kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Riga cirkus

Riga cirkus (lettiska: Rīgas cirks) är en lettisk cirkus och en cirkusbyggnad i Riga. Cirkusbyggnaden uppfördes 1888 och tar 1.030 åskådare.

Tomten till cirkusbyggnaden köptes 1878 och användes de första åren som plats för ett cirkustält. Truppen har uppträtt i cirkusbyggnaden vintertid och turnerat sommartid.

År 2003 förklarades cirkusbyggnaden som kulturminnesmärke. Den stängdes i februari 2016 genom beslut av Statens byggnadsinspektion (BVKB) av säkerhetsskäl.

Bildgalleri

Källor 
Denna artikel är baserad på artikeln Rigas cirks på lettiskspråkiga Wikipedia.

Noter

Externa länkar 

 Riga Cirkus webbplats

Byggnader och anläggningar i Riga
Lettiska cirkusbyggnader
Byggnadsminnen i Lettland
Clara Herngren

Anna-Clara Katarina Byström Herngren, ogift Byström, även känd som Clara Herngren, född 11 juni 1973 i Nacka församling i Stockholms län, är en svensk manusförfattare.

Clara Herngren växte upp i Saltsjöbaden. Hon har arbetat i olika filmteam, bland annat vid inspelningarna av Ivar Kreuger (1998) och Kvinnan i det låsta rummet (samma år) samt medverkat i Hundraåringen som klev ut genom fönstret och försvann (2013). I samband med utbildning i samtalsterapi för bonusfamiljer fick hon idén till TV-serien Bonusfamiljen som hon skapat tillsammans med Calle Marthin samt Felix och Moa Herngren. TV-serien har hittills sänts i två säsonger 2017 och 2018. Hon utsågs till Årets bonus-mama 2017 av livsstilsmagasinet Mama.

Clara Herngren är sedan 2005 gift med Felix Herngren (född 1967). Hon har fyra barn, sonen Bill och döttrarna Iris och Lisa tillsammans med Herngren, samt sonen Nils i ett tidigare förhållande.

Felix och Clara Herngrens dotter Iris Herngren (född 2011) har medverkat i TV-serien Solsidan på TV4 och även filmen med samma namn i rollen som dottern Wilma. Hon har även medverkat i filmen Hundraåringen som klev ut genom fönstret och försvann. Hon medverkar i Netflix-serien Störst av allt i rollen som Lina Norberg, lillasyster till Maria "Maja" Norberg (spelad av Hanna Ardéhn).

Clara Herngren är svägerska till Måns och Moa Herngren.

Filmografi i urval
 (regiassistent) (som Anna-Clara Byström)

2001 – På andra sidan (inspelningsledare och regisassistent) (som Anna-Clara Byström)
2005 – Se & inse (roll) (som Clara Byström)
 (roll) (som Clara Herngren)
 (manus) (som Clara Herngren)

Referenser

Noter

Allmänna källor
Anna Clara Byström på Internet Movie Database (internationell filmdatabas på engelska)
Clara Byström på Internet Movie Database (internationell filmdatabas på engelska)
Clara Herngren på Internet Movie Database (internationell filmdatabas på engelska)
Anna-Clara Byström på Svensk Filmdatabas
Clara Byström på Svensk Filmdatabas (med felaktigt födelsedatum 1979-09-17)
Clara Herngren på Svensk Filmdatabas
Clara Herngren på Libris (bibliotekskatalog)

Svenska manusförfattare
Personer från Nacka
Födda 1973
Levande personer
Kvinnor
Projekt Kvinnliga huvudpersoner
Alberta iela

Alberta iela är en gata i centrala Riga i Lettland. Riga är känd som staden med den högsta koncentrationen av jugendbyggnader av hög kvalitet i hela världen, och flera av dem ligger vid Alberta iela och andra närbelägna gator. Rigas historiska centrum ingår i Unescos världsarvslista. 

Alberta iela började byggas 1901 och har fått sitt namn efter biskop Albert av Riga, som grundade Riga 1201.

Cirka 20 av jugendhusen i Riga är skapade av den ryske arkitekten Michail Eisenstein, som var särskilt aktiv i Riga i början av 1900-talet. Flera av husen ligger i en klunga vid Alberta iela. Exempel på andra tongivande arkitekter från samma tid är Konstantīns Pēkšēns, läraren, och Eižens Laube, hans elev. De har bland annat ritat huset på Alberta iela 12, där Konstantīns Pēkšēns skulle bo — sedan 2009 är Rigas jugendcenter inrymt i huset. Några av husen på gatan är ritade av de baltiska och balttyska arkitekterna Paul Mandelstamm, Hermann Hilbig och Heinrich Scheel.

Det finns högre utbildningsanstalter på eller invid Alberta iela, ritade av kända arkitekter. Michail Eisenstein har ritat Stockholm School of Economics in Riga på Strelnieku iela 4a. Han har också ritat huset på Alberta iela 13, som inrymmer både Irlands och Belgiens ambassader.

Byggnader i urval

Bildgalleri

Se även
Rīgas Jūgendstila centrs

Källor
Denna artikel är delvis baserad på artiklarna Alberta iela (Rīga) på lettiska Wikipedia och Albert Street i engelskspråkiga Wikipedia.

Noter

Externa länkar
Interactive map: The jewels of Riga Art Nouveau (med karta) på Rigas jugendcenters webbplats.
Världsarvscentret om ''Historic Centre of Riga. Läst 6 april 2018.

Riga
Gator i Lettland
David Lindström

Knut David Lindström, född 1 december 1882 i Sköllersta, död 20 januari 1962 i Engelbrekts församling i Stockholm, var en svensk boktryckare och förläggare. Han var bror till Johan Lindström Saxon och Edvard Lindström samt far till Håkan Lindström.

David Lindström var yngsta barn till hemmansägaren Lars Johan Lindström. Efter folkskoleutbildning och handelslära anställdes han 1897 av brodern vid Jämtlands Tidning där han praktiserade vid sätteriet, tryckeriet och på kontorsavdelningen. Han genomgick 1904 studier vid handelsskola samtidigt som han fortsatte sin anställning vid Jämtlands Tidning. Åren 1906–1908 praktiserade David Lindström vid tryckerier i USA, varpå han vid återkomsten 1908–1910 arbetade som tryckeriföreståndare vid Såningsmannens tryckeri. Därefter förvärvade han 1911 aktiemajoriteten i Värmlands läns tidning och tog över tidningen, som under hans ledning ökade sin försäljning betydligt. Samtidigt drev han även tidningen Fryksdalsbygden. År 1913 avvecklade han dock sitt engagemang i Värmland och återvände till Stockholm, där han tillsammans med bröderna Johan Lindström Saxon och Edvard Lindström grundade Såningsmannens Aktiebolag och därefter 1914 Nutidens förlags AB, 1920 Violas förlags AB och 1928 Bröderna Lindströms förlags AB. Dessa företag slogs 1928 samman till Saxon & Lindströms förlags AB, där David Lindström blev vice VD och ledamot av styrelsen. David Lindströms uppgift inom företaget blev att sköta den organisatoriska och tekniska delen av företaget. Hans satsning på modern djuptrycksteknik där förlaget blev en föregångare i Sverige ledde till stora framgångar för förlagets tidningar Såningsmannen, Lektyr och Svensk Damtidning.

David Lindström intresserade sig särskilt för förlagets bokutgivning. Mycket handlade om serier av svenska och utländska klassiker men man knöt även till sig egna författare som Rosa Fitinghoff, Jeremias i Tröstlösa och Waldemar Swahn. Man utgav även facklitteratur som kulturhistoriska arbeten och reseskildringar av Johan Gunnar Andersson, Torsten Gislén, Ture Nerman och Bertil Waldén. Andra betydande utgivningar var Folke Rösiös Svenska fåglar och Karl-Oskar Sjöströms Amatörfotografen.

David Lindström fick även olika uppdrag av pressens organisationer, han var bland annat flera gånger delegat för Tidningarnas arbetsgivarförening vid avtalsförhandlingar och 1947 initiativtagare till Grafiska Institutet (GI):s garantifond. Han var från 1942 ledamot av styrelsen för Stiftelsen Grafisk forskning och från 1943 ledamot av styrelsen för Grafiska Institutet.

David Lindström är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Källor 

 Lindström, Knut David på SvenskaGravar.se

Svenska förläggare
Svenska boktryckare under 1900-talet
Personer från Sköllersta socken
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1882
Avlidna 1962
Män
Zagrebs dockteater

Zagrebs dockteater () är en dockteater i Zagreb i Kroatien. Den etablerades år 1948 och är belägen på adressen "Trg kralja Tomislava 19" (Kung Tomislavs torg 19) i Nedre staden.

Historik och beskrivning 
Zagreb dockteater grundades år 1948 och är den äldsta kroatiska professionella dockteatern. Den har sedan starten samlat förstklassiga artister, däribland dramatiker, poeter, målare, skulptörer, musiker, koreografer, kostymdesigners, regissörer och skådespelare. Idag har teatern cirka 60 anställda. Dockor och scenuppsättningar är konstruerade i teaterns egna verkstad. 

Efter fem års renoveringsarbeten flyttade dockteatern år 2004 tillbaka till sin nyrenoverade lokal vid Kung Tomislavs torg. Lokalen är sedan dess en vackert restaurerad arena med 200 sittplatser och en högteknologisk scen utrustad för dockteater med levande föreställningar, kammaroperor, dansuppträdanden och konserter. Dockteaterns föreställningar riktar sig speciellt till barn och deras familjer och sammantaget har teatern presenterat mer än 320 produktioner.

Dockteaterns policy är att föreställningarnas tekniska aspekter inte får överskugga föreställningens budskap eller bli dess centrala punkt. Med detta i åtanke strävar teatern efter att hitta balansen mellan det talade ordet och skådespelet. En del av dockteaterns produktioner är baserade på originalarbeten av moderna författare men de flesta föreställningarna baseras på klassiska sagor omdefinierade av de mest framstående kroatiska och utländska teaterdirektörerna.

Referenser

Externa länkar 

www.zkl.hr – Dockteaterns officiella webbplats

Donji grad
Marionetteater i Kroatien
Teatrar i Zagreb
Johann Mieritz

Johann Wilhelm Friedrich Mieritz, född 22 april 1835 i Altstrelitz, Mecklenburg, död 16 april 1883 i Helsingfors, var en tysk-finländsk arkitekt. Han var troligen far till Frithiof Mieritz.

Efter studier vid ett nordtyskt byggnadsinstitut 1857–1860 tjänstgjorde Mieritz i Danmark, Tyskland och Ryssland. Han var verksam i Vasa 1863–1865 och därefter i Helsingfors, där han ritade en rad trävillor. De mest kända är fyra villor i Brunnsparken, av vilka den äldsta, Villa Väderbacka (1869), vilken uppfördes åt Fredrik Cygnæus, numera inrymmer museet Cygnaei galleri.

Källor

Finländska arkitekter under 1800-talet
Födda 1835
Avlidna 1883
Män
Personer från Neustrelitz
Elite-Rennen

Elite-Rennen var en årlig travtävling på Gelsentrabpark i Gelsenkirchen i Tyskland. Loppet kördes under åren 1972-2004. Loppet gick av stapeln i mitten av juli, och kördes från 1986 över 2011 meter med autostart. Det var ett Grupp 1-lopp, det vill säga ett lopp av högsta internationella klass. Loppet var ett av Tysklands viktigaste lopp.

Vinnare

Referenser

Noter 

Tyska travlopp
2876 Aeschylus

2876 Aeschylus eller 6558 P-L är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 24 september 1960 av den nederländsk-amerikanske astronomen Tom Gehrels och det nederländska astronomparet  och  vid Palomarobservatoriet. Den är uppkallad efter Aischylos.

Asteroiden har en diameter på ungefär 6 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av Palomar–Leiden survey
Astronomiska upptäckter av T Gehrels
Astronomiska upptäckter av I van Houten-Groeneveld
Astronomiska upptäckter av CJ van Houten
Astronomiska upptäckter 1960
2921 Sophocles

2921 Sophocles eller 6525 P-L är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 24 september 1960 av den nederländsk-amerikanske astronomen Tom Gehrels och det nederländska astronomparet  och  vid Palomarobservatoriet. Den är uppkallad efter Sofokles.

Asteroiden har en diameter på ungefär 10 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Themis.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Themis-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av Palomar–Leiden survey
Astronomiska upptäckter av T Gehrels
Astronomiska upptäckter av I van Houten-Groeneveld
Astronomiska upptäckter av CJ van Houten
Astronomiska upptäckter 1960
Ypsilon Aurigae

Ypsilon Aurigae (υ Aurigae, förkortat Ypsilon Aur, υ  Aur) som är stjärnans Bayerbeteckning, är en ensam stjärna belägen i den mellersta delen av stjärnbilden Kusken. Den har en skenbar magnitud på 4,74 och är synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 6,2 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 520 ljusår (ca 160 parsek) från solen.

Egenskaper 
Ypsilon Aurigae är en röd till orange jättestjärna av spektralklass M0 III. Den har en radie som är ca 73 gånger större än solens och utsänder från dess fotosfär ca 937 gånger mera energi än solen vid en effektiv temperatur på ca 3 800 K.

Ypsilon Aurigae är en misstänkt variabel stjärna och befinner sig för närvarande på den asymptotiska jättegrenen, vilket innebär att den genererar energi i sin kärna genom fusion av helium. Dess uppmätta vinkeldiameter, efter korrigering för randfördunkling, är 4,24 ± 0,05 mas.

Källor

Referenser

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/upsilonaurigae
 http://stars.astro.illinois.edu/sow/upsaur.html

	
Stjärnbilden Kusken
Bayerobjekt
Röda jättar
Flamsteedobjekt
HR-objekt
HD-objekt
2930 Euripides

2930 Euripides eller 6554 P-L är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 24 september 1960 av den nederländsk-amerikanske astronomen Tom Gehrels och det nederländska astronomparet  och  vid Palomarobservatoriet. Den är uppkallad efter Euripides.

Den tillhör asteroidgruppen Hoffmeister.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Hoffmeister-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av Palomar–Leiden survey
Astronomiska upptäckter av T Gehrels
Astronomiska upptäckter av I van Houten-Groeneveld
Astronomiska upptäckter av CJ van Houten
Astronomiska upptäckter 1960
Amerikansk bändelkorsnäbb

Amerikansk bändelkorsnäbb (Loxia leucoptera) är en fågel i familjen finkar inom ordningen tättingar, vanligtvis behandlad som underart till bändelkorsnäbben, men urskild som egen art av Birdlife Sverige sedan 2018.

Utseende och läte 
Amerikansk bändelkorsnäbb är en medelstor (15-17 cm) kraftig fink som liksom bändelkorsnäbben är karakteristisk med korsade näbbspetsar och vita vingband. Hanen är i övrigt röd med svarta vingar och stjärt samt gråaktig buk och flanker. Honan är gröngrå till olivgul där hanen är röd, är brun på vingar och stjärt. På hjässa och rygg är den brunfläckat grönaktig. Ungfågeln är genomgående streckad med svagare vingband.

Amerikanska bändelkorsnäbben är mycket lik den europeiska och asiatiska populationen, men är mindre med mindre huvud och slankare näbb, är mer kraftigt streckad och har mer monoton sång, liknande grönfinken.

Utbredning och systematik 
Den amerikanska bändelkorsnäbben förekommer i Nordamerika, från Alaska samt centrala och södra Kanada österut till centrala och östra Quebec, Newfoundland och Nova Scotia, söderut i USA till norra Washington, norra Wisconsin och norra Maine, men även i Klippiga Bergen söderut till västra Wyoming, norra Utah och till och med södra Colorado och norra New Mexico. Vintertid ses den även söderut till södra Minnesota, norra Ohio, Pennsylvania och Massachussetts, tillfälligtvis ännu längre söderut. 

Den är en mycket sällsynt gäst i Europa med endast ett fynd, en hane vid Seltjörn, Island 14 november 2017. 10 maj 2018 sågs en hona vid Selfoss som även den tros vara en leucoptera.

Arten behandlas normalt som nominatformen av bändelkorsnäbb, men de amerikanska och eurasiatiska populationerna urskiljs sedan 2018 som skilda arter av Sveriges Ornitologiska Förening, varvid den europeiska bändelkorsnäbben ändrar vetenskapligt artnamn till bifasciata. Beslutet grundar sig på skillnader i läten och morfologi. Genetiska studier visar också att den amerikanska bändelkorsnäbben är närmare släkt med hispaniolakorsnäbben än med de europeiska och asiatiska bändelkorsnäbbarna.

Levnadssätt 
Liksom andra arter i släktet ses den amerikanska bändelkorsnäbben i barrskogar där det finns tillgång på kottar, framför allt gran och kanadalärk. Under en och samma dag kan den inta upp till 3.000 frön. Den har noterats häcka under årets alla månader och lägger två till fem ägg i ett väl dolt bo placerat i ett barrträd.

Status 
Internationella naturvårdsunionen IUCN erkänner ännu inte den amerikanska bändelkorsnäbben som god art, varför dess hotstatus inte bedömts. Populationen tros vara stabil.

Externa länkar 
 Läten på xeno-canto.org

Noter 

Finkar
Fåglar i nearktiska regionen
2934 Aristophanes

2934 Aristophanes eller 4006 P-L är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 25 september 1960 av den nederländsk-amerikanske astronomen Tom Gehrels och det nederländska astronomparet  och  vid Palomarobservatoriet. Den är uppkallad efter Aristofanes.

Asteroiden har en diameter på ungefär 21 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Veritas.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Veritas-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av Palomar–Leiden survey
Astronomiska upptäckter av T Gehrels
Astronomiska upptäckter av I van Houten-Groeneveld
Astronomiska upptäckter av CJ van Houten
Astronomiska upptäckter 1960
2940 Bacon

2940 Bacon eller 3042 P-L är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 24 september 1960 av den nederländsk-amerikanske astronomen Tom Gehrels och det nederländska astronomparet  och  vid Palomarobservatoriet. Den är uppkallad efter Francis Bacon.

Asteroiden har en diameter på ungefär 8 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Dora.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Dora-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av Palomar–Leiden survey
Astronomiska upptäckter av T Gehrels
Astronomiska upptäckter av I van Houten-Groeneveld
Astronomiska upptäckter av CJ van Houten
Astronomiska upptäckter 1960
2986 Mrinalini

2986 Mrinalini eller 2525 P-L är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 24 september 1960 av den nederländsk-amerikanske astronomen Tom Gehrels och det nederländska astronomparet  och  vid Palomarobservatoriet. Den är uppkallad efter Mrinalini Sarabhai.

Asteroiden har en diameter på ungefär 19 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av Palomar–Leiden survey
Astronomiska upptäckter av T Gehrels
Astronomiska upptäckter av I van Houten-Groeneveld
Astronomiska upptäckter av CJ van Houten
Astronomiska upptäckter 1960
2987 Sarabhai

2987 Sarabhai eller 4583 P-L är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 24 september 1960 av den nederländsk-amerikanske astronomen Tom Gehrels och det nederländska astronomparet  och  vid Palomarobservatoriet. Den är uppkallad efter Vikram Sarabhai.

Asteroiden har en diameter på ungefär 17 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av Palomar–Leiden survey
Astronomiska upptäckter av T Gehrels
Astronomiska upptäckter av I van Houten-Groeneveld
Astronomiska upptäckter av CJ van Houten
Astronomiska upptäckter 1960
2992 Vondel

2992 Vondel eller 2540 P-L är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 24 september 1960 av den nederländsk-amerikanske astronomen Tom Gehrels och det nederländska astronomparet  och  vid Palomarobservatoriet. Den är uppkallad efter den nederländske författaren Joost van den Vondel.

Asteroiden har en diameter på ungefär 10 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av Palomar–Leiden survey
Astronomiska upptäckter av T Gehrels
Astronomiska upptäckter av I van Houten-Groeneveld
Astronomiska upptäckter av CJ van Houten
Astronomiska upptäckter 1960
Asko Salokorpi

Asko Matti Salokorpi, född 15 april 1935 i Viborg, död 20 december 2009 i Helsingfors, var en finländsk arkitekturskribent och författare.

Salokorpi blev filosofie kandidat 1956 och tjänstgjorde under åren 1956–1972 och 1976–1986 vid Finlands arkitekturmuseum som arkivarie, forskningschef och biträdande museichef. Han har även bedrivit forskning vid Helsingfors stadsmuseum, verkat som frilansforskare och arkitekturkritiker samt författat en rad böcker inom ämnet arkitektur.

Bibliografi urval
Suomen arkkitehtuuri 1900-luvulla (1971)
Arkkitehtuurinähtävyyksiä (1979)
Arkkitehdiksi sodan varjossa (1994)
Suomen rautaruukit (1999)
Selim A. Lindqvist, arkkitehti (2001)
Helsingin kasvot/Faces of Helsinki (1999, tillsammans med Ilpo Okkonen)
Aleksanterinkatu – katu Helsingin sydämessä/Aleksanterinkatu – the street (2004)

Källor

Finländska författare
Finskspråkiga författare
Arkitekturhistoriker
Födda 1935
Avlidna 2009
Män
Personer från Viborg, Finland
Azerbajdzjans Grand Prix 2018

Azerbajdzjans Grand Prix , officiellt Formula 1 2018 Azerbaijan Grand Prix, var ett Formel 1-lopp som kördes 29 april 2018 på Baku City Circuit i Baku i Azerbajdzjan. Loppet var det fjärde av sammanlagt tjugoen deltävlingar ingående i Formel 1-säsongen  och kördes över 51 varv.

Kval

Noteringar 
  – Nico Hülkenbergs växellåda byttes ut inför kvalet. Då detta var ett byte utanför det tillåtna bestraffades Hülkenberg och Renault med fem platsers nedflyttning på startgriden.(Enligt FIA:s reglemente måste en och samma växellåda användas sex tävlingshelger i rad. Bryts den kedjan bestraffas föraren med fem placeringars nedflyttning.)
  – Brendon Hartley satte en tid som låg utanför 107 %-gränsen, men fick avbryta kvalet i förtid efter att han dragit på sig en punktering efter att touchat muren med vänster framdäck.
  – Romain Grosjean misslyckades att kvala in på grund av tekniska problem under Q1. Grosjean lyckades inte hinna sätta någon tid överhuvudtaget på grund av ett fel i bilens hydraulik.
  – Både Grosjean och Hartley fick dock i efterhand tillåtelse av tävlingsledningen att starta sist i fältet.

Lopp

Referenser

Noter

Externa länkar 
 

 

2018 i Azerbajdzjan
Azerbajdzjans Grand Prix
Mauritz Gripenberg

Alexander Mauritz Sebastian Gripenberg, född 10 januari 1869 i Sankt Petersburg, död 30 december 1925 i Helsingfors, var en finländsk militär och arkitekt. Han var kusins son till Lennart Gripenberg. 

Gripenberg genomgick Finska kadettkåren och blev sedermera attaché vid ryska beskickningen i Stockholm, där han erhöll majors avsked 1897. Han utexaminerades som arkitekt vid Kungliga Konstakademien i Stockholm 1899. Han tjänstgjorde vid överstyrelsen för allmänna byggnaderna 1899–1903, bedrev egen arkitektverksamhet 1903–1908 och var byggnadsinspektör i Helsingfors 1908–1925. Han var dessutom verkställande direktör i konsthantverksföretaget Ab Iris 1900–1902. Han representerade 1917 såväl Aktiva kommittén som Militärkommittén i Berlin, varefter han blev finländsk militärattaché där.

Verk i urval
Unitas Ab:s fastighet Unionsgatan 7/Södra Kajen 6, Helsingfors (1904)
Villa Elfvik, Esbo (1904) 
Aino, Georgsgatan 12-14, Helsingfors (1906)

Källor

Noter 

Finländska officerare
Finländska arkitekter under 1900-talet
Födda 1869
Avlidna 1925
Män
Finländare från Sankt Petersburg
Finländska militärer under 1900-talet
Mauritz
De Blindas Vänner

De Blindas Vänner är en svensk stiftelse (fram till 2017 förening) som verkar för att stöda synskadade personer i Göteborg och Bohuslän.

Föreningen bildades den 2 februari 1889 av Hulda Asplund, Ellen Dickson, Wilhelm Theodor Ewert, Carl August Kjellberg (ordförande), Ottonie Malm, Svea von Sydow (vice ordförande), Karl Axel Walter och Anna Virgin. Det första sammanträdet ägde rum i Gegerfeltska villan. En av föreningens första uppgifter var att inrätta en skola för blinda, vilken öppnades den 12 september samma år.

Ordförandelängd
1889–1902: Carl August Kjellberg
1902–1921: Wilhelm Theodor Ewert
1921–1935: Mary von Sydow
1935–1950: Fredrik Hallencreutz
1951–1964: Kristian von Sydow
1965–1973: Kerstin Heuman
1974–1978: Brita Huss
1979–1980: Kerstin Persson
1981: Gunnar Dyhre
1982–1985: Åke Norling
1986–1990: Gunnel Norling
1991–1998: Barbro Mattsson
1999–2005: Brittmo Bernhardsson
2006–2009: Gunnar Dyhre
2010–2017: Ann-Christin Bäckström
2017– Helen von Sydow

Källor

Blindhet
Organisationer i Göteborg
Stiftelser i Sverige
Organisationer bildade 1889