kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Domingo Faustino Sarmiento

Domingo Faustino Sarmiento, född den 15 februari 1811 i San Juan, död den 11 september 1888 i Asunción i Paraguay, var en argentinsk statsman.

Sarmiento deltog 1829 på den unitariska sidan i inbördeskriget mellan unitarier och federalister och utvandrade efter Rosas och federalisternas seger till Chile. Han återvände 1836 och inrättade en flickskola i sin fädernestad, men flyttade 1840 åter till Chile och inrättade där (1842) normalskolan i Santiago, det första lärarseminariet i Sydamerika. Sarmiento verkade även som utgivare av läroböcker för undervisningens höjande och uppsatte 1843 "El progreso", den första i Santiago tryckta tidningen. Åren 1845–1847 företog han på chilenska regeringens uppdrag en resa i Europa och Förenta staterna för att studera folkskoleväsendet där. Till Argentina återvände Sarmiento 1851 och deltog 1852 i general Justo José de Urquizas resning mot diktatorn Rosas. Han utgav i Buenos Aires en pedagogisk tidskrift, blev 1857 inspektor för undervisningsväsendet, 1859 senator, 1860 undervisnings- och 1861 inrikesminister samt 1862 guvernör över San Juan. Han var argentinskt sändebud 1864–1865 i Chile och 1865-1868 i Förenta staterna. Under sin vistelse i Washington, D.C. valdes han till argentinska republikens president och tillträdde sitt ämbete i oktober 1868. Under hans ämbetstid (till 1874) slöts (1870) en förmånlig fred med Paraguay och uträttades mycket för samfärdselns förbättrande genom anläggning av järnvägar och telegraflinjer, varjämte invandringen från Europa metodiskt främjades. Sarmiento intresserade sig alltjämt livligt för skolundervisningens utveckling, och mängder av skolor anlades i skilda delar av landet, varjämte ett observatorium upprättades. Efter sin avgång från presidentposten blev Sarmiento senator och utgivare av tidningen "El censor". Vid sidan av sitt journalistiska skriftställeri utgav Sarmiento bland annat den pedagogiska programskriften De la educación popular (1848) och en biografi över Abraham Lincoln.

Källor

Se även 
1920 Sarmiento

Argentinas presidenter
Argentinska diplomater
Argentinska journalister
Spanskspråkiga fackboksförfattare
Politiker under 1800-talet
Diplomater under 1800-talet
Argentinska författare under 1800-talet
Födda 1811
Avlidna 1888
Män
Ugglan
Gösta Åhlén

Gösta Mauritz Åhlén, född 9 augusti 1904 i Ål, Kopparbergs län, död 24 juni 1986 i Stockholm, var en svensk affärsman.

Biografi
Åhlén var son till Johan Petter Åhlén, grundaren av handelsföretaget Åhléns. Han avlade studentexamen i Stockholm 1923 och utexaminerades från Schartaus handelsinstitut 1925. 

Åhlén började sin karriär vid familjeföretaget 1925, men gjorde ett uppehåll för praktiska studier i Chicago 1926–1928. Han var vice VD i Åhlén & Holm 1931–1939 och VD i samma företag 1939–1969 och i Tempo AB 1933–1969 som han tog initiativ till. Efter sin pensionering fortsatte han att som styrelseledamot medverka till företagens fortsatta utveckling.

Tillsammans med brodern Ragnar bildade han 1958 stiftelsen Aktietjänst för främjande av aktiesparande i Sverige. Stiftelsen startade tre aktiesparfonder under namnet Koncentra. Aktietjänst och Koncentrafonderna var Sveriges första aktiefondsförvaltare och aktiefonder.

Åhlén är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Källor 
Bra Böckers lexikon, 1981.
http://runeberg.org/vemardet/1985/1229.html
https://web.archive.org/web/20160917102420/http://archive-se-2012.com/se/h/2012-11-25_750475_19/G%C3%B6sta-%C3%85hl%C3%A9n-Handelns-Historia/
http://15familjer.zaramis.se/2015/11/06/ahlen/

Noter 

Födda 1904
Avlidna 1986
Män
Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Personer från Åls socken
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Ekerölinjen

För linjen mellan Grisslehamn och Åland, se Eckerölinjen.

|}
|}
Ekerölinjen, eller Linje 89 är en pendelbåt på Mälaren i Stockholm mellan  Klara Mälarstrand och Tappström på Ekerö.

Bakgrund och trafik
Ekerölinjen invigdes i augusti 2016 för att erbjuda Storstockholms Lokaltrafiks (SL) resenärer ett alternativ för att pendla mellan Tappström, Kungshatt, Ekensberg, Lilla Essingen och centrala Stockholm.
Ekerölinjen ingår i Storstockholms Lokaltrafiks linjenät och resenärerna använder samma biljetter som i övrig trafik. Linjen är en av tre färjelinjer i Stockholm som drivs av SL (de andra två är Djurgårdsfärjan och Sjövägen). Linjen trafikeras av Blidösundsbolaget. Från augusti 2018 utökades turerna.

Bildgalleri

Källor

Noter

Se även
M/S Lux
M/S Rex af Stockholm
Riddarfjärdslinjen
Sjövägen
Djurgårdsfärjan

Externa länkar

Färjelinjer inom Sverige
Sjöfart i Stockholm
Kollektivtrafik i Sverige
Santa Maria inter Duo

Santa Maria inter Duo, även benämnd Santa Maria inter Duas Vias, var en kyrkobyggnad i Rom, helgad åt Jungfru Maria. Kyrkan var belägen i närheten av Colosseum i Rione Monti.

Kyrkans historia 
Denna kyrka var belägen ”inter Duas Vias”, det vill säga mellan två vägar, vilka utgjordes av Vicus Cuprius och Compitum Acilii.

Kyrkan uppfördes under högmedeltiden. Den förekommer i Catalogo di Cencio Camerario, en förteckning över Roms kyrkor sammanställd av Cencio Savelli år 1192 och bär där namnet sce. Marie inter duas samt i Il catalogo Parigino (cirka 1230) som s. Maria in Terdoa, i Il catalogo di Torino (cirka 1320) som Ecclesia sancte Marie inter duo och i Il catalogo del Signorili (cirka 1425) som sce. Marie inter duas.

Kyrkan Santa Maria inter Duo revs förmodligen under 1400-talets senare hälft.

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 
 
 

Mariakyrkor i Rom
Romersk-katolska kyrkobyggnader i Rom (rione Monti)
Ej längre existerande kyrkobyggnader i Rom
Rione Monti
Mattias Kuldkepp

Mattias Peri Kuldkepp, född 3 juni 1976, är en svensk fysiker och författare. 

Han studerade till civilingenjör på Lunds Tekniska högskola och arbetade några år i Stockholm innan han började som doktorand och disputerade i kärnfusion på Kungliga Tekniska högskolan i Stockholm. Vid trettioårsåldern började han skriva böcker och noveller och 2011 gavs boken Efter branden i Sodom ut. Den återutgavs med namnet De sista änglarna 2016. Mattias Kuldkepps författarskap är inspirerat av fantasygenren. I hans första kriminalroman Minnesskymning är en ingenjör huvudperson, vilket inspirerades av ett samtal på hans arbetsplats som gick ut på att få böcker har huvudpersoner med den bakgrunden.

I novellsamlingarna Steampunk-sagor : berättelser från en svunnen framtid och På denna grund, båda från 2015, finns hans noveller Eftersökt - död eller och levande respektive Estelle representerade. Hösten 2015 vann han en novelltävling som anordnades av Kista galleria där novellerna skulle fånga stämningen i gallerian.

Fantasyserien Sönderfallets symfoni börjar med "Skärvor av en brusten värld" (2018), del 2 är "Skärvor av ett brustet sinne" (2020).

Bibliografi 
 , även utgiven som De sista änglarna:

Källor

Externa länkar 
 Mattias Kuldkepps webbsida.

Män
Födda 1976
Levande personer
Svenska författare under 2000-talet
Svenska ingenjörer under 2000-talet
Schéhérazade (balett)

Schéhérazade är en balett i en akt, skapad av koreografen Michel Fokine, med scenografi av Léon Bakst och libretto av Alexandre Benois. Musiken är byggd på Nikolaj Rimskij-Korsakovs symfoniska svit med samma namn.

Historia
Idén till en balett byggd på Rimskij-Korsakovs Schéhérazade kom från Sergej Djagilev. Han visste sedan tidigare att orientaliska teman var gångbara i Paris. Han fick tillåtelse av änkan att använda den avlidne Rimskij-Korsakovs musik. Léon Baksts scenografi blev trendsättande för en våg av orientalism inom mode och design.  

Baletten hade urpremiär i Sankt Petersburg 1909. På Stockholmsoperan gavs 100 föreställningar 1914-1948 i regi av Michel Fokin och dekor av Thorolf Jansson efter Léon Bakst.

Handling
Sultanen Shakhriars yngre bror Shah Jeman är på besök i dennes harem. Då Jeman antyder att alla hustrurna är otrogna blir sultanen förgrymmad. Han går med på att göra ett prov. De ska båda ge sig ut på jakt och händelserna ska få ha sin gång i haremet. Så fort de har lämnat huset, mutar kvinnorna chefseunucken, så att han öppnar portarna. Den manliga slavarna kommer nu in, med den gyllene slaven i spetsen. Han är Zobeïdes älskare. Nu börjar en orgie, som nått sin höjdpunkt när sultanen återkommer och finner den gyllene slaven tillsammans med sin favorithustru. Han tar livet av denne, men kan inte förmå sig att ge order om att Zobeïde ska dödas. Hon tar emellertid livet av sig själv med en dolk.

Referenser

Ryska baletter
Verk av Nikolaj Rimskij-Korsakov
Teateråret 1909
Musikåret 1909
1909 i Ryssland
Aidan av Lindisfarne

Aidan av Lindisfarne var en irländsk munk och biskop som levde under 600-talets första hälft. Han anses ha kristnat Northumbria, och var den den förste biskopen av Lindisfarne.

Biskopsvigning och kallelse till Northumbria 
Aidans levnadsbeskrivning hämtas från Beda venerabilis historiekrönika, Historia ecclesiastica gentis Anglorum. Hans uppväxt och födelse är osäker. Beda beskriver hur kung Oswald av Northumbria kommit till tro, och bett de äldste i kyrkan i Skottland att sända en biskop som kan undervisa honom och hans folk, och låta folket ta del av sakramenten. Efter att biskoparna först skickat en icke namngiven biskop som misslyckades i sitt uppdrag till följd av sin strikta syn på tron, påtalar Aidan inför de skotska biskoparna att missionen bör börja med ett mer tillgängligt budskap. Enligt Beda fann biskoparna då att Aidan förtjänade att biskopvigas, och till följd av hans goda omdöme sändas till kung Oswald och hans folk. Han biskopvigdes 635 e.Kr.

Beda beskriver Aidan som "en särdeles ödmjuk man, from och måttfull, nitisk i sin Gudsgärning, men inte helt uppfylld av kunskap", och syftar på att Aidan med sin bakgrund från klostret vid Iona höll fast vid det keltiska sättet att beräkna datumet för påskhögtiden.

Northumbrias apostel 
När Aidan kommer till Northumbria utser kung Oswald honom till den förste biskopen av Lindisfarne, eller Holy Island, nära Bamburgh. Aidan fick också tolv engelska unga män att utbilda och fostra, vilka blev grunden för klostret på Lindisfarne. Klostret blev utgångspunkt för Aidans utbildning av unga präster och för hans egen mission i norra England. Andra framstående munkar som utbildades där är Eata, abbot av Melrose och senare biskop av Lindisfarne, samt sankt Chad, biskop av Lichfields stift och hans bror sankt Cedd. Han var också samtida med Hilda av Whitby, och kan ha varit den som kallade henne till uppdraget som abbedissa.

Tillsammans med Oswald arbetade Aidan för att sprida evangeliet i området och bygga kyrkor. Aidan verkar ha talat ett gaeliskt språk, för Beda återger att när Aidans engelska inte var tillräcklig tolkade kungen som lärt sig språket i Skottland. Beda återger också flera berättelser om Aidans missionsresor i området, inte minst vid och runt kungens olika sätesgårdar.

Aidan av Lindisfarne dog den 31 augusti 651 i eller nära Bamburgh.

Källförteckning

Noter

Källor 
 

Engelska helgon
Engelska biskopar
Personer i England under 600-talet
Pavel Vinogradov (rymdfarare)

Pavel Vladimirovitj Vinogradov (), född 31 augusti 1953 är en rysk rymdfarare. Han har gjort en långtidsflygning på rymdstationen Mir och två på rymdstationen ISS.

Rymdfärder 
 Sojuz TM-26
 Sojuz TMA-8, Expedition 13
 Sojuz TMA-08M, Expedition 35/36

Referenser 

 

Födda 1953
Ryska rymdfarare
Män
Personer från Magadan
Levande personer
Michael S. Hopkins

Michael Scott Hopkins född i Lebanon, Missouri den 28 december 1968, är en amerikansk rymdfarare, uttagen till Astronautgrupp 20 i juni 2009. Han var den förste i sin astronautgrupp att göra en rymdfärd.

Han har gjort en långtidsflygning på rymdstationen ISS.

Den 16 november 2020 sköts han upp med SpaceX Crew-1 för att delta i Expedition 64.

Rymdfärder 
 Sojuz TMA-10M, Expedition 37/38
 SpaceX Crew-1, Expedition 64

Referenser 

Amerikanska rymdfarare
Personer från Laclede County
Födda 1968
Levande personer
Män
Du gamla, du fria (olika betydelser)

Du gamla, du fria kan syfta på:

 Du gamla, du fria – Sveriges nationalsång
 Du gamla, du fria (film) – en svensk färgfilm av Öyvind Fahlström från 1972
 Du gamla du fria (film, 1938) – en svensk dramafilm från 1938
 Du gamla du fria (musikalbum) – studioalbum av Håkan Hellström
John Beaufort

John Beaufort kan syfta på:

 John Beaufort, 1:e earl av Somerset
 John Beaufort, 1:e hertig av Somerset
 John Beaufort, markis av Dorset
Kjell N. Lindgren

Dr. Kjell Norwood Lindgren född i Taipei, Taiwan den 23 januari 1973, är en amerikansk rymdfarare, uttagen till Astronautgrupp 20 i juni 2009.

Han har gjort en långtidsflygning på rymdstationen ISS. Den 27 april 2022 påbörjade han sin andra långtidsflygning.

Rymdfärder 
 Sojuz TMA-17M, Expedition 44/45
 SpaceX Crew-4, Expedition 67/68

Referenser 

Födda 1973
Amerikanska rymdfarare
Män
Levande personer
Alumner från United States Air Force Academy
Personer som tjänstgjort i USA:s flygvapen
Coma White

Coma White är en sång framförd av Marilyn Manson. Sången, som släpptes som promosingel i september 1999, är skriven av Marilyn Manson, Twiggy Ramirez, Madonna Wayne Gacy och Zim Zum.

Musikvideo
Musikvideon regisserades av Samuel Bayer och innehåller ett återskapande av mordet på John F. Kennedy. Manson och hans dåvarande fästmö Rose McGowan spelar John F. Kennedy respektive Jacqueline Kennedy. McGowan är iförd en rosa Chaneldräkt och pillerburk. Presidentens bil framförs av Twiggy Ramirez med Madonna Wayne Gacy i det främre passagerarsätet. Efter det att skotten har fallit och Manson fallit ihop ses John5 springa bakom bilen och därmed gestalta Secret Service-mannen Clint Hill. Premiärvisningen av videon försenades dock på grund av Columbinemassakern och John F. Kennedy, Jr.:s död.

I videon förekommer även den 229 centimeter långe Matthew McGrory.

Låtförteckning
"Coma White" (Radio Edit) – 4:19
"Coma White" (Acoustic) – 5:33

Medverkande
Marilyn Manson – sång, piano
Zim Zum – gitarr
Twiggy Ramirez – elbas, gitarr
Ginger Fish – trummor
Madonna Wayne Gacy – keyboards, mellotron, elektroniska trummor

Källor
Marilyn Manson Video Shoot Employs JFK Assassination Imagery MTV.com 23 februari 1999. Läst 21 augusti 2016.

Låtar av Marilyn Manson
Sånger om droger
Sånger om självmord
Musiksinglar 1999
Rockballader
Finalen av Copa Libertadores 1984

Finalen av Copa Libertadores 1984 spelade för att kora en vinnare i tävlingen. Matcherna spelades mellan argentinska Independiente och de regerande mästerna Grêmio, där Independiente tog sin sjunde titel efter att ha vunnit med totalt 1-0.

Tidigare finaler

Finalen

Första matchen

Andra matchen

Externa länkar
Copa Libertadores 1984 på rsssf.com

Sport i Porto Alegre
1984 i Argentina
1984 i Brasilien
CA Independiente
Grêmio FBPA
Fotbollsåret 1984
Oleg Skripotjka

Oleg Ivanovitj Skripotjka (), född i Nevinnomyssk i Stavropol kraj i Ryska SFSR (nu Ryssland) 24 december 1969, är en rysk rymdfarare. Han har gjort två långtidsflygning på rymdstationen ISS.

Rymdfärder 
 Sojuz TMA-01M, Expedition 25/26
 Sojuz TMA-20M, Expedition 47/48
 Sojuz MS-15, Expedition 61/62

Referenser 

 

Födda 1953
Ryska rymdfarare
Män
Personer från Nevinnomyssk
Levande personer
Jorge Martín

Jorge Martín, född 29 januari 1998 i Madrid, är en spansk roadracingförare. Han blev världsmästare i Moto3-klassen i Grand Prix Roadracing säsongen 2018. Martín kör sedan 2021 i MotoGP-klassen. Han har startnummer 89 på motorcykeln.

Tävlingskarriär 
Säsongen 2012 gjorde Martín debut i Red Bull Rookies Cup. Han kom tvåa där 2013 och vann cupen 2014. Det gav honom ett kontrakt att köra VM i Moto3 för Mahindra och Team Aspar. Han kom på 17:e plats debutåret i VM. Martín fortsatte hos Aspar 2016. Första pallplatsen kom när han blev tvåa under ett regnigt tjeckiskt GP. Han kom på 16:e plats i VM 2016. Roadracing-VM 2017 flyttade Martín till Gresini Racing och Honda. Han var den klart bäste på att kvala med nio pole position av 18 möjliga. Det blev också nio pallplatser trots att han missade två race på grund av skada. Martíns första Grand Prix-seger lät dock vänta på sig till säsongens sista deltävling, Valencias Grand Prix. Han tog därmed också en fjärdeplats totalt i VM. Martín fortsatte hos Gresini säsongen 2018 och tillhörde favoriterna till VM-titeln. Han infriade förväntningarna trots skadeproblem och säkrade världsmästerskapet med segern i säsongens näst sista Grand prix, det i Malaysia, samtidigt som huvudkonkurrenten Marco Bezzecchi kom sexa.

Roadracing-VM 2019 steg Martín upp i Moto2-klassen där han körde för Red Bull KTM Ajo på en KTM. han tog två pallplatser i slutet av säsongen och blev elva i VM. Han stannade hos Ajo Roadracing-VM 2020, men stallet hade bytt motorcykel till Kalex enär KTM lagt ner sin Moto2-satsning. Martín började den avkortade säsongen rätt bra och efter att ha vunnit Österrikes Grand Prix och kommit tvåa i Stiermakrs Grand prix låg han trea i VM. Endast 11 poäng eftr ledaren Luca Marini. Men Martín missade två tävlingar efter att ha smittats av Covid 19. Han var rätt blek efter återkomsten. Mot slutet av säsongen blev resultaten bättre igen och han vann Valencias GP och blev femma i VM.

Säsongen 2021 klev Martín upp i den tyngsta klassen MotoGP där han kör en Ducati för Pramac Racing. Redan i sitt andra Grand Prix, Dohas GP på Losailbanan tog han pole position och ledde sedan länge racet innan han blev omkörd och slutade trea.

VM-säsonger

Framskjutna placeringar 
Uppdaterad till 2021-04-05

Tredjeplatser Moto3

Källor 
 — arkivlänk

Födda 1998
Levande personer
Spanska roadracingförare
MotoGP-förare
Moto2-förare
Moto3-förare
Världsmästare i roadracing
Idrottare från Madrid
Män
Bushwhackers

Bushwhackers var namnet på gerillarörelser under amerikanska inbördeskriget. Det fanns bushwhackers både på sydstats- och nordstatssidan. Ordet är ett amerikanskt slangord för skogsmän.

Konfedererade
I Partisan Ranger Act 1862 godkände Amerikas konfedererade staters regering att armén organiserade paramilitära stridsgrupper bakom fiendens linjer. Dessa officiella partisaner fanns framförallt i Virginia och gömde sig bland civilbefolkningen mellan operationerna. För dessa var bushwhacker ett pejorativ.  De mest kände ledarna var John Singleton Mosby och John Hanson McNeill. Vid sidan av dessa officiellt godkända partisaner fanns det spontana stridsgrupper organiserade av fanatiska slaveriförespråkare i framförallt Missouri. De plundrade ofta städer och byar för sin försörjning, då deras förankring bland civilbefolkningen var mycket svar. De begick istället ofta krigsförbrytelser rikade mot civilbefolkningen, bland annat Lawrencemassakern och Centraliamassakern, bägge 1863. Även under Slaget vid Baxter Springs drabbades civilbefolkningen. Nordstaterna vägrade se dessa gerillasoldater som legitima kombattanter. De riskerade att bli hängda som brottslingar om de blev fångade. Deras mest kände ledare var William Quantrill och William T. Anderson. Många som tjänstgjort under Quantrill blev efter kriget kriminella, till exempel Jesse James, Frank James, Cole Younger.

Unionister

Partisanförband organiserades spontant i unionistiska kärnområden i sydstaterna för att bekämpa den konfedererade militären och mot slutet av inbördeskriget blev detta gerillakrig ofta mycket blodigt med hämndaktioner mot konfederationssympatiserande grannar, hemvärnsmän och tjänstemän i värnpliktsväsendet. I North Carolina kallades sådana partisaner för Buffaloes, i andra stater gick de under namnet Bushwhackers.

Etymologi
Bushwhack är ett amerikanskt slangord för anfalla eller beskjuta från bakhåll.

Galleri

Filmer om Bushwhackers
Mannen utanför lagen 1976
Ride with the Devil 1999

Referenser 

 
 
Bushwhackers
USA:s militärhistoria
Aleksandr Misurkin

Aleksandr Aleksandrovitj Misurkin (), född 23 september 1977 är en rysk rymdfarare. Han har gjort en långtidsflygning på rymdstationen ISS. I september 2017 påbörjade han sin andra långtidsvistelse ombord på rymdstationen.

Rymdfärder 
 Sojuz TMA-08M, Expedition 35/36
 Sojuz MS-06, Expedition 53/54

Referenser 

 

Födda 1977
Ryska rymdfarare
Män
Personer från Smolensk oblast
Levande personer
Andreas Wolff

Andreas Wolff, född 3 mars 1991 i Euskirchen, är en tysk handbollsmålvakt.

Meriter 
Med klubblag
 Polsk mästare 2020, 2021, 2022 och 2023 med Vive Kielce
 Polsk cupmästare 2021 med Vive Kielce
 Tysk cupmästare 2017 och 2019 med THW Kiel
 EHF Cup-mästare 2019 med THW Kiel

Med landslag
  EM-guld 2016 i Polen
  OS-brons 2016 i Rio de Janeiro

Individuella utmärkelser
 All-Star Team EM 2016
 All-Star Team VM 2023

Externa länkar 

 
 Andreas Wolff på THW Kiels webbplats 

Födda 1991
Tyska handbollsspelare
Män
Levande personer
Tyska handbollsmålvakter
Spelare i THW Kiel
Tyska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 2016
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2016 från Tyskland
Tävlande i handboll vid olympiska sommarspelen 2016
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2020 från Tyskland
Tävlande i handboll vid olympiska sommarspelen 2020
Spelare i Vive Kielce
Michał Jurecki

Michał Jurecki, född 27 oktober 1984 i Kościan, är en polsk handbollsspelare (vänsternia). Från 2005 till 2017 spelade han 198 landskamper och gjorde 547 mål för Polens landslag, med VM-silvret 2007 som största merit. Vid EM-turneringen 2016 på hemmaplan utsågs han till turneringens bästa vänsternia. Han är yngre bror till handbollsspelaren Bartosz Jurecki.

Klubbar 
  Tęcza Kościan (–2003)
  Chrobry Głogów (2003–2006)
  KS Kielce (2006–2007)
  HSV Hamburg (2007–2008)
  TuS Nettelstedt-Lübbecke (2008–2010)
  KS Kielce (2010–2019)
  SG Flensburg-Handewitt (2019–2020)
  KS Azoty-Puławy (2020–)

Meriter i urval 
 Med klubblag
 Champions League-mästare 2016 med KS Kielce
 Polsk mästare 2012, 2013, 2014, 2015, 2016, 2017 och 2018 med KS Kielce

 Med landslaget
  VM-silver 2007 i Tyskland
  Två VM-brons, 2009 i Kroatien och 2015 i Qatar

Källor 
 Michał Jurecki (arkiverad 2012) på polska handbollsförbundets webbplats

Externa länkar 

Polska handbollsspelare
Polska idrottare under 2000-talet
Födda 1984
Levande personer
Män
Spelare i HSV Hamburg
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Polen
Tävlande i handboll vid olympiska sommarspelen 2008
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2016 från Polen
Tävlande i handboll vid olympiska sommarspelen 2016
Spelare i Vive Kielce
Spelare i SG Flensburg-Handewitt
Spelare i TuS Nettelstedt-Lübbecke
Jupiter och Io

Jupiter och Io är en målning av den italienske konstnären Correggio, daterad till 1532–1533. Motivet är från Ovidius' Metamorfoser och visar hur Jupiter, klädd i ett mörkt moln, omfamnar och kysser Io, dotter till flodguden Inachos.

Målningen mäter 162 x 73,5 centimeter och finns på Kunsthistorisches Museum i Wien.

Källor

Externa länkar

Målningar av Correggio
Målningar från 1500-talet
Målningar i Kunsthistorisches Museum, Wien
Renässansmålningar
Målningar med motiv från grekisk-romersk mytologi
Jupiter och Zeus i konsten