kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
International Institute for Applied Systems Analysis

International Institute for Applied Systems Analysis (IIASA) är en internationell forskningsorganisation beläget i Laxenburg, nära Wien, i Österrike. IIASA bedriver tvärvetenskapliga studier om miljömässiga, ekonomiska, tekniska och sociala frågor rörande mänskliga perspektiv på globala förändringar. IIASA:s uppdrag är "att ge kunskap och vägledning till beslutsfattare över hela världen genom att hitta lösningar på globala och universella problem genom tillämpad systemanalys i syfte att förbättra mänskligt och socialt välbefinnande och för att skydda miljön."

Organisation 
IIASA är en icke-statlig institution som finansieras av vetenskapliga organisationer i sina länder, som för närvarande är: Australien, Österrike, Brasilien, Kina, Egypten, Finland, Tyskland, Indien, Indonesien, Japan, Malaysia, Nederländerna, Norge, Pakistan, Sydkorea, Ryssland, Sydafrika, Sverige, Ukraina och USA. Finansiering för Institutet kommer också från avtal, bidrag och donationer från regeringar, internationella organisationer, akademi, företag och individer.

Referenser 

Forskningsinstitut
Rävsundsbron

Rävsundsbron () är en hängbro i Finland som sträcker sig mellan Kustö i S:t Karins och Kirjala i Pargas söder om Åbo. Bron, som är en del av Regionalväg 180 (även kallad Skärgårdsvägen), färdigställdes 1963 och är fortfarande (2018) den längsta hängbron i Finland. Till 50-årsjubileet 2013 avbildades Rävsundsbron på ett finskt frimärke. För närvarande planeras en ny bro som skall uppföras öster om den gamla.

Beskrivning

Genom brons tillkomst skulle Pargas bli den enda skärgårdskommunen som fick en fast förbindelse med fastlandet. Innan dess trafikerades det drygt 400 meter breda Rävsundet av en färja. Byggarbetena började 1962 och på hösten 1963 invigdes bron. Bron planerades av danska ingenjörsbyrån Chr. Ostenfeld & W. Jønson. För att minska brons längd anlades en cirka 200 meter lång halvö söderifrån.

Grundläggningen och underkonstruktionen är av betong. Körbanan bärs upp av två pyloner som består av svetsade stålplåtar. Pylonen på Pargassidan är 38 meter hög över vattenytan och på Kustösidan 43 meter. Körbanan lutar således cirka fem meter ner mot Pargas. Mellan pylonerna spändes 19 bärkablar på vardera sida som väger 8 000 kg/styck. De bär en fackverkskonstruktion av stål som utgör stommen till körbanan. Huvudspannet blev 220 meter långt och den totala längden uppgår till 287 meter. Körbanans bredd blev 10 meter (totalbredd 14 meter) medan den segelfria höjden är 11 meter. Bron kostnadsberäknades till 540 miljoner gamla FIM (motsvarande 5,4 miljoner nya FIM efter revalveringen 1963).

Rävsundsbron är den längsta hängbron i Finland räknat efter huvudspannets längd. Mellan 1999 och 2000 genomfördes en renovering där bland annat körbanans beläggning förnyades och stålkonstruktionen ommålades. Mellan 2004 och 2005 följde nästa reparation som kostade cirka 2,5 miljoner euro. Ändå håller bron på att nå slutet av sin livslängd, delvis beroende på att trafiken är hårdare och tyngre än den när bron planerades i början av 1960-talet. Här passerar under sommarmånaderna upp till 15 000 fordon / dygn, därav 600 tunga fordon.

Ny bro
Efter diskussioner om ett tunnelalternativ inleddes utredningsarbetet för en ny bro på sommaren 2015. Finska Närings-, trafik- och miljöcentralen kom fram till att en ny kombinerad stålbalkbro och snedkabelbro är det bästa alternativet och skall uppföras öster om den gamla bron. Den nya bron mellan Pargas och S:t Karins kommer att kosta upp till 35 miljoner euro att bygga.

Källor
Barnsilta: Rävsundsbron.
Yle: Film om brobygget den 19 april 1963.
Yle: Bygg Rävsundsbron öster om gamla bron, publicerad 6 april 2016.

Externa länkar

Hängbroar
Broar i Finland
Broar invigda 1963
1963 i Finland
Pargas
S:t Karins
Evald Fransson

Frans Laurin Evald Fransson, född 23 juni 1907 i Trankils församling, Värmlands län, död 1 januari 1988 i Härlanda församling, Göteborg, var en svensk skolledare och skriftställare.

Fransson, som var son till hemmansägare Frans Andréasson och Justina Svensson, utexaminerades från Folkskoleseminariet i Karlstad 1932. Han blev e.o. folkskollärare i Hornsberg på Frösön 1932, folkskollärare i Torpshammar 1935, i Göteborg 1936 och var rektor vid Göteborgs stads obligatoriska skolor från 1956. 

Fransson var styrelseledamot i Arbetarnas bildningsförbund (ABF) i Göteborg 1946–1955, biträdande redaktör för Folklig Kultur 1947–1949, ordförande i Unga Örnars Göteborgsdistrikt 1945-1948 och ledamot av Göteborgs folkskolestyrelse 1945–1955. Han var även verksam inom Svenska familjevärnet. Utöver nedanstående skrifter författade han artiklar i tidningar och tidskrifter.

Bibliografi
Mjölken – hälsokällan. Några av den moderna näringslärans forskningsresultat (1939)
Uppfostran och upprustning (1941)
Barnbegränsningens orsaker (1942)
Befolkningsfrågan (1943)
Är demokratin på glid? Har hemuppfostran försämrats. Vad kan skolan göra (1943)
Fostran till nordisk gemenskap (1945)
Demokratins samhälle (lärobok, 1956)

Källor

Noter

Svenska skolledare under 1900-talet
Födda 1907
Avlidna 1988
Män
Personer från Trankils socken
Redi

Redi är ett köpcentrum i Fiskehamnen i Helsingfors. Redi är det största köpcentret i Helsingfors innerstad, huvudstadsregionens femte största och Finlands sjunde största köpcentrum. Det 64 000 kvadratmeter stora köpcentret är en del av den helhet som byggs av byggbolaget SRV och som också innefattar åtta tornhus och en parkeringsanläggning för 1 950 bilar. Tprnhuset Majakka blir Finlands högsta bostadshus då det färdigställs på våren 2019, med sina 134 meter och 35 våningar. Redi-helheten beräknas kosta en miljard euro. Redi har planerats av arkitekt Pekka Helin.

Köpcentret består av två delar, som namngetts Stadi och Sköne, som delas itu av Fiskehamnsgatan. Helsingfors metrobana och Österleden passerar genom köpcentrets tredje våning och det finns en direkt ingång till Fiskehamnens metrostation från Redi. Redi öppnade 20 september 2018.

Köpcentret är öppet vardagar 9–21, lördagar 9–18 och söndagar 12–18.

Affärer och service 
Det finns 175 butiker i Redi i cirka 200 affärsutrymmen. De största butikerna är K-Supermarket, Lidl, Clas Ohlson, H&M och Halonen. I Redi finns Finlands första butik som säljer matsvinn, WeFood. I köpcentret finns totalt 43 restauranger och kaféer. I den underjordiska våningen finns en restaurangvärld med främst snabbmatsställen, medan Food Market ligger på gatunivå och består av flera olika restauranger. Dessutom finns flera mera formella restauranger.

I samband med köpcentret finns den baltiska biografkedjan Cinamons första biografi i Finland. Cinamon har fem salar med 220 stolar i den största och fyra salar med 120 platser var, totalt 700 stolar. Dessutom finns upplevelse- och nöjescentret Virtual Planet med Finlands första Multi D-biograf. Den är utrustad med rörelse-, ljud-, video- och olika fysiska effekter. I Redi finns också frifallssimulatorn Fööni med ett 20 meter högt flygutrymme i glas där luft strömmar med en hastighet mellan 180 och 300 km/h.

På Redis tak ovanpå metrobanan finns parken Bryga, som till sin storlek motsvarar Esplanadparken.

Namn 
Namnet Redi och andra namn har anknytning till sjöfart på helsingforsslang. Redi kommer av redd, bryga av (kommando)brygga, sköne betyder hav och stadi betyder stad.

Bilder

Externa länkar

Referenser 

Köpcentrum i Finland
Sörnäs
Sparviero-klass

Sparviero-klass är en klass italienska robotbåtar med bärplan byggda på 1970-talet. Med ett deplacement på bara 60 ton är de bland de minsta robotbåtar som byggts. Tre fartyg i klassen har tillverkats på licens i Japan. De japanska fartygen har annorlunda beväpning och går därför under namnet 1-go-klass.

Historia
I slutet av 1960-talet designade Carlo Rodriguez med stöd av Boeing en bärplansbåt delvis baserad på Boeings testfartyg USS Tucumcari. Italiens flotta beställde en första prototyp med namnet Sparviero (sparvhök) 1970. Fartyget började byggas av Alinavi i La Spezia i april 1971 och sjösattes 9 maj 1973. Fartyget togs i tjänst 15 juli 1974, men några fler fartyg var egentligen inte påtänkta. I stället var planen att Italien skulle köpa ett antal fartyg av Pegasus-klass från USA. Amerikanska flottans ovilja att satsa pengar på Pegasus-klassen gjorde dock att Italien 1977 valde att i stället beställa ytterligare sex fartyg av Sparviero-klass, den här gången av Fincantieri som köpt upp Alinavi.

Även om fartygen var snabba och tungt beväpnade för sin storlek var de inte helt lyckade. De hade svårt att operera i grov sjö och även i lugnt väder hade de problem med vibrationer. De var inte heller så snabba som planerat. Planerna på att byta ut Rolls-Royce Proteus mot en större gasturbin från Allison lades ner av kostnadsskäl. I stället installerades vatteninsprutning i gasturbinen för att temporärt kunna öka effekten.

År 1991 tecknade Japan ett avtal med Fincantieri för att tillverka upp till 12 stycken fartyg på licens för att ersätta sina äldre torpedbåtar. Sumitomo började bygga de två första båtarna i mars 1991. Övriga båtar sköts på framtiden på grund av kostnaderna för Japans deltagande i Gulfkriget. Ett tredje fartyg började byggas i mars 1993, men inga fler fartyg beställdes. De japanska båtarna hade SSM-1B i stället för Otomat vilket gjorde att man fick plats med fyra robotar i stället för två. I normala fall bärs dock bara två robotar. Även 76 mm-kanonen byttes ut mot en 20 mm Vulcan automatkanon.

Sparviero och Nibbio avrustades 1991 respektive 1998 följt av resterande fartyg i klassen 2005. De japanska fartygen avrustades också några år senare.

Fartyg i klassen

Italien

Japan

Källor

Se även
Pegasus-klass
Projekt 206MR Vichr

Bärplansbåtar
Robotbåtsklasser
Fartyg byggda i Italien
Italienska örlogsfartyg under kalla kriget
Margit Linnell

Ingrid Margit Linnell, född Karlberg 25 juli 1904 i Hultsfreds församling, Kalmar län, död 18 januari 1990, var en svensk redaktör.

Margit Linnell var dotter till köpman Julius Karlberg och Hilda Gustafsson samt från 1929 gift med lektor Tore Linnell. 

Linnell var bankkassör 1924–1929, styrelseledamot i Stockholmskretsen av Svenska familjevärnet och dess arbetsutskott 1941–1944, ledamot av Aktiv hushållnings barnkläderskommitté 1944, amanuens hos Aktiv hushållning 1945, konsulent vid Hemmens forskningsinstitut 1954–1956 och förste assistent vid Statens institut för konsumentfrågor 1957–1969. Hon var medarbetare i skrifter utgivna av Aktiv hushållning samt medarbetare och avdelningsredaktör i Svenskt husmoderslexikon 1949–1955.

Källor

Linnell, Ingrid Margit på svenskagravar.se

Svenska redaktörer
Födda 1904
Avlidna 1990
Kvinnor
Personer från Hultsfred
Aktiv hushållning

Aktiv hushållning var svensk statlig byrå för konsumentupplysning.

Aktiv hushållning grundades 1940 och var del av den dåtida kristidsförvaltningen med syfte var att underlätta hemmens anpassning till krishushållningen. Byrån, som leddes av Karin Kock, bedrev omfattande rådgivning och upplysningsverksamhet, angående bland annat mathållning, klädvård och klädinköp, dels i  medierna, dels genom egna publikationer. Byrån uppgick 1954 i Hemmens forskningsinstitut.

Källor
Nationalencyklopedin: Aktiv hushållning (hämtad 2018-10-08)

Ej längre existerande svenska statliga myndigheter
Svenska statliga myndigheter bildade 1940
Svenska statliga myndigheter upplösta 1954
Jan Fröman

Jan Fröman, född 10 juni 1955, är en svensk författare till ett flertal ungdomsromaner, bland annat Jonathan-deckarna som utspelar sig på Stora Karlsö där Fröman har varit tillsyningsman. Fröman har även varit journalist vid Hallandsposten, Tidningen NU och Gefle Dagblad. Fröman har även varit aktiv i samhällsdebatten, bland annat i samband med torkan och hur det påverkat hästfodertillgången.

Bibliografi
 2017 – 
 2018 – 
2019 – Fröman, Jan; Wennerstén Lena. Spionligan. Jonathan deckare. Hestra: Isaberg förlag. http://libris.kb.se/bib/t3m0gx09rr88vg59. 
2019 – Fröman, Jan. Inbrott i stallet. Ett fall för stall Blomgren. Stockholm: Lind & Co. http://libris.kb.se/bib/q1qpf2ngnm7q403h. 
2019 – Fröman, Jan. Den försvunna silverkalken. Ett fall för stall Blomgren. Stockholm: Lind & Co. http://libris.kb.se/bib/hshg6tvxfxwjwmwp. 
2020 – Fröman, Jan. Kapitelrånarna. Ett fall för stall Blomgren. Stockholm: Lind & Co. http://libris.kb.se/bib/dqtdrp68b0v4zcd5 
2020 – Fröman, Jan. Saknad i Torekov. Torekovserien. Stockholm: LInd & Co. http://libris.kb.se/bib/4h9fvx0r2hzmdt7b.

Referenser 

Födda 1955
Svenska författare
Män
Levande personer
Olof Thunbergs medverkan i filmer, TV och radio

Olof Thunberg (1925–2020) var en svensk skådespelare och regissör som medverkat i följande film-, TV- och radioproduktioner.

Filmografi

Långfilmer

Kortfilmer

TV

Roller

Regi

Radioteater

Roller

Se även radioserien I plommonstop och paraply (1963, 1965 och 1970).

Regi

Källor

Externa länkar 

Filmografier
Olof Thunberg
Olof Thunbergs teaterproduktioner

Olof Thunberg (1925–2020) var en svensk skådespelare och regissör som medverkat i följande teaterproduktioner.

Roller

Regi

Manus och bearbetningar

Förinspelad röst

Referenser

Kommentarer

Noter

Olof Thunberg
Olof Thunbergs diskografi

Olof Thunberg (1925–2020) var en svensk skådespelare och regissör som medverkat i följande fonogram och datorspel.

Diskografi

För barn, ej Bamse

Scenproduktioner

Dikter

Bamse

Talböcker för vuxna

Referenser

Olof Thunberg
Diskografier för svenska artister
Konsthantverk från Java och Kina

Konsthantverk från Java och Kina var en utställning som arrangerades av Konsthantverkarnes Gille i april 1915. Den visades på Konstnärshuset i Stockholm och innehöll bland annat batik, metallslöjd, flätverk och läderarbeten från Asien. Föremålen lånades in från Riksmuseets Etnografiska avdelning samt från botanisten Thorild Wulff och flera andra privata samlare. 

Konsthistorikern Arvid Bæckström anmälde utställningen i Svenska Slöjdföreningens Tidskrift 1915.

Referenser 

Utställningar i Sverige
Stockholm under 1910-talet
Louis-Sébastien Lebrun

Louis-Sébastien Lebrun, född den 10 december 1764 i Paris, död där den 27 juni 1829, var en fransk tonsättare.

Lebrun antogs vid sju års ålder som korgosse i kyrkan Notre-Dame och erhöll vid denna katedrals sångskola sin musikaliska bildning. Han utnämndes 1783 till kapellmästare vid kyrkan Saint-Germain-l'Auxerrois och uppträdde 1787 som tenorsångare vid Stora operan, där han sedermera blev anställd som sånglärare. Lebrun erhöll 1807 plats som sångare i kejsar Napoleons kapell. Han komponerade över 14 komiska operor, mässor, romanser med mera. Hans komedi med sång Svärfadren Rival uppfördes i Stockholm.

Källor 

 
  

 

Franska klassiska kompositörer
Franska tenorer
Franska sångpedagoger
Franska operasångare under 1700-talet
Musiker från Paris
Födda 1764
Avlidna 1829
Män
Lebrun

Lebrun är ett franskt efternamn, som burits av bland andra:

 Albert Lebrun (1871–1950), fransk president
 Barthélémy Louis Joseph Lebrun (1809–1889), fransk general
 Céline Lebrun (född 1976), fransk judoutövare
 Charles Le Brun (1619–1690), fransk målare
 Charles-François Lebrun (1739–1824), fransk politiker
 Franziska Lebrun (1756–1791), tysk tonsättarinna och sångerska
 Louis-Sébastien Lebrun (1764–1829), fransk sångare och tonsättare
 Ludwig August Lebrun (1746–1790), tysk oboist och tonsättare
 Pierre-Antoine Lebrun (1785–1873), fransk poet
 Ponce Denis Écouchard Lebrun (1739–1807), fransk poet
 Pigault-Lebrun (1753–1835), fransk författare

Franska efternamn
Fynske Livregiment

Fynske Livregiment (på svenska: Fyns livregemente), var ett danskt infanteriregemente som var verksamt under olika namn mellan 1614 och 1991.

Historia
Regementet upprättades av Kristian IV den 17 november 1614 som Fynske Fenle Knægte af Jydske Regiment Landsfolk och var medan det verkade ett av den danska arméns äldsta förband, jämnårigt med Sjællandske Livregiment. Regementet har stridit i alla danska krig sedan 1625, inklusive Torstensons krig (1643–1645) Karl X Gustavs danska krig (1658–1660), Skånska kriget (1675–1679), Stora nordiska kriget (1700), Stora nordiska kriget (1709–1720), Slaget på Reden (1801), Kanonbåtskriget (1807–1814), Slesvig-holsteinska kriget (1848–1850) och Dansk-tyska kriget (1864). Förutom dessa var regementet i främmande tjänst 1689–1714, bland annat Pfalziska tronföljdskriget och Spanska tronföljdskriget. Regementets fana bär namnen Lutter am Barenberge 1626, Wismar 1675, Kristianstad 1677–78, Stralsund 1715, Dybbøl 1848, Isted 1850 and Dybbøl 1864.

Den 1 november 1991 införlivades regementet tillsammans med Kongens Jyske Fodregiment i Slesvigske Fodregiment.

Namn och beteckningar

Förbandschefer

Referenser

Noter

Ej längre existerande danska regementen
Danska militära enheter bildade 1614
Danska militära enheter upplösta 1991
Lexi Belle

Lexi Belle, född 5 augusti 1987 i Independence, Louisiana, är en amerikansk porrskådespelerska. Hon påbörjade sin karriär inom porrindustrin 2006.

Karriär 
Lexi Belle utsågs 2011 till en av de 12 mest populära porrstjärnorna av CNBC. Man motiverade utnämningen med de många priser och nomineringar hon fått av AVN och XBIZ samt hennes mycket populära hemsida, en av de största inom porrbranschen. Belle utsågs till Penthouse Pet of the Month i maj 2013 och Penthouse Pet of the Year 2014. 2015 gjorde hon sin debut inom mainstreamfilm med rollen som Hera i actionthrillern Samurai Cop 2: Deadly Vengeance, tillsammans med Kayden Kross och Tommy Wiseau.

Utmärkelser och nomineringar

AVN Awards

F.A.M.E. Awards

XRCO Awards

Andra utmärkelser 

 2008 Adam Film World Guide Award - Teen Dream Of The Year
 2012 NightMoves Award - Best Female Performer (Editor's Choice)
 2013 NightMoves Award - Best Overall Body (Editor's Choice)
 2014 NightMoves Award - Best Feature Dancer (Fan's Choice)

Referenser 

Amerikanska skådespelare under 2000-talet
Kvinnor
Födda 1987
Levande personer
Amerikanska porrskådespelare
Col des Pauvres, Vaud

Col des Pauvres är ett bergspass i Schweiz. Det ligger i distriktet Aigle och kantonen Vaud, i den sydvästra delen av landet,  km söder om huvudstaden Bern. Col des Pauvres ligger  meter över havet.

Källor 

Bergspass i Vaud
Col des Pauvres

Col des Pauvres kan syfta på följande platser:

Schweiz 

 Col des Pauvres, Vaud, Aigle, 
 Col des Pauvres, Valais, Entremont,
Etiopiens ambassad i Stockholm

Etiopiens ambassad i Stockholm är Etiopiens beskickning i Sverige. Ambassaden ligger på Birger Jarlsgatan 39 i Stockholm. Den leds sedan 2022 av ambassadör Mehreteab Mulugeta.

Se även
Etiopier i Sverige
Sveriges ambassad i Addis Abeba

Källor

Ambassader i Stockholm
Relationer mellan Etiopien och Sverige
Tête à Niouston

Tête à Niouston är en bergstopp i Schweiz. Den ligger i distriktet Aigle och kantonen Vaud, i den sydvästra delen av landet,  km söder om huvudstaden Bern. Toppen på Tête à Niouston är  meter över havet.

Källor 

Berg i Vaud
Berg i Schweiz 1000 meter över havet eller högre
Maša och Lejla

Maša och Lejla är en montenegrinsk duo som består av sångarna Maša Vujadinovic (född den 4 oktober 2000 i Podgorica) och Lejla Vulić (född den 29 juni 2002 i Belgrad). År 2014 sjöng de i Junior Eurovision Song Contest för sitt hemland med låten Budi Dijete Na Jedan Dan som slutade på en 14:e plats.

Montenegrinska sångare
Deltagare i Junior Eurovision Song Contest
Duogrupper
Vegautställningen

Vegautställningen var en publik utställning som arrangerades i Kungliga bibliotekets gamla lokaler, i nordöstra flygeln på Slottet i Stockholm 1880.  

Det publiken här fick se var föremål som förts hem av Adolf Erik Nordenskiöld från Vegaexpeditionen 1878-1880. Expeditionen blev den första europeiska att ta sig igenom nordostpassagen och hyllades vid den triumfatoriska hemkomsten i april 1880 av i stort sett hela Sverige. Under resan samlade forskarna på Vega unikt etnologiskt material  från de länder och folk de mötte på sin resa. Och bara några månader efter hemkomsten, i början av juli samma år, kunde stockholmarna ta del av ett urval föremål från polartrakterna (Alaska, Grönland och Sibirien), men också Kina, Japan, Indonesien och Sri Lanka. Det som visades var både jakt- och fiskeredskap, vapen och husgeråd, kläder, smycken och kultföremål. 

Föremål och fotografier från Vega-expeditionen förvaltas idag av Statens museer för världskultur.

Referenser 

Utställningar i Sverige
Stockholm under 1880-talet
Svenska nationalföreningen för folkvård

Svenska nationalföreningen för folkvård var en organisation som bildades i Stockholm 1941 med syfte att "utarbeta och söka förverkliga förslag, ägnade att underlätta familjebildningen och höja nativiteten samt driva upplysningsverksamhet om de grunder, som bestämma befolkningens storlek och beskaffenhet". 

Denna organisation, som till hedersordförande utsåg professor Alfred Pettersson i Stockholm och till ordförande professor Gösta Häggqvist, hade för avsikt verka enligt egna linjer, dock ej i konkurrens utan i direkt samarbete med något tidigare samma år bildade organisationen Svenska familjevärnet. Svenska nationalföreningen för folkvård upphörde dock redan 1943 då organisationen uppgick i Svenska familjevärnet.

Referenser

Ej längre existerande organisationer i Sverige
Glacier de Pierredar

Glacier de Pierredar är en glaciär i Schweiz. Den ligger i distriktet Aigle och kantonen Vaud, i den sydvästra delen av landet,  km söder om huvudstaden Bern. Glacier de Paneirosse ligger cirka  meter över havet.

Källor 

Isformationer i Vaud
3305 Ceadams

3305 Ceadams eller 1985 KB är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 21 maj 1985 av det nyzeeländska astronom paret Pamela M. Kilmartin och Alan C. Gilmore vid Mount John University Observatory. Den är uppkallad efter nyzeeländaren Charles Edward Adams.

Asteroiden har en diameter på ungefär 10 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Eunomia.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Eunomia-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av PM Kilmartin
Astronomiska upptäckter av AC Gilmore
Astronomiska upptäckter 1985
Jacques de Maults

Jacques de Maults (även skrivet de Meaux), född omkring 1648, död efter 1711, var en fransk-svensk dekorationsmålare.

Mycket litet är känt om Jacques de Maults tidiga år. Inga av hans arbeten i Frankrike är kända. Då han 1694 inkallades till Sverige hade han tidigare i 6–7 år varit i "kardinal Fürtenbergs tjänst", troligen Wilhelm Egon von Fürstenberg-Heiligenbergs. Han hade en bror som var verksam i Hamburg, vilket han besökte 1697 och hade tidvis arbetat hos Jean Bérain den äldre. Daniel Cronström som var den som å Nicodemus Tessin den yngres vägnar inkallade de Maults till Sverige som ornamentmålare vid bygget av Tessinska palatset berättade att han fått goda referenser av Berain. 1699 avslutade han sitt uppdrag för Tessin genom att utföra målningarna på Kröningsvagnen som nu finns på Livrustkammaren. Därefter engagerades de Maults vid Stockholms slott, där han utförde dekormålningarna i slottets paradvåning. 1701–1706 saknas hans namn i slottsräkenskaperna. Möjligen arbetade han då för privata uppdragsgivare. En plafondmålning i Lydert Bartels hus har tillskrivits de Maults. Troligen vistades han även utomlands en tid, då han 1702 erhöll pass till Helsingör. Från 1706 var de Maults åter verksam vid Stockholms slott. Efter 1711 finns inga uppgifter om var han tog vägen.

Källor 

Svenska dekorationsmålare
Franska målare
Födda 1600-talet
Avlidna 1700-talet
Män