kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Bernt Andersson (båtkonstruktör)

Bernt Erik Andersson, född 18 september 1939 i Karlstad, är en svensk ingenjör och segelbåts- och segelkanotkonstruktör.

Bernt Andersson, som växte upp i Karlstad, utbildade sig till ingenjör i Örebro och anställdes efter militärtjänst på Karlstads Mekaniska Werkstad, där han arbetade med pappersmaskiner.

Bernt Andersson har tävlat med först segelkanot och sedan Finnjolle. Han vann Nordiska mästerskapen i Finnjolle   1964 och 1965 och deltog i Sveriges segeltrupp i Finnjolle vid Olympiska Sommarspelen i Tokyo 1964.

Han ritade sin första båt, den 8,56 meter långa segelbåten Compis, 1968–1970 för båtbyggaren Sven Jonasson i Nolgård i Hammarö. Han blev delägare tillsammans med bland andra Sven Jonasson i det 1972 grundade Compisbåtar AB.

Han är sedan 1966 gift med Christina Andersson. Paret har två söner.

Båtkonstruktioner i urval
1968–1970 Compis 28, 8,56 meter, byggd på Compisbåtar AB i Hammarö och av Bröderna Börjesson i Bjästa söder om Örnsköldsvik, till 1979
 1973 Beason 31, ritad för Karlstad Marinplast, byggdes av Widholms Industri AB i Brastad in på 1980-talet.
1975 Dixie 27, byggdes på Compisbåtar AB 1975–1981, och från 1976 på licens av tre andra fritidsbåtsvarv 
1978 Compis 97 tillverkades i omkring 50 exemplar av Compisbåtar AB till 1982 och därefter av andra båttillverkare, bland andra Norrlandsplast i Luleå.
1979 Beason 36, senare Compis 36, senare Mamba 36, tillverkades 1981 av Compisbåtar AB:s 1979 köpta dotterbolag, Karlstad Marinplast, och efter Compisbåtar AB:s konkurs av Nya Compisbåtar AB 1982–1985. Efter att detta företag gått i konkurs 1985, tillverkades båten i tio exemplar som Mamba 36 av Mamba Boats/BK Marin i Forshaga till omkring 1991. 
1982 Mini-Compis, 6,9 meter, tillverkades i omkring 20 exemplar
1982 Compis 33, byggd på Nya Compisbåtar AB 1982–1985
1987 Compis 345
Ci-Senior, segelkanot

Källor
Bernt Andersson på www.kulturnav.org
''Bernt Andersson på www.digitaltmuseum.org

Noter

Svenska ingenjörer under 1900-talet
Svenska båtkonstruktörer
Födda 1939
Levande personer
Ingenjörer från Karlstad
Män
C/2014 UN271 Bernardinelli-Bernstein

C/2014 UN271 Bernardinelli-Bernstein är en icke-periodisk komet som upptäcktes den 20 oktober 2014 av den brasilianska astronomen Pedro Bernardinelli och den amerikanske astronomen Gary Bernstein. Kometens omloppsbana kring solen är retrograd och den rör sig alltså "baklänges" i förhållande till solsystemets planeter. Kometen beräknas göra ett varv runt solen på ungefär 6,7 miljoner år.

I januari 2031 kommer den passera sitt perihelium, vilket är beräknat till 10,9 AU.

Tidiga observationer av objektet antydde att objektet var en småplanet med en diameter mellan 100 och 200 kilometer, vilket efter upptäckten att det handlade om en komet skulle göra den till en av de största kometer som upptäckts. Men samman upptäckt gör också att objektets diameter har ifrågasatts.

Referenser 

Icke-periodiska kometer
Transneptunska objekt
Astronomiska upptäckter av Pedro Bernardinelli
Astronomiska upptäckter av Gary Bernstein
Astronomiska upptäckter 2014
Walter Kohl

Walter Kohl, född 2 november 1930 i Gleink nära Steyr, är en österrikisk-svensk trädgårdsarkitekt. 

Kohl, som är son till trädgårdsmästare Anton Kohl och Aloisia Kassegger, studerade vid Kongl. Danske Haveselskabs anlægsgartnerskole i Köpenhamn 1953–1954, avlade trädgårdsarkitektexamen vid Kunstakademiets Arkitektskole i Köpenhamn 1957 och studerade stadsplanering 1959. Han praktiserade vid Trädgårdsföreningen i Göteborg, Bergianska trädgården i Stockholm och var därefter anställd hos trädgårdsarkitekt Carl Olov Orback i Stockholm, Eric Anjou och Walter Bauer i Stockholm, Jørn Palle Schmidt i Köpenhamn samt trädgårdsanläggare John Nilsson i Malmö och startade egen trädgårdsarkitektfirma i Malmö 1958. Han har projekterat trädgårdsanläggningar vid bostadsområden, skolor, ålderdomshem och fritidsområden samt skrivit artiklar i fackpress.

Referenser

Svenska trädgårdsarkitekter
Födda 1930
Män
Levande personer
Fontana Bocca di Leone

Fontana Bocca di Leone, även benämnd Fontana Torlonia, är en fontän vid Via Bocca di Leone i Rione Campo Marzio i Rom. Fontänen, som är belägen framför Palazzo Torlonia, designades av arkitekten Antonio Sarti år 1842.

Beskrivning
Fontänen beställdes av hertig Marino Torlonia och ritades av arkitekten Antonio Sarti (1797–1880) i samband med att piazzan framför Palazzo Torlonia planmässigt strukturerades. En inskriptionstavla ovanför fontänen hugfäster minnet av detta:

MARINVS IOANNIS F TORLONIA DVX
LOCATITIAE DOMVS AB SE COMPARATAE
MAGNA PARTE DEIECTA AC SOLO AEQVATA
IN PROSPECTVM AEDIVM SVARVM AREAM VIAMQVE LAXAVIT
FRONTE AB INCHOATO RESTITVTA ET FONTIS HILARITATE ADDITA
LOCI DIGNITATEM VRBISQVE DECOREM AVXIT
ANNO MDCCCXLII

Ur munnen på en maskaron porlar vattnet ner i en romersk sarkofag. Denna sarkofag har en relief som framställer unga kvinnor och fauner med en medaljong som visar en man iförd toga. Ur sarkofagen, som vilar på två lejontassar, rinner vattnet ner i ett halvcirkelformat brunnskar. Fontänuppsatsen kröns av huset Torlonias vapen, vilket flankeras av två lejon. Vapnet har sex gyllene rosor och två kometer.

Bilder

Källor

Noter

Webbkällor

Tryckta källor

Externa länkar

Fontäner i Rom
Rione Campo Marzio
Skulpturer 1842
Marmorskulpturer
Västra Ekeby

Västra Ekeby (i dagligt tal Ekeby) är en by i Kung Karls socken i Kungsörs kommun sydost om Kungsör. Byn var ursprungligen ett säteri och omnämns tidigast i skrifter från 1400-talet.

Västra Ekeby utgör tillsammans med grannbyn Malmberga ett sammanhängande äldre kulturlandskap med åkrar, beteshagar, äldre bebyggelse och en mängd fornlämningar, de flesta från senare delen av järnåldern. Söder om byn ligger Ekeby skans, en försvarsborg från folkvandringstiden (400-600 e Kr).

Landskapstypen är ett så kallat mosaiklandskap där vägnätet följer topografin och hus och gårdar är placerade på höjderna längs med vägen. Vegetationen växlar mellan skog och mer öppen mark och många biologiskt rika miljöer finns. Småskaligheten gör spridningsavstånden korta och området kan betraktas som en ”hotspot” för biologisk mångfald.

I Västra Ekeby och Malmberga återfinns många av de för Kungsör så typiska beteshagarna, öppna marker med en stor andel äldre träd och en artrik ängsflora. Ett kontinuerligt restaurerings- och bevarandearbete görs för att beteshagarna och det övriga kulturlandskapet ska behålla sin särprägel och sina höga naturvärden.

Referenser

Orter i Kungsörs kommun
Helge Obbel

Helge Eugen Obbel, född 18 april 1920 i Njurunda församling, Västernorrlands län, död där 17 mars 1988, var en svensk trädgårdsarkitekt.

Obbel, som var son till fabriksarbetare Johan Johansson och Maria Obbel, utexaminerades från Uppsala tekniska skola 1948, studerade vid Kunstakademiets Arkitektskole i Köpenhamn och startade eget trädgårdsarkitektkontor i Sundsvall 1955. Bland arbeten märks Mjölkuddsprojektet i Notviken, Harstenaområdet i Skövde, tre anläggningar i Hallstavik, sanering av Skönsberg i Sundsvall samt ett flertal kyrkogårdar, skolor och ålderdomshem.

Referenser

Svenska trädgårdsarkitekter
Födda 1920
Avlidna 1988
Män
Personer från Njurunda socken
Nils Orénto

Nils Holgersson Orénto, född 10 april 1922 i Tusby, död 14 augusti 2010, var en finländsk trädgårdsarkitekt verksam i Sverige under större delen av sin karriär.

Orénto, som var son till kapten Holger Öhman-Orénto och Cecilia Nygren., studerade trädgårdsarkitektur vid Landbohøjskolen i Köpenhamn. Han praktiserade på olika arkitektkontor i Finland, bland annat John Hausens Puutarhataito Oy.  Vidare studerade han vid Tekniska högskolan och Finlands konstakademi i Helsingfors 1945–1946. Han flyttade därefter till Sverige, där han blev assistent hos trädgårdsarkitekt Carl Blomkvist i Lidingö 1946, trädgårdsarkitekt hos entreprenadfirman Jansson & Hallström AB i Stockholm 1947 och bedrev egen konsulterande trädgårdsarkitektverksamhet under namnet Markprojekterings AB från 1949. Företaget öppnade filial i Finland på 1950-talet, till en början i Helsingfors men senare i Hagalund i Esbo. Han var även innehavare av AB Garantijord från 1955, AB Horticulture från 1955 och Skandinaviska Manural AB, skandinavisk generalagentur för tyska torvförädlingsprodukter, från 1960.

Referenser

Personer från Tusby
Finländska trädgårdsarkitekter
Svenska trädgårdsarkitekter
Sverigefinländare
Födda 1922
Avlidna 2010
Män
Innovation (lingvistik)

I lingvistik betecknar innovation en strukturell förändring i en språklig varietet. Ett exempel är att vokalbalans uppkom i centrala skandinaviska dialekter.

Källor 

Lingvistik
Jana Zupanc

Jana Rut Zupanc, född 1 mars 1936 i Prag, är en tjeckisk-svensk landskapsarkitekt.

Zupanc avlade studentexamen 1955 och avgångsexamen från Kunstakademiets Arkitektskole i Köpenhamn med professor Carl Theodor Sørensen som examinator 1964. Hon var anställd av Solna stad 1965–1969 och Riksbyggen 1969–1984 och startade den egna konsultbyrån Malva-markplanering 1985. Hon har även varit lärare vid Kungliga Tekniska högskolan och var ensam utställningsnämnd vid Landskapsarkitekternas Riksförbund 1975–1981. Bland hennes uppdrag märks Flyinge hingstdepå (historik och trädvårdsplan) samt Wij säteri i Ockelbo (trädvårdsplan och restaurering). Hon har som ryttare ett särskilt intresse för hästanläggningar. Hon grundade och har varit ordförande för Bellevueförbundet sedan 1982. Hon tilldelades Dagens Nyheters guldkänga 1986. Hon har bland annat skrivit artiklar i Hem & Fritid 1976–1980.

Referenser

Svenska landskapsarkitekter
Födda 1936
Kvinnor
Levande personer
HD 82205

HD 82205 är en dubbelstjärna belägen i den norra delen av stjärnbilden Luftpumpen. Den har en skenbar magnitud av ca 5,48 och är svagt synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 4,1 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 790 ljusår (ca 240 parsek) från solen. Den rör sig bort från solen med en heliocentrisk radialhastighet på ca 12 km/s.

Egenskaper
Primärstjärnan HD 82205 är en orange till gul jättestjärna av spektralklass K3 III. Den har en radie som är ca 33 solradier och har ca 550 gånger solens utstrålning av energi från dess fotosfär vid en effektiv temperatur av ca 4 500 K.

Primärstjärnan är troligtvis en ensam stjärna eftersom den andra komponenten i dubbelstjärnan anses vara en visuell följeslagare.

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/46578/hd82205.

 

		
Stjärnbilden Luftpumpen
HR-objekt
HD-objekt
Orangea jättar
Dubbelstjärnor
Länsväg Z 568

Länsväg 568 eller egentligen Länsväg Z 568 är en länsväg i Bräcke och Östersunds kommuner i Jämtlands län som går mellan tätorten Gällö (E14) och E45 söder om Brunflo. Vägen är 35 kilometer lång och passerar bland annat byarna Revsund, Haga och Rossbol.

Från Gällö fram till Revsund är vägen asfalterad, därefter belagd med grus fram till byn Valne, där den återigen är asfalterad fram till korsningen med E45.

Inom Gällö tätort heter vägen Revsundsvägen.

Vägen ansluter till:
  Europaväg 14 (vid Gällö)
 Länsväg Z 567 (vid Gällö)
 Länsväg Z 564 (vid Karlstjärn)
 Länsväg Z 707 (vid Revsund)
 Länsväg Z 706 (vid Revsund)
 Länsväg Z 550 (vid Revsund)
 Länsväg Z 570 (vid Rensved)
 Länsväg Z 568.01 (vid Lockne)
  Europaväg 45 (vid Brunflo)

Se även 
 Lista över länsvägar i Jämtlands län

Referenser

Z 568
Länsvägar i Jämtlands län
Transport i Östersunds kommun
Transport i Bräcke kommun
Hilmer Melin

Tore Hilmer Melin, född 28 juni 1892 i Skara, död 23 juni 1948 i Stockholm, var en svensk väg- och vattenbyggnadsingenjör.

Hilmer Melin var son till läroverksadjunkten Carl Theodor Melin. Efter studentexamen i Skara 1911 och examen vid Tekniska högskolan 1917 blev han löjtnant vid Väg- och vattenbyggnadskåren 1922, kapten där 1930 och major 1946. Melin tjänstgjorde bland annat som konstruktör vid AB Vattenbyggnadsbyrån, som ingenjör vid Stora Kopparbergs bergslags AB:s vattenkraftverksbyggnad vid Forshuvudforsen 1918–1920 samt som arbetschef vid Dalälvens regleringsförenings byggnadsarbeten 1920–1926, vid Tekniska byggnadsbyrån för Krångfors kraftverksbyggnad 1926–1928 och vid AB Vägförbättringar i Stockholm 1928–1942. Melin var VD vid AB Vägförbättringar 1942–1948. Han blev styrelseledamot i Svenska väg- och vattenbyggarnas arbetsgivarförening 1942, i Nordiska vägtekniska förbundets svenska avdelning 1942 och i Svenska byggnadsentreprenörsföreningen 1944. Melin företog ett flertal studieresor i Europa, bland annat till Tyskland och Schweiz 1928. Han publicerade ett flertal tidskriftsuppsatser, speciellt i vägfrågor.

Källor 
 

Svenska ingenjörer under 1900-talet
Personer från Skara
Födda 1892
Avlidna 1948
Män
Museiångspårvägen Hoorn–Medemblik

Museiångspårvägen Hoorn-Medemblik (SJM) är en nederländsk museispårväg i Västfriesland. Museiföreningen driver också båtlinjen Medemblik - Enkhuizen med museifartyget M/S Friesland.

Museispårvägen använder rangergården på Hoorns station och delar av den tidigare järvägens lok- och vagnpark. Den började göra turer 1968 på den tidigare järvägslinjen mellan Hoorn och Medemblik, som öppnades 1887. 

Stationsbyggnaderna i Wognum-Nibbixwou, Twisk och Opperdoes och signalbyggnaden i Hoorn, som kommer från Kesteren, har restaurerats. Medembliks stadsfullmäktige beslutade 2007 att köpa stationsbyggnaden Abbekerk-Lambertschaag.

Bildgalleri

Referenser
Denna artikel är baserad på artikeln Museumstoomtram Hoorn–Medemblik på nederländskspråkiga Wikipedia.
Langs de rails på www.nicospilt.com, läst den 24 augusti 2021

Museispårvägar
Ångspårvägar
Järnväg i Nederländerna
Noord-Holland
Bildanden 1968
1968 i Nederländerna
Buckarby, Nora

Buckarby är en by i Nora socken, Heby kommun.

Byn finns dokumenterad första gången i Markgäldsförteckningen 1312 (bodækarleby, bodakarleby, 1366 bodhakarlaby, 1398 bodhakarllaby), då fanns här åtta skattskyldiga hushåll. Katarina Jönsdotter skänkte 1448 ett halvt markland jord i Buckarby som hon 1404 fått i morgongåva av sin man Mats Ragvastsson (sågskura) till Sko kloster. Under 1500-talet fanns här fyra mantal skatte (varav ett senare förmedlat till halft). Bynamnet har tolkats som "fäbodkarlarnas nybygge".

Buckarby hade sina fäbodar nordost om Skärsjön, man hade även en annan fäbod öster om mossen Horssvältan. Laga skifte förrättades 1864.

Källor
Det medeltida Sverige, volym 1:4, Tiundaland.
Wahlberg, Mats, Bebyggelsenamnen i Våla härad i Uppland; Uppsala : Institutionen för nordiska språk, Univ. (distributör), 1988

Orter i Heby kommun
Jacob Sandgren

Erik Jacob Rickard Sandgren, tidigare Larsson, född 14 april 1973 i Kung Karls församling i Västmanlands län, är en svensk politiker (socialdemokrat), som var ordinarie riksdagsledamot 14 – 17 maj 2018 för Södermanlands läns valkrets. Sandgren är regionråd i Region Sörmland och kommunalpolitiker i Nyköpings kommun.

Sandgren utsågs till ordinarie riksdagsledamot från och med 14 maj 2018 sedan Sara Karlsson avsagt sig uppdraget som riksdagsledamot. Sandgren avsade sig i sin tur uppdraget som riksdagsledamot; till ny ordinarie riksdagsledamot från och med 18 maj 2018 utsågs Leif Hård.

Referenser

Externa länkar 

Ledamöter av Sveriges riksdag för Socialdemokraterna
Svenska politiker under 2000-talet
Personer från Kungsörs kommun
Födda 1973
Levande personer
Män
Carl Theodor Sørensen

Carl Theodor Sørensen kan avse:

Carl Theodor Sørensen (författare)
Carl Theodor Sørensen (landskapsarkitekt)
Åby, Nora

Åby är en by i Nora socken, Heby kommun.

Åby omtalas första gången i markgäldsförteckningen 1312 med fem skattskyldiga (in haby, 1357 in villa sødræaby, 1366 j aby). Under 1500-talet fanns här fem mantal skatte. I anslutning till byn finns två järnåldersgravfält. Förledet på bynamnet syftar på Åbybäcken, som rinner genom byn. Gården Gullsmyra är avsöndrad från Åby i samband med storskifte 1785. Mossbo, dokumenterat redan 1377 fungerade under medeltiden som en självständig gård, men kom aldrig att räknas så i jordeboken och brukades gemensamt med Åby. 1612 skiftar två grannar i Åby så att den ena tar över alla utjordarna i Mossbo och flyttar dit, medan den andra tar över Mossbo.

Åby hade sina fäbodar vid Fäbodkärrsfäbodvallen.

Bland övriga

Källor
Det medeltida Sverige, volym 1:4, Tiundaland.
Wahlberg, Mats, Bebyggelsenamnen i Våla härad i Uppland; Uppsala : Institutionen för nordiska språk, Univ. (distributör), 1988

Orter i Heby kommun
Finland i paralympiska spelen

Finland har deltagit i alla paralympiska vinter- och sommarspel utom sommarspelen år 1964. Totalt har landet (2019) hämtat hem 460 medaljer varav 187 i de paralympiska vinterspelen. Finlands högsta placering i medaljligan är en andraplats vid de Paralympiska vinterspelen 1984 i Innsbruck i Österrike.

Siffror i fetstil är rekord för Finland.

Siffror i fetstil är rekord för Finland.

Källor

Nationer i paralympiska spelen
Ljusbäck

Ljusbäck är en by i Nora socken, Heby kommun.

Vid byn finns två källor med klart vatten, vilka har sitt avlopp genom en bäck, vilken troligen namngett byn. Ljusbäck omtalas i dokument första gången 1185 (Liusabec) då påven Lucius III gav sitt beskydd för jord som tillföll Uppsala ärkebiskopsstol. 1289–1291 byttes ärkebiskopsstolens jord i Ljusbäck och Nordmyra mot Lövsta i Ärlinghundra härad. Markgäldsförteckningen 1312 upptar en skattskyldig i Ljusbäck. Under 1500-talet omfattar byn ett mantal.

På byns ägor har torpen Granberga, Hällnäset, Sjöberget, Jonsbo, Mossbo/Mossberg och Västerbo.

Källor
Det medeltida Sverige, volym 1:4, Tiundaland.
Wahlberg, Mats, Bebyggelsenamnen i Våla härad i Uppland; Uppsala : Institutionen för nordiska språk, Univ. (distributör), 1988

Orter i Heby kommun
Comfortbåtar i Arvika AB

Comfortbåtar i Arvika AB var en svensk båttillverkare i Arvika.

Comfortbåtar grundades 1972 som Comfortbåtar AB av Kenneth Albinsson och Ingmar Boding (1942–2021). Kenneth Albinsson hade tidigare tillsammans med sin bror Jan ägt och drivit Arvika Plastindustri, som gått i konkurs 1971 och som tillverkat segelbåten Joker.

Efter en konkurs bildades 1982 Comfortbåtar i Arvika AB.

Tillverkade båttyper i urval
Omkring 1970 Comfort 30, ritad av Kenneth Albinsson
1974 Comfort 34, ritad av Kenneth Albinsson
1978 Comfort 32, 9,5 meter lång, ritad av Kenneth Albinsson
1979 Comfort 26, ritad av Kenneth Albinsson
1982 Comfortina 32, 9,5 meter lång, ritad av Kenneth Albinsson
1982 Cayenne, 12,5 meter lång, ritad av Håkan Södergren
1983 Comfortina 39 ritad av Kenneth Albinsson
Omkring 1986 Comfortina 38, ritad av Thomas Bern
1993 Comfortina 35, ritad av Thomas Bern
Slutet av 1990-talet Comfortina 42, ritad av Thomas Bern

Källor

Noter

Externa länkar
Comfortbåtar i Avvika:s webbplats, läst den 25 augusti 2021

Svenska båttillverkare
Svenska skeppsvarv
Segelbåtstillverkare
Företag bildade 1972
Arvika
Henning Christian Schmiterlöw

Henning Christian Schmiterlöw, född den 9 oktober 1754 i Dalhems socken, Kalmar län, död den 7 mars 1813 på Olstorp, Västra Ryds socken, Östergötlands län, var en svensk militär och vitterhetsidkare. Han var far till Mathilda Rappe och farfars far till Henning Schmiterlöw.

Schmiterlöw blev vid tretton års ålder livdrabant, erhöll 1793 överstelöjtnants rang och samma år avsked från livdrabantkåren, varefter han levde som jordbrukare på sin gård i Östergötland. Han erhöll 1812 landshövdings namn, heder och värdighet. Schmiterlöw är bekant som författare till bland annat några i Stockholmsposten och Gjörwells tidningar intagna tillfällighetsdikter.

Källor

Externa länkar 

 

Landshövdingar
Överstelöjtnanter i svenska armén
Svenskspråkiga poeter
Svenska poeter under 1700-talet
Svenska militärer under 1700-talet
Födda 1754
Avlidna 1813
Män
Ugglan
Personer från Dalhems socken, Småland
Kang Sung-hyung

Kang Sung-hyung (koreanska: 강성형, Hanja: 姜聲炯), född 7 maj 1970 i Mokpo, är en sydkoreansk vollebolltränare och före detta professionell herrvolleybollspelare. Han deltog som spelare för Sydkoreas herrlandslag i volleyboll vid Olympiska sommarspelen 1992 i Barcelona. Kang Sung-hyung är från säsongen 2021-22 huvudtränare för Suwon Hyundai Engineering & Construction Hillstate i sydkoreanska V-League.

Källor

Externa länkar

Män
Levande personer
Födda 1970
Sydkoreanska volleybollspelare
Sydkoreanska volleybolltränare
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1992 från Sydkorea
Tävlande i volleyboll vid olympiska sommarspelen 1992
Sydkoreanska idrottare under 1900-talet
Personer från Mokpo
Volleybolltränare i Suwon Hyundai Engineering & Construction Hillstate
Vega C

Vega C är en raket utvecklad av ASI och ESA. Raketen är en vidareutveckling av Vega-raketen och delar från Ariane 6-raketen. Första uppskjutningen gjordes den 13 juli 2022.

Raketen kommer bland annat användas för att skjuta upp ESAs Space Rider.

Konstruktion 
Raketen består av tre steg med fast bränsle och ett övre steg med flytande bränsle. Huvudorsakerna till att man valt tre fastbränslesteg är att de är enkla och billiga att tillverka. För att kunna kompensera för små avvikelser i fastbränslestegen valde man ett steg med flytande bränsle till fjärde steg, detta gör att man även kan placera olika laster i olika omloppsbana under samma uppskjutning.

Noskon 
Noskonen är 3,3 meter i diameter och 9 meter hög.

Kontrollsystem 
Raketens kontrollsystem är integrerat med raketens fjärde steg.

AVUM+ 
Raketens fjärde steg kallas AVUM+ och är ett raketsteg baserat på flytande bränsle.

Zefiro 9 
Raketens tredje steg kallas Zefiro 9 och är ett fastbränslesteg med 10 ton bränsle.

Zefiro 40 
Raketens andra steg kallas Zefiro 40 och är ett fastbränslesteg med 36 ton bränsle.

P12 
Raketens första steg kallas P120 och kommer även användas av Ariane 6-raketen

Referenser 

Rymdraketer