kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Shigetaka Kurita

Shigetaka Kurita, född 9 maj 1972 i Gifu prefektur, är en japansk webbdesigner, grafisk formgivare och upphovspersonen till emoji.

Shigetaka Kurita arbetade år 1999 för mobiloperatören NTT DoCoMo med projektet i-mode som skulle bli världens första mobila internetplattform, med tjänster som väderleksrapporter, eventbokningar, nyheter och e-post. När han tittade på liknande tjänster la han märke till att de saknade visuella hjälpmedel. Tillsammans med sitt team designade Shigetaka Kurita 176 stycken symboler som skulle hjälpa till att beskriva känslor och uttryck i den digitala kommunikationen. Till inspiration för arbetet tittade han på manga. De hade endast 12x12 pixlar att använda till sina emojier vilket ledde till att symbolerna behövde vara så förenklade att det ibland kunde vara svårt att förstå vad de föreställde. Kuritas emojier ser annorlunda ut från de detaljrika ikoner som används idag.

Kurita finns representerad vid bland annat Museum of Modern Art.

Källor

Representerade vid Museum of Modern Art
Japanska konstnärer
Japanska uppfinnare
Födda 1972
Levande personer
Män
Pentti Kaitera

Pentti Veikko Kaitera, född 19 november 1905 i Rantasalmi, död 8 juni 1985 i Helsingfors, var en finländsk hydrolog.

Kaitera disputerade 1939 på en avhandling om snösmältning och blev teknologie doktor 1940. Han utnämndes 1942 till professor i lantbrukets vattenhushållning vid Tekniska högskolan i Helsingfors. Han arbetade för att utveckla förhållandena i Finlands norra delar och bidrog bland annat till att det stora järn- och stålverket placerades i Brahestad. Han var även den som huvudsakligen genomdrev grundandet av Uleåborgs universitet och tjänstgjorde som interimistisk rektor i dess begynnelseskede.

Källor

Födda 1905
Män
Hydrologer
Personer från Rantasalmi
Finländska professorer
Avlidna 1985
Personer verksamma vid Tekniska högskolan i Helsingfors
3426 Seki

3426 Seki eller 1932 CQ är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 5 februari 1932 av den tyske astronomen Karl Wilhelm Reinmuth i Heidelberg. Den har fått sitt namn efter den japanske astronomen Tsutomu Seki.

Asteroiden har en diameter på ungefär 17 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av K Reinmuth
Astronomiska upptäckter 1932
Veli Verkko

Veli Kaarle Verkko, född 8 juli 1893 i Helsingfors, död där 6 april 1955, var en finländsk kriminolog. Han var son till skolmannen Kaarle Werkko.

Verkko blev filosofie doktor 1932. Han var 1918–1940 tjänsteman vid justitieministeriet och 1940–1955 chef för rättsstatistiska avdelningen vid Statistikcentralen. Han var 1940–1948 docent i kriminologi vid Helsingfors universitet; tf. professor i sociologi 1946–1948 och ordinarie professor från 1948.

Verkko publicerade ett stort antal på statistiskt material baserade arbeten om våldsbrottslighet och andra kriminologiska fenomen, bland annat Henki- ja pahoinpitelyrikollisuuden kehityssuunnan ja tason määräämisestä (2 band, 1931), Alkohollagstiftningens inverkan på brottsligheten i Finland (1944) och Homicides and suicides in Finland and their dependence on national character (1951). En av hans teser var att den höga våldsbrottsligheten beror på en särskild benägenhet hos finländarna att under alkoholens inflytande gripa till våld, vilket inte har accepterats av senare forskning.

Källor

Externa länkar 
 

Kriminologer
Finländska professorer i sociologi
Män
Födda 1893
Avlidna 1955
Personer verksamma vid Helsingfors universitet
Personer från Helsingfors
6808 Plantin

6808 Plantin eller 1932 CP är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 5 februari 1932 av den tyske astronomen Karl Wilhelm Reinmuth i Heidelberg. Den har fått sitt namn efter den fransk-belgiske boktryckaren Christophe Plantin.

Asteroiden har en diameter på ungefär 5 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av K Reinmuth
Astronomiska upptäckter 1932
3008 Nojiri

3008 Nojiri eller 1938 WA är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 17 november 1938 av den tyske astronomen Karl Wilhelm Reinmuth i Heidelberg. Den har fått sitt namn efter den japanske astronomen Hōei Nojiri.

Den tillhör asteroidgruppen Themis.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Themis-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av K Reinmuth
Astronomiska upptäckter 1938
Just Dance 2018

Just Dance 2018 är ett dansspel utvecklad av Ubisoft. Den visades på E3 presskonferens 2017. Den släpptes 24 oktober 2017 till PlayStation 3, PlayStation 4, Xbox 360, Xbox One, Wii, Wii U och Nintendo Switch.

Spelupplägg
Som i föregångarna rör spelaren efter dansaren på skärmen till en vald låt.

Ny funktion är Kids Mode som är gjort för spelare under 12 år som kan lära sig att spela, denna spelarläge finns endast till åttonde generationens konsoler och innehåller åtta sånger. En exklusiv funktion finns till Switch-versionen där spelaren använder båda Joy-Con som känner vibrationer från handkontrollen.

Låtar
Dessa låtar är bekräftade:

 En (WIIJPN) visar att sången även finns med i Just Dance Wii.
 En (3DWII) visar att sången finns med i Just Dance 3 som DLC till Wii.

Kids Mode
Kids Mode har följande låtar:

 En "(2015)" visar att sången finns även med i Just Dance 2015.
 En "(JDU 2017)" visar att sången är även tillgänglig i Just Dance 2017 som en exklusiv rutin i Just Dance Unlimited.

Just Dance Unlimited

 En (3DWII) visar att sången finns även med i Just Dance 3 som en Wii DLC.

Källor

Noter

Externa länkar
Officiell webbplats

Datorspel 2017
Just Dance
Nintendo Switch-spel
Playstation 3-spel
Playstation 4-spel
Xbox 360-spel
Xbox One-spel
Wii-spel
Wii U-spel
Spel kompatibla med Playstation Move
Dansspel
Musikspel
Spel med enspelarläge och flerspelarläge
Emil Öhmann

Emil Öhmann, född 25 januari 1894 i Helsingfors, död där 7 oktober 1984, var en finländsk germanist.

Öhmann blev filosofie doktor 1919. Han var professor i germansk filologi vid Åbo universitet 1925–1944 och vid Helsingfors universitet 1944–1963. Han var en betydande lånordsforskare och utredde hur flera språk hade inverkat på tyskans ordförråd, exempelvis franskan i doktorsavhandlingen Studien über die französischen Wörter im Deutschen (1918) och italienskan i Über den italienischen Einfluss auf die deutsche Sprache (2 band, 1942–1944).

Han invaldes som utländsk ledamot av Kungliga Vitterhets Historie och Antikvitets Akademien 1957.

Öhmann fick flera efterföljare, i Tyskland kända som ”die Öhmannsche Schule”, en hel tradition av forskning. Hans stora donation till Finska kulturfonden är fortsättningsvis ett viktigt stöd för utvecklingen av germanistiken i Finland.

Källor

Uppslagsverk

Noter

Födda 1894
Personer från Helsingfors
Avlidna 1984
Män
Personer verksamma vid Helsingfors universitet
Personer verksamma vid Åbo universitet
Finländska professorer i filologi
Ledamöter av Vitterhetsakademien
Kommendörer av Förbundsrepubliken Tysklands förtjänstorden
Finländska germanister
Otto Jacob Zöge von Manteuffel

Otto Jacob Zöge von Manteuffel, född 22 april 1718 i Stockholm, död 6 februari 1796 i Stockholm, var en svensk friherre, general och diplomat.

Biografi
Otto Jacob Zöge von Matteuffel var son till översten Otto Zöge von Manteuffel, vilken tillhörde som en livländsk gren av den tyska ätten Manteuffel, som ursprungligen kom från Pommern och därifrån spridit sig till Sveriges Östersjöprovinser. Hans mor var Katarina Sofia Klingenstierna.

Vid tio års ålder började Zöge von Matteuffel som page vid hovet och blev tre år senare kung Fredrik I:s jaktpage samt volontär vid artilleriet. Han deltog som kornett vid Kung Stanislaus livdragonregemente vid Danzigs belägring 1734. När han återkom till Sverige 1741 utnämndes han till löjtnant vid Livgardet och skickades omgående till Finland för att delta i Hattarnas ryska krig som pågick 1741–1743. Under kriget tjänstgjorde han som överadjutant hos generalen Lewenhaupt och därefter hos dennes efterträdare Jean Louis Bousquet.

Efter kriget tog han 1745 tjänst i Preussen som frivillig och deltog vid kampanjen i Böhmen under det Österrikiska tronföljdskriget. 1747 återvände han till Sverige och utnämndes till major vid Zanderska regemente, och han blev därefter vice kommendant på Carlstens fästning 1747 samt utnämnd till överstelöjtnant 1751 vid Spenska regementet. Då det Pommerska kriget utbröt 1757 förde han befäl över Upplands regemente och blev 1761 befordrad till överste och sänd som minister till den Nedersachsiska kretsen där han deltog i utarbetandet av Freden i Hamburg mellan Sverige och Preussen i Hamburg 1762. Han återkallades 1765 och utnämndes till överste för Änkedrottningens livregemente och skickades 1766 som envoyé till det preussiska hovet, en tjänst han kvarstannade i till 1779. Han utnämndes till generalmajor 1770 och vid Gustav III:s kröning 1772 upphöjdes han till friherre samt blev generallöjtnant 1776. Efter sin hemkomst från Preussen utnämndes han 1782 till förste hovstallmästare hos prinsessan Sofia Albertina och blev slutligen general 1792. Han dog ogift i Stockholm 1796 och slöt därmed sin friherrliga ätt.

Utmärkelser
 Riddare av Svärdsorden - 7 november, 1748
 Kommendör av Svärdsorden - 30 november, 1772
 Kommendör med stora korset av Svärdsorden - 27 november, 1780

Referenser

 Svenskt biografiskt handlexikon, 1906, sid 766.
 Adelsvapen.com, tab 1

Män
Svenska friherrar
Födda 1718
Avlidna 1796
Svenska hovstallmästare
Svenska militärer under 1700-talet
Svenska generaler
Personer under frihetstiden
Personer under gustavianska tiden
Kommendörer med stora korset av Svärdsorden
Militärer från Stockholm
Lars Ståbi

Lars Emil Ståbi, född 21 augusti 1925 i Falun, död 14 september 2001 i Mora, var en svensk tecknare och grafiker.

Han var son till Axel Jansson och hans maka Edith och gift med Elsa Mårten. Vid sidan av sitt arbete inom televerket var Ståbi verksam som konstnär, han räknas som en talangfull tecknare och torrnålsgravörr. Hans konst består av landskap, porträtt och figurer. Tillsammans med tre andra konstnärer ställde han ut i Falu konsthall 1952 och han medverkade i samlingsutställningar arrangerade av Dalarnas konstförening och Nationalmuseums Unga tecknare.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V sid 301, Allhems Förlag, Malmö. 

Svenska grafiker under 1900-talet
Män
Födda 1925
Avlidna 2001
Konstnärer från Falun
Svenska tecknare under 1900-talet
Wilhelm Barbasz

Wilhelm Barbasz, född 6 april 1907 i Wien, död 1 maj 1978 i Bromma, var en österrikisk-svensk arkitekt.

Barbasz, som var son till fabrikör Philipp Barbasz och Anna Berger, avlade studentexamen 1924 och arkitektexamen i Wien 1930. Han  anställdes på professor Josef Hoffmanns arkitektkontor i Wien 1933, på Ture Wennerholms arkitektkontor i Stockholm 1938, på Stig Drangers arkitektkontor 1941, på HSB:s utredningsavdelning 1943, på HSB:s arkitektkontor 1944, blev förste assistent institutionen för stadsbyggnad vid Kungliga Tekniska högskolan 1948, förste byråarkitekt på Stockholms stads stadsbyggnadskontors utredningsavdelning 1956 och var förste arkitekt på stadsplaneavdelningen där från 1965. Han författade skrifter i stadsbyggnadsfrågor.

Källor

Svenska Dagbladet: Dödsnotis (1978-05-19)
Barbasz, Wilhelm på svenskagravar.se

Österrikiska arkitekter under 1900-talet
Svenska arkitekter under 1900-talet
Personer verksamma vid Kungliga Tekniska högskolan
Födda 1907
Avlidna 1978
Män
Personer från Wien
Erik Törngren

Erik Matthias Törngren, född 29 november 1872 i Stockholm, död 7 september 1902 i Stockholm, var en svensk arkitekt, grafiker, tecknare och målare.

Han var son till professorn Lars Mauritz Törngren och Amalia Elisabeth Noër och förlovad med Martha Rydell-Lindström. Efter utbildning vid Kungliga tekniska högskolan 1893–1897 samt vid Konstakademiens byggnadsskola 1897–1900 var Törngren verksam som arkitekt i Stockholm. Under studietiden var han privatelev till Axel Tallberg och blev enligt denne en förträfflig etsare. På grund av hans förtidiga död blev hans produktion liten och består huvudsakligen av arkitektoniska studier och etsningar av de gamla kyrkorna på Gotland varav flera har återutgivits i Johnny Roosvals bok Die Kirchen Gotlands. Törngren är representerad vid Uppsala universitetsbibliotek med en skissbok innehållande ett 40-tal blyertsteckningar från åren 1896–1900. Han är begravd på Solna kyrkogård.

Källor 
Svenskt konstnärslexikon del V sid 500, Allhems Förlag, Malmö. 
 Erik Mattias Törngren på Gravar.se

Noter

Externa länkar

Svenska grafiker under 1900-talet
Svenska arkitekter under 1900-talet
Svenska tecknare under 1900-talet
Svenska målare under 1900-talet
Arkitekter från Stockholm
Konstnärer från Stockholm
Gravsatta på Solna kyrkogård
Födda 1872
Avlidna 1902
Män
Erik Törning

Jan Erik Törning, född 8 februari 1928 i Halmstad, död 18 juli 1999 i Älvsborgs församling i Göteborgs kommun, var en svensk målare, tecknare och grafiker.

Han var son till köpmannen Fredrik Algot Johansson och hans maka Karin samt bror till Tage Törning. Han studerade vid Slöjdföreningens skola och för Endre Nemes vid Valands målarskola i Göteborg 1947–1951 samt under studieresor till Nederländerna, Frankrike, Spanien och Italien. Han tilldelades 1949 Otto och Charlotte Mannheimers stipendium och i två omgångar tilldelades han Ester Lindahls stipendium. Tack vare ett stipendium från Kiruna kommun 1962 kunde han tillbringa en längre tid i de svenska lappmarkerna. Tillsammans med Torsten Renqvist och Per Lindekrantz ställde han ut i Varberg 1957 och tillsammans med Leif Knudsen och Bengt Lundin i Falköping 1958. Separat ställde han ut på bland annat galleri Maneten i Göteborg och Gummesons konsthall i Stockholm. Tillsammans med sin bror enrollerades han bland Halmstadsgruppens yngre medlemmar och har medverkat i samlingsutställningarna på Hallands museum han medverkade även i Decemberutställningarna på Göteborgs konsthall, Liljevalchs Stockholmssalonger och samlingsutställningar arrangerade av Sveriges allmänna konstförening. Han tilldelades Ester Lindahls stipendium 1960. Han var svensk representant vid Biennalen i Paris 1961 och samma år deltog han i Svenska konstnärernas förenings utställning på Konstakademien i Stockholm. Bland hans offentliga arbeten märks väggmålningen Havets myter i Lysekils Folkets hus samt tillsammans med andra lokala konstnärer dekorationer för Folkets hus och teater i Halmstad. Törning är representerad vid Moderna museetoch Göteborgs konstmuseum.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V sid 500-501, Allhems Förlag, Malmö.

Noter

Svenska målare under 1900-talet
Män
Födda 1928
Avlidna 1999
Konstnärer från Halmstad
Representerade vid Göteborgs konstmuseum
Svenska tecknare under 1900-talet
Svenska grafiker under 1900-talet
Kettil Bruun

Kettil Edmund Bruun, född 6 januari 1924 i Helsingfors, död där 16 december 1985, var en finländsk sociolog, alkoholforskare och samhällsdebattör. Han var son till bibliotekarien Elsa Bruun.

Bruun blev politices doktor 1959. Han var 1955–1968 chef för Oy Alko Ab:s alkoholpolitiska forskningsinstitut och 1969–1980 forskningschef i Stiftelsen för alkoholforskning. Han utnämndes 1981 till professor i sociologisk alkoholforskning vid Stockholms universitet, men återvände sedermera till Finland. Han publicerade ett stort antal vetenskapliga arbeten och gjorde inlägg i samhällsdebatten, såväl i Finland som i Sverige.

Källor

Externa länkar 
 

Födda 1924
Personer från Helsingfors
Avlidna 1985
Finländska professorer i sociologi
Män
Personer verksamma vid Stockholms universitet
Per Schönhult

Per Svensson Schönhult, född 8 januari 1760 på Skönhult, Hishults socken, Hallands län, död 1837 i Ängelholm, var en svensk målarmästare och bonadsmålare.

Han var son till Sven Persson och Karin Bengtsdotter och från 1801 gift med Maja Lang. Schönhult inskrevs som målarlärling hos målarmästaren Nils Otto Zebeck i Lund 1790 och blev mästare 1797 i Ängelholm där han bedrev verksamhet fram till sin död. Vid sidan av sitt arbete som yrkesmålare utförde han ett stort antal bonadsmålningar och brukar omnämnas som Knäredsskolans grundare. Enligt traditionen fick han sin utbildning i bonadsmålning av Per Hörberg men om detta verkligen var förhållandet finns inga arkivaliska noteringar men det finns inget som motsäger detta påstående. De första kända arbeten från Schönhult daterar sig till slutet av 1780-talet och är utförda i en traditionell rustik stil som står Nils Lindberg nära och han har troligen studerat Lindbergs målningar noga.  Under 1790-talet efter att han utbildade sig till yrkesmålare förfinade förfinar han sin teknik utan att släppa den folkliga motivkretsen med blommor, blomrankor och andra hantverksmässiga påverkade dekorationer. Schönhults bonader fick ett stort inflytande blad de andra verksamma bonadsmålarna i trakten som följde hans exempel med att dela upp bilderna i rektangulära fält omgivna av dekorerade bårder. Schönhult är representerad i Varbergs museum och Nordiska museet i Stockholm.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V sid 105-106, Allhems Förlag, Malmö. 

Svenska allmogemålare
Män
Födda 1760
Avlidna 1837
Personer från Hishults socken
Råaköp

Råaköp är en mindre by, ursprungligen en gård, i Torpa socken i Ljungby kommun. Väster om byn ligger Järarna och naturreservatet Lineberg, norr om ligger sjön Mäen.

Råaköp omnämns 1686 i samband med att Indelningsverket satte upp Ljungby kompani. Två hemman (en rote) skulle gemensamt hålla med en soldat till den svenska hären. Råaköps rote fick nummer 229 och bestod av gårdarna Råaköp och Äsphult.

Laga skifte genomfördes 1852–1858.

Referenser
Bygdeband
Råaköp (i artikeln om Torpa socken) i Historiskt-geografiskt och statistiskt lexikon öfver Sverige i 7 band 1856-1870
Ljungby kompani
Lantmäteriets historiska kartarkiv

Orter i Ljungby kommun
Boris Stegmann

Boris Karlowitsch Stegmann, född  25 december 1898 i Pskow, Ryssland, död 28 december 1975, var en rysk ornitolog och zoogeograf av tysk härkomst verksam vid ryska vetenskapsakademins ornitologiska avdelning åren 1921–1938.

Biografi 
Stegmann började sitt arbete vid ryska vetenskapsakademin som tekniker vid ornitologiska avdelningen 1921, och blev forskningsassistent 1928. 1934 publicerade han ett viktigt arbete kring de större trutarnas olika taxa. Han blev bland annat utnämnd till hedersmedlem vid Tysklands, Storbritanniens och Amerikas ornitologiska föreningar. 1938 publicerade han det zoogeografiska arbetet Principes Généraux des Subdivisions Ornithogéographiques de la Région Paléarctique. 1938–1939 arresterades han på falska anklagelser och tillbringade 1,5 år i fängelse. När Sovjetunionen drogs in i Andra världskriget i juni 1941 deporterades han, precis som nästan alla andra ryssar med tysk härkomst. Han deporterades från Leningrad till floden  Ilis deltaområde, Kazakstan under åren 1941–1946. Han kom att studera områdets biologi, bland annat påverkan av den introducerade myskråttan. Han fortsatte arbeta och studera i området fram till 1954, bland annat eftersom han inte erbjöds återvända till sitt arbete vid ornitologiska avdelningen på ryska vetenskapsakademin. 1964 publicerade han, tillsammans med Aleksei Ivanovich Ivanov Краткий определитель птиц СССР ("Handbok över Sovjetunionens fåglar").

I sitt ornitologiska arbete fokuserade Stegmann bland annat på fåglarnas indelningen i underarter och beskrev, eller var med och beskrev, en eller flera underarter hos bland andra lavskrika, svart rödstjärt, blåskata, nattskärra, stenfalk och kaspisk trut.

Källor 
 Charles H. Smith ( 2005) Stegmann, Boris Karlowitsch (Russia 1898-1975)
 Department of Ornithology; History (until mid 20th century) - Rysslands vetenskapsakademi

Ryska zoologer
Födda 1898
Avlidna 1975
Ryska ornitologer
Män
Bendt Hjelm-Jensen

Bendt Einar Hjelm-Jensen, född 21 oktober 1920 i Köpenhamn, död 8 januari 2014 i Saltsjöbadens församling, var en dansk-svensk arkitekt.

Hjelm-Jensen, som var son till huvudbokhållaren Einar Jensen och Sigrid Hjelm, utexaminerades från Kunstakademiets Arkitektskole i Köpenhamn 1945. Han var arkitekt hos Gustaf Birch-Lindgrens Arkitektkontor AB i Stockholm 1946–1955 och delägare (tillsammans med Ingrid Uddenberg) i Arkitektfirma Uddenberg och Hjelm AB från 1955. Han ritade bland annat ett flertal sjukhus och, efter amerikansk förebild, Sveriges första motell i Fleninge (1954).

Källor

Noter

Svenska arkitekter under 1900-talet
Födda 1920
Avlidna 2014
Män
Arkitekter från Köpenhamn
U Scorpii

U Scorpii är en av cirka 10 kända rekurrenta novor i Vintergatan. Den ligger i stjärnbilden Skorpionen och har haft observerade utbrott 1863, 1906, 1936, 1945, 1969, 1979, 1987, 1999 och 2010. Den upptäcktes av den brittiske astronomen Norman Robert Pogson.

Utbrottet den 28 januari 2010 hade förutsagts att inträffa i april 2009 ± 1,0 år, baserat på observationer efter avklingandet 1999. 
Stjärnan är normalt av visuell magnitud +19,3 och kan vid utbrotten nå magnitud 7,5. Den är också en förmörkelsevariabel med perioden 1,2305522 dygn.

Se även 
 Variabel stjärna

Referenser

Noter 

Stjärnbilden Skorpionen
Rekurrenta novor
Supernovakandidater
My2 Scorpii

My2 Scorpii (μ2 Scorpii, förkortat My2 Sco, μ2 Sco), som är stjärnans Bayerbeteckning, är en stjärna belägen i den södra delen av stjärnbilden Skorpionen. Den har en skenbar magnitud på +3,56 och är tillräckligt ljus för att vara synlig för blotta ögat. Baserat på parallaxmätningar befinner den sig på ett avstånd av 474 ljusår (ca 145 parsek) från solen.

Egenskaper
My2 Scorpii är en blåvit underjätte av typ B med spektralklass B2 IV. Den har en radie som uppskattas till sju gånger solens radie och en massa som är nästan nio gånger solens massa. Den utstrålade energin från dess yttre atmosfär är  2,385 gånger solens ljusstyrka vid en effektiv temperatur på 23 113 K. My2 Scorpii är cirka 18,5 miljoner år gammal och roterar med en projicerad rotationshastighet på 58 km/s. 

My2 Scorpii är medlem i undergruppen Upper Centaurus-Lupus av Scorpius-Centaurus-föreningen.

Källor

Referenser

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/mu2scorpii

Stjärnbilden Skorpionen
Bayerobjekt
Blå-vita underjättar
HD-objekt
Grosser Preis von Deutschland

Grosser Preis von Deutschland är ett travlopp för fyraåriga varmblodstravare som körs på Hamburg Bahrenfeld i Hamburg i Tyskland varje år i oktober. Det är ett Grupp 1-lopp, det vill säga ett lopp av högsta internationella klass. Det är även Tysklands största fyraåringslopp. Förstapris har tidigare varit cirka 100 000 euro. Från och med 2017 års upplaga är det 75 000 euro. Första upplagan av loppet kördes den 28 november 1993 och vanns av Rambo Corner.

Vinnare

Referenser

Noter

Externa länkar 
 Grosser Preis von Deutschland: Statistik

Tyska travlopp
Sportevenemang i Tyskland
Återkommande sportevenemang med premiär 1993
3227 Hasegawa

3227 Hasegawa eller 1928 DF är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 24 februari 1928 av den tyske astronomen Karl Wilhelm Reinmuth i Heidelberg. Den har fått sitt namn efter den japanske astronomen Ichirō Hasegawa.

Asteroiden har en diameter på ungefär 7 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av K Reinmuth
Astronomiska upptäckter 1928
3264 Bounty

3264 Bounty eller 1934 AF är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 7 januari 1934 av den tyske astronomen Karl Wilhelm Reinmuth i Heidelberg. Den har fått sitt namn efter det brittiska fartyget HMS Bounty.

Asteroiden har en diameter på ungefär 16 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Themis.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Themis-asteroider
Småplaneter namngivna efter farkoster
Astronomiska upptäckter av K Reinmuth
Astronomiska upptäckter 1934