kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Eric Löfwenius

Eric Löfwenius, född 21 november 1747 i Hedemora församling, död 25 april 1814 i Rättviks församling, var en svensk präst.

Biografi 
Eric Löfwenius föddes 1747 i Hedemora församling. Han var son till borgaren Eric Löfwing och Catharina Berg. Löfwenius studerade i Hedemora. Han blev 1773 student vid Uppsala universitet. Han avlade magisterexamen 1779 och prästvigdes 15 december 1779. Löfwenius blev därefter pastorsadjunkt i Söderbärke församling och 1780 extra docent vid Västerås trivialskola. Han blev kollega vid trivialskolan i september 1780 och kollega super vid trivialskolan 18 mars 1783. År 1783 blev han vikarierande rektor vid trivialskolan och från 22 september samma år ordinarie rektor. Han var orator vid prästmötet 1787 och vid jubelfesten 1793. Löfwenius avlade pastoralexamen 8 september 1797 med betyget Laudatur och blev 19 oktober 1801 kyrkoherde i Rättviks församling, tillträde 1803. Han introduserades av biskopen Johan Gustaf Flodin 14 augusti sistnämnda år och blev 16 april 1806 kontraktsprost i Rättviks kontrakt. Löfwenius avled 1814 i Rättviks församling.

Familj
Löfwenius gifte sig 28 juli 1785 med Anna Christina Arosenius (1759–1830). Hon var dotter till kyrkoherden Pehr Arosenius i Söderbärke församling. De fick tillsammans barnen komministern Eric Löfwenius i Irsta församling, fabrikören Pehr Löfwenius (född 1789) i Nyköping, kyrkoherden Daniel Löfwenius i Gunnilbo församling och fabrikören Abraham Löfwenius (född 1793) i Nyköping.

Bibliografi
1783 – DTheses philol. philosophieae.

Källor

Noter 

Män
Födda 1747
Avlidna 1814
Svenska präster under 1700-talet
Svenska präster under 1800-talet
Personer från Hedemora
Svenska kontraktsprostar
Albaniens volleybollförbund

Albaniens volleybollförbund (albanska: Federata Shqiptare e Volejbollit) grundades 2 september 1945. 
Det har varit anslutet till FIVB sedan 1949 och till CEV sedan 1973. I landet finns 292 licenserade herrspelare och 858 licenserade damspelar fördelade på 73 volleybollag och 31 beachvolleylag. Förbundet är medlem av zonorganisationen Balkan Volleyball Association.

Referenser

Noter

Idrottsförbund bildade 1945
Förbundet
Volleybollförbund
Professionshøjskolen UCC

Professionshøjskolen UCC – University College Capital var en dansk yrkeshögskola i Köpenhamn.

Danmark organiserade om yrkeshögskoleväsendet efter ett beslut om en ny lag för området av Folketinget i juli 2007. Undervisningsministern etablerade i januari 2008 med hänvisning till § 50 i Loven om professionshøjskoler åtta yrkeshögskolor. Reformen följde på Europeiska Unionens Bolognaprocessen med nya former för ackreditering för att uppfylla kraven på att vara ett "University college".  

I Köpenhamn bildades Professionshøjskolen UCC – University College Capital. De berörda utbildningsinstitutionerna var tidigare 22 självständiga så kallade "MVU":r (mellemlange videregående uddannelser) och var ingick 2000–2007 i organisationsformen "CVU" (center for videregående uddannelse).

Professionshøjskolen UCC hade mer än 15.000 studenter fördelade på avdelningar i Storkøbenhavn, Hillerød och på Bornholm. Fysiskt samlades i september 2016 skolans utbildningar på Sjælland i två stora campus. Då invigdes också Campus Carlsberg i Carlsberg Byen.

I mars 2018 sammanslogs Professionshøjskolen UCC med Professionshøjskolen Metropol till Københavns Professionshøjskole.

Källor

Noter

Frederiksberg
Carlsberg Byen
Yrkeshögskolor i Danmark
Wolfgang Knöbl

Wolfgang Knöbl, född 11 juni 1963, är en tysk sociolog. Han är direktor för Hamburger Institut für Sozialforschung.

Biografi
År 1995 avlade Knöbl doktorsexamen vid Freie Universität Berlin. Efter habilitation utnämndes han 2002 till professor vid Göttingens universitet. Åren 2017–2022 var Knöbl professor vid Lüneburgs universitet. 

Knöbl har i sin forskning inriktat sig på sociologins historia, politisk sociologi, våldssociologi, socialteori och moderniseringsteorier.

Bibliografi (urval)
 1998 – Polizei und Herrschaft im Modernisierungsprozeß. Staatsbildung und innere Sicherheit in Preußen, England und Amerika 1700–1914
 2001 – Spielräume der Modernisierung. Das Ende der Eindeutigkeit
 2004 – Sozialtheorie. Zwanzig einführende Vorlesungen (tillsammans med Hans Joas)
 2007 – Die Kontingenz der Moderne. Wege in Europa, Asien und Amerika
 2008 – Kriegsverdrängung. Ein Problem in der Geschichte der Sozialtheorie (tillsammans med Hans Joas)
 2019 – Gewalt erklären! Plädoyer für eine entdeckende Prozesssoziologie (tillsammans med Thomas Hoebel)
 2022 – Die Soziologie vor der Geschichte. Zur Kritik der Sozialtheorie
 2022 – Die Gegenwart der Gewalt. Festschrift für Jan Philipp Reemtsma (tillsammans med Susanne Fischer och Gerd Hankel)

Källor

Noter

 

Födda 1963
Levande personer
Män
Personer i Tyskland under 1900-talet
Personer i Tyskland under 2000-talet
Tyska sociologer
Tyska professorer
Alumner från Freie Universität Berlin
Personer verksamma vid Göttingens universitet
Personer verksamma vid Lüneburgs universitet
Andreas Arenius

Andreas Arenius, född 7 november 1647 i Målilla församling, Kalmar län, död 6 mars 1689 i Häradshammars församling, Östergötlands län, var en svensk präst.

Biografi 
Andreas Arenius föddes 1647 i Målilla församling. Han var son till urmakaren Nils Siggesson och Margareta Persdotter på Årena. Arenius blev höstterminen 1668 student vid Lunds universitet och prästvigdes 23 mars 1673 till huspredikant hos grevinnan Hedvig Douglas (född Mörner). Han blev 1676 komminister i Sankt Olofs församling, Norrköping och 1685 kyrkoherde i Häradshammars församling. Han avled 1689 i Häradshammars församling.

Familj 
Arenius gifte sig 13 augusti 1676 med Margareta Bodinus. Hon var dotter till kyrkoherden i Västerviks församling. De fick tillsammans barnen Margareta Arenius som var gift med komministern S. Metzenius i Östra Husby församling, komministern Olof Arenius i Sankt Johannes församling, löjtnanten Gabriel Arén (1687–1754) vid Östgöta kavalleriregemente och Hedvig Arenius (död 1728).

Källor

Noter 

Präster i Svenska kyrkan
Svenska präster under 1600-talet
Personer från Målilla socken
Födda 1647
Avlidna 1689
Män
Museum Berggruen

Museum Berggruen i Charlottenburg i Berlin är ett museum för modern konst. Det grundades av konsthandlaren och samlaren Heinz Berggruen (1914–2007) som en "försoningsgest" mot sin hemstad Berlin, som fick köpa samlingen för långt under marknadspris. Samlingen innehåller främst verk av Pablo Picasso, Alberto Giacometti, Georges Braque, Paul Klee och Henri Matisse. Berggruensamlingen tillhör Nationalgalerie i Berlin och hade omkring 74 000 besökare 2019.

Referenser

Noter

Externa länkar 

 

Charlottenburg
Konstmuseer och konsthallar i Berlin
Museer invigda 1996
1996 i Tyskland
Karlskoga sjukstuga

Karlskoga sjukstuga var en vårdinrättning på Kungsvägen i Karlskoga, som öppnade för allmänheten den 1 april 1884. Den ursprungliga byggnaden var ett timrat tvåvåningshus men en ny tegelbyggnad invigdes 17 år senare, 1901, vid Karlskoga kyrka. Beslutet om att uppföra en ny sjukstuga fattades 1899 eftersom den förra saknade kapacitet.

Sjukstugan ägdes av kommunerna i västra länsdelen, Degerfors och Karlskoga.

Se även 

 Karlskoga lasarett

Referenser 

Ej längre existerande sjukhus i Sverige
Byggnader och anläggningar i Karlskoga
Karlskogas historia
1884 i Sverige
Andorras volleybollförbund

Andorras volleybollförbund (katalanska: Federació Andorrana de Voleibol) är idrottsförbundet för volleyboll i Andorra. Det har sitt säte i Ordino.

Förbundet bildades 1987 och är anslutet till CEV och FIVB. Förbundet har 100 licenserade damspelare och 145 licenserade herrspelare. Andorra har varit mest framgångsrikt på herrsidan. Det gäller både landslaget och klubblaget CV Andorra som genom framgångar i det spanska seriesystemet (som bäst en andraplats i Superliga de Voleibol Masculina) kunnat delta i CEV:s tävlingar på europeiska nivå vid flera tillfällen.

Externa länkar
Officiell webbplats

Referenser

Idrottsförbund bildade 1987
Förbundet
Volleybollförbund
Rostock Hauptbahnhof

Rostock Hauptbahnhof är centralstation i Rostock, Tyskland. Stationen ligger söder om stadskärnan. 1886 öppnade stationen för trafik av Deutsch-Nordischer Lloyd. Stationen byggdes ut 1913 samt 1922. Under andra världskriget skadades stationen kraftigt. Efter andra världskriget försvann stationens roll som viktig knutpunkt mellan Hamburg och Köpenhamn då Östtyskland fokuserade på inrikes järnvägslinjer.

Trafikering 
Stationen trafikeras ICE, IC, regionaltåg samt S-Bahn och spårvagnar.

Referenser 

Järnvägsstationer i Rostock
Järnvägsstationer invigda 1886
1886 i Tyskland
Olavus Andreæ

Olavus Andreæ, död 1620 i Kvillinge församling, Östergötlands län, var en svensk präst.

Biografi 
Olavus Andreæ blev 1598 student vid Uppsala universitet. Han blev 1605 komminister i Sankt Olofs församling, Norrköping och 1614 kyrkoherde i Kvillinge församling. Olavus Andreæ avled 1620 i Kvillinge församling.

Familj 
Olavus Andreæ var gift med änkan till kyrkoherden Laurentius Matthiæ i Kvillinge församling.

Källor

Noter 

Präster i Svenska kyrkan
Svenska präster under 1600-talet
Personer från Östergötland
Födda okänt år
Avlidna 1620
Män
Kungsvägen, Karlskoga

Kungsvägen är en gata i centrala Karlskoga i anslutning till Värmlandsvägen, Centralplan och Bergsmansgatan.

Byggnader och platser längs med Kungsvägen 
I byggnadernas husnummer-ordning:

Referenser

Externa länkar 

Gator i Karlskoga
Leonard Uggla

Leonard Magnus Uggla, född 17 mars 1722 på Södra Dingelvik i Steneby socken, död 16 januari 1794 i Kristinehamn, var en svensk brukspatron.

Leonard Uggla var son till kornetten Fredrik Uggla och Anna Catharina Fahnesköld. Han blev student vid Uppsala universitet 1740. Efter kortvariga befattningar som militär och tjänsteman bestämde han sig för att bli brukspatron och anlade vid mitten av 1740-talet Adolfsfors bruk i Köla socken. 1752 blev han dock tvungen att sälja bruket, varefter han flyttade till egendomen Äng i Visnums härad. Redan två år senare ropade han på auktion in hälften av Billingsfors bruk  i Steneby socken, ett i slutet av 1730-talet anlagt järnbruk, och 1757 blev han ensam ägare av hela bruket. Verkstäderna hade på grund av den föregående ägarens ekonomiska bekymmer vanskötts, men Uggla, som var en av sin tids mest initiativrika bruksmän, trots att han ständigt följdes av penningsvårigheter, lyckades snart rycka upp bruket ur dess förfall. Han byggde bland annat om stålugnen, plåthammarsmedjan, sågen, kolhus och arbetarbostäder samt anlade ett flertal nya verkstäder, bland annat en spiksmedja och ett valsverk. 1764 bildades en särskild bruksförsamling, Billingsfors bruksförsamling, där Uggla 1762–1763 uppfört en kyrka och inrättat en skola. Uggla sålde västra hälften av Billingsfors 1768 till sin blivande svärson, norrmannen Mathias Wærn, och östra hälften 1782 till sina söner Carl Fredrik och Leonard Magnus. Vid sidan av sin verksamhet som brukspatron på Billingsfors anlade Uggla på 1760-talet på det gamla frälsegodset Vättungen i Bäcke socken, några mil söder om Billingsfors, ett mindre järnbruk, Bäckefors bruk, som han även det 1782 sålde till sönerna Carl Fredrik och Leonard Magnus.

Källor 
 

Personer inom Sveriges näringsliv under 1700-talet
Personer från Steneby socken
Födda 1722
Avlidna 1794
Män
Johan Castensson Kropp

Johan Castensson Kropp, född 15 september 1665 i Västerviks församling, Kalmar län, död 19 december 1724 i Furingstads församling, Östergötlands län, var en svensk präst.

Biografi 
Johan Kropp föddes 1665 i Västerviks församling. Han var son till köpmannen Casten Kropp och Catharina Christiansdotter. Kropp studerade i Linköping och blev 12 oktober 1687 student vid Uppsala universitet. Han prästvigdes 26 september 1690 och blev samma år apologist vid Norrköpings trivialskola. Kropp blev 1691 komminister i Norrköpings S:t Johannes församling och 1706 kyrkoherde i Furingstads församling. Han avled 1724 i Furingstads församling och begravdes 22 januari 1725.

Familj 
Kropp gifte sig 6 januari 1695 med Anna Svendotter. De fick tillsammans barnen studenten Anders Nordén (1695–1719), Catharina Nordén (1697–1698), extra ordinarie prästmannen Christian Nordén, Anna Maria Nordén (1700–1703), Johannes Nordén (född 1702), Catharina Maria Nordén (född 1706) som var gift med kanslisten Bengt Schenander i Stockholm. Barnen tog efternamnet Nordén.

Källor

Noter 

Präster i Svenska kyrkan
Svenska präster under 1600-talet
Svenska präster under 1700-talet
Personer från Västervik
Födda 1665
Avlidna 1724
Män
Korsåmon

Korsåmon är en by i Jämtland vid gränsen till Västernorrlands län. Byn är belägen i Ragunda kommun och i Fors socken. Närmsta orterna är Västanå i söder, Boda i öst och Brännan i norr. Byn ligger ungefär 127 m.ö.h.

Namnet Korsåmon tros betyda att när du korsar ån (Kvarnån) som korsar vägen som passerar Korsåmon, kommer du till Mon. Därav Kors-Å-Mon.

Käringberget ligger alldeles nordöst om Korsåmon, inte mer än cirka 100 meter från vägen. Det är ett berg med gammal orörd skog och branta klippväggar.

Referenser 

Orter i Ragunda kommun
Dave Goldberg

Dave Goldberg, född 2 oktober 1967, död 1 maj 2015, var en amerikansk affärsman. Han var medgrundare och VD för Launch Media, en musikströmningstjänst som förvärvades av Yahoo! år 2001. Efter förvärvet arbetade Goldberg som vice VD och general manager för Yahoo! Music. Senare blev han VD för SurveyMonkey, ett online-undersökningsföretag, där han arbetade fram till sin plötsliga död vid 47 års ålder. Dödsorsaken angavs inledningsvis vara en följd av ett huvudtrauma efter att han fallit från ett löpband. Senare har dödsorsaken angetts bero på en hjärtarytmi.

Goldberg var gift med Facebooks operativa chef Sheryl Sandberg, som skrev boken "Alternativ B: Att möta motgångar, bygga upp motståndskraft och hitta glädje" efter hans bortgång.

Referenser

Män
Födda 1967
Avlidna 2015
Personer inom USA:s näringsliv under 2000-talet
Personer från Minneapolis
Marie Rose Cavelan

Marie Rose Cavelan, född 1752, död efter 1795, var en plantageägare och upprorsledare på Grenada. 

Hon var dotter till Marianne Lemico från Grenada och Michel Cavelan från Martinique, och beskrivs som en fri färgad; antingen amerindian eller mulatt. Hon gifte sig 1774 med Julien Fédon från Martinique. Både hon och hennes make anges tillhöra klassen av fria färgade på ön. Hon och hennes make var båda framträdande inom öns affärsliv, och köpte och sålde plantager och slavar. Cavelan skötte affärer i sitt eget namn trots att hon var en gift kvinna och därmed formellt omyndig. 

Vid denna tid var Grenada föremål för strider mellan fransmän och britter. Britter ockuperade ön 1763-1779 och från 1784, och utsatte de franska katolikerna för förföljelser för att få dem att lämna ön då de inte litade på dem. För fria färgade tog sig förföljelsen uttryck i ifrågasättanden av deras fria status, krav på att bevisa sin fria status och förbud att engagera sig politiskt. Marie Rose Cavelan blev föremål för en rättsprocess 1787, där hon tvingades bevisa att hon var fri. 

Hon och hennes make var tillsammans ledarna för Fédon's rebellion på Grenada 1795-1796. De hade slutit kontakter med de franska myndigheterna på franska öar och frigett många av sina slavar och värvat dem att delta i upproret mot britterna. Vittnesmål beskrev samstämmigt Marie Rose Cavelan som tydligt aktiv deltagare i upproret. Paret kategoriserades båda av britterna som förrädare. Det är okänt vad som hände med paret efter att upproret nedslogs 1796, men de förmodas ha lyckats fly från ön. Deras egendom konfiskerades sedan av britterna.

Källor 

Personer inom näringslivet under 1700-talet

Födda 1752
Avlidna okänt år
Kvinnor
Plantageägare
Grenadas historia
Upprorsledare
Badstugatan

Badstugatan är en gata i centrala Karlskoga som rundar naturreservatet Rävåsen, parallellt med Kungsvägen. Eftersom gatan sträcker sig längs Rävåsens branter är omgivningarna kuperade. Den fick sitt namn efter den badstuga som tidigare fanns vid gatan.

Byggnader och platser längs med Badstugatan 
I byggnadernas husnummer-ordning:

Referenser

Tryckta källor 

 
 

Gator i Karlskoga
Ernst Angel

Anton Ernst Angel, död genom halshuggning 26 juli 1756 på Riddarholmstorget i Stockholm, var en svensk källarmästare och kunglig löpare åt drottning Lovisa Ulrika. Han dömdes till döden för sin inblandning i drottningens misslyckade statskupp 1756.

Biografi 
Ernst Angel arbetade som löpare hos drottning Lovisa Ulrika, men fick sparken för fylleri. Han drev därefter ett värdshus i Stockholm.

Kuppen 1756 
Trots att Angel ej längre arbetade vid hovet fick han agera som springpojke åt konspiratörerna. Han väckte så småningom polisens uppmärksamhet och blev kallad till förhör, vilket då alltid innebar tortyr. En kväll drack Angel mer än vanligt och begav sig från krog till krog i huvudstaden och avslöjade planerna för folket omkring sig. Han sa att ”snart jävlar kommer det att hända saker” och att han själv skulle leda flera hundra man. Ju mer berusad han blev, desto mer hemligheter berättade han. När Angel väl blev gripen den 22 juni av polisen sa att han allt han visste och inte långt därefter kunde de flesta konspiratörer, inklusive lantmarskalken greve Erik Brahe, gripas.

Åtal och dom 
Angel dömdes av Riksens Ständers kommission jämte de andra kuppmakarna den 15 juli 1756 för riksförräderi och till ”att mista lif, ära och gods”. Ernst Angel avrättades tio dagar senare på Riddarholmstorget i Stockholm. Hans släktingar fick föra bort och begrava hans kropp. Inte långt därefter fick arvingarna hans få ägodelar som beslagtagits av staten.

Familj 
Ernst Angel gifte sig två gånger varav det senare äktenskapet var med Eva Blanck från 1753. De fick en son och två döttrar.

Referenser 

Svenska hovmän
Svenska krögare
Personer som blivit avrättade av Sverige under 1700-talet
Personer som blivit avrättade genom halshuggning i Sverige
Personer som blivit avrättade för förräderi
Avlidna 1756
Män
Eleanora Atherton

Eleanora Atherton, född 1782, död 1870, var en brittisk plantageägare och filantrop, känd som Storbritanniens rikaste kvinna vid sin död. 

Hon föddes i Manchester i England som dotter till advokaten Henry Atherton och Ann Byrom. Hon gifte sig aldrig, men kallades sig Madame Byrom efter sin mor. Vid sin fars död 1816 ärvde hon och hennes syster Lucy gemensamt två sockerplantager på Jamaica som tidigare hade ägts av hennes farbror William Atherton. Plantagerna inkluderade hundratals slavar och var extremt lukrativa, något som gjorde henne till en av Storbritanniens rikaste kvinnor. Hon var en typisk så kallad "absentee landlord", som aldrig besökte sina plantager på Jamaica utan bara mottog inkomsterna från dem, något som var vanligt för de största plantageägarna på Jamaica. När Storbritannien upphävde slaveriet 1836, mottog hon och hennes syster kompensation från brittiska staten för förlusten av 726 slavar. Eleanora Atherton bodde under flera år i London, där hon blev känd som filantrop genom de stora donationer hon ständigt gjorde till olika ändamål, och som mecenat för konst.

Källor 

Födda 1782
Avlidna 1870
Kvinnor
Personer i Jamaicas historia
Plantageägare
Brittiska filantroper
Personer i Storbritannien under 1800-talet
Godsägare under 1800-talet
Paul Vallas

Paul Gust Vallas, född 10 juni 1953 i Chicago, är en amerikansk demokratisk politiker. Han var verkställande direktör för Chicago offentliga skolsystem från 1995 till 2001. Han är en kandidat till borgmästare i Chicago i den andra omgången av valet 2023. Han kandiderade till guvernör i Illinois 2002 och för Chicagos borgmästare 2019.

Vallas utexaminerades 1978 från Western Illinois University.

Källor

Externa länkar
Distinguished Scholar Paul Vallas at the Wilson Center

Födda 1953
Levande personer
Män
Amerikanska demokrater
Amerikanska politiker under 2000-talet
Personer från Chicago
Gunnar Ekström (1893–1990)

Gunnar Ekström, född den 16 februari 1893 i Falun, död den 3 januari 1990 i Västerås, var en svensk präst. Han var son till Gunnar Ekström.

Ekström avlade studentexamen i Falun 1911, filosofie kandidatexamen i Uppsala 1916 och teologie kandidatexamen där 1921. Han prästvigdes sistnämnda år och blev vice pastor i Möklinta församling 1922 och vice komminister i Mockfjärds församling 1922. Ekström blev adjunkt i Rättviks församling 1925, komminister där 1928 och domkyrkosyssloman i Västerås 1945. Han promoverades till teologie hedersdoktor vid Uppsala universitet 1952 och invaldes som korresponderande ledamot av Vitterhetsakademien samma år. Ekström blev ledamot av Vasaorden 1948. Han var hedersledamot av Västmanlands fornminnesförening och hedersordförande i Rättviks hembygdsförening.

Bibliograf (i urval) 

 Sockendräkten i Rättvik (1935)
  Sockendräkten i Mockfjärd (1952)
 Västerås stifts herdaminne (1939, 1949, 1971)
 Västerås domkyrkas inventarier genom tiderna (1976)
 Kyrksilvret i Västerås stift genom tiderna I–V, Arboga–Äppelbo (1977, 1978, 1980, 1981, 1983)

Källor 

 
 
 
 

Domkyrkosysslomän
Präster i Svenska kyrkan
Hedersdoktorer vid Uppsala universitet
Ledamöter av Vitterhetsakademien
Ledamöter av Vasaorden
Svenska präster under 1900-talet
Personer från Falun
Födda 1893
Avlidna 1990
Män
Lennart Widerström

Jim Bo Lennart Widerström, född 11 november 1969 i Asarums församling i Blekinge län, är en svensk militär.

Biografi
Widerström avlade officersexamen 1991 och utnämndes samma år till officer vid Södra skånska regementet. Han befordrades till kapten 1998 och tillhörde i slutet av 1990-talet Södra skånska regementet, men hade tidsbegränsad placering vid Markstridsskolan. Därefter har han bland annat varit kompanichef och bataljonschef vid Södra skånska regementet, bataljonschef vid Skaraborgs regemente samt har tjänstgjort i Bosnien. Som major var han bland annat chef för 2. mekaniserade skyttekompaniet i Kosovo KS08 under 2003. Han befordrades till överste 2016, varpå han var chef för Rikshemvärnsavdelningen 2016–2017, chef för Andra brigaden tillika ställföreträdande regementschef vid Skaraborgs regemente 2018–2019 och Deputy Commander för Sector South West i United Nations Multidimensional Integrated Stabilization Mission in Mali 2019–2020. Widerström stod till arméchefens förfogande från den 4 november 2020 till den 14 januari 2021 och är chef för Södra skånska regementet sedan den 15 januari 2021.

Referenser

Födda 1969
Levande personer
Män
Personer från Asarums socken
Svenska militärer under 1900-talet
Svenska militärer under 2000-talet
Överstar i svenska armén
Svenska regementschefer
Hammarkinds och Stegeborgs skärgårds häraders domsaga

Hammarkinds och Stegeborgs skärgårds häraders domsaga var en domsaga i Östergötlands län, bildad 1795 ur Lösings, Björkekind, Östkinds och Hammarkinds häraders domsaga för att före dess mellan 1780 och 1790 varit utbruten. 1853 uppgick domsagan i Hammarkinds, Stegeborgs och Skärkinds domsaga. 

Domsagan lydde under Göta hovrätt och omfattade Hammarkinds härad.

Tingslag
Hammarkinds tingslag
Stegeborgs skärgårds tingslag

Häradshövdingar
1780–1787 Bengt Junbeck
1787–1790 Gustaf Sederstedt
1795–1809 Fredrik de Berg
1809–1840 Johan Blidberg
1841–1853 Fredrik Rehbinder

Källor
Nationella arkivdatabasen för uppgifter om domsagor, tingslag och tingsrätter
Elsa Trolle Önnerfors: Domsagohistorik - Norrköpings tingsrätt (del av Riksantikvarieämbetets Tings- och rådhusinventeringen 1996-2007)

Noter

Historiska domsagor i Östergötlands län
Södra Vedbo, Norra Vedbo och Vista häraders domsaga

Södra Vedbo, Norra Vedbo och Vista häraders domsaga var en domsaga i Jönköpings län. Den bildades 1680 och uppgick 1799 i Norra och Södra Vedbo domsaga samt del av Tveta, Vista och Mo domsaga.  

Domsagan låg i domkretsen för Göta hovrätt.

Tingslag
Vista tingslag
Södra Vedbo tingslag
Norra Vedbo tingslag

Källor
Nationella arkivdatabasen för uppgifter om domsagor, tingslag och tingsrätter
Statistiska centralbyråns historiska statistik

Tryckta källor
Elsa Trolle Önnerfors: Domsagohistorik - Jönköpings tingsrätt (del av Riksantikvarieämbetets Tings- och rådhusinventeringen 1996-2007)
Elsa Trolle Önnerfors: Domsagohistorik - Eksjö tingsrätt (del av Riksantikvarieämbetets Tings- och rådhusinventeringen 1996-2007)
Tvåkammarriksdagen 1867–1970 (Almqvist & Wiksell International 1985), band 2, s. 133

Historiska domsagor i Jönköpings län