kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Stenvärdshuset

Stenvärdshuset är en byggnad vid Dragonvägen 2 på Drottningholmsmalmen norr om Hertigarnas stall i Ekerö kommun. Stenvärdshuset uppfördes på 1700-talets mitt och räknas till en av Drottningholmsmalmens äldsta bevarade byggnader. Huset har av kommunen bedömts som ”särskild värdefullt” och är ett sedan 1935 ett lagskyddat byggnadsminne. Intill Stenvärdshuset stod Trävärdshuset som brann ner 1912.

Historik

Exakt när och för vem Stenvärdshuset byggdes är inte känt, men källarvåningen antas vara från 1500-talet och drottningen Katarina Jagellonicas tid. Hon var katolik och Drottningholm kom att spela en särskild roll för de sista katolikerna, som förföljdes i andra delar av Sverige. I Stenvärdshuset antas jesuiterna haft sitt kollegium, ett katolskt gymnasium, där de fick fri religionsutövning fram till 1595. Namnet tyder på att det kan ha funnits ett värdshus i byggnaden, i så fall från och med 1750-talet.

Stenvärdshuset
Enligt Anton Ulrik Berndes karta från 1815 hörde till Stenvärdshuset (nr 13) en iskällare (nr 14), ett stall med fähus (nr 15),  några bodar (nr 18), en bagarstuga (nr 20), en trädgårdstäppa (nr 21) och det så kallade Trävärdshuset (nr 17). Söder om värdshusbebyggelsen syns Hertigarnas stall (nr 6).

Under 1800- och 1900-talen inhyste byggnaden ett ålderdomshem för slottets lantbruksarbetare och personalbostäder för slottsförvaltningens tjänstefolk. Mellan 1933 och 1960-talet låg Drottningholms polisstation i byggnadens bottenvåning med arrestlokal och bostad för poliskonstapeln med familj. Idag finns enbart privatbostäder i huset.

Trävärdshuset
Trävärdshuset även kallad Gamla Värdshuset stod strax väster om Stenvärdshuset och brann ner till grunden den 14 januari 1913. I tidningen Hvar 8 Dag kunde man läsa: "Tack vare flodsprutan Sankt Erik, som eftertelefonerades från Stockholm, lyckades man begränsa elden till själfva värdshuset [...] med Drottningholms värdshus' brand har en mycket populär tillflyktsort i hufvudstadens grannskap försvunnit". Idag återstår bara en grundmur av gråsten mot Dragonvägen.

Källor
 Kulturmiljöanalys av Drottningholmsmalmen, Lovö socken, Ekerö kommun, Uppland, av Lisa Sundström. Rapport 2006:7.
Informationstavla på platsen, uppsatt av Statens fastighetsverk.

Externa länkar

Drottningholmsmalmen
Byggnader och anläggningar i Ekerö kommun
Byggnadsminnen i Stockholms län
K. A. Waaranen

Konrad Alexis Waaranen, vars släktnamn var Hougberg tills han förfinskade det år 1906 eller 1907, född den 4 november 1849 i Joutseno, död den 22 december 1923 i Sordavala, var en finsk  seminarielektor och författare.

Hougbergs föräldrar var filosofie doktorn, kyrkoherden och kontraktsprosten Gabriel Wilhelm Hougberg (född 1797 i Lappträsk, i östra Nyland, död 1869 i Lappvesi i Kymmenedalen, där han var kyrkoherde) och Gustava Margareta Kjemmer (född 1814 i Gamlakarleby, Österbotten, död ?). 

Konrad Alexis tog studenten vid Viipurin alkeisopisto 1869 och tog sin filosofie magister examen vid Helsingfors universitet 1873. Han specialiserade sig i teologi 1877.

Hougberg var lektor i religion vid Kymölä Folkskollärseminarium i Sordavala 1880–1909. 

Hougberg gifte sig 1875 med Ida Kristina Tavast.

Källor

Finländska författare
Finländska lärare
Personer från Joutseno
Födda 1849
Avlidna 1923
Män
Diana Çuli

Diana Çuli, född den 13 april 1951 i Tirana i Albanien, är en albansk författare och politiker.

Diana Çuli utexaminerades 1973 från den filosofiska fakulteten vid Tiranas universitet.

Hon är politiskt aktiv och medlem i Albaniens socialdemokratiska parti som är ett småparti i Albaniens parlament. Hon är en representant för landet Albanien vid Europarådets parlamentariska församling.

Hon innehar en plats i det albanska kvinnoförbundet Forumi i Gruas Shqiptare som är en självständig organisation som enar kvinnor från flera olika religiösa och kulturella bakgrunder.

Hon är även en prosaist och anställd för Les Lettres albanaises som fungerar som ett förbund för författare i Albanien.

Se även
Albansk litteratur

Referenser

Noter 

Albanska författare under 1900-talet
Albanska journalister
Albanska politiker
Alumner från Tiranas universitet
Personer från Tirana
Födda 1951
Levande personer
Kvinnor
Albanska ateister
Projekt Kvinnliga huvudpersoner
Albanska författare under 2000-talet
Bg och Bs

Bg- och Bs-loken var en serie elektrolok vid Statens Järnvägar (SJ), som ursprungligen levererades till Göteborg-Borås Järnväg (GBJ) under perioden 1936-39. Loken övergick i SJ:s förvaltning i samband med förstatligandet av GBJ år 1940. Bg-loken var växlade för godståg (utväxling 16:87), medan Bs-loken var växlade för persontåg (utväxling 22:82). I övrigt var loken identiska. Loken var konstruerade som boggilok med hålaxeldrift, och dess korg hade ett utseende som påminde om D-loken. Då D-loken var traditionella koppelstångslok kom Bg- och Bs-loken att inofficiellt kallas för "D-lok med boggier". Liknelsen var träffande då Bg- och Bs-lokens elektriska utrustning var identisk med D-lokens, förutom drivmotorernas typ och antal.

†) Ett lok tillverkades 1939 av Motala Verkstad AB.
‡) Samtliga lok var skrotade år 1965.

Källor 

Svenska ellok
Anita Göransson

Ragnhild Anita Göransson, född 24 juni 1943 i Stockholm, är en svensk ekonomisk historiker.

Göransson, som är dotter till civilingenjör Sven H. Göransson och lärare Margot Wahlström, blev filosofie kandidat och filosofie magister i Lund 1970. Hon började doktorera i ekonomisk historia med särskild inriktning på kvinnoforskning i Umeå 1982, blev filosofie doktor där 1989 på avhandlingen Från familj till fabrik: teknik, arbetsdelning och skiktning i svenska fabriker 1830–1877, docent där 1992, professor i kvinnohistoria vid Göteborgs universitet 1996 och professor i genus, ekonomisk förändring och organisation vid Göteborgs och Linköpings universitet 2006.

Göransson var medlem av tidskriften Zenits redaktion 1973–1982 och medverkade vid startandet av Forum för kvinnliga forskare och kvinnoforskning i Lund 1978. Hon startade Kvinnovetenskaplig tidskrift (tillsammans med Karen Davies och Anna Lena Lindberg), var redaktionsmedlem där 1979–1981 samt var ansvarig utgivare 1983–1987 och 1998. Hon har författat skrifter inom områdena könsteori och kvinnoarbete.

Källor

Noter

Externa länkar 

Publikationer Anita Göransson, Linköping University Electronic Press.
 

Svenska professorer i ekonomisk historia
Svenska ekonomhistoriker
Svenska genusvetare
Personer verksamma vid Umeå universitet
Personer verksamma vid Göteborgs universitet
Personer verksamma vid Linköpings universitet
Svenska feminister
Födda 1943
Kvinnor
Levande personer
Forskare från Stockholm
Svenska historiker under 1900-talet
Gurre Kirke

Gurre Kirke är en kyrka som ligger i Gurre Sogn i Helsingørs kommun cirka tre kilometer väster om centrala Helsingör på Själland. Kyrkan ligger på toppen av en kulle i nordöstliga hörnet av Nyrup Hegn omkring en kilometer öster om samhället Gurre.

Kyrkobyggnaden
Gurre Kirke uppfördes åren 1917-1918 efter ritningar av arkitekt Carl Brummer. Grundstenen lades 30 maj 1917 och 9 juni 1918 invigdes kyrkan.
Byggnaden har en stomme av tegel och vilar på en stensockel. Ytterväggarna är vitkalkade och taket är belagt med rött tegel.

Inventarier
 Den runda predikstolen är murad och belagt med vit puts. Korgens bildfält är dekorerad med symboler för evangelisterna och bibelcitat från evangelierna.
 Dopfunten är huggen i fransk sandsten av skulptören Holger Hansen efter ritningar av arkitekt Carl Brummer. Tillhörande dopfat av tenn är av mycket enkel jugendstil.
 Nuvarande orgel som färdigställdes 1981 har 20 stämmor fördelade på två manualer och pedal.
 Ett votivskepp "Valdemar" är skänkt till kyrkan år 1961.
 Över kyrkan ingångsdörr finns en relief med motivet "Den gode herden". Reliefen är utförd 1982 av Niels Larsen Stevns.

Referenser
 Församlingen informerar om kyrkan
 Helsingør Leksikon

Externa länkar
 Församlingens webbplats

Kyrkobyggnader i Helsingörs stift
Kyrkobyggnader i Helsingørs kommun
Kyrkobyggnader invigda 1918
1918 i Danmark
Helen Langdon

Helen Langdon, född 6 juni 1943, är en brittisk konsthistoriker.

Helen Langdon är dotter till juristen och författaren John F. Drabble och läraren Kathleen Marie Bloor, yngre syster till författaren och kritikern A.S. Byatt och författaren Margaret Drabble, samt till juristen Richard Drabble.

Hon utbildade sig på Cambridge University i Storbritannien och disputerade på Courtauld Institute of Art på University of London. 

Hon var biträdande chef för British School at Rome 2002–2003.

Bibliografi i urval
Patrick Matthiesen, Helen Langdon och Jonathan Bober: Vision & Ecstasy: Giovanni Benedetto Castiglione’s St Francis, Matthiesen Fine Art 2013, 
Helen Langdon: Caravaggio's Cardsharps, 2012, 
Helen Langdon: Salvator Rosa, Paul Holberton Publishing, 2010, 
Chloe Chard och Helen Langdon: Transports: Travel, Pleasure, and Imaginary Geography. 1600–1830, 1996, 
Helen Langdon: Caravaggio: A Life, 1999, 
Helen Langdon, Keith Roberts, Peter Aprahamian: Degas, 1992,

Källor
Om Helen Langdon på Martin Randall Travels webbplats

Brittiska konsthistoriker
Födda 1943
Levande personer
Kvinnor
Jämtskogen

Jämtskogen är en milsvid skog i Medelpads och Jämtlands gränstrakter.

I den isländska sagodiktningen kallas den "Skalkskogen". Skalk är detsamma som rövare. Många vägfarande med häst och vagn blev överfallna under den tidskrävande resan över skogen.

Nuvarande E14 följer den gamla färdvägen bitvis. Vid den forna byn "Slammeråsen" några kilometer in på jämtlandssidan gick den gamla vägen över Lillkrog och Hemsjö på Jämtskogen.

Gästgiveriet Jämtkrogen anlades några år efter freden i Brömsebro 1645. Platsen var strategiskt belägen på Jämtskogen för att underlätta överfarten för de vägfarande.

Referenser
 Jämtland och Härjedalens historia. Av Nils Ahnlund, Jan-Rik Brome med flera.
 Jämtlands vägar av Fale Burman.
Saga om Ketil Häng
Forntida Sagor Sidan 33.
Skogar i Sverige
Jämtlands geografi
Medelpads geografi
4074 Sharkov

4074 Sharkov eller 1981 UN11 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 22 oktober 1981 av den rysk-sovjetiske astronomen Nikolaj Tjernych vid Krims astrofysiska observatorium på Krim. Den har fått sitt namn efter Viktor Sharkov.

Asteroiden har en diameter på ungefär 12 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Eos.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Eos-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av Nikolaj Tjernych
Astronomiska upptäckter 1981
Avic AG 600

Avic AG 600 är en typ kinesiska amfibieflygplan under utveckling. Det är världens största amfibieflygplan och konstruerat av  Aviation Industry Corporation of China (AVIC). Flygplanet gjorde sin första provflygning i Zhuhai, Guangdong den 24 december 2017. 

Prototypen har en vingbredd på 38,8 meter och drivs av fyra turbopropmotorer av typ WJ-6, en kinesiskmodifierad variant av den ryska Ivchenko AI-20.

Flygplanstypen är avsedd både civilt och militärt bruk. Som civilt flygplan är det avsett för brandbekämpning med släpp av tolv ton vatten över en skogsbrand samt som räddningsflygplan med plats för 50 passagerare.  

Flygplanet har beställts i 17 exemplar för kinesiska kunder.

Källor

Noter

Externa länkar
Webbplats för CAIGA AG600

Amfibieflygplan
Vattenbombare
Karin Widerberg

Karin Widerberg, född 15 november 1949 i Malmö, är en svensk rättssociolog.

Widerberg, som är dotter till försäljare Tage Widerberg och Astrid Nelander, blev filosofie kandidat i Lund 1971, filosofie doktor 1978 (första doktorsexamen i rättssociologi i Sverige), var assistent vid rättssociologiska institutionen i Lund 1976–1979, forskarassistent där 1979–1983, förstelektor i rättssociologi vid universitetet i Oslo 1983–1988, forskningsledare vid Senter for kvinneforskning där 1988–1990, professor i rättssociologi i Oslo 1990–1991 och i sociologi i Oslo från 1992.

Widerberg var projektledare för Forum för kvinnliga forskare och kvinnoforskning i Lund och styrelseledamot 1978–1983. Hon har författat skrifter inom områdena kvinnoforskning och rättssociologi, Kvinnor, klasser och lagar i Sverige 1750–1980 (doktorsavhandling 1980), Rätten i samhällsbyggandet (tillsammans med Per Stjernquist, 1980, 1985), Kvinnoreformer på männens villkor (tillsammans med Catharina Calleman, Lena Lagercrantz, Ann Petersson, 1984) och artiklar i bland annat Kvinnovetenskaplig tidskrift.

Källor

Universitetet i Oslo: Karin Widerberg

Svenska professorer i rättssociologi
Svenska genusvetare
Personer verksamma vid Lunds universitet
Personer verksamma vid Universitetet i Oslo
Födda 1949
Kvinnor
Levande personer
Forskare från Malmö
Svenska forskare under 1900-talet
Ricardo Duchesne

Ricardo Duchesne är en kanadensisk historisk sociolog och professor vid University of New Brunswick. Hans primära forskningsområden är den västerländska civilisationen, Västvärldens uppgång och mångfald som ideologi. I sitt verk The Uniqueness of Western Civilization från 2011 betonar han européernas "kontinuerliga kreativitet" från antikens Grekland till nutid och kritiserar vad han ser som destruktiva effekter av mångkultur på västerländsk kultur. I sin bok Canada in Decay: Mass Immigration, Diversity, and the Ethnocide of Euro-Canadians argumenterar han för att Kanada inte är en "invandrarnation" utan en nation skapad av engelska och franska "pionjärer" och "bosättare". Canada in Decay ifrågasätter också mångkulturalismens dubbla måttstockar där minoriteter och invandrargrupper erkänns "kollektiva" etniska rättigheter och "individuella rättigheter" medan etno-kulturella rättigheter inte erkänns hos europeiskättade kanadensare.

Referenser 
Ricardo Duchesne på engelskspråkiga Wikipedia

Externa länkar 
 Ricardo Duchesne hos University of New Brunswick
 The Council of Euro-Canadians — Duchesnes politiska blogg
 Researc Gate—Duchesnes forskningsprofil

Kanadensiska sociologer
Levande personer
Födelseår saknas
Män
Alumner från McGill University
Alumner från Concordia University
Alumner från York University
Renaud Camus

Jean Renaud Gabriel Camus (), född 10 augusti 1946, är en fransk författare av både skönlitteratur och politisk polemik. Han är grundare av ett eget småparti, karakteriserat som en blandning av höger- och vänsterpolitik. Han har skrivit om homosexualitet och homosexuella mäns rättigheter och har varit inblandad i en kortvarig kontrovers om antisemitism, men har tagit uttryckligen avstånd från både antisemitism och rasism. 

Camus är känd för begreppet le grand remplacement ("det stora utbytet" på svenska), som rör Frankrikes demografiska utveckling sett till landets nativitet och invandringspolitik. Camus hävdar att makthavarna medvetet agerar för ett folkutbyte, en idé som länge ingått i traditionell högerextrem konspirationsteori att den vita rasen är motarbetad och hotad.

Referenser

Noter

Externa länkar 

 Personlig webbplats
 Société des lecteurs de Renaud Camus

Födda 1946
Levande personer
Personer från Puy-de-Dôme
Män
Franska författare under 1900-talet
Franska romanförfattare
Franska författare under 2000-talet
HBTQ-relaterade författare
Alumner från Université Panthéon-Sorbonne
Francisella

Francisella är ett bakteriesläkte som ingår i familjen Francisellaceae och som vid årsskiftet 2017/18 omfattar nio arter och inom dessa åtta underarter enligt LPSN. Släktet har inte stabiliserats taxonomiskt utan reklassificeringar pågår och är svåröverskådligt vilket också framgår ur LPSN. Exempel är bland de senast tillkomna arterna F. persica som 2016 överfördes från släktet Wolbachia i klass Alphaproteobacteria till släktet Francisella i klass Gammaproteobacteria efter PCR-analys, ett taxonomiskt sett avsevärt skifte. Den allmänt mest kända francisellaarten är F. tularensis, som i sin tur kan delas upp i fyra underarter av vilka åtminstone två eller möjligen tre orsakar harpest (tularemi) med olika svårighetsgrad och geografisk utbredning.

Bakteriesläktet har fått namn efter den amerikanske bakteriologen Edward Francis, som ingående undersökte orsaken till harpest och gav sjukdomen namnet "tularemia" efter länet Tulare County i Kalifornien där det var ett omfattande utbrott.

Morfologi och laboratoriediagnostik
Francisella är små korta gramnegativa stavbakterier (kockobaciller) som färgas dåligt av den röda safraninfärgen vid gramfärgning och därför kan vara svåra att upptäcka vid vanlig mikroskopering. I den logaritmiska tillväxtfasen är bakterierna enhetligt färgade medan de i den stationära fasen, när själva cellförökningen mer eller mindre har upphört är det framför allt polerna (ändarna) som färgas så den kockoida strukturen framträder tydligare.

Bakterierna är aeroba och kräver komplexa laboratoriemedier och växten sker långsamt, vanligen 2-3 dygn innan de syns på agarplattorna. Biokemiskt är bakterierna relativt inerta och jäser även olika sockerarter dåligt, vilket medför att de är svåra att artbestämma med konventionella laboratoriemetoder. Under senare tid har diagnostiken underlättats med tekniskt instrumentella metoder som MALDI-TOF, PCR och 16S rRNA för säkrare artbestämning. Svårigheterna avspeglas också i den svåröverskådliga och ännu ej stabila taxonomin, så att även i facklitteratur utgiven 2017 blandas begreppen.

Sjukdomar
Harpest, tularemi, är den mest kända sjukdomen och orsakas av någon av underarterna i F. tularensis-komplexet. Sjukdomar som orsakas av F. philomiragia är mycket ovanliga som sjukdomsorsak bland människa med endast några tiotal rapporterade fall. Den har med något undantag drabbat personer med bakomliggande nedsatt immunförsvar och sjukdomsfallen har karaktäriserats av sepsis och inte som hudinfektion, som ofta är fallet vid harpest.

Anmärkningsvärt har varit att det har funnits ett samband vid drunkningsincidenter i salt- eller brackvatten och insjuknande efteråt på grund av F. tularensis subsp. novicida eller F. philomiragia medan det vid motsvarande olyckor i sötvatten har varit de bakteriestammar som normalt orsakar harpest som då har förorsakat lunginflammation.

Övriga francisellaarter är mer eller mindre okända som sjukdomsorsaker hos människa.

Referenser

Källor

Proteobakterier
S/S Princess Sophia

S/S Princess Sophia var ett fartyg som sjönk i oktober 1918.

S/S Princess Sophia byggdes i Skottland för Canadian Pacific Railway för att trafikera Kanadas västkust mellan Victoria/Vancouver och hamnar i norra British Columbia och Alaska. Hon försattes i trafik 1912 och förolyckades 1918.

Under en storm den 24 oktober 1918 gick hon i hög fart på grund under natten på Vanderbilt Reef i Lynn Canal, en fjord i Alaska. Det fanns andra fartyg i närheten, men de kunde i det dåliga vädret och den svåra sjögången inte hjälpa till. Fartyget låg, till synes stadigt, mot klipporna under 40 timmar, men sjönk kommande natt i en uppblossande storm. Hela besättningen på 73 personer och alla 269 passagerarna förolyckades.

Källor
The loss of The Princess Sophia på www.garemaritime.com

Fotnoter

Fartyg sjösatta 1911
1918 i USA
Juneau
British Columbia
Sjöolyckor 1918
Skeppsvrak i USA
Jean-Yves Le Gallou

Jean-Yves Le Gallou, född 4 oktober 1948 i Paris, är en fransk haut fonctionnaire och politiker.

Han gick med i Groupement de recherche et d'études pour la civilisation européenne (GRECE) 1969, 1974 var en av grundarna av Club de l'horloge tillsammans med Yvan Blot och Henry de Lesquen. Han blev sedermera aktiv i Front National (FN) där han stod nära Bruno Mégret. Han blev ordförande för FN inom Île-de-Frances regionstyrelse 1986 och valdes in i Europaparlamentet för partiet 1994. 1998 deltog han i den utbrytning ur FN som resulterade i det nya partiet Mouvement National Républicain, där han var ordförande för Île-de-France-avdelningen fram till 2004. 2003 grundade han den identitära stiftelsen Polémia, som en gång om året arrangerar Bobards d'or-galan i Paris, där man delar ut antipris till fransk media som har spridit felaktig information.

Referenser 
Jean-Yves Le Gallou på franskspråkiga Wikipedia

Externa länkar 

Franska ämbetsmän
Ledamöter av Europaparlamentet från Frankrike
Politiker från Paris
Män
Födda 1948
Identitära rörelsen
Levande personer
Fading

Fading, engelska "blekna", "tunna ut", är en teknisk term för att styrkan hos en elektrisk signal av olika orsaker försvagas.

Det kan avse till exempel en radiosignal som försvagas på grund av störningar eller förhållanden i atmosfären, men även till exempel en bild som bleknar med tiden.

Det kan också avse en avsiktlig successiv minskning av signalstyrka för att på ett lite mjukare sätt avbryta uppspelningen av ett musikstycke i förtid ("fade out").

Referenser 

Radioteknik
Mona Eliasson

Mona Lisbet Eliasson, född 26 oktober 1940 i Uddevalla, är en svensk psykolog.

Eliasson blev filosofie kandidat i Uppsala 1963, filosofie doktor i Uppsala 1976, forskningsassistent vid Boston University 1966–1970, vid Uppsala universitet 1971–1980, var forskare vid Centrum för kvinnliga forskare och kvinnoforskning i Uppsala från 1980 och sedermera professor i psykologi med genusinriktning vid Högskolan i Gävle. Hon tilldelades Uppsala kommuns hedersmedalj 2017 för sitt arbete som ordförande för mottagningen mot våld i nära relationer i Uppsala.


Bibliografi i urval
Actions of lysergic acid diethylamide (LSD) on the copulatory response in female rats (doktorsavhandling, 1976) 
Kvinnopsykologi (tillsammans med Marianne Carlsson, 1989)
Mäns våld mot kvinnor: en kunskapsöversikt om kvinnomisshandel och våldtäkt, dominans och kontroll (1997)
Women's organizing and public policy in Canada and Sweden (tillsammans med Linda Briskin, 1999) 
Undoing harm: international perspectives on interventions for men who use violence against women (ed., 2004)
Mäns våld mot kvinnor i nära relationer (tillsammans med Barbro Ellgrim, 2006)

Källor

Uppsala universitet: Mona Eliasson

Noter

Externa länkar 
 

Svenska professorer i psykologi
Svenska genusvetare
Personer verksamma vid Uppsala universitet
Personer verksamma vid Högskolan i Gävle
Födda 1940
Kvinnor
Levande personer
Personer från Uddevalla
Robert Steuckers

Robert Steuckers, född 8 januari 1956 i Uccle, är en belgisk högerpolitisk aktivist och teoretiker.

Han stod tidigare nära nya högern och tillhörde dess kännare av den konservativa revolutionen. Han lämnade GRECE 1993 och grundade organisationen Synergies européennes, som förespråkar en antikapitalistisk och paneuropeisk nationalism.

Han är initiativtagare till flera konferenser och medförfattare till flera antologier. Han är känd som flerspråkig föredragshållare.

Referenser 
Robert Steuckers på franskspråkiga Wikipedia

Externa länkar 
 Personlig webbplats
 Webbplats för Synergies européennes

Födda 1956
Män
Levande personer
Personer från Brysselregionen
Identitära rörelsen
Belgiska översättare
Belgiska aktivister
Personer från Uccle
Felix Menzel

Felix Menzel, född 8 oktober 1985 i Karl-Marx-Stadt, är en tysk publicist, politisk aktivist och karateka. Han är grundare, utgivare och chefredaktör för ungdomstidningen Blaue Narzisse. Han räknas som en företrädare för den nya högern och som en nyckelfigur inom den högerextrema identitära rörelsen i Tyskland.

Referenser 
Felix Menzel på tyskspråkiga Wikipedia

Externa länkar 
 Litteratur av och om Felix Menzel i Deutschen Nationalbibliotheks katalog
 Verk av och om Felix Menzel i Deutschen Digitalen Bibliothek

Födda 1985
Män
Levande personer
Personer från Chemnitz
Publicister
Tyska aktivister
Tyska redaktörer
Tyska journalister
Identitära rörelsen
Tyska kampsportare