kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Gunnar Lindqvist (civilingenjör)

Gunnar Gösta Lindqvist, född 23 augusti 1927 i Brännkyrka församling i Stockholms stad, död 18 augusti 2017 i Nacka distrikt i Stockholms län, var en svensk civilingenjör.

Biografi
Lindqvist avlade civilingenjörexamen vid Kungliga Tekniska Högskolan 1952 och blev flygingenjör vid Kalmar flygflottilj 1953. Han tjänstgjorde vid Flygförvaltningen 1961–1968: som flygdirektör 2. gr från 1961, med överstelöjtnants tjänsteklass från 1962, som chef för Siktessystemsektionen från 1964 och som överingenjör och projektledare för Saab 35 Draken 1965–1968. Åren 1968–1989 tjänstgjorde han vid Försvarets materielverk: utnämnd till flygdirektör 1. gr. med överstes tjänsteklass 1968, som teknisk direktör och chef för Flygplansavdelningen 1968–1980, utnämnd till flygdirektör 1. gr. med generalmajors tjänsteställning 1978, som chef för Huvudavdelningen för flygmateriel och ansvarig för Saab 37 Viggen och Saab 39 Gripen 1980–1989.

Gunnar Lindqvist invaldes som ledamot av Kungliga Krigsvetenskapsakademien 1971 och som ledamot av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien 1978.

Utmärkelser
  Riddare av Nordstjärneorden, 1970.
  Kommendör av Nordstjärneorden, 1973.
 Thulinmedaljen, 1984.
 Söderbergplaketten, 2008.

Bibliografi
”Svensk försvarsindustri genom tiderna och dess nya förutsättningar”, Kungl. Krigsvetenskapsakademiens Handlingar och Tidskrift, nr 4/2002, s. 75–90.
Rikets flygplanköp. JAS 39 Gripen (med Bo Widfeldt; Air Historic Research 2003).
”Anskaffning och underhåll av materiel till vårt försvar. Förr, nu, under omdaning och i framtiden”, Kungl. Krigsvetenskapsakademiens Handlingar och Tidskrift, nr 1/2008, s. 73–96.

Referenser

Vidare läsning

Män
Födda 1927
Avlidna 2017
Ingenjörer från Stockholm
Svenska ingenjörer under 1900-talet
Alumner från Kungliga Tekniska högskolan
Svenska generaler
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Ledamöter av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien
Kommendörer av Nordstjärneorden
Ingemar Olsson (företagsledare)

Karl Gunnar Ingemar Olsson, född 1 december 1927 i Annedals församling, Göteborgs och Bohus län, är en svensk företagsledare.

Biografi
Ingemar Olsson avlade civilingenjörexamen vid Chalmers tekniska högskola 1952 och filosofie kandidatexamen vid Uppsala universitet 1955. Han anställdes 1952 vid Telestyrelsen och arbetade 1962–1968 med projektledning av Saab 37 Viggen vid Saab AB. Han var chef för Robot- och elektroniksektionen vid Saab-Scania 1970–1982, från 1975 tillika direktör. Åren 1983–1998 var han verkställande direktör för Saab Bofors Missile Corporation AB.

Ingemar Olsson invaldes 1981 som ledamot av Kungliga Krigsvetenskapsakademien.

Referenser

Män
Födda 1927
Levande personer
Ingenjörer från Göteborg
Svenska ingenjörer under 1900-talet
Personer med anknytning till Saab
Alumner från Chalmers tekniska högskola
Alumner från Uppsala universitet
Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Antonio Conte (fäktare)

Antonio Conte, född 11 december 1867 i Minturno, död 4 februari 1953 i Minturno, var en italiensk fäktare.
Conte blev olympisk guldmedaljör i sabel vid sommarspelen 1900 i Paris.

Källor 

Italienska fäktare
Italienska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1900
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1900 från Italien
Tävlande i fäktning vid olympiska sommarspelen 1900
Födda 1867
Avlidna 1953
Män
Quilalí

Quilalí är en kommun (municipio) i Nicaragua med 30 418 invånare. Den ligger i den bergiga norra delen av landet i departementet Nueva Segovia. General Augusto César Sandino hade sitt högkvarter vid berget Cerro Chipote och området flygbombades intesivt av den amerikanska marinkåren från den 23 december 1927 till den 26 januari 1928. När de sedan intog platsen fann de endast uppstoppade halmdockor utklädda till soldater.

Geografi
Quilalí gränsar till kommunerna El Jícaro och Murra i norr, Wiwilí de Nueva Segovia i öster, Santa María de Pantasma och San Sebastián de Yalí i söder, samt till San Juan del Río Coco i väster. Kommunens centralort Quilalí, med 5 625 invånare (2005), ligger centralt i kommunen vid floden El Jícaro.

Historia
Quilalí blev 1891 grundad som en pueblo, och 1892 hade kommunen 335 invånare.

Natur
Kommunens södra gräns utgörs av floden Río Coco, som flyter från väster till öster.

Källor 

Kommuner i Nueva Segovia
Orter i Nueva Segovia
Aino-Kaisa Pekonen

Aino-Kaisa Ilona Pekonen, född Hirviniemi 24 januari 1979 i Riihimäki, är en finländsk politiker (Vänsterförbundet). Sedan 2019 är hon social- och hälsovårdsminister. Först i Regeringen Rinne, och efter 10 december i regeringen Marin. Hon är ledamot av Finlands riksdag sedan 2011. Pekonen är närvårdare.

Pekonen blev omvald i riksdagsvalet 2015 med 5 487 röster från Tavastlands valkrets. Pekonen utsågs 2019 till social- och hälsovårdsminister. Hon delar på posten med Hanna Sarkkinen och kommer att tjänstgöra de två första åren av regeringsperioden innan Sarkkinen tar över år 2021.

Hon är syster till komikern Aku Hirviniemi.

Utmärkelser

Noter

Externa länkar 

Ledamöter av Finlands riksdag för Vänsterförbundet
Finländska politiker under 2000-talet
Personer från Riihimäki
Födda 1979
Levande personer
Kvinnor
Timo Heinonen

Timo Pasi Petteri Heinonen, född 15 februari 1975 i Loppis, är en finländsk samlingspartistisk politiker. Han är ledamot av Finlands riksdag sedan 2007. Heinonen är pedagogie magister till utbildningen och har arbetat som klasslärare.

Heinonen blev omvald i riksdagsvalet 2015 med 6 274 röster från Tavastlands valkrets.

Noter

Ledamöter av Finlands riksdag för Samlingspartiet
Finländska politiker under 2000-talet
Födda 1975
Levande personer
Män
Sankt Eriksparken

Sankt Eriksparken var en park vid Kvarteret Flygmaskinen i stadsdelen Vasastaden i Stockholm och angränsade till Kvarteret Sländan. Parken låg mellan Norra Stationsgatan i norr, Dannemoragatan i öster, Sankt Eriksgatan i väster och Upplandsgatan/Västmannagatan i söder. På Sankt Eriksparkens plats ligger nu en utbyggnad av Rödabergsskolan.

Historik

Parken var uppkallad efter Stockholms skyddshelgon Sankt Erik. S:t Eriksparken anlades under 1920-talet i en stil som kan beskrivas som engelsk landskapspark enligt planer av Stockholms stadsplanedirektör Per Olof Hallman. Typiska var de slingrande gångvägarna och de olika höjder som parken var uppbyggd kring. Parken utnyttjade den naturliga bergryggen med dess förkastningar ner mot Sankt Eriksgatan och Norra Stationsgatan. 

Söder om kvarteret Flygmaskinen ligger kvarteren Motorn och Vingen som var en del av Hallmans stadsplan för området. Hallman var i sitt arbete inspirerad av den österrikiske arkitekten Camillo Sitte vars stadsplaner bar influenser av medeltida städer som följde och anpassade sig till terrängen. Redan från början hade Hallman planerat för en monumentalbyggnad i parken, som en norra avslutning på Upplandsgatan.

Antikvarisk utredning

År 2014 genomförde SISAB en antikvarisk utredning av parken och kom fram till följande analys av de kultur- och miljövärden som parken besitter;
 Parken har ett tydligt miljöskapande värde med sitt synliga läge vid infarten till Stockholm.
 Parken är i stort oförändrad från 1920-talet då den skapades
 Parkens relativa litenhet gör att den är känslig för förändringar
 Parken är viktigt för siktlinjer från de omkringliggande gatorna, då den för flera utgör ett blickfång eller en avslutande bakgrund.
 Parken angränsar till området Röda Bergen som är ett riksintresse.

Övrigt 
 I parken finns Erik Grates skulptur Navigare necesse est i brons som ställdes upp 1953.
 I parken ligger Rödabergsskolan, som uppfördes 1953 efter ritningar av arkitekt Paul Hedqvist. Skolgården och parken flyter ihop. Här finns lekplatser som används av skolbarnen på dagarna, men som är öppna för allmänheten under kvällar och helger. I parken finns en hundrastgård.
 Under parken med ingång från Norra Stationsgatan ligger ett av Stockholms allmänna skyddsrum från andra världskriget. Det har en yta av 184 m² vilket gav skydd åt ungefär 250 personer. Ingången är numera igenmurad.

Referenser

Externa länkar

Erik den helige
Parker i Stockholms kommun
Norrmalm
Vasastan
Edolisoma rostratum

Edolisoma rostratum, "rosselgråfågel", är en fågelart i familjen gråfåglar inom ordningen tättingar. Den betraktas oftast som en underart av cikadagråfågel (Edolisoma tenuirostre), men urskiljs sedan 2016 som egen art av Birdlife International och IUCN.

Fågeln förekommer enbart på ön Rossel i Louisiaderna. Den placeras av IUCN i hotkategorin kunskapsbrist.

Noter

Kommentarer

Källor

Externa länkar 

Gråfåglar
Edolisoma
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter i Louisiaderna
Biakdrillfågel

Biakdrillfågel (Lalage leucoptera) är en fågelart i familjen gråfåglar inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer enbart på ön Biak utanför norra Nya Guinea. Den betraktas oftast som en underart av papuadrillfågel (Lalage atrovirens), men urskiljs sedan 2016 som egen art av Birdlife International och IUCN, sedan 2021 även av tongivande International Ornithological Congress (IOC).

Status 
Den kategoriseras av IUCN som nära hotad.

Noter

Externa länkar 

Gråfåglar
Lalage
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter på Biak
Johnny Eduardo

Johnny Eduardo do Nascimento, född 8 mars 1978 i Rio de Janeiro, är en brasiliansk MMA-utövare som sedan 2011 tävlar i organisationen Ultimate Fighting Championship.

Referenser

Noter

Källor
Johnny Eduardo – UFC.com
Johnny Eduardo – Sherdog.com

Brasilianska utövare av mixed martial arts
Födda 1978
Män
Levande personer
Idrottare från Rio de Janeiro
Klostergatan

Klostergatan är en gata i centrala Lund.

Klostergatan ligger i kvarteret Gråbröder som fått sitt namn efter det medeltida Gråbrödraklostret i Lund. I samband med tillkomsten av järnvägen Malmö–Lund 1856 då ett intensivt trafikerat stråk mellan stadens gamla centrum kring Stortorget och den nya kommunikationsleden bildades blev Klostergatan i slutet av 1800-talet en av stadens viktigaste affärsgator. Idag finns det butiker och restauranger längs gatan.

Källor 
Bevaringsprogram Lund

Gator i Lund
Juliana Lima

Juliana Carneiro de Lima, född 15 mars 1982 i Belo Horizonte, är en brasiliansk MMA-utövare som sedan 2014 tävlar i organisationen Ultimate Fighting Championship.

Referenser

Noter

Källor
Juliana Lima – UFC.com
Juliana Lima – Sherdog.com

Brasilianska utövare av mixed martial arts
Födda 1982
Kvinnor
Levande personer
Personer från Belo Horizonte
Affordance

Affordance är ett begrepp inom psykologin som myntades 1977 av den amerikanske psykologen James J. Gibson. Affordance innebär att användandet eller ändamålet av en resurs går utanför det förutbestämda syftet. Affordance riktar sig emot de möjligheter som kan urskiljas i resurser av olika slag. Här gäller det inte vad som tänkts i designen av något eller hur konventionen anger att vi bör använda eller förstå något. Affordance beskriver de möjligheter som framträder i samband med när ett objekt, en miljö eller liknande används. Motsatsen till affordance är begreppet meningspotential som innefattar användandet som designats på förhand eller har ett förutbestämt användande som är etablerat socialt eller kulturellt. Dessa båda begrepp används inom den multimodala teorin.

Barndomsforskning 
Begreppet affordance började användas i barndomsforskningen  på 1980-talet i betydelsen som erbjudande/delaktighet eller meningserbjudande. Affordance betonar det som verkar meningsfullt ur ett barns perspektiv, oavsett av vem eller hur den nuvarande situationen eller miljön har konstruerats eller planerats.

Produktutveckling 
I produkt/industridesign, där designern handhar fysiska objekt, kan det finnas både verklig och upplevd affordance och de två behöver inte vara det samma. I grafisk design är upplevd affordance det enda designern har kontroll över – som förtydligande kan en användare ”klicka” var som helst på skärmytan, men i fråga om affordance är det snarare var användaren upplever att det är meningsfullt att klicka. När det gäller grafiska gränssnitt handlar affordance därför mer om att exempelvis använda metaforer som associerar och inbjuder till rätt handling.

Referenser 

Termer inom psykologi
Teorier inom psykologi
Perception
Leslie Smith

Leslie Smith, född 17 augusti 1982 i Santa Ana, är en amerikansk MMA-utövare som 2014–2017 tävlade i organisationen Ultimate Fighting Championship.

Referenser

Noter

Källor
Leslie Smith – UFC.com
Leslie Smith – Sherdog.com

Amerikanska utövare av mixed martial arts
Födda 1982
Kvinnor
Levande personer
Personer från Santa Ana, Kalifornien
Pedro Munhoz

Pedro Henrique Lopes Munhoz, född 7 september 1986 i São Paulo, är en brasiliansk MMA-utövare som sedan 2014 tävlar i organisationen Ultimate Fighting Championship.

Referenser

Noter

Externa länkar
Pedro Munhoz – UFC.com
Pedro Munhoz – Sherdog.com

Sociala media
Pedro Munhoz – Instagram

Brasilianska utövare av mixed martial arts
Födda 1986
Män
Levande personer
Idrottare från São Paulo
Digital valuta

En digital valuta är en valuta som skapas och lagras elektroniskt. Ordet används i synnerhet om valutor som inte har någon centralbank som stödjer den. Ordet används ofta synonymt till kryptovaluta och e-valuta, men kryptovaluta kan också sägas vara en särskild typ av digital valuta.

2016 meddelande Riksbanken att de undersöker möjligheterna och riskerna med att införa en digital valuta i Sverige, preliminärt kallad e-krona. Den var inte avsedd som en möjlig ersättning för sedlar och mynt, utan som ett komplement.

Referenser

Lokala och alternativa valutor
Neologismer
Digitala valutor
Marion Reneau

Marion Elizabeth Reneau-Perez, född 20 juni 1977 i Tulare, CA, är en amerikansk MMA-utövare som sedan 2015 tävlar i organisationen Ultimate Fighting Championship.

Noter

Externa länkar
Marion Reneau – UFC.com
Marion Reneau – Sherdog.com

Amerikanska utövare av mixed martial arts
Födda 1977
Kvinnor
Levande personer
Personer från Tulare County
Barkley Marathons

Barkley Marathons är ett ultramaratonlopp i traillöpning som genomförs i Frozen Head State Park nära Wartburg, Tennessee, USA. Deltagarna ska ta sig fem varv runt en bana som är cirka 32 km och de fem varven, totalt cirka 160 km, måste genomföras under 60 timmar. De tre första varven kallas för ett "på-skoj-lopp"(fun-run). Mellan 1995 och 2023 har endast 17 deltagare fullföljt loppet, ytterligare en deltagare gick i mål under tiden då Barkley Marathons var 80 km långt.

Historia
Loppets bana utformades av Gary "Lazarus Lake" Cantrell. Idén till att genomföra ett ultramaraton i Frozen Head State Park var inspirerad av James Earl Ray som 1977 rymde från fängelset Brushy Mountain State Penitentiary. Vid rymningen tog sig Ray endast fram 13 km i terrängen som omgav fängelset trots att han inte hittades på 55 timmar. När Cantrell hörde om rymningen tänkte han att han själv skulle ha klarat 160 km i terrängen och på så vis föddes Barkley Marathons. Fängelset som Ray rymde från passeras nu under loppets gång.

Loppet

Deltagarantalet är begränsat till 40 personer. De som vill delta i loppet ansöker och väljs sedan ut av arrangörerna, men hur man ansöker är en hemlighet och ingen officiell information om ansökningsprocessen finns tillgänglig. Det sägs att dock att en ansökan skall skickas per mejl till organisatörerna på en specifik dag och för att få reda på mejladress och ansökningsdag måste man prata med en person som har deltagit i loppet.  I och med att loppet går över en krävande terräng med en stigning på totalt 16 500 meter anses loppet av många vara det tuffaste i hela världen. 

Under flera upplagor har inte en ende deltagare gått i mål, senast det skedde var 2015 vilket Cantrell kommenterade med att "berget vann". De tre första upplagorna av Barkley Marathons (1986, 1987 och 1988) var cirka 80 km långa och vid 1988 års upplaga gick den första löparen i mål. Åren efter var loppet cirka 177 km, en sträcka som ingen klarade. Från 1995 genomförs loppet i nuvarande utformning över cirka 160 km och sedan dess har 17 deltagare gått i mål av cirka 1 100 startande.

Deltagare som fullföljt loppet

Dokumentärer
Annika Iltis och Timothy Kane följde 2012 års upplaga av Barkley Marathons och gjorde en dokumentär om loppet. Den lanserades 2014 och heter The Barkley Marathons: The Race That Eats Its Young.

Where Dreams Go To Die (2017) är en film av Ethan Newberry som följer ultralöparen Gary Robbins i hans flerfaldiga försök att klara Barkley Marathons.

Referenser

Långlopp
Ultramaratonlopp
Symposiachrus malaitae

Symposiachrus malaitae, "malaitamonark", är en fågelart i familjen monarker inom ordningen tättingar. Den betraktas oftast som en underart av salomonmonark (Symposiachrus barbatus), men urskiljs sedan 2016 som egen art av Birdlife International och IUCN.

Fågeln förekommer endast på ön Malaita i Salomonöarna. Den kategoriseras av IUCN som nära hotad.

Noter

Kommentarer

Källor

Externa länkar 

Monarker (familj)
Symposiachrus
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter på Malaita
Ciudad Antigua

Ciudad Antigua är en kommun (municipio) i Nicaragua med 5 790 invånare. Den ligger i den bergiga norra delen av landet i departementet Nueva Segovia, 20 kilometer öster om Ocotal. Ciudad Antigua är tillsammans med León och Granada en av de tre gamla koloniala städerna i landet.

Geografi
Ciudad Antigua gränsar till kommunerna San Fernando i norr, El Jícaro i öster, Telpaneca i söder och Mozante i väster. Största orten i kommunen är centralorten Ciudad Antigua med 1 469 invånare (2005).

Historia
Med namnet Nueva Segovia grundades Ciudad Antigua 1543 av Diego de Castañeda som den tredje spanska staden i Nicaragua. Den låg ursprungligen längre österut vid Panalí, där floden Río Jicaro rinner ut i Río Coco. Efter att ha anfallits av indianer flyttades staden 1611 till dess nuvarande läge. Det hjälpte dock inte så mycket. Staden attackerdes 1654 av både indianer och engelska pirater, 1689 återigen av engelska pirater, och 1711 återigen av indianer. Staden var vid denna tid huvudstad i provinsen Nueva Segovia, men 1781 flydde befolkningen västerut på grund av nya pirathot. Där grundade de Nueva Reducción de Segovia, som senare ändrade namn till Ocotal. En del av befolkningen återvände dock och staden har sedan dess hetat Ciudad Antigua (gamla staden).

Religion
Kommunen firar sina festdagar den 14 till 20 januari.

Källor 

Kommuner i Nueva Segovia
Orter i Nueva Segovia
Lennart Guldbrandsson

Lennart Sven Göran Guldbrandsson, född 12 april 1974 i Längbro församling i Örebro län, är en svensk manusförfattare, författare och omslagsillustratör.

Lennart Guldbrandsson växte upp i Östansjö i Hallsbergs kommun och utbildade sig på den tvååriga manuslinjen på Institutet för högre TV-utbildning i Göteborg 2000–2001.

Guldbrandsson var ordförande i Wikimedia Sverige 2007–2011. Han har även i andra roller deltagit i kampanjer och projekt för en friare upphovsrätt och bevarande av kulturarv.

Verk i urval
Källa:
Manusförfattarens guide – från skrivkramp till element x: sjutton artiklar om berättartekniker för proffs och amatörer, Vulkan 2007,  
Så fungerar Wikipedia: allt du behöver veta om hur man bidrar, om kritiken och kvalitetssatsningarna, Hexa förlag, Ronneby 2008, 
Landet Mythia: en julkalenderroman, Vulkan, Stockholm 2008 (med Mona Durefelt)
Ur arkitektens arkiv: tidiga fotografier i den Gegerfeltska fotosamlingen, Regionarkivet Västra Götaland/Wikimedia Sverige), Göteborg 2010,  (med Stefan Högberg)
Skriv som ett proffs, Vulkan 2014, 
Författarens idébok, Element X 2016, 
Dagarna jag dog, Element X 2016,  (e-bok)
bokserien Tre hattar, författad tillsammans med Kim Kimselius och Kristina Svensson:
10 misstag författare gör, Roslagstext: Eringsboda 2016, 
10 tips för att leva på din kreativitet , Roslagstext: Eringsboda 2017, 
10 sätt samarbete lyfter din kreativa karriär, Roslagstext: Eringsboda 2018,

Källor

Svenska författare
Svenska wikipedianer
Födda 1974
Levande personer
Män
Författare från Örebro
Svenska manusförfattare
Aégis

Aégis är det tredje studioalbumet med det norska metal-bandet Theatre of Tragedy. Albumet utgavs 1998 av skivbolaget Swanlake Records (som ägs av Massacre Records).

Låtlista
 "Cassandra" – 6:47
 "Lorelei" – 5:36
 "Angélique" – 5:45
 "Aœde" – 6:09
 "Siren" – 7:28
 "Venus" – 5:32
 "Poppæa" – 5:46
 "Bacchante" – 6:42

Text: Raymond Rohonyi
Musik: Theatre of Tragedy

Medverkande
Musiker (Theatre of Tragedy-medlemmar)
Raymond Istvàn Rohonyi – sång
Liv Kristine Espenæs – sång
Frank Claussen – gitarr
Eirik T. Saltrø – basgitarr
Hein Frode Hansen – trummor
Lorentz Aspen – piano, synthesizer
Tommy Olsson – gitarr

Produktion
Pete Coleman – producent, ljudtekniker, ljudmix
Siggi Bemm – ljudmix, mastering
Matthias Klinkmann – ljudtekniker

Referenser

Externa länkar
Metal archives: Aégis

Musikalbum 1998
Norska metalalbum
Örö, Västerviks kommun

Örö är en ö i Västrums socken, Västerviks kommun.

Örö har varit lotsplats sedan 1500-talet, 1598 fick lotsen Anders Jonsson på Örö ersättning för våldgästning av Sigismunds trupper i samband med att de drog sig tillbaka till Polen. Samme lots bötade i början av 1600-talet för att ha bedrivit olaglig handel. Under senare tider verkade släkterna Wirsén och Didrik i flera generationer som lotsar på ön. Ragnar Wirsén har i boken Kring en lotsgårds historia (1968) beskrivit lotsverksamheten på Örö. Lotsstationen drogs in 1881.

Källor 
 Sällsamheter i Småland, del 2, s. 33-36.

Svenska öar i Östersjön
Smålands öar
Gustav Pabst

Gustav Pabst var en konstnär, verksam i Sverige under 1800-talets senare hälft.

Pabst har med stor noggrannhet och avsevärd skicklighet utfört litografier till bland annat bokverket Sveriges industriella etablissementer (1870–1879) samt teckningar till Ny Illustrerad Tidning. Pabst var sannolikt av tysk börd och sökte sig troligen runt till olika platser där han kunde utföra illustrationsuppdrag. Pabst är representerad vid Nationalmuseum i Stockholm och Vänersborgs museum.

År 1864 övertog Pabst och Heinrich Wagner tryckeriet A. P. Landin & Komp. i Gävle. Firman Wagner & Pabst gick dock senare i konkurs.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 346, Allhems förlag, Malmö. LIBRIS-ID:8390296

Noter

Konstnärer
Män
Födda okänt år
Avlidna okänt år
Representerade vid Nationalmuseum
Ovanåkermästaren

Ovanåkermästaren var en svensk allmogemålare verksam under 1700-talets senare hälft.

Man har antagit att Ovanåkermästaren är identisk med Jonas Eriksson (1730–1806) som var husman och målare i Edsbyn. Med konstnärlig talang och fint hantverk har han dekorerat ett flertal bondgårdars tak och väggar med akantuskrokusar, blomsterknippen och bladkransar. Han avdelade ibland väggytorna med kraftiga pelare som var omvirade med klasar och mellan dem stora blombuketter.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 344, Allhems Förlag, Malmö. LIBRIS-ID:8390296

Svenska allmogemålare
Män
Födda okänt år
Avlidna okänt år
Svenska konsthantverkare under 1700-talet
Nicolas Perelle

Nicolas Perelle, född 14 december 1631 i Paris, död 1692 i Orléans, var en fransk tecknare och kopparstickare.

Han var son till Gabriel Perelle och bror till Adam Perelle. Han studerade för sin far och Simon Vouet. Han kom i kontakt med Erik Dahlbergh 1668 då han erbjöds att medverka som illustratör för bokverket Karl X Gustavs historia (Derebus a Carolo Gustavo gestis). För bokverket stack han 17 stycken planer och bataljer. Han kom senare att medverka i Dahlberghs Suecia antiqua et hodierna med 19 kopparstick av utsikter och byggnader. Perelle är representerad vid Nationalmuseum
 i Stockholm.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 386, Allhems Förlag, Malmö. LIBRIS-ID:8390296

Noter

Franska konstnärer
Män
Födda 1631
Avlidna 1692
Konstnärer från Paris
Representerade vid Nationalmuseum
Judge Rinder

Judge Rinder (engelsk originaltitel: Judge Rinder) är en engelsk realityserie där autentiska civilrättsliga rättegångsfall behandlas av domaren Robert Rinder. Robert Rinders domslut fungerar som en bindande skiljedom. Programmet har spelats in sedan 2014. Serien distribueras och sänds av ITV. I Sverige sänds serien på Investigation Discovery och Sjuan.

Säsonger

Externa länkar 

Judge Rinder at Biogs.com

TV-seriestarter 2014
Brittiska TV-serier från 2010-talet
Reality-program