kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Lydia Skottsberg

Lydia Mathilda Petronella Skottsberg, född 19 maj 1877 i Karlshamn, död 14 september 1948 i Stockholm, var en svensk målare, tecknare, bokkonstnär och grafiker. 

Hon var dotter till rektorn Carl Adolf Skottsberg och Maria Lovisa Pfeiffer samt syster till botanisten Carl Skottsberg. Hon studerade vid Tekniska skolan 1893–1896 och vid Högre konstindustriella skolan 1896–1899 samt Konstakademien 1900–1903 där hon även deltog i Axel Tallbergs etsningskurs. Som Kommerskollegiums stipendiat genomförde hon en studieresa till Danmark, Tyskland, Frankrike och England 1903. 

Skottsberg uppmärksammades mest för sina bidrag till bokkonsten bland annat tecknade hon vignetterna till Karl-Erik Forsslunds Storgårdsblomster 1901 och illustrerade Bengt Aurelius Vandrande sägner 1913. Hon medverkade i utställningar arrangerade av Svenska konstnärernas förening, Föreningen Svenska Konstnärinnor och Sveriges allmänna konstförening och i Baltiska utställningen i Malmö 1914. Hennes konst består av landskapsmotiv utförda i olja, akvarell eller i form av etsningar, träsnitt och litografi samt exlibris och affischer. Hon utgav 1905 en artikel om sina studieresor i Svenska slöjdföreningens tidskrift. 

Skottsberg är representerad vid Uppsala universitetsbibliotek och vid Scenkonstmuseet i Stockholm.

Källor

Tryckta källor 
 
 Svenskt konstnärslexikon del V sid 198, Allhems Förlag, Malmö.

Noter

Vidareläsning
 

Svenska grafiker under 1900-talet
Kvinnor
Födda 1877
Avlidna 1948
Personer från Karlshamn
Representerade vid Scenkonstmuseet
Svenska tecknare under 1900-talet
Svenska målare under 1900-talet
Svenska konsthantverkare under 1900-talet
592 (tal)

592 är det naturliga heltal som följer 591 och följs av 593.

Matematiska egenskaper
 592 är ett jämnt tal.
 592 är ett sammansatt tal.
 592 är ett Harshadtal.

Inom vetenskapen 
 592 Bathseba, en asteroid.

Se även
592 f.Kr. och 592 e.Kr (årtal)
Siffra
Nummer
Lista över tal
Räkneord

Källor

Externa länkar 
 

Heltal
Sune Skote

Sune Erik Gustav Skote, född 28 februari 1919 i Stockholm, död 19 juli 2014, var en svensk tecknare och grafiker.

Han var son till ingenjören Gustaf Skote och Elin Hagström och från 1957 gift med skådespelaren Inger Svennö. Efter avbrutna ekonomistudier vid Handelshögskolan och en kortare tids arbete vid en reklambyrå bestämde han sig för att satsa på konsten som yrke. Han var som konstnär autodidakt. Tillsammans med Pär Nordlander ställde han ut på Lidingö 1951 och tillsammans med Bengt Arkö i Västervik 1954 samt tillsammans med Ivan Roos och Olle von Schewen i Norrköping 1964. Han medverkade regelbundet i Nationalmuseums utställning Unga tecknare 1948–1953 och sedan mitten av 1950-talet i Lidingösalongerna samt Liljevalchs Stockholmssalonger. Han medverkade i samlingsutställningar arrangerade av Sveriges allmänna konstförening. Han tilldelades Lidingö stads kulturstipendium 1966. Hans konst består av nonfigurativa bilder, figursaker och kustlandskap från Mellansverige och Rhodos utförda i olja. Skote är representerad vid Moderna museet, Gustav VI Adolfs samling, Norrköpings konstmuseum och Lidingö kommun. Han är gravsatt i minneslunden på Lidingö kyrkogård.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V sid 197, Allhems Förlag, Malmö.

Noter

Svenska grafiker under 1900-talet
Män
Födda 1919
Avlidna 2014
Gravsatta på Lidingö kyrkogård
Konstnärer från Stockholm
Svenska tecknare under 1900-talet
Representerade vid Moderna museet
Representerade vid Norrköpings konstmuseum
Kaliforniens riddare

Kaliforniens riddare (originaltitel: The Man from Monterey) är en amerikansk westernfilm från 1933 i regi av Mack V. Wright och med John Wayne i huvudrollen.

Medverkande

Filmer 1933
Amerikanska westernfilmer
Ragnar Skorpen

Ragnar Skorpen, född 13 juni 1927 i Kinn kommun, Norge, är en norsk målare och grafiker.

Han är son till fiskaren Berent Skorpen och barnmorskan Laura Sundal och gift med Katalin Hidas. Skorpen arbetade först som fiskare innan han 1952–1954 studerade konst vid Dahls målarskola i Bergen och Engebrets målarskola i Oslo 1954–1956 därefter studerade han för Torsten Renqvist och Poul Ekelund vid Valands målarskola i Göteborg 1956–1959. Separat ställde han bland annat ut på Maneten i Göteborg och han medverkade i Göteborgs konstförenings Decemberutställningar på Göteborgs konsthall. Hans konst består av landskap utförda i olja eller akvarell samt arbeten i mosaik och stucco lustro.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V sid 197, Allhems Förlag, Malmö. 

Norska konstnärer
Män
Födda 1927
Levande personer
Harald Skogsberg

Arvid Harald Skogsberg, född 24 oktober 1889 i Karlstads stadsförsamling, död 28 maj 1980 i Mölnlycke i Råda församling, var en svensk teckningslärare, målare och tecknare.

Han var son till orgelbyggaren Lars Nilsson och Betty Skogsberg och från 1924 gift med Kjerstin Ida Charlotta Yllner samt far till Per Skogsberg och Lisa Skogsberg. Han studerade vid Högre konstindustriella skolan i Stockholm och under studieresor till bland annat Tyskland, Italien, Spanien och Frankrike. Han var anställd som teckningslärare vid Slöjdföreningens skola 1915–1924 och 1930–1942 samt vid Hvitfeldtska läroverket i Göteborg. Under 1920-talet utformade han Palladiumkoncernens filmaffischer och flera av hans humoristiska genrebilder utgavs som vykort. Hans konst består av genrebilder utförda i akvarell eller gouache samt exlibris. Som illustratör har han illustrerat läroböcker i engelska.

Källor
Svenskt konstnärslexikon del V sid 196, Allhems förlag, Malmö.

Noter

Svenska målare under 1900-talet
Män
Födda 1889
Avlidna 1980
Konstnärer från Karlstad
Svenska tecknare under 1900-talet
Svenska lärare under 1900-talet
Otto Ödling

Otto Einar Ödling, född 28 maj 1906 i Arnäs socken, död 23 december 1987 i Själevads församling, var en svensk teckningslärare, målare och grafiker.

Han var son till hemmansägaren Erik Ödling och Evelina Högström och gift med Sigrid Paulina Forsberg. Ödling drev 1940–1963 den Kemiska tvättcentralen i Örnsköldsvik och arbetade därefter som teckningslärare i Örnsköldsviks skolor. Som konstnär var han autodidakt och inledde sitt konstnärskap i slutet av 1920-talet. Tillsammans med Gunnar Hägglund ställde han ut i Umeå 1958 och separat ställde han bland annat ut på Galerie S:t Nikolaus i Stockholm, Malmö, Köping, Härnösand och Luleå. Han medverkade i vandringsutställningen Salong Y som visades i Västernorrlands läns städer samt Liljevalchs Stockholmssalonger. Hans konst består av stilleben, figurer, porträtt och nordsvenska landskap utförda som oljemålningar, torrnålsgravyrer, blyertsteckningar eller linoleumtryck.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon, del V, sid. 798, Allhems Förlag, Malmö. 

Svenska målare under 1900-talet
Män
Födda 1906
Avlidna 1987
Personer från Arnäs socken
Svenska grafiker under 1900-talet
Svenska lärare under 1900-talet
Gunnar Ödman

Åke Gunnar Georg Ödman, född 2 april 1934 i Åmål, död 24 april 2006 i Strömsund, var en svensk målare och skulptör.

Han var son till förvaltaren Oscar Georg Ödman och Anna Elisabeth Jansson och från 1962 gift med sjuksköterskan Aina Lorine Ödman. Han bedrev under 1950-talet akademiska studier i konst- och litteraturhistoria men övergick till sin konstnärliga verksamhet efter några år. Tillsammans med Jan Dufbäck och Jan Ewemo ställde han ut på Galerie Observatorium i Stockholm och han har ställt ut separat på bland annat Nutida konst i Uppsala och i Enköping. Han medverkade i Liljevalchs vårsalonger ett par gånger. Hans konst består av landskap utförda i olja, oljecollage samt träreliefer. Ödman är representerad vid Uppsala läns landsting och Uppsala kommun.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V sid 798, Allhems Förlag, Malmö. 

Svenska målare under 1900-talet
Män
Födda 1934
Avlidna 2006
Svenska skulptörer under 1900-talet
Yva

Else Ernestine Neuländer-Simon, känd under pseudonymen Yva, var en tysk fotograf känd för sina drömlika dubbelexponerade bilder. Som en av de första att inse den kommersiella potentialen i fotografering blev hon en av de ledande fotograferna i Berlin under Weimarrepubliken. Efter nazisternas maktövertagande år 1933 fick hon yrkesförbud på grund av sin judiska bakgrund. 1942 greps hon av Gestapo och skickades till koncentrationslägret Majdanek i Polen där hon mördades. När hon dog är oklart, men hon dödförklarades officiellt den 31 december 1944.

Karriär
1925 öppnade Neuländer en fotostudio nära Kurfürstendamm under pseudonymen Yva. 1927 hade Yva blivit känd för sina mode-, nakenbilder och porträtt, men var även en av de första fotograferna att jobba inom reklambranschen. I en reklamkampanj för Amor Skin använde hon sig av dubbelexponeringar för att skapa drömlika surrealistiska bilder vilket ledde till att hon blev känd för innovativa bilder och medverkade i flera tidningar, såsom Berliner Illustrirte Zeitung, Die Dame, modemagasinet Elegant Welt och Gebrauchsgraphik.

1936 anställde Yva en ung assistent vid namn Helmut Neustädter, som senare kom att byta namn till Helmut Newton och bli känd som modefotograf.

Bilder

Referenser

Externa länkar 

Födda 1900
Avlidna 1944
Kvinnor
Tyska fotografer
Personer från Berlin
584 (tal)

584 är det naturliga heltal som följer 583 och följs av 585.

Matematiska egenskaper
 584 är ett jämnt tal.
 584 är ett sammansatt tal.
 584 är ett defekt tal.

Inom vetenskapen 
 584 Semiramis, en asteroid.

Se även
584 f.Kr. och 584 e.Kr (årtal)
Siffra
Nummer
Lista över tal
Räkneord

Källor

Externa länkar 
 

Heltal
La romanziera e l'uomo nero

La romanziera e l'uomo nero (Den romantiska kvinnan och mannen i svart) är en italiensk opera i en akt med musik av Gaetano Donizetti och libretto av Domenico Gilardoni efter pjäsen La donna dei romanzi av Augusto Bon (1819).

Historia 
Operan hade premiär den 18 juni 1831 på Teatro del Fondo i Neapel och framfördes endast en gång till. Musiken och sångtexterna har överlevt med den talade dialogen har gått förlorad, vilket medför att stora delar av handlingen inklusive slutet är okänt.

Personer 
Greven (il Conte) (bas)
Antonina, hans dotter (sopran)
Chiarina, hans brorsdotter (mezzosopran)
Fedele, Chiarinas friare (tenor)
Carlino, son till en av grevens vänner (tenor)
Filidoro, mannen i svart (l'uomo nero) (baryton)
Tommaso, hans farbror (bas)
Trappolina, Antonias guvernant (sopran)
Giappone, grevens hovmarskalk (bas)
Nicola, en tjänare (bas)

Handling 
Operan parodierar romantikens avarter. Greven och hans vän baronen har bestämt att deras barn ska gifta sig med varandra. Men baronens son Carlino finner grevens dotter Antonia motbjudande på grund av hennes överspända romantik. Istället faller han för hennes naiva kusin Chiarina. Flera andra personer dyker upp inklusive guvernanten Trappolina, den mystiska mannen i svart och fyra andra figurer. Till sist lovar Antonia att tona ned sina romantisk illusioner men huruvida hon gifter sig med Carlino framgår inte.

Källor 

Operor av Gaetano Donizetti
Italienskspråkiga operor
594 (tal)

594 är det naturliga heltal som följer 593 och följs av 595.

Matematiska egenskaper
 594 är ett jämnt tal.
 594 är ett sammansatt tal.
 594 är ett Harshadtal.
 594 är ett praktiskt tal.

Inom vetenskapen 
 594 Mireille, en asteroid.

Se även
594 f.Kr. och 594 e.Kr (årtal)
Siffra
Nummer
Lista över tal
Räkneord

Källor

Externa länkar 
 

Heltal
John Wood

John Wood kan syfta på:

John Wood (engelsk skådespelare) (1930–2011), engelsk skådespelare
John Wood (australisk skådespelare) (1946–), autralisk skådespelare)
John Wood (musikproducent) – engelsk musikproducent
Enskär, Söderhamn

Enskär är en ö i Söderhamns kommun ostsydost om Sandarne och ostnordost om Ljusne några kilometer ut från kusten. Ön har en yta på 86 hektar.

Ett säsongsfiskeläge har sedan gammalt funnits på Enskär. Vissa vintrar användes även fiskeläget som bostad för skogshuggare på ön. Under 1900-talet har ett trettiotal fritidshus uppförts på ön; ett av dessa är sedan 1996 helårsbostad. På västra sidan av ön har Söderhamns kommun uppfört övernattningsstugor för uthyrning. Från Enskär går det att vada över till grannöarna Korsmäss och Enskärsoren.

Källor 
 Sveriges öar, 3:e upplagan 2013, Anders Källgård s. 551-552.

Öar i Söderhamns kommun
Svenska öar i Östersjön
Estlands nationalopera (byggnad)

Estlands nationalopera, Estoniateatern (estniska: Estonia Teater), är en jugendbyggnad från 1913 i Tallinn, som ritades av Armas Lindgren och Wivi Lönn.

Byggnaden var, när den invigdes, Tallinns största. Den skadades svårt vid Sovjetunionens angrepp på Tallinn den 9 mars 1944. Den byggdes om efter andra världskriget i sovjetisk klassicism, med Alar Kotli (1904–63) och Edgar Johan Kuusik (1888–1974) som arkitekter. Från 1946 fanns den nyetablerade Estlands balettskola i byggnaden.

I operahuset finns fyra hörsalar, varav de största har 700 respektive 300 platser. Det är idag hemvist för Estlands nationalopera,  Estlands nationella symfoniorkester och den statliga konsertinstitutionen Eesti Kontsert.

Operabyggnaden är granne med Estlands dramatiska teater.

Källor
Om Estlands nationalopera på www.classictic.com
Denna artikel är baserad på artikeln Estonia Theatre på engelskspråkiga Wikipedia.

Externa länkar
Estlands nationaloperas webbplats

Byggnadsminnen i Estland
Byggnader och anläggningar i Tallinn
Teatrar i Tallinn
Kesklinn
Gold Diggers 1937

Gold Diggers 1937 är en amerikansk musikalfilm från 1936 i regi av Lloyd Bacon, med koreografi av Busby Berkeley. I huvudrollerna ses Dick Powell och Joan Blondell (som var gifta vid tiden), samt Glenda Farrell och Victor Moore. Filmen är baserad på pjäsen Sweet Mystery of Life av Richard Maibaum, Michael Wallach och George Haight, som spelades på Broadway 1935.

Detta är den femte filmen i Warner Bros. serie av "Gold Digger"-filmer, de första var Guldspindlar (1923) och Gold Diggers of Broadway (1929). Sedan följde nyinspelningen av de tidigare filmerna Gold Diggers 1934 (som är den första där Busby Berkeleys extravaganta synkroniserade koreografinummer finns med) och Gold Diggers of 1935. Filmen följdes av Gold Diggers i Paris (1938).

Rollista i urval 
 Dick Powell - Rosmer 'Rossi' Peek
 Joan Blondell - Norma Perry
 Glenda Farrell - Genevieve 'Gen' Larkin
 Victor Moore - J. J. Hobart
 Lee Dixon - Boop Oglethorpe
 Osgood Perkins - Morty Wethered
 Charles D. Brown - Mr. Tom Hugo
 Rosalind Marquis - Sally LaVerne
 Irene Ware - Irene
 William B. Davidson - Andy Callahan
 Olin Howland - Dr. MacDuffy
 Charles Halton - Dr. Bell

Se även 
 Guldspindlar (1923, The Gold Diggers)
Gold Diggers of Broadway (1929)
Gold Diggers 1934
Gold Diggers of 1935
Gold Diggers i Paris (1938)

Externa länkar 

Filmer 1936
Amerikanska musikalfilmer
Engelskspråkiga filmer
Filmer i regi av Busby Berkeley
Filmer i regi av Lloyd Bacon
Gold Diggers of 1935

Gold Diggers of 1935 är en amerikansk musikalfilm från 1935 i regi och koreografi av Busby Berkeley. I huvudrollerna ses Dick Powell, Adolphe Menjou, Gloria Stuart och Alice Brady. Filmen är mest känd för det berömda musiknumret "Lullaby of Broadway", där Winifred Shaw sjunger sången som förärade Harry Warren och Al Dubin med en Oscar för bästa sång vid Oscarsgalan 1936.

Detta är den fjärde filmen i Warner Bros. serie av "Gold Digger"-filmer, de första var Guldspindlar (1923), Gold Diggers of Broadway (1929) och nyinspelningen av de tidigare filmerna Gold Diggers 1934 (den första där Busby Berkeleys extravaganta synkroniserade koreografinummer finns med). Både originalet och filmen från 1933 spelade in mycket pengar till Warner Bros. och Gold Diggers of 1935 var ett försök att upprepa framgångarna. Den följdes av Gold Diggers 1937 och Gold Diggers i Paris (1938).

Rollista i urval 
Dick Powell - Dick Curtis
Adolphe Menjou - Nicolai Nicoleff
Gloria Stuart - Ann Prentiss
Alice Brady - Matilda Prentiss
Hugh Herbert - T. Mosely Thorpe III
Glenda Farrell - Betty Hawes
Frank McHugh - Humbolt Prentiss
Joseph Cawthorn - August Schultz
Grant Mitchell - Louis Lampson
Dorothy Dare - Arline Davis
Wini Shaw - Winny

Se även 
 Guldspindlar (1923, The Gold Diggers)
Gold Diggers of Broadway (1929)
Gold Diggers 1934
Gold Diggers 1937
Gold Diggers i Paris (1938)

Externa länkar 

Filmer 1935
Amerikanska musikalfilmer
Engelskspråkiga filmer
Filmer som utspelar sig på hotell
Huset Progoni

Progoni (albanska: Dinastia e Progonit) var en albansk adlig ätt som grundade det första albanska furstendömet Arberien.

Progoniätten grundades av Progon.

Medlemmarna
 Progon
 Gjin Progoni
 Dhimitër Progoni

Referenser 

Albanska adelsätter
2017 i sydkoreansk musik

2017 i sydkoreansk musik innebär musikrelaterade händelser i Sydkorea under år 2017.

Under året hålls flera större musikevenemang. Noterbara musikgrupper som upplöstes under året och som hade framgångsrika karriärer inkluderar tjejgrupperna I.O.I, Sistar och Wonder Girls.

Försäljning

Singlar 
Lista över singelettor på Gaon Chart 2017

Album 
Lista över albumettor på Gaon Chart 2017

Händelser

Evenemang 
13-14 januari: Golden Disc Awards 2016 hålls i KINTEX i Goyang.
19 januari: Seoul Music Awards 2016 hålls i Jamsil Arena i Seoul.
22 februari: Gaon Chart Music Awards 2016 hålls i Jamsil Arena i Seoul.

Artister

Debuterande musikgrupper

Upplösta musikgrupper

Medlemsförändringar 
April: Chaekyung och Rachel går med gruppen.
BIGFLO: Euijin, Sungmin och Lex går med gruppen.
Brave Girls: Yoojin lämnar gruppen.
Chocolat: Tia lämnar gruppen.
DIA: Jueun och Somyi går med gruppen.
Dream Catcher: Handong och Gahyeon går med gruppen.
K-Much: BomB går med gruppen.
Momoland: Taeha och Daisy går med gruppen.
Playback: Eunjin går med gruppen.
Teen Top: L.Joe lämnar gruppen.
U-KISS: Kevin lämnar gruppen.
Wassup: Nada, Jinju och Dain lämnar gruppen.

Albumsläpp

Första kvartalet

Andra kvartalet

Se även 
2016 i sydkoreansk musik
Musik i Sydkorea
K-pop
Musikåret 2017

Referenser 

Musik i Sydkorea
2017 i Sydkorea
Musikåret 2017
Władysław Segda

Władysław Hipolit Segda, född 23 maj 1895 i Przemyśl, död 1994 i Edinburgh, var en polsk fäktare.
Segda blev olympisk bronsmedaljör i sabel vid sommarspelen 1932 i Los Angeles.

Källor 

Polska fäktare
Polska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 1928
Olympiska bronsmedaljörer 1932
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1936 från Polen
Tävlande i fäktning vid olympiska sommarspelen 1936
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1932 från Polen
Tävlande i fäktning vid olympiska sommarspelen 1932
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1928 från Polen
Tävlande i fäktning vid olympiska sommarspelen 1928
Födda 1895
Avlidna 1994
Män
Giancarlo Cornaggia-Medici

Giancarlo Cornaggia-Medici Peterbelli, född 16 december 1904 i Milano, död 23 november 1970 i Milano, var en italiensk fäktare.
Han blev olympisk guldmedaljör i värja vid sommarspelen 1932 i Los Angeles.

Källor 

Italienska fäktare
Italienska olympiska guldmedaljörer
Italienska olympiska silvermedaljörer
Italienska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1928
Olympiska guldmedaljörer 1932
Olympiska guldmedaljörer 1936
Olympiska silvermedaljörer 1932
Olympiska bronsmedaljörer 1936
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1928 från Italien
Tävlande i fäktning vid olympiska sommarspelen 1928
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1932 från Italien
Tävlande i fäktning vid olympiska sommarspelen 1932
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1936 från Italien
Tävlande i fäktning vid olympiska sommarspelen 1936
Födda 1904
Avlidna 1970
Män
Personer från Milano
Saverio Ragno

Saverio Ragno, född 6 december 1902 i Trani, död 22 april 1969 i Sacile, var en italiensk fäktare.
Ragno blev olympisk guldmedaljör i värja vid sommarspelen 1936 i Berlin.

Källor 

Italienska fäktare
Italienska olympiska guldmedaljörer
Italienska olympiska silvermedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1936
Olympiska silvermedaljörer 1932
Olympiska silvermedaljörer 1936
Olympiska silvermedaljörer 1948
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1948 från Italien
Tävlande i fäktning vid olympiska sommarspelen 1948
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1932 från Italien
Tävlande i fäktning vid olympiska sommarspelen 1932
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1936 från Italien
Tävlande i fäktning vid olympiska sommarspelen 1936
Födda 1902
Avlidna 1969
Män
Gianni di Parigi

Gianni di Parigi (Gianni från Paris) är en opera i två akter med musik av Gaetano Donizetti och libretto av Felice Romani efter Claude Godard d'Aucourt de Saint-Justs libretto till Boieldieus opera Jean de Paris (1812).

Historia 
Operan hade premiär den 10 september 1839 på La Scala i Milano och framfördes tolv gånger. 1845 spelades operan 17 föreställningar i Turin och ytterligare tio i Neapel 1846. Därefter dröjde det ända till 1985 innan operan sattes upp på nytt och då i New York.

Personer 
Prinsessan av Navarra (sopran)
Il Gran Siniscalco, hennes seneskalk (bas)
Gianni di Parigi, den förklädde Dauphin av Frankrike (tenor)
Pedrigo, en värdshusvärd (bas)
Lorezza, hans dotter (mezzosopran)
Oliviero, Giannis page (kontraalt)
Prinsessans och Giannis hovfolk, servitörer (kör)

Handling 
Pagen Oliviero anländer till ett värdshus för att beställa en fin middag åt sin husbonde, Gianni av Paris. När värdshusvärden förklarar att stället har bokats upp av prinsessan av Navarra insisterar Oliviero på att värdshuset är tillgängligt för alla. Gianni kommer in och ber pagen att inte avslöja hans rätta identitet. Genom att dubbla summan som prinsessan har betalat blir Gianni accepterad som gäst. Prinsessan gör entré. Hennes seneskalk blir rasande när de får reda på att värdshuset är uppbokat. Prinsessan accepterar nådigt Giannis inbjudan att äta middag med honom varpå hon avslöjar att hon redan har genomskådat hans förklädnad som landets kronprins. De förälskar sig i varandra och planerar det kommande bröllopet.

Källor 

Operor av Gaetano Donizetti
Italienskspråkiga operor
Severin Schlyter

Carl Severin Schlyter, född 19 oktober 1923 i Vittskövle, Kristianstad län, död 29 juli 2006 i Lund, var en svensk målare.

Han var son till kyrkoherden Johan Schlyter och Maria Nilsson och från 1953 gift med Inger Margareta Hansson. Schlyter studerade vid Skånska målarskolan i Malmö och för Otte Sköld i Stockholm 1946–1948 samt under studieresor till Frankrike och Spanien. Separat ställde han ut på Galerie Moderne i Stockholm 1956 och har därefter ställt ut separat på ett flertal platser i landet. Tillsammans med Paul Gerhard ställde han ut i SDS-hallen i Malmö och han medverkade i samlingsutställningar arrangerade av Skånes konstförening samt i Liljevalchs vårsalong. Han deltog 1952 i en tävling om en dekorationsmålning för krematoriet i Kristianstad där hans komposition Jag är uppståndelsen och livet placerades främst av juryn men likväl inte kom att utföras. Hans konst består av porträtt och landskap utförda i akvarell.  Schlyter är representerad med akvarellen Dalbthage vid Moderna museet och i ett flertal skånska tingshus.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V sid 72, Allhems Förlag, Malmö. 

Svenska målare under 1900-talet
Män
Födda 1923
Avlidna 2006
Personer från Vittskövle socken
Johann Schlachter

Johann Herman Christian Schlachter, född 23 augusti 1834 i Hamburg, död 13 februari 1899 i Stockholm, var en tysk-svensk litograf.

Han var gift med Anna Helena Jonasson och bror till litograferna Heinrich och  Wilhelm Schlachter. Han anställdes av sin bror vid Schlachter och Seedorff litografiska institut och när företaget gick upp i Centraltryckeriet 1873 anställde han där som förman. När brodern lämnade företaget 1878 utsågs han till föreståndare för Centraltryckeriets litografiavdelning.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V sid 71, Allhems Förlag, Malmö. 

Svenska litografer under 1800-talet
Män
Födda 1834
Avlidna 1899
Personer från Hamburg