kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
64 Arietis

64 Arietis, som är stjärnans Flamsteed-beteckning, är en möjlig dubbelstjärna belägen i den mellersta delen av stjärnbilden Väduren. Den har en skenbar magnitud på ca 5,50 och är svagt synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallax enligt Gaia Data Release 2 på ca 15,2 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 214 ljusår (ca 66 parsek) från solen. Den rör sig bort från solen med en heliocentrisk radialhastighet av ca 8,5 km/s.

Egenskaper
64 Arietis är en orange jättestjärna av spektralklass K4 III, som för närvarande befinner sig på den röda jättegrenen. Den har en massa som är ca 1,3 solmassor, en radie som är ca 11 solradier och utsänder ca 42 gånger mera energi än solen från dess fotosfär vid en effektiv temperatur av ca 4 400 K.

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/15861/64arietis.

Stjärnbilden Väduren
Flamsteedobjekt
HR-objekt
HD-objekt
Orangea jättar
65 Arietis

65 Arietis, som är stjärnans Flamsteed-beteckning, är en ensam stjärna belägen i den mellersta delen av stjärnbilden Väduren. Den har en skenbar magnitud på ca 6,07 och är mycket svagt synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 9,5 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 345 ljusår (ca 106 parsek) från solen. Den rör sig närmare solen med en heliocentrisk radialhastighet av ca -6 km/s.

Egenskaper
65 Arietis är en blå till vit stjärna i huvudserien av spektralklass A1 V. Den har en massa som är ca 2,5 solmassor, en radie som är ca 2,7 solradier och utsänder ca 37 gånger mera energi än solen från dess fotosfär vid en effektiv temperatur av ca 10 300 K. Den var passerat ungefär 23 procent av sin tid i huvudserien av stjärnor med termonukleär fusion av väte i dess kärna.

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/15870/65arietis.

Stjärnbilden Väduren
Flamsteedobjekt
HR-objekt
HD-objekt
Huvudseriestjärnor klass A
Djan Madruga

Djan Garrido Madruga, född 7 december 1958 i Rio de Janeiro, är en brasiliansk före detta simmare.

Madruga blev olympisk bronsmedaljör på 4 x 200 meter frisim vid sommarspelen 1980 i Moskva.

Källor 

Brasilianska simmare
Brasilianska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 1980
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 1976
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1976 från Brasilien
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 1980
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1980 från Brasilien
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 1984
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1984 från Brasilien
Födda 1958
Levande personer
Män
Sándor Wladár

Sándor Wladár, född 19 juli 1963 i Budapest, är en ungersk före detta simmare.

Wladár blev olympisk guldmedaljör på 200 meter ryggsim vid sommarspelen 1980 i Moskva.

Källor 

Ungerska simmare
Ungerska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1980
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 1980
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1980 från Ungern
Födda 1963
Levande personer
Män
Idrottare från Budapest
Per-Arne Lindqvist

Per-Arne "P-A" Lindqvist, född 14 april 1941 i Åkullsjön, Bygdeå församling, Västerbottens län, död 23 april 2019 i  Piteå stadsdistrikt, Norrbottens län, var en svensk professor i bergteknik vid Luleå tekniska universitet.

Lindqvist påbörjade 1962 efter studentexamen studier vid Kungliga Tekniska Högskolan och avlade bergsingenjörsexamen 1967. Därefter anställdes han vid Bolidens gruvor i Västerbotten. 1972 blev han produktionschef vid dagbrottet i Tokadeh i Liberia som sköttes av Lamco och Gränges International Mining. Från 1975 arbetade han i anslutning till Tekniska högskolan i Luleå med forskningsgruvan i Loussavaara och han blev VD för Mineralindustrins teknikutveckling, Mitu, för att genomdriva Gruvteknik 2000 mellan 1987 och 1992. Han disputerade i bergteknik 1982 och efterträdde Gunnar Almgren som professor i bergteknik vid Luleå tekniska universitet 1994. 2000 invaldes Lindqvist i Kungliga ingenjörsvetenskapsakademiens avdelning V: "bergs- och materialteknik". Lindqvist var delägare i Niili Minerals, som fokuserar på minigruvor.

Bibliografi
 FoU bergmaskiner : en kartläggning av forsknings- och utvecklingsbehov inom området bergmaskiner med huvudvikt på arbetsmiljö (Luleå 1976)
 Rapport från studieresa om fullborrning i England, Västtyskland och Schweiz (1982)
 Spår- och brytrulle för fullborrning (1983)
 Svenska gruvföretag inför 1900-talet : MITU : en ny utvecklingsorganisation (1991)
 Djupförvaring av använt kärnbränsle : kunskapsläget inför val av lokaliseringsort : sammanfattning, slutsatser och bedömningar (1994)

Källor
 Minnesruna i Svenska Dagbladet 2019-05-22 s. 27.

Svenska bergsingenjörer
Alumner från Luleå tekniska universitet
Alumner från Kungliga Tekniska högskolan
Personer verksamma vid Luleå tekniska universitet
Ledamöter av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien
Män
Födda 1941
Avlidna 2019
Personer från Bygdeå socken
Brafferton and Helperby

Brafferton and Helperby är en civil parish i Hambleton distrikt i North Yorkshire grevskap i England, i den centrala delen av landet,  km norr om huvudstaden London. Den består av de ihopvuxna orterna Brafferton och Helperby. Den har 831 invånare (2011). Den bildades den 1 april 2019.

Referenser

Externa länkar 

Civil parishes i North Yorkshire
Jyry Tikka

Urpo Jyry Kullervo Tikka, född 12 mars 1905 i Helsingfors, död 26 december 1972, var en finländsk kemist. 

Tikka blev student 1925, filosofie kandidat 1928, filosofie licentiat 1936 och filosofie doktor 1937. assistent vid Valios laboratorium 1929–1937, föreståndare för Elantos laboratorium 1937–1946 och professor vid Tekniska högskolan i Helsingfors 1940–1968. Han författade skrifter inom bio- och livsmedelskemi.

Källor

Finländska professorer i kemiteknik
Finländska kemister
Personer verksamma vid Tekniska högskolan i Helsingfors
Födda 1905
Avlidna 1972
Män
Gösta Gustavsson

Gösta Gustavsson (Gustavson, Gustafsson, Gustafson) kan syfta på:

Gösta Gustafson (1886–1963), svensk skådespelare
Gösta Gustavson (1895–1962), svensk målare
Gösta Gustafsson (född 1925), svensk riksdagsledamot (Socialdemokraterna)
Gösta Gustavson (1931–2008), svensk målare och grafisk konstnär
Gösta Gustafson (fysiker) (född 1941), svensk fysiker
Gösta Gustavsson (ingenjör)
Lina Nordstrand

Lina Nordstrand, född 1990, är en svensk journalist, förläggare och författare.

Hon har studerat litteraturvetenskap, journalistik, engelska och franska. År 2012 startade hon Vilja förlag som ger ut lättläst litteratur för unga och vuxna. Vilja förlag är en del av Nypon förlag, som sedan 2018 ingår i Studentlitteratur.

Lina Nordstrand har även skrivit böckerna Lilla integrationshandboken (2016) och Lilla integrationshandboken för företag (2017) tillsammans med Malin Eirefelt.

Lina Nordstrand är dotter till Lena Maria Nordstrand och barnbarn till författaren Hans Peterson.

Bibliografi 

 Lilla integrationshandboken, Vilja förlag, Helsingborg, 2016

 Lilla integrationshandboken för företag, Vilja förlag, Helsingborg, 2017

Källor 

Kvinnor
Födda 1990
Levande personer
Svenska journalister
Svenska förläggare
Svenska författare under 2000-talet
Kästadal

Kästadal (äldre skrivning Kjestadal) var ursprungligen ett dagsverkstorp i Botkyrka socken i nuvarande Botkyrka kommun. Torpet härrör från 1600-talet och är ett av kommunens äldsta bevarade torp. Det finns på sin ursprungliga plats vid dagens Kästadalsvägen 145. Vägen är uppkallad efter torpet.

Historik

Under Tullinge gård lydde flera torp, bland dem Lisalund, Älgenstorp, Nyängen, Gröndal och Kärrdal i södra delen samt Trädgårdstorp, Mellanberg och Dymmelkärr i norra delen av Tullinges ägor. Trädgårdstorp finns kvar och ägs sedan 1962 av Botkyrka Hembygdsgille och är deras bygdegård och festplats. Längst i norr, nära gränsen till Huddinge socken fanns och finns fortfarande torpet Kästadal. Förleden ”Kästa” kan betyda "Kättils ställe" (se även Huddingeområdet Kästa).

Torpet är en knuttimrad enkelstuga från 1600-talet och var ett av dagsverkstorpen under Tullinge. Torparen var tvungen, för att få bebo och bruka torpet, fullgöra vissa skyldigheter mot markägaren exempelvis i form av dagsverken, naturaprestationer eller kontanter.

De sista torparna var båtsmannen Oskar Wilhelm Bogstedt (1879–1968) med hustru Augusta Sjögren (1885–1953). Paret hade elva barn, ett av dem var konstnären och fotografen Ernfrid Bogstedt som upplevde sin tidiga ungdom på Kärstadal och tog en del äldre fotografier på sitt föräldrahem. Stugan renoverades in- och utvändigt 1945. De bodde här mellan 1931 och 1968 då fadern avled. Torpet tillbyggdes på 1960-talet samt 2006 och är numera permanentbostad med modern standard tillhörande Tullinge Trädgårdsstad.

Bilder då och nu

Noter

Externa länkar

Information om Kästadal.

Byggnader och anläggningar i Botkyrka kommun
Gotlands runinskrifter 21

Runinskrift G 21 är en medeltida ( s 1200-t - b 1300-t) gravhäll av gråvit kalksten i Öja kyrka, Öja socken och Gotlands kommun. 

Runristad gravhäll i kalksten, 2,20 x 1,06-1,09 x 0,1 1-0,14 m, med kors i stenens mitt och runor längs ramkanten. 11 m öst finns G 22. Bägge hällarna är satta i kyrkogårdsmur.

Inskriften 

a burh kan avse gården Burge i östra delarna av Öja socken eller snarare, en plats i närheten av Burgsvik vid västra kusten. Ordet burg på gotländska betyder strandklippa, så som klinten eller höglandet, t.ex. Hoburg, Torsburg.

Källor 

 
Gotlands runinskrifter
Runinskrifter i Gotlands kommun
66 Arietis

66 Arietis, som är stjärnans Flamsteed-beteckning, är en dubbelstjärna belägen i den mellersta delen av stjärnbilden Väduren. Den har en kombinerad skenbar magnitud på ca 6,03 och är mycket svagt synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 15,5 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 210 ljusår (ca 64 parsek) från solen. Den rör sig bort från solen med en heliocentrisk radialhastighet av ca 49 km/s.

Egenskaper
Primärstjärnan 66 Arietis A är en orange till gul underjättestjärna av spektralklass K0 IV. Den har en radie som är ca 6 solradier och utsänder ca 18 gånger mera energi än solen från dess fotosfär vid en effektiv temperatur av ca 4 900 K. 

Följeslagaren 66 Arietis av magnitud 10,4, är belägen med en vinkelseparation på 0,810 bågsekunder från primärstjärnan vid en positionsvinkel på 65°.

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/16181/66arietis.

Stjärnbilden Väduren
Flamsteedobjekt
HR-objekt
HD-objekt
Orangea underjättar
Dubbelstjärnor
Elitserien i bandy för damer 2019/2020

Elitserien i bandy 2019/2020 är Sveriges högsta division i bandy för damer säsongen 2019/2020. Svenska mästerskapet avgörs vid svenska bandyfinalen i mars 2020.

Källor
Spelschema 2019/20

Sport i Sverige 2019
Sport i Sverige 2020
Bandysäsongen 2019/2020
2019/2020
Helicopter 66

Helicopter 66 är en helikopter av modell Sikorsky Sea King som tillhör USA:s flotta. Den användes under sent 1960-tal vid fem uppdrag inom NASA:s Apolloprogram för att hämta upp astronauter från vatten efter deras återkomst till jorden. Helikoptern har kallats "en av de mest kända, eller åtminstone mest ikoniska, helikoptrarna i historien". Sångaren Manuela skrev en låt om helikoptern och leksakstillverkaren Dinky Toys gjorde en leksaksmodell av den. Utöver helikopterns uppdrag inom NASA har den även transporterat Mohammad Reza Pahlavi när han besökte hangarfartyget USS Kitty Hawk år 1973.

Helicopter 66 levererades till USA:s flotta år 1967 och blev en del av U.S. Navy Helicopter Anti-Submarine Squadron Four. En av helikopterns piloter var Donald S. Jones som senare skulle leda USA:s tredje flotta. Helikoptern blev senare kallad Helicopter 740. Den kraschade i Stilla havet år 1975 under en träningsövning. Vid kraschen hade helikoptern loggat mer än 3 200 timmar i tjänst.

Referenser

Noter 

Militärhelikoptrar
Apolloprogrammet
Luftfartyg tillverkade av Sikorsky
42 Lyncis

42 Lyncis är en gulvit stjärna av huvudserien i stjärnbilden Lodjuret. Stjärnan har visuell magnitud +5,28 och synlig för blotta ögat vid någorlunda god seeing. Den befinner sig på ett avstånd av ungefär 125 ljusår

Referenser

Noter 

Stjärnbilden Lodjuret
Flamsteedobjekt
Huvudseriestjärnor klass F
HR-objekt
HD-objekt
43 Lyncis

43 Lyncis är en gul jätte i stjärnbilden Lodjuret. Stjärnan har visuell magnitud +5,61 och synlig för blotta ögat vid någorlunda god seeing. Den befinner sig på ett avstånd av ungefär 345 ljusår

Referenser

Noter 

Stjärnbilden Lodjuret
Flamsteedobjekt
Gula jättar
HR-objekt
HD-objekt
Anna Göransdotter

Anna Göransdotter, född 1797 i Norra Skärvågen i Föllinge församling i Jämtland, död 1867, var en svensk konsthantverkare. 

Den textila allmogekonsten i äldre tid är oftast anonym och dess konstnärer okända, men ett litet antal av dem är kända från 1800-talet genom muntlig tradition. Bland dem finns Elna Jonsdotter, Brita Carlsdotter Rudolphi, Brita-Kajsa Karlsdotter och Anna Göransdotter. 

Anna Göransdotter föddes i Föllinge socken och var under sitt liv inhyst på olika gårdar i denna socken, bland annat hos sin bror i Skärvågen, innan hon avled i Oviken. Hon beskrivs i husförhörsböckerna som "sjuklig", men också "intelligent med goda förståndsgåvor och väl läskunnig". Hon var verksam som textilkonstnär och angavs formellt ha varit "sömmerska". Hon är i konsthistorien känd för sina broderade bilder med berättelsemotiv, av vilka ett tiotal är bevarade, de flesta tillverkade 1838–1849. Många av dem har bröllopsmotiv. Hennes stil med de naturalistiska motiven anses vara personligt influerad och är huvudsakligen i blått på vit botten, men även i rött och gult. Denna typ av berättande bilder var ovanliga inom den folkliga textilkonsten, och hon signerade dessutom sina verk, något som också var ovanligt bland folkkonstnärerna.

Källor 

 Alm, Göran (red.), Signums svenska konsthistoria [Bd 9] Karl Johanstidens konst, Signum, Lund, 1999

Födda 1797
Avlidna 1867
Kvinnor
Svenska textilkonstnärer under 1800-talet
3 Comae Berenices

3 Comae Berenices är en vit stjärna i huvudserien och misstänkt variabel i stjärnbilden Berenikes hår.

Stjärnan har visuell magnitud +6,4 och därmed nätt och jämnt synlig vid god seeing. Den företer variationer med okänd amplitud och periodicitet.

Se även 
 Variabel stjärna

Referenser

Noter 

Stjärnbilden Berenikes hår
Misstänkta variabler
Huvudseriestjärnor klass A
Flamsteedobjekt
HR-objekt
HD-objekt
Brita Carlsdotter Rudolphi

Brita Carlsdotter Rudolphi, född 1813, död 1887, var en svensk konsthantverkare. Hon utpekas som upphovsmakaren till den typ av broderier som anses typiska för Delsbo socken i Hälsingland. 

Den textila allmogekonsten i äldre tid är oftast anonym och dess konstnärer okända, men ett litet antal av dem är kända från 1800-talet genom muntlig tradition. Bland dem fanns pigan Elna Jonsdotter, Brita-Kajsa Karlsdotter och Anna Göransdotter. 

Brita Carlsdotter Rudolphivar dotter till bonden och nämndemannen Carl Gustaf Rudolphi, gifte sig 1845 och blev änka 1853. Under sin tid som ogift, och därefter som änka med fyra barn att försörja, broderade hon rokokomönster på prydnadstextilier med röd tråd på vita sängkläder som örngott och hänglakan. Hon ritade egna mönster och lärde sina döttrar att brodera för sin försörjning.

Källor 

 Alm, Göran (red.), Signums svenska konsthistoria [Bd 9] Karl Johanstidens konst, Signum, Lund, 1999

Svenska textilkonstnärer under 1800-talet
Födda 1813
Avlidna 1887
Kvinnor
Ruth Wilson Gilmore

Ruth Wilson Gilmore, född 2 april 1950 i New Haven, Connecticut, är en amerikansk forskare och politisk aktivist, vars arbete fokuserar på fängelsesystem, rasism och kapitalism. Hon är föreståndare för Center for Place, Culture, and Politics och professor i geografi vid City University of New York. Gilmore förespråkar ett avskaffande av fängelser.

Biografi och arbete 
Gilmore disputerade vid Rutgers University år 1998, med en avhandling inom ekonomisk geografi och social teori, From military Keynesianism to post-Keynesian militarism: Finance capital, land, labor, and opposition in the rising California prison state. Som handledare fungerade den inflytelserika geografen Neil Smith. Efter avslutad doktorandtjänst anställdes hon som biträdande professor vid Berkeley, där hon utarbetade begreppet fängelsegeografi (carceral geography). Inom fängelsegeografin undersöks förhållandet mellan landskap, naturresurser, politisk ekonomi och infrastruktur, samt den polisiära, frihetsberövande och övervakande kontrollen av befolkningar.  

Vid sidan av sitt akademiska arbete är Gilmore med-grundare av ett flertal politiska och sociala rörelser, däribland California Prison Moratorium Project, vars arbete syftar till att stoppa fängelse-expansionen i Kalifornien. År 1998 grundade hon även den abolotionistiska organisationen Critical Resistance, tillsammans med bland andra Angela Davis — i syfte att bekämpa och på sikt avskaffa det amerikanska fängelsesystemet. Critical Resistance anses ha introducerat begreppet det fängelseindustriella komplexet (Prison Industrial Complex, en motsvarighet det militärindustriella komplexet).   

År 2008 utkom Gilmore med sin första bok, Golden Gulag, för vilken hon mottog utmärkelsen Lora Romero First Book Publication Prize från American Studies Association. Hennes texter har publicerats i tidskrifter såsom Race & Class, Professional Professional, Social Justice, och i antologier som Global Lockdown: Race, Gender och Industrial Complex (2005), The Revolution Will Not Be Funded: Beyond the Non-Profit Industrial Complex (2009) och Futures of Black Radicalism (2017).  

För sitt arbete som utbildare och pedagog belönades Gilmore år 2012 med Angela Y. Davis Prize for Public Scholarship, en utmärkelse som tilldelas forskare som arbetar i det allmännas bästa.

Bibliografi 

 .

Referenser 
Artikeln är helt, eller delvis, en översättning från engelskspråkiga Wikipedia.

Externa länkar 

 "Is Prison Necessary? Ruth Wilson Gilmore Might Change Your Mind," i New York Times, publicerad den 17 april 2019.

 Ruth Wilson Gilmore Makes the Case for Abolition (Part 1), i The Intercept, publicerad den 10 juni 2020

Kvinnor
Födda 1950
Alumner från Rutgers University
Amerikanska geografer
Levande personer
Amerikanska aktivister
Sidor med ogranskade översättningar
Personer verksamma vid University of Southern California
Personer verksamma vid University of California, Berkeley
Sergej Kopljakov

Sergej Viktorovitj Kopljakov (), född 23 januari 1959 i Orsja, är en före detta sovjetisk simmare.

Kopljakov blev olympisk guldmedaljör på 200 meter frisim vid sommarspelen 1980 i Moskva.

Källor 

Sovjetiska simmare
Sovjetiska olympiska guldmedaljörer
Sovjetiska olympiska silvermedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1980
Olympiska silvermedaljörer 1980
Olympiska silvermedaljörer 1976
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 1976
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1976 från Sovjetunionen
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 1980
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1980 från Sovjetunionen
Födda 1959
Levande personer
Män
Margaretha C. Dedel

Margaretha C. Dedel , född 1799, död 1852, var en nederländsk filantrop. Hon är känd som grundare och den första direktören för Asyl Steenbeck för frigivna kvinnliga fångar 1848.

Källor 

 http://resources.huygens.knaw.nl/vrouwenlexicon/lemmata/data/Dedel

Nederländska filantroper
Personer i Nederländerna under 1800-talet
Födda 1799
Avlidna 1852
Kvinnor
Filantroper under 1800-talet
Roy Crane

Roy Crane, född Royston Crane den 22 november 1901 i Abilene, Texas, död 7 juli 1977 i Orlando, Florida, var en amerikansk serieskapare. Roy Crane skapade seriefiguren Buzz Cooper  (I original Buz Sawyer) 1943, och dessförinnan Wash Tubbs och Captain Easy.

Biografi
Serien Wash Tubbs, som startade den 21 april 1924, var den som gjorde Crane känd. De tidiga Wash Tubbs-serierna innehöll dagliga skämt. Men Crane hade svårt att hitta på skämt på daglig basis, och hade samtidigt en förkärlek för äventyr och resor, vilket gjorde att den här serien blev kanske den första äventyrsserien.

År 1929 introducerade Crane karaktären Captain Easy i serien, och 1933 hade han efter flera försök utvecklat söndagssidan ”Captain Easy – Soldier of Fortune”.

Men Crane var anställd av Newspaper Enterprise Association Syndicate, som ägde rättigheterna till Wash Tubbs och Captain Easy, och med Buz Sawyer fick Crane chansen att skapa en egen serie som han själv skulle äga istället för att jobba på en serie som ägdes av syndikatet. 

Roy Crane var en av innovatörerna när det gäller tecknade äventyrsserier. Tecknandet av Buz Sawyer är gjord med Craftint Doubletone (produkten bytte senare namn till Duoshade); en teknik som Crane också använde på Wash Tubbs. Craftint ritpapper har rasterade mönster i ytan som inte syntes förrän det framkallades genom pensling av framkallare över ytan. Tekniken, som kom i slutet av 20-talet, gjorde det möjligt att skapa något av ett tredimensionellt uttryck i serien. Och det på ett arbetsbesparande sätt.

Crane var inte bara en innovatör i utvecklandet av historieberättande och serietecknande, utan också i uppfinningsrik i sin användning av onomatopoeiska ljudeffekter.

Till sin hjälp tog Crane manusförfattaren Edwin Granberry och tecknaren Al Wenzel. 1946 kom även Henry G. Schlensker in i samarbetet som tecknarassistent på serien.

Söndagsserien blev tidigt inriktad på bifiguren Rosco Sweeney och hade en mer humoristisk ton än dagsstrippen. Clark Haas och därefter Al Wenzel fick ansvaret för denna.

På grund av magsår tvingades Crane dra sig tillbaka från Buz Sawyer på 60-talet, men han höll nära kontakt med Granberry och Schlensker som fortsatte serien under hans namn. Den sista strippen Crane signerade var daterad den 21 april 1979.

Utmärkelser
Roy Crane vann Reuben Award från National Cartoonists Society 1950 (när priset hette Barney Award), och han vann också en Story Comic Book Award 1965.

Referenser

Externa länkar
 om Rogers Seriemagasin
 om SeriePressen 1993-94 från Formatic Press

Amerikanska serieskapare
Födda 1901
Avlidna 1977
Män
Personer från Abilene, Texas
Laura Solera Mantegazza

Laura Solera Mantegazza, född 1813, död 1873, var en italiensk filantrop. Hon är känd för sitt stöd för 1848-revolutionen i Italien, då hon agiterade för och drev sjukvårdsarbete för rebellerna. Hon grundade år 1870 den första sjuksköterskeutbildningen i Italien.

Källor 

 

Födda 1813
Avlidna 1873
Kvinnor
Personer i Italien under 1800-talet
Filantroper under 1800-talet
Shapov

Alexander Shapovalov, född 28 januari 1989 i Smolensk, är en rysk DJ och producent.

Biografi 
Alexander började producera musik när han var 16 år gammal. Några av hans mest populära låtar är "Here We Go", "Quasar", som användes som soundtrack till filmen Fast and Furious 6 och låten Rasputin som spelades av Swedish House Mafia på musikfestivaler. Alexander har uppträtt på många festivaler, varav några är Ultra Music Festival, Tomorrowland, Electric Daisy Carnival, Sensation, Electric Zoo och Global Gathering.

Under 2018 arbetade Shapov tillsammans med Armin van Buuren på flera låtar. Låten "The Last Dancer" släpptes först och många DJs spelade deras låt på huvudscenen på Ultra Music Festival i Miami. Kort därefter släppte de låten "Our Origin", som Armin van Buuren debuterade på sin spelning under Tomorrowland.. Båda låtarna släpptes av skivbolaget Armind, som van Buuren äger.

Diskografi

2019 

 Our Origin

2018 

 La Résistance de L'Amour
 The Last Dancer
 Alternate

2017 

 The Way
 We Are Stars (Shapov Remix)
 Breathing Deeper
 Some People
 More Than Love
 Analogue Soul

2016 

 Beats Do Work
 Belong
 Future Rave
 Don't Threaten Me With A Good Time (Shapov Remix)

2015 

 SummerThing! (Shapov vs M.E.G. & N.E.R.A.K. Remix)
 Paradigm (Shapov Remix)
 Our World
 Runic
 Vavilon
 Everybody
 Dream About It
 Party People
 Disco Tufli

Referenser 

Ryska diskjockeyer
Ryska musiker
Trancemusiker
Män
Levande personer
Födda 1989
Personer från Smolensk