kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Naadam

Naadam (mongoliska Наадам) är en traditionell festival i Mongoliet som pågår 10–13 juli varje år. Festivalen inleds med en officiell öppningsceremoni på nationaldagen den 11 juni. Sedan följer tävlingar i brottning, bågskytte och hästkapplöpning. De största Naadam-spelen äger rum i huvudstaden Ulan Bator, men flera andra städer firar turneringarna i mindre skala. Festivalen har rötter i klanmöten från medeltiden. Naadam finns med på UNESCO:s lista över immateriella kulturarv sedan 2010.

Bakgrund
Naadam går tillbaka till Djingis khans tid och var från början en militärparad med sportaktiviteter som brottning, bågskytte och hästkapplöpningar. Spelen var kopplade till träningen av soldater. Under Qingdynastin (1644–1912) förbjöds munkar att delta och Naadam kom att bli en regional parad. Med början 1921 firas den mongoliska revolutionen. Den 11 juli blir nationaldag och Naadam blir en fredlig festival som firas i hela landet.

Brottning

I mongolisk brottning, Bökh, ställer 512 eller 1024 män upp och tävlar i nio eller tio rundor. 128 barn tävlar i sju rundor. Tre vinnare i varje grupp får ta emot pris och titel av den mongoliska presidenten på centralstadion.

Bågskytte

Mongoliska bågskyttetävlingar går tillbaka till 1100-talet. Deltagarna, klädda i traditionella dräkter, använder pilbågar av horn, bark och trä. Pilarna med en längd på cirka 75 cm är gjorda av pilgrenar och gamfjädrar. Pilspetsen är gjord av ben och mässing. Som mål tjänar staplade cylindriska korgar varje 8 cm i höjd och diameter.

Bågskyttet är en lagtävling med tio lagmedlemmar, där varje bågskytt erhåller fyra pilar och laget har till uppgift att träffa 33 mål. Avståndet till målen är 75 meter för män och 60 meter för kvinnor.

Hästkapplöpning

Hästkapplöpningarna sker utanför centrum i en bana som är 10-30 kilometer lång beroende på hingstens ålder som är mellan två och sex år. Hästarna rids av barnjockeys mellan fem och tretton år. Vinnande hästar firas på centralstadion och barnen får gåvor från presidenten. Det är en farlig tävling och nästan varje år dör ett barn.

Kommentarer

Referenser

Noter

Externa länkar 

Things to know about Mongolian Naadam Festival (engelska)
Naadam Festivalhos The Center for the Study of Eurasian Nomads (engelska)

Kultur i Mongoliet
Nationaldagar i juni
Hästsport
Brottning
Bågskytte
Paul Billberg

Paul Billberg, född 1686 i Själevad, död 26 mars 1769 i Nordmaling, var en svensk amatörorgelbyggare och klockare i Nordmaling.

Biografi
Billberg föddes 1686 på Västerbillsjö i Själevad socken och var son till bondföräldrar. Under sina unga år gick han i Trivialskolan i Härnösand. När skolan brann 1710 flyttade han till Umeå där han anställdes han hos räntmästare Kröger, för att läsa åt hans barn. Efter detta antogs han som soldat i Umeå kompani och var i fält under 6 veckor. Under sin tid på fältet blev han först korpral och därefter förridare. År 1725 tog han avsked från tjänsten och anställdes som klockare i Umeå stadsförsamling. År 1749 flyttade han till Nordmaling, där han avled 26 mars 1769 av ålderdom.

Familj
Han gifte sig första gången 1715 i Umeå med Elisabet Andersdotter Röström (1690–1731). De fick tillsammans barnet Johan (1720–1798). Han gifte sig andra gången 18 maj 1732 i Bygdeå med Brita Olofsdotter (1687–1770).

Orglar

Referenser

Noter 

Svenska orgelbyggare
Personer inom Sveriges näringsliv under 1700-talet
Män
Födda 1686
avlidna 1769
Svenska orgelbyggare under 1700-talet
Stephanie Cole

Patricia Stephanie Cole, född 5 oktober 1941 i Solihull i Warwickshire, är en brittisk skådespelare.

Filmografi (i urval)

Referenser 
Conway van Gelder Grant, agentur |  Stephanie Cole

Noter 

Kvinnor
födda 1941
Levande personer
Personer från Solihull
Brittiska skådespelare under 1900-talet
Brittiska skådespelare under 2000-talet
Gunnar Korhonen

Gunnar Aleksander Korhonen, född 22 april 1918 i Viborg, död 9 juni 2001 i Helsingfors, var en finländsk ämbetsman och företagsledare. 

Korhonen avlade ekonomexamen 1941, var chef för socialministeriets prisavdelning 1951–1953, överdirektör vid handels- och industriministeriet 1953–1960 och koncernchef för Finnair Oy 1960–1987. Detta bolag växte under hans ledning snabbare än världens flygbolag i genomsnitt. Han hade intima kontakter med president Urho Kekkonen och gjorde sig känd som en orubblig förhandlare med bland andra flygplansleverantörer. Han var social- och hälsovårdsminister 1970 och handels- och industriminister 1971 (opolitisk). Han tilldelades ministers titel 1978.

Källor

Finländska ämbetsmän
Finländska företagsledare
Finlands ministrar
Finländska innehavare av ministers titel
Födda 1918
Avlidna 2001
Män
Personer från Viborg, Finland
Wallåkra stenkärlsfabrik

Wallåkra stenkärlsfabrik är en fabrik för tillverkning av traditionellt saltglaserat stengods i Vallåkra i Helsingborgs kommun.

Historia 
Fabriken grundades år 1864 av John C. Billow och Carl af Ekström som Qvistofta lerkärlsfabrik, och efter en del ägarbyten bytte den namn först till Wallåkra lerkärlsfabrik och därefter Wallåkra stenkärlsfabrik. År 1900 togs fabriken över av Axel Månsson och från 1928 drevs den av den tidigare anställde drejaren Adolf Andersson. 

Efter Anderssons död 1949 övertog sönerna Stig och Arthur driften. 1976 dog Stig Andersson och Arthur Andersson drev vidare fabriken till sin död 1978. Verksamheten låg nere ett par år. Den startades igen 1981 av Egil Solberg, som drev den till 1988 då Åsa Orrmell, Ulf Jönsson Brandt och Bente Brosbøl Hansen tog över. Sedan 2001 driver Åsa Orrmell fabriken med tillhörande krog.

Medarbetare/ägare (i urval) 
 Adolf Andersson (1928–1949)
 Arthur Andersson (1949–1978)
 Stig Andersson (1949–1976)
 Bente Brosböl Hansen (1988–1991)
 Birger Larsson (1917–1976)
 Lars-Göran Larsson (1980–1981)
 Åsa Orrmell (1988–)

Referenser

Noter

Externa länkar 
 Wallåkra Stenkärlsfabrik Läst 21 oktober 2020.

Arbetslivsmuseer i Sverige
Svenska jord- och stenvaruindustriföretag
Svenska keramikföretag 
Företag bildade 1864
Företag i Helsingborgs kommun
Industriminnen i Skåne
Aufbau Verlag

Aufbau Verlag (tidigare skrivsätt: Aufbau-Verlag) är ett tyskt bokförlag grundat 1945, med huvudkontor i Berlin. Förlagets imprints/förlagsetiketter är (2019): Aufbau, Aufbau Taschenbuch, Rütten & Loening, Blumenbar, Aufbau Digital och Aufbau Audio.

Aufbau Verlag har sedan 2011 sitt huvudkontor i Aufbau Haus, vid Moritzplatz i Kreuzberg. Där finns bland annat även förlagen Die Andere Bibliothek och Edition Braus. Dessa har ett samarbete inom Aufbau Verlagsgruppe, men som självständiga förlag och inte som dotterbolag. Förlaget Metrolit, som också ingick i gruppen, lade inför våren 2016 ner sin verksamhet tills vidare.

Ch. Links Verlag, som Aufbau Verlag blev ägare av i december 2018, flyttade ett år senare in i Aufbau Haus.

Historia 
Aufbau-Verlag grundades i augusti 1945, på uppdrag av Kulturbund zur demokratischen Erneuerung Deutschlands (det blivande Kulturbund der DDR). Det växte till Östtysklands största och mest betydelsefulla förlag för skönlitteratur.

Östtysklands upplösning och återförenandet av Tyskland 1990 ändrade drastiskt förutsättningarna för förlaget, som snabbt tappade sin starka position. Därtill var ägarförhållandet oklart; på det felaktiga antagandet att det varit ett statligt företag, sålde Treuhandanstalt förlaget 1991 till en investerare, vilket ogiltigförklarades i domstol 2008, varvid investeraren drog sig ur och förlaget riskerade konkurs. En annan investerare, Matthias Koch, köpte då förlaget och registrerade det som . Tre år senare, 2011, flyttade man till det nya Aufbau Haus.

Referenser 

Tyska bokförlag
Företag bildade 1945
New Gwadar International Airport

New Gwadar International Airport är en ny flygplats som började anläggas 2019 i Gurandani öster om staden Gwadar i Baluchistan i Pakistan.

Staden Gwadar har idag en internationell flygplats, som ligger i norra delen av stadsområdet, 14 kilometer norr om centrum. Den heter Gwadar International Airport och togs i drift 1966. En ny, och mycket större, uppförs 26 kilometer öster om staden med finansiering från Kina, inom ramen för en kinesisk satsning på Gwadar inom projektet "Ett bälte, en väg". Startceremonin skedde i mars 2019 och flygplatsen är planerad att vara färdig att ta i bruk 2022. 17 kvadratkilometer har avsatts för entreprenaden, som beräknas kosta 246 miljoner USD.

Flygplatsen avses, förutom passagerartrafik, hantera frakt av 30 000 ton gods per år. Den ska ha en 3 658 meter lång och 75 meter bred landnings- och startbana.

Pakistan Civil Aviation Authority har kontrakterat China Communications Construction Company för flygplatsens anläggande.

Underlag för en storflygplats i Gwadar
Gwadar är en stad med en befolkning på omkring 85 000 invånare som redan har en flygplats. Denna hade 2017/2019 34 000 passagerare. Den största destinationen var till och från Karachi, med en flygtur per dag (2019). Landets största flygplats, Jinnah International Airport i Karachi har 6,6 miljoner passagerare. Pakistans planeringskommission räknar med att flygtrafiken kommer att öka med i genomsnitt 2,84 procent per år.

Källor
New Gwadar International Airport på www.airport-technology.com, läst den 2 november 2019

Noter

Baluchistan
Flygplatser i Pakistan
Petroislam

Petroislam är en extremistiska och fundamentalistiska tolkningen av sunniislam, ibland kallad wahhabism, understödd av det konservativa oljeexporterande Saudiarabien. Dess namn härstammar från finansieringskällan, oljeexport, som sprider den genom den muslimska världen efter Yom Kippur-kriget. Termen används pejorativt och som ett smeknamn. Enligt Sandra Mackey myntades termen av Fouad Ajami. Det har använts av den franska statsvetaren Gilles Kepel,  bangladeshiska religionsforskare Imtiyaz Ahmed, och den egyptiska filosofen Fouad Zakariyya.

Referenser 

Islam i Saudiarabien
Politik inom islam
Islamisk fundamentalism
Michael Mitzenmacher

Michael David Mitzenmacher, född 1969 är en amerikansk datavetare som arbetar med algoritmer. Han är professor i datavetenskap vid School of Engineering and Applied Sciences vid Harvarduniversitet och var dekan för datavetenskapsfakulteten från juli 2010 till juni 2013. Han driver också My Biased Coin, en blogg om teoretisk datavetenskap.

Referenser

Män
Födda 1969
Alumner från Universitetet i Cambridge
Vetenskapsbloggare
Personer verksamma vid Harvard University
Alumner från University of California, Berkeley
Alumner från Harvard University
Levande personer
Sidor med ogranskade översättningar
Gustaf August Wasastjerna

Gustaf August Wasastjerna, född 12 augusti 1823 i Seinäjoki, död 11 juni 1905 i Peräseinäjoki, var en finländsk industriman. Han var son till Gustaf Adolf Wasastjerna. 

Wasastjerna studerade i början av 1840-talet järnhantering i Falun och övertog efter faderns död dennes bruk. Tillsammans med Adolf Törngren grundade han 1861 Tammerfors Linne- & Jernmanufaktur Ab (sedermera Tampella), i vilken han var den största delägaren. Han gjorde bland annat genom sitt föredöme en viktig insats inom lantbruket i Södra Österbotten som ägare till Östermyra bruksegendom, som under hans tid utvecklades till en mönstergård (4 000 hektar, varav 1 200 hektar åker). Han gjorde riskfyllda investeringar och var en rundhänt kreditgivare, vilket sedan flera kreditorer råkat i svårigheter ledde till konkurs för honom själv 1869. Man lyckades dock hålla Östermyra gård i familjens ägo fram till 1890, då den övertogs av fordringsägarna. Sina sista år brukade han en liten gård i Seinäjoki. Han tilldelades lantbruksråds titel 1884.

Källor

Finländska företagsledare
Finländska innehavare av lantbruksråds titel
Födda 1823
Avlidna 1905
Män
Personer från Seinäjoki
Gustaf August
Eurocrypt

Eurocrypt (eller EUROCRYPT) är en konferens för kryptografiforskning. Det fullständiga namnet på konferensen är nu Den årliga internationella konferensen om teori och tillämpningar av kryptografiska tekniker. Eurocrypt är en av IACRs flaggskeppskonferenser, tillsammans med CRYPTO och ASIACRYPT. 
Konferenser
Kryptografi
Gustaf Adolf Wasastjerna

Gustaf Adolf Wasastjerna, född 26 februari 1785 i Vasa, död 10 oktober 1849 i Jakobstad, var en finländsk industriman. Han var son till Abraham Falander, adlad Wasastjerna 1808, och far till Gustaf August Wasastjerna. 

Wasastjerna utvidgade och moderniserade Östermyra bruk som grundats av fadern 1798 och anlade 1825–1826 i samband därmed en krutfabrik, som var den enda i sitt slag i Finland och snart blev hörnstenen i hans verksamhet; därifrån levererades krut bland annat till bygget av Saima kanal. Tillsammans med några kompanjoner grundade han 1839 ett järnbruk i Karstula och stod i ledningen för detta.

Källor

Finländska företagsledare
Födda 1785
Avlidna 1849
Män
Personer från Vasa
Gustaf Adolf
Johannes Kotkas

Johannes Kotkas, född 3 februari 1915 i Kodijärve, Guvernementet Estland, Kejsardömet Ryssland 
, död 8 maj 1998 i Tallinn, Estland, var en estnisk brottare i grekisk-romersk stil.

Kotkas vann guld vid OS 1952. Vid tre tillfällen blev han också europeisk mästare och 1953 kom han på andra plats i världsmästerskapen.

Biografi
Kotkas tränade först tyngdlyftning och tog upp brottning först vid tjugo års ålder 1935. Han blev snabbt den näst bäste estniske brottaren i tungvikt, men förlorade ofta mot Kristjan Palusalu i finalerna i de estniska mästerskapen. Palusalu drog sig tillbaka från tävlingar 1938 på grund av en skada, vilket öppnade för Kotkas att kunna ta mästartitlar i såväl Estland som Europa. Hans karriär avbröts av andra världskriget och Sovjetunionens ockupation av Estland, då Sovjet sällan ställde upp i internationella tävlingar under de första åren efter krigsslutet vilket betydde att Kotkas inte heller fick chansen att tävla internationellt. Några undantag är EM 1947 och OS 1952, där han vann guld. Han fortsatte dock tävla mycket inom Sovjetunionen och vann flera medaljer. Under åren 1943-1950 tävlade han också i fristil, sambo, kulstötning och släggkastning och vann medaljer i samtliga dessa sporter.

1960 drog sig Kotkas tillbaka från sin tävlingskarriär för att bli brottningsdomare och tränare. 1961-76 tränade han det estniska brottningslandslaget och från 1976 jobbade han för Dynamo Tallinn. 1990 blev han hedersmedlem av den estniska olympiska kommittén.

Källor

Män
Födda 1915
Avlidna 1998
Tävlande i brottning vid olympiska sommarspelen 1952
Sovjetiska olympiska guldmedaljörer
Volker Strassen

Volker Strassen, född 29 april 1936, är en tysk matematiker, professor emeritus vid institutionen för matematik och statistik vid Universitetet i Konstanz. 

För hans viktiga bidrag till analysen av algoritmer, har han fått många utmärkelser, inklusive Kantormedaljen,  Konrad Zuse-medaljen,  Paris Kanellakis-utmärkelsen för arbete med randomiserad primalitetstest, Knuth-priset för "banbrytande och inflytelserika bidrag till design och analys av effektiva algoritmer."

Referenser 

Män
Personer verksamma vid universitetet i Zürich
Alumner från Göttingens universitet
Levande personer
Födda 1936
Sidor med ogranskade översättningar
Personer från Düsseldorf
Ersättningsvara

En ersättningsvara, omleverans eller en annan vara är en vara som en köpare erhåller i stället för den beställda varan. Ersättningsvaran ska i normalfallet vara en likvärdig vara. I konsumenträtt avses med en ersättningsvara även den vara en köpare kan erhålla vid fel på den köpta varan, till exempel vid garantiärenden.

Begreppet ersättningsvara används även i tullsammanhang när import sker av en vara som ersätter en vara som exporterats för reparation.

Referenser 

Avtalsrätt
Handel
Vasishtha

Vasishtha (sanskrit वशिष्ठ, IAST Vaśiṣṭha) är en av de äldsta och mest omhuldade bland vediska rishin. Han är en av de sju Saptarishi enligt Shatapatha Brahmana och Brihadaranyaka Upanishad. Vasishtha anses som huvudförfattare till Mandala 7, den sjunde boken i hymnsamlingen Rigveda. och benämns som den förste vise under Vedanta enligt Adi Shankara. Vashishtha och hans familj omnämns i senare delar av Rigveda och i många andra rigvediska och vediska texter.

Vasishtha anses vidare vara författare till Yoga Vashishtha, Vashishtha Samhita och några av versionerna av mahapuranas Agni Purana och Vishnu Purana. Yoga Vasistha är disponerad som ett samtal mellan Vasistha och prins Rama och består av sex böcker

Han är föremål för många mytologiska berättelser, till exempel att han har en gudomlig ko, Kamadhenu, och dess kalv Nandini. Kamadhenu kan ge vad som helst till sin ägare. Vasishtha är också omtalad för sina många konflikter med kungen och rishin Vishvamitra.

Karlavagnen 

Mizar och Alcor i Karlavagnen är i äldre indisk astronomi kända under namnen Vasishtha och Arundhati. Bland hinduer har bruden visats på stjärnan Arundhati efter giftermålet, som en symbol för dygd och hängivenhet.

Etymologi 
Vashishtha stavas även Vasiṣṭha och är Sanskrit för “bäst”, eller “mest framstående””. Enligt Monier-Williams stavas namnet ibland  Vashishtha or Vashistha, något som kan anses felaktigt, utifrån namnet härledning.

Platser som tillägnats Vasishtha 
Det finns en ashram som är tillägnad Vashishtha iden indiska staden Guwahati. Denna ashram är en stor turistattraktion.

I Vashisht i den indiska delstaten Himachal Pradesh finns ett tempel som är tillägnat Vasistha. 

Vid Shivpuri, 18 kilometer från Rishikesh ligger vid Ganges strand en grotta som sägs ha varit vinterviste för Vasishtha, som kallas  Vasishthas grotta. Där finns numera ett tempel tillägnat Shiva.

Vid Arattupuzha I Thrissur-distriktet i Kerala ligger Arattupuzha-templet där Vasishtha tillbeds som en av de högsta gudarna. Vid tempelfestivalen Arattupuzha Pooram kommer Sri Rama från Thriprayar-templet för att visa sin aktning för Guru Vasishtha.

Referenser

Noter 
  

Yoga
Indisk filosofi
Indisk mytologi
Astrologer
Antikens astronomer
Daniel Miljanović

Daniel Miljanović, född 11 april 2001, är en svensk fotbollsspelare som spelar för bosniska Mladost Doboj Kakanj. Hans far, Nemanja Miljanović, är en fotbollstränare.

Karriär
Miljanović moderklubb är CD El Altet. Därefter spelade Miljanović för Elche innan han flyttade med sin familj till Sverige och började då spela i Syrianska FC. Mellan 2016 och 2017 spelade Miljanović som junior även i IF Elfsborg.

Inför säsongen 2018 gick Miljanović till AFC Eskilstuna. Under säsongen 2018 spelade han 25 matcher och gjorde ett mål för samarbetsklubben Eskilstuna City i Division 2. Miljanović var skadad inledningsvis av säsongen 2019 och efter att kommit tillbaka från skadan spelade han först för IFK Eskilstuna i Division 3. Den 18 maj 2019 gjorde Miljanović allsvensk debut i en 1–1-match mot Helsingborgs IF, där han blev inbytt i den 68:e minuten mot Ferid Ali.

I juni 2020 återvände Miljanović till IF Elfsborg för spel i U19-laget. I februari 2021 blev Miljanović klar för spel i bosniska Mladost Doboj Kakanj, där hans far var tränare.

Källor

Landslagsstatistik på svenskfotboll.se

Noter

Svenska fotbollsspelare
Spelare i Syrianska FC
Fotbollsspelare i IF Elfsborg
Spelare i AFC Eskilstuna
Spelare i FK Mladost Doboj Kakanj
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Födda 2001
Levande personer
Män
Kai konstcentrum

Kai konstcentrum () är en konsthall i Tallinn i Estland, som visar samtidskonst.  Konstcentret invigdes den 20 september 2019 och ligger i Noblessner-hamnen, nära Kalamajaparken och Tallinns sjöflyghamn. Kai är estniska och betyder kaj, brygga. Centret anordnar också kurser och seminarier och har ett residensprogram för personer inom kreativa yrken. I byggnaden finns en biograf samt flera kaféer och restauranger.

Kai konstcentrum grundades av Estonian Contemporary Art Development Center (ECADC), en ideell organisation för samtidskonst, som stöder estnisk samtidskonst och bidrar till att göra den mer internationellt synlig. ECADC ansvarar bland annat för konstcentrets utbildningsverksamhet.

Byggnaden
Konstcentret är beläget i en av tolv industrihistoriskt intressanta byggnader i Noblessner-hamnen. Byggnaden av kalksten och betong är byggnadsminnesmärkt, och har restaurerats och renoverats efter ritningar av KAOS Architects. I byggnaden har tidigare funnits bland annat en hemlig anläggning, där man byggde ubåtar. På 1920- och 1930-talen fanns det också bland annat kopparsmedjor och snickeriverkstäder i huset.

Flera av områdets gamla industribyggnader byggs om för nya ändamål, andra ersätts med moderna flerbostadshus. Intilliggande Proto upptäckarverkstad, som öppnade i oktober 2019, cirka en månad efter Kai, är ett annat exempel på ny verksamhet i en tidigare industribyggnad.

Noblessner-områdets historia sträcker sig tillbaka till 1912, då två affärsmän från Sankt Petersburg: Emanuel Nobel (Alfred Nobels brorson), verksam inom oljeindustrin, och Arthur Lessner, ägare av G.A. Lessner Maschinfabrik, byggde ubåtsvarvet Nobel & Lessner där. Namnet Noblessner härleds från grundarnas efternamn. Under perioden 1913-1917 byggdes totalt 12 ubåtar på varvet. Varvet byggde och reparerade fartyg ända fram till 2018, men produktionen av ubåtar upphörde när Estland blivit självständigt.

Bildgalleri

Källor
Kai konstcentrums webbplats
A major new art center to launch in Tallinn at Port Noblessner på Estonian Contemporary Art Development Centers (ECADC:s) webbplats. Odaterat. Läst den 30 september 2019.

Noter

Externa länkar 
Kai konstcentrums webbplats

Museer i Tallinn
Konstmuseer och konsthallar i Estland
Göran Leopold

Carl Göran Leopold, född 1 april 1890 i Helsingfors, död 18 november 1940 i Kittilä, var en finländsk ämbetsman. 

Leopold blev vicehäradshövding 1915, var äldre justitierådman i Helsingfors 1927–1938 och häradshövding i Lappmarkens domsaga från sistnämnda år. Han uppfattades allmänt ha varit den som avgjorde presidentvalet 1937 till Kyösti Kallios förmån genom att i första omgången rösta på Pehr Evind Svinhufvud, trots att han tidigare uttalat sin beredskap att frångå denne. Det sistnämnda skilde honom från de övriga inom den så kallade bergsrådsfalangen. Leopold förhindrade därigenom att Kaarlo Juho Ståhlberg (som vid denna omröstning understöddes av 150 elektorer) blev vald. Han innehade ledande förtroendeposter inom rörelsen Arbetets vänner.

Källor

Finländska häradshövdingar
Födda 1890
Avlidna 1940
Män
Ämbetsmän från Helsingfors
Martin Padar

Martin Padar, född 11 april 1979 i Tallinn, är en estnisk judoutövare som tidigare tävlade i viktklassen -100 kg men numera tävlar i viktklassen +100 kg. Inräknat estniska mästerskap och världscuper, så har Padar tagit 76 medaljer sedan 1995. Han har också ställt upp i OS 2008, där han inte nådde medalj, och OS 2012, där han blev utslagen i åttondelsfinalen av Oscar Brayson och alltså även den gången missade medalj. Politikern Ivari Padar är Martins Padars kusin. Martin Padar har också haft en roll i filmen Tulivesi och TV-serien Wremja.

Källor

Estländska judoutövare
Män
Födda 1979
Levande personer
Personer från Tallinn
Christophe Beck

Christophe Beck, egentligen Jean-Christophe Beck, född 30 november 1972 i Montréal, är en kanadensisk filmmusikkompositör. Han belönades med en Emmy 1998 för musiken till Buffy och vampyrerna och ligger bakom musiken till bland annat Frost och Baksmällan-trilogin.

Film- och TV-musik (i urval)

Referenser

Källor
Kraft-Engel Management, agentur | Christophe Beck

Externa länkar 

Män
Födda 1972
Personer från Montréal
Kanadensiska filmmusikkompositörer
Levande personer
Alumner från Yale University
Fenix (film)

Fenix är en norsk dramafilm från 2018 som hade svensk premiär 31 maj 2019. Filmen är regisserad av Camilla Strøm Henriksen, som även skrivit manus.

Handling 
Filmen handlar om den unga tonårstjejen Jill och hennes lillebror. Jills mamma är alkoholiserad och psykiskt sjuk. Jills pappa är musiker och har inte varit hemma på länge. När Jill fyller 14 år dyker plötsligt pappan upp, men det blir inte riktigt som Jill tänkt sig.

Rollista (i urval) 

 Ylva Bjørkaas Thedin – Jill
 Maria Bonnevie – Astrid
 Sverrir Gudnason – Nils
 Casper Falck-Løvås – Bo
 Kjersti Sandal – Ellen

 Renate Reinsve – Kristin
 Nils Vogt – Tolleff
 Fredrik Stenberg Ditlev-Simonsen – Sveinung
 Ingeborg Engø – Gäst
 Gard Tony Sønsthagen – Speditör

Referenser

Externa länkar 

Norska filmer 2018
Norskspråkiga filmer
Svenskspråkiga filmer
Norska dramafilmer