kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Åke Sylwan

Åke Haraldsson Sylwan, född 14 december 1905 i Stockholm, död 13 september 1988 i Nykvarn, Turinge församling, Södermanlands län, var en svensk jurist.

Sylwan, som var son till överstelöjtnant Harald Sylwan och Gerda Wannberg, blev juris kandidat 1929. Efter tingstjänstgöring 1929–1932 var han länsnotarie i Kristianstads län 1932–1941 och 1946, i Östergötlands län 1941–1946, länsassessor i Hallands län 1946–1951 och landssekreterare i Jönköpings län 1951–1970. Han var föredragande i socialdepartementets byggnadsberedning 1943–1945, kanslichef där 1945–1948 samt sekreterare, expert och sakkunnig i kommittéer. Sylwan var ledamot av Kristianstads stadsfullmäktige 1934–1941. Han blev riddare av Nordstjärneorden 1953, kommendör av samma orden 1957 och kommendör av första klassen 1966. Sylwan ligger begraven i sin familjegrav på Fosie kyrkogård i Malmö.

Referenser 

Landssekreterare i Jönköpings län
Svenska kommunalpolitiker
Kommendörer av första klassen av Nordstjärneorden
Svenska jurister under 1900-talet
Svenska ämbetsmän under 1900-talet
Svenska politiker under 1900-talet
Jurister från Stockholm
Ämbetsmän från Stockholm
Politiker från Stockholm
Gravsatta i Malmö
Födda 1905
Avlidna 1988
Män
Jardin Émile-Gallé

Jardin Émile-Gallé är en park i Quartier Sainte-Marguerite i Paris elfte arrondissement. Parken är uppkallad efter den franske glaskonstnären Émile Gallé (1846–1904). Parken, som invigdes år 1986, har ingångar vid Rue Neuve-des-Boulets och Cité Beauharnais.

Bilder

Omgivningar
Saint-Jean-Bosco
Jardin Damia
Allée Neus-Català
Passage du Bureau

Kommunikationer
  Tunnelbana – linje  – Rue des Boulets
  Busshållplats  – Paris bussnät, linje

Referenser

Webbkällor

Externa länkar

Parker i Paris elfte arrondissement
Quartier Sainte-Marguerite
Arkitekturåret 1986
1986 i Paris
Brusewitz (efternamn)

Brusewitz är ett efternamn.

Personer med efternamnet Brusewitz 

 Anita Brusewitz-Hansson
 Axel Brusewitz
 Bertil Brusewitz
 Björn Brusewitz
 Carl Brusewitz
 Carl Elis Brusewitz
 Emil Brusewitz
 Eric Cornelius Brusewitz
 Fredrik Brusewitz
 Gunnar Brusewitz
 Gustaf Brusewitz
 Hugo Brusewitz
 Per Emil Brusewitz
Pteropus rennelli

Pteropus rennelli är en flyghund i släktet Pteropus som förekommer på Salomonöarna. Denna flyghund är nära släkte med Pteropus rayneri och Pteropus cognatus. Artepitetet i det vetenskapliga namnet syftar på utbredningsområdet.

Arten blir 145 till 185 mm lång, saknar svans och väger cirka 170 g. Underarmarna är 95 till 128 mm långa, bakfötternas längd är 24 till 39 mm och öronen är 23 till 25 mm stora. Pteropus rennelli har en svart nos med korta rörformiga näsborrar. Ansiktet kännetecknas av en svartgrå färg, ögon med rödbrun regnbågshinna och av spetsiga öron. Med undantag av en ljusmantel kring axlarna är pälsen mörkbrun. Arten har svart flyghud. Typiskt är robusta tänder.

Arten är endemisk för ön Rennel i ögruppens sydöstra del. Individerna lever i skogar och de håller sig fast i trädens grenar när de vilar. Honor föder en unge per dräktighet. Livslängden uppskattas med 8 till 9 år. Som föda antas frukter och blommor. Individerna vilar ensam eller i par.

Beståndet hotas av intensivt skogsbruk, av gruvdrift och av jakt för köttets skull. Stormbyar kann paverka arten negativ. Den listas av IUCN som starkt hotad (EN).

Referenser

Externa länkar

Flyghundar
rennelli
Däggdjur i australiska regionen
Forneby, Sala kommun

Forneby är en by i Möklinta distrikt (Möklinta socken) i Sala kommun, Västmanlands län (Västmanland). Byn ligger där Länsväg 832 utgår från Länsväg 830 och utgör den sydligaste delen av tätorten Möklinta.

Väster om byn finns den delvis igenväxta sjön Storsjön.

Källor 

Orter i Sala kommun
Möklinta distrikt
Bernhard Andrén

Bernhard Emanuel Andrén, född den 6 juli 1869 i Asarums församling, Blekinge län, död den 13 april 1945 i Jönköping, var en svensk militär. Han var son till Olof Andrén.

Andrén blev underlöjtnant vid Göta artilleriregemente 1890, löjtnant vid Andra Göta artilleriregemente 1895, kapten vid Smålands artilleriregemente 1903, major vid Vendes artilleriregemente 1913 samt överstelöjtnant i armén 1916 och vid Boden-Karlsborgs artilleriregemente 1917. Han blev chef för Karlsborgs artillerikår 1920, befordrades till överste i armén 1922 och övergick som sådan till västra arméfördelningens reserv 1925. Andrén blev riddare av Svärdsorden 1911 och kommendör av andra klassen av samma orden 1925. Han vilar på Ljungarums kyrkogård.

Källor 

 
  
 
 Andrén, Bernhard E på SvenskaGravar.se
 Sveriges dödbok 1830–2020

Överstar i svenska armén
Svenska regementschefer
Kommendörer av andra klass av Svärdsorden
Svenska militärer under 1900-talet
Personer från Asarums socken
Gravsatta i Jönköping
Födda 1869
Avlidna 1945
Män
HD 20104

HD 20104 (HR 967), är en dubbelstjärna i den mellersta delen av stjärnbilden Giraffen. Den har en kombinerad skenbar magnitud av ca 6,41 och är mycket svagt synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 5,9 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 550 ljusår (ca 170 parsek) från solen. Den rör sig närmare solen med en heliocentrisk radialhastighet på ca -6 km/s.

Egenskaper
Primärstjärnan HD 20401 A är en vit till blå stjärna i huvudserien av spektralklass A2 V. Den har en massa som är ca 2,5 solmassor och har ca 71 gånger solens utstrålning av energi från dess fotosfär vid en effektiv temperatur av 8 100 till 8 700 K.

Följeslagaren HD 20401 B är en vit till blå stjärna i huvudserien av spektralklass A4 V. Den har en massa som är ca 2,3 solmassor och en effektiv temperatur av ca 8 100 till 8 700 K. De båda stjärnorna ligger separerade med 0,5 bågsekund och cirkulerar i en bana med en halv storaxel på 0,46 bågsekund och excentricitet 0,4 med en omloppsperiod av ca 350 år.

Referenser

Noter

			

		
Stjärnbilden Giraffen
HD-objekt
HR-objekt
Huvudseriestjärnor klass A
Dubbelstjärnor
Forneby

Forneby kan syfta på:

 Forneby, Bollnäs kommun - en by i Bollnäs kommun
 Forneby, Sala kommun - en by i Sala kommun
Stenbjerg Redningsstation

Stenbjerg Redningsstation är en dansk sjöräddningsstation, som inrättades 1894 i byn Stenbjerg vid Nordsjökusten i Thisteds kommun i Nordjylland, numera inom Nationalpark Thy. Den inrättades med räddningsbåt och raketapparat.

Den sista räddningsaktionen gjordes 1969, och stationen lades ned på 1970-talet. Stationshuset, som uppfördes 1931 vid landningsplatsen Stenbjerg Strand, är numera byggnadsminne. Byggnaden inrymmer en utställning om räddningsväsendet.

Källor
Bygning: Stenbjerg Landingsplads 3, bygning 69, Thisted på www.kulturarv.dk
Betænkning vedrørende Redningsvæsenets forhold, Betænkning Nr. 112, 1954

Noter

Externa länkar
Stenbjerg Landingsplads på Nationalpark Thy:s webbplats

Thisteds kommun
Sjöräddningsstationer i Danmark
Byggnadsminnen i Danmark
Bildanden 1894
1894 i Danmark
Gustav Fabergé

Peter Gustav Fabergé (), född 18 februari 1814 i Pärnu, död 3 januari 1894 i Dresden, var en balttysk juvelerare samt far till Peter Carl Fabergé.

År 1842 grundade han smyckesföretaget Fabergé i Sankt Petersburg, som hans son senare ärvde.

Gustav Fabergé föddes i det dåvarande ryska kejserliga Guvernementet Livland (nuvarande Estland). Hans far, Pierre (1768–1858), var hantverkare och hade flyttat till Livland 1800. Fabergé pensionerades 1860, och flyttade vidare till Dresden (dåvarande Kungariket Sachsen).

År 2015 avtäcktes Gustav Fabergé-monumentet i Pärnu.

Referenser

Externa länkar 

Födda 1814
Avlidna 1894
Balttyskar
Juvelerare
Personer från Pärnu
Män
Igor Liba

Igor Liba, född 4 november 1960 i Prešov, är en före detta tjeckoslovakisk ishockeyspelare.

Han blev olympisk silvermedaljör i ishockey vid vinterspelen 1984 i Sarajevo.

Källor 

Tjeckoslovakiska ishockeyspelare
Tjeckoslovakiska olympiska silvermedaljörer
Tjeckoslovakiska olympiska bronsmedaljörer
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1984 från Tjeckoslovakien
Tävlande i ishockey vid olympiska vinterspelen 1984
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1988 från Tjeckoslovakien
Tävlande i ishockey vid olympiska vinterspelen 1988
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1992 från Tjeckoslovakien
Tävlande i ishockey vid olympiska vinterspelen 1992
Olympiska silvermedaljörer 1984
Olympiska bronsmedaljörer 1992
Personer från Prešov
Födda 1960
Levande personer
Män
David Aubry

David Aubry, född 8 november 1996 i Saint-Germain-en-Laye, är en fransk simmare.

Karriär

2016–2017
I november 2016 tog Aubry två brons vid franska kortbanemästerskapen i Angers på 800 meter frisim och på 1 500 meter frisim. 

I maj 2017 vid franska långbanemästerskapen i Schiltigheim tog Aubry brons på 800 meter frisim. I december 2017 vid franska kortbanemästerskapen i Montpellier tog han guld på både 800 och 1 500 meter frisim samt brons på 400 meter frisim.

2018–2019
I maj 2018 vid franska långbanemästerskapen i Saint-Raphaël tog Aubry tre guld på 400, 800 och 1 500 meter frisim. I augusti 2018 vid EM i Glasgow tog han brons tillsammans med Lara Grangeon, Lisa Pou och Marc-Antoine Olivier i den mixade lagtävlingen i öppet vatten-simning. I november 2018 vid franska kortbanemästerskapen i Montpellier tog Aubry guld på 800 och 1 500 meter frisim samt silver på 400 meter frisim. Följande månad vid kortbane-VM i Hangzhou satte han ett nytt franskt rekord på 1 500 meter fritt med en tid på 14 minuter och 23,44 sekunder.

I april 2019 vid franska långbanemästerskapen i Rennes försvarade Aubry sina tre guld på 400, 800 och 1 500 meter frisim. På 800 meter fritt satte han dessutom ett nytt franskt rekord på tiden 7 minuter och 46,30 sekunder. Följande månad vid franska mästerskapen i öppet vatten-simning i Lissac-sur-Couze tog Aubry guld på 10 km samt guld i den mixade lagtävlingen tillsammans med Anna Egorova, Damien Joly och Océane Cassignol.

I juli 2019 vid VM i Gwangju tog Aubry brons på 800 meter frisim och förbättrade sitt franska rekord med en tid på 7 minuter och 42,08 sekunder. I december 2019 vid kortbane-EM i Glasgow tog han brons på 1 500 meter frisim. Senare samma månad vid franska kortbanemästerskapen i Angers tog Aubry tre guld på 400, 800 och 1 500 meter frisim.

2020–2022
I december 2020 vid franska långbanemästerskapen i Saint-Raphaël tog Aubry guld på 800 och 1 500 meter frisim samt brons på 400 meter frisim. I juni 2021 vid franska mästerskapen i öppet vatten-simning i Gravelines tog han silver på 5 km och brons på 10 km. I juli och augusti 2021 tävlade Aubry i tre grenar vid OS i Tokyo. På 400 och 800 meter frisim blev han utslagen i försöksheatet och slutade på totalt 28:e respektive 29:e plats. Aubry tävlade även i 10 km öppet vatten, men lyckades inte fullfölja loppet.

I december 2021 vid franska vintermästerskapen i långbana i Montpellier tog Aubry silver på 800 och 1 500 meter frisim. I april 2022 vid franska långbanemästerskapen i Limoges tog han brons på 400 meter frisim.

Källor
David Aubry på Internationella simförbundets webbplats
David Aubry på SwimRankings.net

Noter

Franska simmare
Franska mästare i simning
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2020 från Frankrike
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 2020
Födda 1996
Levande personer
Män
Franska idrottare under 2000-talet
Personer från Saint-Germain-en-Laye
Sten von Stapelmohr

Sten Gunnar Axelsson von Stapelmohr, född den 1 mars 1884 i Oskarshamn, död den 6 februari 1965 i Norrköping, var en svensk läkare.

von Stapelmohr avlade mogenhetsexamen 1901, medicine kandidatexamen 1907 och medicine licentiatexamen 1912 vid Uppsala universitet. Han var underlöjtnant i Upplands artilleriregementes reserv 1906–1910, amanuens vid kirurgiska polikliniken på Akademiska sjukhuset i Uppsala 1910–1911, underläkare vid  kirurgiska avdelningen på Sahlgrenska sjukhuset i Göteborg 1912–1921, vid kirurgiska avdelningen på Sabbatsbergs sjukhus i Stockholm 1922–1925, överläkare vid länslasarettet i Landskrona 1925–1931 och vid kirurgiska avdelningen på Norrköpings lasarett 1931–1950, styresman där 1940–1950. von Stapelmohr promoverades till medicine hedersdoktor i Uppsala 1932. Han blev ledamot av Svenska läkaresällskapet 1916, av Nordiska kirurgiska föreningen 1916, av Deutsche Gesellschaft für Chirurgie 1920 och av Deutsche Gesellschaft für Urologie 1921. von Stapelmohr var vice ordförande i Kolmårdssanatoriets direktion 1940–1949, ledamot av centralstyrelsen för Sveriges läkareförbund 1940–1951, av Svenska Röda Korsets distriktsstyrelse 1943–1957, ordförande i Svenska kirurgiska föreningen 1946–1947 (hedersledamot 1953). Han blev hedersledamot av Östgöta nation i Uppsala 1943 och av Östergötlands östra läkareförening 1950. von Stapelmohr publicerade skrifter i fackpress och i kulturhistoriska ämnen. Han blev riddare av Nordstjärneorden 1938 och kommendör av andra klassen av Vasaorden 1943. von Stapelmohr är begravd på Solna kyrkogård.

Källor 

 
  
  
 
 
 Sten Gunnar Axelsson Stapelmohr von på Gravar.se

Svenska kirurger
Svenska reservofficerare
Hedersdoktorer vid Uppsala universitet
Hedersledamöter vid Östgöta nation i Uppsala
Kommendörer av andra klass av Vasaorden
Riddare av Nordstjärneorden
Svenska läkare under 1900-talet
Personer från Oskarshamn
Gravsatta på Solna kyrkogård
Födda 1884
Avlidna 1965
Män
Kvalspelet till herrarnas ICC T20-VM 2021 – Afrika

Kvalspelet till herrarnas ICC T20-VM 2021 – Nord- och Sydamerika var en cricketturnering som utgjorde en del av kvalprocessen till Herrarnas ICC T20-VM 2021 som hölls i Förenade Arabemiraten. Tolv regionala kval organiserades av International Cricket Council (ICC) i 2018, med 62 lag i fem regioner – Afrika, Nord- och Sydamerika, Asien, Europa och Östasien-Stilla Havet. De 25 bästa lagen från dessa tävlingar gick vidare till de regionala finalerna 2019, och sju av dessa vidare till huvudkvalet.

Den första av Afrikas inledande kval, den nordvästra gruppen, hölls i Nigeria. De två andra inledande gruppfaserna hölls i Botswana respektive Rwanda. De två bästa lagen från varje grupp avancerade vidare till den regionala finalen, därav de två bästa lagen går vidare till det större interkontinentala kvalet. I april 2018 gav International Cricket Council (ICC) hel status till alla herrmatcher i Twenty20 mellan medlemsländer från och med 1 januari 2019, och därmed spelades alla matcher i den regionala finalen som fullvärdiga T20I matcher.

Från den nordvästra gruppen gick Ghana och Nigeria vidare till den regionala finalen. Ghanas Simon Ateak nämndes till den gruppens bästa spelare. Från den östra gruppen gick Kenya och Uganda vidare till det regionala kvalet. Ugandas Riazat Ali Shah nämndes till den gruppens bästa spelare. Från den södra gruppen gick Botswana och Namibia vidare till den regionala finalen.

Den afrikanska regionala finalen hölls i Uganda i maj 2019. Namibia och Kenya gick vidare till det interkontinentala kvalet efter att ha hamnat på första respektive andra plats i det afrikanska regionala kvalet. I juli 2019 meddelade ICC att Zimbabwes cricketlandslag stängs av och bannas från alla ICC:s turneringar. Till följd av detta tilldelades Nigeria deras plats i det interkontinentala kvalet.

Lag

Nordvästra gruppen

Den nordvästra gruppens matcher spelades i Nigeria mellan 14 och 21 april 2018.

Poängtabell

Referenser

Herrarnas ICC T20-VM 2021
Black Tiger

Black Tiger är ett plattformsspel utvecklat av Capcom, släppt 1987 på arkad och senare till hemdatorer.

Handling 
Tre onda drakar har kommit och spridit förstörelse och lidande i ett kungadöme. Spelaren tar rollen som Black Tiger, en kraftfull och modig krigare som skall strida mot drakarna för att återupprätta freden i kungadömet.

Spelsystem 
Spelaren tar sig till drakarna genom åtta banor fulla med monster som man måste kämpa mot. Nästan alla monster man dödar lämnar efter sig mynt som man skall plocka upp och spara, för att man senare skall kunna köpa bättre vapen och rustning. Man kan också få hjälp av äldre män som hjälper genom att ge spelaren mer pengar, mer tid för att klara av banan eller genom att sälja saker. På banorna finns lerkrukor utspridda; slår man sönder dessa får man fram bonussaker, vilka kan bestå av mer tid, mer kraft, starkare vapen och nycklar till skattkistor. I kistorna finns det fällor, drycker och pengar. På banorna finns även pilar som visar vart man skall gå för att komma till slutet på banan.

Porteringar 
Företaget US Gold portade spelet till hemdatorer. Senare släpptes spelet till spelkonsoler genom spelsamlingarna Capcom Classics Collection och Capcom Arcade Cabinet.

Mottagande 
Svenska Hemdatornytt tyckte att det rörde sig lite för långsamt och hackade alltför mycket i spelet, och gav det 52.75/100 i medelvärde. Datormagazin tyckte att det kunde ha varit mer ljud i hemdatorversionen men att spelet ändå var väldigt underhållande, och gav det 7/10 i betyg.

Referenser

Externa länkar 

Datorspel 1987
Amigaspel
Arkadspel
Atari ST-spel
C64-spel
Virtual Console-spel
ZX Spectrum-spel
Datorspel utvecklade av Capcom
Plattformsspel
Spel med enspelarläge och flerspelarläge
Mathieu Jaminet

Mathieu Jaminet, född den 24 oktober 1994 i Hayange, är en fransk racerförare.

Källor
 Driver Database. 

Födda 1994
Franska racerförare
Porsche Supercup-förare
IMSA Sportscar Championship-förare
Män
Levande personer 
Personer från Moselle
Franska idrottare under 2000-talet
Gustaf Klingspor

Gustaf Klingspor, född 29 september 1772 i Stockholm, död 6 juli 1840 i Skärkinds socken, Östergötland, var en svensk greve, militär, hovman och godsägare. Han var son till fältmarskalken greve Mauritz Klingspor och far till riksdagsmannen greve Mauritz Staffan Philip Klingspor.

Biografi

Militär karriär 
Gustaf Klingspor blev 1791 löjtnant vid Svea livgarde. Han var delaktig i landstigningen vid Kachis kapell den 16 juni 1792 under ledning av kapten Carl Pontus Lilliehorn. I samband med att Klingspor kom i land med sin trupp blev han skjuten i foten av en jägarekula. Klingspor medverkade även vid Viborgska gatloppet den 3 juli samma år där han blev tillfångatagen av ryssarna. 1796 blev han överadjutant och major i armén. Han lämnade det militära som överstelöjtnant och generaladjutant.

Civil karriär 
Klingspor blev 1791 kammarherre hos drottning Sofia Magdalena och senare hovmarskalk hos drottning Fredrika år 1800. 1799 blev han greve och 1823 fick ärva sin farbrors fideikommiss Grönlund i Östergötland.

Familj 
Gustaf Klingspor tillhörde den grevliga ätten Klingspor, nr 107. Han var son till fältmarskalken greve Mauritz Klingspor och Anna Charlotta af Petersens samt dotterson affärsmannen Herman Petersen. Han gifte sig den 8 maj 1798 på Grönlund med friherrinnan Magdalena Charlotta Wennerstedt, dotter till överstelöjtnanten friherre Vilhelm Wennerstedt och grevinnan Charlotta Filippina von Schwerin. De fick sju barn.

Söner 

 Godsägaren Gustaf Vilhelm Mauritz Klingspor (1799–1848), friherre vid födelsen, greve 1814 vid farfaderns död.
 Riksdagsmannen Mauritz Staffan Philip Klingspor (1800–1858), friherre vid födelsen, greve 1848 vid broderns död.
 Löjtnant Otto Klingspor (1810–1865), friherre vid födelsen, greve tillsammans med sin son Philip Klingspor 1858 vid broderns död.
 Herr Vilhelm Carl August Klingspor (1818–1832), friherre vid födelsen.

Titel och heraldiskt vapen 
Klingspor föddes som friherre. När hans far, Mauritz Klingspor, upphöjdes till greve av kung Gustav IV Adolf 1799, blev även han det med förbehållet att titeln sedan skulle föras vidare enligt primogenitur.

 29 september 1772 – 16 november 1799: Högvälborne Herr Friherre Gustaf Klingspor.
 16 november 1799 – 6 juli 1840: Högvälborne Herr Greve Gustaf Klingspor.

Utmärkelser 

   Riddare av Kungl. Svärdsorden.

Källor

Noter 

Överstelöjtnanter i svenska armén
Svenska hovmarskalkar
Svenska kammarherrar
Svenska grevar
Riddare av Svärdsorden
Svenska militärer under 1700-talet
Svenska militärer under 1800-talet
Personer i Gustav III:s ryska krig
Militärer från Stockholm
Gustaf
Födda 1772
Avlidna 1840
Män
Vorontsov fyr

Vorontsov fyr (ukrainska: Воронцовський маяк) är en fyr på en lång pir vid inloppet till staden Odessas hamn vid Svarta havet. 

Fyren är 27,2 meter hög och visar rött  sken med tre blixtar var femtonde sekund liksom morsetecknet för bokstaven O, som i Odessa. Den är uppkallad efter den ryska generalen och generalguvernören över Nya Ryssland och Bessarabien,  Michail Semjonovitj Vorontsov och är den tredje fyren med samma namn.

Den första fyren i Odessas hamn var en mast av trä som restes 1843. En fotogenlykta hissades upp i masten på natten och byttes ut mot en gul flagga om dagen. Fyren förstördes 1854 i samband med Krimkriget men reparerades fem år senare. År 1863 ersattes den med en riktig fyr, som tändes första gången den 8 november, samma dag som ett monument över Vorontsov invigdes. Fyren monterade ned och flyttades till Krim år 1898 och är fortfarande i drift.

Den andra fyren invigdes den 20 november 1888. Den var vit och av gjutjärn med roterande rött blixtrande sken och från 1911 försedd med en kompressordriven  mistlur. Fyren sprängdes i luften av tyskarna den 15 september 1941 för att försvåra angrepp på staden. Efter andra världskriget sattes tillfälligt en  acetylenlykta upp på en pelare ovanpå ruinen.

Den nuvarande fyren tillverkades 1955 i Kronstadt och placerades på ett fundament av betong. Den är vitmålad med röd lanternin. Vid dimma låter mistluren fem gånger per minut. Fyren är inte öppen för besökare.

Källor

Externa länkar

Fyrar i Ukraina
Byggnader och anläggningar i Odessa oblast
Odessa
Arkitekturåret 1955
1955 i Sovjetunionen
Dušan Pašek

Dušan Pašek, född 7 september 1960 i Bratislava, död 14 mars 1998 i Bratislava, var en tjeckoslovakisk ishockeyspelare.

Han blev olympisk silvermedaljör i ishockey vid vinterspelen 1984 i Sarajevo.

Källor 

Tjeckoslovakiska ishockeyspelare
Tjeckoslovakiska olympiska silvermedaljörer
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1988 från Tjeckoslovakien
Tävlande i ishockey vid olympiska vinterspelen 1988
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1984 från Tjeckoslovakien
Tävlande i ishockey vid olympiska vinterspelen 1984
Olympiska silvermedaljörer 1984
Världsmästare i ishockey
Idrottare från Bratislava
Födda 1960
Avlidna 1998
Män
Nils Staf

Nils Olof Bernhard Staf, född den 30 oktober 1901 i Stockholm, död där den 21 april 1983, var en svensk arkivarie och kulturhistoriker.

Staf avlade studentexamen 1920, filosofie kandidatexamen 1924, filosofie ämbetsexamen 1925 och filosofie licentiatexamen 1930. Han promoverades till filosofie doktor 1936. Staf var amanuens vid Stadshistoriska institutet 1923–1935, Stockholms stads arkiv och bibliotek 1926–1930, vid Stockholms stadsarkiv 1930–1935, andre arkivarie där 1935–1946, förste arkivarie 1945–1952 och stadsarkivarie i Stockholms stad 1952–1966. Han promoverades till teologie hedersdoktor 1970. Staf invaldes som ledamot av Samfundet för utgivande av handskrifter rörande Skandinaviens historia 1941. Han blev riddare av Nordstjärneorden 1960. Staf är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Bibliografi 
 Borgarståndets riksdagsprotokoll före frihetstiden (tillsammans med Nils Ahnlund, I–VI, 1933)
 Marknad och möte (doktorsavhandling, 1935)
 Marknadsreformen 1788 (1940)
 Gustaf III och Norge (1942)
 Polisväsendet i Stockholm 1776–1850 (1950)
 Nödhjälpskassan i Stockholm 1759–1959 (1959)
 Bernhard Wadström och hans samling i Stockholms stadsarkiv (1962)
 Pietistisk kyrkokritik (1962)
 Ekholmska samlingen i Stockholms stadsarkiv (1964)
 Stockholms stads tänkeböcker (VII–VIII, från 1608–1615, 1964–1966)
 Religionsdebatten under förra hälften av 1700-talet (1969)
 Ransätersbruken och deras ägare (1974)
 De svenska legationspredikanterna i Konstantinopel (1977)
 Hägerstens gård och dess ägor (1979)

Källor 

 
 Riddare av Kungl. Nordstjärneorden i Sveriges statskalender 1969
 
 
 Staf, Nils Olof Bernhard på SvenskaGravar.se

Svenska stadsarkivarier
Svenska kulturhistoriker
Hedersdoktorer vid Uppsala universitet
Ledamöter av Kungliga Samfundet för utgivande av handskrifter rörande Skandinaviens historia
Riddare av Nordstjärneorden
Svenska historiker under 1900-talet
Forskare från Stockholm
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1901
Avlidna 1983
Män