kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Amadis

för den kungliga jakten Amadis se Amadis

Amadis  eller Amadis de Gaule är en opera (tragédie en musique) i en prolog och fem akter med musik av Jean-Baptiste Lully och libretto av Philippe Quinault efter Nicolas d'Herberay des Essarts översättning av Garci Rodríguez de Montalvos riddarroman Los quatros libros del virtuoso cavallero Amadis de Gaula (ca 1492).

Historia
I och med Amadis vände sig Lullys librettist Quinault från den grekiska mytologin till medeltidens riddare. Det var kung Ludvig XIV av Frankrike som personligen hade valt den på sin tid mycket kända spanska romanen som underlag för Lullys opera. Den skulle ha uppförts tidigare men på grund av drottningens död 1683 måste premiären uppskjutas till den 18 januari 1684 på Salle du Palais-Royal i Paris.

I danstruppen ingick bland andra de manliga dansörerna Pierre Beauchamp, Louis-Guillaume Pécour och Lestang, och bland de kvinnliga dansöserna återfanns La Fontaine, Carré och Pesan. Åtta nypremiärer av operan sattes upp i Paris mellan 1687 och 1771. Mellan 1687 och 1729 sattes den upp i Amsterdam, Haag, Marseille, Rouen, Bryssel, Lunéville, Lyon och Dijon. I dag är den mest kända arian Amadis monolog från akt II "Bois épais". I början av samma akt sjunger Arcabonne "Amour, que veux-tu de moy?", precis som 'varje kock i Frankrike', enligt Le Cerf de la Viéville (Comparaison, 1704–6)

Operan hade titeln Amadis ända till 1699 då en annan opera Amadis de Grèce av André Cardinal Destouches dök upp. Efter det lanserades Lully-Quinault-operan Amadis de Gaule. Det var även titeln på ett verk av Johann Christian Bach, som hade premiär i Paris 1779.

Personer
Alquif, trollkarl och Urgandes make (baryton)
Urgande, trollkvinna (sopran)
Amadis, son till kung Perion av Gaul (haute-contre)
Oriane, dotter till kung Lisuart av Britannien (sopran)
Florestan, oäkta son till kung Perion (baryton)
Corisande, Florestans älskade, härskare över Gravesande (sopran)
Arcabonne, trollkvinna och syster till Arcalaüs och Ardan Canile (sopran)
Arcalaüs, trollkarl, riddare och broder till Ardan Canile och Arcabonne (baryton)
Ardan Caniles ande (baryton)

Referenser

Källor

 Holden, Amanda (2001). The New Penguin Opera Guide. New York: Penguin Putnam. .
 La Gorce, Jérôme de (2001). "Lully. (1) Jean-Baptiste Lully [Lulli, Giovanni Battista] (i)" in Sadie 2001.
 Rosow, Lois (1992). "Amadis" in Sadie 1992, vol. 1, pp. 103–104.
 Sadie, Stanley, editor (1992). The New Grove Dictionary of Opera (4 volumes). London: Macmillan. .
 Sadie, Stanley, editor (2001). The New Grove Dictionary of Music and Musicians, 2nd edition. London: Macmillan.  (hardcover),  (eBook), and Grove Music Online.
 Sawkins, Lionel. "Amadis" in Holden 2001, p. 515.
 Sérié, Pierre (2012). "Plot and libretto", in the book accompanying Didier Talpain's recording of J.C. Bach's Amadis de Gaule (Ediciones Speciales)

Operor av Jean-Baptiste Lully
Franskspråkiga operor
Marc Detton

Marc Pierre Detton, född 20 februari 1901 i Thorigny-sur-Marne, död 24 januari 1977 i Paris, var en fransk roddare.

Detton blev olympisk silvermedaljör i dubbelsculler vid sommarspelen 1924 i Paris.

Källor 

Franska roddare
Franska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1924
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1924 från Frankrike
Tävlande i rodd vid olympiska sommarspelen 1924
Födda 1901
Avlidna 1977
Män
Roland (Lully)

Roland är en opera (tragédie en musique) i en prolog och fem akter med musik av Jean-Baptiste Lully och libretto av Philippe Quinault efter Ludovico Ariostos roman Den rasande Roland.

Historia
Till skillnad från de flesta av Lullys tragédies bygger inte Roland på klassisk mytologi utan på medeltida riddarromaner. Det gäller även operorna som föregick och kom efter: Amadis (1684) och Armide (1686). Lullys och Quinaults operor återspeglade oftast tankarna hos deras välgörare, kung Ludvig XIV. Kungen hade nyligen påverkats av pietismen genom Madame de Maintenon och hade återupptagit sin religiösa tro och önskade återinföra den katolska ortodoxin i Frankrike. Han benämndes även som den "nye Charlemagne" i en predikan av Bossuet samma månad som operan hade premiär. Sålunda var den kristne riddaren Rolands återupptäckt av sitt heliga budskap ett idealämne i tiden. Det fanns ett patriotiskt motiv också: trots att historien härstammar från en italiensk dikt hade Roland fötts i Frankrike och var hjälten i La Chanson de Roland, en av de tidigaste verken inom den franska litteraturen.

Operan hade premiär den 8 januari 1685 i stallarna till slottet Versailles, som speciellt hade omarbetats för tillfället. I mars samma år gavs den på Palais Royal i Paris. Operan skulle komma att spelas långt in på 1700-talet. 1778 omarbetade Marmontel librettot för en ny version av Piccinni (Gluck och Rameau hade också tankar på egna versioner). Temat med den "galne Roland" skulle visa sig gångbar hos senare kompositörer också. Kända exempel inkluderar Orlando finto pazzo (1714) och Orlando furioso (1727) av Vivaldi, Orlando (1732) av Händel, samt Orlando paladino (1782) av Haydn.

Rollen som Roland var den enda huvudperson som Lully skrev för en bassångare.

Personer
Roland (bas)
Angélique (sopran)
Médor (Medoro) (haute-contre)
Témire (sopran)
Astolfe (Astolfo) (haute-contre)
Logistille (Logistilla) (sopran)
Demogorgon (bas)

Handling
Roland har förälskat sig i drottning Angelica. Hon besvarar hans känslor men hindras av sina ännu större känslor för den enkle soldaten Medoro. Hon tvingar sina undersåtar att erkänna Medoro som kung och efter ett hastigt bröllop flyr de. När Roland får höra nyheten blir han galen men återfår förståndet efter att den vackra Logistille lindrar hans kval med musik och övertygar honom om att än en gång försaka kärlek för ära.

Källor

Operor av Jean-Baptiste Lully
Franskspråkiga operor
Ivan Östholm

Ivan Östholm, född 23 april 1918 i Västanfors, död 4 april 2010 i Göteborg, var en svensk apotekare och forskningsledare. 

Ivan Östholm utbildade sig till apotekare med farmacie kandidatexamen 1942 och apotekarexamen 1946. Han anställdes därefter på Apotekarsocietetens forsknings- och utvecklingsavdelning. Han var forskningschef 1954–1978 på det av Astra köpta Hässle AB i Mölndal. Där byggde han upp forskningen genom samarbete med universitetsforskare, främst forskare vid Göteborgs universitet och vid Farmaceutiska fakulteten vid Uppsala universitet.

Flera av de projekt som startades under hans ledning blev mycket framgångsrika och bidrog till Astras utveckling. De viktigaste var betablockerare (Aptin, Seloken), kalciumantagonister (Plendil), protonpumpshämmare (Losec) och depåtabletter (Duretter, ZOK).

Magsårsmedicinen Losec patenterades 1992 som ett resultat av ett långvarigt utvecklingsarbete, som startade redan 1966. Viktiga medarbetare i arbetet var bland andra kirurgen Lars Olbe och farmakologen Sven Erik Sjöstrand, som tog över ansvaret för magsårsprojektet sommaren 1972. Astras styrelse beslöt fem gånger att lägga ned projektet, innan det efter 21 års arbete började ge resultat. 

Efter sin pensionering ledde han 1983–1986 uppbyggnaden av Astras forskningslaboratorium i Bangalore i Indien.

Ivan Östholm fick 1998 regeringens belöningsmedalj Illis quorum meruere labores av 8:e storleken i guld.

Han var gift med Birgitta Östholm. Ivan Östholm är begravd på Råda kyrkogård i Mölnlycke.

Bibliografi i urval
Indien kallar, Tre böcker, Göteborg 1988, 
Från örtavkok till läkemedel: framgångar och bakslag i medicinernas värld under 50 år, Apotekarsocietetens förlag, Stockholm 1991, 
 Nya skapelser: Losec-entreprenörens recept, Fischer, Stockholm 1996,

Källor
[https://www.dn.se/arkiv/familj/ivan-ostholm-till-minne/?forceScript=1&variantType=large Ivan Östholm till PUBLICERAD 2010-06-03i Dagens Nyheter den 3 juni 2010]
Hårt jobb och tur bakom medicinsuccé. Forskarlag arbetade i över 20 år med att utveckla magsårspreparatet Losec i Dagens Nyheter den 16 juni 1996
Bengt Åblad och Gillis Johnsson: Minnesord över Ivan Östholm
 Östholm, Ivan på SvenskaGravar.se''

Externa länkar
Oroliga människor skapar ingenting!ä, intervju med Ivan Östholm

Svenska apotekare under 1900-talet
Svenska innovatörer
Mottagare av Illis Quorum
Personer från Västanfors socken
Födda 1918
Avlidna 2010
Män
4391 Balodis

4391 Balodis eller 1977 QW2 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 21 augusti 1977 av den rysk-sovjetiske astronomen Nikolaj Tjernych vid Krims astrofysiska observatorium på Krim. Den har fått sitt namn efter Jānis Balodis.

Asteroiden har en diameter på ungefär 3 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av Nikolaj Tjernych
Astronomiska upptäckter 1977
4882 Divari

4882 Divari eller 1977 QU2 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 21 augusti 1977 av den rysk-sovjetiske astronomen Nikolaj Tjernych vid Krims astrofysiska observatorium på Krim. Den har fått sitt namn efter Nikolaj Borisovitj Divari.

Asteroiden har en diameter på ungefär fem kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av Nikolaj Tjernych
Astronomiska upptäckter 1977
7216 Ishkov

7216 Ishkov eller 1977 QQ2 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 21 augusti 1977 av den rysk-sovjetiske astronomen Nikolaj Tjernych vid Krims astrofysiska observatorium på Krim. Den har fått sitt namn efter astrofysikern Vitalij Isjkov.

Asteroiden har en diameter på ungefär tre kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av Nikolaj Tjernych
Astronomiska upptäckter 1977
7976 Pinigin

7976 Pinigin eller 1977 QT2 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 21 augusti 1977 av den rysk-sovjetiske astronomen Nikolaj Tjernych vid Krims astrofysiska observatorium på Krim. Den har fått sitt namn efter Gennadii I. Pinigin.

Asteroiden har en diameter på ungefär 3 kilometer.

Referenser 
 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av Nikolaj Tjernych
Astronomiska upptäckter 1977
11788 Nauchnyj

11788 Nauchnyj eller 1977 QN2 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 21 augusti 1977 av den rysk-sovjetiske astronomen Nikolaj Tjernych vid Krims astrofysiska observatorium på Krim. Den har fått sitt namn efter Nauchnyj på Krim.

Asteroiden har en diameter på ungefär 2 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter platser
Astronomiska upptäckter av Nikolaj Tjernych
Astronomiska upptäckter 1977
Buffoniststriden

Buffoniststriden (franska: Querelle des Bouffons) var en debatt mellan åren 1752 och 1754 gällande operamusiken i Paris. Operan La serva padrona stod i centrum för diskussionen som hölls mellan förespråkare för den franska operan (de så kallade coin du Roi, "kungens hörn") och förespråkare för den italienska operan (coin de la Reine, "drottningens hörn"). Orsaken till debatten var kortfattat att den franska operan (la musique ancienn) börjat spelats allt mindre i relation till den italienska (opera buffa) under mitten av 1700-talet och när en italiensk grupp kallad Bouffons (varav namnet på debatten) fick olagligt företräde på ett av operahusen i Paris, så var det droppen för många. Centrala debattörer var bland flera Jean-Jacques Rousseau och Jean-Philippe Rameau. Debatten tonade ner två år senare när gruppen Bouffons skickats hem igen, men musiksituationen i Frankrike var för alltid förändrad.

Referenser 

Musikhistoria
Hofskirkja

Hofskirkja är en kyrka i Hof í Öræfum i Austur-Skaftafellssýsla i södra Island, i Kálfafellstaðurs pastorat i Skaftafells kontrakt. Kyrkan byggdes 1884 och har stenväggar och tak på klippor.

Inventarier
Altaret och predikstolen är tillverkade av Jón Jakobsson, jordbrukare i Klammbrum, Eyjafjöll. Altartavlan är gjord av Olafur Tubal, Múlakoti.

Fotogalleri

Se även
Gröfs kyrka 
Saurbæjarkirkja 
Víðimýrarkirkja
Núpsstaður
Kyrkan i Árbæjarsafn

Källor
guidetoiceland.is/
www.kirkjukort.net

Kyrkobyggnader på Island
Torvkyrkobyggnader
Kálfafellsstaðarkirkja

Kálfafellsstaðarkirkja är en kyrka på Island, i Kálfafell i kommunen Hornafjörður. Den nuvarande kyrkan invigdes 31 juli 1927. Kyrkan är designad av Gudjón Samúelsson, statens husmästare.

Inventarier
Paten är tillverkad 1761 av Brand Jonsson.
Kalk, troligen tillverkad av Brand Jonsson.

Källor
http://www.kirkjukort.net/kirkjur/kalfafellsstadarkirkja_057.html

Kyrkobyggnader på Island
Brunnhólskirkja

Brunnhólskirkja är en kyrka på Island. Kyrkan invigdes 1899.

Källor
https://web.archive.org/web/20160410025404/http://kirkjukort.net/kirkjur/brunnholskirkja_059.html

Kyrkobyggnader på Island
Santi Vincenzo e Anastasio alle Tre Fontane

Santi Vincenzo e Anastasio alle Tre Fontane är en kyrkobyggnad i Rom, helgad åt de heliga Vincentius av Zaragoza och Anastasius av Persien. Kyrkan är belägen vid Tre Fontane i Quartiere Ardeatino i södra Rom och tillhör församlingen San Gregorio Barbarigo.

Kyrkans historia
Kyrkan grundades av påve Honorius I år 625. Kyrkan överläts år 1138 åt cisterciensermunkar, vilka lät bygga om den. Byggnadsarbetena drog emellertid ut på tiden och den nya kyrkan fullbordades inte förrän år 1244, då den konsekrerades. Tre Fontane-klostret övertogs 1809 av franciskaner och 1868 av trappister. Den treskeppiga interiören uppvisar freskfragment, vilka till höger visar Kristi dop och därefter Petrus, Jakob den äldre, Andreas, Tomas, Mattias och Simon och till vänster Kristus uppenbarar sig för Maria Magdalena och därefter Paulus, Johannes, Filippos, Bartolomaios, Matteus och Judas Taddaios.

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar

Romersk-katolska kyrkobyggnader i Rom (quartiere Ardeatino)
Roma Q. XX Ardeatino
Kyrkobyggnader helgade åt den helige Vincentius av Zaragoza
Kyrkobyggnader helgade åt den helige Anastasius av Persien
Trappistorden
Giammaria Mazzuchelli

Giovanni Maria (Giammaria) Mazzu(c)chelli, född den 28 november 1707 i Brescia, död där den 19 november 1765, var en italiensk greve och litteraturhistoriker. 

Mazzuchelli, som var bibliotekstjänsteman i sin hemstad, samlade och ordnade materialet till ett i anläggningen storartat biografiskt verk, Gli scrittori d'Italia, cioè notizie storiche et critiche intorno alle vite ed agli scritti dei letterati italiani (1753–1763), vid vars utarbetande flera lärda män bistod honom. De sex band, som utkom, omfattade dock endast bokstäverna A-B. Efter Mazzuchellis död fortsattes arbetet i blygsammare skala av Giovanni Battista Rodella.

Källor 
  

Italienska litteraturvetare
Italienska bibliotekarier
Alumner från Paduas universitet
Italienska grevar
Litteraturvetare under 1700-talet
Italienska forskare under 1700-talet
Personer från Brescia
Födda 1707
Avlidna 1765
Män
Ugglan
Alberto Mazzucato

Alberto Mazzucato, född den 28 juli 1813 i Udine, död den 31 december 1877 i Milano, var en italiensk musiker.

Mazzucato försökte sig i Padua 1834 som operakompositör, men utan framgång. Även hans övriga kompositioner har fallit i glömska, varemot han vann anseende som en av Italiens bästa kritiker och lärare. År 1839 blev han sånglärare, 1851 kompositionslärare, 1852 estetisk föreläsare och 1872 direktör vid konservatoriet i Milano, varjämte han 1859–1869 var konsertmästare vid Scalateatern. Han redigerade dessutom Gazetta musicale, utgav Asiolis Principi elementari di musica, översatte arbeten av Berlioz, García, Fétis, Panofka med flera.

Källor 
 . 

Italienska klassiska kompositörer
Italienska musikpedagoger
Italienska musiker under 1800-talet
Alumner från Paduas universitet
Personer från Udine
Födda 1813
Avlidna 1877
Män
Ugglan
Peer Gynt (olika betydelser)

Peer Gynt kan syfta på:

 Peer Gynt – ett versdrama av Henrik Ibsen, 1867
 Peer Gynt (Grieg) – musik till skådespelet av Edvard Grieg, 1876
 Peer Gynt (opera) – tysk opera med musik av Werner Egk, 1938
 Peer Gynt (1934) – en tysk film från 1934
 Peer Gynt-parken – skulpturpark i Oslo, 2006
 Årets Peer Gynt – norsk utmärkelse för uppmärksammade insatser, instifad 1971

Se även
 Per Gynt – figur i norska folksagor
Santa Maria Scala Coeli

Santa Maria Scala Coeli är en kyrkobyggnad i Rom, helgad åt Jungfru Maria. Kyrkan är belägen vid Tre Fontane i Quartiere Ardeatino i södra Rom och tillhör församlingen San Gregorio Barbarigo.

Tillnamnet ”Scala Coeli”, ”himmelstrappan”, syftar på en uppenbarelse som den helige Bernhard av Clairvaux hade när han firade den heliga mässan för de avlidna. Han såg änglar föra själar från skärselden upp till himmelen på en stege.

På platsen för kyrkan skall 10 203 kristna soldater ha lidit martyrdöden under kejsar Diocletianus.

Kyrkans historia
Den nuvarande kyrkan uppfördes 1581–1584 på platsen för ett medeltida kapell. Kardinal Alessandro Farnese uppdrog åt Giacomo della Porta att rita den nya kyrkan. Interiörens utsmyckning fullbordades 1589 under kardinal Pietro Aldobrandini. Kyrkan är oktogonal med kupol. Absidens mosaik, formgiven av Giovanni De Vecchi och utförd av Francesco Zucchi, visar Jungfru Maria och Jesusbarnet. Till vänster ses de heliga Bernhard av Clairvaux och Robert av Molesme samt påve Clemens VIII och till höger de heliga Anastasius och Vincentius samt kardinal Pietro Aldobrandini.

Till vänster leder en brant trappa ner till kryptan med ett altare med cosmatarbeten. Enligt traditionen skall aposteln Paulus ha varit fängslad här inför sitt martyrium år 67.

Bilder

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar

Romersk-katolska kyrkobyggnader i Rom (quartiere Ardeatino)
Roma Q. XX Ardeatino
Mariakyrkor i Rom
Verk av Giacomo della Porta
Bonifazio Asioli

Bonifazio Asioli, född den 30 augusti 1769 i Correggio, död där den 18 maj 1832, var en italiensk tonsättare.

Asioli komponerade redan vid 8 års ålder och blev, 13 år gammal, kapellmästare i sin hemstad. Efter att på olika tider ha uppehållit sig i Turin, Venedig och Milano, blev han 1801 inspektor för det nyinrättade konservatoriet i sistnämnda stad. År 1813 återvände Asioli till Correggio och stiftade där en musikskola. Hans kompositioner är av alla möjliga slag: mässor, kantater, duetter, sonetter (bland annat La campana di morte, "dödsklockan"), operor (Cinna med flera) samt alla arter av instrumentalverk. Berömda är även hans teoretiska arbeten, bland annat en sångskola.

Källor

Referenser 

Italienska klassiska kompositörer
Italienska musikpedagoger
Italienska musikteoretiker
Musikologer under 1800-talet
Italienska musiker under 1800-talet
Födda 1769
Avlidna 1832
Män
Ugglan
Guido Mazzoni (konstnär)

Guido Mazzoni, kallad Modanino eller Paganino, född 2 mars 1450 i Modena, död 1 februari 1518 i Modena, Hertigdömet Modena och Reggio, var en italiensk bildhuggare. Gift med Isabella Discalzi Mazzoni.

Mazzoni utförde uteslutande frigrupper, modellerade i lera, framställda i naturlig storlek samt naturalistiskt målade. Denna art av plastik, som var vanlig under ungrenässansens tid på sådana orter, som ägde brist på marmor, hade i Mazzoni sin mest energiske representant. "Dessa hans figurer, som sammankomponerats för en sluten grupp, taga sig äfven bäst ut på sådant sätt, medan de åtskilda eller fristående verka löjligt eller afskräckande", skriver Carl Rupert Nyblom i Nordisk familjebok. Hans bästa grupper är Kristus som lik, sörjd av sina närmaste (flera stycken, av vilka en i San Giovanni Decollato i Modena, från 1480), en samling av starkt naturalistiska figurer, men ypperligt uttryckande en häftig sorg, samt i domens krypta en grupp av Madonnan med Kristus som barn, våldsamt gråtande, medan en trasigt klädd piga bjuder honom välling i en sked, av vilken han smakar. Mazzoni var lärare åt Begarelli, Correggios samtida, som inom terrakottagruppen höjde sig till ett slags lidelsefull idealitet.

Källor

Externa länkar 

 

Italienska skulptörer under 1400-talet
Italienska skulptörer under 1500-talet
Personer från Modena
Födda 1450
Avlidna 1518
Män
Ugglan
Ramshammar

Ramshammar är en ort öster om Eskilstuna i Eskilstuna kommun. Från 2015 avgränsar SCB här en småort.

Källor 

Orter i Eskilstuna kommun
Småorter i Sverige
Lilla Nyby

Lilla Nyby är en bebyggelse utmed riksväg 53 söder om Eskilstuna i Eskilstuna kommun. Från 2015 avgränsar SCB här en småort.

Källor 

Orter i Eskilstuna kommun
Småorter i Sverige
Eneby, Eskilstuna kommun

Eneby är en bebyggelse nordost om Eskilstuna i Eskilstuna kommun. Från 2015 avgränsar SCB här en småort.

Källor 

Orter i Eskilstuna kommun
Småorter i Sverige
Stora Sundby, Eskilstuna kommun

Stora Sundby är en bebyggelse strax väster om Stora Sundby slott och öster om riksväg 56 i Öja socken i Eskilstuna kommun. Från 2015 avgränsade SCB här en småort. Vid avgränsningen 2020 hade antalet bosatta minskat till förre än 50 och småorten avregistrerades

Källor 

Orter i Eskilstuna kommun
Tidigare småorter i Sverige
Mörbyholm

Mörbyholm är en bebyggelse utmed länsväg 230 i Gillberga socken i Eskilstuna kommun. Från 2015 avgränsar SCB här en småort.

Källor 

Orter i Eskilstuna kommun
Småorter i Sverige
San Giovanni Decollato

San Giovanni Decollato är namnet på flera kyrkor:

 San Giovanni Decollato i Avezzano 
 San Giovanni Decollato i Florens
 San Giovanni Decollato i Grosseto
 San Giovanni Decollato i Massa
 San Giovanni Decollato alle Case Rotte i Milano
 San Giovanni Decollato i Modena
 San Giovanni Decollato i Montoggio
 San Giovanni Decollato i Nepi
 San Giovanni Decollato i Palermo
 San Giovanni Decollato i Pieve Terzagni 
 San Giovanni Decollato i Rom
 San Giovanni Decollato i Rocchetta di Vara
 San Giovanni Decollato i Turin
 San Giovanni Decollato i Trieste
Tiggeby

Tiggeby är en bebyggelse söder om länsväg 230 i Gillberga socken i Eskilstuna kommun. Från 2015 avgränsar SCB här en småort.

Källor 

Orter i Eskilstuna kommun
Småorter i Sverige
Granbacken, Eskilstuna kommun

Granbacken är en bebyggelse väster om Torshälla och Eskilstunaån i Eskilstuna kommun. Från 2015 avgränsar SCB här en småort.

Källor 

Orter i Eskilstuna kommun
Småorter i Sverige
Runtorp

Runtorp är en ort, belägen utefter länsväg H 553 i Mortorps socken i Kalmar kommun. Från 2015 avgränsar SCB här en småort.

Källor 

Orter i Kalmar kommun
Småorter i Sverige
2506 Pirogov

2506 Pirogov eller 1976 QG1 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 26 augusti 1976 av den rysk-sovjetiske astronomen Nikolaj Tjernych vid Krims astrofysiska observatorium på Krim. Den har fått sitt namn efter den ryske kirurgen Nikolaj Pirogov.

Asteroiden har en diameter på ungefär 11 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Koronis.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Koronis-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av Nikolaj Tjernych
Astronomiska upptäckter 1976
2668 Tataria

2668 Tataria eller 1976 QV är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 26 augusti 1976 av den rysk-sovjetiske astronomen Nikolaj Tjernych vid Krims astrofysiska observatorium på Krim. Den har fått sitt namn efter den då sovjetiska delrepubliken Tatarstan.

Asteroiden har en diameter på ungefär 5 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter platser
Astronomiska upptäckter av Nikolaj Tjernych
Astronomiska upptäckter 1976
Tatarstan
3311 Podobed

3311 Podobed eller 1976 QM1 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 26 augusti 1976 av den rysk-sovjetiske astronomen Nikolaj Tjernych vid Krims astrofysiska observatorium på Krim. Den har fått sitt namn efter Vladimir V. Podobed.

Asteroiden har en diameter på ungefär 17 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av Nikolaj Tjernych
Astronomiska upptäckter 1976
3762 Amaravella

3762 Amaravella eller 1976 QN1 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 26 augusti 1976 av den rysk-sovjetiske astronomen Nikolaj Tjernych vid Krims astrofysiska observatorium på Krim. Den har fått sitt namn efter konstnärs gruppen Amaravella.

Asteroiden har en diameter på ungefär 3 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Astronomiska upptäckter av Nikolaj Tjernych
Astronomiska upptäckter 1976
Strö

Strö är en bebyggelse öster om Eslöv i Östra Strö socken i Eslövs kommun. Från 2015 avgränsade SCB här en småort. Vid avgränsningen 2020 uppfylldes inte kraven på småort och den avregistrerades

Källor 

Orter i Eslövs kommun
Tidigare småorter i Sverige