kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Philip von Tell

Philip Martin von Tell, född 17 februari 1801 i Karlskrona, död 23 maj 1878 i Jönköping, var en svensk major och målare.

Han var son till majoren Philip Gottlob von Tell och Elisabeth Gustava von Vicken och från 1839 gift med Mathilda Lagercrantz och far till Philip Carl von Tell. Han ägnade sig åt den militära banan vid olika regementen och slutade som ryttmästare vid Smålands husarregemente med majors avsked. Vid sidan av sin militära verksamhet var han verksam som konstnär och finns representerad vid Kalmar läns museum med en oljemålning från Smålands husarregementes övningsplats som senare har återutgivits i några publikationer.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 402, Allhems Förlag, Malmö.

Noter

Svenska målare under 1800-talet
Svenska militärer under 1800-talet
Födda 1801
Avlidna 1878
Män
Konstnärer från Karlskrona
Militärer från Karlskrona
Thomas Thorlin

Thomas Blyhte Thorlin, född 25 december 1893 i Durham, England, död 9 mars 1978 i Visby, var en svensk keramiker, målare och grafiker.

Han var son till köpmannen Karl Arvid Thorlin och Alice Blythe och från 1926 gift med Karin Aurora Eriksson. Thorlin studerade vid Slöjdföreningens skola i Göteborg 1920–1924 och dekorativ målning under tre års tid för Filip Månsson vid Tekniska skolan i Stockholm samt under ett flertal studieresor till London och Paris åren före och efter andra världskriget. Han etablerade på 1940-talet en keramikverkstad på Gotland där han tillverkade rustik keramik. Han medverkade 1926 i Sveriges allmänna konstförenings höstutställning på Liljevalchs konsthall med fem illustrationer till Verner von Heidenstams S:t Göran och draken. Förutom keramik består hans konst av linoleumsnitt och pastellmåleri. Thomas Thorlin och hans hustru Karin fick ett barn, Karin Bunty Sandberg (1929-2020).

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 434, Allhems Förlag, Malmö. 

Svenska konsthantverkare under 1900-talet
Födda 1893
Avlidna 1978
Män
Personer från Durham
Svenska keramiker
Svenska målare under 1900-talet
Svenska grafiker under 1900-talet
Frederick Thorn

Frederick Thorn, född 28 maj 1893 i London, död okänt år, var en brittisk major, målare och tecknare.

Han var son till The Coachmakers Company Frederick Thorn och Caroline Harrington och från 1946 gift med Carin Åstrand. Thorn blev löjtnant vid Royal Limonshire Regiment 1915 och  efter att han sårades vid slaget vid Somme blev han en förtidspensionerad officer. För att fördriva tiden började han måla och bedrev konststudier i Paris på 1920-talet och för Isaac Grünewald på Kungliga konsthögskolan på 1940-talet. Under andra världskriget återinträdde han i den engelska armén och tjänstgjorde som major i generalstaben, först i London och senare i Indien. Efter att han lämnade armén var han bosatt till mitten av 1960-talet i Stockholm då han återflyttade till Winchester. Separat ställde han bland annat ut i Eksjö, England, Indien Spanien och på Galerie Æsthetica i Stockholm. Hans konst består av landskapsskildringar från Spanien, Frankrike och Sverige utförda i olja, gouache eller akvarell.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 434-435, Allhems Förlag, Malmö. 

Brittiska konstnärer
Brittiska militärer
Födda 1893
Avlidna okänt år
Män
Personer från London
Henrik Telschow

Henrik Telschow (Heinrich Tellschov), död omkring nyåret 1665 i Stockholm, var en tysk-svensk stenhuggarmästare.

Han var från 1642 gift med Anna Hofmansdotter. Enligt skråprotokollet kom Telschow till Sverige 1643 från Greifswald och anställdes som gesäll av Johan Wendelstamm i Stockholm. Av bevarade handlingar från 1646 vet man att han arbetade med en portal vid Målhammar i Södermanland och utförde stenarbeten på Heinrich Lemmius hus på Österlånggatan i Stockholm. Han vann burskap i Stockholm 1653 och var på 1660-talet knuten till stenhuggeriarbetet vid Katarina kyrka och periodvis verksam vid kungliga slottet.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 403, Allhems Förlag, Malmö.  

Svenska konstnärer under 1600-talet
Födda okänt år
Avlidna 1665
Män
Stenhuggare
Juanita Moore

Juanita Moore, född 19 oktober 1914 i Greenwood i Mississippi, död 1 januari 2014 i Los Angeles, var en amerikansk skådespelare.

Moore filmdebuterade 1949 i Elia Kazans långfilm En droppe negerblod. Under 1950-talet spelade hon främst roller som hembiträden. Vid Oscarsgalan 1960 blev Moore den femte afroamerikanen någonsin att nomineras till en Oscar. Hon nominerades för sin roll som Annie Johnson i Den stora lögnen.

Filmografi i urval 

 (tre avsnitt)

 (1 avsnitt)
 (1 avsnitt)

Källor

Externa länkar 

 

Skådespelare från Mississippi
Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Personer från Greenwood, Mississippi
Födda 1914
Avlidna 2014
Kvinnor
Plataforma per la llengua

Plataforma per la Llengua (katalanska: 'plattform för språket'), PplL, är en ideell katalansk organisation, grundad 1993. Den samlar ett stort antal organisationer och individer som är engagerade i erkännandet och spridningen av katalanska språket. De huvudsakliga aktiviteterna omfattar skapandet av sociolinguistiska studier och kontinuerlig övervakning av den katalanska politiska och sociala ställningen. Detta sker i samarbete med andra organ, stiftelser och myndigheter.

I slutet av 2013 hade PplL 13 000 medlemmar, och den räknas ibland som den största språkbaserade lobbyorganisationen i Europa. Sedan grundandet har organisationen fått flera utmärkelser för sin verksamhet. Detta inkluderar 2008 Premi Nacional de Cultura ('det nationella kulturpriset') av  katalanska regionala regeringen, för sitt engagemang för att sprida det katalanska språket.

Organisationen är medlem i NPLD, den oberoende samlingsorganisationen för olika mindre europeiska språk. Plataforma per la Llengua har säte i Barcelona men verkar för språkets spridning i alla geografiska områden där katalanska talas.

Se även 
 Fundació Ramon Llull
 Institut Ramon Llull

Källor

Externa länkar 
 Plataforma per la Llengua (katalanska)

Katalanska
Språkorganisationer
Lobbying
Vargön (olika betydelser)

Vargön kan syfta på:
 Vargön – en tätort i Vänersborgs kommun i Västergötland
 Vargöns station – en station vid Älvsborgsbanan
 Vargöns kraftverk – ett kraftverk
 Vargöns BK – en bandyklubb
 Vargöns kyrka – en kyrkobyggnad i Vargön i Västra Tunhems församling
 Vargöns kyrkobokföringsdistrikt – ett tidigare kyrkobokföringsdistrikt 1951–1976
 Vargön, Piteå kommun – en ö i Bottenviken i Piteå kommun
 Vargön (naturreservat) – ett naturreservat i Piteå kommun
 Vargön, Helsingfors – en ö i Helsingfors, Finland
 Vargön Alloys – ett företag

Se även
 Vargskär
Karl XII (film, 1974)

Karl XII är en svensk TV-film från 1974, i regi och skriven av Keve Hjelm och baserad på August Strindberg pjäs Karl XII från 1901. Precis som i pjäsen berättar filmen om kung Karl XII i slutskedet av hans liv.

Filmen visades på TV1 den 1 april 1974.

Rollista 
Jarl Kulle – Karl XII
Anita Björk – Ulrika Eleonora
Ulla Sjöblom –  Katarina Leczinska
Britta Möllerström – Emerentia Polhem
Lennart Lindberg – Carl Gyllenborg
Erik Hell – Arvid Horn
Tore Lindwall – Casten Feif
Bertil Anderberg – Georg Heinrich von Görtz
Hans Wigren – Emanuel Swedenborg
Nils Hallberg – Johan Hultman 
Nisse Ahlrot – Mannen
Ulf Håkan Jansson – Adjutanten
Teddy Rhodin – Professorn
Leif Hedberg – Kustbevakaren
Kjell Lilja – Missnöjd
Gunnar Ekström – Riksrådet
Åke Engfeldt – Adelsmannen
Carl-Hugo Calander – Borgaren
Bengt Brunskog – Prästen
Gustaf Färingborg – Bonden
Olof Bergström – Melchior Neumann
Per Mattsson – Bengt Wilhelm Carlberg

Referenser

Externa länkar 
 

1700-talet i svensk film
Karl XII på film
Stora nordiska kriget på film
Svenska August Strindberg-filmatiseringar
Svenska dramafilmer
Svenska filmer baserade på pjäser
Svenska TV-filmer
Svenskspråkiga filmer
Svenska filmer 1974
Orajõgi

Orajõgi är ett vattendrag i Estland. Floden är 46 km lång och är ett vänsterbiflöde till Ahja jõgi som via Emajõgi mynnar i Peipus. Källan ligger vid byn Mastje i landskapet Võrumaa. Den rinner norrut, över gränsen till Põlvamaa och genom staden Põlva. Sammanflödet med Ahja jõgi ligger i Põlva kommun. Orajõgi avvattnar sjöarna  Kõrbjärv, Tilsi Pikkjärv och Põlva järv.

Källor 

Vattendrag i Võrumaa
Vattendrag i Põlvamaa
Emaflodens avrinningsområde
Adriatik

Adriatik är ett mansnamn av albanskan adriatik ’adriatisk.’

23 män har Adriatik som tilltalsnamn i Sverige (enligt en sökning år 2018).

Referenser

Noter

Källor
Hasani, Hasan. 6500 emra shqip për fëmijë.
 

Albanska namn
The Voice of Ariadne

The Voice of Ariadne är en opera i tre akter med musik av Thea Musgrave och libretto av Amalia Elguera efter Henry James novell The Last of the Valerii (1874).

Historia
Musgraves andra opera sammanföll med skapandet av hennes konserter för valthorn (1971) och viola (1973). Orkestern består av en ensemble av 13 musiker, samt en person som sköter bandspelaren på vilken den inspelade rösten som titeln syftar på återfinns. Henry James novell har utökats med några nya karaktärer (mrs Tracy, Baldovino och Blanca Bianchi). Operan var en beställning och hade premiär den 11 juni 1974 på Aldeburgh Festival med Musgrave som dirigent.

Personer
Count Marco Valerio (baryton)
The Countess (sopran)
Mr. Lamb (basbaryton)
Marches. Blanca Bianchi (mezzosopran)
Mrs. Tracy (kontraalt)
Baldovino (tenor)
Gualtiero (bas)
Giovanni (baryton)
Voice of Arladne (sopran)

Handling
En staty hittas i marken till den romerska ätten Valeriis trädgård. Den nuvarande ägaren, greve Marco Valerio är ättling och den siste av den anrika familjen. Statyn föreställer Ariadne och hon börjar hemsöka greven med ljudet av sin förvrängda röst. Statyns kropp försvinner och kvar står bara piedestalen. Greven dras alltmer bort från sin amerikanska hustru. Gradvis intar grevinnan Ariadnes identitet och intar hennes plats på piedestalen.

Källor

Operor av Thea Musgrave
Engelskspråkiga operor
Fredrik av Hessen-Darmstadt

Fredrik av Hessen-Darmstadt, född 28 februari 1616 i Darmstadt, död 19 februari 1682 i Breslau, var en tysk kardinal och biskop. Han var son till Ludvig V av Hessen-Darmstadt och dennes hustru Magdalena av Brandenburg.

Biografi
Fredrik av Hessen-Darmstadt härstammade från en protestantisk familj, men upptogs år 1637 i Romersk-katolska kyrkan. Tio är senare, år 1647, utnämndes han till storprior av Johanniterorden i Tyskland.

År 1652 utsågs Fredrik av Hessen-Darmstadt av påve Innocentius X till kardinaldiakon med Santa Maria in Aquiro som titeldiakonia, vilken han tilldelades 1655. Som kardinal deltog han i konklaven 1655, vilken valde Alexander VII till ny påve.

Han utnämndes år 1672 till biskop av Breslau och vigdes i februari året därpå i kyrkan Sant'Ignazio i Rom.

Kardinal Fredrik av Hessen-Darmstadt har fått sitt sista vilorum i Sankta Elisabets-kapellet i Wrocławs katedral. Hans gravmonument är utfört av Domenico Guidi.

Bilder

Referenser

Externa länkar

Tyska kardinaler
Romersk-katolska biskopar
Personer från Darmstadt
Födda 1616
Avlidna 1682
Män
Nils Thornström

Nils Thornström, född 13 maj 1897 i Kungsör, död där 15 juli 1980, var en svensk kalkylator, målare och tecknare

Han var son till skomakaren Nils Petter Thornström och Maria Sofia Karlsson och från 1918 gift med Gunnborg Vilhelmina Karlsson. Vid sidan av sitt yrke som kalkylator var han verksam som autodidakt konstnär. Separat ställde han ut några gånger i Kungsör och han medverkade i ett flertal samlingsutställningar i Västerås och Kungsör. Hans konst består huvudsakligen av miljöbilder från det gamla Kungsör. Thornström är representerad vid Kungsör kommun.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 435, Allhems Förlag, Malmö. 

Svenska målare under 1900-talet
Födda 1897
Avlidna 1980
Män
Personer från Kungsör
Svenska tecknare under 1900-talet
Angelika Prick

Angelika Emily Rehema Prick, född 9 januari 1989 i Lerum, är en svensk skådespelare.

Biografi
Prick växte upp i Lerum och är utbildad på teaterlinjen på Angeredsgymnasiet i Göteborg, Skara Skolscen, och Högskolan för scen och musik vid Göteborgs universitet. 

Hon har medverkat i ett antal teaterföreställningar bland annat på både Göteborgs och Stockholms stadsteater. År 2016 debuterade hon som programledare för det direktsända TV-programmet Sommarlov i Barnkanalen, och var även programledare för samma program året därpå. 2017 medverkade hon även i Sveriges televisions julkalender Jakten på tidskristallen.

Filmografi (i urval)

TV 
2014 - Full patte
2016 - Sommarlov
2017 - Sommarlov
2017 - Jakten på tidskristallen
2018 - Sommarlov
2018 - Den döende detektiven (miniserie)

2019 - Heder

Film
2016 - Flickan, mamman och demonerna

Teater

Roller (ej komplett)

Källor

Externa länkar
 
  

Svenska skådespelare
Födda 1989
Kvinnor
Levande personer
Projekt Kvinnliga huvudpersoner
Bird Parker

Bird Parker, född 3 maj 2011, är en fransk varmblodig travhäst. Han tränades av sin uppfödare Philippe Allaire och kördes oftast av Jean Philippe Monclin.

Bird Parker tävlade åren 2013–2019 och tillhörde världseliten. Han sprang in 2,1 miljoner euro på 80 starter varav 21 segrar, 14 andraplatser och 9 tredjeplatser. Han tog karriärens största segrar i Prix de Vincennes (2014), Saint–Léger des Trotteurs (2014), Critérium des 4 ans (2015), Prix Jean-Luc Lagardère (2016), Harper Hanovers Lopp (2016), Prix du Bourbonnais (2017), Grand Prix de Gelsenkirchen (2017), Prix de Belgique (2018, 2019) och Prix de Paris (2018). Han kom även på andraplats i Prix d'Été (2018) och på tredjeplats i Prix de Paris (2017).

Han satte nytt världsrekord med tiden 1.12,1 över 3180 meter i samband med segern i Harper Hanovers Lopp den 28 maj 2016 under Elitloppshelgen 2016 på Solvalla. Rekordet slogs med en tiondel i maj 2017 av Sauveur.

Han gjorde karriärens sista start den 27 januari 2019 i Prix d'Amérique på Vincennesbanan i Paris. Han slutade på åttondeplats i loppet.

Referenser

Noter

Externa länkar 

 Bird Parkers profil hos Le Trot
 World Class Trotting: Bird Parker

Hästar födda 2011
Franska travhästar
Avkommor efter Ready Cash
Hästar som vunnit Prix de Paris
Hästar som vunnit Harper Hanovers Lopp
Universitat Autònoma de Barcelona

Universitat Autònoma de Barcelona (UAB; Barcelonas autonoma universitet) är ett offentligägt universitet i Katalonien (Spanien). Det är till största delen beläget i Cerdanyola del Vallès, i kransområdet till själva Barcelona.

Historik
UAB grundades 1968. Det etablerade tre år senare sin nuvarande huvudplacering i Bellaterra i Cerdanyola del Vallès. De första fakulteterna var den i filosofi och litteratur (ursprungligen placerad i Sant Cugat del Vallès) och den i medicin (med provisorisk placering i L'Hospital de Sant Pau i Barcelona).

När UAB etablerades, under det sista decenniet av Francisco Francos diktatur, sågs universitetet som ett tecken på en relativ liberalisering inom spansk utbildningspolitik. Universitet innebar en ytterligare satsning inom den högre utbildningen i en spansk landsända som med sin katalanska identitet tidigare representerat en politisk motpol mot Francoregimen.

UAB ansågs enligt 2012 års QS Universitetsvärldsrankning vara det bästa universitetet i Spanien. Undersökningen rankade då universitetet på 176:e plats i världen.

Storlek och inriktning

Universitetet bestod 2018 av 57 avdelningar inom experimentella, livs-, samhällsvetenskapliga och humanistiska vetenskaper, fördelat på 13 fakulteter eller skolor. Alla dessa centra tillsammans utdelade 2012 totalt 80 intyg i form av kandidat- och magisterexamensbevis och ingenjörsvetenskapliga grader. Dessutom erbjuds cirka 80 doktorandprogram och mer än 80 andra högre examina.

UAB har fler än 40 000 studenter och fler än 3 600 akademiker och forskare. Det finns många forskningsinstitut på campusen, liksom andra forskningscentra, tekniska supporttjänster och tjänsteleverantörer. Synkrotronen ALBA, som är placerad i Synchrotronparken i Barcelona, ligger mycket nära UAB.

Läsåret 2005–06 fanns inom universitetet nio olika bibliotek, ett allmänt kartotek, två dokumentationscentra och ett allmänt tidningsarkiv. Tillsammans motsvarade dessa 869 000 volymer och över 46 000 tidskriftssamlingar.

Referenser

Universitet och högskolor i Katalonien
Dillon Heatherington

Dillon Heatherington, född 9 maj 1995, är en kanadensisk professionell ishockeyback som är kontrakterad till Ottawa Senators i National Hockey League (NHL) och spelar för Belleville Senators i American Hockey League (AHL).

Han har tidigare spelat för Dallas Stars i NHL; Barys Nur-Sultan i Kontinental Hockey League (KHL); Springfield Falcons, Lake Erie Monsters, Cleveland Monsters och Texas Stars i AHL samt Swift Current Broncos i Western Hockey League (WHL).

Heatherington draftades av Columbus Blue Jackets i andra rundan i 2013 års draft som 50:e spelare totalt.

Statistik

Internationellt

Referenser

Externa länkar
Dillon Heatherington NHL Statistics – Hockey-Reference.com
Dillon Heatherington hockey stats and profile at hockeydb.com

Män
Födda 1995
Levande personer
Idrottare från Calgary
Kanadensiska ishockeyspelare
Kanadensiska idrottare under 2000-talet
Spelare i Swift Current Broncos
Spelare valda i NHL Entry Draft 2013
Spelare valda av Columbus Blue Jackets i NHL Entry Draft
Spelare i Springfield Falcons
Spelare i Lake Erie Monsters
Spelare i Cleveland Monsters
Spelare i Texas Stars
Spelare i Dallas Stars
Spelare i Barys Astana
Spelare i Belleville Senators
Spelare i Ottawa Senators
Sten-Olle Tegmo

Sten Olle (Sten-Olle) Per Tegmo, tidigare Ohlsson, född 23 mars 1913 i Aringsås församling i Kronobergs län, död 27 oktober 1996 i Ljungby församling i Kronobergs län, var en svensk militär.

Biografi
Sten-Olle Ohlsson avlade studentexamen i Växjö 1932. Han avlade officersexamen vid Krigsskolan 1936 och utnämndes samma år fänrik vid Smålands artilleriregemente, där han befordrades till löjtnant 1939. Han gick Allmänna artillerikursen vid Artilleri- och ingenjörhögskolan (AIHS) 1938–1940 och Högre kursen där 1941–1943. I början av 1940-talet antog han släktnamnet Tegmo. År 1944 befordrades han till kapten vid Smålands artilleriregemente. Han var lärare vid Krigsskolan 1943–1947, lärare i skjutlära och matematik vid AIHS 1947–1951 och lärare vid Artilleriskjutskolan 1953–1956, befordrad till major 1954. Åren 1956–1959 tjänstgjorde han vid Wendes artilleriregemente och befordrades 1958 till överstelöjtnant. Han var chef för Artilleri- och ingenjörofficersskolan 1959–1964 och  befordrades till överste 1962. Tegmo var chef för Smålands artilleriregemente 1964–1970 och befälhavare för Malmö försvarsområde 1970–1973, varefter han inträdde i Södra militärområdets reserv 1973.

Sten-Olle Tegmo var verkställande direktör för Malmöhus läns trafiksäkerhetsförbund 1973–1981.

Utmärkelser
   Riddare av Svärdsorden, 1954.
   Kommendör av Svärdsorden, 6 juni 1966.
   Kommendör av första klass av Svärdsorden, 6 juni 1970.

Referenser

Födda 1913
Avlidna 1996
Män
Personer från Aringsås socken
Svenska militärer under 1900-talet
Överstar i svenska armén
Svenska regementschefer
Riddare av Svärdsorden
Kommendörer av Svärdsorden
Kommendörer av första klass av Svärdsorden
Försvarsområdesbefälhavare
Lars von Haartman

Lars Arvid Axel von Haartman, född 24 mars 1919 i Villnäs, död 28 oktober 1998 i Helsingfors, var en finländsk ornitolog, poet och friherre.

von Haartman blev filosofie doktor 1953. Han utnämndes till docent vid Helsingfors universitets zoologiska institution 1947, och innehade en personlig professur 1968–1982. Som världskänd ornitolog var han verksam inom en rad organisationer, bland annat International Ornithologists' Union 1954–1982, som han var generalsekreterare för under åren 1958–1962. Till hans främsta vetenskapliga verk, översatt till en mängd språk, hör den tredelade monografin över den svartvita flugsnapparen (1949–1954).

von Haartman kallades till ledamot av Finska Vetenskaps-Societeten år 1951. Han var ordförande för Ornitologiska föreningen i Finland 1963–1969 samt chefredaktör för föreningens tidskrift Ornis Fennica 1972–1976. Han utsågs till korresponderande ledamot av American Ornithologists' Union 1954 och till dess hedersledamot 1963. År 1970 utsågs han till hedersledamot av Tyska ornitologiska sällskapet. 

Även som lyriker i samlingarna Reseskildring (1960), Svarta segel (1969), Vinterljus (1977) och In memoriam (1990) tog von Haartman avstamp i naturupplevelsen, ofta med ett exakt bildspråk som anknöt till fåglarnas värld. Han skrev konstkritik i Hufvudstadsbladet och Nya Argus och odlade sina bibliofila intressen inom Sällskapet bokvännerna i Finland, vars ordförande han var 1970–1980.


Referenser

Källor

Noter

Externa länkar 
 
 Lars von Haartmans arkiv vid Svenska litteratursällskapet i Finland 

Finländska professorer i zoologi
Personer verksamma vid Helsingfors universitet
Finländska ornitologer
Finländska poeter
Svenskspråkiga poeter
Födda 1919
Avlidna 1998
Män
Finländsk adel
Tullia Ljungh

Tullia Julia Ljungh, född Centerwall 30 maj 1875 i Söderhamn, död 16 september 1963 i Lund, var en svensk författare.

Ljungh, som var dotter till rektor Julius Centerwall och syster till Julia af Burén, var gift med ingenjör Hjalmar Ljungh (son till trafikinspektör Hjalmar Ljungh) och mor till textillärare Dagny Arbman och ingenjör Erland Ljungh. Hon var senare verksam som lärare i Stockholm och skrev Elin Salomonia. Berättelse från Visingsö på 1600-talet (med illustrationer av Erland Ljungh, Jönköping 1938) och I mörko lande. Några blad ur en kvinnas livsöde under häxprocessernas tid (Stockholm 1944), vilken handlar om den för trolldom anklagade prästfrun Katarina Bure i Gävle. Ljungh är gravsatt på Norra begravningsplatsen i Stockholm.

Källor 

Ljungh, Tullia Julia på svenskagravar.se

Noter

Externa länkar 
 

Svenska lärare under 1900-talet
Svenska författare under 1900-talet
Svenskspråkiga författare
Födda 1875
Avlidna 1963
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Kvinnor
Personer från Söderhamn
Shelley Mann

Shelley Isabel Mann, född 15 oktober 1937 i New York, död 24 mars 2005 i Alexandria, Virginia, var en amerikansk simmare.

Mann blev olympisk guldmedaljör på 100 meter fjäril vid sommarspelen 1956 i Melbourne.

Källor 

Amerikanska simmare
Amerikanska olympiska guldmedaljörer
Amerikanska olympiska silvermedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1956
Olympiska silvermedaljörer 1956
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 1956
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1956 från USA
Födda 1937
Avlidna 2005
Kvinnor
Alumner från American University
My Sculptoris

My Sculptoris (μ Sculptoris, förkortat My Scl, μ Scl)  som är stjärnans Bayerbeteckning, är en ensam stjärna belägen i den västra delen av stjärnbilden Bildhuggaren. Den har en skenbar magnitud på 5,30 och är svagt synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 11,2 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 290 ljusår (ca 89 parsek) från solen.

Egenskaper
My Sculptoris är en orange till röd jättestjärna av spektralklass K1 III. Den har en massa som är drygt 30 procent större än solens massa, en radie som är ca 11 gånger större än solens och utsänder från dess fotosfär ca 71 gånger mera energi än solen vid en effektiv temperatur på ca 4 750 K.

Källor

Referenser

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/musculptoris

	
Stjärnbilden Bildhuggaren
Bayerobjekt
Orangea jättar
HD-objekt