kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Helgö-buddhan

Helgö-buddhan är en liten Buddhafigur som hittades vid utgrävningar av en handelsplats som var verksam mellan cirka 200-talet till 800-talet, det vill säga mellan folkvandringstiden till vikingatiden, på Helgö.

Fyndplats 
Buddhan hittades med andra fynd från folkvandringstiden i det som kallades husgrupp 2, vid utgrävningarna i juli år 1954, vilket var utgrävningarnas tredje säsong.

I omgivningen har hittats andra ovanliga fynd som annars sällan förekommer i det svenska fyndmaterialet från äldre järnålder däribland en irländsk kräkla och irländska bokbeslag, en koptisk vinskopa, romerska guldmynt, ett sällsynt frisisk sceatta-mynt samt ostbaltiska smycken. Buddhafiguren anses dock vara det mest anmärkningsvärda fyndet då det är unikt i nordisk järnålders kontext.

Utseende och ursprung 
Buddhafiguren är tillverkad av brons och är 8,4 cm hög. Den föreställer Buddha sittande på sin lotustron. I pannan finns ett kastmärke av guld, och pannan, ögonbryn och mun har försetts med mörk metall (troligen silver eller niello).

Den har ett par nithål vilket visar att den ursprungligen varit monterad på någonting. När den hittades fanns en läderrem runt halsen och högerarmen så troligen har den burits som en talisman eller amulett.

Buddhan härstammar från 500-talet och antas ha kommit till Norden via Sidenvägen. Den har då  troligen inte haft någon religiös betydelse längre, då den var ganska skadad. Tidsmässigt antas den ha kommit till Helgö under vikingatiden. Den är nordindisk, men exakt var den tillverkats är osäkert, kanske i Kashmirdalen eller Swatdalen i nuvarande Pakistan.

Buddhan idag 
Helgö-buddhan finns idag utställd på Statens historiska museum i Stockholm.

Källor 

Figuriner
Föremål på Statens historiska museum
Günther Heidemann

Günther Heidemann, född 21 oktober 1932 i Berlin, död 15 mars 2010 i Berlin, var en tysk boxare.

Heidemann blev olympisk bronsmedaljör i weltervikt i boxning vid sommarspelen 1952 i Helsingfors.

Källor 

Tyska boxare
Tyska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 1952
Tävlande i boxning vid olympiska sommarspelen 1952
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1952 från Tyskland
Födda 1932
Avlidna 2010
Män
Idrottare från Berlin
Tatoosh

M/Y Tatoosh är en superyacht tillverkad av Nobiskrug i Rendsburg. Hon levererades 2000 till sin ursprungliga ägare Craig McCaw, dock bara ett år senare köpte Paul Allen superyachten för $100 miljoner efter att McCaw behövde få in kapital för att expandera sina verksamheter inom branschen för telekommunikation. Tatoosh designades av Kusch Yachts och Studio Yacht medan Terence Disdale designade interiören. Superyachten är 92,42 meter lång och har en kapacitet på 20 passagerare plus en besättning på 30 besättningsmän. Den har också en helikopter.

2010 satte Allen upp Tatoosh till försäljning för ett säljpris på $160 miljoner, ingen var dock intresserade att betala dessa pengar så Allen tog bort den från marknaden 2014.

Bilder

Referenser

Externa länkar

Superyachter
Fartyg byggda i Rendsburg
Fartyg sjösatta 2000
Craig McCaw

Craig McCaw, född 11 augusti 1949, är en amerikansk företagsledare och entreprenör.

Hans far Elroy McCaw grundade telekommunikationsföretaget McCaw Cellular och som såldes 1993 till AT&T, Inc. för 12,6 miljarder amerikanska dollar. På 1990-talet köpte han ett annat telekommunikationsföretag i Nextel Communications, även det företaget blev sålt och den här gången till Sprint Corporation för 35 miljarder dollar år 2005. Runt 2000-talet hade han också startat ett till företag med kopplingar till Nextel och det hette Nextel Partners, affärsidén var att tillhandahålla telekommunikation på landsbygden. Ett år efter fusionen mellan Sprint och Nextel, köpte det fusionerade företaget även Nextel Partners för 6,5 miljarder dollar.

Han avlade en kandidatexamen vid Stanford University.

Den amerikanska ekonomitidskriften Forbes rankade McCaw till att vara världens 1 514:e rikaste med en förmögenhet på två miljarder dollar för den 13 augusti 2022. Han är äldre bror till affärsmannen John McCaw Jr. som bland annat ägt sportlagen Vancouver Canucks (NHL) och Vancouver Grizzlies (NBA). McCaw är en hängiven republikan och är en betydande donator till partiet. Han har bland annat stött presidentkampanjer för George W. Bush, Jon Huntsman, John McCain och Mitt Romney. McCaw är gift med Susan McCaw som var amerikansk ambassadör till Österrike mellan 2005 och 2007. Han ägde motoryachten Tatoosh mellan 2000 och 2001, innan Paul Allen köpte den för 100 miljoner dollar.

Referenser

Noter 

Personer inom USA:s näringsliv under 2000-talet
Personer inom USA:s näringsliv under 1900-talet
Alumner från Stanford University
Personer från Centralia, Washington
Levande personer
Födda 1949
Män
Amerikanska företagsledare
Amerikanska entreprenörer
R. Scott Dunbar

Roy Scott Dunbar, är en amerikansk astronom.

Minor Planet Center listar honom under namnet R. S. Dunbar och som upptäckare av 10 asteroider.

Asteroiden 3718 Dunbar är uppkallad efter honom.

Asteroider upptäckta av R. Scott Dunbar

Se även 
 Astronomiska upptäckter av RS Dunbar

Källor och referenser 
 

Amerikanska astronomer under 1900-talet
Män
Nesoenas duboisi

Nesoenas duboisi, "réunionduva", är en utdöd fågelart i familjen duvor inom ordningen duvfåglar. Fågeln förekom tidigare på ön Réunion i Indiska oceanen. Den är endast känd från Dubois beskrivning av en roströd duva 1674 samt ett enda subfossilt lårben. Den är utdöd troligen sedan sent 1600-tal. Svartråttan anlände ön på 1670-talet och tros ligga bakom artens försvinnande.

Noter

Kommentarer

Källor

Externa länkar 

Duvor
Utdöda fågelarter
Fåglar i etiopiska regionen
Tapajósmyrpitta

Tapajósmyrpitta (Myrmothera subcanescens) är en nyligen urskild fågelart i familjen myrpittor inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer endast i Amazonområdet i Brasilien söder om Amazonfloden, från Rio Madeiras högra (östra) suda till övre Rio Xingu. Den betraktades tidigare som underart till trastmyrpitta (Myrmothera campanisona) men urskiljs numera som egen art.

Status 
Internationella naturvårdsunionen IUCN har ännu inte bedömt dess hotstatus.

Namn 
Tapajós är en biflod till Amazonfloden i Brasilien.

Noter

Externa länkar 

Myrpittor
Myrmothera
Endemiska fågelarter i Brasilien
Fåglar i neotropiska regionen
Arbetaridrott

Arbetaridrott har sitt ursprung i Tyskland och Österrike. Under 1800-talets mitt bildade arbetarrörelsen i dessa länder ett alternativ till det som uppgavs vara en opolitisk och borgerligt präglad idrottskultur. Det kunde ses som ett alternativ till tävlingsidrotten, eftersom fokus var på fysisk fostran och motion. De idrotter som utövades inom dessa arbetaridrottsföreningar var cykel, gymnastik, friidrott, fotboll och simning.

Rörelsen spred sig till flera europeiska länder, bland annat Sverige, Danmark, Finland och Norge. I Sverige startades rörelsen år 1919-1920 på initiativ av det socialdemokratiska vänsterpartiet. Som mest aktivitet var det inom de olika föreningarna under mitten av 1930-talet, då det arrangerades en arbetarolympiad (1925). I samband med andra världskriget förbjöds många av föreningarna i Tyskland och Österrike och det kom att påverka även andra länder. 

I Sverige upphörde den ursprungliga rörelsen 1936. I Finland hade arbetaridrottsrörelsen sitt eget nationella mästerskap i flera sporter, bland annat i bandy.

Se även
Arbetarnas Idrottsförbund i Finland
Arbetaridrottsföreningarnas centralförbund

Referenser 

Sport

Arbetarrörelse
Dimitrios Grivas

Dimitrios Grivas, född 1829, död 1889 i Marseille, var en grekisk politiker. Han var son till Theodoros Grivas.

Grivas deltog i faderns företag i Epirus 1854 och i upprorsförsöket i Nauplia i februari 1862. Efter kung Ottos störtande var han medlem av den deputation, som 1863 erbjöd Georg kronan. Han var under 1860- och 1870-talen flera gånger krigs- eller marinminister, dock var gång endast för kort tid, och fick 1882 högsta befälet i Tessalien.

Källor 

 

 

Greklands försvarsministrar
Grekiska politiker under 1800-talet
Födda 1829
Avlidna 1889
Män
Ugglan
Theodoros Grivas

Theodoros Grivas, känd som Theodorakis Grivas, född 1797 i Akarnanien, död den 24 oktober 1862, var en grekisk militär. Han var far till Dimitrios Grivas. 

Grivas deltog som en av rumelioternas anförare med utmärkelse i det grekiska frihetskriget och var sedermera en av de oroligaste palikarfigurerna i det nya Greklands politiska liv. Häktad 1834 som misstänkt för delaktighet i en sammansvärjning mot regeringen, togs han snart åter till nåder och användes till att med sina irreguljära krigare bekämpa andra oroselement. År 1844 gjorde han ett misslyckat insurrektionsförsök i Akarnanien, hvarefter han undgick efterräkningar genom att bege sig till Egypten. Han blev snart åter benådad och generalinspektör för den grekiska hären, men var 1847 inblandad i nya oroligheter, varefter han 1848 åter fick amnesti. Hans försök att i samband med det rysk-turkiska kriget uppvigla Epirus mot turkarna 1854 gynnades först av framgång, men efter nederlagen vid Metsovon och Domokós måste han fly till Tessalien. I oktober 1862 började han i Vonizza den upprorsrörelse, som ledde till kung Ottos störtande, men dog kort efter att resultatet blivit nått.

Källor 

  

Grekiska militärer
Grekiska politiker under 1800-talet
Födda 1797
Avlidna 1862
Män
Ugglan
Karstsabelvinge

Karstsabelvinge (Campylopterus calcirupicola) är en nyligen beskriven fågelart i familjen kolibrier.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer endast i östra Brasilien, i sydöstra Goiás, sydvästra Bahia och norra Minas Gerais. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar den som sårbar.

Noter

Externa länkar 

Kolibrier
Endemiska fågelarter i Brasilien
Fåglar i neotropiska regionen
Eta Tucanae

Eta Tucanae (η Tuc, förkortat Eta Tuc, η Tuc) som är stjärnans Bayerbeteckning, är en ensam stjärna belägen i den mellersta delen av stjärnbilden Tukanen. Den har en skenbar magnitud på 5,00 och är synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 21,1 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 155 ljusår (ca 47 parsek) från solen.

Egenskaper
Eta Tucanae är en blå till vit stjärna i huvudserien av spektralklass A1 V. Den har en massa som är ca 2,2 gånger större än solens massa, en radie som är ca 1,8 gånger större än solens och utsänder från dess fotosfär ca 23 gånger mera energi än solen vid en effektiv temperatur av ca 9 100 K. 

Eta Tucanae är en Vegaliknande stjärna med ett överskott av infraröd strålning. Den är ungefär 10-40 miljoner år gammal och ingår i Tucanaföreningen.

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/etatucanae

		
Stjärnbilden Tukanen
Bayerobjekt	
Huvudseriestjärnor klass A
HD-objekt
Tjuvar i farten

Tjuvar i farten () är en amerikansk dramakomedifilm från 1961 i regi av George Marshall. Filmen är baserad på Richard Condons roman The Oldest Confession. I huvudrollerna ses Rita Hayworth och Rex Harrison.

Handling 
Den älskvärde konsttjuven Jimmy Bourne uppvaktar en rik hertiginna endast för att kunna stjäla en ovärderlig målning ur hennes samling. Men det vill sig inte bättre än att han och hans kollega Eve Lewis själva blir bestulna på sitt nyförvärv. Komplikationerna växer därifrån.

Rollista i urval 

Rita Hayworth - Eve Lewis
Rex Harrison - Jimmy Bourne
Joseph Wiseman - Jean Marie Calbert
Alida Valli - hertiginnan Blanca
Grégoire Aslan - Dr. Victor Muñoz
Virgilio Teixeira - tjurfäktaren Cayetano
Peter Illing - Mr. Pickett
 Britta Ekman - Mrs. Pickett
George Rigaud - spansk poliskommissarie 
Gérard Tichy - Antonio, vakt på Prado Museum

Externa länkar 
 

Filmer 1961
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska dramakomedifilmer
Amerikanska kriminalfilmer
Amerikanska kuppfilmer
Amerikanska kriminalkomedier
Filmer baserade på amerikanska romaner
Filmer i regi av George Marshall
Spanien på film
Filmer från United Artists
Tarvo

Tarvo är en holme på gränsen mellan Helsingfors och Esbo i Finland. Holmen skiljer Stora Hoplaxviken från Bredviken. Den högsta punkten ligger cirka 15 meter över havet.

Över Tarvos norra spets går Åboleden sedan 1962 – motorvägen från Helsingfors västerut – som sedan byggnadsskedet allmänt kallats Tarvovägen. Tarvo har landförbindelse till fastlandet på Helsingforssidan via motorvägens vägbank, medan motorvägen har en smal bro i vägbanken på västra sidan. Det finns ingen anslutning till holmen från motorvägen, men på södra sidan av vägbanken ligger den sista biten av Ritobergsvägen som fungerar som körförbindelse från Munksnäs.

Över Tarvo går också en kanonväg som byggdes av ryssarna mellan Munksnäs och Bredvik 1915 som en del av fortifikationslinjen Krepost Sveaborg. Denna väg med sina broar (Östra och Västra Tarvobron) är numera gång- och cykelväg. De ursprungliga broarna finns inte längre utan de har ersatts med pontonbroar. Mittemot Tarvo, på Linudden, ligger Gallen-Kallelamuseet i ateljévillan Tarvaspää.

I tiderna bodde fiskare på holmen. Nuförtiden finns där två villor byggda 1926 och 1928. I den ena av dem fanns i tiderna en restaurang och sedan 1970-talet Helsingfors stads rekreationscenter för åldringar. Villorna är sedan början av 2000-talet i privat användning. Under förbudslagen var Tarvo känt som ett spritsmugglingsställe.

Namnet 
Holmen har haft namnet Tarvo, med varierande stavning, senast i början av 1700-talet, men möjligen sedan medeltiden. Det finns inga säkra uppgifter om namnets ursprung. Trots att Helsingforsregionens bosättning varit svenskspråkig verkar det troligt att namnet har finskt ursprung och kommer av ordet tarvas, som betyder oxe, älg, eller annat stort djur, främst i folkdiktning. Möjligen kan holmens läge i ett smalt sund ha gett dess namn då älgar kan tänkas ha korsat sundet via Tarvo.

Källor 

 Kaija Hackzell: Rakas Vanha Munkkiniemi, Helsingin vanhoja kortteleita 6. Helsingin sanomat, 2001. .

Noter

Externka länkar 

Öar i Esbo
Öar i Helsingfors
Protein AF

Proteinet Antisekretorisk Faktor (AF) är multifunktionellt och förmedlar ett kliniskt skydd mot olika former av patologiska sekretionstillstånd och inflammatoriska reaktioner. Kartläggningen av Protein AF´s effekter in vivo och in vitro har pågått sedan början av 80-talet, och dess cDNA har klonats och sekvenserats. Den antisekretoriska och anti-inflammatoriska aktiviteten är lokaliserad till den aminoterminala delen av det 41 kD stora AF-proteinet, och utövas av ett flertal olika peptidsekvenser. AF tillhör det medfödda immunsystemet. Protein AF har påvisats i alla vävnader som har undersökts, och AF utsöndras i blod, galla, bröstmjölk, faces, liqvor, saliv, och tårvätska. Den endogena produktionen av Protein AF stimuleras av bl.a. olika bakterietoxiner, men den kan även stimuleras av intag av speciella födoämnen i såväl människa som djur.

Effekterna av Protein AF in vivo har kartlagts i mus, råtta, gris och människa. Utvecklingen av Protein AF-stimulerande grisfoder påbörjades 1986 i samband med att Sverige införde förbud mot en allmän tillsats av foderantibiotika, och detta arbete resulterade i att foderantibiotika kunde tas bort och ersättas av Protein AF-stimulerande foder. Dessa foder gav samma eller bättre produktionsresultat jämfört med de gamla antibiotika-fodren, dessutom försvann risken för bakteriell resistensutveckling.

Protein AF-stimulerande livsmedel för människa har i kliniska undersökningar visat på signifikanta förbättringar vid sjukdomstillstånd såsom inflammatorisk tarmsjukdom, diarré vid carcinoidtumörer, Meniérès sjukdom, barndiarré och mastit. De viktigaste gemensamma inslagen för samtliga av dessa sjukdomar är inflammatoriska reaktioner och sekretionsrubbningar, det är bland annat på dessa kliniska variabler som Protein AF utövar sin effekt.

Vidare forskning om Protein AF stöds till stor del av Lantmännen, som även har koncentrerat proteinet i två konsumentprodukter (SPC-Flakes och Salovum) som säljs på apotek i Sverige och ytterligare tio länder.

Referenser

Proteiner
Djävulens blomma

Djävulens blomma () är en amerikansk dramafilm från 1966 i regi av Terence Young. 
Filmen är baserad på en idé av Ian Fleming, James Bonds skapare. I huvudrollerna ses Yul Brynner, Omar Sharif, Eli Wallach, Angie Dickinson, Senta Berger, Stephen Boyd, Trevor Howard, Rita Hayworth och Marcello Mastroianni. Berättare är Grace Kelly (krediterad som prinsessan Grace av Monaco).

Rollista i urval 

 Senta Berger - Maxine
 Stephen Boyd - Benson
 Yul Brynner - Col. Salem 
 Angie Dickinson - Linda Benson
 Georges Géret - Supt. Roche 
 Hugh Griffith - Tribal chief
 Jack Hawkins - Gen. Bahar
 Rita Hayworth - Monique Markos
 Trevor Howard - Sam Lincoln
 Trini López - sig själv
 E. G. Marshall - Coley
 Marcello Mastroianni - Insp. Mosca
 Amedeo Nazzari - Capt. Dinonnio
 Anthony Quayle - Capt. Vanderbilt
 Gilbert Roland - Serge Markos
 Harold Sakata - Martin
 Omar Sharif - Dr. Rad
 Barry Sullivan - Chasen
 Nadja Tiller - Dr. Bronovska
 Eli Wallach - "Happy" Locarno

Externa länkar 
 
 

Filmer 1966
Engelskspråkiga filmer
Filmer i regi av Terence Young
Amerikanska dramafilmer
Amerikanska TV-filmer
Iran på film
Italien på film
Monaco på film
3360 Syrinx

3360 Syrinx eller 1981 VA är en asteroid i huvudbältet som korsar Jordens och Mars omloppsbanor. Den upptäcktes 4 november 1981 av de båda amerikanska astronomerna Eleanor F. Helin och R. Scott Dunbar vid Palomar-observatoriet. Den är uppkallad efter nymfen Syrinx i den grekiska mytologin.

Asteroiden har en diameter på ungefär 1 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Apollo.

Referenser 
 

Huvudbältesasteroider
Apollo-asteroider
Jordnära objekt
Asteroider som korsar Mars bana
Småplaneter namngivna efter mytologiska figurer
Astronomiska upptäckter av EF Helin
Astronomiska upptäckter av RS Dunbar
Astronomiska upptäckter 1981
Jota Tucanae

Jota Tucanae (ι Tuc, förkortat Jota Tuc, ι Tuc) som är stjärnans Bayerbeteckning, är en ensam stjärna belägen i den nordöstra delen av stjärnbilden Tukanen. Den har en skenbar magnitud på 5,33 och är svagt synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 10,7 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 304 ljusår (ca 93 parsek) från solen.

Egenskaper
Jota Tucanae är en gul till vit jättestjärna av spektralklass G5 III. Den har en massa som är ca 2,2 gånger större än solens massa, en radie som är ca 11 gånger större än solens och utsänder från dess fotosfär ca 65 gånger mera energi än solen vid en effektiv temperatur av ca 5 000 K. 

Jota Tucanae klassificeras som en halvregelbundet variabel stjärna, som har en periodicitet på 66,8 dygn med en amplitud i skenbar magnitud på 0,0202 enheter. Den är en källa till röntgenstrålning med en styrka på 817,6 × 1028 erg/s.

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/iotatucanae

		
Stjärnbilden Tukanen
Bayerobjekt	
Gula jättar
Halvregelbundna variabler
HD-objekt
Vredens dag (film, 1972)

Vredens dag () är en amerikansk westernfilm från 1972 i regi av Ralph Nelson. Filmen är baserad på en roman av Jack Higgins. I huvudrollerna ses Robert Mitchum, Frank Langella, Rita Hayworth och Victor Buono.

Rollista i urval 
 Robert Mitchum - Fader Oliver Van Horne
 Frank Langella - Tomas de la Plata
 Rita Hayworth - Senora de la Plata
 Victor Buono - Jennings
 Ken Hutchison - Emmet Keogh 
 Paula Pritchett - Chela

Externa länkar 
 

Filmer 1972
Engelskspråkiga filmer
Filmer baserade på brittiska romaner
Amerikanska westernfilmer
Filmer från Metro-Goldwyn-Mayer
Maria A. Barucci

Maria Antonella Barucci, är en italiensk astronom.

Minor Planet Center listar henne under namnet M. A. Barucci och som upptäckare av 3 asteroider.

Asteroiden 3485 Barucci är uppkallad efter henne.

Asteroider upptäckta av Maria A. Barucci

Se även 
 Astronomiska upptäckter av Maria A. Barucci

Källor och referenser 
 

Italienska astronomer under 1900-talet
Kvinnor
Dolknäbbar

Dolknäbbar (Schistes) är ett litet släkte med fåglar i familjen kolibrier som återfinns i Sydamerika.
 Östlig dolknäbb (Schistes geoffroyi)
 Västlig dolknäbb (Schistes albogularis)

Tidigare behandlades de som en och samma art med namnet kilnäbbskolibri (Schistes geoffroyi).

Referenser

Externa länkar

Kolibrier
Boris Tishin

Boris Tishin, född 2 januari 1929, död 28 augusti 1980, var en sovjetisk boxare.

Tishin blev olympisk bronsmedaljör i lätt mellanvikt i boxning vid sommarspelen 1952 i Helsingfors.

Källor 

Sovjetiska boxare
Sovjetiska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 1952
Tävlande i boxning vid olympiska sommarspelen 1952
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1952 från Sovjetunionen
Födda 1929
Avlidna 1980
Män
Blackwood-klass

Blackwood-klass, även kallad Typ 14-klass, var en klass brittiska fregatter byggda på 1950-talet som ett billigare alternativ till Whitby-klassen. Jämfört med Whitby-klassen var fartygen i Blackwood-klassen något mindre och långsammare, de saknade artilleri och hade bara en ångturbin och en propeller i stället för Whitby-klassens dubbla. Fartygen var uteslutande konstruerade för ubåtsjakt och huvudvapnet var de två grovkalibriga antiubåtsgranatkastarna. Tolv fartyg byggdes för Royal Navy och tre för Indiens flotta. Den indiska fregatten Khukri torpederades och sänktes av den pakistanska ubåten Hangor den 9 december 1971. Även den brittiska fregatten Hardy torpederades och sänktes som skjutmål 1983. Övriga fartyg har skrotats.

Användning
Många av de brittiska fregatterna användes i första torskkriget för att skydda brittiska fiskefartyg från isländsk konkurrens samtidigt som Islands kustbevakning skyddade de isländska fiskarna från brittisk konkurrens. Även om konflikten aldrig blev ett regelrätt krig förekom det fientliga handlingar. De deltog också i operation Vantage 1961 för att skydda den nybildade staten Kuwaits självständighet. Under konflikten i Nordirland var fartygen ofta baserade i Londonderry för att visa brittisk militär närvaro.

HMS Exmouth byggdes i slutet av 1960-talet om till COGOG-maskineri med en Rolls-Royce Olympus och två Rolls-Royce Proteus gasturbiner. Hon var det första större brittiska örlogsfartyg som försågs med gasturbiner. Erfarenheterna från Exmouth togs till vara i nästa generations fregatter av Amazon-klass och Broadsword-klass.

Under Indo-pakistanska kriget 1971 var det tre indiska fregatterna i Blackwood-klassen Indiens modernaste ubåtsjägare. En stridsgrupp bestående av fregatterna Khukri och Kirpan hade i uppdrag att patrullera kusten utanför Gujarat för att lokalisera den ubåt som upptäckts genom signalspaning natten till 8 december. Styrkan upptäcktes den 9 december av den pakistanska ubåten Hangkor som avfyrade en torped var mot Khukri och Kirpan. Torpeden mot Kirpan missade, men Khukri träffades och sjönk inom några minuter. Kirpan anföll ubåten men drabbades av eldavbrott på sina antiubåtsgranatkastare. Kort därefter upptäckte Kirpan ytterligare en torped och lyckades efter några undanmanöver i hög fart skaka av sig den. Efter att ha förenats med den fregatten Katchal återvände Kirpan till platsen för att leta efter överlevande.

Fartyg i klassen

Storbritannien

Indien

Fotnoter

Källor

Externa länkar

Fregattklasser
Brittiska fregatter under kalla kriget