Yasmina Reza

Yasmina Reza, född 1 maj 1959 i Paris, är en fransk författare, dramatiker och skådespelare. Hon är en av världens mest spelade, nu levande dramatiker. Hon har belönats med flera priser för såväl dramer som romaner.

Biografi 
Faderns familj kom ursprungligen från Ryssland, flyttade till Iran och därifrån till Frankrike där han växte upp. Han var affärsman, ingenjör och pianist. Modern var violonist som flytt från Ungern.

Yasmina Reza har studerat sociologi och dramatik vid universitetet i Nanterre, och dramatik vid dramaskolan Jacques Lecoq. Därefter har hon arbetat  som skådespelare. Hon är bosatt i Paris och har två barn. Som författare debuterade hon 1987 med pjäsen Conversations après un enterrement.

Författarskap

Dramatik 
Yasmina Reza är känd för att i sin dramatik skildra den franska medelklassen ur ett kritiskt, ironiskt perspektiv. Hon har uppfattats influerad av såväl Tjechov som Strindberg, Ionesco och Sarraute. Franska kritiker har beskrivit hennes dramatik som både ytlig och "ofransk", med anglosaxiska drag.    

I Art är det tre manliga vänner som diskuterar ett konstverk. Samtalet frigör känslor som inte bara berör den aktuella tavlan och vänskapen sätts på prov. Pjäsen blev författarens internationella genombrott. Den har spelats på scener i många länder, i Sverige på Stockholms stadsteater. I Hasard möts en man och en kvinna på ett tåg. Mannen är en känd författare och kvinnan en av hans trogna läsare. Efter att ha iakttagit varandra med egna tankar om den andra inleder de så småningom en konversation.    

Le Dieux de carnage (på svenska som Massakerguden) skildrar hur två föräldrapar råkar i dispyt efter en kontrovers mellan deras respektive barn. Baserad på denna pjäs skrev Yasmina Reza tillsammans med regissören Roman Polanski 2011 manus till filmen Carnage.  Den klassificeras som en dramakomedi.

Prosa 
Hammerklavier och Nulle part har självbiografiskt innehåll. I L'Aube le soir ou la nuit följer författaren Nicolas Sarkozy under dennes presidentkampanj 2006. Den förtvivlade utgörs i sin helhet av en inre monolog. En äldre man rekapitulerar sitt liv, ältar sina misslyckanden och för en dialog med den frånvarande sonen vars livsföring han föraktar. Lyckliga äro de lyckliga skildrar arton personer vars liv på olika sätt är sammanflätade med varandra, deras drömmar om lycka och gemenskap.

Bibliografi 
I bibibliografin listas franska originalutgåvor samt svenska översättningar med indrag.

Prosa 

 Hammerklavier ,1997
 Une désolation, 1999
Den förtvivlade. Översättning Lotta Riad. Rimbo: Fischer&Co, 2003. 
Nulle part, 2005
 Dans la luge d'Arthur Schopenhauer, 2005. 
 Adam Haberberg ,2003. Hommes qui ne savent pas être aimés,  2009
 L'Aube le soir ou la nuit, 2007
 Heureux les heureux,  2013
Lyckliga äro de lyckliga. Översättning Marie Berthelius. Lund: Bakhåll, 2020. 
 Babylone, 2016
 Serge, 2021

Dramatik 

 Conversations après un enterrement, 1987
Samtal efter en begravning. översättning Anders Bodegård. Östgötateatern, 1999
 La Traversée de l'hiver, 1990
 « Art » , 1994
Art. översättning Calle Norlén. Stockholms stadsteater, 2013
 L'Homme du hasard, 1995
Hasard. översättning Anders Bodegård. Kungliga dramatiska teatern, 1997
 Trois versions de la vie, 2001
Livet i tre versioner. Översättning Anders Bodegård. Kungliga dramatiska teatern, 2001
 Une pièce espagnole, 2004
 Le Dieu du carnage, 2006
Massakerguden. Översättning Anders Bodegård. Kungliga dramatiska teatern, 2009
 Comment vous racontez la partie, 2011
 Bella Figura, 2015
 Anne-Marie la Beauté, 2020

Priser och utmärkelser 

 Prix Molière :
 1987 : Conversations après un enterrement
 1995 : « Art »
 Tony Award :
 1998 : « Art »
 2009 : Le Dieu du carnage (God of Carnage)
 Laurence Olivier Award 
 2009 : Le Dieu du carnage (God of Carnage)
 2000 : Grand prix du théâtre de l’Académie française
 2010 : ACE Award 
 2012 Césarpriset 
Carnage
 2013 : Prix littéraire du Monde 
Heureux les heureux
 2013 : Prix Marie-Claire 
 2016 : Prix Renaudot 
Babylone

Referenser 
Den här artikeln är delvis baserad på material från franska Wikipedia.

Noter 

Franska författare under 2000-talet
Franska dramatiker
Franska skådespelare under 1900-talet
Alumner från Paris universitet
Projekt Kvinnliga huvudpersoner
Födda 1959
Personer från Paris
Kvinnor
Levande personer