kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Nøkkelen ligger under matta

Nøkkelen ligger under matta är et musikalbum med Finn Kalvik. Albumet utgavs av skivbolaget Polydor 1974.

Låtlista
 "Elva" ("The River" – "John Martyn/Finn Kalvik) – 2:38
 "Strofe med vinden" (Inger Hagerup/Finn Kalvik) – 2:51
 "Den svalande vind" (Trad. arr.: Finn Kalvik) – 2:44
 "Død mann rider" (André Bjerke/Finn Kalvik) – 3:17
 "Bak min dør" (Finn Kalvik) – 3:37
 "På jorden et sted" (André Bjerke/Finn Kalvik) – 1:45
 "Det haster!" (André Bjerke/Finn Kalvik) – 2:29
 "Mårrapils blues" (Trad./Finn Kalvik) – 2:15
 "Stone and Wave" (André Bjerke/Finn Kalvik) – 1:47
 "Hvis du reiser nordover i år" (Trad. arr.: Finn Kalvik) – 3:22
 "En time av gangen» (Finn Kalvik) – 3:08
 "Kvelden lister seg på tå" (Inger Hagerup/Finn Kalvik) – 2:41

Låtskrivare inom parentes.

Medverkande
Musiker
Finn Kalvik – sång, gitarr
Arild Andersen – kontrabas (spår 1, 3, 4, 6, 7, 9, 12
Palle Danielsson – kontrabas (spår 2, 11)
Pål Thowsen – trummor (spår 1, 4, 7)
Jon Christensen – trummor (spår 2, 11)
Bobo Stenson – piano (spår 2, 11)
Steinar Ofsdal – flöjt (spår 3, 12), cello (spår 11)
Jon Eberson – gitarr (spår 4, 7, 9)
Øystein Sunde – gitarr (spår 5, 8)
Jan Dahlen – sång (spår 9)
Oslo Filharmonien – stråkeinstrument (spår 2, 7, 10)

Produktion
Finn Kalvik – musikproducent
Arild Andersen – musikproducent
Egil Eide – ljudtekniker
Inge Holst Jacobsen – ljudtekniker
Torstein Nybø – omslagsdesign

Externa länkar
Nøkkelen ligger under matta på Discogs
Musikalbum 1974
Chathampingvin

Chathampingvin (Eudyptes warhami) är en utdöd pingvin som tidigare förekom i Chathamöarna utanför Nya Zeeland. Den är endast känd från subfossila benlämningar och dog troligen ut efter att polynesier anlände till ögruppen för 450 år sedan.

Upptäckt och beskrivning 
Benlämningar i Chathamöarna från pingviner av släktet Eudyptes har varit kända länge, men har tidigare identifierats som tillhörande fjordpingvin (Eudyptes pachyrhynchus) eller tofspingvin (Eudyptes sclateri). 1994 noterade dock Tennyson och Millener att fynden skilde sig från båda dessa arter och förmodligen tillhörde en egen art endemisk för Chathamöarna. Först 2019 beskrevs den dock vetenskapligt, efter jämförande studier av Eudyptes-pingviners mitokondrie-DNA som visade att populationen på Chathamöarna verkligen utgjorde en distinkt art. Arten skilde sig från sin närmaste släkting tofspingvinen i Antipodöarna för mellan 1,1 och 2,5 miljoner år sedan, vilket stämmer överens med när Chathamöarna steg ur havet för tre miljoner år sedan.

Utdöende 
Polynesier anlände till Chathamöarna omkring år 1450. Chathampingvinen jagades troligen till utrotning inom 150–200 år, tillsammans med flera andra fågelarter och en sjölejonart. Den var med största sannolikhet redan utdöd när européerna anlände till ögruppen. Dock har det föreslagits att den kan ha överlevt till sent 1800-tal efter att en pingvin från Chathamöarna hölls i fångenskap i flera veckor 1871 eller 1872. Fågeln noterades som Eudyptes pachyrhynchus, ett namn som vid den tiden även användes för tofspingvinen (E. sclateri) och snarespingvinen (E. robustus). Faktum är att Eudyptes-pingviner är regelbundna, möjligen även årliga, besökare i Chathamöarna. Åtminstone snarespingvinen, tofspingvinen och klipphopparpingvinen (E. chrysocome) har noterats där, vilket gör det sannolikt att den berörda fågeln var någon av dessa arter.

Namn 
Artens vetenskapliga artnamn warhami hedrar John Wahram (1919-2010), en engelsk banbrytande pingvinforskare.

Referenser 
Artikeln bygger på en översättning från engelskspråkiga wikipedias artikel Chatham penguin, läst 2019-07-03

Källor

Externa länkar 

Pingviner
Fåglar i australiska regionen
Glättesten

Glättesten, eller glättsten (gnidsten, stryksten), kan ses som föregångare till strykjärnet tillsammans med, det i vissa fall samtida, mangelbrädet. Den utgjordes av en rund sten eller glasklump, varmed linnet gneds mot ett underlag, gnidbräda, ofta klädd med läder.

I södra Sverige användes glättesten ända in på 1800-talet.

Källor

Textilredskap
Gunnar Wallin (läkare)

Bengt Gunnar Wallin, född 26 oktober 1936 i Karlstad, är en svensk läkare.

Wallin, som är son till kontraktsprost Ragnar Wallin och Elsa Källström, blev medicine licentiat i Uppsala 1963, medicine doktor och docent i fysiologi i Uppsala 1967, docent i klinisk neurofysiologi i Uppsala 1975, var läkare vid klinisk neurofysiologiska laboratoriet på Akademiska sjukhuset 1969–1984, professor i klinisk neurofysiologi vid Sahlgrenska sjukhuset från 1984 och prefekt för institutionen för klinisk neurovetenskap 1993–1995.

Källor

Svenska professorer i fysiologi
Personer verksamma vid Göteborgs universitet
Svenska läkare under 1900-talet
Läkare från Karlstad
Födda 1936
Levande personer
Män
Gunnar Wallin (statsvetare)

Nils Gunnar Erik Wallin, född 22 augusti 1923 i Vadstena, död 8 februari 2020 i Sofia distrikt i Stockholm, var en svensk statsvetare.

Wallin, som var son till chefredaktör Fridolf Wallin och Hedda Wetterblad, avlade studentexamen i Motala 1942, blev politices magister 1948, filosofie licentiat 1952, docent i statskunskap vid Stockholms universitet 1961 och filosofie doktor i Stockholm 1962.

Bibliografi (i urval) 
Partier och program. Vad varje medborgare bör veta om svenskt partiväsen (1949)
Valrörelser och resultat. Andrakammarvalen i Sverige 1866–1884 (doktorsavhandling 1961)
Vadstena stadsfullmäktige under hundra år 1863–1962. Minnesskrift utarbetad på stadsfullmäktiges uppdrag (1963)
Folkomröstningsinstitutet (1966)
Makthavare i fokus (1999)
Direkt demokrati. Det kommunala experimentalfältet (2007)

Källor 
 
 Sök i birthday.se. Läst 16 september 2019.

Noter 

Svenska statsvetare
Svenska docenter
Personer verksamma vid Stockholms universitet
Svenska forskare under 1900-talet
Personer från Vadstena
Födda 1923
Avlidna 2020
Män
Anders von Wahrendorff

Anders von Wahrendorff, född 15 september 1759 i Stockholm, död 7 oktober 1848 på Taxinge-Näsby slott, var brukspatron och bergsråd samt tysk friherre. Han var son till Joachim Daniel Wahrendorff och far till Martin von Wahrendorff.

Biografi
Anders von Wahrendorff tillhörde en westfalisk riksadlig ätt som med Joakim Daniel Wahrendorff kom till Sverige från Mecklenburg i mitten av 1700-talet. Sonen Anders studerade två år vid akademien i Edinburgh och ett år vid akademien i Göttingen. Efter hemkomsten bedrev han en omfattande bruksrörelse och lanthushållning. År 1805 erhöll han tillsammans med sina bröder Carl och Gustaf av tyske kejsaren Frans II bekräftelse på ättens gamla riksadelskap och upphöjdes på samma gång i tyskt riksfriherrestånd. Gustav IV Adolf bekräftade detta genom att den 13 augusti 1805 naturalisera bröderna som svenska adelsmän.

År 1786 gifte han sig i Göteborg med Maria Charlotta Holterman (1768-1841), dotter till direktören vid Svenska ostindiska kompaniet Martin Holterman och Charlotta Arfwedsson. Paret fick tre barn: Anders (född 1787), Martin (född 1789) och Nils Robert (född 1784). 

År 1813 utnämndes Anders von Wahrendorff till bergsråd med skyldighet att tjänstgöra enbart så ofta bergskollegium påkallade hans biträde. 1803 övertog han från sin far de stora egendomarna och brukskomplexen Näsby, Länna bruk, Ånhammar, Berga, Skeppsta samt Åkers styckebruk. Mellan 1807 och 1813 lät han uppföra en ny huvudbyggnad på Näsby och anlitade den för tiden välkände arkitekten Carl Christoffer Gjörwell att gestalta byggnaden. Gjörwell ritade ett påkostat hus i två våningar med en något lägre vindsvåning. Familjen tillbringande vintrarna i Stockholm och en stor del av somrarna på Näsby. Den slottsliknande byggnaden är idag ett populärt utflyktsmål vid Gripsholmsviken.

Anders von Wahrendorff avled 1848 på sitt sommarvistelse Taxinge-Näsby och fann sin sista vila på Taxinge kyrkas kyrkogård. Det omfattande arvet övergick till sonen Martin von Wahrendorff som bland annat utvecklade kanontekniken på Åkers styckebruk.

Bilder

Källor
Adelsvapen: Adliga ätten von Wahrendorff nr 2186.
Taxinge slott, historik.

Noter

Externa länkar

Födda 1759
Avlidna 1848
Män
Svenska bergsråd
Svenska brukspatroner under 1800-talet
Näringslivspersoner från Stockholm
Riddare av Nordstjärneorden
Kamouflageskrifter

Kamouflageskrifter - eller på tyska Tarnschriften - var ett sätt att lura den nazistiska censuren i Tyskland mellan 1933 och 1945. Metoden innebar att den verkliga skriften doldes bakom falska omslag och titelsidor, ibland behövde censorn bläddra fram flera sidor för att kunna upptäcka det egentliga materialet. Mestadels spreds skrifterna av Tysklands kommunistiska parti (KPD) men även socialdemokraterna använde sig av metoden. Publikationerna trycktes utomlands och smugglades sedan in i Tyskland, en livsfarlig syssla för de inblandade som kunde straffas med döden vid upptäckt. Hur många skrifter som gavs ut på det här sättet är oklart men ungefär 1 000 titlar har överlevt in i våra dagar. I Sverige förekom en liknande verksamhet i liten skala mellan 1886 och 1915, minst fyra böcker utgivna av Bonniers försågs med falska omslag och smugglades in i Finland för att undgå tsarens censur.

Källor 

Illegale antifaschistische Tarnschriften 1933 bis 1945 / Heinz Gittig
Bibliographie der Tarnschriften 1933 bis 1945 / Heinz Gittig
Tarnschriften = Kamouflageskrifter

Externa länkar 

 Arbetarrörelsens arkiv och bibliotek
Censur
Nazityskland
Mauritiusrall

Mauritiusrall (Dryolimnas chekei) är en utdöd art i familjen rallar som förekom på ön Mauritius i Indiska oceanen. Ursprungligen antogs den vara en isolerad population av Dryolimnas cuvieri cuvieri som är en sällsynt besökare på Mauritius. Omanalys av fossila lämningar visar dock att den utgör ett distinkt taxon och beskrevs som ny art 2019. Mauritiusrallen kan vara den "lilla rallen" som hänvisas till i reseskildringar av holländska upptäcktsresande, i kontrast till "stora rallen" som tros vara den likaledes utdöda rödrallen.

Noter 

Rallar
Utdöda fågelarter
Endemiska fågelarter på Mauritius
Fåglar i etiopiska regionen
Falska omslag

Falska omslag var något som förekom i Sverige mellan 1886 och 1915. Under de åren trycktes fyra böcker – samtliga av Bonniers – försedda med falska omslag och titelblad, allt med avsikt att distribueras i det ryska storfurstendömet Finland. Orsaken var tsarens censur som drabbade böcker med innehåll som kunde ses som en kritik av Ryssland. Först några sidor in i boken visade sig den riktiga texten, förhoppningen var att censorn inte skulle kontrollera mer än de första sidorna. Tre av böckerna finns bevarade på Kungliga biblioteket och förvaras i raritetssamlingen. En tysk senare variant av detta kallades kamouflageskrifter (Tarnschriften) och var i bruk mellan 1933 och 1945.

Böcker med falska omslag 

 Från Petersburgs salonger : Interiörer tecknade i bref till en ung diplomat / Paul Vasili. 1886
 Statskuppen i Finland 1899 : några anteckningar / af Valfrid Spångberg. 1899
 I Finland och i Ryssland : några intryck / af Ellen Key. 1900
 Kriget mot Ryssland : minnen från fronten i öster mars - augusti 1915 / Sven Hedin. 1915

Källor 

 Bonnier, Karl Otto : Bonniers : en bokhandlarefamilj
 Torbacke, Jarl : Det betvingade ordet

Externa länkar 

 Kär bok har många namn

Censur
Finlands historia under ryska tiden
Axel Ahlberg (skådespelare)

Axel Wilhelm Ahlberg, född 23 mars 1855 i Åbo, död 4 februari 1927 i Hangö, var en finländsk skådespelare. 

Ahlberg växte upp på en västfinländsk herrgård. Han avlade studentexamen vid ett svenskspråkigt läroverk och studerade sedan språk och juridik vid Helsingfors universitet. Efter att någon tid ha verkat i kontors- och tidningsbranschen engagerades han 1878 vid Finska teatern i Helsingfors, där han på 1880-talet blev en bärande kraft. Hans karriär vid Finlands nationalteater varade till 1924; han uppträdde främst i förste älskare- och hjälteroller. Han var en representant för den gamla teatertraditionen.

Referenser

Noter

Finländska skådespelare under 1800-talet
Födda 1855
Avlidna 1927
Män
Skådespelare från Åbo
Yngve Söderlund

Sixten Yngve Söderlund, född 23 mars 1909 i Göteborg, död 5 februari 1978 i Stockholm, var en svensk jurist.

Yngve Söderlund blev juris kandidat 1932, gjorde tingstjänstgöring 1932–1935 och blev extra fiskal i Göta hovrätt 1935. Han var sekreterare i domsaga 1937–1939, tjänstgjorde vid Industrikommissionen och i Folkhushållningsdepartementet 1940–1942, utsågs till extra ordinarie assessor 1943, var tillförordnad byråchef hos Justitiekanslern 1946–1948 och byråchef vid Riksåklagarämbetet 1949–1951. Söderlund blev assessor i Hovrätten för Västra Sverige 1948 och utnämndes till hovrättsråd 1950. Han var expeditionschef i Handelsdepartementet 1952–1957, tillförordnad justitiekansler 1954–1956 och justitieråd i Högsta domstolen 1957–1969.

Han utsågs 1969 till verkställande direktör för Stockholms stads brandförsäkringskontor. Han hade också flera olika utredningsuppdrag inom det statliga kommittéväsendet samt hade styrelseuppdrag i Stockholms sjukhem, Svenska försäkringsbolagens riksförbund och Försäkringsbranschens serviceaktiebolag.

Källor 
 
 

Justitieråd i Högsta domstolen (Sverige)
Svenska jurister under 1900-talet
Svenska ämbetsmän under 1900-talet
Jurister från Göteborg
Ämbetsmän från Göteborg
Födda 1909
Avlidna 1978
Män
To tunger

To tunger är ett samlingsalbum med Finn Kalvik där låtar skrivna av Inger Hagerup (text) och Finn Kalvik (musik), tidigare utgivna på Finn Kalviks tre första studioalbum, samt en outgiven låt skriven av Hagerup och Kalvik (spår 7), är samlad. Omslaget är designat av Torstein Nybø med foto av Rune Myhre.

Låtlista
 "Det hemmelige under" (från finn:) – 1:51
 "To tunger" (från Tusenfryd og grå hverdag) – 1:55
 "Eventyr" (från Tusenfryd og grå hverdag) – 1:37
 "Det bor en gammel baker" (från finn:) – 2:15
 "Den korsfestede sier" (från Tusenfryd og grå hverdag) – 3:28
 "Skumring" (från finn:) – 1:46
 "Disse fiolette morgentimer" 
 "Strofe med vinden" (från Nøkkelen ligger under matta) – 2:50
 "Strofe" (från finn:) – 2:09
 "Søte bløte" (från finn:) – 1:00
 "Min onkel triller piller" (från Tusenfryd og grå hverdag) – 1:28
 "Kvelden lister seg på tå" (från Nøkkelen ligger under matta) – 2:41

Externa länkar 
To tunger på Discogs

Samlingsalbum 1976
Halvar Lindholm

Halvar Axel Lindholm, född 17 augusti 1906 i Jomala, död där 27 juli 1943, var en finländsk skådespelare.

Biografi
Lindholm genomgick 1926–1928 Svenska Teaterns elevskola och var därefter engagerad vid Svenska Teatern till sin plötsliga död, med ett kortare avbrott i Sverige 1933–1934. Han slog definitivt igenom 1929 som collegepojken i John van Drutens Unge Woodley. Det var ungdomligheten och omedelbarheten hos honom som fängslade i många liknande roller. Han hade en tillgång i sin apparition, som osökt påminde om den unge Gösta Ekman. Lindholm var vinnande och charmfull främst som greven i Den lilla butiken. Frigjort och trevligt utformade han sin pinnebergtyp som Larson i Melodin som kom bort. Komedin och lustspelet blev hans fack, men han gjorde även många karaktärsroller, så som Eben i Eugene O'Neills I almarnas skugga, Friedrich Schillers Don Carlos och Nathan i Farmor och vår herre.

Källor

Finlandssvenska skådespelare
Födda 1906
Avlidna 1943
Män
Personer från Jomala
Arn-Henrik Blomqvist

Arn-Henrik Blomqvist, född 27 oktober 1962 i Helsingfors, är en finländsk regissör, teaterchef och musiker. 

Efter studier vid Helsingfors universitet 1984–1988 var Blomqvist konstnärligt ansvarig vid Teater Viirus 1987–1994 och chef för Åbo Svenska Teater 1997–2000. Han är timlärare i skådespelararbete vid Konstuniversitetets Teaterhögskola sedan 1987 och verkställande direktör för Ab Pinesome Film Productions Oy samt Smartsome Productions sedan 1992. Han har regisserat närmare 90 teateruppsättningar och över tio filmproduktioner. Av hans teaterföreställningar har många varit på turnéer och inbjudna till internationella festivaler i de nordiska länderna, Estland och Kuba. Hans uppsättning av Magnus Dahlströms Stålverket på Folkteatern i Göteborg nominerades till Sveriges bästa föreställning 1995. 

Bland andra av Blomqvists betydande regier kan nämnas Jean-Paul Sartres Djävulen och Gud Fader, Ben Eltons Gasping, Fjodor Dostojevskijs Bröderna Karamazov, Samuel Becketts I väntan på Godot, My Fair Lady, William Shakespeares Hamlet och Marie Jones Stenar i fickan. Mycket betydelsefulla har vidare varit Blomqvists uppsättningar av skolpjäserna Råmeo & Juulia, Jag O Tello och McBT, som han också skrivit tillsammans med bland andra Harriet Abrahamsson och Paul Olin, och som i Svenska teaterns regi turnerat i finska skolor runtom hela Finland för att sprida intresset för svenska språket.

Källor

Finländska teaterchefer
Finländska filmregissörer
Finlandssvenska teaterregissörer
Finlandssvenska musiker
Regissörer från Helsingfors
Musiker från Helsingfors
Lärare från Helsingfors
Födda 1962
Levande personer
Män
BRF (företag)

BRF är ett brasilianskt livsmedelsföretag med huvudkontor i Itajaí. Företaget, som grundades 1934, är ett av världens största livsmedelsföretag. Dess produkter marknadsförs i 150 länder.

Referenser

Noter

Externa länkar 
 Officiell webbplats 

Brasilianska livsmedelsföretag
Företag bildade 1934
Sakari Puurunen

Väinö Sakari Puurunen, född 25 juli 1921 i Idensalmi, död 5 augusti 2000 i Helsingfors, var en finländsk regissör och teaterchef. 

Puurunen började sin teaterbana som skådespelare och regissör vid Ylioppilasteatteri 1945–1950, var lärare i talteknik vid Suomen teatterikoulu 1947–1952 och skolans prorektor 1952–1955. Han var regissör vid Finlands nationalteater 1949–1955, chef för Tammerfors teater 1955–1959, för Helsingin kansanteatteri-Työväen teatteri 1959–1965 och för Helsingfors stadsteater 1965–1970; var därefter frilansregissör bland annat vid Finlands nationalopera och chefregissör där. Han var en framstående teaterpedagog och en målmedveten regissör med förmåga till inträngande analys, kunnig även på det tekniska området. Han gav sina föreställningar en suggestiv stämning med belysningseffekter, till exempel i Walentin Chorells ödesdrama Gräset. Av hans övriga regiuppgifter kan nämnas Kaj Munks En idealist, Jean Anouilhs Lärkan och Witold Gombrowiczs Vigseln.

Källor

Finländska teaterregissörer
Finländska teaterchefer
Födda 1921
Avlidna 2000
Män
Personer från Idensalmi
Jackie Groenen

Jackie Groenen, född den 17 december 1994 i Tilburg, är en nederländsk fotbollsspelare (mittfältare) som spelar för Manchester United och det nederländska landslaget. Hon har tidigare även representerat FFC Frankfurt och Chelsea.

Groenen anslöt till Manchester United inför säsongen 2019/2020 vilket innebar att hon var en del av truppen under klubbens första säsong i den engelska högstadivisionen.

Jackie Groenen var en del av den nederländska landslagstrupp som deltog i VM i Frankrike år 2019 och hon gjorde bland annat det avgörande 1-0-målet i semifinalen mot Sverige.

Referenser 

Nederländska landslagsspelare i fotboll
Nederländska idrottare under 2000-talet
Spelare i SGS Essen
Spelare i FCR 2001 Duisburg
Spelare i Chelsea LFC
Spelare i 1. FFC Frankfurt
Spelare i Manchester United WFC
Spelare i FA Women's Super League
Spelare i dam-VM i fotboll 2019
Tävlande i fotboll vid olympiska sommarspelen 2020
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2020 från Nederländerna
Spelare i dam-EM i fotboll 2022
Personer från Tilburg
Födda 1994
Levande personer
Kvinnor
Spelare i dam-VM i fotboll 2023
Göran Cederberg

Göran Anders Cederberg, född 7 december 1926 i Esbo, död 13 augusti 1978 i Helsingfors, var en finländsk skådespelare.

Biografi
Cederberg genomgick Svenska Teaterns elevskola 1948–1950 och var engagerad vid Svenska Teatern 1954–1976 samt vid Finlands nationalteater 1970–1978. Han var en både intellektuell och intuitiv konstnär, som skapade pregnanta typer och kunde utforma en uttrycksfull komisk karaktär med små mimiska medel. Hans främsta roll blev torparen Koskela i Väinö Linnas Upp trälar, som han gestaltade gripande med återhållen kraft och mänsklig resning. Han gjorde även Strindbergroller, bland annat Mäster Olof, Jean i Fröken Julie och Hr X i Paria; vidare Baloun i Svejk, Leicester i Maria Stuart och Roulin i Postiljonen och van Gogh.

Källor

Finlandssvenska skådespelare
Födda 1926
Avlidna 1978
Män
Personer från Esbo
Otto Firle

Otto Firle, född 14 oktober 1889 i Bonn i Tyskland, död 4 juli 1966 i Düsseldorf i Tyskland, var en tysk arkitekt och grafiker.

Karriär
Otto Firle utbildade sig till arkitekt på Technischen Hochschule München. Under första världskriget tjänstgjorde han som pilot. Han ritade på 1920-talet logotyper för Deutsche Luft-Reederei och de 1920 grundade Deutsche Reichsbahn och Deutsche Reichspost. Han ritade också frimärken.

Till Otto Firles mest kända verk hör Nordstern-Versicherungs kontorshus vid Fehrbelliner Platz i Berlin. Denna byggnad uppfördes inom ramen för Adolf Hitlers och Albert Speers planerade nygestaltning av Berlin, Welthauptstadt Germania. Den hade fasadutsmyckning av Arno Breker och Waldemar Raemisch. Det är en av de få byggnader som uppfördes inom nygestaltningsprojektet. 

Otto Firle var 1946–1949 lärare på Technische Hochschule Berlin och från 1950 praktiserande arkitekt i Düsseldorf.

I Finland finns den av Otto Firle ritade Villa Ehrich på Brändö, som uppfördes 1939 för Otto Ehrich. Den beslagtogs efter Lapplandskriget av den finländska staten och överlämnades till Sovjetunionen enligt stilleståndsavtalet i september 1944.

Verk i urval 
 1924 Wohnhaus Firle vid Potsdamer Strasse 20A i Berlin-Lichterfelde
 1927–1928 Församlingshus, Am Generalshof i Berlin-Köpenick
 1929–1932 Flerfamiljshus vid Breitenbachplatz 10–18 i Berlin-Dahlem i Berlin (tillsammans med Ferdinand Radzig)
 1931 Kontorshuset "Europahaus" vid Askanischer Platz i Berlin-Kreuzberg 
 1935–1936 Huvudkontor för Nordstern-Versicherung vid Fehrbelliner Platz i Berlin
 1935 Fritidshus för Hermann Göring, Darss vid Östersjökusten (nedbrunnet 1954)
 1938–1939 Villa Ehrich för och med Otto Ehrich vid Lars Soncks väg 8 på Brändö i Finland
 1954–1955 Bankfastighet för Rhein-Ruhr-Bank i Düsseldorf 
 1957 St. Cypriankyrkan i Bonn

Bildgalleri

Källor 
Denna artikel är delvis baserad på artikeln Otto Firle på tyskspråkiga Wikipedia.

Noter

Tyska arkitekter under 1900-talet
Födda 1889
Avlidna 1966
Män
Personer från Bonn
Yukiyo Kojima

Yukiyo Kojima, född 10 december 1945 i Tokyo, är en japansk före detta volleybollspelare.
Kojima blev olympisk silvermedaljör i volleyboll vid sommarspelen 1968 i Mexico City.

Källor 

Japanska volleybollspelare
Japanska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1968
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1968 från Japan
Tävlande i volleyboll vid olympiska sommarspelen 1968
Födda 1945
Levande personer
Kvinnor
Volleybollspelare i Hitachi Belle Fille
Butt-Numb-A-Thon

Butt-Numb-A-Thon (förkortat till BNAT) var en amerikansk filmfestival som ägde rum årligen i Austin, Texas från 1999–2016. Den grundades av Harry Knowles, skaparen av webbplatsen Ain't It Cool News, och den första Butt-Numb-A-Thon hölls i samband med Knowles födelsedag i december 1999. Under filmfestivalen visades det film i 24 timmar, både premiärer och äldre filmer. Flera filmer hade sin smygpremiär under Butt-Numb-A-Thon, såsom filmtrilogin om Härskarringen, The Passion of the Christ, Dreamgirls, Chicago, Black Snake Moan, Snatch, Magnolia, På smällen, Frozen, 300, V för Vendetta, Kingsman: The Secret Service och King Kong.

1999–2006 hölls Butt-Numb-A-Thon på Alamo Drafthouse Cinema på 409 Colorado Street. 2007 och 2013 hölls filmfestivalen på Alamo Drafthouse Ritz på 310 E. Sixth Street. Efter 2008 hölls Butt-Numb-A-Thon på Alamo Drafthouse South Lamar på 1120 South Lamar Boulevard.

I september 2017 rapporterades det att Knowles hade begått sexuella övergrepp mot en kvinna under 1999 och 2000 på Alamo Drafthouse Cinema. Fyra ytterligare kvinnor kom senare fram under samma månad med anklagelser om sexuella övergrepp begångna av Knowles, vilka han förnekade. Knowles valde dock att avsäga sig alla uppdrag med Butt-Numb-A-Thon och Ain't It Cool News den 26 september 2017. Filmfestivalen lades ned omedelbart efter detta, där den sista Butt-Numb-A-Thon hölls i december 2016.

Externa länkar 
Officiell webbplats

Filmfestivaler i USA
Återkommande evenemang med premiär 1999
Upplösningar 2017