kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
S/S Hansteen

S/S Hansteen är ett norskt segel- och ångfartyg. Det är riggat som en 2-mastad skonare och var vid leveransen försedd med en ångmaskin på 25 
hästkrafter. Fartyget byggdes år 1866 på Nylands mekaniske verksted för Norges geografiske opmåling och uppkallades efter dess chef astronomen Christopher Hansteen.

Under 30 år utförde fartyget sjömätningsuppdrag längs hela Norges kust, ända till gränsen mot Ryssland, som låg till grund för dåtidens sjökort. Många av mätpunkterna är fortfarande utsatta på dagens sjökort. Hon utnyttjades också av biologerna Johan Hjort och G.O. Sars för havsforskning. År 1872 bodde kronprins Oscar ombord på fartyget i samband med invigningen av Haraldshaugen i Haugesund. År 1879 byttes den ursprungliga ångmaskinen ut mot en kompoundångmaskin. 

Hansteen såldes till Innherad Forenede Damskipsselskap år 1898 för användning i lokaltrafiken på Trondheimsfjorden och byggdes om till passagerarfartyg året efter. År 1900 övertogs hon av Det Helgelandske Dampskipsselskab som döpte om fartyget till Haarek och lät henne trafikera rutter längs Helgeland och mellan Sandnessjøen och Træna. 

Haarek såldes till Florø år 1950 och byggdes om till logifartyg för säsongsarbetare inom fiskerinäringen. År 1962 övertogs hon av Oslo Indremisjon och förtöjdes i Akerselva under namnet Ivar Elias som logi för hemlösa.

År 1978 var fartyget skrotfärdigt men räddades av privatpersoner med Olaf T. Engvig i spetsen. Hon återfördes till utseendet som havsforskningsfartyg och fick en ny 125 hk koleldad ångmaskin. År 1986 övertogs hon av den nybildade Stiftelsen D/S Hansteen i Trondheim. Hansteen har kajplats i Nidälven intill Trondheims Sjöfartsmuseum, som sedan 2015  ansvarar för driften av fartyget, och seglar turer med passagerare på sommaren.

Källor

Externa länkar

Norska ångfartyg
Museifartyg
Norska segelfartyg
Fartyg sjösatta 1868
Fartyg byggda i Norge
David Ankarloo

David Ankarloo, ursprungligen Dufva, född den 26 mars 1687, död 29 januari 1765 i Karlskrona, var en svensk amiral.

Biografi 
David Ankarloo var son till Jonas Dufva, adlad Ankarloo och Maria Wessman. Hans militära bana inleddes när han år 1704 blev extraordinarie konstapelmatros vid amiralitetet. Året därefter trädde han in i holländsk tjänst, i vilken han också blev konstapelmatros. Efter att han återvänt till svensk tjänst var han en kortare tid på fregatten Postiljon innan han år 1710 blev konstapel på linjeskeppet Göta Lejon. Under de närmst kommande åren blev han underlöjtnant vid amiralitetet och överlöjtnant vid amiralitetet, i vilka funktioner han tjänade på ett stort antal skepp. Han blev skeppskapten år 1717 och förde därefter befäl på efter varandra Prins Karl, Göja och Örns Prins. Han avancerade till amiral och amiralitetsråd innan han avled i Karlskrona. Ankarloo är begravd i Karlskrona där man på hans grav kan läsa: "De ben , som på flytande plankor besökt själva Indien , ligga nu stängda inom dessa bräder . De äro kvarlefvor af honom , som i lifstiden ej annat kunde än vara konungens högtbetrodde man , amiral , amiralitetsråd och riddare , wälborne Herr David Ankarloo ."

Familj

Giftermål och barn 
David Ankarloo var gift två gånger.

Han gifte sig första gången 1712 med Ingeborg Bering (1793–?) och fick med henne åtta barn: Maria Christina (1714–1766), gift Brinck; Jonas (1716–1728); Metta Catharina (1718–1765), gift Åberg; Sofia Beata (1720–1783), gift Wernberg; Anna Elisabet (1722–1740); Ingrid Maria (1725–1761), gift Blässing; Ingeborg Helena (1728–1733); David (1730).

Han gifte sig andra gången 1737 med Eva Catharina Humble (1720–1797) och fick med henne åtta barn: Maria Elisabet (1738–1813), gift Staare; Jonas (1740–1766); David (1741–1780); Ingeborg Sofia (1743); Ingeborg Sofia (1746); Carl Gustaf (1747–1782); Håkan Adolf (1749–1764); Fredrik Magnus (1750–1782).

Sönerna 
Av de fem söner som överlevde barndomen blev samtliga sjömilitärer och samtliga omkom i denna tjänst. Jonas (1740–1766) omkom efter ett åsknedslag i skeppet; David (1741–1780) omkom till följd av skador efter träffningen vid Ibiza; Carl Gustaf (1747–1782) omkom under en resa till Ostindien; Håkan Adolf (1749–1764) omkom då han drunknade i Kalmar; Fredrik Magnus (1750–1782) omkom under sjöslaget vid Trincomalee.

Referenser 

 Kjellberg, Sven T. (1964). Slott och herresäten i Sverige
 Elgenstierna, Gustaf (1925). Den introducerade svenska adelns ättartavlor
 Börjeson, Hjalmar (1942). Biografiska anteckningar om örlogsflottans officerare 1700-1799
 Lewenhaupt, Adam (1920–1921).  Karl XII:s officerare : biografiska anteckningar

Svenska amiraler
Svenska militärer under 1700-talet
Födda 1687
Avlidna 1765
Män
Hällesdalen

Hällesdalen är en bebyggelse i Ödsmåls socken i Stenungsunds kommun i Bohuslän. Hällesdalen har varit plats för trankokeri som ägdes av P.M. Pettersson i Göteborg. I Hällesdalen finns Sveriges första hus med eternitfasad.

Referenser 

Orter i Stenungsunds kommun
Klolånke

Klolånke (Callitriche hamulata) är en späd ettårig ört bland grobladsväxterna som liksom övriga lånkar vanligen lever nedsänkt i vatten.

Arten förekommer i västra och norra Europa, med enstaka fynd från Grönland. I Sverige förekommer växten sällsynt från Skåne till Torne lappmark, mestadels i näringsfattigt rinnande sötvatten.

Källor 
 

Lånkar
Kl Växtindex
Europas flora
Ash, Sevenoaks

Ash är en ort i grevskapet Kent i sydöstra England. Orten ligger i distriktet Sevenoaks och civil parishen Ash-cum-Ridley, cirka 12 kilometer nordost om Sevenoaks och cirka 11 kilometer sydost om Dartford. Tätorten (built-up area) hade  invånare vid folkräkningen år .

Ash var en civil parish fram till 1955 när blev den en del av Ash cum Ridley. Civil parishen hade  invånare år 1951. Ash nämndes i Domedagsboken (Domesday Book) år 1086, och kallades då Eisse.

Referenser

Externa länkar 

Orter i Kent
Tidigare civil parishes i Kent
Platser omnämnda i Domesday Book
Mays lag

Mays lag  ("May's law") är en teori inom statsvetenskap som har fått skiftande stöd i forskningen. Den är uppkallad efter statsvetaren John May.

Enligt May tenderar aktiva partimedlemmar i politiska partier att vara mer ideologiskt extrema än partiets väljare. Det kallas "Mays lag".

Denna målkonflikt medför ett dilemma för partierna att antingen:
 Maximera partiets interndemokrati och riskera att försämra dess representativitet i den stora representativa demokratin.
 Prioritera att representera väljarna och riskera att försämra partiets interna demokrati.

För att maximera partiets stöd eftersträvar partiets företrädare att istället tillfredsställa väljarna på bekostnad av partiaktiva med mer extrema åsikter.

Referenser 

Statsvetenskap
Fred Sullivan

Frederic Sullivan, född den 25 december 1837 i London, död den 18 januari 1877 i Fulham, var en engelsk skådespelare och sångare. Han är bäst ihågkommen för sin rolltolkning av den lärde domaren i Gilbert och Sullivans operett Trial by Jury och skapade därmed en modell för komiska roller i senare Savoy Operor komponerade av hans broder Arthur Sullivan.

1870 övergav Sullivan en karriär som arkitekt för en framtid på scenen. 1871 framträdde han för första gången på scen som Mr. Cox i en nypremiär av broderns första komiska operett Cox and Box, och senare samma åt gjorde han rollen som Apollon i den första Gilbert och Sullivan-operetten Thespis. Senare hamnade han på Gaiety Theatre och framträdde i flera av Jacques Offenbachs operetter. 1874 for han ut på turné över hela England.

1875 gjorde han rollen som den lärde domaren i Trial by Jury och spelade även med i Offenbachstycket La Périchole, för vilka han fick bra kritik. Därefter for han ut på landsortsturné med Trial by Jury och franska operetter varpå han återkom till London för en nyuppsättning av Trial by Jury. I början av 1876 började hans hälsa försämras och han tvingades sluta med skådespeleriet i oktober 1876. Han dog i januari 1877 och efterlämnade en gravid hustru och sju unga barn. Efter Freds död blev Arthur Sullivan barnens förmyndare och kom att hjälpa Freds familj för resten av sitt liv, även efter att de hade flyttat till Kalifornien emot hans vilja. Han efterlämnade det mesta av sin förmögenhet till Freds barn.

Källor 

Brittiska scenskådespelare
Engelska skådespelare under 1800-talet
Skådespelare från London
Födda 1837
Avlidna 1877
Män
Fontana del Facchino

Fontana del Facchino är en fontän vid Via Lata i Rione Pigna i Rom. Fontänen designades av målaren Jacopino del Conte och utfördes mellan 1587 och 1598. Fontänen var ursprungligen belägen vid Jacopino del Pontes bostad vid Via del Corso, men i samband med rivningen av denna år 1724 flyttades den till Palazzo De Carolis-Simonetti. År 1872 flyttades fontänen till sin nuvarande plats vid Via Lata.

Tillsammans med Pasquino, Marforio, Abate Luigi, Madama Lucrezia och Il Babuino utgör Il Facchino Roms talande statyer.

Beskrivning
Fontana del Facchino (italienska för "bärare") föreställer en acquaiolo, som i forna tider var en kringvandrande försäljare av dricksvatten; detta var innan Roms akvedukter restaurerades. Han har en basker och bär en liten tunna. Hans ansikte har med tiden blivit skadat och nednött. Enligt traditionen har människor kastat sten på fontänen i tron att mannen liknade Martin Luther.

Bilder

Källor

Noter

Webbkällor

Tryckta källor

Externa länkar

Fontäner i Rom
Rione Pigna
Skulpturer från 1500-talet
Arkitekturåret 1587
Roms talande statyer
Marmorskulpturer
Skulpturer av italienska skulptörer
Khunza Humayun Begum

Khunza Humayun Begum, död efter 1571, var regent i det indiska Ahmednagarsultanatet. Hon var regent mellan 1565 och 1571 som förmyndare för sin son, sultan Murtaza Nizam Shah I. Hon var impopulär på grund av sin nepotism och avsattes efter flera militära nederlag och fängslades.

Referenser 

Personer i Indien under 1500-talet
Kvinnliga regenter under 1500-talet
Födda okänt år
Avlidna okänt år
Kvinnor
Powers Lake, North Dakota

Powers Lake är en ort i Burke County, North Dakota, USA.

Referenser 

Orter i North Dakota
Burke County, North Dakota
Lydia Jacoby

Lydia Alice Jacoby, född 29 februari 2004, är en amerikansk simmare.

Jacoby tog guld på 100 meter bröstsim vid olympiska sommarspelen 2020 i Tokyo. Hon var även en del av USA:s lag tillsammans med Regan Smith, Torri Huske och Abbey Weitzeil som tog silver på 4×100 meter medley.

Källor

Noter

Amerikanska simmare
Amerikanska olympiska guldmedaljörer
Amerikanska olympiska silvermedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 2020
Olympiska silvermedaljörer 2020
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2020 från USA
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 2020
Födda 2004
Levande personer
Kvinnor
Amerikanska idrottare under 2000-talet
Idrottare från Anchorage
Svenviken

Svenviken, djupt inskjutande vik i östra Ingå, avgränsas i öster av Degerölandet, som i äldre tider skildes från fastlandet av ett sund. Det ursprungliga namnet Svanvik ersattes mot slutet av 1700-talet av det nuvarande. Så kallade ståndspersoner började på 1880-talet bygga sommarvillor vid stränderna, men denna bosättning utplånades till stor del åren 1944─1956 då trakten ingick i Porkalaområdet som var utarrenderat till Sovjetunionen. Viken var en viktig hamnplats redan under medeltiden.

Då regelbunden ångbåtstrafik genom skärgården inleddes på 1880-talet blev Svenviken en anhalt på rutten västerut från Helsingfors. Där inträffade den 20 juni 1897 en svår olycka. Kustångaren ”Onni” skulle precis lägga till vid bryggan i Svenviken i dåvarande Degerby, då en explosionsartad brand bröt ut. Orsaken var att en berusad person tappat sin flaska (som rymde hela fem liter) i däcket, samtidigt som en annan som nyss tänt sitt rökverk slängde stickan. Sex personer i aktersalongen blev innebrända, och flera fick brännskador. Tur i oturen var att båten höll på att göra an bryggan, vilket innebar att största delen av de 150 passagerarna kunde stiga direkt iland. 

 Efter Kustbanans tillkomst 1903 transporterade ångbåtarna främst skärgårdsbor och sommargäster, men allt flera av anlöpningarna på fastlandet föll efterhand bort, och från och med seglationsperioden 1932 var s/s "Ilma” den enda båten som fortfarande gick upp i Svenviken. Efter Porkalaområdets tillkomst upphörde ångbåtstrafiken helt i de västnyländska vattnen.

År 1936 öppnades två butiker vid Svenviken. Under fortsättningskriget låg ett tyskt krigsfartyg vid en klippa på östra sidan av viken. Fartygen varierade; den sista som låg där innan tyskarna fick uppbrottsorder efter vapenstilleståndet 1944 var minfartyget ”Linz”, en 104 m lång båt på 3 374 brt, ursprungligen sjösatt som passagerarfartyg i Danzig 1940.  

För att administrera den småbåtshamnverksamhet som uppstått efter Porkalaparentesen bildades 2015 Ab Svenvikens hamn.

Referenser 

Ingå
Howard S. Becker

Howard Saul Becker, född 18 april 1928 i Chicago, Illinois, död 16 augusti 2023 i San Francisco, Kalifornien, var en amerikansk sociolog som undervisade vid Northwestern University. Becker har gjort stora bidrag till konstsociologi, sociologi gällande avvikande beteende och sociomusikologi. Becker skrev också mycket om sociologiska författarstilar och metodologi.

Verk 
Beckers bok Outsiders från 1963 utgjorde grunden för stämplingsteorin. Becker kallas ofta en symbolisk interaktionist eller socialkonstruktivist, även om han inte allierar sig explicit med någon av metoderna. Becker avlade examen vid University of Chicago och anses tillhöra den andra generationen av Chicagoskolan, som också inkluderar Goffman och Strauss.

Källor

Noter 

Alumner från University of Chicago
Forskare från Chicago
Avlidna 2023
Ledamöter av American Academy of Arts and Sciences
Amerikanska sociologer
Födda 1928
Amerikanska forskare under 1900-talet
Män
10768 Sarutahiko

10768 Sarutahiko eller 1990 UZ1 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 21 oktober 1990 av den japanska astronomen Takeshi Urata vid Nihondaira-observatoriet. Den är uppkallad efter Sarutahiko Ōkami.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter mytologiska figurer
Astronomiska upptäckter av T Urata
Astronomiska upptäckter 1990
Herma Schurinek

Herma Schurinek, född 15 juli 1902, död (uppgift saknas), var en österrikisk friidrottare med kortdistanslöpning som huvudgren. 

Schurinek blev bronsmedaljör vid damspelen 1931 och var en pionjär inom damidrott.

Biografi
Herma Schurinek föddes 1902, i ungdomen började hon intressera sig för friidrott och senare gick hon med i idrottsföreningen ”Vienna” i Wien.

Hon tävlade främst i löpgrenar (kortdistanslöpning 60 meter, 100 meter och 200 meter) men även hoppgrenar (främst längdhopp).

1931 deltog Schurinek vid Olimpiadi della Grazia 29–31 maj i Florens, under denna tävling tog hon bronsmedalj i Svensk stafett (med Schurinek, Veronika Kohlbach, Lisl Perkaus och Maria Weese).

Schurinek var flerfaldig österrikisk mästare: i löpgrenar med löpning 100 meter (1925, 1927, 1929 och 1930), 200 meter (1929), stafettlöpning 4 x 100 meter (1926, 1928, 1929 och 1930), stafettlöpning svensk stafett (1928 och 1930), i hoppgrenar med längdhopp (1926 och 1927). Resultaten i flera mästartitlar (i löpning 100 meter, stafett och längdhopp) utgjorde även nationsrekord.

Referenser

Externa länkar
 Film från Damolympiaden 1931 (Archivio Storico Istituto Luce.com

Idrottare från Wien
Österrikiska idrottare under 1900-talet
Österrikiska friidrottare
Österrikiska kortdistanslöpare
Födda 1902
Dödsår saknas
Kvinnor
Veronika Kohlbach

Veronika ”Ronny” Kohlbach (gift Wagner och Almer), född 3 januari 1906, död 1996 i Wien, var en österrikisk friidrottare med kortdistanslöpning som huvudgren. Kohlbach var världsrekordhållare i stafettlöpning och bronsmedaljör vid damspelen 1931 och den fjärde damolympiaden 1934 och var en pionjär inom damidrott.

Biografi
Veronika Kohlbach föddes 1906, i ungdomen började hon intressera sig för friidrott och senare gick hon med i idrottsföreningen ”Damensportverein Danubia”. Hon tävlade även för ”Wiener AF” (WAF) och ”Wiener AC” (WAC) alla i Wien.

Hon tävlade främst i löpgrenar men även i kastgrenar (främst kulstötning och diskuskastning) och hoppgrenar (främst höjdhopp och längdhopp).

1931 deltog Kohlbach vid Olimpiadi della Grazia 29–31 maj i Florens, under denna tävling tog hon bronsmedalj i Svensk stafett (med Herma Schurinek, Kohlbach, Lisl Perkaus och Maria Weese).

1934 deltog hon vid damolympiaden i London, under idrottsspelen vann hon bronsmedalj i stafettlöpning 4 x 100 meter (med Kohlbach, Johanna Vancura, Else Spennader och Gerda Gottlieb).

1936 deltog Kohlbach vid de Olympiska sommarspelen i Berlin. Hon tävlade i diskuskastning där hon slutade på en 13:e plats, i häcklöpning 80 meter (utslagen under kvaltävlingarna) och stafettlöpning 4 x 100 meter (med Charlotte Machmer, Johanna Vancura, Grete Neumann och Kohlbach, utslagen under kvaltävlingarna).

1938 deltog hon vid de första europamästerskapen för damer 17–18 september i Wien, hon tävlade i längdhopp där hon slutade på en 5.e plats.

Under sin aktiva karriär satte Kohlbach flera världsrekord i olika stafettlöpningsgrenar. Första rekordet sattes 28 september 1932 i stafett 3 x 800 meter med Kohlbach, Fritzi Degen och Maria Puchberger, nästa sattes 15 juni 1933 i svensk stafett (då 100m + 100 m + 200 m + 800 m) med Mathilde Puchberger, Else Spennader, Kohlbach och Maria Puchberger. 
1935 satte hon ytterligare 2 världsrekord dels i stafett 4 x75 meter (med Gerda Gottlieb, Wanda Nowak, Kohlbach och Johanna Vancura) den 8 september 1935 och dels i svensk stafett (då 200 m + 100 m + 80 m + 60 m) (med samma besättning) den 6 oktober.

Kohlbach var flerfaldig österrikisk mästare: i löpgrenar med löpning 100 meter (1931, 1932, 1935), 200 meter (1931, 1932, 1933 och 1935), häcklöpning 80 meter (1935), terränglöpning (1932 och 1933), stafettlöpning 4 x 100 meter (1931, 1932, 1935, 1936, 1937 och 1938), i hoppgrenar med längdhopp (1931, 1932, 1933, 1935, 1936, 1938, 1941 och 1942) och i kastgrenar med diskuskastning (1932, 1935, 1936, 1937, 1941 och 1942).

Veronika Kohlbach-Wagner-Almer dog 1996 i Wien.

Referenser

Externa länkar
 Bild Veronika Kohlbach (Olympedia.org)

Idrottare från Wien
Österrikiska idrottare under 1900-talet
Österrikiska friidrottare
Österrikiska kortdistanslöpare
Österrikiska höjdhoppare
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1936
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1936 från Österrike
Världsrekord
Världsrekordhållare på 4 x 400 meter löpning
Födda 1906
Avlidna 1996
Kvinnor
Gustav Löw

Anders Gustav Löw, född 27 september 1872 i Stora Mellösa socken, död 22 augusti 1944 i Strängnäs, var en svensk lärare och historiker.

Gustav Löw var son till korpralen Lars Löw. Efter mogenhetsexamen i Örebro 1893 studerade han vid Uppsala universitet, blev filosofie kandidat 1895, avlade teoretisk teologisk examen 1902 och blev filosofie licentiat 1909. Löw företog åtskilliga utländska studieresor och vistades särskilt vid flera tyska universitet. Efter förordnanden vid Högre allmänna läroverket i Strängnäs 1898–1899 och i Norrköping 1899–1903 utnämndes Löw 1903 till adjunkt i kristendom, historia och geografi vid Kungsholmens realskola i Stockholm och var 1921–1938 lektor i modersmålet och historia vid Strängnäs högre allmänna läroverk. Under strängnästiden var han bland annat 1921–1936 ledamot av Strängnäs domkapitel. Löw utövade ett omfattande författarskap i teologiska, historiska och pedagogiska ämnen. Bland hans teologiska arbeten märks Das synchronistische System der Königsbücher (1900), Det delade rikets kronologi (1900) och Varför har du talat till dem denna liknelse? (1936). Inom historia utgav han Sveriges forntid i svensk historieskrivning (1-2, 1908–1910) och läroböckerna Allmän historia (1–4, 1905–1907) och Historia och dikt (1–4 & 6, 1938–1942). Som lokalhistoriskt intresserad utgav han även Anteckningar om Strängnäs stad och Strängnäs stift i äldre tid (1-2, 1925–1926). Om sin hemsocken utgav han Stora Mellösa i äldre tider (del 1 1922, del 2 1923–1941). Ett annat arbete var Närkes präster och den liturgiska striden (1931).

Källor 
 

Svenska lärare under 1900-talet
Svenska författare under 1900-talet
Personer från Stora Mellösa socken
Födda 1872
Avlidna 1944
Män
Michaela Ivarsdotter

Michaela Ivarsdotter, född 14 mars 1957 i Vislanda, är en svensk kopparslagarmästare och metallkonstnär.

Biografi 
Ivarsdotter är dotter till Ivar Andersson och är fjärde generationens kopparslagare. Hon var verksam i sin fars verkstad i Vislanda, först anställd som lärling, men sedan 1981 som egen företagare. Det blev därmed två verksamheter i samma verkstad. Hon flyttade sedan sin verksamhet till Väckelsång innan hon öppnade sitt kopparslagarmuseum på Södööska gården i Karlskrona år 2015. Hon arbetar med metallerna koppar, mässing och tenn. Hon arbetar mest som metallkonstnär och använder sig av det gamla sättet att arbeta på. Hon tilldelades ett stipendium från Bo Hammarskjölds fond år 2013. 

Ivarsdotter gick i lära hos sin far, Ivar Andersson, mellan åren 1973-1993. Hon erhöll sitt gesällbrev 1982 och mästarbrev. 1993.

Bibliografi 
 2020 ”Metaller i helig tjänst” Växjö stift. Medförfattare i boken. Utgiven på Arcus förlag. 
 2018 ”Koppar och kopparslagare i Blekinge” Kopparslagarmuseum, medförfattare och utgiven på eget förlag. 
 2016  "Koppar och kopparslagare i Hälsingland" nytryck 2017. Medförfattare och bidragit med den hantverkstekniska sakkunskapen. Boken vann The Collector's Award, kategorin Årets bok, på antikmässan i Sthlm feb 2017. Utgiven på bokförlaget Hälsingiana, Hälsinglands museum.    
 2012 “Kopparslagaren - ett liv i rödmetallens skimmer. Michaela Ivarsdotter. Utgiven på Artéa förlag.

Källor

Externa länkar 
 Sveriges radio Sveriges enda kvinnliga kopparslagare
 SvD Glansdagar för koppar
 Tingsrydsgruppen
 Skråhantverkare
 Michaela Ivarsdotter

Svenska konstnärer under 2000-talet
Kvinnor
Födda 1957
Levande personer
Personer från Vislanda socken
100 meter frisim för herrar i simning vid olympiska sommarspelen 2020

Herrarnas 100 meter frisim vid olympiska sommarspelen 2020 avgjordes 27–29 juli 2021 i Tokyo Aquatics Centre.

Det var 28:e gången 100 meter frisim fanns med som en gren vid OS. Grenen har varit med i varje upplaga av olympiska sommarspelen förutom år 1900.

Rekord 
Före tävlingarna gällde dessa rekord:

Följande rekord slogs under tävlingen:

Schema
Alla tiderna är UTC+9.

Resultat

Försöksheat
Simmarna med de 16 bästa tiderna gick vidare till semifinal.

Semifinaler
Simmarna med de 8 bästa tiderna gick vidare till final.

Final

Referenser

Herrarnas 00100 meter frisim
Olympiska sommarspelen
Adelina Zagidullina

Adelina Rustemovna Zagidullina (ryska: Аделина Рустемовна Загидуллина), född 13 januari 1993, är en rysk fäktare.

Zagidullina var en del av Ryska olympiska kommitténs lag som tog guld i lagtävlingen i florett vid olympiska sommarspelen 2020 i Tokyo.

Källor

Adelina Zagidullina på Internationella fäktförbundets webbplats
Adelina Zagidullina på Europeiska fäktförbundets webbplats

Noter

Ryska fäktare
Världsmästare i fäktning
Ryska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 2020
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2020 från Ryssland
Tävlande i fäktning vid olympiska sommarspelen 2020
Födda 1993
Levande personer
Kvinnor
Ryska idrottare under 2000-talet
Personer från Ufa
Marta Martjanova

Marta Valerjevna Martjanova (ryska: Марта Валерьевна Мартьянова), född 1 december 1998, är en rysk fäktare.

Martjanova var en del av Ryska olympiska kommitténs lag som tog guld i lagtävlingen i florett vid olympiska sommarspelen 2020 i Tokyo.

Källor

Noter

Ryska fäktare
Ryska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 2020
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2020 från Ryssland
Tävlande i fäktning vid olympiska sommarspelen 2020
Personer från Kazan
Födda 1998
Levande personer
Kvinnor
Ryska idrottare under 2000-talet
Matea Jelić

Matea Jelić, född 23 december 1997, är en kroatisk taekwondoutövare.

Jelić tog guld i mellanvikt vid olympiska sommarspelen 2020 i Tokyo efter att ha besegrat Lauren Williams i finalen.

Källor

Matea Jelić på TaekwondoData.com

Noter

Kroatiska taekwondoutövare
Europamästare i taekwondo
Kroatiska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 2020
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2020 från Kroatien
Tävlande i taekwondo vid olympiska sommarspelen 2020
Födda 1997
Levande personer
Kvinnor
Kroatiska idrottare under 2000-talet
Idrottare från Split