kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Stefan Hornyánszky

Stefan Gabriel Eugen Hornyánszky, född 4 mars 1905 i Bratislava, död 21 juni 1974 i Lund, var en ungersk-svensk arkitekt. Han var far till Maria Ortman.

Hornyánszky, som var son till teologiprofessorn Aladár Hornyánszky och Klara Szervánszky, utexaminerades från tekniska högskolan i Brno 1935. Han anställdes hos arkitekt Rickard Gavel i Stockholm 1939, hos arkitekt Bertil Höök i Luleå 1941, hos arkitekt Gustaf Birch-Lindgren i Stockholm 1943, blev delägare i och ledare för arkitektfirman Gustaf Birch-Lindgren och Stefan Hornyánszkys kontor i Lund 1953 och var innehavare av Stefan Hornyánszkys arkitektkontor från 1963. Han utförde ett flertal lasarettsbyggnader och andra allmänna byggnader. Han skrev fackartiklar i svenska, tyska och engelska arkitekturtidskrifter.

Källor

Sveriges dödbok 1901-2013, (Version 6.0) Sveriges släktforskarförbund (2014)

Externa länkar 

 Stefan Hornyánszkys arkiv hos Riksarkivet i Lund

Slovakiska arkitekter
Svenska arkitekter under 1900-talet
Födda 1905
Avlidna 1974
Män
Personer från Bratislava
Carlos Coello y Pacheco

Carlos Coello y Pacheco, född 1850, död 1888, var en spansk dramatisk skriftställare.
 
Coello y Pacheco var en originell författare, vars alster präglas av skarp satir och godmodig humor, inte utan ett drag av melankoli. Av hans sceniska arbeten kan nämnas La mujer propia (1873, ett historiskt drama från Filip II:s tid), La pena negra, El alma en un hilo, Roque Guinart (med ämne från Cervantes) samt El principe Hamlet (en bearbetning på kastiliansk vers av Shakespeares Hamlet), vidare 3 zarzuelas: La monja Alférez, Antaño y Ogoño och Las mujeres que matan (1886), en diktsamling till drottning Mercedes minne, Siemprevivas, samt den humoristiska prosasamlingen Cuentos inverosimiles. I dagspressen finns under pseudonymen El maestro Estokrate många prov på Coello y Pachecos satiriska penna.

Källor 

  

Spanska dramatiker
Spanskspråkiga dramatiker
Spanska poeter
Spanskspråkiga poeter
Poeter under 1800-talet
Dramatiker under 1800-talet
Spanska författare under 1800-talet
Födda 1850
Avlidna 1888
Män
Ugglan
Levina

Levina är ett artistnamn för Isabella Lueen, född 1991 i Bonn i Tyskland, är en tysk sångerska som representerade sitt land Eurovision Song Contest 2017 i Kiev i Ukraina.

Födda 1991
Tyska sångare
Levande personer
Kvinnor
Personer från Bonn
Deltagare i Eurovision Song Contest 2017
Artister som representerat Tyskland i Eurovision Song Contest
Alumner från King's College London
Julia Viberg

Nation:  

Julia Viberg, född 8 januari 1992, är en svensk diskuskastare.

Karriär 
Viberg deltog vid junior-EM i Tallinn, Estland år 2011 men slogs ut i diskuskvalet med 43,94.

Vid U23-EM i Tammerfors kom hon på en trettondeplats med 50,52 m i ett kval där de tolv första gick vidare.

Viberg blev uttagen till EM i Zürich 2014 men blev där utslagen i kvalet med 52,40.

Vid Europamästerskapen i Amsterdam år 2016 deltog Viberg men lyckades inte kvalificera sig till finalen i diskus utan blev åter utslagen i kvalet, denna gång på 52,82.

Personliga rekord 

Utomhus 
Kula – 14,48 (Växjö 6 juni 2009)
Diskus – 57,07 (Austin, Texas USA 28 mars 2015)

Inomhus 
Kula – 12,92 (Flagstaff, Arizona USA 25 januari 2014)

Referenser

Noter 

Kvinnor
Födda 1992
Levande personer
Svenska diskuskastare
Svenska idrottare under 2000-talet
Rickard Gavel

Alf Rickard Gavel, född 29 augusti 1905 i Linköping, död 27 augusti 1972 i Saltsjöbadens församling, Stockholms län, var en svensk arkitekt.

Gavel avlade studentexamen vid Privata elementarskolan i Lund och utexaminerades från Kungliga Tekniska högskolan 1932. Han bedrev egen arkitektverksamhet i Stockholm från 1933. Han var även byggnadskonsulent i Saltsjöbadens köping.

Källor

Svenska arkitekter under 1900-talet
Födda 1905
Avlidna 1972
Män
Arkitekter från Linköping
La liberazione di Ruggiero

La liberazione di Ruggiero dall'isola d'Alcina (Ruggieros befrielse från ön Isola) är en italiensk opera i fyra scener med musik av Francesca Caccini och libretto av Ferdinand Saracinelli efter Ludovico Ariostos epos Orlando furioso (1515).

La liberazione di Ruggiero är den äldsta bevarade operan som tillskrivits en kvinna. Den skrevs för att fira prins Vladislavs av Polen (son till kung Sigismund) besök i Florens den 3 februari 1625. Operans handling är en svagt maskerad allegori över dennes segerrika krigståg mot Turkiet och är helt igenom tonsatt med musik. Den kombinerar drama och dans, och markerar en svängning från de mytologiska operorna i Florens mot ämnen hämtade från episk poesi. Ariostos verk skulle senare bli ett standardkälla för senare barocktonsättare. 

Ruggiero tjusas av den elaka häxan Alcina men befrias från sin hänförelse. Alcinas tidigare älskare, som har förvandlats till växter och träd, befrias också. Alla prisar godhetens seger över ondskan. Operan slutar med en grandios balett.

Detta var den första operan som spelades utanför operans födelseland Italien.

Källor

Italienskspråkiga operor
Italienska operor
Aage Rump

Aage Harald Rump, född 1 maj 1923 i Köpenhamn, död 17 mars 1977 i Vallkärra församling i Lund, var en dansk-svensk arkitekt.

Rump, som var son till civilingenjör Adam Rump och Johanne Gosch, utexaminerades från Kunstakademiets Arkitektskole i Köpenhamn 1953. Han anställdes hos stadsarkitekt Svend Bögh-Andersen i Laholm 1954, hos Gustaf Birch-Lindgren & Stefan Hornyánszky arkitekter i Lund 1956, hos arkitekt Carl-Ossian Klingspor i Lund 1963 och bedrev egen arkitektverksamhet i Lund från 1965.

Källor

Noter

Svenska arkitekter under 1900-talet
Födda 1923
Avlidna 1977
Män
Arkitekter från Köpenhamn
Pineville, West Virginia

Pineville är administrativ huvudort i Wyoming County i West Virginia. Orten hette först Castlerock och postkontoret Rock Castle. År 1907 fick orten status som kommun och fick namnet Pineville efter barrskogen i trakten. Enligt 2010 års folkräkning hade Pineville 668 invånare.

Källor 

Orter i West Virginia
Wyoming County, West Virginia
Carl-Ossian Klingspor

Carl-Ossian Klingspor, folkbokförd Per Set Carl Ossian Klingspor, född 17 januari 1919 i Lidköping, död 31 januari 1985 i Lunds domkyrkoförsamling, var en svensk arkitekt.

Klingspor, som var son till ingenjör Set Klingspor och Rut Nyman, avlade studentexamen i Malmö 1939 och utexaminerades från Kungliga Tekniska högskolan 1946. Han blev vice stadsarkitekt i Lund 1947, var stadsplanearkitekt där från 1949 och drev egen arkitektfirma i Lund från 1961. Han var styrelseledamot i Lunds stads turisttrafikförening och ledamot av Lunds stads konstnämnd. Klingspor är begravd på Limhamns kyrkogård i Malmö.

Källor

 Klingspor, Per Set Carl Ossian på SvenskaGravar.se

Noter

Svenska arkitekter under 1900-talet
Personer från Lidköping
Carl-Ossian
Gravsatta på Limhamns kyrkogård
Födda 1919
Avlidna 1985
Män
Nandasmo

Nandasmo är en kommun (municipio) i Nicaragua med 13 207 invånare (2012). Den ligger vid sjön Laguna de Masaya i den sydvästra delen av landet i departementet Masaya. I Vista Alegre i den norra delen av kommunen finns en utsiktsplats med fina vyer av vulkanen Masaya och Laguna de Masaya.

Geografi
Nandasmo gränsar till sjön Laguna de Masaya i norr samt till kommunerna Masaya i öster, Niquinohomo i söder och Masatepe i väster.

Historia
Nandasmo är ett gammalt indiansamhälle som redan exiserade på 1500-talet. Vid folkräkningen 1581 hade Nandasmo 67 invånare.

Religion

Kyrkan i Nandasmo är helgad åt Sankte Per. Kommunen firar sina festdagar den 14-22 januari, till minne av el Dulce Nombre de Jesús de la Buena Muerte y el Divino Pastor. Dagarna firas med gudstjänster, parader och traditionella danser.

Kända personer
 Clemente Carranza y López (1905-1978), biskop

Källor 

Kommuner i Masaya (departement)
Orter i Masaya (departement)
Welch

Welch kan syfta på:

 Bob Welch
 Gillian Welch
 Raquel Welch
 Welch, Oklahoma
 Welch, West Virginia
Michael Akominatos

Michael Akominatos (grekiska: Μιχαήλ Χωνιάτης eller Ἀκομινάτος), född cirka 1140 på Chonae (antikens Kolossai), död 1220 i Thermopyle, var en bysantinsk författare och präst.

Biografi
Vid tidig ålder studerade Akominatos i Konstantinopel och var elev till Eustathios av Thessalonike. Omkring 1175 utsågs han till ärkebiskop av Aten, ett ämbete han innehade fram till 1204. Detta år försvarade han det atenska Akropolis från angrepp av Leo Sgouros, och höll ut fram till ankomsten av korsfararna år 1205, till vilka han överlämnade staden. Efter etableringen av latinskt styre flyttade han till ön Ceos. Omkring 1217 återvände han till klostret Vodonitsa nära Thermopyle där han senare dog.

Även om han är känd för klassiska forskare som den sista innehavaren av kompletta versioner av Callimachus Hecale och Aitia, var han också en mångsidig författare, och skrev predikningar, tal och dikter, vilka tillsammans med hans korrespondens, kastar betydande ljus över det eländiga tillstånd som rådde i Attika och Aten på den tiden. Hans påminnelse till Alexios III Angelos om missbruk inom den bysantinska förvaltningen, poetisk klagan över degenereringen av Aten och monodier över sin bror Nicetas och Eustathius, ärkebiskop i Thessaloniki, förtjänar ett särskilt omnämnande.

Man tror att hans dotter Constantina undervisade John av Basingstoke, ärkediakon av Leicester och känd för kunskap och förespråkande av det grekiska språket, i grekiska och vetenskap. Akominatos elev Giorgios Bardanes, som hade följt honom under hans exil på Ceos, blev en framstående biskop under de följande åren.

Referenser

Noter 

Födda 1140
Avlidna 1220
Män
Bysantinska författare
Grekiska biskopar
Personer i Bysantinska riket under 1200-talet
Personer i Bysantinska riket under 1100-talet
Welch, West Virginia

Welch är administrativ huvudort i McDowell County i West Virginia. Orten har fått sitt namn efter lantmätaren Isaiah A. Welch. Enligt 2010 års folkräkning hade Welch 2 406 invånare.

Källor 

Orter i West Virginia
McDowell County, West Virginia
Dafne (Peri)

Dafne är en opera (dramatisk fabel) i prolog och sex scener med musik av Jacopo Peri och libretto av Ottavio Rinuccini. Dafne räknas som det tidigaste verk som med moderna termer kan rubriceras som en opera.

Historia
I slutet av 1500-talet uppstod ett intresse för att återuppliva den antika, grekiska tragedin. I Florens bildades en akademi av lärda poeter, sångare, kompositörer och författare under namnet Florentincameratan (camerata=litet rum). De var övertygade om att det antika dramat hade framförts med sång och musik. Bland akademiens medlemmar fanns tonsättaren Jacopo Peri och författaren Ottavio Rinuccini. Till karnevalen 1597 skrev Rinuccini en text som utgick från Ovidius Metamorfoser om nymfen Dafne och guden Apollon. Musiken har gått förlorad men Rinuccinis text finns bevarad.

Källor

Italienskspråkiga operor
Verk 1598
Ovidius-bearbetningar
Italienska operor
Euridice (Peri)

Euridice är en opera (dramatisk fabel) i prolog och sex scener med musik av Jacopo Peri och libretto av Ottavio Rinuccini efter Ovidius Metamorfoser. Giulio Caccini bidrog med viss körmusik. Euridice är den äldsta bevarade operan.

Historia
Operan skrevs för att fira bröllopet mellan Henrik IV av Frankrike och Maria av Medici, och hade premiär den 6 oktober 1600 i Palazzo Pitti i Florens. Peri sjöng själv rollen som Orfeo och Francesco Rasi sjöng rollen som Aminta (Rasi skulle senare sjunga titelrollen i Claudio Monteverdis opera Orfeo). Euridice är exempel på den så kallade monodiska stilen där sångstämman följs av ett ackordiskt ackompanjemang. Enligt tidens praxis är enbart sångstämman och generalbasstämman noterad, medan instrumentationen berodde på vilka musiker som fanns till hands. Vid premiären spelade en teorb, en lira da gamba, en cembalo (av Jacopo Corsi) och en luta.
Samma text tonsattes av Giulio Caccini 1600.

Personer
La Tragedia (Tragedin) (sopran)
Euridice (sopran)
Orfeo (tenor)
Aminta, en herde (tenor)
Arcetro, en herde (kontraalt)
Tirsi, en herde (tenor)
Caronte (bas)
Dafne (sopran)
Plutone (bas)
Proserpina (sopran)
Radamanto (tenor)
Venere (sopran)

Handling
Librettot eller noterna anger inga scenindelningar men verket delas in i tre delar på grund av handlingens tre miljöer (jorden-Hades-jorden). Enligt myten förlorar Orfeus sin Eurydike på nytt när han ser sig om på uppfärden från underjorden men Rinuccino ändrade i sitt libretto så operan fick ett lyckligt slut. Säkerligen med tanke på att operan skrevs och uppfördes vid ett kungligt bröllop.

Prologen är en hyllning till det kungliga brudparet, symboliserat av Orfeus och Eurydike. Strax därpå berättar Dafne att Euridice har dött av en ormbett, och på Venus (Venere) uppmaning beger sig den olycklige Orfeo till underjorden för att hämta tillbaka sin hustru. Gudarna låter sig blidkas av hans sång och tillåter att Euridice återvänder med honom till jorden, där de hyllas med sång och dans.

Källor

Italienskspråkiga operor
Verk 1602
Ovidius-bearbetningar
Italienska operor
Pikku Isterinjärvi

Pikku Isterinjärvi är en sjö i kommunen Uleåborg i landskapet Norra Österbotten i Finland. Arean är  hektar och strandlinjen är  kilometer lång.  Den  Sjön ligger omkring 55 kilometer nordöst om Uleåborg och omkring 580 kilometer norr om Helsingfors. 

I sjön finns ön Aittasaari.

Källor 

Insjöar i Norra Österbotten
Uleåborgs natur
Mursunlampi

Mursunlampi är en sjö i kommunen Pudasjärvi i landskapet Norra Österbotten i Finland. Arean är  hektar och strandlinjen är  kilometer lång.  Den  Sjön ligger omkring 80 kilometer nordöst om Uleåborg och omkring 590 kilometer norr om Helsingfors. 

I sjön finns öarna Törrönsaari och Mursunsaari. Sydöst om Mursunlampi ligger Pudasjärvi.

Källor 

Insjöar i Norra Österbotten
Pudasjärvi
Maunujärvi (sjö i Kuusamo, Norra Österbotten)

Maunujärvi är en sjö i kommunen Kuusamo i landskapet Norra Österbotten i Finland. Sjön ligger  meter över havet. Arean är  kvadratkilometer och strandlinjen är  kilometer lång.  Den  Sjön ligger omkring 180 kilometer nordöst om Uleåborg och omkring 660 kilometer norr om Helsingfors. 

I sjön finns ön Maunusaari. Sydväst om Maunujärvi ligger Lapinluoma.

Källor 

Insjöar i Norra Österbotten
Insjöar i Finland större än 2 kvadratkilometer
Kuusamos natur
Hiltunen

Hiltunen är en sjö i kommunen Kuusamo i landskapet Norra Österbotten i Finland. Arean är  hektar och strandlinjen är  kilometer lång.  Den  Sjön ligger omkring 170 kilometer nordöst om Uleåborg och omkring 640 kilometer norr om Helsingfors. 

I sjön finns ön Hiltusenlamminsaari.

Källor 

Insjöar i Norra Österbotten
Kuusamos natur
Hietaluomanlammit

Hietaluomanlammit är en sjö i kommunen Kuusamo i landskapet Norra Österbotten i Finland. Arean är  hektar och strandlinjen är  kilometer lång.  Den  Sjön ligger omkring 190 kilometer öster om Uleåborg och omkring 660 kilometer norr om Helsingfors. 

I sjön finns ön Ruumenniemi. Norr om Hietaluomanlammit ligger Kuparivaara.

Källor 

Insjöar i Norra Österbotten
Kuusamos natur
Emily Kemp

Nation: 

Emily Kemp, född 18 januari 1992, är en kanadensisk orienterare. Hon tävlar primärt internationellt för den finska klubben Angelniemen Ankkuri. Hon bor i Åbo, Finland. Tidigare klubbar inkluderar Ottawa Orienteering Club (Kanada), NO St-Étienne (Frankrike) och OK Linné (Sverige).

Källor

Externa länkar
 Officiell blogg 
 Löparprofil World of O 

Födda 1992
Kvinnor
Levande personer
Mary Berry

Dame Mary Berry, född 24 mars 1935, är en brittisk bagare. 

Mary Berry är även domare i  tävlingsprogram Hela England bakar tillsammans med Paul Hollywood.

Bibliografi

Källor 

Brittiska bagare
Kvinnor
Födda 1935
Levande personer
Bengt Ewe

Bengt Holger Ewe, född 5 juni 1913 i Malmö, död där 11 december 1988, var en svensk arkitekt.

Ewe, som var son till arkitekt August Ewe och Ida Nilsson, avlade studentexamen 1931, utexaminerades från Kungliga Tekniska högskolan 1938 och bedrev egen arkitektverksamhet i Malmö från samma år, tillsammans med fadern till 1956. Han blev styrelseledamot i Sveriges fastighetsägareförbund 1960, ordförande i distriktsorganisationen av Södra Sveriges fastighetsägareförening 1962, ledamot av förbundsstyrelsen för Fastighetsägarnas förhandlingsorganisation 1954, ordförande för dess Malmöavdelning 1957 (styrelseledamot 1951), Malmö fastighetsägareförening 1962 (styrelseledamot 1933). Han var ledamot av hyresnämnden 1949 och av fastighetsdistriktets taxeringsnämnd.

Källor

Ewe, Bengt Holger på svenskagravar.se

Svenska arkitekter under 1900-talet
Födda 1913
Avlidna 1988
Män
Arkitekter från Malmö
Adolfo Coelho

Francisco Adolfo Coelho, född den 15 januari 1847 i Coimbra, död den 9 februari 1919 i Carcavelos, var en portugisisk språkforskare.

Coelho var sedan 1878 professor i romansk språkforskning och pedagogik vid högskolan i Lissabon och därjämte sedan 1884 rektor vid den högre borgarskola Escola Primária Superior de Rodrigues Sampaio. Han var sedan 1910 ledamot av Vetenskaps- och vitterhetssamhället i Göteborg. Coelho behandlade vetenskapligt Portugals språk, etnografi, folklore och så vidare. Till hans viktigare arbeten hör Questões da lingua portugueza (1874), Noções de glottologia geral e especial portugueza (1881; 2:a upplagan 1888), Os dialectos romanicos ou neo-latinos na Africa, Asia e America (1880-1882) och en framstående ordbok, Diccionario manual etymologico da lingua portugueza (1890). Coelho ombesörjde den första samlingen av portugisiska folksagor, Contos populares portuguezes (1879).

Referenser

Källor 

  
 

Skolledare under 1800-talet
Portugisiska forskare
Ledamöter av Kungliga Vetenskaps- och Vitterhetssamhället i Göteborg
Filologer under 1800-talet
Filologer under 1900-talet
Personer från Coimbra
Födda 1847
Avlidna 1919
Män
Ugglan
Kurikkalampi

Kurikkalampi är en sjö i kommunen Kuusamo i landskapet Norra Österbotten i Finland. Arean är  hektar och strandlinjen är  kilometer lång.  Den  Sjön ligger omkring 220 kilometer nordöst om Uleåborg och omkring 690 kilometer norr om Helsingfors. 

I sjön finns ön Pajusaari.

Källor 

Insjöar i Norra Österbotten
Kuusamos natur
Niemenjärvi (sjö i Brahestad, Norra Österbotten)

Niemenjärvi är en sjö i kommunen Brahestad i landskapet Norra Österbotten i Finland. Arean är  hektar och strandlinjen är  kilometer lång.  Den  Sjön ligger omkring 60 kilometer sydväst om Uleåborg och omkring 480 kilometer norr om Helsingfors. 

I sjön finns ön Kalasaari.

Källor 

Insjöar i Norra Österbotten
Brahestad
Johannes Hallbäck

Paulus Henrik Johannes Hallbäck, född 4 augusti 1878 i Stockholm, död 7 oktober 1959 i Ronneby, var en svensk folkhögskolelärare.

Johannes Hallbäck var son till kyrkoherden Otto Valfrid Hallbäck. Efter mogenhetsexamen vid Karlskrona högre allmänna läroverk 1897 blev han student vid Lunds universitet där han 1901 avlade en filosofie kandidatexamen. Senare samma år blev han ämneslärare vid Bodens folkhögskola. Hallbäck hade tagit starka intryck av folkhögskolan i Danmark och grundtvigianismen. 1907 blev han skolans föreståndare och under hans ledning blev den snabbt en av landets större folkhögskolor med två årskurser i en praktisk-teoretisk linje. Han lät även anordna sommarkurser i vävnad, trädgårdsskötsel och studieledning. Under sina första år genomförde han aktiva värvningskampanjer för att få fler elever till skolan, men vartefter dess rykte spred sig blev tillströmningen mer än tillräcklig. Hallbäck var en ivrig förespråkare för nordiskt samarbete och företog flitiga studieresor till de övriga nordiska länderna. Han var 1922-1932 ordförande och 1932-1943 föreståndare för Norrbottens föreläsningsförbund och var 1903-1938 redaktör för folkskolans periodiska tidskrift Nordanbygd. Johannes Hallbäck var även politiskt aktiv och var 1939-1943 ordförande av Folkpartiets norrbottniska valkretsförbund. Han var även 1938-1959 ordförande i Nordiska lärares fredsförbund och Norrbottenstidningen. 1943 lämnade han sin post vid folkhögskolan.

Källor 

Svenska skolledare under 1900-talet
Födda 1878
Avlidna 1959
Män
Hans Nygren (arkitekt)

Hans Oskar Nygren, född 7 oktober 1936 i Halmstad, är en svensk arkitekt.

Nygren, som är son till stadsarkitekt Oskar Nygren och Marie-Louise Bohlin, avlade studentexamen 1955 och utexaminerades från Chalmers tekniska högskola 1959. Han anställdes hos arkitekt Hans Åkerblad samma år, hos professor Alvar Aalto 1960, hos arkitekt Oskar Nygren i Halmstad 1961 och var delägare i arkitektbyrån Hans Nygren och Sven Nygren i Halmstad och Varberg från 1963. Han har bland annat ritat stadshus, yrkesskola och grupphusområde i Varberg samt högstadieskola och centralskola med sport- och simhall i Tranemo.

Källor

 

Svenska arkitekter under 1900-talet
Födda 1936
Män
Levande personer
Personer från Halmstad
Euridice (Caccini)

Euridice är en italiensk opera i prolog och en akt med musik av Giulio Caccini. Librettot skrevs av Ottavio Rinuccini och hade redan tonsatts av Caccinis rival Jacopo Peri i operan Euridice.

Historia
När Jacopo Peri höll på att komponera sin Euridice tog han hjälp av Caccini för en del körmusik. Vid premiären sjöngs många av rollerna av personer från Caccinis följe, inklusive hans egen dotter Francesca Caccini. Peri komponerade all musik för första framförandet men på grund av det inflytande som Caccini själv och hans sångare hade på verket ersattes Peris musik snart nog mer och mer av Caccinis. När Caccini upptäckte att Peri ämnade publicera operan med Caccinis musik som sin skyndade han att färdigställa sin egen version av Euridice med samma libretto. Han lyckades få operan publicerad sex veckor före Peris. I sin version skriver Peri att all musik var färdig vid dagen för första framförandet vilket ger den status att vara Prima Euridice.
Caccinis fullständiga opera hade premiär först den 5 december 1602 i Palazzo Pitti i Florens.

I sin version av Euridice använde sig Caccini av Rinuccinis libretto till Peris opera Euridice. Han imiterade Peris nya recitativ men hans temperament var mer lämpad för en elegant lyrisk stil än att utforska känslomässig och dramatisk intensitet. Caccinis sirliga musik må vara hänförande men Peris version visade sig otvivelaktigt vara mer effektiv.

Personer
La Tragedia (Tragedin) (sopran)
Euridice (sopran)
Orfeo (tenor)
Aminta, en herde (tenor)
Arcetro, en herde (kastratsångare)
Tirsi, en herde (tenor)
Caronte (tenor)
Dafne (sopran)
Plutone (bas)
Proserpina (sopran)
Radamanto (bas)
Venere (sopran)

Handling
Handlingen är densamme som i Euridice av Jacopo Peri.

Källor

Italienskspråkiga operor
Verk 1602
Ovidius-bearbetningar
Italienska operor
Hjuljärv

Hjuljärv är en sjö i kommunen Pedersöre i landskapet Österbotten i Finland. Arean är  hektar och strandlinjen är  kilometer lång.  Den  Sjön ligger omkring 94 kilometer nordöst om Vasa och omkring 380 kilometer norr om Helsingfors. 

Hjuljärv ligger nordväst om Vitsjön.

Källor 

Insjöar i Österbotten
Pedersöres natur
Eric Hallgren (lärare)

Eric Alexander Hallgren, född 13 november 1862 i Nyköping, död 28 mars 1949 i Göteborg, var en svensk lärare.

Eric Hallgren var son till kakelugnsmakaren Anders David Hallgren. Efter mogenhetsexamen vid Nyköpings högre allmänna läroverk 1882 blev han student vid Uppsala universitet där han 1884 avlade en filosofie kandidatexamen. Han var 1885-1886 extra lärare i Trelleborg och därefter 1887 vikarierande lektor vid Nyköpings högre allmänna läroverk. Hallgren blev filosofie licentiat vid Uppsala universitet 1890, var lärare vid Stockholms realläroverk 1892-1893 och extra lärare vid Göteborgs högre realläroverk 1893-1899. Han disputerade vid Uppsala universitet 1894, men vägrade låta sig promoveras till doktor då han ansåg det vara en förlegad ceremoni. 

1899 blev Hallgren adjunkt i matematik, fysik och kemi vid Högre realläroverket i Göteborg och 1909 vikarierande rektor där. 1910-1928 var han läroverkets ordinarie rektor och från 1911 även lektor i matematik och fysik vid Högre latinläroverket. Hallgren var 1911-1931 ordförande i Göteborgs folkskolestyrelse. Han blev 1906 ledamot av Kungliga Vetenskaps- och Vitterhetssamhället i Göteborg. Därtill var Hallgren medlem i Götiska Förbundet och en tid även dess ordförande, liksom ordförande i Göteborgs scoutkår och i Göteborgs landstormsförbunds ungdomsavdelning.

Källor 

Svenska lärare under 1900-talet
Ledamöter av Kungliga Vetenskaps- och Vitterhetssamhället i Göteborg
Födda 1862
Avlidna 1949
Män
Personer från Nyköping