kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
San Miguel Tecpan

San Miguel Tecpan är en ort i Mexiko, tillhörande kommunen Jilotzingo i den västra delen av delstaten Mexiko. Orten hade 1 495 invånare vid folkräkningen 2010 och är kommunens största samhälle sett till befolkningsantal.

Referenser 

Orter i Jilotzingo
Puka-Puka

Puka-Puka är en atoll i Stilla havet som tillhör ögruppen Tuamotuöarna i Franska Polynesien. Den är en av de öar som kallades Disapointment Islands (Besvikelsens öar) när de besöktes av John Byron 1765. Den har en total yta på fem kvadratkilometer och en lagun som är nästan fylld med  silt. 

Det största samhället på Puka-Puka är Te One Maina med omkring 110 invånare. 

Atollen har en mindre flygplats, Puka Puka Airport 
.

Historia
Puka-Puka är troligen identisk med ön San Paulo som upptäcktes av Ferdinand Magellan 24 januari 1521. Puka-Puka har också siktats av Charles Darwin som passerade ön 9 november 1835 på sin expedition med HMS Beagle och av Thor Heyerdahl på hans resa med Kon-Tiki 1947.

År 1958 drabbades ön av en tyfon som dödade stora delar av den manliga befolkningen, som var ute och fiskade. 1996 förstördes en stor del av byggnaderna på Puka-Puka av en ny tyfon och byggdes upp igen med finansiell hjälp från Frankrike. I Te One Maina har man byggt en byggnad på betongpelare där befolkningen kan ta skydd vid eventuella naturkatastrofer.

Källor

Öar i Franska Polynesien
HD 10142

HD 10142 är en orange jätte i Bildhuggarens stjärnbild.

Stjärnan har visuell magnitud +5,94 och är svagt synlig för blotta ögat vid god seeing.

Referenser 

Stjärnbilden Bildhuggaren 
Orangea jättar
HD-objekt
HR-objekt
Benedictus Nicolai Hjort

Benedictus Nicolai Hjort, född 1632 i Hjorteds församling, Kalmar län, död 15 april 1681 i Hjorteds församling, Kalmar län, var en svensk präst.

Biografi 
Benedictus Nicolai Hjort föddes 1632 i Hjorteds församling. Han var son till kyrkoherden Nicolaus Benedicti (Lincopensis) och Ingrid Hemmingsdotter. Hjort blev 1652 student i Uppsala och prästvigdes 19 oktober 1659. Han blev 1667 kyrkoherde i Hjorteds församling. Hjort avled 15 april 1681 i Hjorteds socken.

Hjort gifte sig omkring 1660 med Anna Larsdotter Hedenberg (1639–1702). Hon var dotter till rådmannen Lars Pederson  och Karin Olufsdotter i Hedemora. De fick tillsammans barnen Nicolaus (1661–1667), Catharina (1662–1681), Lars (född 1665, död ung), Petrus (född 1666), Lars (1669–1681), Johannes (1671–1672), Georg (1673–1695), Johannes Benedictus Hjort och Olaus (född 1676). Efter Hjorts död gifte Anna Larsdotter Hedenberg om sig 30 juni 1682 med kyrkoherden Daniel Dalenius i Hjorteds socken.

Källor

Noter 

Män
Födda 1632
Avlidna 1681
Svenska präster under 1600-talet
Personer från Hjorteds socken
Lulua

Lulua kan syfta på:
En flod i Kongo-Kinshasa, se Lulua (flod)
Ett tidigare distrikt i Kongo-Kinshasa, se Kasaï Central
Ett släkte av skalbaggar, se Lulua (djur)
Nicolaus Benedicti

Nicolaus Benedicti, född 26 juli 1594, död 25 oktober 1666 i Hjorteds socken, var en svensk präst i Hjorteds församling.

Biografi 
Nicolaus Benedicti (Lincopensis) föddes 26 juli 1594 och prästvigdes 2 augusti 1622. Han blev sedan huspredikant hos Göran Soop på Erde i Närke. Benedicti blev 1641 kyrkoherde i Hjorteds församling. Han avled 25 oktober 1666 i Hjorteds socken.

Benedicti gifte sig 5 juli 1929 med Ingrid Hemmingsdotter (1615–16667). Hon var dotter till kyrkoherden i Askeryds socken. Den fick tillsammans barnen Marina, Anna, Catharina, Ingrid, Benedictus Nicolai Hjort (1632–1681), Georgius (1639–1672), Per (född 1642) och Helena (född 1650). Barnen antog efternamnet Hjort.

Källor

Noter 

Män
Födda 1594
Avlidna 1666
Svenska präster under 1600-talet
Daniel Dalenius

Daniel Dalenius, född 1647 i Järeda socken, Kalmar län, död 13 januari 1709 i Hjorteds socken, Kalmar län, var en svensk präst i Hjorteds socken.

Biografi 
Daniel Dalenius föddes 1647 på Klöfdala i Järeda socken. Han var son till bonden Lars Östensson och Anna Jönsdotter. Dalenius blev 1668 student i Lund och 1676 krigspräst i skånska kriget. Han blev 1682 kyrkoherde i Hjorteds församling. Dalenius avled 13 januari 1703 i Hjorteds socken.

Dalenius gifte sig öfrsta gången 30 juni 1682 med Anna Larsdotter Hedenberg (1639–1702). Hon var dotter till rådmannen Lars Pederson och Karin Olufsdotter i Hedemora. Hedenberg hade tidigare varit gift med kyrkoherden Benedictus Nicolai Hjort i Hjorteds socken. Dalenius gifte sig andra gången 26 juli 1703  med Sara Jonsdotter Elgh. Hon var husjungfru på Blankaholm.

Källor

Noter 

Män
Födda 1647
Avlidna 1709
Svenska präster under 1600-talet
Svenska präster under 1700-talet
Personer från Järeda socken
HD 10481

HD 10481 är en gulvit underjätte eller stjärna i huvudserien i Bildhuggarens stjärnbild.

Stjärnan har visuell magnitud +6,18 och är svagt synlig för blotta ögat vid mycket god seeing.

Referenser 

Stjärnbilden Bildhuggaren 
Gul-vita underjättar
HD-objekt
HR-objekt
Patrick Degerman

Patrick ”Pata” Degerman, född 1968, är en finlandssvensk upptäcktsresande och bergsklättrare. Hans klättringsexpeditioner har klättrat 22 första stigningar och gett namn åt Mount Finland, Mount Sisu och Mount Suomi på Antarktis samt Mount Patapata på Grönland. Degerman gjorde sin första expedition till Antarktis 1997.

Förutom arktiska områden har han också utforskat andra delar av världen såsom Amazonas regnskog, Saharaöknen och öriket Tonga. Degerman har klättrat på alla kontinenter och besökt totalt nio områden som människan aldrig hade besökt tidigare.

Degerman har studerat industriell design vid Konstindustriella högskolan och har arbetat som designer och medlem av produktutvecklingsteamet på Halti. Degerman har bland annat designat Lapin Kulta ölets halvliters flaska.

Degerman har varit en aktiv scout sedan 13 års ålder, och har sagt att entusiasmen till naturen ursprungligen kom från scouterna.

Degerman är en välkänd talare. Han uppskattar att han talar vid cirka 150 evenemang per år och valdes till årets talare 2006 av Speakersforum. Offentligt talar Degerman aktivt för kampen mot klimatförändringen och hållbar utveckling.

Referenser

Externa länkar 
 Patrick "Pata" Degermans hemsida pata.fi

Män
Levande personer
Personer från Helsingfors
Finländska formgivare
Finländska upptäcktsresande
Finlandssvenska formgivare
Finlandssvenska upptäcktsresande
Födda 1968
Personer i Finland under 1900-talet
Personer i Finland under 2000-talet
Finländska bergsbestigare
Jacob Bryson

Jacob Bryson, född 18 november 1997, är en kanadensisk professionell ishockeyback som spelar för Buffalo Sabres i National Hockey League (NHL).

Han har tidigare spelat för Rochester Americans i American Hockey League (AHL); Providence Friars i National Collegiate Athletic Association (NCAA) samt Omaha Lancers i United States Hockey League (USHL).

Bryson draftades av Buffalo Sabres i fjärde rundan i 2017 års draft som 99:e spelare totalt.

Statistik

Referenser

Externa länkar
Jacob Bryson NHL Statistics – Hockey-Reference.com
Jacob Bryson hockey stats and profile at hockeydb.com

Män
Födda 1997
Levande personer
Idrottare från London, Ontario
Kanadensiska ishockeyspelare
Kanadensiska idrottare under 2000-talet
Spelare i Omaha Lancers
Ishockeyspelare i Providence Friars (herrar)
Spelare valda i NHL Entry Draft 2017
Spelare valda av Buffalo Sabres i NHL Entry Draft
Alumner från Providence College
Spelare i Rochester Americans
Spelare i Buffalo Sabres
Haidi Björk

Haidi Katarina Anneli Björk, född 12 december 1963 i Eslöv, är en svensk konstnär som arbetar i textil och glas.

Studerade vid Konstskolan i Kristianstad, vid Capellagården 1986-88 och medverkande i fördjupningsarbete med Carl Malmstens 100 år jubileumsutställning på Nordiska museet i Stockholm. Under åren 1988-90 fortsattes utbildningen vid Rietveldt academie i Amsterdam Holland, för att avslutas vid Kunsthåndvaerkerskolen i Kolding.

Hon är gift med Per-Gunnar Olsson, keramiker, de driver Formgiveriet i Stenåsas gamla skola. De arbetar individuellt men genomför även gemensamma projekt tex utsmyckningar, färgsättningar eller inredningsförslag.  Formgiveriet startade 1992 med devisen Brukskonst till nytta och skönhet

Sedan 2015 är hon även klädskapare av kollektionen heter  Doften av Öland ¨med numrerade unika linneplagg i ett Mönsterinspiration sprungen ur Ölands flora och fauna.

Haidi Björk har haft en lång rad utställningar i hela Sverige, och även ställt ut i både Tyskland och Danmark.

Offentliga utsmyckningar
1995 Fågelhimmel på Södertorpsskolan, Oskarshamn
1999 Virvelvind, Kalmar högskolas bibliotek
2000 Färgstegen, Mörbylånga sjukgymnastik
2001 Vågrörelse, Lars Kaggeskolan i Kalmar
2006 Pioneer, Västerviks sjukhus bibliotek
2011 Livsdroppen, Kristinebergskyrkan i Oskarshamn

Referenser
http://www.konstrunda.se/?p=haidi
http://www.formgiveriet.nu/hem
https://visitoland.com/konst-och-galleri/haidi-bjork/

Kvinnor
Levande personer
Svenska konstnärer under 2000-talet
Födda 1963
Svenska glaskonstnärer
Svenska textilkonstnärer under 2000-talet
Personer från Eslöv
Sjukvård på Grönland

Sjukvården på Grönland är präglad av de extremt stora avstånden mellan städerna och byarna. Transport mellan dessa kan endast ske med flyg, helikopter eller båt. Själva sjukvården är inte dyr, den fungerar liknande som i övriga Norden.

Sjukhus på Grönland 
Grönland har fem små sjukhus samt ett rikssjukhus i Nuuk. Utöver det finns också ett antal ännu mindre distriktsvårdcentraler.

Dronning Ingrids rikssjukhus, Nuuk,  185 bäddar
Aasiaats regionsjukhus, Aasiaat 
Ilulissats regionsjukhus, Ilulissat 
Sisimiuts regionsjukhus, Sisimiut 
Qaqortoqs regionsjukhus, Qaqortoq

Tandvård på Grönland 
Det finns offentliga tandkliniker i städer med mer än 500 invånare som utför ordinarie tandundersökningar, rotkanalarbete, kariesbehandling, tandreglering, tandprotesarbete och till viss del specialiserad tandbehandling. Tandläkare besöker regelbundet skolor och dagis och ger barnen, personalen och föräldrarna råd om tandborstning och tandhygien. Alla utom de minsta byarna får minst ett årligt besök av en tandläkare som meddelas i byn i förväg för att möjliggöra möten. Det finns också privata tandkliniker i Nuuk.

Referenser

Grönlands samhälle
Adam (film, 2019)

Adam är en dramafilm samproducerad av Marocko, Frankrike, Belgien och Qatar. Den hade världspremiär den 22 maj 2019 på filmfestivalen i Cannes. Den fick sin svenska premiär den 2 oktober 2020. Manus och regi till filmen står Maryam Touzani för.

Handling 
Den ensamstående mamman Abla bor i Casablanca med sin 8-åriga dotter Warda. Sedan hennes man gick bort driver hon ett bageri för att försörja sig, men den hårda verkligheten har gjort henne kall. Allt ändras när den höggravida Samia knackar på dörren och behöver hennes hjälp.

Referenser 

Filmer 2019
Marockanska dramafilmer
Franska dramafilmer
Belgiska dramafilmer
Qatariska filmer
Arabiskspråkiga filmer
Transport av Åskstenen

Transport av Åskstenen, eller Transport av Åskstenen i närvaro av Katarina den stora, är en etsning och gravyr av Jakob van der Schley (1715–1779) från tidigt 1770-tal på basis av en teckning av Jurij Felten

Konstverket föreställer megaliten Åskstenen på den första etappen av transporten från ett sankt område vid byn Konnoya Lahkta, några kilometer från Finska viken väster om Sankt Petersburg. Stenen drogs till havsstranden, varefter transporten fortsatte på en specialbyggd pråm in till staden på Neva till Senatstorget. Katarina II hade första gången besökt Konnaja Lakhta för att bese stenen och följde också transporten. 

Åskstenen blev efter slutbearbetning i Sankt Petersburg sockel till Étienne Maurice Falconets ryttarstaty Bronsryttaren, en hyllning av Katarina II till Peter den store.

Åskstenen
Åskstenen är en stenbumling av rapakivi, som har fått sitt namn från en lokal sägen, enligt vilken stenen fick sin vid ett blixtnedslag, som splittrade monoliten. I sin ursprungliga form vägde megaliten omkring 1 500 ton och mätte omkring 14 meter i längd, 9 meter i höjd och 7 meter i bredd. Den hade till hälften sjunkit ned i den sanka marken. För att få upp den grävdes en 28 meter lång kanal och byggdes en 200 meter lång ramp.

Stenen bearbetades under transporten och fick sitt slutliga utseende i Sankt Petersburg.

Transporten
Ansvarig för transporten var den ryska arméns generalkommissionär för byggande av byggnader och andra militära arbeten, greken Marinos Charvouris (1729–1782). För transporten byggdes en stor plattform, som drogs på 100 meter långa bronsspår, stödda av bronssfärer med en diameter på 13,5 centimeter. Två stora vinschar, var och en driven av 32 man, användes för att dra plattformen till slutet av spåren, vilka sedan flyttades 100 meter i färdriktningen. Plattformen förflyttades på den platta marken i genomsnitt en kilometer i veckan, med 150 meter om dagen under fem timmar.

Under tiden arbetade stenhuggare på stenblocket för att ge detta den form arkitekten ville ha. Totalt var över 400 män engagerade. 

Vid havet hissades Åskstenen upp på en stor pråm. Den bogserades sedan in mot staden med ett stort krigsfartyg invid på var sida.

Den tidigare platsen för Åskstenen blev dammen Petrovskij, som är omgiven av en hög jordvall med material utgrävt ur gropen.

Bildgalleri

Källor
Transport du piédistaldela statue de pierre le grand i La Nature – Revue de Sciences et leurs applications aux art et l'industrie, 1882, sidorna 547–551

Noter

Externa länkar
Gravyren ”Vue de la place où l’on a trouvé la Pierre nommeé de Grome à côté du Village de Laxté” av Jacob van der Schleyn efter teckning av Yurij Felten
Gravyren "Beginning of Working Up the Thunder-Stone" av  Jacob van der Schleyn efter teckning av Yurij Felten

Konstverk på Eremitaget
Konstverk av ryska konstnärer
Konstverk av nederländska konstnärer
Gravyrer
Konstverk från 1700-talet
Målningar med motiv från Ryssland
Rapakivi
Sekel Nordenstrand

Sekel Elve Torsten Nordenstrand, född 4 mars 1900 i Högsjö församling, Västernorrlands län, död 6 juni 1955 i Brännkyrka församling, Stockholms län, var en svensk författare.

Biografi 
Sekel Nordenstrand föddes 1900 i Västerbotten som son till sågverksarbetaren Anders Nordenstrand (1858–1907) och hans hustru Lydia Augusta Stålhand (1864–1946).  Familjen flyttade ofta till de sågverk längs norrlandskusten som behövde arbetare, och stannade sällan längre än ett år på en och samma plats. Vid faderns död 1907 bodde familjen i sågverkssamhället Seskarö, och som 12-åring började Nordenstrand arbeta vid sågverket Sandvik där. Han och syskonen måste hjälpa till med att försörja familjen. År 1917 deltog Nordenstrand i Seskarö-upproret, och dömdes därför till böter. I den postumt utgivna självbiografin Liksveperskans son skildrar Nordenstrand sin uppväxt.

Som ett led i sitt författarskap gjorde Nordenstrand uppteckningar och intervjuer med människor i Bergslagen. Materialet förvaras på Lindesbergs bibliotek.

Tornedalsteatern satte 2021 upp en pjäs baserad på Nordenstrands liv, Sekel författaren.

Sekel Nordenstrand var gift med Anna Margareta Alva Ulrika Lindblom (född 5 december 1911, död 17 augusti 1992). Vid sin död bodde Nordenstrand med sin familj i Stureby i Stockholm.

Bibliografi

Författarskap 

 Vi (Stockholm: Schildt, 1934)
 Fasad (Stockholm: Schildt, 1937)
 Svart granit: skådespel i en akt, 3 scener (Stockholm: Frihets förlag, 1943)
 Jordisk tro (Stockholm: LT, 1948)
 Järnhunger: roman (Stockholm: LT, 1950)
 Jordens bröd (Stockholm: LT, 1955)

Postumt 
I Nordenstrands efterlämnade handlingar påträffades flera utkast till dikter och romaner. Några av dessa har publicerats postumt.

 ”’Ön i norr’ och ’Första arbetsdagen’: två fragment ur Seskarömanuskriptet”, i Spåret lockar vid källan: Norrbottens prosa, red. Åke Leif-Lundgren och Bert Linné (Luleå: Kantele, 1997), s. 77–81
 Liksveperskans son och andra berättelser: noveller, red. Björn Engström och Peo Rask (Luleå: Black Island Books, 2014)

Priser och utmärkelser 

 1949 – Boklotteriets stipendiat

Referenser

Externa länkar 

 Sekel Nordenstrand i Libris

Män
Födda 1900
Avlidna 1955
Personer från Högsjö socken
Svenska författare under 1900-talet
Gustaf Smith (militär)

Gustaf Axel Smith, född den 3 april 1884 i Stockholm, död den 16 oktober 1978 i Linköping, var en svensk militär.

Smith, som var officersson, blev underlöjtnant vid Andra Svea trängkår 1905 och löjtnant där 1907. Han avlade gymnastiklärarexamen 1915 och befordrades till kapten vid trängen 1918. Smith var adjutant hos inspektören för trängen 1918–1925 och samtidigt lärare vid krigsskolans militära förvaltningskurs. Han tjänstgjorde vid livgardet till häst 1922 och vid generalstaben 1925–1927. Smith blev major och chef för Svea trängkår 1927.  Han var chef för Göta trängkår 1928–1934, befordrades till överstelöjtnant i armén 1932 och var åter chef för Svea trängkår (som då hade flyttat från Örebro till Linköping) 1934–1944. Han blev överste i armén 1936 och vid trängen 1937. 

Smith blev ledamot av Krigsvetenskapsakademien 1925. Han blev riddare av Svärdsorden 1926, av Vasaorden 1928 och av Nordstjärneorden 1936 samt kommendör av andra klassen av Svärdsorden 1939 och kommendör av första klassen 1942. Smith innehade diverse allmänna uppdrag under sin tid i Skövde 1928–1934. Han var ledamot av Linköpings stadsfullmäktige 1942–1950, av kyrkofullmäktige 1938–1954 (ordförande 1943–1954),  kyrkorådsledamot och kyrkvärd 1943–1954 samt nämndeman 1948–1953. Smith var aktiv i föreningslivet, bland annat inom Röda korset, Blå stjärnan (som från början hette Röda stjärnan) och Cykelfrämjandet. Han var även verksam inom olika djurskyddsorganisationer. Smith utgav reseberättelser från Belgien och Finland. Han var medarbetare i talrika tidningar och tidskrifter. Smith vilar på Nya norra griftegården i Linköping.

Bibliografi 
 Truppofficern (1923)
 De svenska trängtrupperna 1885–1935, del I (1935)
 Röda Stjärnans jubileumskrift (1937) 
 Konsten att föra befäl (1940)
 Från gyllene ungdomsår (1955)
 Emilie Flygare-Carlén (1958)
 Fyra knektar i leken (1960)

 Källor 

 
 
 
 
 
 
 
 
 Smith, Gustaf Axel på SvenskaGravar.se''

Överstar i svenska armén
Svenska regementschefer
Svenska kommunalpolitiker
Svenska nämndemän
Svenska militärhistoriker
Svenska reseskildrare
Svenskspråkiga fackboksförfattare
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Kommendörer av första klass av Svärdsorden
Riddare av Nordstjärneorden
Riddare av Vasaorden
Svenska militärer under 1900-talet
Svenska politiker under 1900-talet
Svenska författare under 1900-talet
Militärer från Stockholm
Politiker från Stockholm
Författare från Stockholm
Gravsatta i Linköping
Födda 1884
Avlidna 1978
Män
Robert Thalin

Gustaf Robert Thalin, född 7 juni 1845, i Gävle, död 2 maj 1908 i Stockholm, var en svensk grosshandlare, redare och filantrop. Han instiftade genom testamente Robert Thalins stipendiestiftelse som sedan 1912 utdelas årligen av Uppsala Universitet.

Biografi
Thalin etablerade 1869 en verksamhet inom specerivaruhandeln i Gävle. Därefter startade han en rederirörelse som han överflyttade i mitten av 1890-talet till Stockholm. Hans rederi ägde flera fartyget bland dem S/S Robert som inköptes i mars 1905. Hon sjönk utanför ön Ven efter en kollision med ångaren S/S Njord den 30 september 1905. Händelsen uppmärksammades i pressen eftersom bara en ur S/S Roberts 22 man starka besättning räddades. 

I Stockholm ägde Thalin flera fastigheter, bland annat några obebyggda tomter i hörnet Blekingegatan / Östgötagatan och Upplandsgatan 10 samt Rännilen 8 vid Birger Jarlsgatan 11 där han även var bosatt.

Thalin efterlämnade en stor förmögenhet av vilken han testamenterade sammanlagd mellan 500 000 och 600 000 kronor till en lång rad olika institutioner. Så erhöll Uppsala universitet  100 000 kronor där den årliga räntan skulle utdelas av Robert Thalins stipendiestiftelse. Stiftelsen stipendium skulle gå till begåvade, behövande studerande inom teologi, juridik, medicin, humanistisk, samhällsvetenskap och matematisk–naturvetenskapliga fakulteterna.

Vidare utdelades 50 000 kronor till Frimurareorden där den årliga ränteavkastningen skulle gå till behövande änkor och oförsörjda döttrar efter frimurare. Flera välgörenhetsinrättningar och sjukhus fick belopp mellan 1 000 och 20 000 kronor. Thalin begravdes på Norra begravningsplatsen.

Referenser

Noter

Källor
Hvar 8 Dag, Årg. 9 (1907/1908), sid 527

Svenska filantroper under 1800-talet
Svenska grosshandlare under 1800-talet
Svenska redare
Män
Avlidna 1908
Personer från Gävle
Födda 1845
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Personer inom Sveriges näringsliv under 1800-talet
Gruppspelet i Svenska cupen i fotboll för damer 2020/2021

Gruppspelet i Svenska cupen i fotboll för damer 2020/2021 spelades mellan 13 och 27 mars 2021. Gruppspelet bestod av 16 lag som delats upp i fyra grupper med fyra lag i varje grupp, alla lag i respektive grupp spelade mot varandra en gång. Gruppvinnare gick vidare till semifinal.

Grupper

Grupp 1

Grupp 2

Grupp 3

Grupp 4

Källor
 Svenskfotboll.se

Referenser

Svenska cupen i fotboll för damer 2020/2021
Jalkatapakul

Jalkatapakul (Scytalopus frankeae) är en nyligen beskriven fågelart i familjen tapakuler inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Jalkatapakulen är en grå tapakul, på kroppens bakre del tvärbandat gulbrun. Ibland syns ett svagt vitaktigt ögonbrynsstreck. Honan är brunare än hanen. Fågeln liknar en rad andra tapakuler, men skiljs åt geografiskt och genom sången, en ändlös serie med raspiga tjippande toner.

Utbredning och systematik 
Arten förekommer i Sydamerika, i centrala Peru från Huanuco till Junin. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter. Jalkatapakulen beskrivs som ny art för vetenskapen så sent som 2020.

Levnadssätt 
Jalkatapakulen hittas i gräsrik stenströdd terräng ovan trädgränsen.

Status 
IUCN erkänner den ännu inte som art, varför dess hotstatus formellt inte fastställts.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Tapakuler
Fåglar i neotropiska regionen
Sven Andersson (timmerman)

Sven "Vega-Sven" Andersson, född 4 augusti 1847 i Förkärla, död 22 juli 1928 i Karlskrona, var en svensk timmerman och polarfarare, känd för att ha deltagit i Adolf Erik Nordenskiölds expedition för att finna Nordostpassagen 1878-1880. Under resan förde han en sedermera uppmärksammad och utgiven dagbok, formulerad som ett samtal med hustrun Marie. Andersson tappade bort dagboken i Nagasaki och därefter är dess öde okänt. Dagboken var försvunnen i 20 år innan den återfanns av en svensk sjökapten vid namn Fröberg i en lumpbod i Shanghai i Kina i april 1898. Fröberg överlämnade dagboken till dåvarande svenske handelsattachén i Östasien. Via London kom dagboken slutligen till Sverige 1908 och ingår idag i Kungliga Vetenskapsakademiens samlingar. Den utgör en viktig källa till information om livet ombord på Vega. Boken gavs ut 1979 under titeln Sven Anderssons journal förd å ångfartyget Vega under expeditionen åt Norra Ishavet, åren 1878–1879.

För förtjänsten från Vegaexpeditionen köpte Andersson ett hus på Västerudd i Karlskrona, som han ägde 1881-1913, då det såldes till örlogsvarvet. Andersson var känd för sitt glada humör och muntra fiolspel. Sitt ena ben förlorade han i en olycka på en långresa med korvetten Balder. Hustrun Maria Petersdotter var född 1851 i Listerby och dog 1932. Paret hade ett flertal barn.

Referenser 

Män
Födda 1847
Avlidna 1928
Svenska upptäcktsresande
Personer i Sverige under 1800-talet
Personer från Förkärla socken
Svenska dagboksskrivare
Annamie Paul

Annamie Paul, född den 3 november 1972, är en kanadensisk politiker, aktivist och sedan den 3 oktober 2020 partiledare för Kanadas miljöparti, Green Party of Canada. Hon är den förste svarta person att vara partiledare för ett federalt parti i Kanada..

Utmärkelser 
Paul har fått flera utmärkelser. Däribland är hon mottagare av Harry Jerome Award.

Referenser 

Födda 1972

Kvinnor
Levande personer
Kanadensiska politiker under 2000-talet
Kanadensiska partiledare
Personer från Toronto