kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Fort Stewart

Fort Stewart är en militär anläggning och census-designated place tillhörande USA:s armé som är belägen i den nordöstra delen av delstaten Georgia utanför staden Hinesville i Liberty County och öster om Savannah.

Fort Stewart är arméns till ytan största anläggning öster om Mississippifloden med en sammanlagd ytan om 113 117 hektar och delar av övningsområdet sträcker sig in i ytterligare fyra countyn (Bryan County, Evans County, Long County och Tattnall County). Anläggningen har över 55 000 anställda militärer och civilanställda.

Bakgrund
Basen inrättades 1940 för luftvärnet och är uppkallad efter Daniel Stewart (1761-1829), bördig från Liberty County, som var brigadgeneral och milisledare under amerikanska frihetskriget och 1812 års krig.

Verksamhet
Sedan dess återaktiverande 25 april 1996 finns infanteridivisionen 3rd Infantry Division baserad på Fort Stewart.

Till området hör även flygfältet Hunter Army Airfield . På Hunter Army Airfield finns helikopterförband tillhörande 3rd Infantry Division samt även kustbevakningens sjöräddningshelikoptrar av typ HH-65 ().

Referenser

Externa länkar
 army.mil/stewart

Militära anläggningar i Georgia
Liberty County, Georgia
Bryan County, Georgia
Evans County
Long County
Tattnall County
Lothar Seegers

Lothar Seegers, född 1 september 1947, är en tysk iktyolog. Seegers är auktor för åtminstone trettio olika fiskarter, bland dem tiotalet arter i Rivulidae, den artrikaste familjen ovipara fiskar bland de äggläggande tandkarparna, malar och ciklider.

Beskrivna arter (urval) 
 Anablepsoides cryptocallus (Seegers, 1980)
 Anablepsoides deltaphilus (Seegers, 1983)
 Aphyolebias rubrocaudatus (Seegers, 1984)
 Aphyolebias wischmanni (Seegers, 1983)
 Atlantirivulus luelingi (Seegers, 1984)
 Orthochromis kasuluensis De Vos & Seegers, 1998
 Orthochromis luichensis De Vos & Seegers, 1998
 Orthochromis mazimeroensis De Vos & Seegers, 1998
 Orthochromis mosoensis De Vos & Seegers, 1998
 Orthochromis rubrolabialis De Vos & Seegers, 1998
 Orthochromis rugufuensis De Vos & Seegers, 1998
 Orthochromis uvinzae De Vos & Seegers, 1998
 Rivulus bolivianus Seegers, 1988, synonym till Anablepsoides beniensis (Myers, 1927)

Bibliografi (urval) 
 1996 – The Fishes of the Lake Rukwa Drainage. Koninklijk Museum voor Midden-Afrika. , 
 1997 – Killifishes of the world: Old World Killis II. A.C.S. , 
 2000 – Killifishes of the World: New World Killis. A.C.S. , 
 2008 – The catfishes of Africa: A Handbook for Identification and Maintenance. Aqualog Verlag. , 

Män
Födda 1947
Tyska iktyologer
Levande personer
Tyska biologer under 1900-talet
HD 189567

HD 189567 är en ensam stjärna belägen i den mellersta delen av stjärnbilden Påfågeln.  Stjärnan är också känd som Gliese 776, CD-67 2385, och HR 7644. Den har en skenbar magnitud av ca 6,07 och är mycket svagt synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallax enligt Gaia Data Release 2 på ca 55,8 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 58 ljusår (ca 18 parsek) från solen. Den rör sig närmare solen med en heliocentrisk radialhastighet på ca -11 km/s.

Egenskaper
HD 189567 är en gul till vit stjärna i huvudserien av spektralklass G2 V med ett måttligt underskott av tunga element, med 55 procent av solens halt av järn och 80 procent av solens halt av syre. Den har en radie som är ungefär lika med en solradie och har ca 1,1 gånger solens utstrålning av energi från dess fotosfär vid en effektiv temperatur av ca 5 700 K.

Planetsystem
Minst en exoplanet, HD 189567 b, har upptäckts vid stjärnan. Denna exoplanet har en uppskattad minsta massa av 10 jordmassor, vilket betyder att den sannolikt är en mini-Neptunus. Den har en omloppsperiod av 14,3 dygn, vilket placerar den väl inom den beboeliga zonen kring stjärnan. Planetens existens bekräftades 2021, tillsammans med upptäckten av den tänkbara planeten HD 189567 c.

Se även
 Lista över exoplaneter

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/98959/hd189567.

 

		
Stjärnbilden Påfågeln
HR-objekt
HD-objekt
Glieseobjekt
Huvudseriestjärnor klass G
Solsystem
Jesper Mångs

Jesper Mångs, född 16 juni 1997 i Malmö, är en svensk ishockeyspelare som 2021 spelar i Hockeyettan för Nybro Vikings. Mångs moderklubb är Malmö Redhawks med vilka han spelade juniorhockey och även fick prova sex matcher i Svenska Hockeyligan. Därefter spelade han i Hockeyallsvenskan med IK Pantern och Almtuna IS innan han 2019 skrev på för Nybro Vikings i Hockeyettan.

Klubbkarriär

Referenser 
 

Födda 1997
Svenska ishockeyspelare
Spelare i Nybro Vikings
Spelare i Almtuna IS
Spelare i IK Pantern
Spelare i Malmö Redhawks
Män
Levande personer
Svenska idrottare under 2000-talet
Gerrard Winstanley

Gerrard Winstanley, född 19 oktober 1609, död 10 september 1676, var en engelsk protestantisk religiös reformator, politisk filosof och aktivist under engelska samväldsperioden. 

Winstanley var ledare och en av grundarna av den agrarsocialistiska gruppen Diggers, som ockuperade och odlade tidigare allmän mark som privatiserats. 

Gruppen hävdade att gud skapat jorden som en "gemensam skattkammare" som skulle delas lika av alla. De kallade sig ursprungligen True Levellers, på grund av deras tro på ekonomisk jämlikhet och som en blinkning till den mindre radikala Levellers-rörelsen. Men de blev redan under sin samtid mer kända som Diggers. 

Winstanley var kväkare, socialist och anarkist. Han förespråkade också allmän rösträtt för män.

Skrifter i urval 

 The True Levellers Standard (1649) 
 The New Law of Righteousness (1649) 
 The Law of Freedom (februari 1652)

Externa länkar

Källor 

Födda 1609
Avlidna 1676
Män
Personer från Wigan
Personer i engelska inbördeskriget
Personer i England under 1600-talet
Brittiska filosofer
Filosofer under 1600-talet
Praso (olika betydelser)

Praso kan avse:
 
 Praso, en ort och frazione i kommunen Valdaone i provinsen Trento i regionen Trentino-Sydtyrolen i Italien
 Twifo Praso, en ort i södra Ghana, belägen vid Prafloden

Se även

 Práso
 Praso Island
Sylter Inselbahn

Sylter Inselbahn alias  Rasende Emma, var en 40  kilometer lång smalspårig järnväg på den tyska ön Sylt. Järnvägen var i drift från 1888 till 1970. Den hade en spårvidd på   mm (meterspår) och trafikerade tre sträckor som alla utgick från Westerland. 

Den östra linjen invigdes den 8 juli 1888 och körde i början bara på sommaren. Den gick från hamnen i Munkmarsk, som hade färjeförbindelse med  fastlandet, och transporterade livsmedel och badgäster den 4,2 kilometer långa sträckan till badhotellen i Westerland. Den 1 juli 1901 invigdes en 14,5 kilometer lång linje söderut från Westerland till Hørnum och den 7 juli 1903 öppnade den norra linjen till Kampen, som fem år senare förlängdes till List på öns nordspets. Tågen drogs av ånglok med en högsta hastighet på 40 kilometer i timmen och en resa från norr till söder tog 40 minuter.

År 1927 fick Vesterland tågförbindelse med Niebüll på fastlandet över Hindenburgdamm och linjen till Munkmansk lades ned. Syd- och nordlinjen fortsatte driften till november 1969 respektive 29 december 1970 då de ersattes av bussar. Rälsen revs upp och materielen köptes av andra smalspåriga järnvägar. Några av banvallarna har byggts om till gång- och cykelvägar.

Materiel

De första tågen drogs av två små ånglok och antalet utökades  efterhand till fjorton. Efter andra världskriget ersattes ångloken successivt med diesellok och motorvagnar som köptes in från andra smalspåriga järnvägar och byggdes om. När turismen tog fart i början på 1950-talet skaffade man fem rälsbussar.

De egenutvecklade rälsbussarna, som drogs av en ombyggd dragbil från Borgward med 90 hästkrafter, var de sista fordonen på Sylter Inselbahn. De byggdes på den egna verkstaden mellan år 1952 och 1954 av utrangerade personvagnar och var betydligt lättare än de gamla loken.

Rälsbussarna var 14,4 meter långa och rymde 88 passagerare, varav 55 sittande, och kunde vid behov dra en vagn med ytterligare passagerare och bagage. En av rälsbussarna har återfunnits och är för närvarande under renovering.

Källor

Externa länkar
 T 23 från Sylter Inselbahn

Spårvidd 1000 mm
Järnvägslinjer i Tyskland
Järnvägslinjer stängda 1970
Preparat

Ett preparat (latinets praeparatum, 'något förberett') är en produkt som framställts ur en råvara och lämpar sig för konsumtion. Det kan också syfta på en mängd materia som förberetts för vidare vetenskaplig undersökning. Ett ord med liknande betydelse är beredning. 

Preparatet kan vara en kemisk-teknisk eller farmaceutisk produkt. Det har ofta syntetiserats, men det kan också vara ett mer eller mindre verksamt naturläkemedel som tillverkats direkt av växtmaterial. Apotek saluför en mängd preparat som syftar till dämpa besvär eller bota sjukdomar. Olagliga preparat finns bland annat i form av narkotika och dopingpreparat.

Inom forskningen kan ordet preparat syfta på en mängd materia som bearbetats vidare, för att det lättare ska kunna studeras optiskt, kemiskt eller biologiskt. Preparatet kan visas fram under en demonstration, och det kan fungera som ett föremål på ett museum. En mer allmän benämning på en mängd materia är substans.

Referenser 

Materia
Produkter
Sustainable Finance Lab

Sustainable Finance Lab Sverige är ett tvärvetenskapligt forskningscentrum, ett konsortium, som inrättats för att förändra finansmarknaderna och för att stärka en hållbar utveckling av samhället. Konsortiet Sustainable Finance Lab har beviljats finansiering med 47 miljoner svenska kronor (4,7 miljoner euro) under fem år från Vinnova, med möjlighet till ytterligare fem års förlängning. Under ledning av Kungliga Tekniska högskolan, (KTH), är Sustainable Finance Lab ett konsortium bestående av sex universitet och forskningsinstitut, där forskare inom hållbar utveckling verkar för att skapa ett världsledande kompetenscentrum för hållbara finansmarknader.

Konsortiet består förutom KTH (konsortieledaren) av: IVL Svenska Miljöinstitutet, Luleå tekniska universitet, Stockholm Resilience Centre, Kungliga Vetenskapsakademien och Göteborgs universitet. Lin Lerpold, individuell forskare från Handelshögskolan i Stockholm är också medlem i konsortiet, samt flera parter från finansmarknaden.

Referenser

Universitets- och högskoleanknutna forskningscentrum i Sverige
Gleerup

Gleerup är ett danskt efternamn, som också är etablerat i Sverige.

Personer med efternamnet Gleerup

 Asmund Christian Gleerup (1809–1865), dansk politiker
 C. W. K. Gleerup (1800–1871), danskfödd bokhandlare och bokförläggare
 Edde Gleerup (1860–1928), militär och upptäcktsresande
 Jacob Gleerup (1834–1915), bokhandlare och bokförläggare
 Kämpe Gleerup (1871–1923), präst och psalmförfattare
 Tage Fredrik Gleerup (1883–1930), militär

Danska efternamn
Svenska efternamn
Täckholm

Täckholm är ett svenskt efternamn, som burits av bland andra:

 Gunnar Täckholm (1891–1933), svensk botaniker
 Jenny Täckholm (1906–1991), svensk politiker
 Ulf Täckholm (1907–1975), svensk antikhistoriker
 Vivi Täckholm (1898–1978), svensk botaniker

Svenska efternamn
Lembecksburg

Lembecksburg (danska: Lembeksborg) är en ringformig borg från vikingatiden i närheten av Borgsum på den tyska ön Föhr. Den är omgiven av en 10 meter hög, cirkelrund vall med en diameter på 95 meter och en öppning mot söder.

Borgen, som fick sitt nuvarande utseende på   skyddades av en vallgrav, som endast delvis har bevarats, och en mosse mot nordväst. Den är uppkallad efter riddare Klaus Limbeck som fick öarna Föhr, Sylt och Amrum i förläning av kung  Valdemar Atterdag 1362 men senare fördrevs från Limbecksburg efter stridigheter med kungen.

Vid utgrävningar på  hittades ett antal husgrundar och brunnar samt spår av en stenlagd väg på platsen. Husen har varit av torv med tak av trä. Man har också hittat spår från yngre stenåldern och lerskärvor och andra föremål från järnåldern. Uppmätningar och geofysikaliska undersökningar år 2001 och 2003 visar att det har funnits 40–50 hus med eldstäder runt borgens centrum och dess utformning tyder på att den var bemannad av danska trupper under vikingatiden.

Källor

Externa länkar 

Befästningar i Tyskland
Fornminnen från vikingatiden
Föhr
Leas Lift

Leas Lift är en kulturminnesskyddad, vattenbarlastad bergbana i Folkestone i Storbritannien. Den går mellan havsstranden nära hamnen i Folkestone och Leas Promenade på den höga platå, som huvuddelen av staden ligger på.

Leas Lift byggdes 1885 för Folkestone Lift Company av Waygood and Co. i Southwark och är baserad på att de två sammankopplade vagnarna rör sig upp och ner med hjälp av barlastat vatten. Detta vatten kom från floden och släpptes ursprungligen ut i havet från vagnen, när denna nått dalstationen. Leas Lift var den tredje bergbanan med vattenbarlast som byggdes i Storbritannien. Dalstationsbyggnaden ritades i så kallad "Domestic Revival-stil" av Folkestone-arkitekten Reginald Pope. Pumphuset uppfördes 1890 i likartad stil, samtidigt med en andra bergbana bredvid den första.

Vardera bergbanan hade två vagnar på triangulärt formade ramar på två gjutjärnsräler, sammankopplade med en stålvajer som går runt ett draghjul på bergstationen. Vatten fylls på i den övre vagnens ballasttankar. Med vatten väger den övre vagnen ungefär fem ton. När passagerare embarkerat den nedre vagnen, kontaktade konduktören bromsoperatören, som också svarade för embarkering av den övre vagnen. Vagnen kommer i rörelse, när bromsen frigjorts och ballastvattnet trimmats. När vagnarna nått dal- respektive bergsstationerna, tömdes ursprungligen barlastvattnet genom en dräneringskanal till havet. Från 1890 återcirkulerades vattnet.

Leas Lift, med väntrum, pumprum, spår, vagnar, bromshus och maskineri, blev kulturminnesmärke i april 1989.

Stängning
Den andra bergbanan nedmonterades 1985.

Den första bergbanan stängdes i januari 2017 efter krav på att banan måste förses med ett reservbromssystem. De två vagnarna låstes fast vid banans mittpunkt. Den 2018 grundade ideella organisationen Folkestone Leas Lift Community Interest Company arbetar för att finansiera en restaurering och att återöppna banan.

Källor
The Leas Lift, including waiting rooms, pump room, lower station tanks, track, cars, wheel houses, tank room, upper station tunnel and railings på Historic Englands webbplats

Noter

Vattenbarlastade bergbanor
Byggnadsminnen i Storbritannien
Byggnader och anläggningar i Kent
Järnvägslinjer öppnade 1885
1885 i Storbritannien
Ulf Täckholm

Ulf Fredrik Täckholm, född den 13 oktober 1907 i Söderhamn, Gävleborgs län, död den 28 december 1975 i Uppsala, Uppsala län, var en svensk skolman. Han var måg till Richard Ekblom.

Täckholm avlade filosofisk ämbetsexamen vid Uppsala universitet 1929 och filosofie licentiatexamen där 1933. Han promoverades till filosofie doktor 1937. Täckholm innehade olika lärtjänster 1937–1944. Han var lektor vid Bodens högre allmänna läroverk 1944–1953 och vid Lundellska läroverket från 1953. Täckholm var docent i klassisk fornkunskap och antikens historia i Uppsala från 1955. Han blev riddare av Nordstjärneorden 1961. Täckholm vilar på Söderhamns kyrkogård.

Källor 

 Riddare och Ledamöter av Kungl. Nordstjärneorden i Sveriges statskalender 1969
 
 
 Ulf Fredrik Täckholm på Gravar.se

Antikhistoriker
Svenska antikvetare
Svenska lektorer
Svenska docenter
Personer verksamma vid Uppsala universitet
Riddare av Nordstjärneorden
Svenska historiker under 1900-talet
Personer från Söderhamn
Födda 1907
Avlidna 1975
Män
Anna Cramling

Anna Yolanda Bellón Cramling, född 30 april 2002, är en spansk-svensk schackspelare, Twitch-streamer och YouTuber som innehar titeln Woman FIDE Master (WFM). Hon har en högsta FIDE-poäng (Elo) på 2175. Hon representerade Sverige vid schackolympiaden 2016 i Baku.

Hennes föräldrar, Pia Cramling och Juan Manuel Bellón López, är båda schackspelare och båda innehar titeln stormästare. 

Cramling lanserade sin egen Twitch-kanal i början av 2020 efter att ha fått chansen att kommentera  matchen mellan Ju Wenjun och Aleksandra Gorjatjkina. Efter ungefär ett års streaming på Twitch så tecknade hon ett avtal med Panda och blev dess första 'schackstreamer' samt den första svenska schackspelaren som skrev kontrakt med en eSport-organisation.

Referenser

Externa länkar
Anna Cramlings sida på Fide.com

Kvinnor
Levande personer
Födda 2002
Svenska schackspelare
Magnus Täcklind

Magnus Täcklind kan syfta på:

* Magnus Täcklind  (1860–1940), svensk jurist och politiker
 Magnus Täcklind (1874–1943), svensk ingenjör och företagsledare
Massans psykologi

Massans psykologi (franska: Psychologie des Foules) är ett socialpsykologiskt verk av Gustave Le Bon, som publicerades första gången år 1895. Det översattes till svenska år 1912 och utgavs i nytryck år 2016.

Tes 
I boken hävdar Le Bon att det finns flera masspsykologiska särdrag: "impulsivitet, lättretlighet, oförmåga att resonera, avsaknad av omdöme, överdrivna känslor m.m." Le Bon hävdar att "en individ som är nedsänkt under en längre tid i en folkmassa snart befinner sig – antingen till följd av magnetiskt inflytande från folkmassan eller av någon annan orsak om vilken vi är okunniga – i ett speciellt tillstånd, som mycket liknar fascinationstillståndet i vilket den hypnotiserade individen befinner sig i händerna på hypnotisatorn."

Inflytande 
Idéerna i Massans psykologi kom att påverka de totalitära diktatorerna Lenin, Mussolini och Hitler. Till skillnad från dessa hyllade Le Bon emellertid konservativa och reaktionära värderingar; med sina teoretiska studier ville han varna för de inneboende farorna i massrörelser (såsom kommunismen och senare även fascismen och nazismen) vilka hotade att förgöra det traditionella samhället med dess fasta normer och sociala stabilitet. Även Theodore Roosevelt och progressiva amerikaner i början av 1900-talet var djupt påverkade av Le Bons verk. Andra som har påverkats av verket är Freud och José Ortega y Gasset.

Innehållsförteckning 
 Inledning: Massornas tidsålder
 Första boken: Massornas mentalitet
 Kapitel I: Allmän karaktäristik av massorna – den psykologiska lagen för deras mentala enhetlighet
 Kapitel II: Massornas känslor och moral
 Kapitel III: Massornas idéer, tänkesätt och fantasi
 Kapitel IV: Olika religiösa former för massornas övertygelser
 Andra boken: Massornas tro och åskådning
 Kapitel I: Medelbara och omedelbara faktorer i massornas tro och åsikter
 Kapitel II: Omedelbara faktorer i massornas tänkesätt
 Kapitel III: Folkledare och deras förmåga att påverka massorna
 Kapitel IV: Gränsen för övertygelsers och åsikters variabilitet
 Tredje boken: Olika kategorier av massor och deras klassifikation
 Kapitel I: Massornas klassifikation
 Kapitel II: Så kallade kriminella massor
 Kapitel III: Assisdomstolarnas jurymän
 Kapitel IV: Väljarmassorna
 Kapitel V: Representantmassorna

Referenser 

Facklitteratur 1895
Socialpsykologi
Magnus Täcklind (ingenjör)

Sven Zackarias Magnus Täcklind, född den 19 mars 1874 i Hörby församling, Malmöhus län, död den 18 februari 1943 i Stockholm, var en svensk ingenjör och företagsledare.

Täcklind innehade firman Jean L. Roths efterträdare M. Täcklind och var verkställande direktör för aktiebolaget Åtvidabergs spårväxlar och signalfabrik. Han var aktiv i föreningslivet, bland annat som kassaförvaltare för Barnens dag och Barnens ö samt som styrelsemedlem i Blomsterfonden. Täcklind blev riddare av Vasaorden 1923 och av Nordstjärneorden 1932.

Källor

Noter

Svenska företagsledare
Personer inom svenskt föreningsliv
Riddare av Nordstjärneorden
Riddare av Vasaorden
Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Svenska ingenjörer under 1900-talet
Personer från Hörby socken
Födda 1874
Avlidna 1943
Män
Lake Pleasant

Lake Pleasant är en kommun (town) i Hamilton County i delstaten New York i USA. 
I kommunen ligger en by med samma namn. Den är centralort i Hamilton County.

Källor 

Orter i delstaten New York
Hamilton County, New York
Samaniego (kommun i Colombia)

Samaniego är en kommun i Colombia.   Den ligger i departementet Nariño, i den sydvästra delen av landet,  km sydväst om huvudstaden Bogotá. Antalet invånare är .

Kustklimat råder i trakten. Årsmedeltemperaturen i trakten är  °C. Den varmaste månaden är augusti, då medeltemperaturen är  °C, och den kallaste är november, med  °C. Genomsnittlig årsnederbörd är  millimeter. Den regnigaste månaden är maj, med i genomsnitt  mm nederbörd, och den torraste är augusti, med  mm nederbörd.

Källor 

Indelningar i Nariño
Vattenbarlastad bergbana

Vattenbarlastad bergbana är en form av bergbana, vilken drivs av lägesenergi med hjälp av barlast med vatten.

Den äldsta vattenbarlastade bergbanan var sannolikt den 1845 öppnade Prospect Park Incline Railway vid Niagarafallen i USA. Den elektrifierades senare och lades ned 1908 efter en olycka.

Den äldsta anläggningen i Europa är den 1879 öppnade Giessbachbahn i Schweiz, som elektrifierades 1948. År 1882 öppnade bergbanan Elevador do Bom Jesus i Braga i Portugal, som är den idag äldsta vattenbarlastade bergbanan i bruk. I Storbritannien har byggts 13 vattenbarlastade bergbanor, varav 13 under perioden 1875–1904. Den första anlades 1875 i Scarborough och den senaste i Machynlleth i Wales 1992. 

Fyra vattenbarlastade bergbanor finns kvar i Storbritannien, varav tre är i bruk 2021. I Tyskland är endast Nerobergbahn i Wiesbaden i bruk och i Schweiz också enbart en, Standseilbahn Neuveville–Saint-Pierre i Fribourg.

Funktionssätt
Bergbanan har två vagnar på triangulärt formade ramar på två räler, sammankopplade med stålvajrar som går runt ett draghjul på bergstationen. Vatten fylls på i den övre vagnens ballasttankar. När passagerare embarkerat den nedre vagnen, kontaktar konduktören bromsoperatören. Vagnen kommer i rörelse, när bromsen frigjorts och ballastvattnet trimmats. När den ena vagnen nått dalstationen, pumpas överskottsvatten upp till bergsstationen.

Vattenbarlastade bergbanor i urval
Prospect Park Incline Railway, Niagarafallen i USA, 1845–1908
Malbergbahn, mellan Bad Ems och hotellet på Hohen Malberg, 1877–1979
Bom Jesus do Monte Funicular i Braga i Portugal, från 1882
Saltburn Cliff Lift i Saltburn-by-the-Sea i North Yorkshire i Storbritannien, från 1884
Leas Lift i Folkestone i Storbritannien, från 1885
Lynton and Lynmouth Cliff Railway mellan Lynton och Lynmouth i Storbritannien, från 1890
Nerobergbahn i Wiesbaden i Tyskland, från 1888
Funiculaire de Fribourg i Fribourg i Schweiz, från 1899
Clifton Rocks Railway i Bristol i Storbritannien, från 1893
The Centre for Alternative Technology Railway i Powys i Wales i Storbritannien, från 1992

Linbanor med vattenbarlast

Det finns också linbanor med vattenbarlast
 Materialseilbahn Obermatt – Unter Zingel i Schweiz, i trafik sedan 1923
 Materialseilbahn St. Niklaus Dorf – Riedji i Schweiz, i trafik sedan 1937

Bilder

Källor
How it works på Lynton and Lynmouth Cliff Railways webbplats
David A. Cooper: The Four Remaining Water Balance Lifts in the UK på liftescalatorlibrary.org

Noter