kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Santi Gioacchino e Anna ai Monti

Santi Gioacchino e Anna ai Monti, tidigare benämnd San Gioacchino alla Suburra, är en kyrkobyggnad i Rom, helgad åt Jungfru Marias föräldrar Anna och Joakim. Kyrkan är belägen i Rione Monti och tillhör församlingen Santi Silvestro e Martino ai Monti.

Historia
År 1731 inköpte minimernunnor, kallade Suore Paolotte eller Suore Oblate di San Francesco di Paola, ett hus på denna plats och byggde om det till ett kloster. Företaget att bygga tillbörliga klosterlokaler blev utdraget. Systrarna initierade projektet 1746, men sju år senare fick det avbrytas på grund av brist på medel. År 1770 återupptogs byggnadsarbetena och kyrka och kloster stod klara 1780. Arkitekt var Giovanni Francesco Fiori. Året därpå konsekrerades kyrkan av påve Pius VI.

Klostret och kyrkan exproprierades av den italienska staten år 1873. Klostret gjordes om till kontor för Carabinieri och kyrkan återöppnades senare som ett andligt och liturgiskt centrum för denna poliskår. Omkring år 2000 lämnade Carabinieri klosterbyggnaden och påve Johannes Paulus II tillät att kyrkan lånades ut åt Etiopisk-ortodoxa kyrkan.

Exteriör och interiör
Fasaden i senbarock har fyra kolossalpilastrar med kompositakapitäl. Pilastrarna vilar på höga socklar och bär upp ett entablement med en tom fris. Kornischen förkroppar sig över pilastrarna. Fasaden kröns av ett triangulärt pediment, vilket hyser ett segmentbågeformat pediment. Portalen kröns av ett segmentbågeformat pediment med ett puttohuvud och festonger. Fasaden är tanfärgad med de arkitektoniska detaljerna i blekgrått.

Kyrkans grundplan har formen av ett grekiskt kors. Kupolen har en tondo smyckad med den Helige Andes duva och bevingade puttohuvuden i stuck. Kupolens pendentiv har de fyra evangelistsymbolerna.

Den anonyma högaltarmålningen framställer Jungfru Maria som flicka med sina föräldrar Joakim och Anna.

Interiören hyser en vigvattenskål med en inskription till minne av en av nunnorna i klostret, Maria Agnese del Verbo Incarnato, död 1810. Hennes uppenbarelser om Kristi allraheligaste blod inspirerade den helige Gaspare del Bufalo att grunda Det dyrbara Blodets missionärer.

Det ena sidokapellet är invigt åt den Korsfäste och det andra åt den Obefläckade Avlelsen.

Liturgi
De heliga Joakims och Annas minnesdag firas liturgiskt den 26 juli.

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar

Romersk-katolska kyrkobyggnader i Rom (rione Monti)
Romersk-katolska kyrkobyggnader invigda 1781
Rione Monti
Kyrkobyggnader helgade åt den heliga Anna
Kyrkobyggnader helgade åt den helige Joakim
1781 i Italien
Korsbäckamöllan

Korsbäckamöllan, eller sedan 1869 Odarslövs mölla, är förmodligen Skånes äldsta  väderkvarn. Den ligger i Lunds kommun och är av typ stubbkvarn. Den sägs vara byggd 1647, men har inte varit i reguljär drift sedan 1950. I samband med byggandet av ESS och Science Village i Lund renoverades kvarnen under 2016 och 2017. Den står vid spårvägsändhållplatsen ESS.  I den renoverade kvarnen kan vingarna snurra, medan kvarnhuset står i ett fast läge. Kvarnen har också kallats Nordströms mölla, då den ägdes av medlemmar av släkten Nordström, innan den flyttades från Hviderup till Odarslöv 1869.

Källor

Noter

Byggnader och anläggningar i Lunds kommun
Väderkvarnar i Sverige
Stubbkvarnar
SERE

SERE, förkortning för Survival, Evasion, Resistance och Extraction, är ett utbildningskoncept för militär överlevnad. Konceptet omfattar Överlevnadsteknik (S), Dold flykt (E), Motstånd (R) samt Undsättning (E). I Sverige utbildas i tre steg benämnda SERE A, SERE B och SERE C, utbildningen leds centralt av Försvarsmaktens överlevnadsskola.

Källor 
Försvarsmakten: Ordlista - SERE Läst: 24 juni 2016
Försvarsmakten: Instruktörskurs överlevnad i Karlsborg Publicerad: 22 augusti 2008 Läst: 24 juni 2016
Försvarsmakten: Utländska piloter tränar nödsituationer i Sverige Publicerat: 26 oktober 2009 Läst: 24 juni 2016

Militär utbildning
Överlevnad
Ord och fraser på engelska
Omgång 1 i kvalspelet till världsmästerskapet i fotboll 2018 (CONCACAF)

Omgång 1 i kvalspelet till världsmästerskapet i fotboll 2018 (CONCACAF) spelade mellan den 22 mars och 31 mars 2015.

Resultat

Bahamas mot Bermuda

Bermuda avancerade till andra omgången med det ackumulerade slutresultatet 8–0.

Brittiska Jungfruöarna mot Dominica

Dominica avancerade till andra omgången med det ackumulerade slutresultatet 3–2.

Barbados mot Amerikanska Jungfruöarna

Barbados avancerade till andra omgången med det ackumulerade slutresultatet 4–1.

Saint Kitts och Nevis mot Turks- och Caicosöarna

Saint Kitts och Nevis avancerade till andra omgången med det ackumulerade slutresultatet 12–4.

Nicaragua mot Anguilla

Nicaragua avancerade till andra omgången med det ackumulerade slutresultatet 8–0.

Belize mot Caymanöarna

Belize avancerade till andra omgången med det ackumulerade slutresultatet 1–1 genom bortamålsregeln.

Curaçao mot Montserrat

Curaçao avancerade till andra omgången med det ackumulerade slutresultatet 4–3.

Anmärkningslista

Källor

Referenser

1
Lomakino

Lomakino är en by i distriktet Gaginskij i Nizjnij Novgorod oblast i Ryssland. Byn, som hade 332 invånare år 2010, är belägen på floden Pjanas vänstra strand.

Personer från Lomakino 
 Andrej Vlasov (1901–1946), sovjetisk militär

Referenser 

Orter i Nizjnij Novgorod oblast
Linus Fagemo

Christian Karl Linus Fagemo, född 5 mars 1977 i Trollhättan, är en svensk före detta ishockeyspelare och ishockeytränare. Hans moderklubb är Trollhättans HC.

I Elitserien spelade han för Frölunda HC, Malmö Redhawks, Luleå HF och Timrå IK.

Meriter 
1995 - SM-guld i J20 Superelit
1996 - SM-silver i Elitserien
2008 - Dansk mästare i ishockey

Externa länkar 

Män
Födda 1977
Levande personer
Svenska ishockeyspelare
Svenska ishockeytränare
Idrottare från Trollhättan
Spelare i Borås HC
Spelare i Frölunda HC
Spelare i Arizona Sundogs
Spelare i Herning Blue Fox
Spelare i Malmö Redhawks
Spelare i Iserlohn Roosters
Ishockeyspelare i Luleå HF
Ishockeyspelare i Timrå IK
Spelare i IF Troja-Ljungby
Praça da Sé

Praça da Sé är ett offentligt parkområde i centrala Sao Paulo, Brasilien.

Historik

Renoveringen 2006 
Under 2006 gjordes en upprustning i parkområdet. Dessa satsningar och renoveringar blev dock kritiserade av föreningar som jobbade för hemlösa.

Referenser

Bibliografi 
MACEDO, Silvio Soares e ROBBA, Fábio; Praças brasileiras; São Paulo:Edusp;

Externa länkar 
Sampa.art.br 
Historical Assets Administration of the City of São Paulo 
SampaCentro 

São Paulo
Jacob Pavels Friis

Jacob Pavels Friis, född 6 januari 1827 i Førde, död 1912, var en norsk bergsman.

Friis tog 1846 preliminärexamen, studerade därefter mineralogi och avlade 1850 bergsexamen. Han var därefter 1851–1853, med ett kort avbrott för en vistelse i Kongsberg 1852, geolog under en dansk och en engelsk expedition til Grönland och var, efter hemkomsten därifrån, 1854–1861 anställd som överstigare vid Kongsbergs silververk, i vilken ställning han 1859 med stipendium från silververket besökte England i syfte att bekanta sig med gruvdriften och prepareringsarbetena där. Åren 1861–1875 var han överstigare vid Røros kopparverk, vid vilket han 1871 blev konstituerad som och 1876 verklig administrerande direktör. Hösten 1886 företog han på verkets bekostnad tillsammans med bergmästare Anton Sophus Bachke en resa till Tyskland, Frankrike och Spanien för att studera elektrolysens användning för utvinning av koppar.

Källor

Norska bergsmän
Födda 1827
Avlidna 1912
Män
Whangamata

Whangamata är en stad mellan åarna Wentworth Rivers och Otahu Rivers mynningar i Stilla havet på Coromandelhalvöns sydöstra kust på Nya Zeelands nordö. Namnet betyder "obsidianhamn" och uppkallades efter obsidian, som spolats upp från Mayor Island. Omgivningen är bergigt brant kuperad och de icke uppodlade delarna är skogbevuxna, där ormbunksträd utgör ett påfallande inslag. Orten har en bofast befolkning på drygt 3.000 invånare, verksamma inom turist- och servicenäringar, fiske, jord- och skogsbruk samt får- och boskapsskötsel.

Staden är en populär semesterort och invånarantalet ökar vid nyår till över 40.000. Det är framför allt bad- och strandliv med surfing, snorkling, kajakpaddling och båtsport samt fiske både från stränderna och från båtar (game-fishing). Till lands är vandring inklusive orientering populärt liksom mountain biking. Det finns en småbåtshamn, som är omstridd eftersom den hotar endemiska arter, bland annat skinkar som Oligosoma moco, en ödleart, där svenskt namn saknas.

I april 1989 försvann ett ungt svenskt par i trakterna under vandring och efter ett halvår återfanns den mördade mannen utanför Whangamata medan kvinnan aldrig återfunnits. Sökandet efter de försvunna, likfyndet och den följande rättegången väckte stor uppmärksamhet i både Nya Zeeland och Sverige.

Referenser

orter i Nya Zeeland
Joakim Wibbling

Joakim Wibbling, född 26 juni 1610, död 26 juni 1675, var en svensk borgmästare.

Biografi
Wibbling föddes 1610. Han var son till adelsmannen Georg Wibbling och Magdalena Lembke. Wibbling arbetade som politieborgmästare i Söderköping. Han avled 1675.

Familj
Wibbling gifte sig första gången 1645 med Ingeborg Arvidsdotter (1618–1658). Hon var dotter till borgmästaren Arfwedh Larsson och Catharina Utter i Söderköping.

Wibbling gifte sig andra gången 1659 med Elisabet Palumba (1641–1675). Hon var dotter till kyrkoherden Samuel Palumbus i och Anna Jönsdotter Östra Husby församling. De fick tillsammans sonen landshövdingen Joakim Greiffenheim.

Referenser

Noter 

Söderköpings borgmästare
Män
Födda 1610
Avlidna 1675
Arfwedh Larsson

Arfwedh Larsson, född under 1580-talet, död 3 augusti 1647, var en svensk borgmästare.

Biografi
Larsson blev 25 januari 1607 student vid Uppsala universitet och var medlem i Östgöta nation. Han arbetade som handlande i Söderköping och blev 1643 borgmästare i Söderköpings rådhusrätt. Larsson avled 1647 och begravdes tillsammans med sin hustru och sonen Henrik i Sankt Laurentii kyrka.

Familj
Larsson gifte sig omkring 1618 med Catharina Persdotter Utter (1598–1677). Hon var dotter till arkivsekreteraren Peder Månsson Utter och Margareta Andersdotter. Catharina Persdotter Utter var änka efter vantmakaren Henrik Kruse i Kalmar. Larsson och Utter fick tillsammans sonen kamreren Lars Arvidsson (1622–1669) vid kammarkollegium.

Ingeborg Arfwedhsdotter (ca 1620–?), gift cirka 1645 med borgmästaren i Söderköping Joakim Wibbling.
Bothwid Arfwedhsson (ca 1621–ca 1659), handelsman. gifte sig cirka 1649 med Catharina Henriksdotter Kruse (1625-1688), dotter till handelsmannen Henrik Kruse.
Henrik Arfwedhsson (1620-talet–1675), befallningsman på Finspång. Gifte sig med Karin Larsdotter. 
Elisabeth Arfwedhsdotter (ca 1630–1700), gift första gången med Jonas Stegman och andra gången med Olof Jonsson.

Referenser
https://web.archive.org/web/20160811150314/http://www.bossebus.eu/Html9/010/03/446.htm
https://www.adelsvapen.com/genealogi/Weidman

Noter 

Söderköpings borgmästare
Män
Födda 1580-talet
Avlidna 1647
Alexander Wetterhall

Alexander Wetterhall, född 12 april 1986, är en svensk professionell cyklist, som tävlar för stallet Team Tre Berg-Bianchi.

Främsta meriter
2004
1:a  Nationsmästerskapen i mountainbike - tempolopp (juniorer)
2007
1:a  Nationsmästerskapen i mountainbike - lagstaffet
2008
Nationsmästerskapen i mountainbike
2:a Tempolopp
3:a Cross-country
3:a Lagstaffet
2009
1:a  Nationsmästerskapens tempolopp
2010
1:a Totalt Rás Tailteann
1:a Etapp 1 Ringerike GP
2:a Västboloppet
2011
3:a Nationsmästerskapens tempolopp
2012
3:a Nationsmästerskapens tempolopp
5:a Paris–Troyes
2013
1:a Ronde van Drenthe
2014
2:a Nationsmästerskapens tempolopp
2015
1:a Cykelvasan
2:a Nationsmästerskapens tempolopp
2016
1:a  Nationsmästerskapens tempolopp

Referenser

Svenska tävlingscyklister
Män
Födda 1986
Levande personer
August Christian Baumann

August Christian Baumann, född 25 maj 1770 i Bodenteich vid Lüneburg, död 3 november 1831 i Kongsberg, var en tysk-norsk bergmästare.

Baumann, som var prästson, kom i sin ungdom som farmaceut till Kristiania, där han blev provisor vid Elefantapoteket. Här lärde Bernt Anker känna honom och antog honom till sin amanuens vid de fysikaliska föreläsningar, som han höll 1796–1797. På Ankers tillskyndan studerade han senare bergsvetenskap, först i Kongsberg, därefter i Falun, varefter han besökte de viktigaste tyska bergverken. Återkommen till Norge, blev han föreståndare för det Ankerska fideikommissets bergverk, främst Hakadals järnverk. År 1812 blev han bergmästare i östra sunnanfjällska distriktet, och valdes av stortinget 1816 till bergkunnig medlem (tillsammans med Jacob Aall och Christian Ancher Collett) av den 1814 tillsatta lagkommittén. Då stortinget 1816 hade beslutat att återuppta driften av Kongsbergs silververk för statens räkning, utnämndes han i mars samma år till andre medlem av verkets direktion, varvid han avgick som bergmästare. Han var suppleant från Kongsberg på stortinget 1821.

Källor

Norska bergmästare
Födda 1770
Avlidna 1831
Män
Karl Friedrich Bøbert

Karl Friederich Bøbert, ursprungligen Böbert, född 19 januari 1804 i Hettstedt, död 11 januari 1869 i Kongsberg, var en tysk-norsk bergsman.
 
Bøbert studerade först vid latinskolan i Bernburg, utbildade sig under tre år praktiskt vid olika tyska bergverk, studerade vid bergskolan i Clausthal och senare vid universitetet i Halle an der Saale och vid bergsakademien i Freiberg. I Halle var han amanuens vid de mineralogiska samlingarna och assisterade 1824 Ernst Friedrich Germar vid utgivningen av Johann Ludwig Georg Meineckes Lehrbuch der Mineralogie, vartill han även utarbetade registret. Han blev därefter auditör vid Bergamt i Freiberg, men kallades under denna tid till föreståndare för Blaafarveværket i Modum, en befattning vilken han tillträdde i augusti 1827, efter att först på dess bekostnad besökt olika länders bergverk. 

År 1839 utnämndes han till förste direktör vid Kongsbergs silververk, efter att han 1836–1839 hade varit medlem av flera kommissioner angående dess angelägenheter. Han gav stöd till inrättandet av Kongsbergs silververks driftsfond. Han var Kongsbergs representant på stortinget 1865–1866 (medlem av första näringskommittén) och deltog länge och verksamt i Kongsbergs kommunalstyre. År 1846 företog han på egen bekostnad en vetenskaplig resa över Köpenhamn till Belgien, Frankrike, Schweiz, Tyskland och Sverige. Han var medlem av mineralogiska societeten i Jena och av Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab i Trondheim (1843).

Källor

 

Tyska mineraloger
Norska mineraloger
Norska bergsmän
Norska Stortingsledamöter
Ledamöter av Norske Videnskabers Selskab
Födda 1804
Avlidna 1869
Män
Robert Berdella

Robert Andrew "Bob" Berdella, född 31 januari 1949, död 8 oktober 1992, var en amerikansk seriemördare som mördade minst sex män mellan 1984 och 1987.

Berdella antas ha begått sitt första mord i juli 1984. Han drogade en av sina vänner, den prostituerade Jerry Howell (20) och låste in denne i sin källare, där han torterade och våldtog honom upprepade gångar, innan han kvävde honom till döds. I april 1985 fick Berdella besök av en annan vän, Robert Sheldon (18), vilken han drogade, torterade och våldtog. När en hantverkare kom till Berdellas bostad, ströp han Sheldon för att hantverkaren inte skulle höra denne och fatta misstankar. I juni samma år torterade och mördade Berdella Mark Wallace (20) på liknande sätt som de första två offren. I september raggade Berdella upp James Ferris (25) på en gaybar. Efter att ha torterat honom i flera veckor dödade han Ferris.

I juni 1986 lurade han den prostituerade Todd Stoops (21) till sin bostad under falska förespeglingar och mördade honom efter att ha hållit honom fången i sex veckor. Året därpå tog han Larry Pearson (20) till fånga. Efter sex veckor slog och kvävde Berdella ihjäl Pearson.

I mars 1988 bortförde Berdella sitt sista kända offer, den prostituerade Chris Bryson. När Berdella var på sitt arbete, lyckades Bryson göra sig fri och fly från sin fångenskap. Naken sprang han till en granne och ringde polisen.

Berdella greps den 2 april 1988. Han hade då bortrövat och mördat sex unga män, men polisen misstänkte honom för ytterligare två mord. I Berdellas källare påträffade polisen utförliga anteckningar om den tortyr Berdella utsatt sina offer för. Därutöver anträffades ett stort antal polaroidfoton av offren. Berdellas tortyrmetoder inbegrep elchocker och penetrering av offrens analöppning. Berdella skall även ha försökt sticka ut ögonen på ett av offren. Efter att ha haft ihjäl männen, tömde han kropparna på blod och styckade dem med hjälp av knivar och en motorsåg. Kroppsdelarna lade han i soppåsar som senare togs om hand av renhållningsarbetare. Två av kranierna hade Berdella begravt på sin bakgård. 

Berdella gjorde en överenskommelse och bekände sina brott i detalj för att därmed slippa dödsstraff. Han avled av en hjärtinfarkt i fängelset 1992.

Källor

 Robert Berdella – The Butcher of Kansas City, Missouri Ryan Fisher et al. Department of Psychology, Radford University, Radford, Virginia

Personer från Cuyahoga Falls
Födda 1949
Avlidna 1992
Män
Amerikanska seriemördare
Amund Lammers

Amund Lammers, född 13 augusti 1804 i Köpenhamn, död 9 oktober 1871, var en norsk bergmästare. Han var far till Thorvald Lammers och bror till Gustav Adolf Lammers.
 
Lammers kom i sin barndom med föräldrarna till Norge och blev student vid Kristiania katedralskola 1823, varefter han 1827 tog mineralogisk ämbetsexamen. Åren 1829–1833 vistades han med offentligt stipendium i utlandet, främst i Tyskland. Efter hemkomsten var han medlem av 1833 års kungliga kommission angående Kongsbergs silververk och utnämndes 1834 till bergmästare i nordanfjällska och förflyttades 1837 till samma post i östra sunnanfjällska distriktet. Från 1839 var han även föreståndare för Blaafarveværket i Modum. Sistnämnda år utnämndes han till direktör för Kongsbergs silververk, men entledigades redan 1840 och behöll sina tidigare poster, tills han 1850 blev medlem av direktionen för silververket och 1852 tillika bergmästare i västra sunnanfjällska distriktet. Han var stortingssuppleant för Kongsberg 1859–1860.

Källor

Norska bergmästare
Födda 1804
Avlidna 1871
Män
Omgång 2 i kvalspelet till världsmästerskapet i fotboll 2018 (CONCACAF)

Omgång 2 i kvalspelet till världsmästerskapet i fotboll 2018 (CONCACAF) spelades mellan den 22 mars och 31 mars 2015.

Resultat

Saint Vincent och Grenadinerna mot Guyana

Saint Vincent och Grenadinerna avancerade till tredje omgången med det ackumulerade slutresultatet 6–6 genom bortamålsregeln.

Antigua och Barbuda mot Saint Lucia

Antigua och Barbuda avancerade till tredje omgången med det ackumulerade slutresultatet 5–4.

Puerto Rico mot Grenada

Grenada avancerade till tredje omgången med det ackumulerade slutresultatet 2–1.

Dominica mot Kanada

Kanada avancerade till tredje omgången med det ackumulerade slutresultatet 6–0.

Dominikanska republiken mot Belize

Belize avancerade till tredje omgången med det ackumulerade slutresultatet 5–1.

Guatemala mot Bermuda

Guatemala avancerade till tredje omgången med det ackumulerade slutresultatet 1–0.

Aruba mot Barbados

Aruba avancerade till tredje omgången med det ackumulerade slutresultatet 3–2.

Saint Kitts och Nevis mot El Salvador

El Salvador avancerade till tredje omgången med det ackumulerade slutresultatet 6–3.

Curaçao mot Kuba

Curaçao avancerade till tredje omgången med det ackumulerade slutresultatet 1–1 genom bortamålsregeln.

Nicaragua mot Surinam

Nicaragua avancerade till tredje omgången med det ackumulerade slutresultatet 4–1.

Anmärkningslista

Källor

Referenser

2
José Jackson Veyán

José Jackson Veyán, född den 6 juli 1852 i Cádiz, död den 31 maj 1935 i Madrid, var en spansk författare och journalist och redaktör.

Jackson Veyán började sin författarbana 1870 i Santander och var en bland de mest produktive librettisterna på sin tid. Han skrev nämligen texten till mer än hundra zarzuelor av samtidens främsta spanska kompositörer på zarzuelans område, som Chapí, Caballero, Brull, Bretón, Chueca och Vives. Jackson Veyán var en av redaktörerna för Spaniens främsta illustrerade tidning Illustración española y americana samt redaktör av La moda elegante, Madrid comico och El Cascabel. Även några diktsamlingar av Jackson Veyán föreligger, som Notas de amor, Primeros acordes och Ensalada rusa.

Källor 

  

Spanska journalister
Spanska dramatiker
Spanskspråkiga dramatiker
Spanska poeter
Spanskspråkiga poeter
Journalister under 1800-talet
Journalister under 1900-talet
Dramatiker under 1800-talet
Dramatiker under 1900-talet
Poeter under 1800-talet
Poeter under 1900-talet
Spanska författare under 1800-talet
Spanska författare under 1900-talet
Personer från Cádiz
Födda 1852
Avlidna 1935
Män
Ugglan
Carl Ferdinand Andresen

Carl Ferdinand Andresen, född 24 juni 1824 i Kristiania, död 14 februari 1890, var en norsk bergmästare.
 
Andresen var ett av elvas barn till Nicolai Andresen och Engel Johanne Christiane Reichborn. Han var bror till bankiren Nicolay August Andresen (1812–94) och företagaren Johan Henrik Andresen. Han blev 1841 student och tog 1846 mineralogisk ämbetsexamen. År 1849 anställdes han som aspirant vid Kongsbergs silververk och 1850–53 dels som einfahrer, dels som konstituerad bergmästare där. Därefter var han i omkring ett år geschworner i nordanfjällska distriktet och i omkring två och ett halvt år hyttskrivare vid Kongsbergs silververk. Han var därefter föreståndare för det privata intressentskapet Vinoren Sølvverks bergverksdrift från dess inrättande i slutet av 1856 till utgången av 1866. År 1865 utnämndes han till geschworner i östra sunnanfjällska distriktet, blev därjämte 1866 tredje medlem av Kongsbergs silververks direktion och var från 1869 förste eller administrerande direktör vid silververket.
 
Andresen var från 1863 medlem av Kongsbergs fattigvårdsstyrelse. Han var medlem av flera kungliga kommissioner, nämligen kommissionen angående Kongsbergs silververk med anledning av frågan om återupptagande av gruvan Haus Sachsen  (1865), kommissionen angående ändring i penga-, mynt- och banklagstiftningen (1872) och kommissionen angående ändring i bergverkslagstiftningen (1875, dess ordförande). På Kongsberg var han bland annat medlem av styrelsen 1865–1866, det ena året som dess ordförande. I stortinget var han 1871–1873 Kongsbergs representant och 1881 suppleant.

Källor

Norska bergsmän
Norska Stortingsledamöter
Födda 1824
Avlidna 1890
Män
Benjamin Daydon Jackson

Benjamin Daydon Jackson, född den 3 april 1846 i London, död där den 12 oktober 1927, var en engelsk botaniker. 

Jackson, som blev generalsekreterare vid Linnean Society of London 1902 och filosofie hedersdoktor vid Linnéjubileet i Uppsala 1907, ägnade sig mest åt botanisk bibliografi och utgav Guide to the literature of botany (1881) och Literature of vegetable technology (1882). Mest bekant är han genom Index Kewensis plantarum phanerogamarum (4 band; 1893-1895), fortsatt av honom och andra personer med Supplementum l-3 (1901-1908); i detta mycket uppskattade arbete 
är alla till och med 1905 uppställda släkten och arter av fanerogamer uppräknade med angivande av källskrifter, synonym och förekomst. Från 1901, då International catalogue of scientific literature började, var Jackson redaktör för avdelningen botanik.

Källor 

  

Bibliografer
Engelska botaniker
Botaniker under 1800-talet
Botaniker under 1900-talet
Brittiska forskare under 1800-talet
Brittiska forskare under 1900-talet
Personer från London
Födda 1846
Avlidna 1927
Män
Ugglan
Petinomys mindanensis

Petinomys mindanensis är en flygekorre som förekommer på Filippinerna. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. IUCN kategoriserar den globalt som livskraftig ("LC").

Beskrivning 
Pälsen på ovansidan är gråsprängt kastanjebrun, med många hår med svarta spetsar, speciellt längs ryggraden. Kinder, nacke och strupe är gråbruna, medan kragen kring halsen är nästan svart. Arten är stor: Kroppslängden är 33 till 37 cm, den 44 till 46 cm långa svansen ej inräknad.

Ekologi 
Arten lever i fuktig, tropisk till subtropisk urskog på höjder mellan 500 och 1 600 m.

Utbredning 
Arten är endemisk på Filippinerna, där den förekommer på Mindanao, Dinagatöarna och Siargao.

Källor

Externa länkar 

Ekorrar
mindanensis
Däggdjur i orientaliska regionen