kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Dicyanoetyn

Dicyanoetyn, dicyanoacetylen, kolsubnitrid eller 2-butyndinitril (IUPAC), med den kemiska formeln C4N2 eller NC4N, är en kemisk förening bestående av grundämnena kol och kväve. Strukturen är linjär med alternerande trippel- och enkelbindningar. Föreningen kan betraktas som etyn (acetylen) med väteatomerna ersatta av cyanogrupper.

Vid rumstemperatur är dicyanoetyn en klar vätska eller nålformiga färglösa kristaller (smältpunkten är 20,5 °C). På grund av sin höga endoterma bildningsentalpi (ΔHf0298 = 500,4 kJ/mol) kan dicyanoetyn explodera till kolpulver och kvävgas. Ämnet brinner i syrgas vid en temperatur av ungefär 4990 °C (5260 K), vilket är den högsta kända förbränningstemperaturen för något ämne.

Dicyanoetyn syntetiserades först av Charles Moureu och J. C. Bongrand 1909.

Moln av dicyanoetyn-is har konstaterats i saturnusmånen Titans atmosfär.

Dicyanoetyn irriterar luftvägarnas slemhinnor och antänds spontant vid 130 °C i luft.

Se även
Dicyan

Referenser

Cyanider
Oorganiska kväveföreningar
David S. King

David Sjodahl King, född 20 juni 1917 i Salt Lake City i Utah, död 5 maj 2009 i Kensington i Maryland, var en amerikansk demokratisk politiker och diplomat. Han var ledamot av USA:s representanthus 1959–1963 och 1965–1967.

Fadern William H. King var ledamot av representanthuset 1897–1899 och 1900–1901 samt senator 1917–1941. David S. King utexaminerades från University of Utah 1937 och tjänstgjorde som mormonmissionär i Storbritannien 1937–1939. År 1942 avlade han juristexamen vid Georgetown University Law Center. År 1959 efterträdde han William A. Dawson som kongressledamot och efterträddes 1963 av Sherman P. Lloyd. År 1965 tillträdde han på nytt som kongressledamot och efterträddes 1967 igen av Lloyd. King tjänstgjorde som USA:s ambassadör i Madagaskar 1967–1969.

Referenser

Externa länkar

Ledamöter av USA:s representanthus från Utah
Amerikanska demokrater
USA:s ambassadörer
Amerikanska politiker under 1900-talet
Alumner från Georgetown Law
Personer från Salt Lake City
Födda 1917
Avlidna 2009
Män
Alumner från University of Utah
Löts kyrka, Östergötland

Löts kyrka var en tidigare kyrka i Linköpings stift. Den revs mellan 1801 och 1803.

Historia 
Löts kyrka var uppförd i sten och hade medeltida ursprung. Socknarna Borg och Löt slogs samma 1783 efter att man hade enats om att bygga en gemensam kyrka. Vid början av 1800-talet revs Borgs och Löts kyrka och stora delar av inredningen såldes på auktion. En ny kyrka byggdes mellan 1801 och 1803; kyrkan uppfördes mellan de gamla kyrkplatserna.

Inventarier
49 stycken nummer i mässing till psalmer.
Ett par stora altarstakar av tenn på altaret.
Ett par mindre altarstakar av tenn på sakristians bord.
Ett par altarstakar av tenn på läktaren.
En stor flaska av tenn att ha vin i.
En dopskål av tenn.
Oblatask av silver (20  Lod).
Brudkrona av silver med oäkta stenar (53  Lod).
Kalk och paté i silver, förgyllda in och utvändigt (35  lod).
En kanna i silver, förgylld innantill (49  lod).
Kalk med pate i silver (44 lod).
Sockenbudskalk med paté i silver, förgylld innantill (19  lod).
Sockenbudskalk med paté i silver (12 lod).
20 stycken nummer målade på orgelläktaren i bläck.
En skrivlåda.
Ett par stora ljusstakar.
En ringklocka i tornet.

Orgel 
1650 skänktes en orgel med sex stämmor av ryttmästaren Ingevald Krusenbjörn och fru Helena Gyllenhorn. Baronessan Lejonsköld bekostade målningen. År 1700 renoverades orgelverket av orgelbyggare Johan Agerwall, Söderköping 1722 lagades bälgarna av sockenmannen Anders Johansson i Resebro. 1725 lagades orgelverket av Carl Björling, Östra Harg. 1762-1763 lagades orgeln med två vita skinn. Mellan 1769-1770 lagades orgelverket. 1778 reparerades och utökades orgelverket av orgeltramparen Johan Westelman, Norrköping. Orgeln approberades och godkändes samma år av musikanten Olof Askling, Norrköping.

Källor

Noter

Webbkällor 
Borgs kyrka

Ej längre existerande kyrkobyggnader i Sverige
Ed McMahon

Edward Leo Peter "Ed" McMahon Jr., född 6 mars 1923 i Detroit, Michigan, död 23 juni 2009 i Los Angeles, Kalifornien, var en amerikansk komiker, skådespelare, sångare, programledare och TV-presentatör. McMahon är främst känd för att ha varit Johnny Carsons bisittare och presentatör under 30 år i The Tonight Show på NBC, från 1962 till 1992. Hans berömda öppningsreplik "Heeere's Johnny!" användes i skräckfilmen The Shining från 1980 av karaktären Jack Torrance (spelad av Jack Nicholson) när han jagar sin fru och barn med en yxa.

McMahon föddes i Detroit, men växte huvudsakligen upp i Lowell, Massachusetts.

Filmografi i urval 

 The Tonight Show (1962-1992) (TV-serie)
 Missing Links (1963-1964) (TV-serie)
 Rowan & Martin's Laugh-In (1968-1970) (TV-serie)
 The Dean Martin Show (1973) (TV-serie)
 Hollywood Squares (1972-1978) (TV-serie)
 Whodunnit? (1979) (TV-serie)
 TV's Bloopers & Practical Jokes (1982-1998) (TV-serie)
 Star Search (1983-1995) (TV-serie)
 Huset fullt (1989) (TV-serie)
 Mord, mina herrar (1994) (TV-serie)
 The Simpsons (1998) (TV-serie)
 Jerry Seinfeld: 'I'm Telling You for the Last Time (1998)
 Kära Susan (1999) (TV-serie)
 Baywatch (1999) (TV-serie)
 Scrubs (2005) (TV-serie)
 En förtrollad romans (2005)

Externa länkar 
 

Födda 1923
Avlidna 2009
Amerikanska komiker
Män
Amerikanska programledare
Per Josephson

Per Josephson, född 22 februari 1971 i Stockholm, är en konstnär och författare.

Biografi
Per Josephson föddes i Stockholm den 22 februari 1971. Han är son till TV-producenten Sonja Döhre och Staffan Josephson. Per är släkting till 1800-tals konstnären Ernst Josephson. Josephson studerade på Konstfack 1992-1996. Senare läste han till copywriter på Berghs School of Communication 1998-2000. Han har även gått på Biskops-Arnös författarskola 2004-2005.

Konstnärlig verksamhet
Per Josephson ställer ofta ut på offentliga platser, såsom Sergels torg, Kungsträdgården och Strøget i Köpenhamn.

Josephson arbetar bland annat med skulptur, oljemålning och datagenererad collagekonst. Josephsons utställningar består oftast av flera enheter under ett sammanhållet tema, såsom till exempel text, bild och skulptur.

2010 genomfördes konstprojektet "Art Break", som ersatte reklamen på Södergatan i Malmö med Josephsons konst.

Under Kulturhuvudstadsåret 2012 i Helsingfors gjorde Josephson det officiella mönstret till porslinsföretaget Iittalas jubileumsporslin.

2013 ställde Josephson ut "Vildhästar". Utställningen, som bestod av tio rostiga stålhästar, visades först på Brunkebergstorg i Stockholm. Därefter flyttades hästarna till Slottsskogen i Göteborg. Konstresan avslutades på Gustav Adolfs Torg i Malmö. Numera står de permanent på Tjolöholms slott.

Utställningar (urval)
 5xJosephson&CO - Blanchs Konstsalong - Stockholm (2021)
 5xJosephson - Blanchs Konstsalong - Stockholm (2021)
The Gallery - Göteborg (2020)
 Galleri Jan Wallmark - Stockholm (2019)
 Galleri 3 - Stockholm (2017)
 I afton dans IV - Sergels torg - Stockholm (2015)
 I afton dans III - Miva fine art gallery - Malmö (2014)
 Vildhästar - Slottskogen - Göteborg (2013)
 Stölder - Galleri Duerr - Stockholm (2012)
 Var dag - Strøget - Köpenhamn (2011)
 Art break - Rikstäckande - Sverige (2010)
 Mellanrum - Skrapan - Stockholm (2009)
 Konstslag - Arkaden - Göteborg (2008)
 Vardag - Gallerian - Stockholm (2007)

Skönlitterära texter
 5xJosephson (2021)
3 Århundradets kulturkatastrof (2018)
I afton dans (2015)
 L’histoire (2009)
 Utan titel (2009)
 I replik (2008)
 65-90 (2007)

Referenser

Noter

Externa länkar 
Officiell webbplats

Män
Födda 1971
Levande personer
Svenska konstnärer under 2000-talet
Mariette Lindstein

Mariette Beatrice Lindstein, född 19 mars 1958 i Halmstad, är en svensk författare och föreläsare. Hon debuterade med boken Sekten på Dimön 2015. 2016 utkom Sekten som återuppstod och 2017 fullbordades trilogin med Sektens barn. Senare beslutade Mariette Lindstein sig för att fortsätta skriva om Dimön, och serien består nu av sju delar.

Mariette Lindstein gick med i Scientologikyrkan vid 20 års ålder. 2004 lyckades hon fly från scientologernas huvudkvarter i Kalifornien, USA. 2011 flyttade Mariette Lindstein hem till Sverige och började skriva en roman om den fiktiva sekten ViaTerra baserad på sina erfarenheter av scientologin. Böckerna har rönt stor uppmärksamhet och har sålts till 14 länder.

Mariette Lindstein har medverkat i många tidningsreportage och teve-intervjuer. Hon medverkade även i SVTs dokumentär Den enda sanna vägen 2015 samt föreläser i skolor, på bibliotek och andra offentliga platser om sina erfarenheter och faran med sektmentalitet.

Hon fick 2016 utmärkelsen Crimetime Specsavers Award för bästa debutroman.

Bibliografi 
 Sekten på Dimön: Mörkersdottir förlag, 2015. .
 Sekten som återuppstod: Mörkersdottir förlag, 2016. .
 Sektens barn: Bokförlaget Forum, 2017. .
Vit krypta: Bokförlaget Forum, 2018. .
Sprickor i jorden: Bokförlaget Forum, 2019. .
Requiem på Dimön: Harper Crime, 2020. .
Striden om Dimön: Harper Crime, 2021. .
Bortom Dimön: Harper Crime, 2021. .
Skuggan av Dimön: Harper Crime, 2022. .

Referenser

Externa länkar 
 Bokförlaget Forum: Författarpresentation
Mörkersdottir förlag
Officiell webbplats
Harper Crime

Svenska författare
Födda 1958
Levande personer
Kvinnor
Helsingfors främsta affärsman

Helsingfors främsta affärsman (finska: Helsingin kuuluisin liikemies) är en finländsk film från 1934, regisserad av Valentin Vaala med Matti Jurva, Uuno Montonen och Aku Korhonen i huvudrollerna. Filmen hade premiär den 18 februari 1934. Ursprungligen gick filmen under namnet Konstu, Fransi och Liljepeks Kalle (finska: Konstu, Fransi ja Liljepekin Kalle). Storyn var skriven av Rafael Ramstedt och manuset författades av Tauno Tattari.

Handling
Drängarna Fransi (Matti Jurva) och Konstu (Uuno Montonen) reser till Helsingfors tillsammans med vännen Kalle Liljepek (Aku Korhonen). Till resan ansluter sig också Maikki (Regina Linnanheimo) och skogskonsulenten Sund (Tauno Palo), men resan blir inte riktigt som vännerna tänkt sig...

Om filmen
Under lång tid trodde man att samtliga av filmens kopior förstörsts, men under slutet av 1990-talet återfanns en kopia av filmen i Michigan.

Rollista
 Matti Jurva - Fransi
 Uuno Montonen - Konstu
 Aku Korhonen - Kalle Liljepek
 Regina Linnanheimo - Maikki
 Tauno Palo - Sund
 Helinä Svensson - Neilikka
 Tauno Majuri - Vilho Airisto
 Eino Jurkka - Petterkvist
 Lauri Kyöstilä - Ligist
 Erkki Viri - Butiksinnehavare

Referenser

Externa länkar
 Matti Jurva sjunger sånger i filmen

Filmer 1934
Finländska komedifilmer
Finskspråkiga filmer
Finländska 1930-talsfilmer
Säg det på finska

Säg det på finska (finska: Sano se suomeksi) är en finländsk film från 1931, regisserad av Yrjö Norta. Filmen var Finlands första fulländade ljudfilm.

Säg det på finska var Lahyn-Filmis andra långfilm. Filmen innehåller flertalet sång-, musik- och dansföreställningar med bland andra Ture Ara, Georg Malmstén, Markus Rautio och orkestern Zamba. Huvuddelen av filmen har idag gått förlorad; det enda som finns bevarat är en scen, där Ture Ara framför folksången Tuoll' on mun kultani.

Medverkande (urval)
Samtliga medverkande föreställde sig själva
 Ture Ara
 Paavo Nurmi
 Zamba-orkestern
 Georg Malmstén
 Emmi Jurkka
 Eino Jurkka
 Martti Jukola
 Edvin Laine
 Ritva Aro
 Hemmo Airamo
 Arvo Ahti
 Markus Rautio

Referenser

Filmer 1931
Finländska filmer
Finskspråkiga filmer
Finländska 1930-talsfilmer
Landakirkja

Landakirkja är en isländsk stenkyrka på Västmannaöarna.

Landakirkja ligger i församlingen Kjalarnesprófastsdæmi. Den byggdes under åren 1774–1778 och är den tredje äldsta stenkyrkan i Island.

Kyrkan ritades av Georg David Anthon, som var lärjunge till Nicolai Eigtved. Vid en ombyggnad 1853–1860 tillkom ett torn.

Källor
Om kyrkans historik på www.landakirkja.is

Externa länkar
Byggnadsritning från 1770-talet

Kyrkobyggnader på Island
Västmannaöarna
Baboloki Thebe

Baboloki Thebe, född 18 mars 1997 i Ramonaka, är en botswansk friidrottare som tävlar i kortdistanslöpning.

Referenser

Noter

Källor
Baboloki Thebe – IAAF.org

Födda 1997
Män
Levande personer
Botswanska kortdistanslöpare
Personer från Ramonaka
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2016 från Botswana
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2016
Camille Lacourt

Camille Lacourt, född 22 april 1985, är en fransk simmare. Han har vunnit tre stycken raka VM-guld på långbana på 50 meter ryggsim (2013, 2015 och 2017).

Lacourt har deltagit vid de olympiska simtävlingarna i London 2012 och Rio de Janeiro 2016 men utan att ha vunnit någon medalj.

Referenser

Fotnoter 

Födda 1985
Franska simmare
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2016 från Frankrike
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 2016
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2012 från Frankrike
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 2012
Män
Levande personer
Världsmästare i simning
Dunlop Phoenix

Dunlop Phoenix Tournament (ダンロップフェニックストーナメント Danroppu fenikkusu tōnamento) är en professionell golftävling på den japanska golftouren. Tävlingen spelas i november på Phoenix Country Club i Miyazaki, en bana som har varit värd åt tävlingen sedan 1974. Tävlingen har spelats sedan 1973 och har tilldragit sig många internationellt stora golfspelare, varav Johnny Miller var tävlingens första vinnare. 

Phoenix Country Club är en seasidebana med totalt 27 hål. För golftävlingen så spelas 9 hål på deras Takachiho course samt 9 hål på deras Sumiyoshi course. Phoenix CC är rankad top 100 i världen och top 3 i Japan. Golfbanan har par 71 och spelas 6,425 meter lång. Mellan åren 1974-1994 spelades banan som par 72. 

2016 års vinnare av tävlingen var Brooks Koepka, med ronderna 65-70-63-65.

Vinnare 

Källa:

Referenser

Golftävlingar på Japan Golf Tour
Amelia Atwater-Rhodes

Amelia Atwater-Rhodes, född 16 april 1984 i Silver Spring, Maryland, är en amerikansk författare av fantasy- och ungdomsböcker.

Biografi 
Atwater-Rhodes är uppvuxen i Concord, Massachusetts. Hon fick sitt första bokkontrakt redan vid 14 års ålder med In the forests of the night (1999). Atwater-Rhodes har sedan debuten gett ut närmare 20 fantasy- och ungdomsböcker och har även studerat psykologi och engelska på University of Massachusetts. Hon bor idag i Massachusetts.

Bibliografi 
 In the forests of the night, Delacorte Books for Young Readers, 1999, 
 I nattens djungler (svensk översättning av Carla Wiberg), Bonnier Carlsen, 2001, 
 Demon in my view, Delacorte Books for Young Readers, 2000, 
 Skuggornas demon (svensk översättning av Carla Wiberg), Bonnier Carlsen, 2001, 
 Shattered Mirror, Delacorte Press, 2001, 
 Midnight Predator, Delacorte Press, 2002, 
 Hawksong, Delacorte Books for Young Readers, 2003, 
 Snakecharm, Delacorte Books for Young Readers, 2004, 
 Falcondance, Delacorte Books for Young Readers, 2005, 
 Wolfcry, Delacorte Books for Young Readers, 2006, 
 Wyvernhail, Delacorte Books for Young Readers, 2007, 
 Persistence of Memory, Delacorte Press, 2008, 
 Token of Darkness, Delacorte Press, 2010, 
 All Just Glass, Delacorte Press, 2011, 
 Poison Tree, Delacorte Press, 2012, 
 Promises to Keep, Delacorte Press, 2013, 
 Bloodwitch, Delacorte Press, 2014, 
 Bloodkin, Delacorte Press, 2015, 
 Bloodtraitor, Delacorte Press, 2016,

Referenser

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Kvinnor
Födda 1984
Levande personer
Amerikanska författare av barn- och ungdomslitteratur
Amerikanska fantasyförfattare
Amerikanska författare under 2000-talet
Oddfellows (musikalbum)

Oddfellows är det amerikanska metal-bandet Tomahawks fjärde studioalbum, utgivet 2013 av skivbolaget Ipecac Recordings. Albumet inspelades live i Easy Eye Sound Studio i Nashville, Tennessee.

Låtlista
"Oddfellows" – 3:29
"Stone Letter" – 2:52
"I.O.U." – 2:38
"White Hats / Black Hats" – 3:21
"A Thousand Eyes" – 2:40
"Rise Up Dirty Waters" – 3:06
"The Quiet Few"	3:48
""I Can Almost See Them"" – 2:36
"South Paw" – 4:00
"Choke Neck" – 3:51
"Waratorium" – 3:27
"Baby Let's Play " – 2:43
"Typhoon" – 2:11

Medverkande
Tomahawk-medlemmar
Mike Patton – sång, keyboard
Duane Denison – gitarr
John Stanier – trummor
Trevor Dunn – basgitarr

Produktion
Tomahawk – producent, ljudtekniker, ljudmix
Collin Dupuis – producent, ljudtekniker, ljudmix
Mike Patton – ljudtekniker
Eric Holland – ljudmix, redigering
John Baldwin – mastering
Ivan Brunetti – omslagskonst

Referenser

Externa länkar 
Låttexter på DarkLyrics

Musikalbum 2013
Album av Tomahawk
Gregorio Paltrinieri

Gregorio Paltrinieri, född 5 september 1994, är en italiensk simmare.

Karriär
Paltrinieri blev olympisk mästare på 1500 meter frisim i Rio de Janeiro 2016. Han har också vunnit två raka VM-guld på långbana på samma distans (2015 och 2017).

Vid Europamästerskapen i simsport 2021 tog Paltrinieri tre guld i öppet vatten-simning i grenarna 5 km och 10 km samt lagtävlingen. Han tog även silver på 800 och 1500 meter frisim och slutade i båda grenarna bakom ukrainske Mykhailo Romanchuk. Vid olympiska sommarspelen 2020 i Tokyo tog Paltrinieri silver på 800 meter frisim. Han tog även brons i herrarnas 10 km öppet vatten och slutade fyra på 1 500 meter frisim.

I november 2021 vid kortbane-EM i Kazan tog Paltrinieri guld på 800 meter frisim och silver på 1500 meter frisim. I juni 2022 vid VM i Budapest tog han fyra medaljer. Paltrinieri inledde med att ta guld på 1 500 meter frisim i långbana och satte ett nytt Europa- och mästerskapsrekord. Han tog därefter guld på 10 km, silver på 5 km samt brons i lagtävlingen i öppet vatten-simning.

I augusti 2022 vid EM i Rom tog Paltrinieri totalt fyra medaljer. I 50-metersbassängen tog han guld och noterade ett nytt mästerskapsrekord på 800 meter frisim med tiden 	
7.40,86 samt tog silver på 1 500 meter frisim. I öppet vatten-simning tog Paltrinieri guld i herrarnas 5 kilometer samt den mixade lagtävlingen tillsammans med Rachele Bruni, Ginevra Taddeucci och Domenico Acerenza. I december 2022 vid kortbane-VM i Melbourne tog Paltrinieri dubbla guld på 800 och 1 500 meter frisim.

Referenser

Noter 

Italienska simmare
Världsmästare i simning
Europamästare i simning
Italienska olympiska guldmedaljörer
Italienska olympiska silvermedaljörer
Italienska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 2016
Olympiska silvermedaljörer 2020
Olympiska bronsmedaljörer 2020
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2012 från Italien
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 2012
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2016 från Italien
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 2016
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2020 från Italien
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 2020
Födda 1994
Levande personer
Män
Knarrarósviti

Knarrarósviti är en 26,2 meter hög fyr på Knarrarós, fem kilometer öster om Stokkseyri på Islands sydkust. 

Fyren byggdes 1938–1939 och var den första fyren i Island som byggdes i betong. Den var länge södra Islands högsta byggnad och ritades av ingenjören Axel Sveinsson i en blandning av funktionalism och jugendstil, under inflytande av arkitekten Guðjón Samúelsson.

Fyren avger en 3 sekunder lång blixt var trettionde sekund. Den elektrifierades år 1986.

Källor

  Om Knarrarósviti på www.south.is

Fyrar i Island
Suðurland
Europahütte

Europahütte är en fjällstuga i Valais i Schweiz. Den ligger på västsidan av Mischabelmassivet, ovanför Randa på en höjd av 2 265 meter över havet. Vandringslederna Europaweg och Domhütteleden möts i närheten av fjällstugan. Det finns också en led från närliggande Randa (1 439 meter över havet) över Lärchberg (omkring två timmars vandring). Europaweg betecknas sedan 2008 som den andra och tredje etappen av vandringsleden Route 27, "Swiss Tour Monte Rosa" (Grächen – Zermatt).

Europahütte, som är öppen under sommarsäsongen, byggdes 1998–1999 och ägs av kommunen Randa.

I närheten av Europahütte uppfördes 2010 hängbron Europabrücke. Den förstördes samma säsong av stenras, men ersattes 2017 av den 874 meter långa nya gångbron Charles Kuonen Hängebrücke.

Källor
Denna artikel är baserad på artikeln Europahütte på tyskspråkiga Wikipedia.

Externa länkar
Webbplats för Europahütte
Europahüttes webbplats

Fjällstugor
Valais
Jevgenij Rylov

Jevgenij Michajlovitj Rylov (), född 23 september 1996, är en rysk simmare.

Karriär
Rylov vann olympiskt brons på 200 meter ryggsim i Rio de Janeiro 2016. Han vann också VM-guld på långbana på samma distans 2017.

Vid Europamästerskapen i simsport 2021 tog Rylov guld på 200 meter ryggsim och 4×100 meter frisim samt brons på 4×200 meter mixed frisim. Rylov fick även ett silver då han simmade i försöksheatet på 4×100 meter medley. Vid olympiska sommarspelen 2020 i Tokyo tog Rylov guld på både 100 och 200 meter ryggsim. Han var även en del av Ryska olympiska kommitténs lag som tog silver på 4×200 meter frisim.

I november 2021 vid kortbane-EM i Kazan var Rylov en del av Rysslands stafettlag som tog brons på 4×50 meter frisim.

2022: Finas disciplinära panel inlett en utredning mot ryssen Jevgenij Rylov. En av flera ryska idrottsstjärnor som beträdde scenen och hyllades av Rysslands president Vladimir Putin inför tiotusentals människor på Luzjniki-stadion i Moskva.

Referenser 

Ryska simmare
Världsmästare i simning
Europamästare i simning
Ryska olympiska guldmedaljörer
Ryska olympiska silvermedaljörer
Ryska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 2016
Olympiska guldmedaljörer 2020
Olympiska silvermedaljörer 2020
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2016 från Ryssland
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 2016
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2020 från Ryssland
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 2020
Födda 1996
Levande personer
Män
Kanembu

Kanembu är en folkgrupp som lever  vid norra delen av Tchadsjön i västra Tchad. De är över 700 000 och livnär sig på jordbruk, handel, fiske och boskap. Kanembu är muslimer och talar ett nilo-sahariskt språk.

Under 800-talet till 1200-talet  dominerade Kanembu det historiska Kanem-Bornuriket. Kanembu är nära besläktade med kanurifolket.

Se även 
 Kanembu (språk)

Källor 

Etniska grupper i Tchad
Nilo-sahariska folk
Casio World Open

Casio World Open (カシオワールドオープンゴルフトーナメント Kashio wārudo ōpun gorufu tōnamento) är en professionell golftävling på den japanska golftouren. Tävlingen har spelats årligen sedan 1981 då Lee Trevino vann. Tävlingen har spelats på Kochi Kuroshio Country Club sedan 2005. Golfbanan är 6,689 meter lång och har par 72. Tävlingen spelades innan dess på Ibusuki Golf Club och deras Kaimon Course mellan åren 1981 till 2004, och hade även den par 72.

Vinnare 

* Spelades över 54 hål.

Källa:

Referenser

Golftävlingar på Japan Golf Tour
Anton Tjupkov

Anton Michajlovitj Tjupkov (), född 22 februari 1997, är en rysk simmare.

Karriär
Tjupkov vann olympiskt brons på 200 meter bröstsim i Rio de Janeiro 2016. Han vann VM-guld på långbana på samma distans 2017.

Vid Europamästerskapen i simsport 2021 tog Tjupkov guld på 200 meter bröstsim. Tjupkov fick även ett silver då han simmade i försöksheatet på 4×100 meter medley. Tjupkov tävlade i tre grenar vid olympiska sommarspelen 2020 i Tokyo. Han tog sig till final på 200 meter bröstsim och slutade på fjärde plats. På 100 meter bröstsim tog sig Tjupkov till semifinal, där han slutade på 16:e plats. Han simmade även för Ryska olympiska kommitténs lag i försöksheatet på 4×100 meter medley.

Referenser

Noter

Ryska simmare
Världsmästare i simning
Europamästare i simning
Ryska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 2016
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2016 från Ryssland
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 2016
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2020 från Ryssland
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 2020
Födda 1997
Levande personer
Män