kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Per Anton Hejschman

Per Anton Hejschman, född 6 juli 1810 i Torstuna församling, Västmanlands län, död 26 maj 1851 i Karlstad, Värmlands län, var en svensk domkyrkoorganist, klockare och musiklärare.

Biografi
Hejschman föddes 1810 i Torstuna församling. Han var son till korpralen Konrad Hejschman Flink (1773–1854) och Anna Andersdotter (1770–1832). Hejschman tog organistexamen 7 juni 1830 och musikdirektörexamen vid Kungl. Musikaliska Akademiens undervisningsverk 22 december 1835. Han arbetade 1830–1836 som vice organist i Sankt Nikolai församling. Från 1836 arbetade han som domkyrkoorganist i Karlstads församling och musiklärare vid Karlstads gymnasium. Hejschman arbetade även från 1840 klockare i Karlstads församling. Hejschman avled 1851 i Karlstad.

Hejschman anordnade konserter i Karlstads domkyrka med bland annat Georg Günther, Beata Juringius, Ole Bull och Kungliga Värmlands Regementes Musikkår.

Familj
Hejschman gifte sig första gången 16 maj 1833 i Nikolai församling med Johanna Lundberg (1797–1879). Hon var dotter till en trädgårdsmästare. Hejschman och Lundberg skiljde sig 1844 Hejschman gifte sig andra gången 30 augusti 1846 med Maria Katarina Frykholm (1823–1878). Hon var dotter till en klockare.

Bibliografi
1842 – Method för choral-sång efter ziffror jemte anvisning att stämma strängen på ett psalmodikon.

Referenser

Noter 

Svenska domkyrkoorganister
Svenska organister under 1800-talet
Svenska musiker under 1800-talet
Director musices
Födda 1810
Avlidna 1851
Män
Personer från Torstuna socken
Psalmodikonspelare
Via delle Carine

Via delle Carine är en gata i Rione Monti i Rom. Gatan löper från Via del Colosseo till Via Vittorino da Feltre. Via delle Carine är belägen i det forna distriktet Carinae.

Beskrivning
Enligt filologen Servius (död på 400-talet e.Kr.) kommer namnet Carinae av några byggnader vid Tellustemplet, vilka liknade skeppskölar (latin: carinae, singular: carina).

Benämningen Carinae lever även kvar i den dekonsekrerade kyrkan Santa Maria in Carinis. Kyrkan, som har anor från medeltiden, exproprierades år 1873 av den italienska staten. I området utfördes genomgripande omstruktureringar, bland annat anläggandet av Via Cavour, och mot seklets slut dekonsekrerades kyrkan. Det enda som återstår av kyrkan är portalen med inskriptionen: S. MARIA IN CARINIS.

Vid den plats där Via delle Carine möter Via del Colosseo är kyrkan Santa Maria della Neve al Colosseo belägen. Kyrkan, som har anor från högmedeltiden, hette ursprungligen Sant'Andrea del Portogallo. I början av 1700-talet fick kyrkan en barockdräkt.

Omgivningar
Kyrkobyggnader och kapell
Santa Maria in Carinis
Santa Maria della Neve al Colosseo

Gator och gränder
Via del Colosseo
Via del Cardello
Via del Buon Consiglio
Vicolo del Buon Consiglio
Via del Pernicone
Via Frangipane
Via Vittorino da Feltre
Via del Tempio della Pace

Bilder

Källor

Noter

Webbkällor

Tryckta källor

Gator i Rom
Rione Monti
Erik Carl Sahlefelt

Erik Carl Sahlefelt, född 24 februari 1712 i Horns socken, Västergötland, död 8 november 1756 i Stockholm, var en svensk militär och upprorsman.

Erik Carl Sahlefelt var son till ryttmästaren Henrik Sahlefelt. Han antogs 1733 som volontär vid Västgöta kavalleriregemente, blev 1734 korpral, 1739 kvartermästare och 1741 kornett samt erhöll 1744 löjtnants avsked. Sahlefelt som var starkt kritisk mot den rådande hattregimen och sympatiserade med strävandena att stärka kungamakten, deltog ivrigt i hovpartiets agitation inför riksdagen 1755–1756. Under sommaren 1755 deltog han i allmogens sammankomster i Västergötland och försökte där leda riksdagsmannavalen i en för hovet gynnsam riktning. Då det även blev känt, att Sahlefelt fällt yttranden, som tydde på sympatier för den av ständerna ogillade pricipalatsläran, började marken snart bränna under hans fötter. Av rädsla för ständernas stora kommission, som tillsattes hösten 1755 närmast med anledning av de då inträffade tumultartade uppträdena i bondeståndet, lämnade Sahlefelt i februari 1756 och flydde i likhet med andra medlemmar av hovpartiet till Norge. Han etablerade även samarbete med den då i London bosatte Christopher Springer. I samband med revolutionsförsöket i Stockholm 1756 begav sig Sahlefelt in i Dalarna, där han och andra agitatorer bland annat genom att sprida upproriska skrifter försökte förmå allmogen att sätta sig i marsch mot Stockholm. Försöket var dock dåligt planlagt, och sedan kuppen i Stockholm på sommaren misslyckats utsiktslöst. I juli blev Sahlefelt gripen och förd till Stockholm, där han ställdes inför ständernas stora kommission. Han dömdes till döden och halshöggs.

Källor 
 

Personer som blivit avrättade av Sverige under 1700-talet
Svenska militärer under 1700-talet
Personer från Horns socken, Västergötland
Födda 1712
Avlidna 1756
Män
Svenska upprorsledare
HD 120642

HD 120642 ( eller HR 5207) är en dubbelstjärna i den mellersta  delen av stjärnbilden Kentauren som också har Bayer-beteckningen N Centauri. Den har en  skenbar magnitud av ca 5,26 och är svagt synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallax enligt Gaia Data Release 2 på ca 10,7 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 304 ljusår (ca 93 parsek) från solen. Den rör sig bort från solen med en heliocentrisk radialhastighet på ca 27 km/s. Stjärnan ingår troligen i rörelsgruppen Sco OB2.

Egenskaper
Primärstjärnan HD 120642 är en blå till vit stjärna i huvudserien av spektralklass B9 V. Den har en massa som är ca 3 solmassor, en radie som är ca 2,5 solradier och har ca 70 gånger solens utstrålning av energi från dess fotosfär vid en effektiv temperatur av ca 13 000 K. 

Stjärnans natur av dubbelstjärna upptäcktes av den tyska astronomen Karl Rümker 1835. År 2016 låg följeslagaren med en vinkelseparation på 18,5 bågsekunder vid en positionsvinkel av 289° från primärstjärnan. De bildar ett samrörligt par med en projicerad separation på 1 566 AE. Följeslagare HD 120641 är en stjärna i huvudserien av spektralklass av F0 Vn, där suffixet 'n' anger att metallabsorptionslinjerna i dess spektrum är ovanligt breda ("nebulösa") vilket tyder på snabb rotation. Den har en massa som är ca 1,5 solmassor, en radie som är ca 1,6 solradier och har ca 6 gånger solens utstrålning av energi från dess fotosfär vid en effektiv temperatur av ca 7 400 K.

Baserat på avvikelser i mätningarna av egenrörelse finns det antydningar om en tredje stjärna i konstellationen.

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/67703/ncentauri.

		
Stjärnbilden Kentauren
HD-objekt
HR-objekt
Bayerobjekt
Huvudseriestjärnor klass B
Huvudseriestjärnor klass F
Dubbelstjärnor
Carl Hjorth

Carl Hjalmar Reinhold Hjorth, född den 15 juli 1875 i Stockholm, död där den 26 april 1949, var en svensk militär, gymnast och fäktare. Han var gift med Ellen Markstedt.

Hjorth blev underlöjtnant vid Livgardet till häst 1897 och löjtnant vid Svea trängkår 1899. Han genomgick gymnastikdirektörskurs vid Gymnastiska centralinstitutet 1899–1902. Hjorth var extra lärare där 1902–1903 och 1904–1910 samt ordinarie lärare 1910–1923. Han kommenderades till franska arméns fäktskola i Joinville-le-Pont 1903–1904 och fick statsstipendium för studier vid Olympiska spelen i London 1908. Som idrottsman var Hjorth aktiv deltagare som gymnast och fäktare vid Olympiska spelen i Paris 1900, Aten 1906 och London 1908 samt i svenska mästerskapen i florettfäktning. Han var chef för Stockholms stadion 1912–1916 och för bensinbyrån i Statens industrikommission 1917. Hjorth blev kapten i reserven 1913. Han innehade under en följd av år ett sjukgymnastiskt institut i Hamburg. Hjorth publicerade tillsammans med Sten Drakenberg Handledning i florettfäktning (1910). Han blev riddare av Vasaorden 1916 och av Svärdsorden 1922. Hjorth vilar på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Källor 

 
 
 
 
 Sveriges dödbok 1830–2020
 Hjorth, Karl Hjalmar Reinhold på SvenskaGravar.se

Externa länkar 
 
 

Svenska officerare
Svenska fäktare
Tävlande i fäktning vid olympiska sommarspelen 1906
Tävlande i fäktning vid olympiska sommarspelen 1908
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1906 från Sverige
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1908 från Sverige
Riddare av Svärdsorden
Riddare av Vasaorden
Svenska militärer under 1900-talet
Svenska idrottare under 1900-talet
Militärer från Stockholm
Idrottare från Stockholm
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1875
Avlidna 1949
Män
Andreas Wallengren

Andreas Wallengren, född 1680 i Filipstad, Närkes och Värmlands län, död  1716, var en svensk domkyrkoorganist och musiklärare.

Biografi
Wallengren föddes 1680 i Filipstad. Han var son till borgmästaren Olof Olofsson Wallengren (död 1704) och Elisabet Carlberg (1650–1692). Wallengren studerade vid Karlstads gymnasium och blev 1703 student vid Uppsala universitet. Han blev 1704 domkyrkoorganist i Karlstads stadsförsamling och rector canutus vid Karlstads gymnasium. Wallengren avled 1716.

Referenser

Noter 

Svenska domkyrkoorganister
Svenska organister under 1700-talet
Svenska musiker under 1700-talet
Director musices
Födda 1680
Avlidna 1716
Män
Personer från Filipstad
Herbert Tigerschiöld

Karl Edvard Herbert Tigerschiöld, född den 16 mars 1905 i Södertälje, död den 12 oktober 1983 i Stockholm, var en svensk biblioteksman. Han var son till Ernst Tigerschiöld.

Tigerschiöld avlade filosofisk ämbetsexamen vid Uppsala universitet 1927 och filosofie licentiatexamen där 1933. Han blev extra ordinarie amanuens vid Göteborgs stadsbibliotek 1939, amanuens vid Uppsala universitetsbibliotek 1940, extra ordinarie andre bibliotekarie vid Chalmers tekniska högskola 1943 och förste bibliotekarie där 1946. Han var överbibliotekarie 1964–1970. Tigerschiöld var ledamot av styrelsen för Göteborgs museum 1950–1958. Han blev riddare av Nordstjärneorden 1962.

Källor 

 
 Riddare av Kungl. Vasaorden i Sveriges statskalender 1969
 
 

Svenska överbibliotekarier
Personer verksamma vid Uppsala universitet
Personer verksamma vid Chalmers tekniska högskola
Riddare av Nordstjärneorden
Svenska forskare under 1900-talet
Personer från Södertälje
Herbert
Födda 1905
Avlidna 1983
Män
Ernst Tigerschiöld

Ernst Ludvig Tigerschiöld, född den 2 december 1855 i Gryts socken, Södermanlands län, död den 4 augusti 1945 i Stockholm, var en svensk industriman. Han var bror till Hugo Tigerschiöld och far till Herbert Tigerschiöld.

Tigerschiöld avlade avgångsexamen vid Schartaus handelsinstitut 1871. Han var anställd på Pettersson & Hertzmans kontor i Stockholm 1871–1878, på kontor i Hamburg 1879, kassör och kontorschef hos P.A. Collijn i Stockholm 1881–1888, disponent för Fanhults fabriksaktiebolag i Älmhult 1889–1891, disponent och verkställande direktör för Alingsås bomullsväveriaktiebolag 1891–1903, för Svenska juteväveriaktiebolaget i Södertälje 1905–1917. Tigerschiöld var ledamot av Kungliga teaterns pensionsinrättning 1916–1929. Han blev riddare av Vasaorden 1913.

Källor 

 
 
 
 

Svenska företagsledare
Riddare av Vasaorden
Personer inom Sveriges näringsliv under 1800-talet
Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Personer från Gryts socken, Södermanland
Ernst
Födda 1855
Avlidna 1945
Män
Sanne, Bergs kommun

Sanne är en bebyggelse vid östra stranden av Sannsundet i Hackås socken i Bergs kommun. Bebyggelse klassades av SCB 2020 som en småort.

Källor 

Orter i Bergs kommun
Småorter i Sverige
Cecilia Ågren Tyne

Eva Cecilia Ågren Tyne, född 5 maj 1971, är en svensk tidigare landslagsspelare i handboll. Hon spelade över 100 landskamper och deltog i två mästerskapsturneringar.

Klubbkarriär 
Hon började elitkarriären i Lidingö SK men valde sedan spel för Spårvägen HF, senast 1993 anslöt hon till Spårvägen. Hon avslutade elitkarriären i danska FIF håndbold 1998 till 2000.

Landslagskarriär 
Hon spelade elva U20-landskamper 1991 och sista matcherna i ungdomslandslaget i U20-VM i Frankrike. Hon debuterade i A-landslaget samma år 1991 och spelade sedan där till år 2000. Hon spelade enligt den nya statistiken 116 landskamper och stod för 208 mål. Hon deltog vid VM 1993 där Sverige blev sexa och EM 1996 där Sverige slutade på åttonde plats.

Referenser 
 "DHDb > Cecilia Ågren". hyldgaard-jensen.dk. Läst 26 maj 2022.

Noter

Externa länkar 

kvinnor
Födda 1971
Levande personer
Svenska handbollsspelare
Handbollsspelare i Lidingö SK
Svenska idrottare under 1900-talet
Mottagare av Stora grabbars och tjejers märke
Spelare i Spårvägens HF
Spelare i FIF Håndbold
Rob Witschge

Robert "Rob" Witschge, född 22 augusti 1966, är en nederländsk före detta professionell fotbollsspelare och fotbollstränare. Han spelade som vänstermittfältare för fotbollsklubbarna Ajax, Saint-Étienne, Feyenoord, Utrecht och Ittihad mellan 1985 och 1999. Han spelade också 30 landslagsmatcher för det nederländska fotbollslandslaget mellan 1989 och 1995.

Efter den aktiva spelarkarriären har Witschge arbetat för Haarlem (assisterande tränare), ADO'20 (tränare), Nederländerna (assisterande tränare) och Ajax (assisterande tränare).

Han är äldre bror till Richard Witschge.

Titlar
Källa:

Referenser

Noter

Män
Födda 1966
Levande personer
Idrottare från Amsterdam
Nederländska fotbollsspelare
Nederländska idrottare under 1900-talet
Spelare i AFC Ajax
Nederländska landslagsspelare i fotboll
Spelare i AS Saint-Étienne
Spelare i Feyenoord
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 1992
Spelare i VM i fotboll 1994
Spelare i FC Utrecht
Spelare i Al-Ittihad (Saudiarabien)
Nederländska fotbollstränare
AFC Ajax
Bryan Roy

Bryan Eduard Steven Roy, född 12 februari 1970, är en nederländsk före detta professionell fotbollsspelare och fotbollstränare. Han spelade som yttermittfältare för fotbollsklubbarna Ajax, Foggia, Nottingham Forest, Hertha BSC, NAC Breda och Workington mellan 1987 och 2004. Roy vann ett ligamästerskap och en KNVB Cup. Han spelade också 32 landslagsmatcher för det nederländska fotbollslandslaget mellan 1989 och 1995.

Efter den aktiva spelarkarriären har Roy varit tränare för olika lag inom Jong Ajax.

Referenser

Noter

Män
Födda 1970
Levande personer
Idrottare från Amsterdam
Nederländska fotbollsspelare
Nederländska idrottare under 1900-talet
Spelare i AFC Ajax
Nederländska landslagsspelare i fotboll
Spelare i VM i fotboll 1990
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 1992
Spelare i Calcio Foggia 1920
Spelare i VM i fotboll 1994
Spelare i Nottingham Forest FC
Spelare i Hertha BSC Berlin
Nederländska idrottare under 2000-talet
Spelare i NAC Breda
Nederländska fotbollstränare
AFC Ajax
Ulrich van Gobbel

Ulrich van Gobbel, född 16 januari 1971, är en nederländsk-surinamesisk fotbollstränare och före detta professionell fotbollsspelare. Han spelade som försvarare för fotbollsklubbarna Willem II, Feyenoord, Galatasaray och Southampton mellan 1988 och 2002. van Gobbel spelade också åtta landslagsmatcher för det nederländska fotbollslandslaget mellan 1993 och 1994.

Efter den aktiva spelarkarriären är han tränare för ungdomslag inom Feyenoord.

Titlar
Källa:

Referenser

Noter

Män
Födda 1971
Levande personer
Personer från Paramaribo
Nederländska fotbollsspelare
Surinamesiska fotbollsspelare
Nederländska idrottare under 1900-talet
Surinamesiska idrottare under 1900-talet
Spelare i Willem II Tilburg
Spelare i Feyenoord
Nederländska landslagsspelare i fotboll
Spelare i VM i fotboll 1994
Fotbollsspelare i Galatasaray SK
Spelare i Southampton FC
Nederländska idrottare under 2000-talet
Surinamesiska idrottare under 2000-talet
Nederländska fotbollstränare
Feyenoord
Gaston Taument

Gaston Taument, född 1 oktober 1970, är en nederländsk före detta professionell fotbollsspelare.

Taument spelade som yttermittfältare för fotbollsklubbarna Feyenoord, Excelsior, Benfica, Anderlecht, OFI Kreta och Rapid Wien mellan 1988 och 2002. Taument vann ett ligamästerskap och tre KNVB Cup. Han spelade också 15 landslagsmatcher för det nederländska fotbollslandslaget mellan 1992 och 1996.

Referenser

Noter

Män
Födda 1970
Levande personer
Personer från Haag
Nederländska fotbollsspelare
Nederländska idrottare under 1900-talet
Spelare i Feyenoord
Spelare i Excelsior Rotterdam
Nederländska landslagsspelare i fotboll
Spelare i VM i fotboll 1994
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 1996
Fotbollsspelare i SL Benfica
Spelare i RSC Anderlecht
Spelare i OFI Kreta
Nederländska idrottare under 2000-talet
Spelare i Rapid Wien
Stan Valckx

Stanislaus Henricus Christina "Stan" Valckx, född 20 oktober 1963, är en nederländsk före detta professionell fotbollsspelare. Han spelade som mittback för fotbollsklubbarna VVV, PSV Eindhoven och Sporting Lissabon mellan 1983 och 2000. Valckx spelade också 20 landslagsmatcher för det nederländska fotbollslandslaget mellan 1990 och 1996.

Titlar
Källa:

Referenser

Noter

Män
Födda 1963
Levande personer
Personer från Limburg, Nederländerna
Nederländska fotbollsspelare
Nederländska idrottare under 1900-talet
Spelare i VVV-Venlo
Spelare i PSV Eindhoven
Nederländska landslagsspelare i fotboll
Spelare i VM i fotboll 1994
Fotbollsspelare i Sporting Lissabon
Nederländska idrottare under 2000-talet
Peter van Vossen

Peter Jacobus van Vossen, född 21 april 1968, är en nederländsk före detta professionell fotbollsspelare och fotbollstränare. Han spelade som yttermittfältare och/alternativt anfallare för fotbollsklubbarna VCV Zeeland, KSK Beveren, Anderlecht, Ajax, İstanbulspor, Rangers, Feyenoord, De Graafschap, VV Bennekom och SBV Vitesse mellan 1987 och 2004. van Vossen spelade också 31 landslagsmatcher för det nederländska fotbollslandslaget mellan 1992 och 2000.

Efter den aktiva spelarkarriären har han arbetat för AGOVV (assisterande tränare), Roosendaal (assisterande tränare), Almere City (assisterande tränare) och Fortuna Sittard (tränare).

Titlar
Källa:

Referenser

Noter

Män
Födda 1968
Levande personer
Personer från Zeeland
Nederländska fotbollsspelare
Nederländska idrottare under 1900-talet
Spelare i VC Vlissingen
Spelare i KSK Beveren
Nederländska landslagsspelare i fotboll
Spelare i RSC Anderlecht
Spelare i AFC Ajax
Spelare i VM i fotboll 1994
Spelare i İstanbulspor
Spelare i Rangers FC
Spelare i Feyenoord
Nederländska idrottare under 2000-talet
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2000
Spelare i De Graafschap
Spelare i VV Bennekom
Spelare i Vitesse Arnhem
Nederländska fotbollstränare
Tränare i Fortuna Sittard
John de Wolf

Johannes Hildebrand "John" de Wolf, född 10 december 1962, är en nederländsk fotbollstränare och före detta professionell fotbollsspelare. Han spelade som mittback för fotbollsklubbarna Sparta Rotterdam, Groningen, Feyenoord, Wolverhampton Wanderers, VVV, Hapoel Ashkelon, Helmond Sport och Zwart-Wit '28 mellan 1983 och 2000. de Wolf vann ett ligamästerskap och fyra KNVB Cup. Han spelade också sex landslagsmatcher för det nederländska fotbollslandslaget mellan 1987 och 1994.

Efter den aktiva spelarkarriären har han arbetat för Zwart-Wit '28 (spelande tränare), RKSV Halsteren (tränare), SVV (tränare), Haaglandia (tränare), Türkiyemspor (tränare), Voorschoten '97 (tränare), WKE (tränare), Sliedrecht (tränare), Sparta Rotterdam (assisterande tränare och tränare), Excelsior Maassluis (tränare), GVVV (tränare), Spakenburg (tränare) och Feyenoord (assisterande tränare).

Referenser

Noter

Män
Födda 1962
Levande personer
Personer från Schiedam
Nederländska fotbollsspelare
Nederländska idrottare under 1900-talet
Spelare i Sparta Rotterdam
Spelare i FC Groningen
Nederländska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Feyenoord
Spelare i VM i fotboll 1994
Spelare i Wolverhampton Wanderers FC
Spelare i VVV-Venlo
Spelare i Hapoel Ashkelon FC
Spelare i Helmond Sport
Nederländska idrottare under 2000-talet
Spelare i Zwart-Wit '28
Nederländska fotbollstränare
Tränare i Sparta Rotterdam
Theo Snelders

Theodorus Antonius Gerardus "Theo" Snelders, född 7 december 1963, är en nederländsk före detta professionell fotbollsmålvakt. Han spelade för fotbollsklubbarna Twente, Aberdeen, Rangers och MVV mellan 1980 och 2001. Snelders spelade också en landslagsmatch för det nederländska fotbollslandslaget mellan 1989 och 1994.

Titlar
Källa:

Referenser

Noter

Män
Födda 1963
Levande personer
Personer från Gelderland
Nederländska fotbollsmålvakter
Nederländska idrottare under 1900-talet
Spelare i FC Twente
Spelare i Aberdeen FC
Nederländska landslagsspelare i fotboll
Spelare i VM i fotboll 1994
Spelare i Rangers FC
Spelare i MVV Maastricht
Nederländska idrottare under 2000-talet
Kalle Ankas ettermyror

Kalle Ankas ettermyror (engelska: Uncle Donald's Ants) är en amerikansk animerad kortfilm med Kalle Anka från 1952.

Handling 
Kalle Anka råkar spilla socker på sin trottoar. Det dröjer inte länge förrän han får besök av ett par ovälkomna gäster; myrorna, som bland annat stjäl lönnsirap och en tårta som Kalle bakat.

Om filmen 
Filmen hade svensk premiär den 5 december 1953 på biografen Röda Kvarn i Stockholm och ingick i kortfilmsprogrammet Kalle Ankas muntra gäng där även Jätten Kalle Anka, Jan Långben som Åke Mjuk, Pluto på fisketur, Livat på havet (ej Disney), Långben som tjurfäktare och Plutos besvär med storken ingick.

Rollista 
 Clarence Nash – Kalle Anka
 Pinto Colvig – myror

Källor 

Disneys animerade kortfilmer
Amerikanska filmer 1952
Engelskspråkiga filmer
Animerade filmer 1952
Filmer i regi av Jack Hannah
Kortfilmer med Kalle Anka
Annelie Wallin

Annelie Wallin, född 16 maj 1962, är en svensk konstnär.

Biografi 
Annelie Wallin utbildade sig vid Nyckelviksskolan i Stockholm 1984–1985, Idun Lovéns konstskola 1985–1987, och Kungl. Konsthögskolan i Stockholm 1989–1994.

Annelie Wallin slog igenom som konstnär på 1990-talet med en rad uppmärksammade installationer där hon byggde monumentala skulpturer av vardagliga föremål som bord och skåp. Frågor om identitet var ett centralt tema i hennes tidiga konstnärskap och hon utforskade här traditionella material som diabas och brons, samtidigt med mer obeständiga material som fil, kaffe och vax. Under 2000-talet handlar många av Wallins verk om den konstnärliga processen, där verken ofta har en performativ karaktär och konstnärens arbete dokumenteras och kartläggs i en diskussion om materialitet och värde, som i verket ”Kalender 2006”. Från 2010-talet blev hennes konst alltmer relationell och aktivistisk, genom att hon tog med sitt sedan länge starka miljöengagemang in i konstens rum. Genom en rad aktioner i det offentliga rummet undersökte hon gränserna för ägande, individens frihet och kollektivt ansvar. I hennes senare arbete har naturen bokstavligen invaderat gallerirummet, och blivit ett centralt material; en mykologisk process, som metodiskt slingrande, växer, böljar och lever. 

En viktig del av hennes konstnärskap är konst i det offentliga rummet, här blandar hon olika material, från klassiska skulpturer i sten, brons och betong som i hennes utsmyckning ”Mötesplats” (2011–2012) för Solna stad, till mer tekniskt komplexa ljusskulpturer som ”Ikaros Vingar” i Idrottshuset i Jönköping, och"Strömmar” i kvarteret Åsikten1 i Uppsala..  Hon har även genomfört en rad offentliga konstaktioner i samverkan med allmänheten som "Solrosfält i Huvudsta"(2012) och "Dela trädgård"  i Anderstorp (tillsammans med Malin Lobell 2014 –2016). Hennes verk finns även representerade på en rad offentliga institutioner, och hon har ställt ut flitigt i Sverige och internationellt.

Annelie Wallin har varit gift med civilingenjör Bo Bergman. De har två söner tillsammans. Hon har även varit aktiv i det konstnärsdrivna galleriet ID:I galleri.

Källor 

Kvinnor
Svenska konstnärer under 2000-talet
Födda 1962
Levande personer