kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
G. Wilson Knight

George Richard Wilson Knight (1897–1985) var en engelsk litteraturhistoriker, känd framför allt för sina tolkningar av mytologiskt innehåll i litteraturen, samt för The Wheel of Fire, en samling essäer om William Shakespeares pjäser. Han var också skådespelare och teaterdirektör. Knight trodde på spiritism och var vice-president för Spiritualist Association of Great Britain.

Arbeten 
 Myth and Miracle: an Essay on the Mystic Symbolism of Shakespeare (1929)
 The Wheel of Fire, Interpretations of Shakespearian Tragedy (1930)
 The Imperial Theme (1931)
 The Shakespearian Tempest (1932)
 The Christian Renaissance, with interpretations of Dante, Shakespeare, and Goethe, and a note on T. S. Eliot (1933)
 Shakespeare and Tolstoy (1934)
 Principles of Shakespeare's Production (1936)
 Atlantic Crossing: an Autobiographical Design (1936)
 The Burning Oracle, Studies in the Poetry of Action (1939)
 The Sceptred Isle: Shakespeare's Message for England at War (1940)
 The Starlit Dome: studies in the Poetry of Vision (1941)
 Chariot of Wrath: the Message of John Milton to Democracy at War (1942)
 The Olive and the Sword: a Study of England's Shakespeare (1944)
 The Dynasty of Stowe (1945)
 Hiroshima, on Prophecy and the sun-bomb (1946)
 The Crown of Life: Essays in Interpretation of Shakespeare's Final Plays (1947)
 Christ and Nietzsche: an Essay in Poetic Wisdom (1948)
 The Imperial Theme: Further Interpretations of Shakespeare's Tragedies, including the Roman Plays (1951)
 Lord Byron: Christian Virtues (1952)
 Byron's Dramatic Prose (1953)
 The Last of the Incas, a Play on the Conquest of Peru (1954)
 Laureate of Peace: on the Genius of Alexander Pope (1954)
 The Mutual Flame: on Shakespeare's Sonnets and The Phoenix and the Turtle (1955)
 Lord Byron's Marriage: The Evidence of Asterisks (1957)
 The Sovereign Flower: on Shakespeare as the poet of Royalism (1958)
 Ibsen (1962)
 The Golden Labyrinth: a Study of British Drama (1962)
 Byron and Hamlet (1962)
 The Saturnian Quest: a Chart of the Prose Works of John Cowper Powys (1964)
 Byron and Shakespeare (1966)
 Gold-Dust, with Other Poetry (1968)
 Shakespeare and Religion: Essays of Forty Years
 Neglected Powers: Essays on 19th and 20th Century Literature (1971)
 Jackson Knight: a Biography (1975)
 Virgil and Shakespeare (1977)
 Shakespeare's Dramatic Challenge: on the Rise of Shakespeare's Tragic Heroes (1977)
 Symbol of Man: on Body-soul for Stage and Studio (1979)
 Shakespearian Dimensions (1984)
 Visions and Vices: Essays on John Cowper Powys (1989)

Referenser

Externa länkar
 G. WIlson Knight

Födda 1897
Avlidna 1985
Män
Arthur Wallis Exell

Arthur Wallis Exell, född den 21 maj 1901 i Birmingham, död den 15 januari 1993 i Cheltenham, var en brittisk kryptograf, taxonom och växtgeograf, han var känd för sin botaniska forskning i tropiska och subtropiska Afrika samt en auktoritet på familjen tropikmandelväxter.

Källor

Kryptografer
Växtgeografer
Brittiska botaniker
Personer från Birmingham
Män
Födda 1901
Avlidna 1993
Norman O. Brown

Norman Oliver Brown, född 25 september 1913 i El Oro, Mexiko, död 2 oktober 2002 i Santa Cruz, Kalifornien, var en amerikansk forskare och författare inom områdena historia, litteratur, psykologi och kultur.

Böcker
1947. Hermes the Thief: The Evolution of a Myth.  Madison: University of Wisconsin Press.
1953. Hesiod, Theogony.  Translated and with an introduction by Norman O. Brown.  Indianapolis : Bobbs-Merrill.
1959. Life Against Death|Life Against Death: The Psychoanalytical Meaning of History.  Middletown: Wesleyan University Press.
1966. Love's Body.  New York: Random House.
1973. Closing Time.  New York: Random House.
1991. Apocalypse and/or Metamorphosis.  Berkeley: University of California Press.
2009. The Challenge of Islam: The Prophetic Tradition. Ed. by Jerome Neu. Santa Cruz, California: New Pacific Press.

Referenser

Män
Födda 1913
Avlidna 2002
Amerikanska författare
Alumner från Balliol College, Oxford
Alumner från University of Wisconsin–Madison
Sigmund Ahnfelt

Sigmund Ahnfelt, född 28 november 1915 i Sollentuna församling i Stockholms län, död 14 november 1993 i Engelbrekts församling i Stockholm, var en svensk militär.

Ahnfelt avlade studentexamen i Stockholm 1933. Han avlade officersexamen vid Krigsskolan 1938 och utnämndes samma år till fänrik vid Jämtlands fältjägarregemente samt befordrades till löjtnant 1940. Han tjänstgjorde som kapten och kompanichef i Finlands armé 1942 under fortsättningskriget. År 1946 befordrades han till kapten, 1949–1950 utbildade han sig i USA och 1950 överfördes han till Generalstabskåren. Han tjänstgjorde 1951 i FN-insatsen i Korea. Han var lärare vid Krigshögskolan 1952–1957, befordrades till major 1955 och studerade vid Försvarshögskolan 1956. Han var chef för Arméavdelningen i Försvarsstaben 1957–1960, befordrades till överstelöjtnant 1959, var expert i 1960 års försvarskommitté och var chef för sektion I i Försvarsstaben 1960–1961. Han tjänstgjorde vid Älvsborgs regemente från 1961, befordrades 1962 till överste och var 1962–1963 tillförordnad regementschef samt 1963–1966 ordinarie regementschef. År 1966 befordrades han till generalmajor, varefter han var ställföreträdande befälhavare tillika stabschef i Södra militärområdet 1966–1973 och befälhavare för Bergslagens militärområde 1973–1979. Han inträdde i reserven 1979.

Sigmund Ahnfelt invaldes 1953 som ledamot av Kungliga Krigsvetenskapsakademien.

Ahnfelt var verksam som militär skribent i Dagens Nyheter 1952–1954, Borås Tidning 1962–1966 och Sydsvenska Dagbladet Snällposten från 1968. Han skrev också i militära tidskrifter, bland annat Ny militär tidskrift och Kungl. Krigsvetenskapsakademiens handlingar och tidskrift. Han var en av medförfattarna till Både och. Det alliansfria Sveriges försvarsproblem. En militärpolitisk studie (Hörsta, Stockholm 1957).

Sigmund Ahnfelt var sonson till Arvid Ahnfelt och brorson till Astrid Ahnfelt. Han är begravd på Solna kyrkogård.

Utmärkelser 
  Kommendör med stora korset av Svärdsorden, 6 juni 1973.

Referenser

Källor
.

.
.

Födda 1915
Avlidna 1993
Män
Personer från Sollentuna
Svenska militärer under 1900-talet
Generalmajorer i svenska armén
Svenska regementschefer
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Kommendörer med stora korset av Svärdsorden
Gravsatta på Solna kyrkogård
Leslie Fiedler

Leslie Aaron Fiedler, född 8 mars 1917 i Newark, New Jersey, död 29 januari 2003 i Buffalo, New York var en judisk-amerikansk litteraturkritiker. Hans mest kända verk är Love and Death in the American Novel från 1960.

Referenser

Födda 1917
Avlidna 2003
Män
Karl Lauterbach (biolog)

Karl Adolf Georg Lauterbach, född den 21 april 1864 i Breslau, död den 1 september 1937 i Breslau, var en tysk biolog och geograf som är känd för sin utforskning av Tyska Nya Guinea.

Källor

Noter

Tyska biologer
Tyska geografer
Personer från Breslau
Män
Födda 1864
Avlidna 1937
Helen Vendler

Helen Hennessy Vendler, född 30 april 1933, är en amerikansk litteraturkritiker och professor vid Harvard University. Hon har bland annat skrivit böcker om Emily Dickinson, W. B. Yeats, Wallace Stevens, John Keats och Seamus Heaney.

Referenser 

Födda 1933
Kvinnor
Levande personer
Amerikanska professorer
Amerikanska litteraturkritiker
Personer från Boston
Alumner från Harvard University
HACEK

HACEK är en akronym för en grupp i sig obesläktade bakterier som mikrobiologiskt och kliniskt har likartade egenskaper och kan vara svåra att skilja åt. De orsakar förhållandevis ovanliga, men ofta svårdiagnostiserade allvarliga infektioner som sepsis, endokardit eller i andra kroppsdelar. Infektionerna utvecklas oftast smygande och är därför svåra att diagnostisera kliniskt, utan ofta är det ett oväntat resultat på blododling som ställer diagnosen.

HACEK-gruppens bakterier ingår som en del i normal mun- och svalgflora.

HACEK-begreppet förväntas i framtiden få mindre betydelse, då det bygger på bakterienamn och omfattande revision av taxonomin pågår inom mikrobiologin som innebär namnbyten. I och med att någon av de aktuella bakterierna byter namn upphör också HACEK som begrepp annat än med historisk betydelse.

Bakteriesläktena eller arterna är:

Diagnostik
HACEK-gruppen är gram-negativa stavbakterier som vanligen också är oxidaspositiva. Ibland tar de den röda färgen så svagt, att den knappast syns vid mikroskopering. Likaså kan de vara så korta, att de kan misstas för att vara kocker, så kallade kockobaciller. Flertalet kräver särskilt anpassade odlingsmedier samt atmosfär med sänkt syrgashalt och ökad koldioxidhalt för att växa, vilket kan ta från flera dygn till mer än en vecka innan de kan ses som kolonier på agarplattan.

Biokemiskt är flera HACEK-arter inerta och svåra att artbestämma med konventionella metoder och därför inkluderas de ofta i samlingsbegreppet ”gramnegativa icke jäsande stavar”, som i sig även innefattar åtskilliga andra bakteriegrupper.

Antibiotikakänslighet
I och med att HACEK-gruppens bakterier är svåra att odla kan också bestämning av antibiotikakänslighet bli osäker. Empiriskt vet man att HACEK-gruppen vanligtvis är känslig för betalaktamantibiotika som penicilliner och cefalosporiner, men då infektionerna är allvarliga och leder med stor sannolikhet till döden vid ineffektiv behandling krävs resistensbestämning för att behandlingen säkert skall få avsedd effekt. Från åren efter 2015 har molekylärbiologiska metoder förbättrat möjligheterna med både diagnostik och antibiotikaresistensbedömningar.

Referenser

Bakterier
2094 Magnitka

2094 Magnitka eller 1971 TC2 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 12 oktober 1971 av Krims astrofysiska observatorium på Krim. Den har fått sitt namn efter den då sovjetiska gruv- och industristaden Magnitogorsk.

Asteroiden har en diameter på ungefär 10 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Matterania.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Matterania-asteroider
Småplaneter namngivna efter platser
Astronomiska upptäckter av Krims astrofysiska observatorium
Astronomiska upptäckter 1971
2698 Azerbajdzhan

2698 Azerbajdzhan eller 1971 TZ är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 11 oktober 1971 av Krims astrofysiska observatorium på Krim. Den har fått sitt namn efter landet Azerbajdzjan.

Asteroiden har en diameter på ungefär 14 kilometer.

Referenser 
 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter platser
Astronomiska upptäckter av Krims astrofysiska observatorium
Astronomiska upptäckter 1971
Azerbajdzjan
Ladislav Brožek

Ladislav Brožek född 1952, är en slovakisk astronom.

Han var verksam vid Kleť-observatoriet.

Minor Planet Center listar honom som L. Brozek och upptäckare av 23 asteroider mellan 1979 och 1982.

Asteroider upptäckta av Ladislav Brožek

Se även 
Astronomiska upptäckter av L Brožek

Referenser 

Slovakiska astronomer
Födda 1952
Levande personer
Män
Astronomer under 1900-talet
Carl Gustaf Lönnbom

Carl Gustaf Lönnbom, född 1774, död 1834, var en svensk skådespelare och teaterdirektör. Han var direktör för det Lönnbomska teatersällskapet.  

Han var 1801 engagerad vid Johan Peter Strömbergs teater i Nyköping och 1803 i Johan Peter Lewenhagens teatersällskap.  Han hoppade av Lewenhagens sällskap under ett uppträdande i Göteborg, där han i varje fall mellan 1811 och 1816 var sysselsatt som traktör. 

Lönnbom därefter blev ledare för sitt eget turnerande teatersällskap på Carl Stenborgs teaterprivilegium. Vid denna tid fanns det endast tre kringresande teatersällskap i Sverige, som tillgodosåg teaterlivet utanför Stockholm: Fredrik Wilhelm Ståhlbergs, Josef August Lamberts och Lönnboms – förutom Carl Wildners, som dock inte räknas som ett riktigt resande sällskap eftersom det i praktiken tillhörde Djurgårdsteatern och bara turnerade i landsbygden tillfälligt.  Han var gift med den populära landsortsskådespelaren Charlotta Sofia Mosett, och parets teatersällskap var välkänt på sin tid, även om det inte ansågs vara bland de mest framstående.

Lönnbom avslutade sin scenkarriär när han 1824 fick burskap som spegelfabrikör i Stockholm.

Referenser 
 Nordensvan, Georg, Svensk teater och svenska skådespelare från Gustav III till våra dagar. Förra delen, 1772–1842, Bonnier, Stockholm, 1917
 Wilhelm Berg:  Anteckningar om Göteborgs äldre teatrar / Band 2. 1794–1816 (1896-1900)

Män
Födda 1774
Avlidna 1834
Svenska skådespelare under 1800-talet
Svenska teaterchefer under 1800-talet
Svenska spegelmakare
Tom Johnson

Thomas Christian "Tom" Johnson, född 18 februari 1928, död 21 november 2007, var en kanadensisk ishockeytränare och professionell ishockeyback. Han tillbringade 17 säsonger i den nordamerikanska ishockeyligan National Hockey League (NHL), där han spelade för ishockeyorganisationerna Montreal Canadiens och Boston Bruins. Johnson producerade 264 poäng (51 mål och 213 assists) samt drog på sig 960 utvisningsminuter på 978 grundspelsmatcher. Han spelade också på lägre nivå för Buffalo Bisons i American Hockey League (AHL).

Johnson vann åtta Stanley Cup under sin karriär, där han vann sex som spelare med Canadiens för säsongerna 1952–1953, 1955–1956, 1956–1957, 1957–1958, 1958–1959 och 1959–1960 och två som ledare med Bruins för säsongerna 1969–1970 och 1971–1972. Johnson blev 1959 framröstad som årets back och fick motta trofén James Norris Memorial Trophy. 1970 blev han invald till Hockey Hall of Fame.

Efter spelarkarriären arbetade han inom organisationen för Bruins mellan 1968 och 1998, där han var deras tränare mellan 1970 och 1973.

Den 21 november 2007 avled Johnson av hjärtsvikt vid 79 års ålder.

Statistik

Spelare

Tränare

Referenser

Externa länkar
Tom Johnson NHL Statistics – Hockey-Reference.com
Tom Johnson (b.1928) hockey statistics and profile at hockeydb.com

Avlidna 2007
Stanley Cup-mästare 1972
Tränare i Boston Bruins
Kanadensiska ishockeytränare
Medlemmar i Hockey Hall of Fame
Stanley Cup-mästare 1970
Befattningshavare i Boston Bruins
Spelare i Boston Bruins
Stanley Cup-mästare 1960
Vinnare av James Norris Memorial Trophy
Stanley Cup-mästare 1959
Stanley Cup-mästare 1958
Stanley Cup-mästare 1957
Stanley Cup-mästare 1956
Stanley Cup-mästare 1953
Spelare i Buffalo Bisons (1940–1970)
Spelare i Montreal Canadiens
Kanadensiska idrottare under 1900-talet
Kanadensiska ishockeyspelare
Idrottare från Manitoba
Födda 1928
Män
Herman Gummerus (ingenjör)

Herman Erik Gummerus, född 18 september 1841 i Brahestad, död 16 oktober 1892 i Vasa, var en finländsk ingenjör. Han var far till filologen Herman Gummerus.

Gummerus filosofie magister 1867 och bedrev därefter tekniska studier i Zürich. Han anställdes 1868 vid byggandet av Riihimäki–Sankt Petersburg-banan, blev 1872 baningenjör i Sankt Petersburg samt 1878 bandirektörsassistent vid Järnvägsstyrelsen. Han kommenderades 1883 till Vasa, där han byggde Vasklotbanan under ytterst svåra förhållanden. Han var ledamot av borgarståndet vid lantdagarna 1885 och 1888. Han var en av stiftarna av Tekniska föreningen i Finland.

Källor

Finländska väg- och vattenbyggnadsingenjörer
Borgarståndets lantdagsledamöter
Födda 1841
Avlidna 1892
Män
Personer från Brahestad
Evert Wasastjerna

Evert Edelfrid Wasastjerna, född 23 februari 1833 i Malax, död 20 maj 1930 i Helsingfors, var en finländsk ingenjör och ämbetsman. 

Wasastjerna blev filosofie kandidat 1853 och var ursprungligen verksam som lärare vid ett läroverk i Helsingfors. Han blev dock avstängd från Helsingfors universitet under ett halvår på grund av sitt deltagande i den så kallade Tölömiddagen 1855 och inriktade sig därefter på den tekniska banan. Han blev arbetschef vid Finlands första järnväg, Tavastehusbanan, 1857 och verkade även som arbetschef på ett avsnitt vid Riihimäki–Sankt Petersburg-banan, där han blev bandirektör 1870. Han var ledamot av Järnvägsstyrelsen 1877–1898 och tilldelades även ett stort antal statliga kommittéuppdrag.

Källor

Noter

Externa länkar 

 

Finländska väg- och vattenbyggnadsingenjörer
Finländska ämbetsmän
Födda 1833
Avlidna 1930
Män
Personer från Malax
Finlandssvenskar inom näringslivet
Finlandssvenska tekniker
Evert
Antero Jyränki

Veli Orko Antero Jyränki, född 9 augusti 1933 i Fredrikshamn, död 29 april 2020 i Helsingfors, var en finländsk jurist.

Jyränki blev juris doktor 1967. Han var tillförordnad biträdande professor i offentlig rätt vid Tammerfors universitet 1966–1968, tillförordnad professor 1968–1970, chef för republikens presidents kansli 1970–1973, äldre forskare vid statens samhällsvetenskapliga kommission 1974–1977 och biträdande professor i offentlig rätt vid Tammerfors universitet 1977–1980 samt professor i statsförfattningsrätt jämte internationell rätt vid Åbo universitet 1980–1998; forskarprofessor 1983–1987. Han nödgades avgå från posten som presidentens kanslichef på grund av sitt agerande i den så kallade Zavidovoaffären.

Jyränki har behandlat presidentens ställning i Finland i de rättsdogmatiska undersökningarna Sotavoiman ylin päällikkyys (1967) och Presidentti (1978) samt granskat utvecklingen av de ekonomiska rättigheternas grundlagsskydd i verket Perustuslaki ja yhteiskunnan muutos (1973). Konstitutionen i europeiskt och nordamerikanskt rättstänkande var ämne för det digra arbetet Lakien laki (1989), medan den finländska grundlagsreformen dryftades i Perustuslakiuudistus (1974) och Uusi perustuslakimme (2000). I boken Kolme vuotta linnassa (1990) skildrade Jyränki tiden som presidentens kanslichef.

År 1987 utnämndes han till ledamot av Finska Vetenskapsakademien.

Referenser

Noter

Uppslagsverk

Externa länkar 
 

Ledamöter av Finska Vetenskapsakademien
Finländska professorer i juridik
Personer verksamma vid Tammerfors universitet
Personer verksamma vid Åbo universitet
Personer från Fredrikshamn
Födda 1933
Avlidna 2020
Finländska jurister under 1900-talet
Män
Abrocoma shistacea

Abrocoma shistacea är en gnagare i familjen chinchillaråttor som förekommer i västra Argentina. Populationen listades en längre tid som underart till Abrocoma cinerea och sedan 2002 godkänns den som art. Den listas av IUCN som livskraftig (LC).

Utseende 
I två studier anges den genomsnittliga kroppslängden (huvud och bål) med 16,2 respektive 18,3 cm och svanslängden med 10,1 respektive 10,8 cm. Vikten ligger vid 174 g. Djuret har cirka 2,8 cm långa bakfötter och ungefär 2,5 cm stora öron. Pälsen är på ovansidan gråaktig och på undersidan ljusare i samma färg. Mörkast är regionen kring ryggens mittlinje. Artens svans har en mörk ovansida och en vit undersida. Även händer och fötter är på ovansidan täckta av vita hår. En fläck av vitaktiga hår på bröstet täcker en körtel.

Djuret har i varje käkhalva en framtand, ingen hörntand, en premolar och tre molarer, alltså 20 tänder.

Arten har liksom Abrocoma vaccarum men i motsats till de flesta andra släktmedlemmar stora och breda övre framtänder. Hos Abrocoma shistacea är dessa lodräta medan Abrocoma vaccarum har snedställda övre framtänder. Hos Abrocoma vaccarum är framtändernas orange färg blekare.

Utbredning 
Denna chinchillaråtta lever endemisk i provinsen San Juan i västra Argentina. Den vistas i Andernas mellersta och låga delar mellan 1100 och 2900 meter över havet. I utbredningsområdet förekommer många klippor och stenar samt glest fördelad växtlighet.

Ekologi 
Arten gräver underjordiska bon i marken mellan klipporna. Födan utgörs främst av buskar från släktet Larrea. En hanne, några honor och deras ungar bildar en liten flock. I utbredningsområdet förekommer även växter av släktena Gymnophyton, Stipa och Bougainvillea  men de lämnas vanligen orörd.

Boet byggs vanligen så att ingången ligger mot öst. Tunnlarna som sammanlänkar kamrarna ligger ungefär 30 cm under markytan. Mellan två bon ligger i genomsnitt 127 meter. Individerna är oftast aktiva mellan skymningen och gryningen. Fortplantningssättet antas vara lika som hos andra släktmedlemmar.

Referenser 

Chinchillaråttor
shistacea
Däggdjur i neotropiska regionen
Oswald Bertram Lower

Oswald Bertram Lower, född 1863 i Adelaide, död den 18 mars 1925 i Wayville, var en australisk kemist och apotekare som främst är känd för sina insatser inom entomologin, särskilt fjärilar. Hans samlingar finns bevarade på South Australian Museum.

Källor

Australiska entomologer
Personer från Adelaide
Män
Födda 1863
Avlidna 1925
Fredrik Frans Wallenstråle

Fredrik Frans Wallenstråle, född 30 januari 1771 i Stockholm, död 10 december 1857 på Ekeby i Ytterenhörna socken i Södermanland, var en svensk militär som utmärkte sig under Gustav III:s ryska krig.

Bakgrund
Wallenstråle var son till kanslirådet och ordenshärolden Fredrik Ulrik Wallenstråle och dennes hustru Märta Silfverstedt. Redan som nioåring blev han inskriven som ryttare vid Livregementet till häst. Under 1780-talet var han antagen som extra lärstyrman vid Svenska Ostindiska Companiet. Den 29 december 1789 utnämndes han till fänrik vid Arméns flottas svenska eskader, och han deltog bland annat i Slaget vid Svensksund den 9-10 juli 1790. Han befordrades den 22 juli 1790 till löjtnant.

Efter kriget kvarstod han i krigstjänst, till dess att han den 9 oktober 1804 erhöll avsked med möjlighet att kvarstå som löjtnant i flottorna. Han erhöll avsked den 22 juli 1805 med kaptens titel. Den 12 september samma år gifte han sig i Lyttskär i Satakunta med dottern till landshövdingen Carl Constantin de Carnall, Catharina Maria Charlotta de Carnall. Paret fick sex barn, varav ett dog i späd ålder. Familjen bosatte sig i Björneborg, där Wallenstråle verkade som handelsman. Familjen flyttade runt år 1820 tillbaka till Sverige och Wallenstråle dog tio dagar före sin hustru. De är gravsatta på Maria Magdalena kyrkogård.

Utmärkelser
 Svensksundsmedaljen – 1791

Källor
 Adelsvapen.com, Tab 5

Noter

Svenska militärer under 1800-talet
Födda 1771
Avlidna 1857
Män
Svensksundsmedaljen
Deltagare i slaget vid Svensksund
Militärer från Stockholm
Gravsatta på Maria Magdalena kyrkogård
Fredrik Frans
Johannes Winnertz

Johannes Winnertz, född den 11 februari 1800, död den 24 juli 1890, var en tysk entomolog som var specialiserad på tvåvingar. Hans samlingar finns bevarade på Senckenberg Museum och Naturhistorischen Museum Wien.

Källor

Tyska entomologer
Män
Födda 1800
Avlidna 1890
U Pavonis

U Pavonis är en pulserande variabel av Mira Ceti-typ  i stjärnbilden Påfågeln. 

Stjärnan varierar mellan visuell magnitud +8,27 och 15,2 med en period av 289,7 dygn.

Se även 
 Variabel stjärna

Referenser

Noter 

Stjärnbilden Påfågeln 
Miravariabler
Edward Parr Wiltshire

Edward Parr Wiltshire, född den 18 februari 1910 i Gorleston-on-Sea, död 2004, var en brittisk diplomat som på sin fritid byggde upp ett internationellt rykte inom entomologi.

Källor

Brittiska diplomater
Brittiska entomologer
Personer från Norfolk
Män
Födda 1910
Avlidna 2004
W Pavonis

W Pavonis är en pulserande variabel av Mira Ceti-typ  i stjärnbilden Påfågeln. 

Stjärnan varierar mellan visuell magnitud +8,1 och lägre än 14,9 med en period av 283,35 dygn.

Se även 
 Variabel stjärna

Referenser

Noter 

Stjärnbilden Påfågeln 
Miravariabler
Karl Johan Lindberg

Karl Johan Lindberg, född 1851 i Sund på Åland, död 1921, var en finländsk ingenjör. Han var bror till Werner Lindberg.

Lindberg tjänstgjorde vid Överstyrelsen för väg- och vattenbyggnaderna 1879–1917. Han ritade bland annat omkring 250 järnvägsbroar och vann därigenom rykte som en av Finlands främsta brokonstruktörer.

Källor

Finländska väg- och vattenbyggnadsingenjörer
Födda 1851
Avlidna 1921
Män
Personer från Sund, Åland
Finlandssvenska tekniker

Externa länkar
Fa Tsuan Wang

Fa Tsuan Wang, född 1899, död 1985, var en kinesisk botaniker som var specialiserad på enhjärtbladiga växter. Hans samlingar finns bevarade på Natural History Museum. Han var ledamot av Academia Sinica.

Källor

Kinesiska botaniker
Män
Födda 1899
Avlidna 1985