kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Hyllie församling (före 1908)

Hyllie församling var en församling i Lunds stift i Malmö kommun i Skåne län. Församlingen uppgick 1 maj 1908 i Limhamns församling

Administrativ historik 
Församlingen har medeltida ursprung. 25 april 1902 utbröts Limhamns församling. 1 maj 1908 införlivades Hyllie församling i Limhamns kommun. 

Församlingen utgjorde ett eget pastorat mellan 1545 och 1552 samt mellan 3 mars 1599 och 4 maj 1605, däremellan, före och till 1 maj 1832 annexförsamling i pastoratet Bunkeflo och Hyllie. Från 1 maj 1832 till 1 maj 1862 annexförsamling i Sankt Petri, Bunkeflo och Hyllie. Från 1 maj 1862 till 1 maj 1908 annexförsamling i pastoratet Bunkeflo och Hyllie som från 25 april 1902 även omfattade Limhamns församling.

Kyrkor 
Hyllie kyrka

Se även
Hyllie socken

Källor 

Historiska församlingar i Lunds stift
Församlingar och pastorat i Malmö kommun
Buskär

Buskär kan avse flera platser:
Stora Buskär – flera 
Lilla Buskär – en ö i Brändö kommun på Åland
Höga Buskär – en ö i Kimitoöns kommun i Åboland
Låga Buskär – en ö i Kimitoöns kommun i Åboland

Se även
Boskär – flera
Busskär
Buskskär – flera
Vit astrakan

Vit astrakan är en äppelsort.
 
Denna äpplesorts historia är oklar. Det har hävdats 
att sorten är har uppkommit i Sverige av kärnor från Ryssland 
 att sorten är rysk
 att sorten är identisk med en äpplesort beskriven år 1653.

Trädet blommar tidigt med stora vita blommor. Skalet är tunt, grundfärgen är vitgul till vitgrön med en strimmig röd täckfärg på solsidan. Stjälken är 10-15 mm lång. Äpplet har ett stort brett lökformigt kärnhus. Äpplet har en kraftig angenäm lukt. Fruktköttet är mycket saftigt. Hållbarheten är kort. Sorten blir snabbt mjölig. Typisk storlek höjd 75 mm, bredd 85 mm. Många frukter blir dock små. Fruktköttet blir liksom andra astrakaner ibland klart. Skördas i slutet av augusti. Sorten är känslig för fruktträdskräfta, skorv och fruktmögel. Mycket vanligt förekommande i Sverige under 1800-talet. Självsterilitetsgener S3S11.

Referenser

Äppelsorter
Väderkvarn vid Zaandam

Väderkvarn vid Zaandam eller Väderkvarn och båt vid Zaandam () är en oljemålning av den franske impressionistiske konstnären Claude Monet från 1871. Den ingår i Ny Carlsberg Glyptoteks samlingar i Köpenhamn sedan 1986.

Under fransk-tyska kriget bosatte sig Monet med familj i London för att undgå inkallelse till armén. Efter krigsslutet 1871 återvände Monet till Frankrike. Men på rekommendation av landskapsmålaren Charles-François Daubigny tog han omvägen förbi den fridfulla holländska byn Zaandam där han tillbringade fem månader. Det platta landskapet med sina många väderkvarnar och kanaler inspirerade Monet och här tillkom omkring 20 målningar. 

Det som är ovanligt med Väderkvarn vid Zaandam är det låga perspektivet och horisontlinjens höga placering. Utgångspunkten tycks vara nära vattenytan, kanske i en båt, vilket understryker vattnets betydelse i målningens komposition.

Källor 

Kunstindeks Danmark

Målningar 1871
Målningar av Claude Monet
Målningar på Ny Carlsberg Glyptotek
Landskapsmålningar
Målningar med motiv från Nederländerna
Åke Eriksson (militär)

Åke Mauritz Eriksson, född 28 juli 1923 i Uppsala församling i Uppsala län, död 12 maj 2008 i Strängnäs domkyrkoförsamling med Aspö i Södermanlands län, var en svensk militär och kommunalpolitiker för Moderata Samlingspartiet.

Biografi
Eriksson avlade studentexamen vid Högre allmänna läroverket å Östermalm i Stockholm 1942. Han avlade officersexamen vid Krigsskolan 1945 och utnämndes samma år till fänrik vid Gotlands artillerikår, där han befordrades till löjtnant 1947 och tjänstgjorde till 1955. Han gick Artilleriofficersskolan (ArtOS) vid Artilleri- och ingenjörhögskolan (AIHS) 1948–1949 och Högre kursen vid Krigshögskolan 1953–1955  samt utnämndes till kapten 1956, varpå han var generalstabsaspirant 1956–1958 och tillhörde Generalstabskåren 1958–1962. Han tjänstgjorde vid Wendes artilleriregemente 1962–1963, var ledamot av 1960 års upplysningsutredning, befordrades till major 1963 och tjänstgjorde vid Bodens artilleriregemente 1963–1965. Han var förste lärare i truppslagstaktik och truppföring vid ArtOS/AIHS 1965–1967, befordrad till överstelöjtnant 1966. Åren 1967–1970 var han avdelningschef i Artilleriinspektionen i Arméstaben, varpå han var utbildningsofficer vid Wendes artilleriregemente 1970–1971. År 1972 befordrades han till överste, varefter han var chef för Artilleri- och ingenjörregementesofficersskolan 1972–1974 och chef för Svea artilleriregemente 1974–1979. År 1979 befordrades han till överste av första graden, varpå han var befälhavare för Södermanlands försvarsområde och chef för Södermanlands regemente 1979–1983 och inträdde i reserven 1983.

Åren 1983–1988 var Eriksson chef för Östergötlands och Södermanlands läns handelskammares kontor i Eskilstuna. Han var även verksam som kommunalpolitiker för Moderata Samlingspartiet i Strängnäs kommun, bland annat som ordförande i kommunfullmäktige 1986–1991 och som oppositionsråd 1992–1994. Han var ordförande i kommunförbundet i Södermanlands län 1992–1994, ordförande i ekonomiska föreningen Mälarturism 1995–2001, ordförande i Moderata seniorer 1993–2002 och ledamot av Äldreberedningen 1999–2002.

Åke Eriksson var son till Arvid Eriksson och Marta Lindberger.

Utmärkelser
 Riddare av Svärdsorden, 1964.

Referenser

Män
Födda 1923
Avlidna 2008
Militärer från Uppsala
Svenska militärer under 1900-talet
Överstar i svenska armén
Svenska regementschefer
Svenska politiker under 1900-talet
Svenska politiker under 2000-talet
Svenska moderater
Svenska kommunalpolitiker
Riddare av Svärdsorden
Försvarsområdesbefälhavare
Faizun-versen

Faizun-versen (arabiska: آية الفائزون) är vers 23:111 i Koranens avsnitt Al-Mu'minun och handlar om de troendes seger på grund av deras tålamod gentemot förnekarnas hån. Faiz betyder bland annat segrare på arabiska i singular,, faizun är plural för faiz. Vers 23:111 har kallats för Faizun-versen av vissa forskare såsom Allamah 'Askari. I vissa tolkningsböcker till Koranen har det ansetts att det som menas med segrarna (arabiska: الفائزون, translit. al-faizun) är Muhammeds familjs shia och följare. Det har återberättats att profeten Muhammed sagt att Alis shia är segrarna på domedagen. Ibn Mas'ud har presenterat Ali ibn Abi Talib, Fatima, Hasan ibn Ali och Husayn ibn Ali som segrarna eftersom de haft tålamod i att lyda Gud, vid hunger och fattigdom och gentemot synder och missöden.

Se även 

 Khayr al-Bariyya-versen
 Reningsversen
 Mubahalaversen
 Mawadda-versen
 Ljusversen
 Hadith al-Thaqalayn
 Hadithen om arken

Källor 

Koranverser
Fredrik av Hessen-Homburg

Fredrik av Hessen-Homburg kan syfta på:

* Fredrik I av Hessen-Homburg (1585–1638), lantgreve
 Fredrik II av Hessen-Homburg (1633–1708), lantgreve
 Fredrik III av Hessen-Homburg (1673–1746), lantgreve
 Fredrik IV av Hessen-Homburg (1724–1751), lantgreve
 Fredrik V av Hessen-Homburg (1748–1820), lantgreve
 Fredrik VI av Hessen-Homburg (1769–1829), lantgreve
San Lazzaro al Trionfale

San Lazzaro al Trionfale, även benämnd San Lazzaro, San Lazzaro in Borgo och San Lazzaro dei Lebbrosi, är en kyrkobyggnad i Rom, helgad åt den helige Lasaros. Kyrkan är belägen vid Borgo San Lazzaro i quartiere Della Vittoria och tillhör församlingen San Giuseppe al Trionfale.

Historia
Kyrkan uppfördes år 1187 under påve Gregorius VIII:s pontifikat och helgades ursprungligen åt den heliga Maria Magdalena. Enligt traditionen blev en fransk pilgrim helad från lepra då han besökte Rom. I tacksamhet lät han grunda ett leprosarium på denna plats. I ett dokument från år 1278 i Liber Censuum benämns kyrkan ”ecclesiam sancte Marie Magdalenae ad pedem Montis Mali”, det vill säga ”den heliga Maria Magdalenas kyrka vid foten av Monte Mario”.

År 1536 företogs en genomgripande ombyggnad av kyrkan. Fasaden är enkel med portal, två rektangulära fönster och överst ett runt fönster.

Den treskeppiga interiören med tre absider avdelas av spoglia-kolonner i marmor. Högaltaret har ett träkrucifix. Sidokapellen i fonden av sidoskeppen är invigda åt Lasaros respektive Blasius. I kyrkan vördas ikonen Madonna di Bell'Amore.

Referenser

Noter

Webbkällor

Tryckta källor

Externa länkar

Romersk-katolska kyrkobyggnader i Rom (quartiere Della Vittoria)
Roma Q. XV Della Vittoria
Romersk-katolska kyrkobyggnader invigda under 1100-talet
Romanska kyrkobyggnader
Romersk-katolska kyrkobyggnader helgade åt den helige Lasaros
Källaren Aurora

Källaren Aurora var en restaurang vid Munkbron 11 i Gamla stan, Stockholm. Stället öppnade 1965 och lades ner år 2009.

Historik

Källaren Aurora låg i Petersenska husets botten- och källarvåning. Namnet Aurora inspirerades av kvarteret med samma namn där Petersenska huset är beläget. Redan på 1750-talet fanns här en krog och enligt August Strindberg ska Lilla Sällskapet intagit sina middagar i huset där man även hade sina lokaler på 1830-talet. På 1920-talet hade ”Källaren Iduna” sina lokaler Petersenska husets norra del med entré från Lilla Nygatan 4. På 1950-talet låg restaurangen ”Röda stugan” i delar av bottenvåningen med ingång från Munkbron 15. Röda stugan drevs av Stockholms Allmänna Restaurang AB (SARA).

Aurora som restaurang och källarkrog skapades 1965 i samband med en större ombyggnad av Petersenska huset. Byggherre var Sara-bolaget och initiativtagare dess chef Folke Hildestrand som anlitade AOS Arkitekters Torbjörn Olsson att ansvara för ombyggnaden. Invigningen skedde den 1 november 1965. Man beträdde lokalen via den högra av de båda praktportarna mot Munkbron. På bottenvåningen låg förutom köket även skänkrummet där besökaren kunde ta sig en drink eller öl och en snabbrätt, exempelvis "Tre tunnor sill". 

Matsalen låg i husets historiska källarvalv, som före ombyggnaden nyttjades som förråd. Här fanns olika avdelningar som ”Gustafvas källare”, ”Kadettkurran” och ”Patron Hermans vinkällare”. Nyupplagan av Lilla Sällskapet, som bildades 1966, hade här sina gastronomiska sammanträden sista måndagen varje månad (utom semestermånaden). Inredningen var stilren och enkel och passande till husets ålder. Gäster som beställde samma mat som Gustav II Adolf åt den 9 februari 1623 fick äta med 1600-talsbestick. Förebild var matmamsellen Gustafva Björklund som i samma hus drev sin tids Lilla Sällskapet på 1850-talet.

Efter Aurora
År 2009 stängde Källaren Aurora och Monks Porter House flyttade in. Den vackra Aurora-skylten på hörnet som skapades 1965 av konstnären Olle Nyman, byttes mot Monks skylt. Ny ägare blev Panogruppen AB som innehar pubkedjan Monks med flera restauranger i Stockholm. I november 2017 förlorade Panogruppen sitt utskänkningstillstånd ”på grund av många allvarliga överträdelser av alkohollagen”. Därmed upphörde Monks på Munkbron. 2018 fanns planer på att öppna ett brasseri med mikrobryggeri för öl i Auroras gamla lokaler. I september 2019 stod lokalen fortfarande oanvänd.

Se även
 Stockholms historiska krogar, värdshus och restauranger

Referenser

Noter

Källor
Svenska Dagbladet: "Ny restaurang i kadettkurran", publicerad 29 oktober 1965.
 Svenska Dagbladet: Sällskapet som lär oss äta svensk mat (1985)

Externa länkar

Ej längre existerande restauranger i Stockholm
Historiska verksamheter i Gamla stan
Ammar ibn Yasir

ʻAmmār ibn ʻYāsir ibn Āmir ibn Mālik Abū al-Yaqzān (arabiska: عمار بن یاسر) var en av muhajirun (ordagrant: migranterna) i islams historia och anses att för sin stora hängivenhet till islam vara en av de mest lojala och älskade följeslagarna till den islamiske profeten Muhammed och Ali. Därmed har han en synnerligen hög position i islam. Historiskt sett är ʻAmmār ibn Yāsir den första muslimen som byggde en moské. Han omnämns också av shiamuslimer som en av de fyra följeslagarna. Muslimer betraktar ʻAmmārs slutliga öde som unikt bland ödena för Muhammeds följeslagare, eftersom de uppfattar hans bortgång vid slaget vid Siffin som den avgörande skiljelinjen mellan den rättfärdiga gruppen och den syndiga i den första fitnan (ett inbördeskrig som skapade grunden för umayyadernas styre).

Det har återberättats i en hadith från Muhammed att han gällande Ammar sa att, Ammar är med sanningen och sanningen är med Ammar. Han svänger var än sanningen svänger. Han är nära till profeten såsom ett öga är nära näsan. En rebellisk grupp kommer att döda honom. Ammar komma att kalla den rebelliska gruppen till Allah, och gruppen kommer att kalla honom till elden. 

Enligt en rapport från Tabari frågar ʻAbdallah ibn Amr sin far ʻAmr ibn al-As om att döda ʻAmmār. ʻAbdallah hänvisar till hadithen där profeten Muhammed berättar för ʻAmmār att det "tillskansande partiet" kommer att döda honom. ʻAmr för vidare denna angelägenhet till Muʿāwiya, som svarar: "Var det vi som dödade ʻAmmār? Det var bara de som förde honom hit [som gjorde det]." Ali ibn Abi Talib sägs ha svarat att om han dödade ʻAmmār så är Muhammed den som dödade Hamza ibn Abdul-Muttalib.

ʻAmmār ibn Yāsir är begravd i provinsen ar-Raqqah, Syrien.

Referenser

Noter 

Personligheter inom islam
Män
Ali
Personer i Muhammeds liv
Slavar
Muhajirun
Personer från Mecka
Filip Nilsson

Filip Nilsson, född 20 november 1995, är en svensk tävlingsroddare som tävlar för Mölndals Roddklubb. 

Filip Nilsson har deltagit på alla olika typer av internationella mästerskap som är arrangerade av Internationella roddförbundet (FISA). Bästa placering på ett internationellt mästerskap är från U23-VM i Rotterdam 2016 där Nilsson rodde scullerfyra lättvikt (BLM4x) och slutade på en sjätte plats. Han har 12 stycken SM-guld på full distans, 2000 meter, i båttyperna singel, tvåa, dubbel, enkelårsfyra, scullerfyra och åtta med styrman. Utanför idrotten är Nilsson utbildad byggnadsingenjör som han studerade till samtidigt som sin roddsatsning i Jönköping mellan 2015 och 2019. Han är numera bosatt i Falkenbergs kommun.

Referenser 
 

Svenska roddare
Födda 1995
Levande personer
Män
Upplands runinskrifter 183

U 183 är ett vikingatida runstensfragment av sandsten i Össeby ödekyrka, Össeby-Garns socken och Vallentuna kommun. Återfunnen 1971. Cirka 15 runstensfragment påträffades på platsen år 1970–1973.

Stenen fanns i dörren till Össeby ödekyrka. Ingången till denna har rasat och golvet blev täckt av från tornet nedfallna stenmassor.

Inskriften 

Ingivaldr är ett i runinskrifterna sällsynt namn. Det är endast känt från U 296, U 306, U 311, U 879, Sö 64(?) och Ög 66.

Källor 

 
Upplands runinskrifter
Runinskrifter i Vallentuna kommun
12 Herculis

12 Herculis är en orange stjärna i Herkules stjärnbild. 

Stjärnan har visuell magnitud +6,58 och kräver fältkikare för att kunna observeras. Den befinner sig på ett avstånd av ungefär 765 ljusår.

Referenser 

Stjärnbilden Herkules 
Flamsteedobjekt
HD-objekt
9 Herculis

9 Herculis är en orange jätte i Herkules stjärnbild. 

Stjärnan har visuell magnitud +5,45 och är synlig vid någorlunda god seeing. Den befinner sig på ett avstånd av ungefär 425 ljusår.

Referenser 

Stjärnbilden Herkules 
Orangea jättar
Flamsteedobjekt
HR-objekt
HD-objekt
Daniela Götz

Daniela Götz, född 23 december 1987 i Nürnberg, är en tysk simmare.

Götz blev olympisk bronsmedaljör på 4 x 100 meter medley vid sommarspelen 2004 i Aten.

Källor 

Tyska simmare
Tyska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 2004
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 2008
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Tyskland
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 2004
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från Tyskland
Födda 1987
Levande personer
Kvinnor
Lossy

Lossy är en ort i kommunen La Sonnaz i kantonen Fribourg, Schweiz. Lossy var tidigare en egen kommun, men den 1 januari 1982 slogs den samman med Formangueires till kommunen Lossy-Formangueires, som i sin tur blev en del av kommunen La Sonnaz den 1 januari 2004.

I Lossy finns kommunförvaltningen för kommunen La Sonnaz.

Orter i Fribourg (kanton)
Tidigare kommuner i Fribourg
Formangueires

Formangueires är en ort i kommunen La Sonnaz i kantonen Fribourg, Schweiz. Formangueires var tidigare en egen kommun, men den 1 januari 1982 slogs den samman med Lossy till kommunen Lossy-Formangueires, som i sin tur blev en del av kommunen La Sonnaz den 1 januari 2004.

Orter i Fribourg (kanton)
Tidigare kommuner i Fribourg
Small Faces (musikalbum, 1966)

Small Faces är gruppen Small Faces debutalbum, utgivet 1966. I USA där gruppen var en "one-hit wonder" med låten "Itchycoo Park" är troligen låtmaterialet främst känt av skivsamlare och folk med ett bredare intresse för musik. I hemlandet Storbritannien däremot var både "Wat'cha Gonna Do About It?" och "Sha-La-La-La-Lee" större hits. Medlemmarna i Small Faces var liksom andra modgrupper inspirerade av Motown-artister och det har färgat av sig på låtarna.

Låtlista
Sida 1
"Shake" (Sam Cooke) – 2:55  
"Come on Children" (Kevin Jones/Ronnie Lane/Steve Marriott/Jimmy Winston) – 4:20
"You'd Better Believe It" (Kenny Lynch/Jerry Ragovoy) – 2:19
"It's Too Late" (Kevin Jones/Ronnie Lane/Steve Marriott/Jimmy Winston) – 2:37
"One Night Stand" (Ronnie Lane/Steve Marriott) – 1:50
"What'cha Gonna Do About It?" (Brian Potter/Ian Samwell) – 1:59

Sida 2
"Sorry She's Mine" (Kenny Lynch) – 2:48
"Own Up Time" (Kevin Jones/Ronnie Lane/Steve Marriott/Ian McLagan) – 1:47
"You Need Loving" (Ronnie Lane/Steve Marriott) – 3:59
"Don't Stop What You're Doing" (Kenney Jones/Ronnie Lane/Steve Marriott/Ian McLagan) – 1:55
"E Too D" (Ronnie Lane/Steve Marriott) – 3:02
"Sha-La-La-La-Lee" (Kenny Lynch/Mort Shuman) – 2:56

Willie Dixon skrev texterna till "You Need Loving". På albumet krediteras låten Steve Marriott och Ronnie Lane.

Medverkande
Small Faces
Steve Marriott – sologitarr, sång, bakgrundssång
Ronnie Lane – basgitarr, bakgrundssång, sång
Kenney Jones – trummor, percussion
Ian McLagan – keyboard, bakgrundssång (spår 1, 3, 5, 7, 8, 9, 12)
Jimmy Winston – keyboard, bakgrundssång, rytmgitarr (spår 2, 4, 6, 10, 11)

Bidragande musiker
Kenny Lynch – bakgrundssång (spår 3, 7, 12)

Externa länkar
Small Faces (1966 album) på Discogs

Musikalbum 1966
Album av The Small Faces
Brittiska debutalbum
Debutalbum 1966
Engelskspråkiga musikalbum
Kokogllavegruvan

Kokogllavegruvan är en stor gruva i sydöstra Albanien i Korçë prefektur, 114 km sydost om huvudstaden Tirana. I Kokogllave finns den största nickelreserven i Albanien och har uppskattade reserver på 30 miljoner ton malm med 1,3 procent nickel.

Referenser

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Gruvor i Albanien
KS Devolli

KS Devolli (Klubi Sportiv Devolli) är en albansk fotbollsklubb baserad i Bilisht i Devoll kommun . Klubben grundades 1927. Säsongen 2018-2019 vann laget andra divisionen och kommer att flyttas upp till första divisionen nästa säsong.

Referenser

Externa länkar 
 facebook
 SOCCERWAY
 SOFASCORE
 Transfermarkt
 Globalsportsarchive

Devolli
16 Virginis

16 Virginis, som är stjärnans Flamsteed-beteckning, är en ensam stjärna i den mellersta delen av stjärnbilden Jungfrun, som också har Bayer-beteckningen c Virginis. Den har en genomsnittlig skenbar magnitud på ca 4,96 och är svagt synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 10,6 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 308 ljusår (ca 94 parsek) från solen. Den rör sig bort från solen med en heliocentrisk radialhastighet på ca 37 km/s och är en IAU-standardstjärna för radiell hastighet. Stjärnan har en relativt stor egenrörelse och förflyttar sig över himlavalvet med en hastighet av 0,301 bågsekunder per år.

Egenskaper
16 Virginis är en orange till gul jättestjärna av spektralklass K0.5 IIIb Fe−0.5, där suffixnoten anger ett svagt överskott av järn i spektrumet. Den ingår i röda klumpen, vilket betyder att den befinner sig på horisontella jättegrenen och genererar energi genom termonukleär fusion av helium i dess kärna. Den har en massa som är ca 1,6 solmassor, en radie, som baserat på uppmätt vinkeldiameter av 1,74 ± 0,02 mas efter korrigering för randfördunkling, är ca 16 solradier  och utsänder ca 132 gånger mera energi än solen från dess fotosfär vid en effektiv temperatur på ca 4 400 K.

16 Virginis är en misstänkt variabel, som varierar mellan visuell magnitud +4,94 och 4,99 utan någon fastställd periodicitet.

Se även 
 Variabel stjärna

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/16virginis

Stjärnbilden Jungfrun
Flamsteedobjekt
HR-objekt
HD-objekt
Bayerobjekt
Orangea jättar
Misstänkta variabler
Upplopp i Creedmorefängelset

Upplopp i Creedmorefängelset (även stavat "Credemorefängelset", engelsk originaltitel: Prison) är en amerikansk skräckfilm från 1987 i regi av Renny Harlin och med Viggo Mortensen och Lane Smith i ledande roller.

Filmen spelades in i Wyoming Frontier Prison i Rawlins, Wyoming.

Handling
1964 blir fången Charlie Forsythe på Creedmorefängelset avlivad genom den elektriska stolen för ett mord han inte begått. När fängelset åter öppnar portarna efter 30 års vila så återuppstår Charlie från de döda för att utkräva hämnd på fängelsevakten.

Rollista i urval

Referenser

Noter

Filmer 1987
Amerikanska actionfilmer
Engelskspråkiga filmer
Filmer i regi av Renny Harlin
Christian Luiga

Carl Peter Christian Luiga, född 3 maj 1968, är en svensk företagsledare som är Vice VD och CFO för Saab AB sedan den 15 September 2020. Han var koncernchef och VD för telekommunikationsföretaget Telia Company från den 12 september 2019 till den 3 maj 2020. Innan han blev utsedd till det, var han deras finansdirektör.

Christian Luiga är Styrelseledamot i Axfood AB sedan mars 2020.

Han har tidigare arbetat bland annat för konsultföretagen Framfab och Teleca AB.

Referenser

Män
Födda 1968
Levande personer
Civilekonomer
Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Personer inom Sveriges näringsliv under 2000-talet
Kaiser-Jäger-Marsch

Kaiser-Jäger-Marsch, op. 93, är en marsch av Johann Strauss den yngre. Den spelades första gången den 7 juli 1851 i Wien.

Historia
Det ursprungliga tyrolska jägarregementet hade bildats 1801 men lades ned endast sju år senare, 1808. 1813 grundade generalen Franz Fenner von Fennerberg en skyttekår, "Fenner-Jäger-Corps", för att strida i befrielsekriget mot kejsar Napoleons överhöghet (jägartrupper fanns i Tyrolen på båda sidor om Alperna i årtionden). 1816 bytte regementet namn till "Tiroler Jäger-Regiment Kaiser Franz I" efter kejsaren Frans I av Österrike. Med åren byttes namnen ut allt eftersom kejsarna efterträdde varandra: 1835 blev det "Tiroler Jäger-Regiment Kaiser Ferdinand" och 1848 "Tiroler Jäger-Regiment Kaiser Franz Joseph". 1895 omorganiserades regementet till fyra numrerade regementen med namnet "Tiroler Kaiser-Jäger", som alla ansågs som eliten i den kejserliga armén.

Naturligtvis komponerades många marscher för den dagliga tjänsten såväl för de tämligen många paraderna. Men varför Johann Strauss komponerade sin Kaiser-Jäger-Marsch sommaren 1851 kan inte fastställas. En parad av tyrolerregementet var inte att väntas i Wien vid den tiden. Marschen spelades första gången den 7 juli 1851 vid en välgörenhetskonsert i Johann Denglers "Bierhalle" i förorten Fünfhaus. Vid samma tillfälle spelades även Straussvalsen Gambrinus-Tänze (op. 97).

Om marschen
Speltiden är ca 2 minuter och 12 sekunder plus minus några sekunder beroende på dirigentens musikaliska tolkning.

Weblänkar 
 Dynastin Strauss 1851 med kommentarer om Kaiser-Jäger-Marsch.
 Kaiser-Jäger-Marsch i Naxos-utgåvan.

Referenser

Marscher av Johann Strauss den yngre
27 Virginis

27 Virginis är en pulserande variabel av Delta Scuti-typ (DSCT) i Jungfruns stjärnbild.

Stjärnan varierar mellan visuell magnitud +6,19 och 6,33 utan någon fastställd periodicitet.

Referenser 

Stjärnbilden Jungfrun 
Delta Scuti-variabler
Huvudseriestjärnor klass A
Flamsteedobjekt
HR-objekt
HD-objekt
Arena, Kalabrien

Arena är en ort och kommun i provinsen Vibo Valentia i regionen Kalabrien i Italien. Kommunen hade  invånare (2017).

Referenser 

   

Kommuner i provinsen Vibo Valentia