kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Tal, musik och hörsel

Tal, musik och hörsel (TMH) är en forskningsenhet vid KTH. TMH:s forskning kretsar kring alla former av mänskligt tal och kring talteknologi, och med över 60 år på nacken är det Sveriges äldsta forskningsenhet i sitt slag. Enheten är tvärvetenskaplig och bland de forskare som haft sin hemvist här finner man förutom ingenjörer och datavetare bland annat lingvister, fonetiker, kognitionsvetare, och psykologer.

Historia 
TMH grundades (då under namnet Taltransmissionslaboratoriet) 1951 av Gunnar Fant, som gick i bräschen för tidens internationella talforskning. Den är sedan grundandet belägen på KTH:s Campus Vallhallavägen, där den inledningsvis var inhyst på Lindstedtsvägen 3 och senare på Drottning Kristinas väg 31. 2004 flyttades den till Lindstedtsvägen 24 på Campus Vallhallavägens övre borggård i samband med att Försvarshögskolan tog över huset på Drottning Kristinas väg.

Enheten har en stark tradition av att kultivera forskare. Efter Gunnar Fant själv följde Johan Sundberg, Björn Lindblom och Sven Öhman, som alla tre gick vidare till den absoluta internationella framkanten av sina områden (Johan Sundberg är än idag en högst aktiv kraft på TMH). Sedan dess har enheten producerat ytterligare ca 70 doktorer. Enheten är dessutom en attraktiv miljö för namnkunniga gästforskare, och ett stort antal av områdets storheter har tillbringat tid här, till exempel Julia Hirschberg, som under sin vistelse blev hedersdoktor på KTH.

Forskning 

Forskningsinriktningen var inledningsvis fokuserad på talproduktion och syntetiskt tal. På 1950-talet var Orator Verbis Electris (OVE I) en av de första talsynteserna i världen och under 1960-talet låg talsyntesen Orator Verbis Electris (OVE II) i täten när det gällde naturtrogen talsyntes.

Med tiden har forskningsområdet vidgats till att omfatta de flesta aspekter av tal och talad kommunikation. Till de mer framstående områdena hör:

 multimodal interaktion, där hänsyn tas inte bara till talet utan även till andra fenomen som gester, blickar, ansiktsuttryck
 interaktion mellan människor och avatarer eller robotar
 situationerad interaktion, där omgivningen i vilken interaktionen äger rum tas med i beräkningen
 tal- och samtalsstudier som går längre än vad som sägs, och dessutom tittar på hur det sägs

Enheten bedriver ungefär lika delar grundforskning och applikationsforskning. På det senare området undersöker man hur talanalys och talteknologi kan komma till nytta i en rad skilda områden utöver kommunikation, från vård och hälsa till tillverkning och verksamhetsstöd till utbildning och underhållning.

Referenser

Kungliga Tekniska högskolan
Talteknologi
Suur-Hollola-loppet för kallblod

Suur-Hollola-loppet för kallblod (fi. Kylmäverihevosten Suur-Hollola-ajo) är ett travlopp för kallblodiga travare som körs vid Jokimaa travcentrum i Lahtis i Finland varje år i början av juli. Tävlingen körs över 2140 meter och är kallblodens motsvarighet till Suur-Hollola-loppet.

Segrare

Referenser

Noter 

Finska travlopp
Sportevenemang i Finland
Återkommande sportevenemang med premiär 1993
Lindelöws bokförlag

Lindelöws bokförlag, grundat 1989, är ett svenskt bokförlag i Göteborg. Förlaget har bland annat utgivit Charles Bukowskis verk i svensk översättning.

Källor

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Svenska bokförlag
Bildanden 1989
Viesker

Viesker, född  i Muurame i Finland, död , var ett finskt kallblod som tävlade mellan 1993 och 2004. Han tränades och kördes av Kaarlo Ahokas.

Karriär 
Viesker tävlade mellan 1993 och 2004, och sprang in  euro på 169 starter, varav 136 segrar, 17 andraplatser och 3 tredjeplatser. Han tog karriärens största segrar i Elitkampen (1996, 1997, 1998, 1999, 2000), Suur-Hollola-loppet för kallblod (1997, 1998, 1999, 2000, 2003), Nordiskt Mästerskap (1995, 1996, 1997) och Alm Svartens Æresløp (1997, 1999, 2000). Han segrade även i Kungstravet fem år i rad (1996, 1997, 1998, 1999, 2000).

Viesker var den första finska kallblodshästen som sprang under tiden 1.20,0 när han sprang 1.19,9 år 2002. Han blev även den första finska hästen att springa in mer än en miljon euro. Viesker valdes till årets häst i Finland mellan 1996 och 1999.

Han anses som en av världens bästa kallblodstravare någonsin.

Avelskarriär 
Viesker antogs som avelshingst vid 6 års ålder 1995. På grund av goda avkommor har han fått kontinuerliga avelsrättigheter. Mellan 1997 och 2019 föddes 1500 avkommor till Viesker. Vieskers avkommor har totalt sprungit in mer än 12,5 miljoner euro (2021). 

Viesker dominerade som avelshingst likväl som tävlingshäst. Han är far till bland andra Polara, Vitter och Välähdys.

Viesker pensionerades som avelshingst 2017, och har fler avkommor än någon annan finsk häst.

Död 
Viesker avlivades den  på grund av ålderdomens svagheter. Han blev 33 år gammal.

Referenser

Noter 

Hästar födda 1989
Hästar avlidna 2022
Finländska travhästar
Alm Svartens Æresløp

Alm Svartens Æresløp är ett travlopp för kallblodiga travare som körs vid Bjerke Travbane i Oslo i Norge varje år i samband med Oslo Grand Prix i början av juli. Tävlingen körs över 1 609 meter.

Segrare

Referenser

Noter 

Norska travlopp
Sportevenemang i Norge
Återkommande sportevenemang med premiär 1986
Ksenija Makejeva

Ksenija Vladimirovna Makejeva  (ryska Ксения Владимировна Макеева),  född 19 september 1990 in Ufa i dåvarande Sovjetunionen, är en rysk handbollsspelare.

Klubblagskarriär 
Makejeva spelade för GK Dynamo Volgograd från och med säsongen 2006-2007. Tillsammans med Volgograd vann hon ryska mästerskapet 2009, 2010, 2011, 2012, 2013 och 2014 och EHF Cupen 2008. Säsongen 2014-2015 värvades Makejeva av den rumänska klubben HCM Baia Mare. Hon vände åter till Ryssland året efter och spelar sedan dess för GK Rostov-Don. Tillsammans med Rostov vann hon EHF-cupen 2017 och ryska mästerskapet 2017, 2018, 2019 och 2020.

Landslagskarriär 
Makejeva vann guld i U18-VM 2008 med det ryska ungdomslandslaget. Makejeva vann två år senare silvermedaljen vid U20-VM  och blev även uttagen till turneringens All Star Team. Makejeva har spelat över 150 matcher för det ryska landslaget. Hon var med och vann VM 2009 med Ryssland.  Hon tog silver i EM 2018 och vid VM 2019 vann hon en bronsmedalj med det ryska landslaget. I OS 2020 i Tokyo var hon med och tog silvermedalj.

Referenser 

Kvinnor
Födda 1990
Levande personer
Ryska handbollsspelare
Världsmästare i handboll
Ryska idrottare under 2000-talet
Personer från Ufa
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2020 från Ryssland
Tävlande i handboll vid olympiska sommarspelen 2020
Olympiska silvermedaljörer 2020
Ryska olympiska silvermedaljörer
Orphans of the Tide

Orphans of the Tide är den första delen av en trilogi av Struan Murray.

Referenser

Externa länkar 
 Struan Murrays officiella webbplats

Skönlitteratur 2020
Brittisk fantasylitteratur
Ludvig Johansen

Christian Ludvig Johansen, född 1 augusti 1868,  var en dansk skeppsbyggnadsmästare som drev C.L. Johansens Skipsværft (eller Ludvig Johansens Skipsværft) i Marstal 1905–1922.

Han var gift med Hansine Petrine Johansen (född 1871).

Fartyg byggda av C.L. Johansens Skipsværft i urval
Iris, skonert, 1914
Bonavista, skonert, 1914
Fulton, skonert, 1915
Duty (senare Marna, senare Mary), skonert, 1919
Astrea, skonert, 1921

Källor
Christen Ludvig Johansen på www.geni.com
forum.slaegt.dk den 27 december 2014

Noter

Personer inom Danmarks näringsliv under 1900-talet
Skeppsbyggare
Födda 1868
Avlidna 1957
Män
Personer från Stevns kommun
Svahken Sïjte

Svahken Sïjte, även känt som Engerdals Reinbetesdistrikt, är en sydsamisk sïjte och norsk sameby som ligger öster om insjön Femunden i Engerdal Kommun, och Innlandet Fylke. Namnet Svahken Sïjte är sydsamiska, och är en sammanslagning av det sydsamiska namnet på berget Stor-Svuku och det sydsamiska ordet för sita. 

Svahken Sïjte är totalt 1007 km², och sex andelsägare inom reinbetesdistriktet har tillsammans runt 3000 renar. Ungefär 75% av reinbetesdistriktet består av nationalparker och naturreservat.

Norr om Svahken Sïjte ligger reinbetesdistrikten Gåebrien Sïjte och Saanti Sïjte, och österut, på den svenska sidan om gränsen ligger Idre Sameby och Ruvhten Sïjte.

Källor 

Samebyar i Norge
Campus Albano

Campus Albano är Stockholms universitets och Kungliga Tekniska högskolans campus vid Roslagsvägen i stadsdelen Norra Djurgården, Albano i Stockholms kommun. På området uppförs 70 000 kvadratmeter universitetslokaler samt cirka 1 000 studentlägenheter som till övervägande del kommer att förvaltas av Akademiska Hus samt Svenska Bostäder. 

Campus Albano utgör tillsammans med Karolinska Institutets campus Solna och Handelshögskolan i Stockholms campus Sveavägen den så kallade Vetenskapsstaden.

Geografiska läget
Campus Albano är belägen på Norra Djurgården och ingår i Kungliga nationalstadsparken. Området var under senare delen av 1800-talet samt under 1900-talet ett industriområde men som numera är nedlagt till förmån för campuset. Området begränsas av Roslagsvägen i väst och Roslagsbanans spårområde i öst.

Karta över området
{
  "type": "FeatureCollection",
  "features": [
    {
      "type": "Feature",
      "properties": {},
      "geometry": {
        "type": "Point",
        "coordinates": [
          18.057144,
          59.355526
        ]
      }
    }
  ]
}

Institutioner vid campuset
Följande institutioner vid Stockholms universitet är/kommer vara verksamma i campus Albano: 
 Företagsekonomiska institutionen
 Institutionen för folkhälsovetenskap
 Institutionen för socialt arbete
 Matematiska institutionen
 Psykologiska institutionen
 Specialpedagogiska institutionen
 Statistiska institutionen
 Stockholm Resilience Centre

Kommunikationer
De främsta kommunikationssätten till Campus Albano är med buss eller cykel- och gångvägar. I området planeras det för 2 000 cykelplatser varar ca 450 i ett cykelgarage. Vidare planeras det för ett parkeringsgarage för bilar under Hus 2 och 4 där cirka 336 stycken avgiftsbelagda parkeringsplatser kommer att finnas.

Bilder från bygget

Se även
Campus Valhallavägen
Kräftriket
Stockholm Business School

Referenser

Noter

Campus vid Stockholms universitet
Kungliga Tekniska högskolan
Stockholms universitet
Byggnader och anläggningar i Stockholms innerstad
Gabriele Goettle

Gabriele Goettle, född 31 maj 1946 i Aschaffenburg, är en tysk journalist och författare, känd för sina reportage.

Efter studier i bland annat i itteratur- och konstvetenskap i Berlin blev Goettle 1976 medutgivare av en anarkistisk och feministisk tidskrift. På 1980-talet började hon skriva reportage om tysk vardagsverklighet i dagstidningen Die Tageszeitung (taz), vilka utgavs samlade i Freibank (1991). I Deutsche Sitten: Erkundungen in Ost und West (1991) skildrar hon människor på det tyska samhällets undersida. Hon låter dessa människor komma till tals utan egna kommentarer, låter ofta samtalen följa osannolika vägar och blandar stort med smått, något som utmärker även Deutsche Bräuche: Ermittlungen in Ost und West (1994) och Deutsche Spuren Erkenntnisse aus Ost und West (1997). I Die Ärmsten! wahre Geschichten aus dem arbeitslosen Leben (2000), skildrar hon socialt utslagna i Berlin. I Experten (2004) låter hon 32 människor med vitt skilda sociala tillhörigheter berätta om sina liv och i Der Augenblick Reisen durch den unbekannten Alltag (2012) återger hon 26 kvinnors berättelser.

Referenser

Tyska journalister under 1900-talet
Tyska författare under 1900-talet
Tyskspråkiga författare
Födda 1946
Kvinnor
Levande personer
Personer från Aschaffenburg
Olle von Sydow

Olle Emil Fingal von Sydow, född den 13 oktober 1913 i Edefors församling, Norrbottens län, död den 15 september 1983 i Östersund, var en svensk militär.

von Sydow blev fänrik vid Bodens artilleriregemente 1937, löjtnant där 1939 och kapten där 1945. Han blev kapten i generalstabskåren 1946 och vid Norrlands artilleriregemente 1953. Han befordrades till major 1954 och var avdelningschef i försvarsstabens kommunikationsavdelning 1955–1958. von Sydow var överstelöjtnant vid Bodens artilleriregemente 1958–1963, överste och chef för regementet 1964–1966 och armésektionschef vid Nedre Norrlands militärområde 1966–1974. Han befordrades till överste av första graden 1972. von Sydow blev riddare av Svärdsorden 1955, kommendör av samma orden 1967 och kommendör av första klassen 1970.

Källor 

 
 Svenska Dagbladet den 7 juni 1955, sidan 8
 Svenska Dagbladet den 7 juni 1967, sidan 12
 Svenska Dagbladet den 7 juni 1970, sidan 10
 
 

Överstar i svenska armén
Svenska regementschefer
Kommendörer av första klass av Svärdsorden
Svenska militärer under 1900-talet
Personer från Edefors socken
Födda 1913
Avlidna 1983
Män
Magnus Strålenhielm

Magnus Strålenhielm, född 11 augusti 1699 på Eknaholm i Tjureda socken, Kronobergs län, död 1758, var en svensk adelsman och inspektor.

Biografi
Magnus Strålenhielm var son till Arvid Strålenhielm och Elisabeth Stråle af Ekna. Strålenhielm blev volontär vid Kronobergs regemente 1715 och förare vid samma regemente 1717. Han blev 1718 sergeant och fänrik och tog 1719 avsked som löjtnant. Strålenhielm blev inspektor vid Kungsbro salpetersjuderiverk 1721 och inspektor vid Vadstena krigsmanshus 1723. Han fick överkrigskommissaries karaktär 1748.

Mellan åren 1715–1717 lärde han sig konsten i häradsbokhålleri hos häradsskrivaren Lindberg och utförde senare hans arbete. Strålenhielm bestred 1717 mönsterskrivaretjänsten och förde korrespondens vid Albo kompani, Kronobergs regemente. Strålenhielm deltog i fälttåget mot Norge 1718. Han blev vid belägringen av Fredrikstens fästning skjuten i vänstra benet. Han hjälpte till att föra över krigsredskap från Fredrikstens fästning till Skräddarön. Strålenhielm beordrades 1719 att med regementet förflytta sig till Stockholm och Roslagen. Där skulle de förhindra Rysslands härjningar.

Familj
Strålenhielm gifte sig första gången 24 juni 1721 med Anna Margaretha Österberg (1699–1739). Hon var dotter till salpetersjuderinspektorn Lars Österberg. De fick tillsammans barnen Lars (1722–1724), Elisabeth (född 1724), Anna Maria (1725–1756), Arvid Lorentz (1726–1730), Mathias (1728–1800), Christina Magdalena (1729–1732), Engel Catharina (1730–1732), Carl Gustaf (1732–1732), Eric Gustaf (1733–1733), Carl Magnus (1734–1735) och en dotter (1737–1737).

Strålenhielm gifte sig andra gången 1 mars 1741 med Ulrica Sophia Hederhjelm (1715–1803). Hon var dotter till lagmannen Peter Hederhjelm och Christina Sophia Billberg på Lindkullen. De fick tillsammans barnen Christina Sophia (1742–1814), Adolph Fredric (född 1745) och Pehr Gustaf (1750–1819).

Referenser

Noter 

Födda 1699
Avlidna 1758
Män
Svenska inspektörer
Personer i Sverige under 1700-talet
Personer från Tjureda socken
Marja Mortensson

Marja Helena Fjellheim Mortensson, född 5 mars 1995, är en sydsamisk jojkare, språkarbetare och musiker, född i Engerdal, Norge och uppvuxen inom renskötseln i Svahken Sijte.

Biografi 
Marja Mortensson är en av få artister idag som framför syd- och umesamisk jojk. 2017 gav hon ut debutalbumet Aaregïjre – Early Spring på förlaget Vuelie, som drivs av den sydsamiske musikern och komponisten Frode Fjellheim. Albumet följdes av i snitt ett nytt album per år under en treårsperiod. Mortensson har även medverkat på album tillsammans med andra musiker, däribland den norske jazztubisten Daniel Herskedal.

Mortensson var en av de första sydsamer i Elgå, runt 30 mil norr om Oslo, som inte behövde flytta hemifrån för att kunna läsa sitt språk under sin skoltid. Detta har präglat Mortensson starkt, som i största möjliga mån använder sig av det sydsamiska språket som sitt konstnärliga språk. Idag blandar hon klassisk musik, jazz och jojk i sin musik, och räknas både som en traditionsbärare och förnyare av de två sydligaste jojkstilarna i Sápmi.

Under våren 2014 deltog hon i mentorsprogrammet Russuoh Vuölieb - Väck upp jojken, tillsammans med andra samiska artister, såsom Katarina Barruk och Jörgen Stenberg. Hon har även studerat jojk vid Nord Universitet i Norge.

Efter att ha uppmärksammats som årets unga konstnär på den samiska festivalen Riddu Riđđu, har Mortensson turnerat både inom Norden, och i Taiwan, Kongo-Kinshasa och Sibirien. Hon var även en av artisterna i 100-årsjubileumsföreställningen Jielemen Aavoe i Trondheim 2017, tillsammans med bland annat Mari Boine och Sofia Jannok. Konserten hölls till minne av det första samiska landsmötet som anordnades i Trondheim av bland annat Elsa Laula och Daniel Mortensson 1917.

Under våren 2021 deltog Mortensson i det norska musikprogrammet De Neste, på NRK1, där hon tolkade sex stycken norska musikers låtar i ny tappning.

Utmärkelser och priser 

 2013: Hedmark fylkeskommunes kulturpris
 2014: Årets unga konstnär på Riddu Riđđu
 2016: Sámi Music Awards
 2017: Engerdals Kommunes Kulturpris
 2019: Spellemannprisen
 2019: NOPA-priset för låten Mojhtesh från albumet Mojhtestasse – Cultural Heirlooms
 2021:  Áillohaš-priset

Diskografi 
Soloalbum

 2017: Aarehgïjre – Early Spring (Vuelie)
 2018: Mojhtestasse – Cultural Heirlooms (Vuelie) 
 2019: Lååje – Dawn (Vuelie) 

Tillsammans med andra

 2019: Klarvær (tillsammans med Moenje)
 2021: Tsïegle 

Singlar

 2021: Jahtijem – City Boy (från De Neste)
 2021: Mov gieriesvoetine – Fordi eg elsker deg (från De Neste)
 2021: Rudtjen tjuvdie – Styggen på Ryggen (från De Neste)
 2021: You Know So Well (från De Neste)
 2021: Vaajmah jïh seala - to hjerter og en sjel (från De Neste)
 2021: Here We Are (från De Neste)
 2019: Eagnede Fropmehkem – A Storm is Rising

Medverkar på

 2018: Beaiveidja – Solnatt (blandade artister)
 2017: This is the Corner of a Larger Field (med Merlyn Driver)
 2015: Russuoh Vuölieb (blandade artister)

Källor 

Kvinnor
Födda 1995
Levande personer
Norska sångare under 2000-talet
Personer från Engerdals kommun
Meta (namn)

Meta är ett förnamn som företrädesvis bärs av kvinnor.

Den 31 december 2020 fanns totalt 262 kvinnor med förnamnet Meta folkbokförda i Sverige.

Personer med namnet Meta 
 Meta Roos
 Meta Velander

Referenser

Kvinnonamn
Arvid Strålenhielm

Arvid Strålenhielm (tidigare Gallander), född 25 mars 1665 i Berga socken, Kronobergs län, död 3 juli 1732 i Tjureda socken, Kronobergs län, var en svensk adelsman och inspektor.

Biografi
Arvid Strålenhielm föddes 25 mars 1665 på Bergs prästgård i Berga socken. Han var son till kyrkoherden Haqvin Gallander. Strålenhielm blev salpetersjuderiinspektor i Kalmar län och Öland 1689, samt Skaraborgs län, Värmlands län Dalarnas län och Bohuslän 1690. Han blev vice överinspektor vid salpetersjuderiverken i de nämnda länen 1710. Han blev överinspektor vid salpetersjuderiverken i Västergötland, Småland och på Öland 1720. Strålenhielm adlades 7 mars 1720 till Strålenhielm och introducerades 1723 som nummer 1761. Han avled 3 juli 1732 på Eknaholm i Tjureda socken och begravdes i Tjureda kyrka.

Han ägde gården Eknaholm i Tjureda socken som han fick med sin första fru Elisabeth Stråle af Ekna.

Familj
Strålenhielm gifte sig första gången 8 oktober 1693 med Elisabeth Stråle af Ekna (1677–1709). Hon var dotter till löjtnanten Olof Stråle af Ekna och Christina Magdalena Hård. De fick tillsammans barnen Catharina (1694–1694), Gustaf (1695–1696), Adam (1697–1697), Haqvin (1698–1752), Magnus Strålenhielm (1699–1758), Dorothea Juliana (1700–1761), Eric (1702–1772), Nils (född 1703), Gustaf (1705–1776) och Carl Johan (1706–1762).

Strålenhielm gifte sig andra gången 1710 med Anna Lundberg (1681–1762). Hon var änka efter en pastor. De fick tillsammans barnen Elisabeth (1712–1748), Gabriel (1714–1768), Christina Magdalena (född 1717) och Johanna Catharina (född 1721).

Referenser

Noter 

Födda 1665
Avlidna 1732
Män
Svenska inspektörer
Personer i Sverige under 1700-talet
Personer i Sverige under 1600-talet
Personer från Berga socken, Småland
Billman-Regulators fabriksanläggning

Billman-Regulators fabriksanläggning (fastigheten Regulatorn 1) är en kulturhistoriskt värdefull industrianläggning som uppfördes 1962-1964 efter ritningar av arkitekt Karl G.H. Karlsson för elektronikkoncernen Billman-Regulator AB. Anläggningen är belägen i kommundelen Flemingsberg vid Elektronvägen 4–6 i Flemingsbergs industriområde, Huddinge kommun. Regulatorvägen och kvarteret Regulatorn påminner fortfarande om den tidigare verksamheten.

Historik

Den första industrin som flyttade till det då nyanlagda industriområde i Flemingsberg var fabriksanläggningen med huvudkontor för Billman-Regulator AB. Företaget var i kraftig expansion och hade tidigare sin tillverkning utspridd på ett 15-tal olika adresser. Nu kunde man samla sin verksamhet på ett enda ställe. 

På den 70 000 m² stora tomten uppfördes i en första etapp en kontorsbyggnad i sex plan och tre verkstadshallar i ett plan med sammanlagd 24 000 m² golvyta. För utformningen engagerades Karl G.H. Karlsson som vid tiden räknades till en av Sverige mest anlitade industrihusarkitekter. För konstruktionerna stod Arne Johnson Ingenjörsbyrå och byggnadsfirman SIAB uppförde anläggningen tillsammans med byggmästaren Reinhold Gustafsson. Invigningen skedde i juni 1964 under festliga former i närvaro av Prins Bertil.

Anläggningen utökades under årens lopp med ytterligare byggnader. Billman-Regulator var kvar till 1970 och verksamheten övertogs efter ett antal fusioner av tyska Siemens AG division Buildings Technologies. 2009 lades verksamheten i Huddinge ner. Den 1 november 2018 förvärvade Fabege fastigheten Regulatorn 1. Idag (2021) huserar ett tiotal olika företag och verksamheter i byggnadskomplexet, bland annat LKAB Wassara, Arbetarrörelsens arkiv och Klippans Gymnasium. 

Huddinge kommun fastställde 2012 en ny detaljplan som syftar till att ge förutsättningar för utbyggnad av ytterligare en stor byggnad inom fastigheten. Kontorshuset från 1964 anges som en solitär i Huddinges reviderade kulturmiljöinventering. Byggnaden betraktas av kommunen som "värd uppmärksamhet och varsamhet tack vare sina arkitektoniska eller kulturhistoriska värden".

Bilder

Noter

Källor
Bygglovsritningar upprättade av arkitekt Karl G.H. Karlsson i oktober 1961.
 Svenska Dagbladet: I dag inviger Billman-Regulator sin nya anläggning i Huddinge, publicerad 2 juni 1964
Detaljplan för Regulatorn 1, Miljö- och samhällsbyggnadsförvaltningen, augusti 2012, antagandehandling

Externa länkar

Byggnader och anläggningar i Huddinge kommun
Tore Wigforss

Tore Wigforss, född den 6 augusti 1904 i Halmstad, död den 13 oktober 1968 i Mariefred, var en svensk militär.

Wigforss blev fänrik vid Norrbottens regemente 1926, löjtnant där 1930 och kapten 1937. Efter att han genomgått Krigshögskolan 1936–1938 befordrades han till major vid regementet 1946 och till överstelöjtnant där 1954. Wigforss var chef för den svenska kontingenten vid de neutrala nationernas övervakningskommission i Korea 1957. Han var överste och befälhavare i Kiruna försvarsområde 1958–1964 och samtidigt i Jokkmokks försvarsområde 1958–1961. Wigforss blev riddare av Svärdsorden 1947.

Källor 

 
 
 Tore Wigforss på Gravar.se

Överstar i svenska armén
Försvarsområdesbefälhavare
Riddare av Svärdsorden
Svenska militärer under 1900-talet
Militärer från Halmstad
Gravsatta på Lidingö kyrkogård
Födda 1904
Avlidna 1968
Män
Harry Svensson (fotbollsspelare)

Harry Svensson, född 11 juni 1945 i Borås, är en svensk före detta fotbollsspelare (mittfältare).

Svensson inledde sin seniorkarriär i IFK Göteborg, där han både var med om att vinna SM-guld 1969 och bli nedflyttad till andradivisionen efter säsongen 1970. Därefter fortsatte han sin karriär i Djurgårdens IF och spelade även två landskamper för svenska landslaget.

Referenser 
Harry Svensson på National-Football-Teams
Harry Svensson på Svensk fotboll
Noter

Svenska fotbollsspelare
Fotbollsspelare i IFK Göteborg
Spelare i Djurgårdens IF Fotboll
Spelare i Västerås SK Fotboll
Svenska landslagsspelare i fotboll
Svenska idrottare under 1900-talet
Idrottare från Borås
Födda 1945
Levande personer
Män
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Svenska mästare i fotboll