kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Adolf Wennberg (1867–1956)

Erik Johan Adolf Wennberg, född den 28 juli 1867 i Lidköping, död den 18 februari 1956 i Stockholm, var en svensk företagsledare.

Wennberg avlade studentexamen i Göteborg 1887. Han var prokurist vid Joseph Lejas varuhus i Stockholm 1896–1902, disponent  i aktiebolaget Nordiska kompaniet 1902–1912 och vice verkställande direktör där 1912–1929. Wennberg blev riddare av Vasaorden 1915. Han vilar i Norra krematoriets kolumbarium på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Källor 

 
 
 
 
 Wennberg, Erik Johan Adolf på SvenskaGravar.se

Svenska företagsledare
Riddare av Vasaorden
Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Personer från Lidköping
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1867
Avlidna 1956
Män
Kalle Anka som fotograf

Kalle Anka som fotograf (även Kalle Ankas nya kamera) (engelska: Donald's Camera) är en amerikansk animerad kortfilm med Kalle Anka från 1941.

Handling 
Kalle Anka har blivit inspirerad av att fotografera i naturen efter att ha sett en skylt om detta. Men det verkar som att naturen själv vill bråka med Kalles plan, bland annat en hackspett som blir en riktig plåga för honom. Han lyckas lura bort den genom att göra en konstgjord mask av tandkräm.

Om filmen 
Filmen hade svensk premiär den 16 november 1942 på biografen Spegeln i Stockholm.

Filmen har givits ut på VHS och DVD och finns dubbad till svenska.

Rollista 
 Clarence Nash – Kalle Anka

Källor

Externa länkar 

Amerikanska filmer 1941
Animerade filmer 1941
Disneys animerade kortfilmer
Engelskspråkiga filmer
Filmer i regi av Dick Lundy
Kortfilmer med Kalle Anka
Animerade filmer med fåglar
Helmer Wennberg

Helmer Teodor Wennberg, född den 25 augusti 1883 i Väse församling, Värmlands län, död den 25 augusti 1971 i Karlstad, var en svensk bankman.

Wennberg avlade studentexamen 1904 och examen från Schartaus handelsinstitut 1905. Efter anställning i olika banker 1905–1920 var han direktör i Smålands enskilda bank 1920–1926. Wennberg blev verkställande direktör i Sparbanken i Christianstad 1926 och var styrelseledamot i Svenska sparbanksföreningen 1933–1949. Han blev riddare av Vasaorden 1939. Wennberg vilar på Väse kyrkogård.

Källor 

 
 
 
 Wennberg, Helmer Teodor på SvenskaGravar.se 

Personer inom svenskt bankväsen
Riddare av Vasaorden
Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Personer från Väse socken
Födda 1883
Avlidna 1971
Män
SN 1957D

SN 1957D var en supernova som upptäcktes i december 1957 i Messier 83, eller Södra Vindsnurregalaxen, i Vattenormens stjärnbild. Den upptäcktes av H.S. Gates och hade som högst visuell magnitud +15,0.

Se även 
 Supernovor
 Lista över supernovor

Referenser 

Stjärnbilden Vattenormen
Astronomiska upptäckter 1957
1957D
Karl Wennberg

Karl Wennberg kan syfta på:

* Karl Wennberg (1902–1993), svensk nykterhetsman
 Karl Vennberg (1910–1995), svensk författare, översättare och kritiker
 Karl Wennberg (1933–2007), svensk målare, grafiker och tecknare
Stärte

Stärte är en by i Östervåla socken, Heby kommun.

Byn omtalas första gången 1366 ('i stærtø'), tingsprotokoll som nu är försvunnet och endast bevarat i avskrift av Olof Celsius den äldre). Namnet är en dativ singularform av den obrutna variantformen stæarter till fornsvenska stiærter som betyder stjärt. Förmodligen är det något i bebyggelsen som liknat en stjärt, vad är oklart. Möjligen handlar det om Stärte ägor som har en långsmal utsträckning mot Östervåla sockens norra gräns. Ett Stärte finns även i Österfärnebo socken på andra sidan Dalälven. På 1500-talet i de äldsta jordeböckerna utgjordes Stärte av tre hela mantal skatte, varav ett med utjord i byn Hovberga och en skatteutjord som hörde till byn Åkerby. En av gårdarna (Norrgården) övergick senare mestadels i kronohänder och anges vid storskiftet 1760 som 5/6 krono och 1/6 skatte.

Byn hade sina fäbodar vid Stärtevallen, som dock syns ha övergetts redan i början av 1800-talet. Bland torp på ägorna märks Dalen, Forstorp, Hammarbacken, Kartan, Svedbodal/Marieberg, Mossbo, och Solvallen (som tidigare räknades till Ettinga).

Källor
Det medeltida Sverige, volym 1:8, Fjädrundaland.
Wahlberg, Mats, Bebyggelsenamnen i Våla härad i Uppland; Uppsala: Institutionen för nordiska språk, Univ. (distributör), 1988

Orter i Heby kommun
Emil Rydbeck (försäkringsman)

Carl Axel Emil Rydbeck, född 22 februari 1882 i Sundsvall, död 25 februari 1957 i Malmö, var en svensk försäkringsman.

Emil Rydbeck var son till Emil Rydbeck. Han avlade mogenhetsexamen i Sundsvall 1900 och utexaminerades från Tekniska högskolan 1904. Rydbeck var anställd vid Elektriska AB Magnet i Norrköping 1904–1906, vistades i USA 1906–1908 och var ingenjör hos Graham Brothers i Stockholm 1908–1909. Från 1909 var han verksam inom försäkringsbranschen. Han var brandinspektör i Stockholm för Brand- och lifförsäkringsaktiebolaget Skåne 1909–1919, generalagent i Stockholm för detta bolag, Försäkringsaktiebolaget Malmö och Sjöförsäkringsaktiebolaget Gauthiod 1919–1930 samt vice VD i Brand- och lifförsäkringsaktiebolaget Skåne i Malmö 1930–1932. Åren 1932–1947 var han VD där, och han innehade samma post i Återförsäkrings AB Aurora 1936–1947 och i Försäkringsaktiebolaget Malmö 1944–1947. Rydbecks expertis inom försäkringsområdet gällde främst brandförsäkring, och han tillhörde styrelsen för flera försäkringsbolag.

Källor

Noter 

Svenska ingenjörer under 1900-talet
Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Personer från Sundsvall
Födda 1882
Avlidna 1957
Män
Simon Wennberg

Olof Simon Wennberg, född den 5 januari 1879 i Karlstad, död där den 25 augusti 1950, var en svensk företagsledare. Han var far till Curt Wennberg.

Efter att ha genomgått Örebro tekniska läroverk 1899 var Wennberg anställd som ritare och verkstadsingenjör vid Klosters aktiebolag 1900–1902. Han reste till Förenta staterna och vistades där 1902–1904, varefter han var ingenjör och teknisk chef 1905–1925 och verkställande direktör 1925–1944 i aktiebolaget C.J. Wennbergs mekaniska verkstad. Wennberg var även kommunalman i hemstaden Karlstad. Han blev riddare av Vasaorden 1938. Wennberg vilar på Västra kyrkogården i Karlstad.

Källor 

  
 
 
 Wennberg, Olof Simon på SvenskaGravar.se

Svenska företagsledare
Riddare av Vasaorden
Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Näringslivspersoner från Karlstad
Gravsatta på Västra kyrkogården i Karlstad
Födda 1879
Avlidna 1950
Män
Ianthin

Ianthin, född 1974 i Frankrike, död okänt år, var en fransk travare. Han tränades och kördes under sin tävlingskarriär av Paul Delanoe. Hans främsta motståndare under tävlingskarriären var Idéal du Gazeau.

Bakgrund 
Ianthin var en brun hingst efter Vesuve T. och under Cadence II (efter Jidalium). Han föddes upp och ägdes av Marin Tribondeau. Han tränades och kördes under tävlingskarriären av Paul Delanoe.

Ianthin sprang under tävlingskarriären in  euro. Han tog karriärens största segrar i Prix de Bretagne (1980), Prix du Bourbonnais (1980), Prix de Bourgogne (1981), Elitloppet (1983), Prix René Ballière (1983), Grand Prix du Sud-Ouest (1983) och European Grand Circuit (1983). Han kom även på andra plats i Prix du Bourbonnais (1982) och Grand Prix du Sud-Ouest (1981, 1982), samt på tredje plats i Åby Stora Pris (1980), International Trot (1983) och Oslo Grand Prix (1983).

Referenser 

Hästar födda 1974
Hästar avlidna okänt år
Franska travhästar
Hästar som vunnit Elitloppet
Flygarvingar i USA:s flygvapen

Flygarvingar finns i USA:s flygvapen för att särskilja personer i olika former av flygtjänst från all annan uniformerad personal. 

Från 1913 började ett särskilt märke tilldelas piloter i det som då var aeronautiska avdelningen i arméns signalkår, relativt få av dessa utdelades. I augusti 1917 införde flygarpionjären Henry H. Arnold ett silverfärgat märke med två vingar som varit ungefär detsamma sedan dess. År 1942, i det som då var USA:s arméflygkår, infördes de tre nivåer av samma märke, beroende på tjänstgöringstid och antalet flygtimmar. 

Sedan flygvapnet bildades 1947 är det enbart officerare som tillåts att tjänstgöra som piloter ombord på flygplan. Från 2016 har dock möjligheten öppnats för underbefäl och underofficerare att flyga obemannade luftfarkoster (även känd som drönare), och i deras utbildning ingår att soloflyga enmotoriga propellerflygplan.

Olika vingar

Pilotvingar

Andra varianter
Dessa ges även de i tre nivåer:

Se även
 Gradbeteckningar i USA:s flygvapen
 United States Air Force Weapons School

Referenser

Noter

USA:s flygvapen
USA:s militärhistoria
Dimitria

Dimitria, född 1969 i Frankrike, död okänt år, var en fransk travare. Hon tränades och kördes under sin tävlingskarriär av Léopold Verroken.

Bakgrund 
Dimitria var ett brunt sto efter Mario och under Samos P.M. (efter Luth Grandchamp). Hon föddes upp av C. Goulandris & B. Zimmerman i Frankrike. Hon tränades och kördes under tävlingskarriären av Léopold Verroken.

Dimitria tog karriärens största segrar i Prix de Sélection (1973) Gran Premio Lotteria (1975) och Elitloppet (1976). Hon kom även på andra plats i Prix du Bourbonnais (1975) och på tredje plats i Prix de Sélection (1975). 

Dimitria deltog tre år i rad (1975, 1976, 1977) i Elitloppet på Solvalla. Hon är ett av få ston som även lyckats vinna loppet.

Referenser 

Hästar födda 1969
Hästar avlidna okänt år
Franska travhästar
Hästar som vunnit Elitloppet
Curt Wennberg

Curt Erik Simon Wennberg, född den 24 september 1910 i Karlstad, död den 27 juni 1989 i Vence, Frankrike, var en svensk civilekonom och företagsledare. Han var son till Simon Wennberg.

Wennberg blev diplomerad från Handelshögskolan i Stockholm 1931. Han var kamrer vid aktiebolaget C.J. Wennbergs mekaniska verkstad 1932–1940, vice  verkställande direktör där 1940–1944 och verkställande direktör 1944–1970. Wennberg var brittisk vicekonsul i Karlstad 1945–1947. Han blev riddare av Vasaorden 1947. Wennberg vilae på Västra kyrkogården i Karlstad.

Källor 

 
 
 
 
 Wennberg, Curt Erik Simon på SvenskaGravar.se

Svenska företagsledare
Alumner från Handelshögskolan i Stockholm
Riddare av Vasaorden
Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Näringslivspersoner från Karlstad
Gravsatta på Västra kyrkogården i Karlstad
Födda 1910
Avlidna 1989
Män
Rotkirch

Rotkirch, skrivs även von Rotkirch, är en ursprungligen tysk adelsätt. En ättegren naturaliserades 1634 i Sverige och introducerades samma år. En senare ättegren immatrikulerades i Livland, och i Finland. Och en undergren till den finska upphöjdes til friherrlig värdighet 1832.

Personer med efternamnet Rotkirch 

 Hans Rotkirch (1595–1654), ämbetsman
 Mathilda Rotkirch (1813–1842), målare

Källor

Externa länkar 

Ätten Rotkirch
Finländska adelsätter
Svenska adelsätter
Baltisk adel
Fredrik Wennberg

Hugo Fredrik Wennberg, född den 23 juni 1905 i Stockholm, död den 27 april 1970 i Strängnäs, var en svensk militär Han var bror till Sven Wennberg.

Wennberg blev fänrik vid Livregementets grenadjärer 1927, löjtnant där 1931 och kapten 1941. Han var biträdande militärattaché i London 1937–1938, genomgick Krigshögskolan 1940–1942 och var generalstabsaspirant 1943–1945. Wennberg befordrades till major vid pansartrupperna 1946 och till överstelöjtnant 1953. Han var militärattaché i Helsingfors 1951–1955. Wennberg blev riddare av Svärdsorden 1947. Han vilar i en familjegrav på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Källor 

 
 
 
 Wennberg, Hugo Fredrik på SvenskaGravar.se

Överstelöjtnanter i svenska armén
Svenska attachéer
Riddare av Svärdsorden
Svenska militärer under 1900-talet
Svenska diplomater under 1900-talet
Militärer från Stockholm
Diplomater från Stockholm
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1905
Avlidna 1970
Män
Carl Rydberg (författare)

Carl Henrik Rydberg, född 6 juni 1820 i Karlskrona, död 9 maj 1902 i Stockholm, var en svensk författare och journalist.

Carl Rydberg var son till hovrättskommissarien Erik Rydberg. Efter att ha varit elev vid elementarläroverket i Karlskrona tjänstgjorde han 1842–1843 som extraordinarie kontorsskrivare vid Stockholms stads byggnadskontor, varefter han en kortare tid var extraordinarie kanslist i poliskammaren i Stockholm. Han intressen var dock främst litterära, och 1844 debuterade han med novellen Ett litet manuskript, införd som följetong i Aftonbladet. Han övergick samma år helt till journalistiken och inträdde i Aftonbladets redaktion, där han stannade till 1851, så länge tidningen var i Lars Johan Hiertas ägo. Rydberg hade bland annat ansvaret för teater- och bokanmälningar. 1847–1852 medarbetade han även - ofta under signaturen Paul Barock - i Rudolf Walls Friskytten, där han särskilt väckte uppseende med sin mot de nya ägarna av Aftonbladet riktade polemiska artikelserie Friskytten contra Aftonbladsmagistrarne (1852). Rydberg vann anseende för sin intelligenta och kåserande stil. Hans penna kunde vara vass, såsom då han beskyllde studentskandinavismen för att "ha tagit öl för ärende och gjort punschbålen till sitt unionstecken". I övrigt var han i Friskytten en flitig författare av noveller och skisser. En del av dessa utgavs 1854 under titeln Krimskrams. Rydberg upptog en ny genre inom tidningslitteraturen genom utgivandet av skämttidningen Kapten Puff 1855–1865 och 1871–1874, varav ett urval utgavs 1866 under titeln Ur kapten Puffs språklåda. I övrigt medarbetade Rydberg i olika tidningar, var 1867–1868 på nytt medarbetare i Aftonbladet, 1868–1869 chefredaktör för Stockholms-Posten, 1875–1877 medarbetare i Dagens Nyheter samt 1854–1865 och från 1878 till kort före sin död medlem av redaktionen för Post- och Inrikes Tidningar. Ett stort antal av Rydbergs alster publicerades i de dåtida kalendrarna. Han utgav också två supplementband till August Blanches samlade arbeten (1877). Rydberg skrev åtskilliga lustspel, bland vilka särskilt märks pjäsen Också en profet, som blev flitigt spelad på Stockholms teatrar. Satiren i pjäsen var riktad mot Napoleon III. Populära enaktare var Nyårsmorgonen i Storkyrkotornet och En knalleffekt.

Källor 
 

Svenska journalister under 1800-talet
Svenska författare under 1800-talet
Författare från Karlskrona
Födda 1820
Avlidna 1902
Män
Journalister från Karlskrona
Kalle Anka som hissgrabb

Kalle Anka som hissgrabb (engelska: Bellboy Donald) är en amerikansk animerad kortfilm med Kalle Anka från 1942.

Handling 
Kalle Anka jobbar som piccolo på ett lyxhotell där Svarte Petter och hans son har checkat in. Sonen visar sig göra livet riktigt surt för Kalle, så pass att han blir avskedad från sitt arbete.

Om filmen 
Filmen hade svensk premiär den 5 oktober 1943 på biografen Anglais i Stockholm och visades som förfilm till Disneys långfilm Bambi. Filmen visades den 6 november samma år som separat kortfilm på biografen Spegeln, som också ligger i Stockholm.

Filmen har haft flera svenska titlar genom åren. Vid biopremiären 1943 gick den under titeln Kalle Anka som hissgrabb. Alternativa titlar till filmen är Kalle Anka som piccolo och Kalle som piccolo.

Filmen har givits ut på VHS och DVD och finns dubbad till svenska.

Rollista 
 Clarence Nash – Kalle Anka
 John McLeish – Svarte Petter

Källor 

Amerikanska filmer 1942
Disneys animerade kortfilmer
Engelskspråkiga filmer
Animerade filmer 1942
Filmer i regi av Jack King
Kortfilmer med Kalle Anka
Kortfilmer med Svarte Petter
Wilhelm Rydberg (skådespelare)

Julius Wilhelm Rydberg, född 26 juni 1850 i Stockholm, död där 12 maj 1915, var en svensk skådespelare och teaterdirektör.

Wilhelm Rydberg var son till Carl Rydberg. Han var elev vid Musikkonservatoriet 1870–1871 och började 1871 som skådespelare vid Svenska Teatern i Helsingfors, där han stannade i fyra år. Han uppträdde till en början mest i sångspel men övergick snart till talroller. 1875 uppmärksammades han som Hyllos i Johan Ludvig Runebergs Kungarna på Salamis vid dramats uruppförande i Helsingfors. Han var anställd vid Stora Teatern, Göteborg 1875–1878 och vid Dramatiska teatern 1878–1880 samt var på nytt verksam vid Stora Teatern i Göteborg 1880–1884 och 1885–1886. Därvid drev han 1881 själv teatern och var 1885–1886 dess direktör. Han ledde ett eget landsortssällskap 1884–1885, 1888–1891 och 1896–1898. Däremellan tillhörde han olika landsortssällskap. På grund av ekonomiska svårigheter lämnade han 1898 teaterscenen för att resten av sitt liv ägna sig åt agenturverksamhet. Som skådespelare hade Rydberg ett omfattande register, allt ifrån Hamlet till den burleske Mouzzuc i Charles Lecocqs Giroflé-Girofla. Framför allt var han en av de bärande krafter vid Stora Teatern i Göteborg. Bland hans roller från den tiden märks Helmer i Henrik Ibsens Ett dockhem och Polyxenes i Shakespeares En vintersaga. Som turné och teaterledare vinnlade sig Rydberg om en god repertoar och höll en förstklassig ensemble.

Han var från 1881 gift med skådespelerskan Hulda Wilhelmina Lindelöw.

Källor

Noter 

Svenska teaterchefer
Svenska skådespelare under 1800-talet
Skådespelare från Stockholm
Födda 1850
Avlidna 1915
Män
Sven Wennberg

Hugo Sven Wennberg, född den 7 december 1906 i Stockholm, död den 3 mars 1984 i Åmål, var en svensk företagsledare. Han var bror till Fredrik Wennberg.

Wennberg avlade examen vid Schartaus handelsinstitut 1929. Han var verkställande direktör för Svenska bankiraktiebolaget 1934–1948, för Åhlén & Åkerlunds förlag 1948–1949 och för aktiebolaget Billingsfors-Långed 1949–1965. Wennberg blev riddare av Vasaorden 1956. Han vilar i en familjegrav på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Källor 

 Riddare och Ledamöter av Kungl. Vasaorden i Sveriges statskalender 1962
 
 
 Wennberg, Hugo Sven på SvenskaGravar.se

Svenska företagsledare
Riddare av Vasaorden
Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Näringslivspersoner från Stockholm
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1906
Avlidna 1984
Män
Jonathan Burkardt

Jonathan Michael Burkardt, född 11 juli 2000, är en tysk fotbollsspelare som spelar för Mainz 05.

Klubbkarriär
Burkardt gick från Darmstadt 98 till ungdomsakademin i Mainz 05 2014 och spelade därefter för Mainz i U17- och U19-Bundesliga. I juni 2018 skrev han som 17-åring på sitt första proffskontrakt med klubben; ett kontrakt fram till 2020. Burkardt gjorde sin debut i Bundesliga den 15 september 2018 i en 2–1-hemmaseger över Augsburg. Han spelade fyra Bundesliga-matcher under säsongen 2018/2019 samt två matcher för reservlaget i Regionalliga Südwest.

Säsongen 2020/2021 spelade Burkardt i 29 av 34 Bundesliga-matcher och gjorde två mål, varav ett var öppningsmålet i Mainz 2–1-seger över Bayern München. I juni 2021 förlängde han sitt kontrakt i Mainz fram till 2024.

Landslagskarriär
Burkardt har representerat samtliga tyska ungdomslandslag sedan U15-landslaget. Han var en del av Tysklands U21-landslag som vann U21-EM 2021.

Meriter

U21-Europamästerskapet: 2021

Källor

Jonathan Burkardt på dfb.de

Noter

Tyska fotbollsspelare
Spelare i 1. FSV Mainz 05
Spelare i Fußball-Bundesliga
Födda 2000
Levande personer
Män
Tyska idrottare under 2000-talet
Idrottare från Hessen
Personer från Darmstadt
Åke Skommar

Lars Åke Skommar, född 15 december 1956 i Leksand, är en svensk organist och lärare.

Biografi
Åke Skommar föddes 1956 i Leksand. Skommar studerade vid Musikhögskolan i Stockholm och blev sedan orgellärare vid kantorsutbildningen på Geijerskolan. Han har även arbetat som lärare på Musikhögskolan Ingesund. Skommar blev 1996 organist i Arvika östra församling.

Musikverk 
Arrangemang ur Lux aeterna II.
Amazing Grace
Hornlåt efter Hilda Horn
Härlig är jorden
Stilla, sköna aftontimma
Värmlandsvisan

Bibliografi
2021 – Orgeln.

Diskografi
2009 – St Eskilsmässan - Guds Dag. Tillsammans med Boo Egebjer.

Medverkar
1979 – Musik vid Siljan

2009 – Attitude & Orbit Control (Diesel Music)

Referenser

Noter 

Svenska kompositörer under 1900-talet
Svenska organister under 1900-talet
Svenska organister under 2000-talet
Personer från Leksands socken
Födda 1956
Levande personer
Män
Svenska lärare under 1900-talet
Svenska lärare under 2000-talet
Agnes (fartyg)

Agnes är ett k-märkt svenskt segelfartyg som byggdes som skonare 1914 vid Ystads Skeppsvarv.

Agnes motoriserades med en tändkulemotor av märke Skandia 1922 och riggades ner till galeas 1939. Hon är systerfartyg till Galeasen Helene. Agnes gick i fraktfart fram till 1965. På 1970-talet var Agnes fritidsfartyg i Stockholm och tillhörde vid slutet av 1980-talet Djurgårdens seglarskola. På 1990-talet gjordes några större förändringar av fartyget, en omfattande epoxibehandling av skrovet och ett större däckshus över lastluckan.

På 2000-talet har Agnes övergått i privat ägande och finns i Stockholm.

Referenser 

K-märkta fartyg
Fartyg byggda i Sverige
Fartyg sjösatta 1914
Via del Buon Consiglio

Via del Buon Consiglio är en gata i Rione Monti i Rom. Gatan löper från Via del Cardello till Via del Colosseo.

Beskrivning
Gatan är uppkallad efter kyrkan Santa Maria del Buon Consiglio. Kyrkan, som har anor från medeltiden, eldhärjades år 1974 och dekonsekrerades kort därefter. Under 2000-talet restaurerades den och nykonsekrerades.

Omgivningar
Kyrkobyggnader och kapell
Santa Maria del Buon Consiglio
Santa Maria in Carinis
Santa Maria della Neve al Colosseo 
Santissimo Sacramento delle Zitelle Mendicanti

Gator och gränder
Via del Cardello
Via del Colosseo
Vicolo del Buon Consiglio
Via del Pernicone
Via Frangipane
Via delle Carine
Via del Tempio della Pace
Via Vittorino da Feltre

Bilder

Se även
Vicus Sandaliarus

Källor

Noter

Webbkällor

Tryckta källor

Externa länkar

Gator i Rom
Rione Monti
Frey Rydeberg

Carl Olof Frey Rydeberg, född 27 april 1879 i Åsbo församling, Östergötlands län, död 16 oktober 1943 i Berlin, var en svensk militär.

Frey Rydeberg var son till trafikchefen Georg Viktor Rydeberg. Han avlade mogenhetsexamen i Växjö 1897 och blev underlöjtnant vid Norra skånska infanteriregementet 1899, löjtnant där 1903. Han befordrades till kapten 1915, till major vid Kronobergs regemente 1923 och till överstelöjtnant vid Dalregementet 1928 samt till överste i reserven 1934. Rydeberg genomgick Krigshögskolan 1908–1910 och var aspirant vid Generalstaben 1911–1913. År 1911 företog Rydeberg tillsammans med dåvarande löjtnant Carl Bennedich en studieresa till de karolinska slagfälten i Ukraina vid Poltava och Perevolotjna. Åren 1922–1928 var han militärattaché i Helsingfors, från 1925–1928 med sidoackreditering till Estland, Lettland och Litauen. I Helsingfors inledde Rydeberg ett energiskt arbete på att förbättra samförståndet och samarbetet mellan svensk och finsk militär. Rydeberg var medlem av Nationernas Förbunds folkomröstningskommission i Saarområdet 1934–1935. Efter avskedet 1934 bosatte sig Rydeberg i Stockholm där han tjänstgjorde som rullföringsområdesbefälhavare. Rydeberg utgav Från tsararmé till bolsjevikarmé. De politiska händelserna inom ryska hären under 1917 (1933), Det militariserade samhället (1934, tillsammans med Curt Kempff och Georg Gärdin) samt diverse tidskriftsartiklar. Han blev riddare av Svärdsorden 1920 och av Vasaorden 1928.

Källor 
 
 
 
 

Överstar i svenska armén
Svenska attachéer
Riddare av Svärdsorden
Riddare av Vasaorden
Svenska militärer under 1900-talet
Personer från Åsbo socken
Födda 1879
Avlidna 1943
Män