kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Habiba Sarobi

Habiba Sarobi, född 1956 i Mazar-e Sharif, Afghanistan, är en afghansk hematolog och politiker. Hon tillhör den etniska Hazarastammen i Afghanistan.

Biografi
Sarobi tillbringade sin ungdom med att resa omkring i landet med sin far. Hon flyttade senare till Kabul för att gå igenom high school och läsa medicin vid universitetet. Efter examen tilldelades hon ett stipendium från Världshälsoorganisationen och flyttade till Indien för att slutföra sina studier i hematologi.

Under talibanregimen i Afghanistan var Sarobi och hennes barn flyktingar i Peshawar i Pakistan, men återvände ofta i hemlighet. Hennes man blev kvar i Kabul för att ta hand om sin familj. Hon arbetade under jord som lärare för flickor, både i hemlighet i Afghanistan och i läger för afghanska flyktingar i Pakistan. År 1998 arbetade hon vid Afghan Institute of Learning och blev så småningom chef för hela organisationen.

År 2005 utsågs hon till guvernör i Bamiyanprovinsen av president Hamid Karzai, som gjorde henne till den första afghanska kvinnan att bli guvernör i någon av landets provinser. Hon var 2002-2004 Afghanistans minister för kvinnofrågor samt minister för kultur och utbildning. Sarobi har i dessa roller varit avgörande för att främja kvinnors rättigheter och representation och miljöfrågor.

Som guvernör för Bamyan 2005-2013 har Sarobi meddelat att turismen som inkomstkälla är ett av hennes viktiga mål. Provinsen har historiskt varit ett centrum för buddhistisk kultur och var platsen för Buddhas i Bamyan, de två antika statyer som förstörts av talibanerna innan USA:s invasion av Afghanistan. Men fortfarande är Bamyan emellertid en av de fattigaste och mest underutvecklade provinser i Afghanistan, med en litania av problem, bland annat hög grad av analfabetism och fattigdom.

År 2008 hade Time Magazine Sarobi på sin lista över årets Miljöhjältar delvis för hennes insatser för att etablera Nationalparken Band-e Amir.

Källor

Externa länkar
 https://www.theguardian.com/world/2005/apr/26/afghanistan.declanwalsh
 http://panoslondon.panosnetwork.org/features/afghanistans-first-and-only-woman-governor/

Födda 1956
Levande personer
Kvinnor
Afghanska politiker under 2000-talet
Personer från Mazar-e Sharif
Afghanistans ministrar
Cleveland Publishing

Cleveland Publishing (Cleveland Publishing Co. Pty Ltd) är ett bokförlag, grundat 1953 i Sydney, Australien, av Jack Atkins. 1979 övertog sonen Les Atkins verksamheten och bolaget är familjeägt tills förlaget upphörde 2018.

Förlagets huvudsakliga utgivning har sedan starten bestått av pulp fiction (kiosklitteratur) och då främst westernböcker.

Under sin storhetstid hade förlaget 15 anställda och publicerade 18 westernböcker varje månad (varav 12 var nyutgivna och 6 återtryck) med upplagor som kunde nå 25 000 exemplar. Under 1990-talet upphörde distributionen till Nya Zeeland. 2012 hade utgivningen minskat till 8 titlar per månad.

2009 lanserade förlaget en hemsida  och började gradvis förbereda sig för utgivning av e-böcker.

Förlaget konkurrerade tidigare med förlag som Action Comics, Calvert Publishing, Currawong, Invincible Press och Horwitz men mot slutet var förlaget ensamt kvar i Australien att ge ut pulp fiction. 2016 hade förlaget en katalog omfattande närmare 10 000 titlar. Hundratals titlar hade då översatts till svenska och bland annat utgivits av B. Wahlströms bokförlag, Wennerbergs förlag och Pingvinförlaget.

Efter att försäljningen minskat under flera år meddelade förlaget i december 2018 att konkurrens från elektroniska nyhetskällor och ökande produktionskostnader gjort det omöjligt att fortsätta med bokutgivning. De 8 westernromaner som utgavs i december 2018 skulle bli förlagets sista. Samtidigt erbjöds via hemsidan e-böcker och försäljning från katalogen av de böcker som ännu fanns i lager.

Författare som publicerats av förlaget
(respektive författares riktiga namn följs av pseudonym)

J. Ashley - pseudonym Clint McCall
G. C. Bleeck - Brad Cordell, Johnny Nelson
Des R. Dunn - Adam Brady, Sheldon B. Cole, Matt Cregan, Morgan Culp, Shad Denver, Gunn Halliday, Brett Iverson, Larry Kent, Walt Renwick
Jim Ewing - Sam Coburn
M. Fallon - Lee Mallory, Cole Shannon
R.J. Fittock - Walt Beaumont, Lon Donovan, Cord McCabe
N. Gordon-Cooke - Luke Bromley, Wade Regan
Roger Green - Cord Brecker, Cole Shelton, Matt Hollinger, Brad Houston, Sundown McCabe, Lesley Rogers, Ben Taggart
Frank S. Greenop - Jess Beaumont, Robert Dudgeon, Walt Dundee, Hart E. Martin, Lee Thorpe
Don Haring - Clay Anthony, Sam Bradford, Larry Kent, Ward Langley
Keith Hetherington - Kirk Hamilton, James Keith, Brett Waring
Philip Holden - Lee Chandler, Lee Holden, Cord McAllister
M. Judge - Ward Kestrel
Jim Kent - Cleve Banner, Thane Docker
Michael Lauletta - M. R. Law
Norman Lazenby - Wes Yancey
Roberta Leiberman - Bobbi Barron
Diane Dorothy Luckow Michel - Clay, Anthony, Jack Masterton
W. Lynch - Cole Borden, Mark Gorman, Dan Logan, Wilt Saunders
J. McKinnes - Luke Stroud
Leonard Frank Meares - Ward Brennan, Marshall Grover, Glenn Murrell, Johnny Nelson, Robert E. Rand, Shayne E. Sharpe, Clyde B. Shawn, Lee Thorpe
Ru Pullan - Paul Easton, Cass Durand, Luke Hardin, Lew Rand
Anthony Scott Veitch (Tony Veitch) - J. Cobb Collier, Dan Kestrel, Scott McLure, Clint Derrett
Paul Wheelahan - E. Jefferson Clay, Emerson Dodge, Ben Jefferson, Brett McKinley

Noter

Australiska bokförlag
Företag i Sydney
Seth Fridén

Nils Seth Enok Fridén, född 2 februari 1913 i Månsarps församling i Jönköpings län, död 30 maj 1998 i Linköping, var en svensk arkitekt.

Efter studentexamen i Eksjö 1931 avlade Fridén arkitektexamen vid Kungliga Tekniska högskolan 1936. Han var extra arkitekt i Stockholms stads byggnadsnämnd 1939, länsarkitektassistent i Luleå 1940–1944 och byggnadskonsulent på olika orter i Norrbottens län från 1943. Han var privatpraktiserande arkitekt i Boden från 1945, blev stadsarkitekt där 1946, i Umeå 1952, i Skövde 1960 och i Linköping från 1966. Han utförde ritningar till bland annat allmänna byggnader, särskilt skolbyggnader, samt upprättade stads- och byggnadsplaner.

Källor
Vem är vem, Norrlandsdelen, 1950, sid. 129.

Noter

Svenska arkitekter under 1900-talet
Bodens stadsarkitekter
Umeås stadsarkitekter
Skövdes stadsarkitekter
Linköpings stadsarkitekter
Personer från Månsarps socken
Födda 1913
Avlidna 1998
Män
Selambs

Selambs är en roman från 1920 av den svenske författaren Sigfrid Siwertz. Romanen handlar om den hänsynslösa syskonskaran Selambs på godset Selambshov decennierna före första världskriget. De fyra äldre syskonen drivs i av begäret efter pengar och alla utvecklas till förbrytare, i legal eller moralisk mening.

Tillkomst
Boken lär till vissa delar handla om familjen Wibom på Huvudsta gård. Sigfrid Siwertz sägs ha skrivit boken som en hämnd riktad mot Max Wibom. De hade varit goda vänner men blivit osams. Siwertz och Max bror John Wibom var svågrar – gifta med var sin syster. Mycket som sker i boken liknar Wiboms liv men många andra detaljer är fiktion helt och hållet. Bland annat var syskonen Wibom sex personer – alla pojkar.

Mottagande
Boken fick vid sin utgivning ett mycket positivt mottagande. Ord&Bilds recensent, litteraturvetaren Sverker Ek, prisade "den välberäknade kompositionen och den för ett svenskt verk ovanliga kunnigheten" samt kallade boken "i sitt slag mästerlig". I Svensk tidskrift skrev bibliotekarien Oscar Wieselgren att "som komposition och karaktärsskildring lika betydande intar Siwertz’ roman en särställning inom vår nyaste litteratur". En annan biblioteksman, Hjalmar Lundgren, skrev i Biblioteksbladet att personskildringarna i Selambs "är psykologiska studier av mycken intensitet, kraft och klarhet. Författaren har gett sina gestalter liv och tydligt individualiserat dem var för sig. Det dominerande karaktärsdraget, egoismen, bryter sig hos de olika individerna i skiftande facetteringar" samt avslutade med att konstatera att "Selambs är ett litterärt dokument, ett märkligt tvärsnitt genom den senare tidens Sverige. Man måste vända sig till de verkligt stora litteraturverken för att finna något jämförligt".

TV-serie
Romanen dramatiserades som en TV-serie med samma namn i Sveriges Television 1979.

Referenser

Romaner av Sigfrid Siwertz
Svenska romaner som blivit film
Svenskspråkig skönlitteratur
Skönlitteratur 1920
Fiktiva familjer
La descente d'Orphée aux enfers

La descente d'Orphée aux enfers H.488 (Orfeus nedstigande till underjorden) är en fransk kammaropera i två akter med musik av Marc-Antoine Charpentier. Librettisten är okänd men texten bygger på historien om Orfeus från Ovidius epos Metamorfoser.

Historia
Verket skrevs i början 1686 och uppfördes hos hertigen av Guise i en enda föreställning. Charpentier sjöng själv rollen som Ixion. Operan slutar lyckligt (precis som Monteverdis L'Orfeo) med att Orfeus ledsagar Eurydike tillbaka till jordelivet, men det antas att en försvunnen tredje akt slutar med att Orfeus vänder sig om och tittar på Eurydike varpå hon försvinner ned för alltid i underjorden.

Personer
Orphée (Orfeus) (haute-contre)
Euridice (Eurydike) (sopran)
Pluton (basbaryton)
Proserpine (Proserpina) (soprano)
Ixion (haute-contre)
Apollon (basbaryton)
Aréthuze (alt)
Tantale (Tantalos) (tenor)
Daphné (sopran)
Énone (sopran)
Titye (Tityos) (basbaryton)

Handling

Akt I
Euridice och hennes nymfer förbereder bröllopet mellan henne och Orphée. Plötsligt blir hon dödligt biten av orm. Orphée kommer in och bevittnar Euridices död. Han är på väg att begå självmord då hennes fader Apollon uppenbarar sig och uppmanar honom att gå ned i underjorden och försöka få sin älskade tillbaka genom sin sång.

Akt II
Orphée når underjorden där hans sång lindrar de dödas kval. Han vädjar till Pluton, underjordens härskare, att släppa Euridice fri. Pluton vägrar först men måste ge vika för Orphées sång och av sin hustrus Proserpines övertalning. Orphée tillåts föra Euridice upp från underjorden på villkor att han inte vänder sig om för att se på henne. En kör av andar begråter det faktum att Orphée ska lämna dem.

Källor

Operor av Marc-Antoine Charpentier
Franskspråkiga operor
Verk 1686
Ovidius-bearbetningar
Sakurai, Nara

Sakurai  är en stad i Nara prefektur i Japan. Staden fick stadsrättigheter 1956.

Källor 

Orter i Nara prefektur
WP:Projekt Japan
Katsuragi

Katsuragi  är en stad i Nara prefektur i Japan. Staden fick stadsrättigheter 2004.

Källor 

Orter i Nara prefektur
WP:Projekt Japan
Gojō

Gojō  är en stad i Nara prefektur i Japan. Staden fick stadsrättigheter 1957.

Källor 

Orter i Nara prefektur
WP:Projekt Japan
Uda, Nara

Uda  är en stad i Nara prefektur i Japan. Staden skapades 2006 genom en sammanslagning av kommunerna
Haibara, Murō, Ōuda och Utano.

Källor 

Orter i Nara prefektur
WP:Projekt Japan
Simon trollkarlen

Simon trollkarlen kan syfta på

 Simon Magus – en biblisk figur
 Simon trollkarlen (roman) – en roman av Tore Zetterholm
 Simon trollkarlen (pjäs) – en pjäs av baserad på romanen som spelats på bl.a. Dramaten

Se även
 Simon Syndaren – svensk dramafilm från 1954 baserad på romanen och pjäsen
Gose, Nara

Gose  är en stad i Nara prefektur i Japan. Staden fick stadsrättigheter 1958.

Källor 

Orter i Nara prefektur
WP:Projekt Japan
Miyoshi, Aichi

Miyoshi  är en stad i Aichi prefektur i Japan. Kommunens namn skrevs tidigare med kanji, , men i samband med att staden fick stadsrättigheter 2010 så byttes skrivsättet till hiragana.

Källor 

Orter i Aichi prefektur
WP:Projekt Japan
Jean-Pierre Sauvage

Jean-Pierre Sauvage, född 21 oktober 1944 i Paris, är en fransk kemist som arbetar vid Strasbourgs universitet. Han har specialiserat sig på supramolekylär kemi och delade 2016 års Nobelpris i kemi tillsammans med Fraser Stoddart och Ben Feringa, "för design och syntes av molekylära maskiner".

Referenser

Nobelpristagare i kemi
Franska kemister
Personer inom nanoteknik
Ledamöter av Franska vetenskapsakademien
Riddare av Hederslegionen
Personer verksamma vid Strasbourgs universitet
Forskare från Paris
Födda 1944
Levande personer
Män
Alumner från Strasbourgs universitet
Samuel Fränne

Frans Gustaf Samuel Fränne, född 30 oktober 1908 i Stockholm, död 2 mars 1999 i Bromma, var en svensk arkitekt.

Fränne, som var son till ingenjör Gustaf Fränne och Selma Andersson, avlade studentexamen vid Södra Latin  i Stockholm 1928 och utexaminerades som arkitekt från Kungliga Tekniska högskolan 1932. Han studerade även vid Musikkonservatoriet i Stockholm 1930–1933. Han var assistent hos länsarkitekten i Skaraborgs och Älvsborgs län 1933–1934, bedrev egen arkitektverksamhet i Borås 1934–1936, var byggnadskonsulent i Skene 1934–1936 och i Herrljunga 1935–1944, assistent på länsarkitektkontoret i Vänersborg 1936–1944, tjänstgjorde vid Byggnadsstyrelsens stadsplanebyrå sex månader 1942–1943, var biträdande länsarkitekt i Norrbottens län 1944–1952, länsarkitekt i Blekinge län 1952–1964 och bedrev därefter egen verksamhet i Stockholm. Han företog studieresor till en rad länder, bland annat till Storbritannien som von Rothsteinsk stipendiat för stadsplanestudier 1948. Han utförde stads- och byggnadsplaner, bostadshus, restaureringar och nybyggnad av kyrkor och församlingsgårdar. Han skrev tidskriftsartiklar i kyrkobyggnadsfrågor.

Källor
Vem är vem, Norrlandsdelen, 1950, sid. 130f.

Externa länkar

Svenska arkitekter under 1900-talet
Länsarkitekter i Blekinge län
Födda 1908
Avlidna 1999
Män
Arkitekter från Stockholm
West End (teaterdistrikt)

West End är ett samlingsnamn för de stora professionella teateruppsättningarna i och omkring West End i London.

Tillsammans med New Yorks Broadwayteatrar anses West End Theatre erbjuda den högsta nivån av kommersiell teater i hela världen. Kända skådespelare från filmindustrin medverkar ofta på dessa Londonscener.

Londons största teaterdistrikt ligger nära hjärtat av West End i London. Gränserna definieras traditionellt som The Strand i söder, Oxford Street i norr, Regent Street i väster, och Kingsway i öster. Några andra närliggande teatrar anses också tillhöra West End trots att de ligger utanför området, däribland Apollo Victoria Theatre i Westminster. Några exempel på teatergator i området är Drury Lane, Shaftesbury Avenue och The Strand.

Totalt antal besökare år 2002 var 12 miljoner och 2007 var siffran uppe i 13 miljoner. År 2013 sattes ett nytt rekord för West End då biljettförsäljningen nådde 14 500 000 stycken.

Andrew Lloyd Webbers Cats spelades 8949 gånger mellan 1981 och 2002 (21 år). Det var då den musikal som spelats längst.

Lista över West End-teatrar

Referenser 

Kultur i London
West End theatre
Jane Spencer

Jane Spencer, baronessan Churchill, född Conyngham 1 juni 1826, död 24 december 1900 på Osborne House på Isle of Wight, var en brittisk hovfunktionär. Hon var en av drottning Viktorias favorithovdamer 1854-1900.

Biografi
Jane Spencer var dotter till Earl of Mount Charles och Lady Jane Paget, och gifte sig 1849 med Francis Spencer, 2nd Baron Churchill, med vilken hon fick en son. 

Hon var hovdam, Lady of the Bedchamber, åt drottning Viktoria av Storbritannien mellan 1854 och 1900, och beskrivs som dennas förtrogna gunstling och rådgivare. Hon ska ha varit Viktorias mest inflytelserika hovdam, och var också den medlem ur hennes hov som tjänstgjorde längst tid. Hon närvarade vid officiella uppdrag och agerade ofta som mellanhand i Viktorias kommunikation med sitt hov och hushåll från 1861 och framåt, då Viktoria som änka isolerade sig alltmer. Hon var på grund av sina medlaruppdrag inom hovet en illa omtyckt men respekterad person vid det brittiska hovet. Hon beskrivs som värdig, diskret och självuppoffrande, då Viktoria ställde mycket höga krav på att hennes personal skulle offra all sin tid på sin hovtjänst.

Referenser

 

Brittiska hovdamer
Conyngham
Personer i Storbritannien under 1800-talet
Födda 1826
Avlidna 1900
Kvinnor
Bennuhäger

Bennuhäger (Ardea bennuides) är en förhistorisk utdöd fågel i familjen hägrar inom ordningen pelikanfåglar. Den är känd från subfossila lämningar funna i Förenade Arabemiraten från Umm an-Nar-perioden (år 2500–2000 f.Kr.). Fågeln var mycket stor, tydligt större än den största nu levande Ardea-arten goliathäger. Den tros ha inspirerat till gestalten Bennu, motsvarigheten till fågel Fenix i egyptisk mytologi, därav dess svenska och vetenskapliga namn.

Referenser 
Artikeln bygger på en översättning från engelskspråkiga wikipedias artikel Bennu heron, läst 2016-06-03

Källor

Hägrar
Fåglar i palearktiska regionen
Fåglar i etiopiska regionen
Fåglar utdöda under Holocen fram till 1500
John Kolsti

John Kolsti, född den 30 september 1935 i Boston i Massachusetts i USA, död den 30 november 2021, var en albansk forskare. John Kolsti är av sydalbanskt ursprung. Han inträde vid Harvard University 1956 och avlade doktorsexamen 1968. Han tjänstgjorde som professor i slaviska språk och litteratur vid University of Texas i Austin från 1966 till 2007. Han är känd för sitt faktaskrivande om albansk episk poesi.

Källor

Noter

Albanska forskare
Personer från Boston
Personer i Albanien under 1900-talet
Personer i Albanien under 2000-talet
Födda 1935
Avlidna 2021
Män
Jan Höök

Jan Olof Höök, född 29 mars 1929 i Jukkasjärvi församling, Norrbottens län, död 25 oktober 2014 i Luleå, var en svensk arkitekt. Han var son till arkitekt Bertil Höök.

Höök utexaminerades från Tekniska högskolan i Karlsruhe 1960. Han var delägare och verkställande direktör i Hööks Arkitektbyrå AB i Luleå från 1960. Han ritade främst sjukhus och vårdcentraler för Norrbottens läns landsting, däribland sjukhuset i Luleå. Tillsammans med Sandor Fülep ritade han Sveriges nordligaste katolska kyrka, den på Lövskatan i Luleå (invigd 1997).

Källor

Jan Olof Höök på finngraven.se

Svenska arkitekter under 1900-talet
Personer från Jukkasjärvi socken
Födda 1929
Avlidna 2014
Män
Summa (olika betydelser)

Summa kan avse:

 Summa – matematisk term
 Summa (Karelen) – ort på Karelska näset i Ryssland, tidigare Finland
 Summa (Fredrikshamn) – ort i Fredrikshamns stad i Finland
 Summa älv – älv i södra Finland
 Summa Theologiae – religionsfilosofiskt verk av Thomas av Aquino
Riga Stradiņš University

Rīga Stradiņš University (lettiska: Rīgas Stradiņa universitāte, latin: Universitas Rigensis Stradina) är ett statligt universitet beläget i Riga i Lettland. Rīga Stradiņš University erbjuder bland annat utbildningsprogram till de som vill läsa till farmaceut, läkare eller tandläkare.

Rīga Stradiņš University grundades 1950 på basis av den medicinska fakulteten på Lettlands universitet på initiativ av bland annat professorn Pauls Stradiņš (1896–1958).

Se även
 Litauens universitet för hälsovetenskaper

Källor

Noter

Externa länkar
 Universitetets officiella webbplats

Utbildningsinstitutioner bildade 1950
Universitet och högskolor i Lettland
Riga
Byggnader och anläggningar i Riga
Anders Janson (arkitekt)

Anders Herman Janson, folkbokförd Jansson, född 9 april 1915 i Ulricehamn, död 20 oktober 1997 i Kumla församling i Örebro län, var en svensk arkitekt.

Janson, som var son till byggmästare Arthur Janson och Agnes Andersén, avlade studentexamen i Kristinehamn 1934 och utexaminerades från Kungliga Tekniska högskolan 1942. Han bedrev även arkitektstudier i Schweiz 1941. Han var anställd vid stadsplanekontoret i Karlskoga stad 1939 och 1942–1945, blev stadsarkitekt i Härnösands stad 1945, arkitekt vid Örebro läns landstings regionplanekontor 1950 och stadsarkitekt i Kumla 1957. Han var ledamot av generalplanskommittén samt konst- och parknämnden i Kumla.

Källor
Vem är vem, Norrlandsdelen, 1950, sid. 194.

Noter

Svenska arkitekter under 1900-talet
Personer från Ulricehamn
Härnösands stadsarkitekter
Kumlas stadsarkitekter
Födda 1915
Avlidna 1997
Män
Harold Devine

Harold Devine, född 18 maj 1909 i New Haven i Connecticut, död 13 september 1998 i Worcester i Massachusetts, var en amerikansk boxare.

Devine blev olympisk bronsmedaljör i fjädervikt i boxning vid sommarspelen 1928 i Amsterdam.

Källor 

Amerikanska boxare
Amerikanska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 1928
Tävlande i boxning vid olympiska sommarspelen 1928
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1928 från USA
Personer från New Haven
Födda 1909
Avlidna 1998
Män
Regius Professor of Greek

Regius Professor of Greek kan syfta på:

 Regius Professor of Greek (Cambridge)
 Regius Professor of Greek (Dublin)
 Regius Professor of Greek (Oxford)
Kosai

Kosai  är en stad i västra delen av Shizuoka prefektur i Japan. Staden fick stadsrättigheter 1972.

Källor 

Orter i Shizuoka prefektur
WP:Projekt Japan
Susono

Susono  är en stad i östra delen av Shizuoka prefektur i Japan. Staden fick stadsrättigheter 1971.

Källor 

Orter i Shizuoka prefektur
WP:Projekt Japan
Regius Professor of Hebrew

Regius Professor of Hebrew kan syfta på:

 Regius Professor of Hebrew (Cambridge)
 Regius Professor of Hebrew (Oxford)
Nihonmatsu

Nihonmatsu  är en stad i Fukushima prefektur i Japan. Staden fick stadsrättigheter 1958.

Källor 

Orter i Fukushima prefektur
WP:Projekt Japan
SDSS J1240+6710

SDSS J1240+6710, eller SDSS J124043.01+671034.68, även kallad Dox, är en vit dvärgstjärna. Den upptäcktes av Sloan Digital Sky Survey (SDSS) 2016 och väckte stort uppseende bland astronomerna eftersom dess atmosfär bestod av så gott som uteslutande syre, 99,9 procent. Neon och magnesium är de näst vanligaste grundämnen hos stjärnan, med bråkdelar av procent.  

Med denna sammansättning är stjärnan unik bland de 32000 vita dvärgar som astronomerna har uppgifter om kemisk sammansättning. Det är också den enda kända stjärnan med en atmosfär av rent syre.

SDSS J1240+6710 upptäcktes i stjärnbilden  Draken och befinner sig på ungefär 1200 ljusårs avstånd från solsystemet.

Läs mera

Referenser

Noter 

Stjärnbilden Draken
Vita dvärgar
Astronomiska upptäckter 2016
Astronomiska upptäckter av SDSS
Venus and Adonis (opera)

Venus and Adonis är en opera i en prolog och tre akter med musik av John Blow. Librettot skrevs förmodligen av den kvinnliga författarinnan Aphra Behn efter Shakespeares dikt Venus och Adonis (1593) byggd på historien om Venus och Adonis  från Ovidius epos Metamorfoser. Operan har en speltid på ca 1 timme och anses som den första genomkomponerade (utan talad dialog) engelska operan.

Historia
Verkets undertitel är A Masque for the Entertainment of the King. Maskspel var en föregångare till operan och var vanligt förekommande vid det kungliga hovet under 1500- och 1600-talen. Kungen i fråga var Karl II men när operan hade premiär är okänt. Man vet att Venus sjöngs av aktrisen Mary "Moll" Davies, en gång kungens älskarinna, och Cupid av Lady Mary Tudor, deras gemensamma barn. Den andra föreställningen är mer dokumenterad då den framfördes den 17 april 1684 vid Josias Priest's boarding school i Londonstadsdelen  Chelsea.

Personer
Cupid (Cupido) (sopran)
Venus (sopran)
Adonis (baryton)
Herden (kontraalt eller countertenor)
Herdinnan (sopran)
Jägare (kontraalt eller countertenor)
Amoriner, herdar, herdinnor, jägare (kör)

Handling

Prolog
Cupid anklagar herdarna och herdinnorna för otrohet och inbjuder dem att njuta av äkta pastoral glädje. Han sjunger en aria om äkta kärlek.

Akt I
Venus och Adonis sitter omslingrande på en divan. Ett jaktsällskap hörs utanför scenen. Venus försöker övertala en motvillig Adonis att delta i jakten. Jägarna anländer och Adonis följer med dem.

Akt II
Venus och Cupid står omsvärmade av amoriner. Cupid frågar sin mor Venus hur människorna ska kunna känna kärlek. Hon svarar att det kommer naturligt till den som vill. Cupid lär ut samma sak till de små amorinerna, som hellre vill leka kurragömma tills Cupid skrämmer bort dem. Venus ber Cupid att hämta gracerna. De utför en serie av danser.

Akt III
Venus står orörlig och förkrossad över att Adonis inte har kommit tillbaka. Adonis förs in men dödligt sårad av ett vildsvin. Venus ber gudarna att rädda honom men han dör. Amorinerna sjunger en sorgesång om kärleksdrottningen och hennes tappre jägare.

Källor

Engelskspråkiga operor
Kulturella återgivningar av Venus och Afrodite
Brittiska operor