kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Pierre Moerlen

Pierre Moerlen, född 23 oktober 1952 i Colmar, död 3 maj 2005 i Sainte-Marie-aux-Mines, utanför Strasbourg, var en fransk trumslagare och percussionist. Han är främst känd som medlem i Gong, en musikgrupp han även ledde en tid då gruppen kallades Pierre Moerlen's Gong. Under hans ledning gick gruppen från att ha spelat spacerock och progressiv rock till att spela jazzfusion. Moerlen har även spelat slagverk på flera av Mike Oldfields skivor med start på 1975 års Ommadawn. Den sista skivan han gjorde med Oldfield var 1987 års Islands.

Moerlen har även medverkat på skivor av Steve Hillage, Mick Taylor och Sally Oldfield.

Källor 
Pierre Moerlen på Allmusic

Franska musiker
Födda 1952
Avlidna 2005
Män
Prix de l'Étoile

Prix de l'Étoile är ett travlopp för 3-5-åriga varmblod (ej valacker) som körs på Vincennesbanan utanför Paris i Frankrike varje år i september månad. Loppet har körts sedan 1976, men körs sedan 2005 över  meter med fransk voltstart. De treåriga hästar startar 50 meter före de äldre hästarna. Förstapris i loppet är  euro. Det är ett Grupp 1-lopp, det vill säga ett lopp av högsta internationella klass.

Vinnare

Referenser

Noter 

Étoile
Sportevenemang i Paris
Kung Lear (opera)

Kung Lear (finska: Kuningas Lear) är en finsk opera i två akter med musik och libretto av Aulis Sallinen. Texten bygger på Matti Rossis finska översättning av William Shakespeares tragedi Kung Lear (1605).

Historia
Liksom Aribert Reimann, som skrev sin opera Lear för barytonsångaren Dietrich Fischer-Dieskau, komponerade Sallinen sin version av Shakespeares pjäs för basen Matti Salminen. Shakespeares pjäs saknar körer så Sallinen använde sig av grupper av sångare som budbärare och riddare tillsammans med en ordlös kör bakom scenen. Sallinen reducerade pjästexten och tog bort flera av rollfigurerna för att därigenom koncentrera handlingen till de stora poetiska scenerna. Pjäsens redan dystra slut gjorde att Sallinen fann det onödigt att Lear ska upptäcka den döda dottern Cordelia i slutet. Av samma anledning saknas också hertigen av Kent (en av pjäsens få goda män).

Sallinen anpassade musiken efter den finska språkmelodin och använde sig av en liten orkester för att ackompanjera sångarna. 

Operan var beställd av Finlands nationalopera och uppfördes där den 15 september 2000 under ledning av Okko Kamu.

Personer
Kung Lear (bas)
Cordelia (mezzosopran)
Gloucester (baryton)
Edmund (tenor)
Goneril (sopran)
Regan (sopran)
Edgar (baryton)
Kungen av Frankrike (basbaryton)
Hertigen av of Albany (baryton)
Cornwall (tenor)
Narren (tenor)

Källor

Operor av Aulis Sallinen
Finskspråkiga operor
2000 i Finland
Musikåret 2000
Teateråret 2000
Operor med förlagor av William Shakespeare
Verk baserade på keltisk mytologi
Intention to treat-analys

Intention to treat-analys (ITT) är en statistisk term som syftar till att man ska analysera data i den patientgrupp de ursprungligen randomiserats till. Detta innebär att resultat från alla deltagande patienter tas med, även de patienter som slutat ta ett studieläkemedel eller som påbörjat aktiv behandling. ITT anses vara det bästa sättet att analysera data i kliniska studier  eftersom det minskar risken för bortfallsfel. 

Vid en randomiserad kontrollerad klinisk studie kommer alltid en del patienter falla bort från uppföljning. Det kan bero på praktiska problem, till exempel att patienter flyttar till ett annat land och man inte lyckas få tag på dem, eller att man inte lyckas få kontakt med patienter inför en planerad uppföljning.

Intention to treat-analys innebär att man utgår från att alla individer i en grupp har erhållit behandling, även om de de facto har avbrutit behandlingen. Individer kan också ha avbrutit behandlingen av ett studieläkemedel på grund av uppkomna biverkningar. 

Ett annat sätt att analysera data på är s.k. per protokoll-analys. De båda metoderna kompletterar varandra.

Referenser 

Medicinsk statistik
Kristina Bergendal

Kristina Astrid Elisabeth Bergendal, född 17 december 1963 i Sankt Peters klosters församling i Malmöhus län, är en svensk ämbetsman och reservofficer.

Biografi
Bergendal avlade officersexamen vid Krigsskolan 1985 och utnämndes samma år till löjtnant, varpå hon var anställd i reserven vid Norrbottens flygflottilj, befordrad till kapten 1990. Hon var ambassadråd vid Sveriges delegation hos NATO från 2000 till 2005 eller 2006.
 
Bergendal har också varit försvarspolitisk rådgivare till överbefälhavaren, ambassadråd vid ambassaden i Paris, handläggare för USA och Kanada vid Utrikesdepartementet, andre ambassadsekreterare vid ambassaden i Abidjan och vid ambassaden i Bukarest samt redaktör för geografi i Nationalencyklopedin. Hon har en filosofie kandidat-examen i samhällsvetenskapliga ämnen från Lunds universitet och har studerat vid Institut des hautes études de Défense nationale.

Bergendal är ställföreträdande chef för Militära underrättelse- och säkerhetstjänsten i Högkvarteret sedan den 1 maj 2016.

Kristina Bergendal invaldes 2018 som ledamot av Kungliga Krigsvetenskapsakademien.

Referenser

Födda 1963
Levande personer
Kvinnor
Svenska reservofficerare
Svenska ämbetsmän under 2000-talet
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Alumner från Lunds universitet
Ämbetsmän från Lund
Bridgewater State University

Bridgewater State University är ett universitet i USA, beläget i Bridgewater, Massachusetts. Universitetet grundades 1840 av Horace Mann.

Bland kända alumner kan nämnas Jeffrey Donovan och Jerry Riordan.

Externa länkar 

 Officiell webbplats: bridgew.edu

Universitet och högskolor i Massachusetts
Now!

Now! (marknadsförd som NOW!) var en brittisk veckoutgiven nyhetstidning. Den startades 1979 av den brittisk-franske entreprenören och politikern James Goldsmith (1933–1997) och lades ner endast två år senare.

Historik 
Tidningen startades som en brittisk konkurrent till amerikanska Time och Newsweek, vid en tid då utgivningen av The Times och The Sunday Times låg nere på grund av en arbetsmarknadskonflikt. Tidningsstarten följde efter Goldsmiths misslyckade försöka att köpa The Observer två år tidigare. Det första numret daterades 14–20 september 1979, var 142 sidor tjockt och med ett omslagspris på 50 pence.

Now! sålde inledningsvis bra (inledningsnumrets 416 000 exemplar sålde slut), men man hade kalkylerat fel på den tillgängliga marknaden. Konkurrensen från The Economist och de likaledes brittiska söndagstidningarna gjorde att tidningen under hela sin levnad gick med förlust. Efter 84 nummer lades tidningen ner i mars 1981.

Nyhetstidningen Now! startades vid en tid då brittisk politik och ekonomi var i förändring. 1979 hade Margaret Thatcher utsetts till ny brittisk premiärminister, och Goldsmiths egna politiska åsikter låg till höger om mitten. Detta till trots kom Now! aldrig att etablera sig på tidningsmarknaden. Tidningen profilerade sig som en kvalitetstidning, med större format och tjockare papper än flera av sina konkurrenter, men priset var också högre.

Referenser

Noter 

Nyhetstidningar
Brittiska tidskrifter
Tidningar startade 1979
Tidningar nedlagda 1981
Ystads Järnvägar

Ystads Järnvägar var under åren 1912–1941 en trafikförvaltning för enskilda järnvägar.

I samband med tillkomsten av Malmö–Ystads Järnväg (MYJ) 1874 underställdes denna bana samma trafikchef som Ystad–Eslövs Järnväg (YEJ). I detta samarbete inordnades 1884 även Börringe–Anderslövs Järnväg (BAJ), sedermera Börringe–Östratorps Järnväg (BÖJ). Detta samarbete utvidgades 1912 genom bildandet av trafikförvaltningen Ystads Järnvägar, i vilken även ingick Ystad–Brösarps Järnväg (YBJ), Ystad–Gärsnäs–S:t Olofs Järnväg (YGStoJ) och Ystad–Skivarps Järnväg (YSJ). År 1916 bildades även Ystads Järnvägars vagnförbund. År 1941 upplöstes Ystads Järnvägar i samband med förstatligandet av de ingående banorna (YSJ hade dock lagts ned 1919).

Källor
Järnvägsdata 1999, utgiven av Svenska Järnvägsklubben 1999, , sid. 231.

Svenska trafikförvaltningar
Santa Prisca (församling)

Santa Prisca är en församling i Roms stift.

Till församlingen Santa Prisca hör följande kyrkobyggnader:

Santa Prisca
Sant'Anselmo all'Aventino
Santa Maria in Cosmedin
Santa Sabina all'Aventino
Santi Bonifacio ed Alessio all'Aventino
San Vincenzo de' Paoli all'Aventino
Santa Maria del Priorato

Referenser

Församlingar i Roms stift
Carl Fredrik Berghult

Carl Fredrik Berghult, född 24 augusti 1794 i Kristianstad, död 7 mars 1834, var en svensk militär och guvernör.

Mellan september 1818 och augusti 1819 var Berghult tillförordnad guvernör över den svenska kolonin  Sankt Barthélemy.

Biografi
Berghult var son till artillerimajoren Johan Anders Berghult (1773–1811) och dennes hustru Carolina Charlotta Liljegren (1768–1848). Han följde i faderns fotspår och gjorde karriär inom det militära. 1811 befordrades han till sergeant vid Göta artilleriregemente och deltog senare i slaget vid Kjølbergs bro.Den 20 juni 1815 anlände Berghult till Sankt Barthélemy för att tillträda som befäl över den svenska garnisonens artilleridetachement och agerade senare som guvernör för ön mellan 1818 och 1819, det efter att guvernören Johan Samuel Rosensvärd hastigt insjuknat.

Efter hemkomsten till Sverige erhöll Berghult kaptens grad 1820.

Referenser

Tryckta källor

Svenska guvernörer
Svenska militärer under 1800-talet
Saint-Barthélemy
Födda 1794
Avlidna 1834
Män
Militärer från Kristianstad
Guvernörer över Svenska Sankt Barthélemy
Coelognathus

Coelognathus är ett släkte av ormar i familjen snokar. Flera tillhörande arter listades tidigare i släktet Elaphe.

Dessa ormar är med en längd omkring 1,5 meter medelstora. De förekommer från Indien över Sydostasiens västra delar till Filippinerna. Arterna kan anpassa sig till olika habitat, bland annat jordbruksmark. Individerna jagar gnagare och andra små däggdjur. Honor lägger ägg.

The Reptile Database listar följande arter:
 Coelognathus enganensis (Vinciguerra, 1892)
 Coelognathus erythrurus (Duméril, Bibron & Duméril, 1854)
 Coelognathus flavolineatus (Schlegel, 1837)
 Coelognathus helena (Daudin, 1803)
 Coelognathus philippinus (Griffin, 1909)
 Coelognathus radiatus (Boie, 1827)
 Coelognathus subradiatus (Schlegel, 1837)

Referenser 

Snokar
Colubridae
Rätten att bli bortglömd

Rätten att bli bortglömd, även benämnd som rätten till radering, innebär att en person har rätt att slippa att dennes personuppgifter, såsom namn, syns i sökresultat på Internet om sökresultaten är otillräckliga, irrelevanta eller inte anpassade för det de ska brukas för. Principen etablerades som rättspraxis inom Europeiska unionen genom en dom av Europeiska unionens domstol den 13 maj 2014 i ett mål där spanjoren Mario Costeja González hade krävt att Google skulle ta bort två tidningsartiklar om honom. Domen grundade sig på artikel 7 och 8 i stadgan om de grundläggande rättigheterna, som fastställer att respekt för privatlivet och skydd av personuppgifter är grundläggande rättigheter. Redan 2006 hade ett liknande begrepp dock aktualiserats i EU och Argentina. Genom dataskyddsförordningen (GDPR) kodifierades principen i unionsrätten.

Konceptet har sin bakgrund i enskildas önskemål om att leva sitt liv utan att behöva bli styrda eller starkt påverkade av händelser i deras förflutna. De domar i ämnet som hittills avkunnats har varit vagt formulerade, vilket gör att utsträckningen för någons rätt att bli glömd är svår att bedöma. Dessutom anses ibland rätten att bli glömd stå i konflikt med önskemålen om ett Internet fritt från censur och historierevisionism. De som lyfter fram behovet av rätten att bli glömd nämner problem som hämndporr, liksom mindre förseelser i det fjärran förgångna som för lång tid framöver riskerar att prägla den allmänna bilden av en viss person.

Sökmotorer är skyldiga att ta bort information som "inte är adekvat, inte längre är relevant eller som är överflödig" från sina sökresultat. Undantag är sånt som bedöms nödvändigt för att "utöva rätten till yttrande- och informationsfrihet, eller för att uppfylla en rättslig förpliktelse, utföra en uppgift av allmänt intresse eller som ett led i myndighetsutövning eller för att fastställa, göra gällande eller försvara rättsliga anspråk". Enligt rättspraxis fastställd av EU-domstolen den 8 december 2022 har en sökmotorleverantör skyldighet att radera personuppgifter som är uppenbart oriktiga.

Det första året efter att lagen togs i bruk kom 95 procent av alla ansökningar från enskilda privatpersoner. Hälften av ansökningarna godkändes och materialet togs därefter bort. Ansökningar som kom från dömda brottslingar, politiker eller offentliga personer avslogs i högre utsträckning; för dem var andelen godkända ansökningar mellan 18 och 23 procent.

Se även 
 Privatlivets helgd
 Dataskyddsförordningen

Referenser

Noter 

Mänskliga rättigheter
Nätkulturer
Skydd av personuppgifter inom Europeiska unionen
Kinna Motorklubb

Kinna Motorklubb har sitt ursprung i Viskadalens Motorklubb som bildades 1925. Några år därefter ändrades namnet till Kinna Motorklubb i samband med att bilsportverksamheten kompletterades med mc-sport. Under åren fram till andra världskriget  arrangerade föreningen bland annat backtävlingar vid Seatons kulle, rundbanetävlingar och sandbanetävlingar på stranden i Varberg. Under 1950- och 1960-talet arrangerade klubben enduro- och motocrosstävlingar. Därefter har man regelbundet arrangerat SM, NM och VM-tävlingar i trial.

Kända förare 
Klubbens förare har varit framgångsrika i flera olika motorcykelgrenar. Bröderna Stefan och Jonas Riedel har vunnit SM i trial, flera lag-SM samt lag-NM tillsammans med bland annat Benny Arthursson, även han från Kinna Motorklubb. Klubbens förare har också vunnit JSM samt representerat Sverige i lag-VM.

När det gäller roadracing är det Lars Persson, ”Kinna-Persson” kallad, som varit mest framgångsrik. Under tiden 1971-1975 vann han SM i klassen 50 cc varje år. Han fick även framskjutna placeringar i ett antal VM-tävlingar på sin fabriks-Monark. Lars Persson har fortfarande ett nationellt hastighetsrekord på flygande kilometern. Även Henry Riedel har varit framgångsrik inom roadracing med en SM-titel i klassen 125cc år 1981 som största merit.

Inom enduro är det främst Andreas Linusson som lyckats. Efter några pallplatser i JSM i trial 2007 och 2008 växlade han över till enduro där han vann USM 2012, JSM 2014 och SM3-klassen 2015 och 2016. År 2017 blev han europamästare i klass E1 (250cc 4T) samt vann SM i superenduro.

Se även 

 Trial
 Roadracing
 Enduro

Externa länkar

 Officiell webbplats
 Svenska Motorcykelförbundet

Motorklubbar i Sverige
Fångstman

Fångstman eller pälsjägare avser en jägare som lever på jakt av framförallt pälsdjur. I det arktiska området har pälsdjursfångst med Spetsbergen som bas förekommit åtminstone sedan 1700-talet.

Fångstmän på Spetsbergen
Spetsbergen anses oftast ha upptäckts år 1596 av holländarna Willem Barents och Jan Rijp under ett försök att en nordlig väg till Indien. Det är dock möjligt att fångstmän från Sibirien varit där dessförinnan, efter att ha vandrat dit via Novaja Zemlja, Frans Josefs land och Vitön under jakt på valross och vildren. Även om detta är oklart, så är det känt att pomorer från omkring 1703/1704 utrustades och sändes till Svalbard av Peter den store för – misslyckad – valfångst, och att de i stället där utvidgade sitt jaktområde för pälsdjursfångst, som bestod i både sommarfångst och övervintringsfångst av isbjörn och polarräv.

Under 1800-talet började norska fångstmän söka sig till Svalbard. Först skedde isbjörnsjakt sommartid med båt i drivisen, och från tidigt 1900-talet i större utsträckning under övervintringar. Polarräv fångades i fällor, medan isbjörn ofta sköts i björnfällor med adapterade gevär. En fångstman kunde döda 100 björnar på ett år. Sammanlagt kunde som mest kanske 700 björnar fällas på ett år. Isbjörn jagades fram till 1973, då den fredades efter det internationella Avtalet om bevarande av isbjörnar i Oslo 1973.

Under 2010-talet är antalet fångstmän på Svalbard mycket begränsat.

Fångstmän i Nordamerika
Huvudartikel: Trapper
I Nordamerika används benämningen "trapper" för pälsjägare i Nordamerika efter den dominerande fångsttekniken med fällor ("trap"), bland annat av småvilt och bäver. Från 1840-talet dominerades pälshandeln i USA av bisonpäls.

Begreppet används huvudsakligen för de män, som under den sista högsäsongen för pälshandel i Nordamerika under första hälften av 1800-talet sysselsatte sig med pälsdjursjakt. Trappers i Klippiga bergen benämndes också "bergsmän".

Källor
Björn Esping: Fångstmän på Spetsbergen i Spetsbergen land i norr, Föreningen Natur och Samhälle i Norden 1978:9
Fångstman på www.synonymer.se

Noter

 
Personer med anknytning till Svalbard
Jägare
Keesing

Keesing kan syfta på:

Keesing Media Group – internationellt tidningsförlag inom bland annat korsord
Keesings Record of World Events – ett utrikespolitiskt kalendarium
Roger M. Keesing – antropolog och lingvist
Honda (efternamn)

Honda (,  eller ) är ett japanskt familjenamn med betydelserna "rotfält", "rot många" respektive "hedersfält".

Personer med efternamnet
Personer utan angiven nationalitet är från Japan.

Harumi Honda (född 1963), tävlingscyklist, världsmästare i keirin
Hiroshi Honda (1910–1970), konstnär född och verksam i USA, utbildad i Japan
Ishiro Honda (1911–1993), filmregissör, bl.a. Godzilla-filmer, King Kong på skräckens ö och Ran (med Kurosawa)
Katsuichi Honda (född 1932), journalist som har skrivit om japanska övergrepp under andra världskriget
Kazuhiro Honda (född 1972), badmintonspelare
Keiji Honda, datorspelsutvecklare inom Square Enix
Keisuke Honda, fotbollsspelare i CF Pachuca
Kotaro Honda (1870–1954), uppfinnare och prisad forskare inom metallurgi
Kumataro Honda (1874–1948), diplomat
Masaji Honda (1897–1984), botaniker, professor vid Tokyos universitet, auktorsbeteckning "Honda"
Mike Honda (född 1941), amerikansk politiker, demokrat, kongressrepresentant för Kalifornien
Minako Honda artistnamn för Minako Kudo, (1967-2005), sångerska
Minoru Honda (1913–1990), amatörastronom, upptäckare av kometen 45P/Honda–Mrkos–Pajdušáková och bl.a. 11 andra kometer
Risa Honda (född 1971), popsångerska
Ruru Honda (född 1976), popsångerska av kinesiskt ursprung
Soichiro Honda (1906–1991), grundaren av Honda Motor Company
Tadakatsu Honda (Honda Heihachirō) (1548–1610), samuraigeneral
Tadashi Honda (född 1951), tävlingssimmare
Taira Honda (1932–1975), matematiker inom talteori, bevisade Honda–Tates sats
Takeshi Honda (född 1981), konståkare 
Takeshi Honda, regissör inom anime, animatör och designer av animerade figurer
Toshiyuki Honda (född 1951), jazzmusiker och kompositör
Yoko Honda (född 1983), röstaktris
Yuichi Honda (född 1984), basebollspelare
Yuka Honda (född 1961), musiker på ett flertal instrument, inom elektronisk och experimentell musik, bosatt i USA
Yuki Honda (född 1991), fotbollsspelare

Referenser 

Japanska efternamn
Victorio Cieslinskas

Victorio Cieslinskas, född 27 oktober 1922, död 19 juni 2007, var en uruguayansk basketspelare.
Cieslinskas blev olympisk bronsmedaljör i basket vid sommarspelen 1952 i Helsingfors.

Källor 

Uruguayanska basketspelare
Uruguayanska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 1952
Tävlande i basket vid olympiska sommarspelen 1952
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1952 från Uruguay
Tävlande i basket vid olympiska sommarspelen 1948
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1948 från Uruguay
Födda 1922
Avlidna 2007
Män
Keesing Media Group

Keesing Media Group B.V. är en nederländsk tidningsutgivare, grundad 1911 av den Amsterdam-baserade journalisten Isaäc Keesing. Man är Europas största förlag inom korsordstidningar, med verksamhet i minst elva länder och drygt 300 anställda. 2018 köpte man korsordsdelen av Bonnier Magazines & Brands (tidigare Bonnier Tidskrifter).

Historik 
Isaäc Keesing etablerade sitt eget förlag 1911 (alternativt 1916). 1931 startade han utgivning av det utrikespolitiska kalendariet Keesings Record of World Events. Senare etablerade Keesing via varumärket Denksport (svenska: Tankesport) de första korsordstidningarna på den nederländska tidningsmarknaden.

Efter andra världskriget expanderade utgivningen internationellt. 1955 grundades dotterförlaget Keesing France.

2006 köptes förlagsverksamheten upp av TMG (Telegraaf Media Groep), en av Nederländernas största förlagsgrupper och bland annat utgivare av dagstidningen De Telegraaf. 2017 sålde TMG Keesing, enligt TMG för att ge Keesing bättre möjligheter att expandera internationellt. En grupp investerare med investmentbolaget Ergon Capital Partners (kontrollerat av det Belgien-baserade holdingbolaget Groupe Bruxelles Lambert) som största ägare köpte därefter aktierna i Keesing.

På senare år har verksamheten expanderat till fler europeiska länder, inklusive till Storbritannien.

2018 köpte Keesing korsordsdelen av Bonnier Magazines & Brands, vilken då var Sveriges största utgivare av korsordstidningar med ett knappt tjugotal titlar. 2019 köpte man även Allers korsordstidningar och produktion av korsord, och samma år tog man över produktionen av Expressens olika korsord från dåvarande leverantören Svenska Korsord. Keesings snabbt växande marknadsandel i Sverige och dess betydelse för konkurrensen på marknaden har uppmärksammats.

Verksamhet 
Keesing har den största delen av sin verksamhet förlagd till Nederländerna, Belgien, Frankrike och Danmark. Förutom som tidningsförlag verkar man som underleverantör av korsordsmaterial (delvis producerat med halvautomatisk datorteknik) till andra aktörer i branschen. Man producerar även liknande material för smartmobiler och surfplattor.

Referenser 

Korsord
Nederländska tidningsförlag
2884 Reddish

2884 Reddish eller 1981 ES22 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 2 mars 1981 av den amerikanska astronomen Schelte J. Bus vid Siding Spring-observatoriet. Den är uppkallad efter astronomen Vincent Cartledge Reddish.

Den tillhör asteroidgruppen Themis.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Themis-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av SJ Bus
Astronomiska upptäckter 1981
Tidningsförlag

Ett tidningsförlag är en utgivare av en eller flera tidningar eller andra periodiska publikationer. Man kan vara fristående och ofta knuten till en viss titel eller del av ett större företag. Historiskt har tidningsförlag ofta även ägnat sig åt utgivning av böcker (se vidare bokförlag). På 2000-talet har större tidningsförlag ofta intressen även in etermedier eller verksamheter på Internet.

Stora tidningsägare kan inkludera politiska partier (se A-pressen eller Centertidningar). Detta är delvis på grund av tidningarnas betydelse som opinionsbildare i samhället.

Vissa tidningskoncerner har ursprung i familjeföretag som vuxit. I Sverige finns både inom riks- och region-/lokalpress många exempel på familjestyrda tidningar och tidningsförlag, som Bonniers (Dagens Nyheter, Expressen med flera), Stampen (familjen Hjörne) och Herenco).

Referenser 

Tidningsförlag
2919 Dali

2919 Dali eller 1981 EX18 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 2 mars 1981 av den amerikanska astronomen Schelte J. Bus vid Siding Spring-observatoriet. Den är uppkallad efter konstnären Salvador Dalí.

Asteroiden har en diameter på ungefär 18 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Themis.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Themis-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av SJ Bus
Astronomiska upptäckter 1981
Evangelisk-lutherska kyrkan i Zimbabwe

Evangelisk-lutherska kyrkan i Zimbabwe (tidigare Evangelisk-lutherska kyrkan i Sydrhodesia) är ett evangeliskt-lutherskt trossamfund i Zimbabwe.

Kyrkan är organiserad i tre stift: Östra stiftet med säte i Harare, Centrala stiftet med säte i Zvishavane och Västra stiftet med säte i Bulawayom. I stiften ingår sammanlagt 67 församlingar.

Kyrkan grundades 1903 av missionärer från Sverige och Sydafrika. 1963 blev kyrkan självständig och upptogs i Lutherska världsförbundet.

Biskopar 
 Arvid Albrektson, 1959–1963
 Sigfrid Strandvik, 1963–1975
 Jonas Shiri, 1975–
 David Siphuma
 Ambrose Moyo

Källor 
 The History of the Evangelical Lutheran Church in Zimbabwe 1903–2003

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Lutherska samfund i Afrika
Kristendom i Zimbabwe