kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Alberto Manguel

Alberto Manguel, född  1948 i Buenos Aires, Argentina, är en argentinsk, kanadensisk, fransk författare och essäist.   

Manguel växte upp i Israel, där hans far var ambassadör. När han sedan flyttade hem till Argentina arbetade han extra i en bokhandel, där han kom i kontakt med författaren Jorge Luis Borges som på grund av sin blindhet behövde hjälp med högläsning, något som Manguel skildrat i boken Dagar med Borges. Under 1970-talet arbetade han som redaktör för flera europeiska publicister, och under denna tiden började han själv skriva noveller. 1982 flyttade Manguel till Toronto och blev kanadensisk medborgare, senare flyttade han till södra Frankrike, där han bodde i 15 år. År 2017 blev han utnämnd till chef för Argentinas Nationalbibliotek, och han flyttade då tillbaka till Buenos Aires .

Utgivet på svenska 
 En historia om läsning, Ordfront, 1999 (A history of reading)
 Läsa bilder : en historia om kärlek och hat, Ordfront, 2002 (Reading pictures)
 Nattens bibliotek, Ordfront, 2007 (The library at night)
 Från fjärran land det kom ett bud, Ordfront, 2009 (News from a foreign country came)
 Dagar med Borges, Ellerströms förlag, 2014 (With Borges)

Referenser
 
 Författarens egen webbplats
 Ordfront förlag

Noter 

Argentinska författare
Män
Födda 1948
Levande personer
Personer från Buenos Aires
Björn Söderlund

Björn Felix Söderlund, född 9 december 1950, död 28 mars 2012 i Högalids församling i Stockholm, var en svensk handbollstränare.

Karriär 
I början av 1980-talet studerade Björn Söderlund på GIH och 1982 skrev han ett examensarbete med två andra studenter på GIH "Analys av avslutningsförsök". Handledare på GIH var Lars-Erik Säll, Västra Frölunda-tränaren som sedan blev förbundskapten för Sveriges damlandslag. Bengt Söderlund engagerade sig då i Stockholmshandbollen. På 1980-talet var han verksam i IF Swithiod då han förekommer på lagbild från Stena Cup 1983.

Björn Söderlund tränade Hammarby IF:s handbollslag 1983–1987. Parallellt med detta uppdrag var han under fyra år förbundskapten för Sveriges junior- och ungdomslandslag på herrsidan. Efter det gick han över till damhandboll igen. Hav var tränare i Stockholmspolisens IF 1988–1990. De tog sitt senaste SM-guld 1990 med Söderlund som tränare. 1990 gjorde han ett uppehåll i klubblaget. A-landslaget för damer spelade ett framgångsrikt VM-kval och sedan VM i Sydkorea 1990. Efter VM återkom han till "Polisen" 1991 men lämnade laget 1992 för att träna Trondheim i Norge. Ett tvåårskontrakt med Trondheim blev ett år. År 1993 återvände han till Sverige för att träna division I-laget Swithiod, som tog sig till nya allsvenskan under våren. I Swithiod stannade han som tränare till 1995 men var kvar i föreningen som ordförande till år 2000 då man firade 100 år.

Han återkom till Stockholmspolisen 2005 som tränare. Laget slutade på nionde plats i serien och skulle kvala. Motståndare blev Avesta Brovallen HF, som vann med 2–0 i matcher och därmed hade Stockholmspolisen åkt ut ur damelitserien för första gången sedan serien skapades. Björn Söderlund fick inte förnyat förtroende som tränare efter detta misslyckande. Björn Söderlunds sista uppdrag var Gustavsbergs IF, som han ledde 2009–2011 och som han 2011 förde till damallsvenskan. Efter det tog han "time out" från handbollen och avled under våren 2012, 61 år gammal. Björn Söderlund är begravd på Sandsborgskyrkogården i Stockholm.

Klubbar 
  IF Swithiod (–1983)
  Hammarby IF (1983–1987)
  Stockholmspolisens IF (1988–1990, 1991–1992)
  Trondheim (1992–1993)
  IF Swithiod (1993–1995, ordförande 1998–2000)
  Irsta HF (?–?)
  Stockholmspolisen IF (2005–2006)
  Gustavsbergs IF  (2009–2011)

Förbundskaptensuppdrag 
 Sveriges junior- och ungdomslandslag herrar (1984–1988)
 Sveriges damlandslag (1988–1991)

Referenser 

Män
Födda 1950
Avlidna 2012
Svenska handbollstränare
Gravsatta på Sandsborgskyrkogården
Sakurasou no Pet na Kanojo

Sakurasou no Pet na Kanojo är en roman och anime som kretsar kring en gymnasieelev med namnet Sorata Kanda som bor i Sakurasou; en sovsal för problembarn på Soratas skola. En dag flyttar en söt tjej vid namnet Mashiro Shiina in, och hon råkar vara en fantastisk konstnär. Sorata ger sig själv ansvaret för att skydda Mashiro från de knasiga elverna i Sakurasou. Mashiro har en överraskande hemlighet: hon har ingen aning om hur man ska ta hand om sig själv. Hon går vilse när hon går ut och hennes rum är en röra. Soratas rumskamrater betecknar honom som Mashiros "husse", och således måste en vanlig pojke och en söt tjej leva som "en mästare och hans husdjur".

Referenser 

Mangaserier
Anime (TV)
Animeserier baserade på manga
TV-seriestarter 2010
TV-serieavslutningar 2014
Polska polarstationen, Hornsund

Polska polarstationen, Hornsund (polska: Stacja Polarna, Hornsund) är en polsk forskningsstation vid Isbjørnhamna i Hornsund på Spetsbergen i Svalbard.

Station
Polska polarstationen, Hornsund, upprättades 1957 av en expedition från Polska vetenskapsakademien inom ramen för Internationella geofysiska året. Expeditionens ledare var geologen, upptäcktsresanden och klättraren Stanislaw Siedlecki (1912–2002), som hade varit medlem i polska expeditioner till Arktis på 1930-talet, och då också varit den första att ta sig på tvären över ön Spetsbergen. Sommaren innan hade en rekognoseringsgrupp genomsökt området i Hornsund för att välja ut en placering för den planerade forskningsstationen. Valet föll på en platå vid kusten i Isbjørnhamna, tio meter över havsytan.

Stationen byggdes upp under tre sommarmånader 1957 och har varit i drift sedan dess. Den moderniserades 1978 för att fungera med bemanning året runt. 

Ansvarig för stationens verksamhet är Polska vetenskapsakademiens institut för geofysik. Den försörjs genom leveranser av forskningsfartyget M/S Horyzont II från Gdynias sjöfartshögskola.

Forskning
Åretruntforskning bedrivs inom ämnesområdena:
Meteorologi 
Seismologi 
Jordens magnetfält 
Jonosfäriska mätningar 
Glaciologi 
Atmosfärisk elektriciet
Miljöövervakning

Fotogalleri

Källor
Denna artikel är baserad på artikeln Polish Polar Station, Hornsund

Externa länkar
 Webbplats för Polska polarstationen, Hornsund

Svalbard
Forskningsstationer i Arktis
Forskning i Svalbard
Forskningsstationer
Vetenskap i Polen
Byggnader och anläggningar i Svalbard
Cross Roads

Cross Roads kan syfta på:

 Cross Roads, Devon – en ort i Lewtrenchard, West Devon, Devon, England
 Cross Roads, Pennsylvania – en ort i York County, Pennsylvania, USA
 Cross Roads, Texas
 Cross Roads, West Yorkshire – en ort och civil parish i Bradford, West Yorkshire, England
Cross Roads, Pennsylvania

Cross Roads är en ort i York County i delstaten Pennsylvania. Enligt 2010 års folkräkning hade Cross Roads 512 invånare.

Källor 

Orter i Pennsylvania
York County, Pennsylvania
Kaavere

Kaavere kan syfta på följande platser:

Estland 

 Kaavere, Jõgevamaa, en by i Põltsamaa kommun i landskapet Jõgevamaa, 
 Kaavere, Lääne-Virumaa, en by i Väike-Maarja kommun i landskapet Lääne-Virumaa, 
 Kaavere, Viljandimaa, en by i Viljandi kommun i landskapet Viljandimaa,
Dallastown

Dallastown är en ort i York County i delstaten Pennsylvania. Orten har fått namn efter USA:s vicepresident George M. Dallas. Enligt 2010 års folkräkning hade Dallastown 4 049 invånare.

Källor 

Orter i Pennsylvania
York County, Pennsylvania
Peetrimõisa

Peetrimõisa kan syfta på följande platser:

Estland 

 Peetrimõisa, Põlvamaa, en by i Kanepi kommun i landskapet Põlvamaa, 
 Peetrimõisa, Viljandimaa, en by i Viljandi kommun i landskapet Viljandimaa,
Värnamo GIK

Värnamo GIK är en ishockeyförening från Värnamo blidad 1945. Säsongen 1952/53, 1955/56, 1956/57 och 1957/58 spelade herrarnas A-lag i Division II vilket då var näst högsta serien i svensk ishockey. Sedan dess har man aldrig nått lika högt i seriesystemet. Säsongen 2016/2017 kvalade man till Hockeyettan, dock utan att lyckas kvalificeras och spelar därför kvar i division 2. Värnamo GIK har även ett damlag i Damtrean, ett J18-lag i samarbete med Rydaholms SK, flera olika ungdomslag samt hockeyskola.

Källor

Fotnoter

Externa länkar
 Officiell webbplats
 Eliteprospects: Värnamo GIK

Ishockeyklubbar i Sverige
Sport i Värnamo
Sportklubbar bildade 1945
Illeism

Illeism (från latinets ille, "han, det") är ett fenomen där någon hänvisar till sig själv i tredje person istället för första person. Illeism används ibland inom litteraturen som en stilfigur. I verkliga livet kan illeism användas för att återge ett antal olika stilistiska lintentioner eller ofrivilliga omständigheter.

Inom vardagligt tal 
I olika sammanhang kan illeism användas för att underbygga ett självbefrämjande, som Bob Dole ibland använde som en komisk effekt genom sin politiska karriär. Detta uppmärksammades under presidentvalet i USA 1996 och satiriserades kraftigt i media under flera år efteråt.

Deepanjana Pal från det indiska nyhetsnätverket Firstpost noterade att fenomenet att prata i tredje person "är en klassisk teknik som har använts av flera generationers manusskrivare i Bollywood-branschen för att skapa en figurs aristokrati, makt och auktoritet". Alternativt kan självhänvisning i tredje person associeras med självironi och att man inte tar sig själv alltför mycket på allvar (eftersom överdriven användning av pronomen "jag" anses ofta att vara ett tecken på narcissism och egocentrism) såväl som excentricitet i allmänhet.

I vissa österländska religioner, exempelvis hinduism eller buddhism, ses detta ibland som ett tecken på upplysning, eftersom det innebär att en individ lösgör sin själ (atman) från kroppen (maya). Kända illeister som gör detta inkluderar Swami Ramdas, Ma Yoga Laxmi, Anandamayi Ma, och Mata Amritanandamayi. Jnana yoga uppmanar sina utövare att hänvisa till sig själv i tredje person.

Referenser

Noter

Se även 
 Pluralis majestatis

Externa länkar 

Mänsklig kommunikation
Stilfigurer
Colesbukta

Colesbukta är en 4,5 kilometer bred bukt på södra sidan av Isfjorden på Nordenskiöld Land på Spetsbergen i Svalbard. Colesbukta ligger ungefär mitt emellan Adventfjorden (Longyearbyen) och Grønfjorden (Barentsburg). I Colesbukta är det ett rikt växtliv, med bland annat hjortron, som annars är sällsynta i Svalbard.

Historik 
I juli 1912 ockuperade Stavanger Spitsbergen-Expeditionen 1912 alla kolförekomster mellan Kapp Heer och Colesbukta, och 1915 blev kolkoncessionerna samlade inom A/S De Russiske Kulfelter Green Harbour, som efter tio år sålde dem till bolaget M. Lewin & Co.

Längre österut i bukten ockuperade 1912 Vladimir Rusanov för ett ryskt bolag de möjliga, östra kolfyndigheterna och sålde dem vidare till det brittiska Anglo-Russian Grumant Co Ltd, vilket bedrev utvinning 1926—1927. Arktikugol övertog både dessa fyndigheter och de vid Grønfjorden längre västerut 1932. Det ryska kolgruvesamhället Grumantbyen byggdes upp senare genom en expansion västerut från Colesbukta och använde sig också av utskeppningshamnen innerst i Colesbukta eftersom hamnförhållandena var dåliga i Grumant. Mellan Grumant och Colesbukta byggde det ryska företaget en järnväg för frakt av kolen.  

På östra sidan av Colesbukta ligger Rusanovodden och på västsidan ligger Kapp Laila. Ett lopp med hundspann anordnas årligen från Longyearbyen til Kapp Laila, där deltagarna vänder och åker tillbaka mot Longyearbyen. Snöskoterspåren till Longyearbyen går genom den isfria Colesdalen som mynnar ut i Colesbukta österifrån. Snöskoterspåret västerut till Barentsburg går längs kusten. Söderöver finns snöskoterspår via Colesdalen till Reindalen och Sveagruva.

Kulturminnen i urval 
Vid Colesbukta finns över 60 registrerade kulturminnen, varav de flesta ligger i öster mot Grumantbyen.
 Kapp Laila – rester av fångstanordningar, samt en kåta rest 1900 för Hans Jørgensens Furfjordsexpedition, reparerad under första världskriget. 
 Eriksonodden – olika fångstanordningar och husgrunder.
 Vraket av en pomorrysk lodja på västra sidan av älvdeltat innerst i bukten.
 Kåtan i Colesbukta ("Barths Minde") på östra sidan av älvdeltat innerst i bukten, uppfört av Ole Barth Tollefsen 1873 som rökeri under en fångstexpedition. 
 Expeditionsbyggnad från mellankrigstiden, inre delen av Colesbukta. 
 Ett stort antal ruiner av industriella anläggningar för gruvdrift samt husgrunder i själva byn Coles Bay
 "Rusanovhuset", på nordsidan av Coles Bay mot Rusanovodden, uppfört 1913 av ingenjören Rudolf L Samoilovitsj för Handelshuset Grumant - A.G. Agafeloff & Co

Källor 
Denna artikel är baserad på artikeln Colesbukta på norskspråkiga Wikipedia (bokmål).

Svalbards geografi
Vrams socken

Vrams socken kan syfta på:

 Norra Vrams socken
 Södra Vrams socken
 Västra Vrams socken
 Östra Vrams socken
Somatisk embryogenes

Somatisk embryogenes (SE) är en process i vilken ett embryo eller en planta ursprungligen kommer från en enda somatisk cell eller grupp av somatiska celler. SE är en in vitro-teknik där somatiska embryon produceras med solida eller flytande näringsmedier som innehåller växthormoner. Som pionjärer under 1980-talet lyckades forskare från Uppsala universitet och University of Saskatchewan med att producera somatiska embryon från ett granfröembryo. Protokoll för metoden finns idag utvecklade för många olika växter.

Teknologin används i stor utsträckning inom forskning, men har även potential att massföröka plantor som har värdefulla genetiska egenskaper.

Betydelse inom växtskydd 
Granplantor framtagna med somatisk embryogenes angrips inte lika ofta av snytbaggar som fröplantor enligt en vetenskaplig studie från Sveriges Lantbruksuniversitet och Skogforsk. Och när plantorna blev angripna var mängden gnag lägre i dessa fältförsök. Under själva processen att producera plantor med somatisk embryogenes används hormoner i höga halter. Det innebär en stress som liknar den som uppstår vid angrepp av skadegörare. Teorin är att det leder till att plantan har ett bättre försvar jämfört med fröplantorna eller kan reagera snabbare vid framtida angrepp.

Eftersom det troligen är själva processen vid förökningen som triggar igång försvarsförmågan kan detta ha betydelse för växtskyddet inom många olika områden.  Till exempel används metoden vid odling av bananer, kakao, vindruvor och även andra barrträd som lärk.

Källor 

Molekylärbiologi
Embryologi
Jamshoro

Jamshoro är huvudort för ett distrikt med samma namn i den pakistanska provinsen Sindh. Folkmängden uppgick till cirka 35 000 invånare vid folkräkningen 2017.

Källor

Orter i Pakistan
Hilda Hellman

Hilda Wilhelmina Hellman, född 16 maj 1839 i Jakobstad, död 17 juli 1901 i Vasa, var en finländsk nykterhetskämpe.

Hellman var från 1875 folkskollärare i Vasa. Hon grundade folkbiblioteket i Vasa och bildade 1877 tillsammans med sin mångsidigt filantropiskt verksamma syster Alba Hellman föreningen Hoppets här, som följande år inledde sin verksamhet under namnet Vasa absoluta nykterhetsförening. Detta var en av landets första nykterhetsorganisationer som var grundad på helnykterhet.

Källor

Födda 1839
Kvinnor
Personer från Jakobstad
Avlidna 1901
Personer inom nykterhetsrörelser i Finland
Finländska lärare
Kvarteret Olof

Kvarteret Olov i Ronneby ansluter till det medeltida gatunätet i norr och 1864 års rutnätsplan i söder medan hela det historiska kvarteret tillsammans med den västra delen av innerstaden omfattas av fornlämningen RAÄ Ronneby 214:1, som utgör den medeltida stadens utsträckning. Några år efter stadsbranden började handeln i kvarterets bottenvåningar bli omfattande och 1895 var kvarteret fullbebyggt av bostadshus med handelslokaler i bottenvåningarna och packhus med uppställningsplats för torghandlarnas hästar på innergården. Det är från denna tid som Karlskronagatan får sin plats som handelsstråk i staden. 

År 1930 etableras en bensinstation av märket Nafta, senare Gulf, vid Kungsgatan i kvarterets norra del. Och 1936 byggs stora delar av husen i kvarterets södra del om i funktionalistisk arkitektur med putsade fasader och flacka takvinklar. Delar av den ursprungliga bebyggelsen finns kvar under 30-talsfasaden och det är i denna del av kvarteret på andra våningen som konditori Fenix kommer att förse Ronnebyborna med konditorivaror fram till 1960-talets slut. Fenix var dock inte först på plats då Ronneby utan redan 1864 fanns café i kvarteret och 1942 beviljades ”Café lillstugan” bygglov i kvarteret. 

År 1970 byggdes stadens andra EPA-varuhus på fastigheten Olov 5 i kvarterets norra del där bland annat bensinstationen Nafta tidigare legat. Det nya varuhuset fick en betydande estetisk inverkan på stadsbilden då det upptar hela kvarterets norra del och dessutom dominerar i höjd och fasadutformning. Med varuhuset kom också en nyhet i staden, ett parkeringsdäck uppe på byggnadens tak med bilramp från Prinsgatan.

Se även
 Stadsbild - stadens kvarter

Referenser

Noter

Webbkällor
 Stadslager, L1979:6613, Ronneby 214:1, Fornsök, Riksantikvarieämbetet. Läst 12 augusti 2020.

Tryckta källor

Externa länkar 
 Ronneby kommuns kommunarkiv – Officiell webbplats
 Riksantikvarieämbetet – Officiell webbplats

Olof
Julia Adams

Julia Adams, född 12 oktober 1990 i Norrköping, är en svensk artist och låtskrivare bosatt i Stockholm. 

Som 16-åring startade hon bandet Little Marbles tillsammans med en klasskamrat. Tre musikalbum och sex år senare bestämde duon sig för att skiljas åt. Julia Adams, nu som soloprofil, började vända sig mer mot ballader, RnB, och renodlade poplåtar , och påbörjade ett samarbete med Chords (Jens Resch) som skulle leda till EP:n Chanslös, inspelad 2015 i studion Svart Lax. Därefter har Julia Adams släppt ett flertal singlar, såsom Allt jag nånsin, Som jag, 0400AM och deja vu. I slutet på 2017 släppte hon singeln "R", och 2018 släppte hon singlarna gröna linjen, Origami & mamma.   

Julia Adams är signad till Bad Taste Empire, samma management som arbetar med Timbuktu, Tomas Andersson Wij, Chords med flera och har under 2020 och 2021 släppt singlarna Jag är din musik, Jag ska bli bättre, Julia, Gå med mig (When We Were Kings) och Fuck det där som även hittas på debutalbumet Konsten att leva som släpptes i maj 2021.  

Julia Adams har uppträtt på Popaganda, Stay Out West, Malmöfestivalen, Where’s The Music, By:Larm, Øyafestivalen, Musikhjälpen, P3 Session och Queens Of Pop.

Diskografi

Album 
 2021 - Konsten att leva

EP 
 2015 – Chanslös

Singlar 
 2015 – "Chanslös"
 2015 – "Som Jag"
 2015 – "Allt Jag Nånsin"
 2015 – "Brändes"
 2015 – "0400AM"
 2016 – "Spegelbild"
 2017 – "Deja Vu"
 2017 – "R"
 2018 – "Gröna Linjen"
 2018 – "Origami"
2018 – "mamma"
2020 – "Jag är din musik"
2020 – "Jag ska bli bättre"
2020 –"Jag ska bli bättre (akustisk)"
2021 – "Julia (feat. Beatrice Eli)"
2021 – "Gå med mig (When We Were Kings)
2021 – "Fuck det där"

Medverkar på 

 Ærlighet varer lengst (Kaveh, Julia Adams, 2014)
 Förstöra (Beri, Julia Adams, 2017)
 Om du bara visste (Albin Johnsén, Julia Adams, 2018)
 Färger i en vind (We Love Disney, 2019)

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats

Svenska sångare
Födda 1990
Levande personer
Kvinnor
Margaret Fell

Margaret Fell, född Margaret Askew, 1614 i Lancashire, England, död 23 april 1702 i Swarthmoor, var en brittisk kväkare. Hon var en av grundarna till Religious Society of Friends och kallades för Kväkarnas moder.

Biografi
Hon var dotter till John Askew och Margaret Pyper och växte upp på godset Marsh
Grange i församlingen Kirkby Ireleth. 18 år gammal gifte hon sig med advokaten Thomas Fell och blev husfru på Swarthmoore Hall.

Thomas Fell blev fredsdomare i Lancashire 1641 och medlem i Långa parlamentet 1645, men lämnade sin post två år senare i protest mot Oliver Cromwells politik. För Fell och hennes man var religionen viktig och deras hem var öppet för olika religiösa rörelser. År 1652 kom George Fox på besök och Fell blev ivrig anhängare av kväkarna.
Advokat Fell var mer tveksam, men stödde helt sin hustru. Swarthmoore Hall blev en mötesplats och tillflyktsort för kväkarna.

Fell ärvde Swarthmoore Hall 1658 då hennes man dog. Året därpå arresterades Georg Fox och anklagad för förräderi och fängslades och sattes Lancasters slottshäkte. Fell reste ner till London för att söka upp Kung Karl II och försöka få Fox frigiven.

Lagen om konformism
1662 stiftade parlamentet en serie lagar mot protestantiska kyrkor, vilket också drabbade kväkarna. Två år senare genomsöktes Swarthmoore Hall och Fox arresterades åter. Även Fell arresterades. Vid rättegång 1664 dömdes Fell till livstids fängelse och förlust av egendom. På kungens befallning förlänades Swarthmoore Hall till Margarets son George (som ej var kväkare).

Senare liv
Med kungens välsignelse gifte sig Fell med George Fox 1669. Men de närmaste sex åren arresterades Fell flera gånger och hamnade i fängelse. Fox åkte in och ut ur fängelse resten av sitt liv och dog 1691. Fel levde resten av sitt liv i stillhet på Swarthmoor och dog 1702.

Kväkarnas fredsvittnesbörd
Fell skrev brev till Kung Karl och de blev grunden till kväkarnas första formulerade fredsvittnesbörd.

På vilket sätt har vi förolämpat någon människa annat än genom att vi tillber Gud i Anden? Och på grund av detta är vi föremål för hänsynslösa mäns grymhet … Vi är ett folk som söker det som skapar fred, kärlek och endräkt. Det är vår längtan att andras fötter följer våra. Vi tar avstånd från och vittnar mot alla stridigheter, krig och motsättningar som härstammar från det som utkämpas inom människorna och som krigar mot själen, vilken vi väntar på och ger akt på i alla människor. Vi älskar och vill det goda för alla.

Kommentarer

Referenser

Kvinnor
Födda 1614
Avlidna 1702
Brittiska kväkare
Personer i England under 1600-talet
Epsilon Leporis

Epsilon Leporis (ε  Leporis, förkortat Epsilon Lep, ε  Lep) som är stjärnans Bayerbeteckning, är en ensam stjärna belägen i den västra delen av stjärnbilden Haren. Den har en skenbar magnitud på 3,17 och är synlig för blotta ögat. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 15,3 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 213 ljusår (ca 65 parsek) från solen.

Egenskaper 
Epsilon Leporis är en orange till röd jättestjärna av spektralklass K4 III och dess spektrum visar på ett överskott på andra element än väte och helium liknande det hos solen. Den har en massa som är ca 70 procent större än solens massa, en radie som är ca 40 gånger större än solens och utsänder från dess fotosfär ca 372 gånger mera energi än solen vid en effektiv temperatur på ca 4 130 K.

Det yttre skiktet hos Epsilon Leporis genomgår svängningar vilka visar sig som förändringar i stjärnans radiella hastighet. Över långa perioder följer dessa en linjär trend, i kombination med kortare oscillationer som uppträder över några dygn. Det är osannolikt att dessa svängningar är resultatet av rotationsformen, eftersom det skulle innebära en hög rotationshastighet, vilket i sin tur skulle generera en stark röntgenstrålning. Istället kan de vara resultatet av solliknande och Miraliknande svängningar.

Källor

Referenser

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/epsilonleporis
 http://stars.astro.illinois.edu/sow/epslep.html		

	
Stjärnbilden Haren
Bayerobjekt
Orangea jättar
Flamsteedobjekt
HD-objekt