kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
En soldats historia

En soldats historia (engelska: A Soldier's Story) är en amerikansk dramafilm från 1984 i regi av Norman Jewison. Filmen är baserad på Charles Fullers Pulitzerpris-belönade Off Broadway pjäs A Soldier's Play. I huvudrollerna ses Howard E. Rollins Jr. och Adolph Caesar.

Handling 
Kapten Richard Davenport (Howard E. Rollins Jr.), en svart officer, sänds ut för att undersöka mordet på den svarte sergeanten Vernon Waters (Adolph Caesar) i Louisiana i slutet av andra världskriget. Det är en berättelse om rasism i ett segregerat regemente i USA:s armé, förfogad över av vita officerare och med utbildningen förlagd i Jim Crow-lagarnas söder, i en tid och på en plats där en svart officer aldrig tidigare förekommit och väcker avsky hos nästan alla.

Rollista i urval 

 Howard E. Rollins Jr. - kapten Davenport 	
 Adolph Caesar - sergeant Waters 	
 Art Evans - menige Wilkie 		
 David Alan Grier - korpral Cobb 	
 David Harris - menige Smalls 	
 Dennis Lipscomb - kapten Taylor 		
 Larry Riley - C.J. Memphis
 Robert Townsend - korpral Ellis 		
 Denzel Washington - menige Peterson 	
 William Allen Young - menige Henson 		
 John Hancock - sergeant Washington 		
 Patti LaBelle - "Big Mary"	
 Trey Wilson - överste Nivens 		
 Wings Hauser - löjtnant Byrd

Externa länkar 
 
 

Filmer 1984
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska dramafilmer
Amerikanska mysteriefilmer
Amerikanska filmer baserade på pjäser
Filmer om ras och etnicitet
Filmer i regi av Norman Jewison
Filmer från Columbia Pictures
1944 på film
Louisiana på film
Andra världskriget på film
Filmer om rasism
Christian August Broberg

Christian August Broberg, född den 3 april 1811 i Köpenhamn, död där den 30 april 1886, var en dansk köpman och politiker. 

Broberg, som var son till en ansedd grosshandlare i Köpenhamn, blev student, men slog strax efter in på handelsbanan. Dels på faderns kontor, dels i utlandet, förvärvade han sig en grundlig kommersiell utbildning, och han blev 1835 sin fars kompanjon och 1852 chef för 
handelshuset Chr. B. & Søn. Broberg utvecklade denna affärsrörelse så att den blev Nordens mest betydande i kaffebranschen, och han spelade under en lång följd av år en ledande roll inom den köpenhamnska affärsvärlden. Åren 1843–1863 var han medlem av grosshandlarsocietetens kommitté och en del år dess vice ordförande. År 1857 var han med om att stifta Privatbanken och var från dess grundande till sin död ordförande för dess bankråd. Det var också han som tillsatte den då unge och förhållandevis okände C.F. Tietgen på direktörsposten. År 1874 hotades den gamla firman med undergång på grund av felslagna spekulationer i kaffe. Broberg, som då var på resa i Frankrike, vände strax hem och räddade med stor energi och duglighet firman. Den betydande förmögenheten och företagets ledande ställning gick dock förlorade. 

Broberg hyste ett varmt intresse för sitt lands offentliga angelägenheter och valdes tidigt till ledamot av Danmarks riksdag. Åren 1849–1856 representerade han huvudstaden i folketinget. Åren 1856–1863 var han medlem av riksrådet och efter novemberförfattningens antagande, 1864–1866, av det nya riksrådets landsting. År 1882 blev han av den köpenhamnska affärsvärlden utsedd till dess representant i landstinget, och valet av honom bekräftades. Broberg utövade ett visst inflytande på riksdagens behandling av ekonomiska, särskilt kommersiella, frågor, men kom annars inte att spela någon framträdande roll. Han tillhörde det nationalliberala partiet och senare Højre. Dock tog han avstånd från den uppfattning om Grundlovens bestämmelser om kungens rätt att utfärda provisoriska lagar, som under sista delen av hans riksdagsverksamhet var den rådande inom landstingets flertal.

Källor 

  

 

Danska grosshandlare
Danska Folketingsledamöter
Danska Landstingsledamöter
Danska politiker under 1800-talet
Personer inom Danmarks näringsliv under 1800-talet
Personer från Köpenhamn
Födda 1811
Avlidna 1886
Män
Salmonsens
Steven Eckholdt

Steven A. Eckholdt, född 6 september 1961 i Los Angeles, Kalifornien, är en amerikansk skådespelare. Eckholdt har bland annat medverkat i tv-serier som Lagens änglar, Melrose Place, Vänner, Providence, Vita huset och The L Word samt filmen Kärleksbrev.

Filmografi i urval 

 

 (TV-film)  
 

 

 (TV-film)  
 

1997-2004 – Vänner (TV-serie)
 (TV-film)

1999-2001 – It's Like, You Know... (TV-serie)

 (TV-film)

Externa länkar 
 

Födda 1961
Amerikanska skådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Män
Levande personer
Abigail Cruttenden

Abigail Lucy Cruttenden, född 23 mars 1968 i Richmond, London, är en brittisk skådespelare. Cruttenden har bland annat medverkat i serier som Sherlock Holmes, Kärlek på villospår och Karl för sin kilt, samt i filmer som Jane Eyre, Hideous Kinky och The Theory of Everything.

Filmografi i urval 

 
 
 

 
2000 – Anna Karenina (TV-serie)

Källor 
Curtis Brown, agentur | Abigail Cruttenden

Externa länkar 
 

Födda 1968
Levande personer
Kvinnor
Brittiska skådespelare under 1900-talet
Brittiska skådespelare under 2000-talet
Brittiska TV-skådespelare
Brachylophosaurus

Brachylophosaurus var ett släkte i dinosauriefamiljen Hadrosauriderna. Det är känt från flera skelett och material i benlager i Oldman Formation i Alberta, Kanada samt i Judith River Formation i Montana, USA. Den senare fyndplatsen är ett benlager, där över 90% av de 1 300 fynden utgörs av Brachylophosaurus-arter.  

Medlemmarna i släktet var medelstora dinosaurier med en längd på omkring 7 m, som var växtätare och levde för omkring 88 till 89 miljoner år sedan.

Referenser 

Hadrosaurider
Makhmud Umarov

Makhmud Umarov, född 10 september 1924 i Alma-Ata, död 25 december 1961, var en sovjetisk sportskytt.

Umarov blev olympisk silvermedaljör i fripistol vid sommarspelen 1956 i Melbourne.

Källor 

Sovjetiska sportskyttar
Sovjetiska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1956
Olympiska silvermedaljörer 1960
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1956 från Sovjetunionen
Tävlande i skytte vid olympiska sommarspelen 1956
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1960 från Sovjetunionen
Tävlande i skytte vid olympiska sommarspelen 1960
Födda 1924
Avlidna 1961
Män
Bassaricyon medius

Bassaricyon medius är ett rovdjur i släktet olingobjörnar som förekommer i Central- och Sydamerika. Populationen listades en längre tid som underart eller synonym till Allens olingo (Bassaricyon alleni) och den godkänns sedan 2013 åter som art.

Utseende 
Arten har jämförd med Allens olingo inte lika många svarta hårspetsar i ovansidans päls som därför är ljusare och mindre spräcklig. Dessutom är näsan rosa utan mörka pigment. Bassaricyon medius är allmänt mindre än Allens olingo och större än Bassaricyon neblina.

I norra delen av utbredningsområdet förekommer underarten Bassaricyon medius orinomus som är lite större än nominatformen och som har en mer rödaktig svans vad som skiljer den från Allens olingo. Kraniet av Bassaricyon medius är smalare och mer långsträckt än kraniet av Allens olingo.

Underarten B. m. orinomus når en kroppslängd (huvud och bål) av 35,5 till 41,0 cm, en svanslängd av 40 till 52 cm och en vikt av 1050 till 1100 g. B. m. medius är med en kroppslängd av 31,0 till 41,5 cm, en svanslängd av 35 till 43,5 cm och en vikt av 915 till 1200 g oftast mindre. Arten har 6 till 9 cm långa bakfötter och 2,5 till 4,5 cm stora öron.

Utbredning 
Utbredningsområdet sträcker sig från Panama över Colombias norra och västra lågland till Ecuador. Vid Andernas västra sluttningar når arten 1800 meter över havet.

Ekologi 
Bassaricyon medius är liksom andra olingobjörnar aktiv på natten och den klättrar främst i träd. Födan utgörs främst av frukter och nektar. Arten besöker därför frukt- och kaffeodlingar. Djuret delar reviret med veckelbjörnen. Individerna vilar på dagen i trädens håligheter eller i andra gömställen i bladverket. De lever största delen av året ensam. Ett exemplar hade ett 37 hektar stort revir. Honan föder en unge per kull.

Upptäcktshistoria 
Den franska zoologen Joseph Huet beskrev 1883 exemplar av arten utan att etablera ett giltigt vetenskapligt namn. Den godkända beskrivningen med namnet Bassaricyon medius utfördes 1909 av Oldfield Thomas. Året 1920 etablerades underarten B. m. orinomus av den amerikanska zoologen Edward Alphonso Goldman.

Status 
Beståndet hotas i viss mån av skogsavverkningar. Utbredningsområdet är däremot stort och i regionen förekommer flera skyddszoner. IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Referenser 

Olingobjörnar
medius
Däggdjur i neotropiska regionen
Rasmus Andersen

Rasmus Morten Andersen, född den 25 september 1861 i Ørting vid Horsens, död den 28 februari 1930 på Frederiksberg, var en dansk skulptör.

Åren 1877–1883 genomgick han konstakademien och utbildade sig för övrigt under Vilhelm Bissen. För honom modellerade han senare i inte ringa utsträckning och högg i marmor. Han utställde från 1882. Åren 1889–1890 var han med anckerska legatet för första gången i Frankrike och Italien. Andersen ägnade sig mycket åt monumentala arbeten och utförde statyer av bland andra H.C. Andersen (Chicago), Enrico Dalgas (Aarhus), Jørgen Carl la Cour (Kongens Lyngby), Ludvig Brockenhuus-Schack (Svendborg), C.F. Tietgen (Sankt Annæ Plads, Köpenhamn) och Christen Berg (Kolding).

Källor

Externa länkar

Danska skulptörer under 1800-talet
Danska skulptörer under 1900-talet
Födda 1861
Avlidna 1930
Män
Salmonsens
Olof Eriksson (heraldiker)

Olof Werner William Eriksson, född 5 april 1911 i Helsingfors, död där 27 maj 1987, var en finländsk heraldisk konstnär.

Eriksson, som var son till professor Verner Thomé och Selma Sofia Eriksson, studerade vid Konstindustriella skolan 1933–1936. Han var tecknare och textare vid Stockmanns dekorationsavdelning 1937–1948, reklamtecknare vid Kauppamainos 1948–1949 och vid Stockmann 1949–1968. Han var lärare i heraldik, textning och grafisk stillära vid Konstindustriella läroverket 1950–1975. Han var viceordförande i Heraldiska sällskapet i Finland 1956–1965 och ordförande 1965–1976 samt styrelsemedlem i Finlands tecknarförbund 1949–1953 och 1960–1963.
 
Eriksson ritade drygt 90 av Finlands kommun- och stadsvapen samt flera köpingsvapen, vilket gör honom till en av de mest anlitade finländska heraldikerna under 1900-talet. Han formgav även det nuvarande Finlands statsvapen, vars förebild är det lejonvapen som finns på Gustav Vasas gravmonument i Uppsala. Ett annat känt objekt var den länge i bruk varande 1-marksslanten, introducerad 1964, som han formgav tillsammans med skulptören Heikki Häiväoja. Eriksson ritade också bland annat postkort, släktvapen och ex libris-märken. Han utgav Tekstauskirja (tillsammans med Ahto Numminen, 1960). Han tilldelades Pro Finlandia-medaljen 1965.

Källor

Finländska tecknare
Finländska heraldiker
Mottagare av Pro Finlandia-medaljen
Finländska lärare under 1900-talet
Konstnärer från Helsingfors
Lärare från Helsingfors
Födda 1911
Avlidna 1987
Män
William McMillan (sportskytt)

William Willard "Bill" McMillan, född 29 januari 1929 i Frostburg i Maryland, död 6 juni 2000 i Encinitas i Kalifornien, var en amerikansk sportskytt.

McMillan blev olympisk guldmedaljör i snabbpistol vid sommarspelen 1960 i Rom.

Källor 

Amerikanska sportskyttar
Amerikanska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1960
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1952 från USA
Tävlande i skytte vid olympiska sommarspelen 1952
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1960 från USA
Tävlande i skytte vid olympiska sommarspelen 1960
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1964 från USA
Tävlande i skytte vid olympiska sommarspelen 1964
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1968 från USA
Tävlande i skytte vid olympiska sommarspelen 1968
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1972 från USA
Tävlande i skytte vid olympiska sommarspelen 1972
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1976 från USA
Tävlande i skytte vid olympiska sommarspelen 1976
Personer från Frostburg
Födda 1929
Avlidna 2000
Män
Sergej Kalinin (sportskytt)

Sergej Kalinin, född 23 december 1926 i Jaroslavl, Sovjetunionen, död 17 oktober 1997, Ryska SFSR, var en sovjetisk sportskytt.

Kalinin blev olympisk bronsmedaljör i trap vid sommarspelen 1960 i Rom.

Källor 

Sovjetiska sportskyttar
Sovjetiska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 1960
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1964 från Sovjetunionen
Tävlande i skytte vid olympiska sommarspelen 1964
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1960 från Sovjetunionen
Tävlande i skytte vid olympiska sommarspelen 1960
Personer från Jaroslavl
Födda 1926
Män
Avlidna 1997
Klaus Zähringer

Klaus Zähringer, född 17 oktober 1939 i Königsberg, är en tysk före detta sportskytt.

Zähringer blev olympisk bronsmedaljör i gevär vid sommarspelen 1960 i Rom.

Källor 

Tyska sportskyttar
Västtyska sportskyttar
Tyska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 1960
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1968 från Västtyskland
Tävlande i skytte vid olympiska sommarspelen 1968
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1964 från Tyskland
Tävlande i skytte vid olympiska sommarspelen 1964
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1960 från Tyskland
Tävlande i skytte vid olympiska sommarspelen 1960
Födda 1939
Levande personer
Män
Riccardo Adami

Riccardo Adami, född 27 november 1973, är en italiensk ingenjör som är raceingenjör till den spanske racerföraren Carlos Sainz, Jr. i det italienska Formel 1-stallet Scuderia Ferrari.

Han avlade en kandidatexamen i maskinteknik vid Università degli Studi di Brescia. Efter studierna började han arbeta inom motorsport, rättare sagt för Team Ghinzani i Formel 3000. 2001 kom han till F1 när han fick anställning hos Minardi som dataanalytiker. Två år senare blev han raceingenjör till Jos Verstappen. 2004 ledde han Gianmaria Bruni och året efter Patrick Friesacher och Robert Doornbos. I slutet av det året köpte det österrikiska energidryckstillverkaren Red Bull stallet och Minardi blev Scuderia Toro Rosso. Adami blev kvar och var raceingenjör åt Vitantonio Liuzzi. 2007 blev han det åt Sebastian Vettel. 2009 blev Vettel befordrad till Toro Rossos systerstall Red Bull Racing och Adami blev raceingenjör åt Sébastien Buemi som han ledde fram till 2011. 2012 fick han Daniel Ricciardo som förare men året efter fick han förändrade arbetsuppgifter efter att stallet hade utsett Marco Matassa som ny raceingenjör till Ricciardo. 2015 lämnade han Toro Rosso och skrev på för Ferrari i syfte att vara åter raceingenjör till Vettel. Efter att 2020 års säsong var färdigkörd, lämnade Vettel Ferrari för Aston Martin F1, Adami blev då raceingenjör till Sainz.

Referenser

Män
Födda 1973
Levande personer
Personer från Brescia
Italienska ingenjörer under 2000-talet
Personer verksamma inom Formel 1
Minardi
Scuderia Toro Rosso
Scuderia Ferrari
Gustaf von Numers (heraldiker)

Gustaf von Numers, född 31 juli 1912 i Kangasala, död 21 maj 1978 i Helsingfors, var en finländsk heraldisk konstnär. 

Gustaf von Numers studerade på 1930-talet heraldik under ledning av Arvid Berghman och räknas som en av Finlands främsta experter på området. Han var en flitig heraldisk skribent i tidskrifter och dagspress, initierade med andra finska heraldiker lagen om kommunalvapen 1949. Han ritade 134 av Finlands kommunvapen, ett flertal fanor för olika truppförband samt släktvapen, exlibris, medlemsmärken och -nålar. Bland annat skapade han en helt ny typ av häroldsbild, den så kallade granskuran 1950. Hans konstnärliga begåvning bidrog till träffande och talande heraldiska kompositioner för specifika ändamål. 

Han var stiftande medlem av Heraldiska sällskapet i Finland och dess förste ordförande 1957–1964 samt ledamot av Internationella heraldiska akademin vid dess inrättande 1949. Ett internationellt pris, Prix Gustaf von Numers för konstnärliga insatser i heraldik inrättades 1982 för befrämjandet av den heraldiska formgivningen.

Källor

Finländska heraldiker
Finländska tecknare
Födda 1912
Avlidna 1978
Män
Personer från Kangasala
Radoslaw Gryta

Radosław Zdzisław Gryta, född 14 augusti 1955 i Kraśnik Lubelski, död 31 maj 2023, var en polsk-finländsk skulptör. 

Gryta studerade vid Repininstitutet i Leningrad 1976–1978, konstakademin i Kraków 1978–1979, Konstindustriella högskolan i Helsingfors 1979–1980 och Finlands konstakademis skola 1980–1984. Han flyttade till Finland 1979 (finsk medborgare 1986) och debuterade 1981 som konstnär i sitt nya hemland. 

Gryta var sedan slutet av 1980-talet känd för sina skulpturer i sten, plåt, gjutjärn, fanér eller massivt trä, ofta i stort format, grovt huggna eller tillyxade och med sakralt tema. Han reagerade snabbt för politiska händelser och aktualiteter, utnyttjat socialistisk ikonografi och symboliskt i olika material tolkat östblockets fall. I enskilda arbeten återvände till sin polska bakgrund och minnen från sin barndom. Under senare år ägnade han sig bland annat åt allegoriska installationer och scenografiliknande, med bland annat ljudeffekter symboliskt laddade utställningar. 

Han arbetade 1984–1988 som timlärare vid Konstindustriella högskolan och blev 1994 professor vid Bildkonstakademin.

Offentliga verk i urval
Rocken, trä, 2,5 meter hög, EU-högkvarteret i Bryssel, 1995 
 Verk med tolv granitblock, Brobacka i norra Helsingfors 
Silta, skulptur, Tuulensuu skulpturpark, 2005

Källor

Noter 

Finländska skulptörer
Finländska konstnärliga professorer
Födda 1955
Män
Avlidna 2023
James Vowles

James P. Vowles, född 20 juni 1979, är en brittisk ingenjör som är stallchef för det brittiska Formel 1-stallet Williams F1 sedan den 13 januari 2023.

Han avlade en kandidatexamen i datavetenskap vid University of East Anglia och master i ingenjörsvetenskap med inriktning motorsport samt i ledarskap vid Cranfield University. Vowles inledde sin karriär inom F1 2001 med att börja arbeta som ingenjör för British American Racing (BAR) och fortsatte när den japanska biltillverkaren Honda köpte stallet och döpte om det till Honda F1 2006. År 2009 blev Honda F1 Brawn GP när Honda sålde stallet till den brittiske ingenjören Ross Brawn. Vowles utsågs till chefsstrateg för Brawn GP. Ett lyckat drag eftersom stallet vann både konstruktörs- och förarmästerskapet det året. År 2010 sålde Brawn stallet till det tyska biltillverkaren Mercedes-Benz och det blev Mercedes Grand Prix. Han fortsatte arbeta som chefsstrateg för Mercedes fram till 2023.

Han har varit delaktig till åtta vunna förar- och konstruktörsmästerskap vardera.
Förarmästerskap: 2009 (Brawn GP), 2014, 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2020 (Mercedes)
Konstruktörsmästerskap: 2009 (Brawn), 2014, 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2020, 2021 (Mercedes)

Referenser

Män
Födda 1979
Levande personer
Personer från Surrey
Alumner från University of East Anglia
Alumner från Cranfield University
Brittiska ingenjörer under 1900-talet
Brittiska ingenjörer under 2000-talet
Personer verksamma inom Formel 1
British American Racing
Honda F1
Brawn GP
Mercedes Grand Prix
Williams F1
They Might Be Giants (album)

They Might Be Giants är det amerikanska rockbandet They Might Be Giants debutalbum, släppt 1986. Två låtar från albumet släpptes som singlar, "Don't Let's Start" och "(She Was A) Hotel Detective".

Singeln "Don't Let's Start" hjälpte med albumets popularitet.

Den amerikanska musikjournalisten Robert Christgau gav albumet A i betyg.

Låtlista
Alla låtar skrevs av John Flansburgh och John Linnell.
Sida ett
 "Everything Right Is Wrong Again" - 2:20
 "Put Your Hand Inside the Puppet Head" - 2:12
 "Number Three" - 1:27
 "Don't Let's Start" - 2:36
 "Hide Away Folk Family" - 3:21
 "32 Footsteps" - 1:36
 "Toddler Hiway" - 0:25
 "Rabid Child" - 1:31
 "Nothing's Gonna Change My Clothes" - 1:58
Sida två
 "(She Was A) Hotel Detective" - 2:10
 "She's an Angel" - 2:37
 "Youth Culture Killed My Dog" - 2:51
 "Boat of Car" - 1:15
 "Absolutely Bill's Mood" - 2:38
 "Chess Piece Face" - 1:21
 "I Hope That I Get Old Before I Die" - 1:58
 "Alienation's for the Rich" - 2:25
 "The Day" - 1:27
 "Rhythm Section Want Ad" - 2:21

Musiker
They Might Be Giants
John Flansburgh - sång, gitarr, elbas, munspel, programmering
John Linnell - sång, dragspel, keyboard, saxofon, syntbas, programmering
Andra musiker
Eugene Chadbourne - gitarr på "Absolutely Bill's Mood"
Margaret Seiler - sång på "Boat of Car"

Källor

Musikalbum 1986
Hjalmar Löfving

Hjalmar Edvard Löfving, född 26 januari 1896 i Helsingfors, död där 29 januari 1968, var en finländsk tecknare. 

Löfving studerade 1913–1917 vid Finska konstföreningens ritskola och ställde ut första gången 1916. Han blev känd och populär framför allt som serietecknare i olika barntidningar, för vilka han bland annat skapade den skönlockiga seriefiguren Pörröpää-Iivari och gjorde en pionjärinsats på den tecknade filmens område. Som bildkonstnär ställde Löfving ut även på Konstnärsgillets utställningar 1918–1922, 1926 och 1930.

Källor

Finländska tecknare
Finländska serieskapare
Födda 1896
Avlidna 1968
Män
Konstnärer från Helsingfors
Peregocetus

Peregocetus är ett utdött släkte av valar som levde för cirka 42,6 miljoner år sedan under eocen. Släktet tillhör familjen Protocetidae som dock är parafyletisk. Den enda kända arten är Peregocetus pacificus.

Fossilen efter Peregocetus hittades i Peru i samma geologiska lager där även den fossila valen Mystacodon påträffades. Peregocetus hade tydlig utformade extremiteter för rörelser på land vad som skiljer den från de nu levande valarna. Tidigare har liknande fossil hittats i Pakistan och Indien. Det vetenskapliga släktnamnet är sammansatt av de latinska orden pereger ("vandra iväg") och cetus ("val"). Artepitet är latin för Stilla havet.

Enligt de delar av skelettet som upptäcktes var djuret cirka 4 meter lång. Det hade en lång svans med minst 12 svanskotor.

Referenser 

Valar
LDMX

The Light Dark Matter eXperiment är ett planerat fysikaliskt experiment.

Med experimentet ska följande fråga besvaras: Är den mörka materians beståndsdelar i samma massområde som den kända materians beståndsdelar?

Inflytandet av mörk materia observerades redan 1930 av Knut Lundmark vid Lunds universitet, som visade att det krävs ”dunkle Materie” för att förstå galaxer. Idag ser vi effekter från mörk materia från de allra största kosmologiska skalor ner till dvärggalaxer. 85% av universums materia består av mörk materia, trots detta är det okänt vad mörk materia består av.

Astronomiska observationer ger inte information om den mörka materians beståndsdelar, men om vi gör det mest naturliga antagandet om dess ursprung – en produkt av materiejämvikt i det heta tidiga universum – så begränsas beståndsdelarnas massa mellan ungefär elektronens massa och ca tio gånger blyatomens massa.

Övre delen av massområdet utforskas brett, men eftersökningarna har ännu inte gett resultat. Nedre delen av massområdet där de flesta beståndsdelar för den kända materian finns, är outforskat. LDMX kommer ha en unik känslighet i detta området.

Om där är en växelverkan mellan lätt mörk materia och den kända materian - vilket där måste vara om den mörka materians ursprung är från termisk jämvikt med den kända materian i det tidiga universum - då måste där också finnas en produktionsmekanism för ett acceleratorbaserat experiment. LDMX bygger på detta och föreslås av forskare i USA tillsammans med Lunds universitet. Experimentet planeras vid SLAC/Stanford och får många storleksordningar bättre känslighet för lätt mörk materia än något annat experiment. Möjligheten att genomföra experimentet i en andra fas vid CERN undersöks också.

Det svenska engagemanget i LDMX är en del av Wallenbergprojektet Light Dark Matter.

Referenser

Externa länkar 
 LDMX
Wallenbergprojektet Light Dark Matter

Fysikexperiment