenklatur
I stjärnkatalogen i kalendern Al Achsasi Al Mouakket benämndes denna stjärna Marfak Al Jathih Al Aisr, vilket översatts till latin som Cubitum Sinistrum Ingeniculi, vilket betyder den knäböjandes vänstra armbåge.

Egenskaper
Primärstjärnan är en vit till gul underjätte av spektralklass G5IV vars parametrar är exakt bestämda från asteroseismologin. Dess massa är ungefär 1,1 gånger den hos solen, och den har börjat expandera för att bli en jättestjärna. Den har en radie som är ca 1,7 gånger solens och en temperatur i dess ytskikt på ca 5 560 K. Den har en följeslagare som är en röd dvärg av spektralklass M4V och en massa som är ungefär en tredjedel av solens massa. Detta par är också känt som My1 Herculis.

Den sekundära komponenten, även känd som My2 Herculis, består av två stjärnor som kretsar kring varandra med en period på ca 43 år. My Herculis A och dubbelstjärnan BC är separerade med ca 35 bågsekunder. Stjärnorna B och C, som kretsar kring varandra, är separerade från varandra med 1,385 bågsekunder och har en något excentrisk omloppsbana på 0,179.

Källor

Referenser

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/muherculis
 http://stars.astro.illinois.edu/sow/muher.html

Stjärnbilden Herkules
Bayerobjekt
Gula underjättar
Dubbelstjärnor
Flamsteedobjekt
HR-objekt
HD-objekt
Vissvassfjärden

Vissvasfjärden är en fjärd av Östersjön i Tyresö kommun, Stockholms län. Södra halvan av fjärden är en del av Tyresta naturreservat.

Beskrivning
Vissvassfjärden har sitt namn efter den medeltida byn Vissvass som låg vid fjärdens västra sida. Förleden ”vissvass” omnämns 1460 som wideswas. På fornsvenskan betyder ordet wide buskage, som kan tolkas som platsen med buskage av vass eller vassruggar. Just i området där byn Vissvass låg finns en vik, den så kallade Maren, som genom landhöjning håller på att växer igen med bland annat vass.

Djupet i Vissvassfjärden är omkring 10 meter, i norra delen ända upp till 26 meter. Maren har en djup av 0,6 meter. I norr ansluter Ällmorafjärden och i söder Åvaviken. Intill Vissvassfjärden finns två båtklubbar Trollbäckens och Åva båtsällskap. Enligt kommunens nya översiktsplanen som sträcker sig fram till år 2035 skall Vissvass utvecklas till en ”viktig plats för båtlivet i Tyresö” vilket har mött kritik av båtfolk och länsstyrelsen.

Källor
Eniro sjökort
Stockholms läns museum: Vissvass, av Peter Bratt  "Tyresö kulturhistoriska miljöer" (1989).
Mitt i: Kritik mot båtcentrum i Vissvass.

Externa länkar

Tyresö kommun
Fjärdar i Stockholms skärgård
John Westin (ishockeyspelare)

John Westin, född 19 maj 1992 i Kramfors, Ångermanland, är en svensk professionell ishockeyspelare som spelar för Timrå IK i Hockeyallsvenskan. Han är yngre bror till ishockeyspelaren Jens Westin.

Externa länkar 

Män
Födda 1992
Levande personer
Svenska ishockeyspelare
Personer från Kramfors
Spelare valda i NHL Entry Draft 2010
Spelare valda av Montreal Canadiens i NHL Entry Draft
Sockenskräddare

Sockenskräddare var en skräddare som verkade på landsbygden, utanför staden där annars hantverkare inom skråna verkade.

Sockenskräddare utsågs inom en socken av sockenstämman och beslutet lagfästes i häradsrätten. Skräddaren var oftast kvalificerad och ansluten till skrået och betalade en skatt som kallades gärningsören. Vid sidan av dessa sockenskräddare fanns även byskräddare, som verkade utan krav på kvalificering eller att bli utsedda.

Skråtvånget formaliserades i mitten av 1600-talet och upphörde 1846, och sockenstämmor upphörde med kommunreformen 1862, vilka tidpunkter markerar början och slutet på att utse sockenskräddare.

På likartat sätt som för skräddare kunde sockenstämman också utse sockenskomakare, smeder, murare och glasmästare.

Referenser
Gärningsman (2) i Nordisk familjebok, Ugglanutgåvan
Sockenhantverkare NE.se
Sockenhantverkare Förvaltningshistorisk ordbok

Skråväsen
Textila hantverksyrken
1282 Utopia

1282 Utopia eller 1933 QM1 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes 17 augusti 1933 av den sydafrikanske astronomen Cyril V. Jackson i Johannesburg. Det har fått sitt namn efter den fiktiva platsen Utopia.

Asteroiden har en diameter på ungefär 57 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter fiktiva platser
Astronomiska upptäckter av C Jackson
Astronomiska upptäckter 1933
1318 Nerina

1318 Nerina eller 1934 FG är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes 24 mars 1934 av den sydafrikanske astronomen Cyril V. Jackson i Johannesburg. Det har fått sitt namn efter det vetenskapliga namnet på växtsläktet Nerinesläktet.

Asteroiden har en diameter på ungefär 13 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Phocaea.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Phocaea-asteroider
Småplaneter namngivna efter växter
Astronomiska upptäckter av C Jackson
Astronomiska upptäckter 1934
1319 Disa

1319 Disa eller 1934 FO är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes 19 mars 1934 av den sydafrikanske astronomen Cyril V. Jackson i Johannesburg. Det har fått sitt namn efter det vetenskapliga namnet på växtsläktet Disa.

Asteroiden har en diameter på ungefär 25 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter växter
Astronomiska upptäckter av C Jackson
Astronomiska upptäckter 1934
Emil Skogh

Emil Skogh, född 1993 i Skebobruk, är en svensk fotbollsspelare som spelar för Syrianska Eskilstuna IF.

Karriär
I december 2016 värvades Skogh av Örgryte IS, där han skrev på ett tvåårskontrakt. I juli 2018 lånades Skogh ut till Oskarshamns AIK på ett låneavtal över resten av säsongen 2018. I december 2018 värvades han av Västerås SK.

Den 11 augusti 2022 värvades Skogh av Sandvikens IF. Inför säsongen 2023 gick han till division 3-klubben Syrianska Eskilstuna IF.

Källor

Emil Skogh på fotbolltransfers.com

Noter

Svenska fotbollsspelare
Spelare i BKV Norrtälje
Spelare i AIK Fotboll
Spelare i FC Väsby United
Spelare i Akropolis IF
Spelare i Kongsvinger IL
Spelare i Örgryte IS Fotboll
Spelare i Oskarshamns AIK
Spelare i Västerås SK Fotboll
Spelare i Sandvikens IF Fotboll
Spelare i Superettan
Spelare i Division 1 i fotboll för herrar
Spelare i Adeccoligaen
Levande personer
Män
Personer från Norrtälje
Födda 1993
Admiral Lazarev

Admiral Lazarev kan syfta på:

 Mikhail Lazarev (1788–1851), en rysk admiral

Fartyg
 Admiral Lazarev (1867) - det första fartyget i sin klass av Monitorer i kejserliga ryska flottan
 Admiral Lazarev (1932) - en Nachimov-klass lätta kryssare som efter revolutionen döptes om till Krasnyi Kavkaz i Sovjetunionens flotta
 Admiral Lazarev (1952) - en Sverdlov-klass kryssare i Sovjetunionens flotta
 Admiral Lazarev (1987) - Kirov-klass robotkryssare, som ursprungligen hette Frunze i Sovjetunionens flotta
Canadian National Railway

Canadian National Railway (), tidigare Canadian National Railways (1919–1960), vanligen omnämnt som Canadian National (förkortning: CN), är ett kanadensiskt järnvägsbolag som även har verksamhet i USA och kontrollerar järnvägsspår i Nordamerika på en längd av 31 000 kilometer. 

Bolaget är jämte Canadian Pacific det största järnvägsbolaget med godstrafik i Kanada. Canadian National Railway är noterat på Toronto Stock Exchange.

Bakgrund
Bolaget grundades 1919 som ett federalt statsägt bolag () och det bildades genom en sammanslagning av resterna utav fem krisande privatägda järnvägsbolag mellan 1917 och 1923. 

Bolagets verksamhet expanderade under de första decennierna och bolaget blev även aktivt inom färjetrafik och flyg. Air Canada skapades som dotterbolag till Canadian National Railway (CNR) 1937.

Under 1970-talet började omstruktureringar. 1977 avknoppades Air Canada liksom färjetrafiken. Bolaget kom även att lägga ner ett antal banor som inte bar sig ekonomiskt under 1980- och 1990-talet. 1995 privatiserades bolaget, men som villkor i CN Commercialization Act som antogs av Kanadas parlament fastställdes det att huvudkontorets säte måste vara beläget i Montréal.

Se även
 Canadian Pacific Railway
 CN Tower
 Via Rail

Referenser

Externa länkar

Kanadensiska järnvägsbolag
Järnvägsbolag bildade 1918
Järnväg i Kanada
Fem svarta höns (olika betydelser)

Fem svarta höns kan syfta på:

Fem svarta höns – en roman av Nevil Shute från 1950 originaltitel A Town Like Alice
Fem svarta höns – titel i svensk TV för en brittisk film-adaption av Shutes roman från 1956 originaltitel A Town Like Alice, se Våld i Malaya
Fem svarta höns (miniserie) – en australisk TV-adaption av Shutes roman från 1981 originaltitel A Town Like Alice
Trenitalia

Trenitalia är den största tågoperatören i Italien och ingår i Ferrovie dello Stato Italiane.

Ferrovie dello Stato grundades 1905 och tog då över majoriteten av de olika privatjärnvägarna i Italien.           Under 1980- och 1990-talet genomfördes omfattande strukturförändringar där verksamheten delades upp i olika divisioner och antalet anställda minskades kraftigt. 1992 följde en formell privatisering under namnet Ferrovie dello Stato SpA. År 2000 följde uppdelningen av trafikverksamheten som lades i bolaget Trenitalia och Rete Ferroviaria Italiana som har hand om nätet.

Referenser

Externa länkar 

Italienska järnvägsbolag
Italienska företag med statligt ägande
Järnvägsbolag bildade 1905
Vincennesbanan

Vincennesbanan (Hippodrome de Vincennes), eller endast Vincennes i dagligt tal, är en travbana i Paris tolfte arrondissemang, nära den östra grannkommunen Joinville-le-Pont. Den är Frankrikes huvudbana för travsport och har en publikkapacitet på 60 000 personer. Den stora banan mäter 1 975 meter och den lilla banan 1 325 meter. Anläggningen invigdes den 29 mars 1863 och byggdes om år 1879, då den blivit förstörd i fransk-tyska kriget. Arenan används ibland även till konserter.

Under det franska vintermeetinget som pågår från november till februari körs det trav nästan varje dag på banan. Det största och mest prestigefyllda loppet är Prix d'Amérique, som körs sista söndagen i januari varje år. Det loppet har körts sedan 1920.

Om banan 
Anläggningen invigdes den 29 mars 1863. De första travtävlingarna anordnades 1880, och sedan 1934 anordnas endast trav på Vincennes. Andra hästsporter har lämnat Vincennes för andra anläggningar, inklusive de båda galoppbanorna Longchamp och Auteil i anslutning till Boulognerskogen.

Mot första sväng lutar banan uppåt. Här finns även en brant nedförsbacke som blivit ett kännetecken för Vincennes. Kurvorna är mindre doserade än banor i Sverige; mer behövs dock inte eftersom sträckningen är annorlunda. 

På bortre långsidan finns en utslagsgivande uppförsbacke. Stigningen är cirka elva meter och därför både fysiskt och psykiskt påfrestande för många hästar. Vincennes ses ofta som världens mest krävande travbana. 

Den svarta kolstybben på Vincennes är skonsam för hästarnas hovar, då den krossas under hovarna och fungerar stötdämpande. Före 1960-talet och uppfinning av tartan var kolstybb även vanligt underlag på löparbanor inom friidrott.

Prix d'Amérique

I Prix d’Amérique tävlar 18 hästar över 2 700 meter. Före starten samlas alla hästar i en fålla, och vid startkommando är det upp till respektive kusk att ge sin häst bästa tänkbara position. Liknande voltsystem används inte i Sverige.

Ofta beskrivs Prix d’Amérique som världens tuffaste travlopp. Loppet körs medsols i cirka ett varv, det vill säga över 2 700 m. Bästa kilometertid delas mellan hästarna Bold Eagle och Readly Express, som båda vunnit på tiden 1.11,2.

Viktigaste lopp 

Prix d'Amérique
Prix de France
Prix de Paris
Prix de Cornulier
Prix de Belgique
Prix de Bourgogne
Prix de Bretagne
Prix du Bourbonnais
Prix de l'Atlantique
Prix de Sélection
Prix René Ballière
Prix de l'Union Européenne
Critérium Continental

Urval av konserter på Vincennesbanan 

Pink Floyd - 12 september 1970
 Status Quo - 18 maj 1981
Grateful Dead - 17 oktober 1981
The Police - 21 september 1982
Queen - 14 juni 1986
Rod Stewart - 7 juli 1986
Genesis - 3 juni 1987
U2 - 4 juli 1987
Bruce Springsteen - 19 juni 1988
Poison och Aerosmith - 3 september 1990
Metallica - 21 september 1991 och 13 juni 1993
AC/DC - 21 september 1991
Guns N' Roses - 6 juni 1992
Elton John - 18 juni 1992
Michael Jackson 13 september 1992

Referenser

Externa länkar 

 Vincennes Hippodrome de Paris: Officiell webbplats

Travbanor i Frankrike
Paris tolfte arrondissement
Hunding (Nibelungenlied)

Hunding är en mansroll i musikdramat ''Valkyrian av Richard Wagner. 

Hunding är en hårdsint kämpe av jättesläkt. Rollen sjungs av en bassångare.

Källor 

 

Tyska operaroller
Richard Wagner
Ugglan
Kylie Masse

Kylie Masse, född 18 januari 1996, är en kanadensisk simmare.

Karriär
Masse vann brons på 100 meter ryggsim vid de olympiska simtävlingarna i Rio de Janeiro 2016. Vid VM 2017 på långbana blev hon världsmästare på 100 meter ryggsim och satte i finalen nytt världsrekord med tiden 58,10 sekunder.

Olympiska sommarspelen 2020
Vid olympiska sommarspelen 2020 i Tokyo satte Masse ett olympiskt rekord i försöksheatet på 100 meter ryggsim. Rekordet slogs därefter i följande försöksheat av Regan Smith och därefter ytterligare en gång av Kaylee McKeown. Masse vann därefter sin semifinal medan Smith i den andra semifinalen satte tävlingens fjärde olympiska rekord. I finalen slutade Masse på andra plats bakom McKeown och tog silver med ett lopp på 57,72 sekunder.

Masse tävlade därefter i 200 meter ryggsim. I försöksheatet slutade hon bakom Kaylee McKeown som delad tvåa med Rhyan White och gick vidare till semifinal. Masse vann därefter sin semifinal med den fjärde bästa tiden och gick vidare till final. I finalen slutade hon på andra plats bakom McKeown och tog silver med tiden 2.05,42, vilket även var ett nytt nationsrekord.

Masse tog även ett brons tillsammans med Sydney Pickrem, Margaret MacNeil och Penny Oleksiak på 4×100 meter medley, där de satte ett nytt nationsrekord med tiden 3.52,60.

2022
Den 20 juni 2022 vid VM i Budapest tog Masse silver på 100 meter ryggsim. Två dagar senare tog hon guld på 50 meter ryggsim, vilket var hennes totalt tredje VM-guld. Masse var även en del av Kanadas kapplag som tog brons på 4×100 meter medley.

I december 2022 vid kortbane-VM i Melbourne tog Masse tre medaljer. Individuellt tog hon brons och noterade ett nytt kanadensiskt rekord på 200 meter ryggsim. Masse var även en del av Kanadas kapplag som tog brons och noterade ett nytt nationsrekord på 4×50 meter mixad medley samt erhöll ytterligare ett brons efter att ha simmat försöksheatet på 4×100 meter medley, där Kanada sedermera tog medalj i finalen.

Referenser

Fotnoter 

Kanadensiska simmare
Världsmästare i simning
Kanadensiska olympiska silvermedaljörer
Kanadensiska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 2016
Olympiska silvermedaljörer 2020
Olympiska bronsmedaljörer 2020
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2016 från Kanada
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 2016
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2020 från Kanada
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 2020
Födda 1996
Levande personer
Kvinnor
La Rencontre imprévue

La Rencontre imprévue ou Les Pèlerins de la Mecque  (Det oväntade mötet eller Pilgrimernas resa till Mecka) är en opera (Comédie mêlée d'ariettes) i tre akter med musik av Christoph Willibald Gluck och libretto av Louis Dancourt efter Alain-René Lesages vaudeville Les pelerins de la Mecque (1726).

Historia 
Bland orientaliska "räddningsoperor" är Glucks opera den mest betydande föregångaren till Mozarts Enleveringen ur Seraljen. Musiken är kryddad turkisk janitsjarmusik. Det är dessutom Glucks längsta och, under 1700-talet, populäraste opéra comique. Operan hade premiär den 7 januari 1764 på Burgtheater i Wien och gjorde stor lycka även i Tyskland under titeln Die Pilgrimmen von Mecka.

Personer 
Rezia, Alis älskade, fånge hos Sultanen (sopran)
Balkis, Rezias väninna (sopran)
Dardané, Rezias väninna (sopran)
Amine, Rezias väninna (sopran)
Ali, Prins av Balsora (haute-contre)
Osmin, Alis tjänare (tenor)
Vertigo, en målare (baryton)
Calender, en dervish (bas)
Sultanen av Egypten (tenor)
Baliks, haremsvakt (bas)

Handling

Akt I 
Tjänaren Osmin möter dervishen Calender, som sjunger en tiggarsång. Osmin, som är utblottad, får goda råd om hur man tigger ("Les hommes pieusement/Unser dummer Pöbel meint"). Senare möter han den excentriske, franske målaren Vertigo. Utklädd som Calender agerar Osmin tiggare inför Ali men han avslöjas. Calender känner igen Ali som prinsen av Balsora. Ali söker efter den persiska prinsessan Rezia med vilken han är hemligt gift, men som har kidnappats av pirater. Haremsvakten Balkis berättar att sultanens favorithustru har sett Ali och vill möta honom i palatset. Ali spjärnar mot men mot löfte om mat övertalar Osmin sin husbonde att följa med.

Akt II 
I palatset lever Osmin livets glada dagar. Ali utsätts för förföriska övertalningar av haremsdamerna Dardané och Amine. Han står emot frestelserna, inget ska få komma emellan hans kärlek till Rezia. Det är i själva verket Rezia som har iscensatt det hela för att testa sin makes trohet. Deras ömma möte avbryts av Balkis som meddelar att sultanen oväntat har kommit tillbaka från jakten. Osmin för bort sällskapet till Calender.

Akt III 
Calender försäkrar sällskapet att de kan vara säkra i hans hus och föreslår att de ger sig av till Mecka som pilgimer. Men han blir väldigt intresserad när Osmin talar om den belöning som sultanen har utfäst för Rezias hemkomst. Trots Calenders förräderi slutar allt lyckligt. När sultanen inser vilka alla är ser han till att de får varandra.

Källor 

Verk av Christoph Willibald Gluck
Franskspråkiga operor
Tyska operor
Franska operor
Archibald Hunter

Archibald Hunter kan syfta på:

 Archibald Hunter (1856–1936), brittisk militär och politiker
 Archibald Hunter (1859–1894), skotsk fotbollsspelare
1320 Impala

1320 Impala eller 1934 JG är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes 13 maj 1934 av den sydafrikanske astronomen Cyril V. Jackson i Johannesburg. Det har fått sitt namn efter antilop arten Impala.

Asteroiden har en diameter på ungefär 37 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter djur
Astronomiska upptäckter av C Jackson
Astronomiska upptäckter 1934
Archibald Hunter (militär)

Sir Archibald Hunter, född den 6 september 1856 i London, död den 28 juni 1936, var en engelsk militär.

Hunter blev officer vid infanteriet 1874, deltog i krigen i Egypten och Sudan 1884–1899, var kommendant i Suakin 1892, guvernör i Dongola och befälhavare för de egyptiska gränstrupperna 1895–1899 samt guvernör i Omdurman samma år. Härunder hade han befordrats till överste (1894) och generalmajor (1896). År 1898 blev han knight. I boerkriget deltog han 1899–1901 bland annat som stabschef hos general White under Ladysmiths belägring och därefter, med utmärkelse, som generallöjtnant och chef för 10:e fördelningen. Åren 1901–1903 var han högste befälhavare i Skottland, 1904–1907 armékårschef och 1907–1909 arméchef i Indien. År 1905 blev han general. År 1910–1913 var han guvernör i Gibraltar. Under första världskriget var han chef för Aldershotkommandot. År 1918 erhöll han avsked ur aktiv tjänst. Åren 1918–1922 var han (konservativ) ledamot av underhuset.

Källor 

 

 

Engelska generaler
Brittiska guvernörer
Tidigare brittiska underhusledamöter
Personer i Storbritannien under första världskriget
Brittiska militärer under 1800-talet
Brittiska militärer under 1900-talet
Personer från London
Födda 1856
Avlidna 1936
Män
Ugglan