kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Melinda Jacques

Melinda Jacques, född Szabó, tidigare Melinda Tóthné Szabó född 13 oktober 1971  Karcag i Ungern, är en ungersk-fransk handbollsspelare.

Klubblagskarriär 
Melinda Szabó började med handboll i Eger. I slutet av 1980-talet spelade hon för Győri Richards och sedan för Secotex Szeged där hon fick sitt genombrott 1988. 17 år gammal debuterade hon i det ungerska landslaget. Säsongen 1988/1989 kom hon åtta i den ungerska skytteligan med klubben Győri Richards. Hon blev femma i samma skytteliga 1990-1991 i klubben Secotex Szeged. 1991 började hon spela för SC Vasas Budapest och hon vann det ungerska mästerskapet 1992 och 1993. Med Vasas var hon i finalen i Champions League 1994 och Citycupen 1995. Hon spelade kvar i Vasas till 1998.

1998 började hon ett nytt liv: hon skilde sig och flyttade från Ungern för att spela i Frankrike för Metz. Hon spelade för franska klubben Metz 1998-2004.2004  efter OS slutade hon sin spelarkarriär. Hon har tränat ungdomslag efter karriären och återvände 2020 till Metz HB där dottern Emma Jacques nu spelar på samma position som högerback.

Landslagskarriär 
Hon spelade för Ungern i VM 1993 och blev sjua i mästerskapet. Efter att ha gift sig hette hon Melinda Tóthné Szabó och efter en graviditet missade hon VM 1995 och sedan även OS 1996 i i Atlanta. I båda dessa mästerskap vann Ungern en medalj. Hon var åter med i VM 1997 där Ungern inte lyckades ta medalj. I maj 1998 spelade hon sin sista landskamp för Ungern.

Hon blev franskt medborgare den 27 juli 2000 och hade fått spelas för Frankrike vid de olympiska spelen 2000 i Sydney. Hon missade OS 2000 på grund av en lårskada. Hennes första officiella tävling för Frankrike blev EM 2000 där valdes in i All Star Team som högerback. Frankrike slutade på femte plats. I januari 2001 tänkte hon att avsluta sin karriär 29 år gammal. Hon gifte sig med Pascal Jacques, en före detta fransk landslagsman och födde en dotter i november 2001. Hon var dock vid EM 2002 åter i franska landslaget och vann sin första mästerskapsmedalj, ett brons. Hon blev sedan världsmästare 2003 i Kroatien efter en vinst i finalen mot Ungern. Hon deltog slutligen i de olympiska spelen i Aten 2004, där Frankrike nådde semifinalen, förlorade mot Sydkorea och sedan också förlorade bronsmedaljen till Ukraina.

Meriter med Klubblag 

  i EHF Champions League  1994 med Vasas SC
  i Citycupen 1995 med Vasas SC
  i ungerska mästerskapet 1992 och 1993 med Vasas SC
  i franska mästerskapet 1999, 2000, 2002 och 2004 med ASPTT Metz
  i franska cupen 1999 med  ASPTT Metz

Referenser 

Levande personer
Kvinnor
Födda 1971
Ungerska handbollsspelare
Franska handbollsspelare
Världsmästare i handboll
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från Frankrike
Tävlande i handboll vid olympiska sommarspelen 2004
Spelare i Metz HB
Ungerska idrottare under 1900-talet
Franska idrottare under 1900-talet
Franska idrottare under 2000-talet
Personer från Karcag
Handbollsspelare i Vasas SC
M/S Ejdern

M/S Ejdern är en finländsk bil- och passagerarfärja för Ålandstrafiken. Den byggdes 1976-1978 på Laivateollisuus i Åbo och levererades till Ålands landskapsregering för att segla för Ålandstrafiken. Hon har senare övertagits av Nordic Jetline Finland Oy.

M/S Ejdern går främst på Norra linjen mellan Brändö och Kumlinge.

Källor
M/S Ejdern på www.faktaomfartyg.se
M/S Ejdern på Ålandstrafikens webbplats

Noter

Finländska färjor
Åländsk sjöfart
Fartyg sjösatta 1978
Fartyg byggda i Åbo
Pedro Teixeira (kartograf)

Pedro Teixeira Albernaz, född 1595 i Lissabon, Portugal, död 1662 i Madrid, var en portugisisk kartograf.

Han kom från en familj av kartografer inklusive hans far Luís Teixeira, hans farbror Domingos Teixeira och hans bror João Teixeira Albernaz I som han samarbetade med. Omkring 1610 tog sig Pedro Pedro till Spanien och arbetade som kunglig kartograf för Filip III av Spanien (1598-1621) och Filip IV (1621-1665). Under åren 1622 till 1630 arbetade han med att kartlägga kusterna runt den Iberiska halvön. Pedro ändrade sina verk från sjökort till topografiska kartor under denna tidsperiod. Pedro utsågs tillsammans med sin bror att göra en karta över Magellansundet och St. Vincent.

Bidrag
Hans verk från 1634 La descripción de España y de las costas y puertos de sus reinos (”'Beskrivning av Spanien och dess kungarikes kuster och hamnar”) finns bevarat i Wien. Teixeiras karta består av tjugo enskilda folios. Plåtarna till kartan graverades av Salomon Savery (1594–1665) i Amsterdam. De trycktes sedan av Jan och Jacques van Veerle i Antwerpen 1656. Detta verk är sex fot högt och över nio fot brett och är en bra representation av en stad under Habsburgs styre. Kartan och kommentarerna längs marginalerna visar Spanien på höjden av sin makt. Arbetet ger också en rättvisande bild av stadens utseende vid den tiden.

Verk

Carta dos Estreitos de S. Vicente e Magalhães (1621)
La descripción de España y de las costas y puertos de sus reinos (1634)
Topografía de Madrid (1656)
Corral de la Cruz. Madrid (1656)
El convento de la Trinidad Calzada de Madrid en el plano de Teixeira (1656)
Corral del Príncipe. Madrid (1656)

Källor

Externa länkar
Kartor över Galiciens kust
The atlas of "Rey Planeta"
Familjen Teixeira Albernaz

Födda 1590-talet
Avlidna 1662
Personer i Portugal under 1600-talet
Personer från Lissabon
Teixeira
Män
M/S Skiftet

M/S Skiftet är en finländsk bil- och passagerarfärja för Ålandstrafiken. Den byggdes 1985 på Valmet Laivateollisuus i Åbo och levererades till Ålands landskapsregering för att segla för Ålandstrafiken. Hon har sitt namn efter fjärden och fyren Skiftet mellan Houtskär och Kökar i den åländska skärgården.

M/S Skiftet går främst på Södra linjen Långnäs–Överö–Sottunga–Kökar–Galtby.

Olyckor
M/S Skiftet var 2023 nära att ramma Viking Lines  vid ett fartygsmöte i farleden i svängen vid Enskär mellan Sottunga och Överö på Åland. En kollision undveks med en marginal på 15 meter.

Källor
M/S Skiftet på www.faktaomfartyg.se
M/S Skiftet på Ålandstrafikens webbplats

Noter

Finländska färjor
Åländsk sjöfart
Fartyg sjösatta 1985
Fartyg byggda i Åbo
M/S Viggen

M/S Viggen är en finländsk bil- och passagerarfärja för Ålandstrafiken. Den byggdes 1998 av Uudenkaupungin Työvene Oy i Nystad i Finland och levererades till Ålands landskapsregering för att segla för Ålandstrafiken.

M/S Viggen gick tidigare på Norra linjen mellan Åva och Osnäs, men går numera mellan Galtby och Kökar.

Bildgalleri

Källor
M/S Viggen på www.faktaomfartyg.se
M/S Viggen på Ålandstrafikens webbplats

Noter

Finländska färjor
Åländsk sjöfart
Fartyg sjösatta 1998
Fartyg byggda i Finland
M/S Odin

M/S Odin är en finländsk bil- och passagerarfärja för Ålandstrafiken. Hon byggdes 1982 på Svendborg Værft A/S i Svendborg i Danmark och levererades till Sydfynske D/S A/S i Taars i Danmark för att sättas in på linjen mellan Spodsbjerg på Langeland och Taars på Lolland.

Efter att ha seglats i syddanska vatten under många år av olika danska rederier, köptes Odin Sydfyen 2015 av J & L Shipping Ab i Mariehamn i Åland och döptes om till Odin. Hon har därefter seglat för Ålandstrafiken. 
M/S Odin går främst på Tvärgående linjen Långnäs-Överö-Snäckö.

Bildgalleri

Källor
M/S Odin Sydfyen på www.faktaomfartyg.se
M/S Odin på Ålandstrafikens webbplats

Noter

Finländska färjor
Danska färjor
Åländsk sjöfart
Fartyg sjösatta 1982
Fartyg byggda i Danmark
Albert Heijn

Albert Heijn är den största stormarknadskedjan i Nederländerna med en marknadsandel på 34,9 % (2019). Butikskedjan grundades 1887 och är en del av Ahold Delhaize sedan dess skapande 2016.

Historia 
Kedjan grundades den 27 maj 1887, då Albert Heijn köpte en livsmedelsbutik i Oostzaan av sin far Jan Heijn. Under de följande åren öppnade Heijn mer butiker i flera städer, och 1899 öppnade han ett centrallager i Zaandam. 

1895 började Heijn rosta sitt eget kaffe i en tvättstuga vid sin första butik i Oostzaan och 1910 tillkom flera andra egentillverkade föremål, däribland konfektyr, kakor och bakverk. Fram till och med 1913 tillverkades dessa produkter i ett gammalt stadshus i Zaandam. Därefter byggde man en fabrik vid det gamla stadshuset 1913.

Kedjan blev börsnoterad 1948 och genomgick två stora förändringar på 1950-talet. Den första förändringen var 1952, då man introducerade självbetjäningsbutiker. Och den andra förändringen var 1955, med öppnandet av deras första stormarknad.

Kedjan kom att bli störst i Nederländerna genom ett flertal företagsförvärv. Några noterbara uppköp är Van Amerongen (1950), Simon de Wit (1972), och C1000 (2008, och delvis 2012).

Ahold NV grundades den 27 augusti 1973 och Albert Heijn blev då en del av det. 

Holdingbolaget gjorde det blev lättare för Alber Heijn att ge sig ut på den internationella marknaden. Senare under samma år i oktober förvärvade man Etos och gjorde om några butiker till Albert Heijns medan resten förblev apotek under Ahold.

Under 2007 öppnade Albert Heijn en butik på Curaçao, denna butik förblev öppen till 2016, då ett annat företag tog över butiken. Företaget gick även in på den belgiska marknaden 2011, då de öppnade en butik i Brasschaat. Trots sammanslagningen av Ahold och Delhaize 2016 så förblev Albert Heijn aktiv i Belgien och har för närvarande 60 butiker i landet. Efter Curaçao och Belgien gick företaget in på den tyska marknaden med sina AH To Go butiker. Denna satsning stoppades emellertid 2018.

Organisation 
Sedan 1899 har kedjan sitt huvudkontor i Zaandam, även deras moderbolag, Ahold Delhaize,  finns här. Kedjan driver sex distributionscenter i Nieuwegein, Geldermalsen, Zaandam, Tilburg, Pijnacker och Zwolle. Det driver också sju "Home Shop Centers" i Almere, Eindhoven, Rotterdam, De Meern, Amsterdam, Oosterhout, och Bleiswijk.

Referenser

Nederländska varumärken
Företag bildade 1887
Nederländska butikskedjor
Regeringen De Croo

Regeringen De Croo är sedan den 1 oktober 2020 den sittande federala regeringen i Belgien.

Efter valet i maj 2019 hade regeringsbildningen dragit ut på tiden. Regeringen Michel II satt kvar som en expeditionsregering fram till den 27 oktober 2019 när en ny minoritetsregering ledd av Sophie Wilmès tillträdde. Wilmés ledde två expedititionsministärer innan Alexander De Croo kunde efterträda henne som premiärminister i en ordinarie regering, 494 dagar efter valet.

Regeringen bestod av de flesta partierna i Belgiens representantkammare och samlade 87 mandat av 150 för att bilda en majoritetsregering. Bland partier som står utanför regeringen finns kammarens två största, Ny-Flamländska Alliansen och Vlaams Belang. Dessa representerar båda den flamländska gemenskapen, vilket innebär att regeringen inte har majoritet i denna gemenskap.

Ministrar

Källor 

Regeringar efter land
Politik i Belgien
Bildanden 2020
Lun-Mek

Lun-Mek, åren 1992–1998 Alandia Yards, var ett skeppsvarv i Mariehamn i Åland.

Lun-Mek grundades i Mariehamn av Lundqvistrederierna. År 1992 slogs varvet samman med Algots varv i Mariehamn och döptes om till Ab Alandia Yards Oy. Ålands landskapsstyrelse blev största ägare.

År 2007 lade den dåvarande ägaren, Rederi AB Eckerö, ned varvet.

Fartyg byggda av Lun-Mek och Alandia Yard i urval
Färjan M/S Doppingen, 1984
Bogserbåten Bastö, 20,14 meter, 1990, levererad till finländska Sjöfartsverket
 Bogserbåten Bergö, 20,30 meter, 1991
Färjan M/F Vederøy, 20,30 meter, 1991
Färja 119 inom Ålandstrafiken, Töftöfärjan, 1993
Rescue PAF, 16, 12 meter, sjöräddningsbåt till Åland, 1994

Bildgalleri

Källor
Sandellsandberg arkitekter: Utformningsplan Algots varv på www.yumpu.com den 15 december 2009, sidan 6
Algots varv på Kulturnav

Nedlagda finländska skeppsvarv
Mariehamn
Åländska företag
La Razón

La Razón är en spansk dagstidning baserad i Madrid. Tidningen grundades 1998 av Luis María Anson och tillhör Grupo Planeta. Tidningens politiska linje är konservativ. Den kännetecknas av sina stora tryckta omslag som ibland täcker första sidan med en enda nyhet. Förutom huvudstaden har den fem lokala utgåvor i Katalonien, Andalusien, Murcia, Valencia och Kastilien och León .

Spridning
Enligt uppgifter från tiden före pandemien var tidningen den fjärde mest sålda tidningen i Madrid efter El País, El Mundo och ABC ; och enligt uppgifter från 2010 den fjärde mest sålda i Spanien som helhet.

Källor

Spanska dagstidningar
William Yang

William Xu Yang, född 11 oktober 1998, är en australisk simmare.

Karriär
I juli 2019 tog Yang guld på 50 meter fjärilsim vid sommaruniversiaden 2019 i Neapel.

I maj 2022 vid australiska mästerskapen tog Yang guld på 100 meter frisim efter ett lopp på personbästat 48,55 sekunder. I juni 2022 vid VM i Budapest var han en del av Australiens kapplag som tog silver på 4×100 meter frisim. Han erhöll även ett guld efter att simmat försöksheatet på 4×100 meter mixad frisim där Australien sedermera tog guld i finalen.

Källor
William Yang på Internationella simförbundets webbplats

Noter

Australiska simmare
Världsmästare i simning
Födda 1998
Levande personer
Män
Australiska idrottare under 2000-talet
Myriam Borg-Korfanty

Myriam Borg-Korfanty, född 18 oktober 1978,  i Pessac, Gironde, Franrike är en fransk handbollsspelare. Hon blev världsmästare med Frankrike  vid VM 2003. Hon var högerhänt och spelade vänsternia eller mittnia.

Klubblagskarriär 
US Mios-Biganos är hennes moderklubb, som hon spelade för 1986-2000 och även senare det mesta av karriären. 2000-2003 spelade hon för Mérignac Handboll med återvände till moderklubben 2003-2012. 2012-2013 hette klubben CA Béglais vilket blev  Mios-Biganos Bègles 2014-2015 för att återgå till US Mios-Biganos 2016-2019. Med klubben vann hon Challenge cup 2015 och franska cupen 2009 men inget mästerskap i Frankrike.

Landslagskarriär 
Hon spelade i franska landslaget från 1997 till 2008. Hon gjorde 261 mål på 165 landskamper för Frankrike. Hennes främsta merit är att hon blev världsmästare 2003. Förutom VM-guldet har hon en bronsmedalj från EM 2002 i Danmark. Hon deltog vid två OS, OS 2000 i Sydney där det franska laget kom på sjätte plats, och vid OS 2004 i Aten där Frankrike kom på fjärde plats.

Meriter i klubblag 

  i EHF Challenge Cup 2015 med US Mios-Biganos
  i franska cupen 2009 med US Mios-Biganos

Referenser 

Levande personer
Kvinnor
Födda 1978
Franska handbollsspelare
Världsmästare i handboll
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2000 från Frankrike
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från Frankrike
Tävlande i handboll vid olympiska sommarspelen 2000
Tävlande i handboll vid olympiska sommarspelen 2004
Franska idrottare under 2000-talet
Personer från Gironde (departement)
Erik Sandegren

Erik Sandegren kan syfta på:

* Erik Sandegren (1894–1989), svensk ämbetsman
 Erik Sandegren (1921–2006), svensk ingenjör
CEV Challenge Cup 2014–2015 (damer)

CEV Challenge Cup 2014-2015 utspelade sig mellan 25 oktober 2014 och 12 april 2015. Det var den 35:e upplagan av CEV Challenge Cup, arrangerad av Confédération Européenne de Volleyball.I turneringen deltog 49 lag. Bursa BBSK vann tävlingen för första gången.

Regelverk
Tävlingen spelas i cupformat, med två kvalificeringsrundor (första och andra omgången) och därefter spel från sextondelsfinaler (där sexton lag från CEV Cup 2014-2015 anbslöt) och vidare steg för steg till final. Alla möten spelades som dubbelmöten (hemma och borta). Poäng fördelades enligt vanliga volleybollregler (3 poäng för vinst 3-0 eller 3-1 i set, 2 poäng för vinst 3-2 i set, 1 poäng för förlust 2-3 i set och 0 poäng för förlust 1-3 eller 0-3 i set). Om bägge lagen fick lika många poäng avgjordes mötet med ett golden set).
.

Deltagande lag

Turneringen

Första omgången

Match 1

Match 2

Kvalificerade lag
  İlbank SK
  Gödöllõ RC
  Sliedrecht Sport

Andra omgången

Match 1

Match 2

Kvalificerade lag

Sextondelsfinaler

Match 1

Match 2

Kvalificerade lag

Åttondelsfinaler

Match 1

Match 2

Kvalificerade lag
  Bursa BBSK
  VK Uralochka-NTMK
  Pannaxiakos AON
  AGIL Volley
  Schweriner SC
  Stod IL
  Rote Raben Vilsbiburg
  VK Chimik

Kvartsfinaler

Match 1

Match 2

Kvalificerade lag
  Bursa BBSK
  VK Uralochka-NTMK
  Schweriner SC
  VK Chimik

Semifinaler

Match 1

Match 2

Kvalificerade lag
  Bursa BBSK
  VK Uralochka-NTMK

Final

Match 1

Match 2

Mästare
  Bursa BBSK

Note

Volleybollsäsongen 2014/2015
Sportåret 2014
Sportåret 2015
 2014-2015
Tärningsfortuna

Tärningsfortuna, även kallat bara fortuna, är ett tärningsspel, som spelas med insatser och i vilket vinst och förlust är helt beroende av slumpen.

Till spelet hör tre tärningar och en spelplan med sex fält, numrerade 1–6. En av deltagarna utses till bankir. De övriga deltagarna gör sina insatser på valfria fält på spelplanen, varefter tärningarna kastas av bankiren. 

Om en av tärningarna motsvarar ett nummer som en insats placerats på, blir vinsten lika stor som insatsen. Visar två tärningar numret blir vinsten dubbelt så stor som insatsen, och om alla tre tärningarna gör det blir vinsten tre gånger insatsen. Vinsterna betalas ut av bankiren, som i gengäld inkasserar de Insatser som inte gett vinst.

Eftersom bankiren matematiskt sett har ett visst övertag gentemot de övriga, bör man låta alla deltagare få inneha rollen som bankir lika många gånger.

Varianter
Crown and anchor (översatt till svenska krona och ankare) är ett populärt hasardspel bland brittiska sjömän och spelas efter samma regler som tärningsfortuna. Tre speciella tärningar används, som på två av sidorna är märkta med en krona respektive ett ankare. På de andra sidorna avbildas symboler för de fyra kortspelsfärgerna hjärter, spader, ruter och klöver. Insatserna placeras på en spelplan med sex fält som motsvarar tärningssidorna.

Se även
 Sic bo

Referenser

Sällskapsspel
Hasardspel
Klippan 7 och 8

Klippan 7 och 8 är en kulturhistoriskt värdefull dubbelfastighet i kvarteret Klippan vid Skeppargatan 3–5 på Östermalm i Stockholm. Byggnaden uppfördes 1897–1900 efter ritningar av arkitekt Carl Österman och är grönmärkt av Stadsmuseet i Stockholm vilket innebär "särskilt värdefull från historisk, kulturhistorisk, miljömässig eller konstnärlig synpunkt".

Beskrivning

Kvarteret Klippans fyra östra fastigheter (nr 6–9) bebyggdes efter 1890-talets mitt, medan den gamla bebyggelsen på kvarterets västra del stod kvar till 1907. De båda fastigheterna Klippan 7 och 8 förvärvades omkring 1897 av byggmästaren Anton Blomberg (1851–1916) som även blev byggets beställare. Han stod bakom flera nybyggnader som uppfördes för hans räkning i Stockholm under byggboomen i slutet av 1800-talet. Han byggde och sålde husen snabbt, så även här. Gällande Klippan 7 och 8 anlitade han arkitekt Carl Österman som samkomponerade husen fasader. 

Fasadmaterialet är rött tegel med inslag av grå kalksten i lister, burspråk, fönsteromfattningar samt i höjd med bottenvåningen av släthuggen kalksten med rusticerade band. Sockeln kläddes i rött sandsten som även inramar entrén nr 3. Husens mittparti accentueras av två, något framträdande fasadpartier som bär balkonger med gjutjärnsräcken på våning 3–5. Ursprungligen kröntes båda av spetsiga tornhuvar, idag finns bara den norra bevarad.

Den ursprungliga planlösningen är (liksom fasaderna) spegelvänd identisk. På varje våning fanns en lägenhet om tre rum och kök och en om fem rum och kök, vilket upprepades spegelvänd i grannfastigheten. I den större lägenheten ingick badrum och rum för betjänt (Domestik). Matsalen låg mot gården och kunde via skjutdörrar öppnas till salongen som hade tillgång till balkongen mot gatan. På bottenvåningen fanns ett litet rum för portvakten i varje entré. I början av 1930-talet inreddes vinden med ytterligare bostäder efter ritningar av arkitekt Edvard Bernhard.

Originalritningar

Ägare och boenden
Anton Blomberg sålde båda fastigheterna redan år 1899 vilket framgår av Stockholms adresskalender från 1900. Köpare var en direktör V. Lennqvist. Bland hyresgäster i Klippan 8 uppger adresskalendern från 1904 skådespelarna Oscar Bæckström och Anders de Wahl. Den senare var dessförinnan bosatt i huset Strandvägen 25 (se Ädelman större 8). I Klippan 7 hyrde greven Carl Trolle-Bonde en bostad vid samma tid. Klippan 7 ägs idag av bostadsrättsföreningen Klippan 7 som bildades 1988 och har 11 lägenheter. Omkring 1910 förvärvade Egnahemsföreningen Klippan u.p.a. fastigheten Klippan 8. Föreningen har 12 bostadsrätter och står fortfarande (2022) som ägare.

Bilder

Referenser

Noter

Källor
Östermalm I, inledning, Stockholms stadsmuseum (1973)
Östermalm I, byggnadsinventering Klippan m.fl., Stockholms stadsmuseum (1973)
 Stockholms adresskalender från 1899, 1900, 1904 och 1926
 RAÄ:s bebyggelseregister: Klippan 7
  RAÄ:s bebyggelseregister: Klippan 8
 Bygglovsritningar från 1898 upprättade av arkitekt Carl Österman
 Bygglovsritningar från 1929 upprättade av  arkitekt Edvard Bernhard

Externa länkar

Grönmärkta byggnader i Stockholm
Byggnader och anläggningar på Östermalm
Matthew Temple

Matthew Temple, född 20 juni 1999, är en australisk simmare.

Karriär
I juli 2019 vid VM i Gwangju erhöll Temple guld efter att simmat försöksheatet på 4×100 meter mixad medley, där Australien sedermera tog guld. I juli 2021 vid OS i Tokyo var Temple en del av Australiens kapplag som tog brons på både 4×100 meter frisim och 4×100 meter mixad medley.

I juni 2022 vid VM i Budapest var Temple en del av Australiens kapplag som tog silver på 4×100 meter frisim och 4×100 meter mixad medley. I december 2022 vid kortbane-VM i Melbourne var Temple en del av Australiens kapplag som tog guld och noterade nytt världsrekord på 4×100 meter medley. Han var även en del av kapplaget som tog guld på 4×50 meter frisim, silver på 4×100 meter frisim och 4×50 meter mixad frisim samt brons på 4×50 meter medley, där Australien noterade nya oceaniska rekord i samtliga grenar.

Källor
Matthew Temple på Internationella simförbundets webbplats
Matthew Temple på SwimRankings.net

Noter

Australiska simmare
Världsmästare i simning
Australiska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 2020
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2020 från Australien
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 2020
Födda 1999
Levande personer
Män
Australiska idrottare under 2000-talet
Idrottare från Victoria, Australien
Stod IL

Stod IL (norska: Stod Idrettslag) är en sportklubb från Steinkjer, Norge, grundad 1902. Klubben har aktivitet inom många sporter. Dess damvolleybollag nåde under 2010-talet betydande framgångar genom att vinna norska mästerskapet en gång (2013/2014) och eliteserien tre gånger (2011/2012, 2013/2014 och 2014/2015). På grund av dess nationella framgångar deltog de i CEV Challenge Cup fyra gånger i rad.

Referenser

Noter

Externa länkar
Webbplats 
Instagramsida 

Stod IL
H&M All In

H&M All In, född , är en belgisk sporthäst, mest känd för att vara Peder Fredricsons förstahäst. Han anses (2017) vara en av världens bästa hopphästar.

Bakgrund 
H&M All In är en brun valack efter Kashmir van Schuttershof och under Fortune (efter Andiamo). Han föddes upp av Dee Heer bas Huybregts och ägs av svenska Stuteri Arch. Han tränas och rids av Peder Fredricson.

Karriär 
H&M All In gjorde sin internationella tävlingsdebut i november 2013 med den belgiske ryttaren Nicola Philippaerts. Han har tagit karriärens största segrar i Tokyo 2020 (lag), Europamästerskapen i ridsport 2017 (individuellt) och Falsterbo 2020 (utomhus). Han har även kommit på andra plats i Rio de Janeiro 2016 (individuellt), Tokyo 2020 (individuellt) och Europamästerskapen i ridsport 2017 (lag).

H&M All In segrade även i finalen av 2014 års upplaga av Swedish Riders Trophy.

Torsdagen den 16 februari 2023 meddelade Peder Fredricson på sin Instagram att All in går i pension.

Referenser 

Hästar födda 2006
Hopphästar
VBC Galina

VBC Galina är en volleybollklubb från Schaan, Liechtenstein. Klubben grundades 1974 och spelar i Schweiz seriesystem. Där har de som bäst spelat i högsta serien (både på dam- och herrsidan). Damlaget spelade i CEV Challenge Cup 2017–2018. Klubben är Liechtensteins största volleybollklubb och står för en stor del av dess landslagsspelare.

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats 

Volleybollklubbar i Liechtenstein
Sportklubbar bildade 1974