kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Henrik Ewald

Henrik Oskar Ewald (även stavat Evald), född 28 juni 1987 i Slottsstadens församling, är en svensk före detta fotbollsspelare.

Ewald började spela fotboll i Bunkeflo IF som fyraåring. Ewald fick debutera i Superettan den 19 april 2007 i en 2–2-match mot Jönköpings Södra IF, där han byttes in i den 79:e minuten mot Salif Camara Jönsson. Ewald spelade totalt fyra ligamatcher i Superettan 2007. Klubben slogs ihop med Limhamns IF och blev IF Limhamn Bunkeflo efter säsongen 2007. I Limhamn Bunkeflo spelade han totalt 54 ligamatcher och gjorde fem mål.

I januari 2011 gick Ewald till IFK Klagshamn. Den 21 april 2011 gjorde han ett hattrick i en 5–3-vinst över Ramlösa Södra FF. Klubben vann Division 2 Södra Götaland 2011 och Ewald gjorde sex mål på 22 matcher.

I februari 2012 värvades Ewald av danska Nordvest FC, där han skrev på ett kontrakt fram till sommaren. I den danska klubben gjorde Ewald två mål på åtta matcher.

I juli 2012 värvades Ewald av FC Höllviken. Han debuterade och gjorde två mål den 27 juli 2012 i en 6–1-vinst över Kulladals FF. Under första säsongen gjorde Ewald åtta mål på 11 matcher i Division 3 Södra Götaland. Säsongen 2013 vann klubben Division 3 och Ewald slutade på första plats i den interna skytteligan med 19 mål gjorda på 19 matcher. Säsongen 2014 vann Höllviken Division 2 som nykomlingar och Ewald gjorde 10 mål på 25 matcher. Efter säsongen 2014 avslutade Ewald fotbollskarriären. Den 21 april 2021 återupptar Henrik Ewald sin fotbollskarriär när division 5 lager Bunkeflo FF presenterar honom som nyförvärv inför säsongen 2021.

Källor

Henrik Ewald på fotbolltransfers.com

Noter

Svenska fotbollsspelare
Spelare i IF Limhamn Bunkeflo
Spelare i IFK Klagshamn
Spelare i Superettan
Födda 1987
Levande personer
Män
Idrottare från Malmö
Monster Movie

Monster Movie är debutalbumet av den tyska experimentella rockgruppen Can. Det lanserades 1969. På omslaget benämns gruppen som The Can. Albumet kom att bli det enda som gavs ut med sångaren Malcolm Mooney tillsammans med gruppen under dess aktiva tid. Han ersatts strax efteråt av Damo Suzuki.

Även om Monster Movie var gruppens officiella debutalbum hade de redan 1968 med Mooney som sångare spelat in ett album som inget skivbolag då ville ge ut. Albumet som skulle haft titeln Prepared to Meet Thy PNOOM gavs på 1980-talet ut som Delay 1968.

Låtlista 
"Father Cannot Yell" - 7:06
"Mary, Mary So Contrary" - 6:21
"Outside My Door" - 4:11
"Yoo Doo Right" - 20:27

Externa länkar 
Allmusic om albumet

Musikalbum 1969
Fosfoanhydridbindning

Fosfoanhydridbindningar är energirika anhydridbindningar mellan fosfatgrupper. De förekommer exempelvis i ATP, som används vid energikrävande kemiska processer i kroppens celler.

Fosfoanhydridbindningar skapas genom derivatisation och dehydratisation av fosforsyra. Hydrolys av dessa bindningar blir därför exergon.

Exemplet ATP 

I adenosintrifosfat (ATP) finns det två stycken fosfoanhydridbindningar. Dessa binder ihop gammafosfatgruppen och betafosfatgruppen, respektive betafosfatgruppen och alfafosfatgruppen. Därför har dissociation av ATP genom hydrolys till adenosindifosfat (ADP) eller adenosinmonofosfat (AMP) ett negativt energiutbyte.

Hydrolys av fosfoanhydridbindningen mellan gammafosfatgruppen och betafosfatgruppen ger ett negativt energiutbyte på -30,5 kJ/mol (räknat i Gibbs fria energi):
ATP+H2O→ADP+Pi
ΔG´°=-30,5 kJ/mol

Hydrolys av fosfoanhydridbindningen mellan betafosfatgruppen och alfafosfatgruppen ger i sin tur ett negativt energiutbyte på -45,6 kJ/mol (räknat i Gibbs fria energi):

ATP+H2O→AMP+PPi
ΔG´°=-45,6 kJ/mol

Beteckning 

En fosfoanhydridbindning markeras ofta på detta sätt: ~. ATP skulle därför kunna skrivas A-P~P~P och ADP A-P~P. Denna markering är uppfunnen av den tysk-amerikanska biokemisten Fritz Albert Lipmann, som också upptäckte koenzym A och forskade på dess roll inom metabolismen.

Se även 
Pyrofosforsyra
Pyrofosfat
Kemisk bindning
Adenosintrifosfat

Referenser

Anhydrider
Organofosfater
Kanotidrott (skriftserie)

Kanotidrott är en svensk skriftserie som sedan 1906 utges av Föreningen för Kanot-Idrott. 

Från början var syftet att öka intresset för kanotidrott, en ny och i mångas ögon farlig idrott. De senare utgåvorna har innehållit en blandning av bland annat tekniska artiklar, kanothistoria och reseskildringar.

Skrifterna
1906 års skrift innehåller en artikel av Carl Smith om några av de allra tidigaste svenska kanoterna med deras starka sidor och brister. I en separat artikel beskrivs ”Två nya kanottyper från F.K.I.”. Sveatypen hade tack vare Gustaf Nordins äventyrliga Parisfärd redan blivit känd. Den av Gerhard Högborg konstruerade Solstråletypen var ”en mycket god seglare, speciellt går den bra på kryss”. Blåkopior till båda kanoterna kunde köpas hos Nordiskt Idrottslifs redaktion.

1910 utkommer en ny skrift för att fira föreningens tioårsjubileum. Omslagets kajakmotiv är signerat Albert Engström, en tidig svenska paddlare. Skriftens avhandlar bland annat FKI:s historia, Josef Hammars  skildring av en tur med kanoten Kajaka i Frans Josefs fjord en på östra Grönland år 1889  samt en artikel om kanotbygge av Gerhard Högborg där det pläderas för att den ”unge läsaren och blifvande kanotisten” för all del ska hålla sig till ”de verkliga kanoterna, d.v.s. de lätta och paddelbara farkoster som ledigt kunna bäras av en eller två man”. 

Boken till föreningens 25-årsjubileum 1925 blir ännu omfångsrikare. Redaktörerna Erik "Boa" Boström och Gerhard Högborg erbjuder bland annat omfattande redogörelser för kanotidrotten i Sverige och sju andra länder dit den hade hunnit nå i olika grad, skildringar av en långsegling till Åland och paddling i skärgården, en utförlig artikel om långfärdskanoter och en genomgång av tältning i kanot och på land. 

Den fjärde utgåvan utges 2016 för att uppmärksamma 150-årsjubileet av den första kanotfärden på svenska vatten, John MacGregors färd från Kristiania till Stockholm 1866. Boken fångar ett tvärsnitt av kanotpaddling och -segling under 150 år med reseskildringar, exceptionella bedrifter, tävlingar och skildringar av kanotens utveckling genom åren. Bland annat skildras Gustav Nordins Parispaddling och Nils-Göran Bennich-Björkmans 19 år på världshaven.

Omslagen

Skriftserier
Kanotsport
Urmas Reinsalu

Urmas Reinsalu, född 22 juni 1975 i Tallinn, är en estnisk jurist och konservativ politiker, tillhörande partiet Isamaa ("Fäderneslandet"). Från 2012 till 2014 var han Estlands försvarsminister i Andrus Ansips regering. Han var från 9 april 2015 Estlands justitieminister, först i Taavi Rõivas regering och 2016–2019 även i den efterföljande första regeringen Ratas. I den andra regeringen Ratas var han från 29 april 2019 till 26 januari 2021 Estlands utrikesminister. 

Från 2012 till 2015 var Reinsalu partiledare för Isamaa, vid denna tid under partinamnet Förbundet Fäderneslandet och Res Publica. Han avgick efter partiets kraftiga tillbakagång i valet 2015 och ersattes som partiledare av Margus Tsahkna.

Källor

Externa länkar 

Estlands justitieministrar
Estländska jurister
Alumner från Tartu universitet
Födda 1975
Levande personer
Personer från Tallinn
Personer i Estland under 2000-talet
Män
Estlands utrikesministrar
Estlands försvarsministrar
In Defiance of Existence

In Defiance of Existence är det femte studioalbumet med det norska black metal-bandet Old Man's Child. Albumet utgavs 2003 av skivbolaget Century Media Records.

Låtlista
 "Felonies of the Christian Art" – 5:48
 "Agony of Fallen Grace" – 4:28
 "Black Seeds on Virgin Soil" – 4:58
 "In Defiance of Existence" – 4:57
 "Sacrifice of Vengeance" – 4:32
 "The Soul Receiver" – 4:31
 "In Quest of Enigmatic Dreams" (instrumental) – 0:53
 "The Underworld Domains" – 4:48
 "Life Deprived" – 4:49

Text: Galder (spår 1–6, 8, 9)
Musik: Galder (spår 1–9), Jardar (spår 4, 7)

Medverkande
Musiker (Old Man's Child-medlemmar)
Galder (Thomas Rune Andersen Orre) – sång, sologitarr, akustisk gitarr, basgitarr, keyboard
Jardar (Jon Øyvind Andersen) – sologitarr, akustisk gitarr

Bidragande musiker
Nicholas Barker – trummor
Gus G. (Konstantinos "Kostas" Karamitroudis) – sologitarr (spår 1, 9)

Produktion
Fredrik Nordström – producent, ljudtekniker, ljudmix
Galder – producent
Patrik J. Sten – ljudtekniker, ljudmix
Arnold Lindberg – ljudtekniker, ljudmix
Ulf Horbelt – mastering
Carsten Drescher – omslagsdesign, omslagskonst
Shannon Hourigan – omslagskonst
Sebastian Ludvigsen – foto
Christophe Szpajdel – logo

Referenser

Externa länkar
Metal-archives: In Defiance of Existence

Musikalbum 2003
Album av Old Man's Child
Album utgivna på Century Media Records
Klovborg Kirke

Klovborg Kirke eller Skade kirke är en kyrka som ligger några hundra meter norr om samhället Klovborg i Ikast-Brande kommun mitt på Jylland.

Kyrkobyggnaden
Ursprungliga kyrkan uppfördes på 1200-talet. Nytt kor med absid tillkom på 1500-talet och ersatte tidigare kor. Kyrktornet tillkom på 1500-talet då samtidigt kyrkorummet fick sina takvalv. 1626 minskades tornets höjd. Vapenhuset i söder uppfördes omkring år 1700. Fönstren fick sin nuvarande spetsbågiga form vid en successiv förändring som började 1857 i tornrummet och som fortsatte 1862 i långhuset och i koret för att slutföras med ett stort fönster i långhusets norra vägg.

Under korets golv finns en gravkrypta för Hardenbergfamiljen. Gravkryptan var färdigställd omkring år 1591.

Inventarier
 Dopfunten i romansk stil är av grå, svagt rödaktig granit. Tillhörande dopfat av mässing är ett sydtyskt arbete från omkring 1550–1575. Tillhörande vattenkanna av mässing har tillkommit 1906.
 Kyrkklockan är från 1591.
 En murad predikstol som står på en pelare vid södra väggen är från senare delen av 1500-talet. Dess nuvarande bemålning är utförd 1961 av Ingolf Røjbæk.
 Orgeln är tillverkad 1962 av Jysk Orgelbyggeri i Hinnerup. Från början hade orgeln fem stämmor, men vid en restaurering 1997 tillkom ännu en stämma. Ännu en renovering genomfördes år 2010.
 Nattvardskärl är tillverkat 1706 af Mogens Thomme-sen Løwenhertz.
 Altartavlan har en målning utförd 1945 av Ellen Hofman-Bang. Tavlans motiv är Kristi återkomst. Altarbordet från 1952 har en förgylld reliefdekoration utförd av skulptören Aksel Theilmann. Reliefen föreställer Guds Lamm sående framför ett grekiskt kors.

Bildgalleri

Referenser
 Församlingen informerar om kyrkan
 Klovborg Kirke i bokverket Danmarks Kirker

Externa länkar
 Församlingens webbplats

Kyrkobyggnader i Viborgs stift
Kyrkobyggnader i Ikast-Brande kommun
Kyrkobyggnader invigda under 1100-talet
Medeltida kyrkobyggnader i Danmark
Margus Tsahkna

Margus Tsahkna, född 13 april 1977 i Tartu, är en estnisk jurist och politiker. Sedan 17 april 2023 är han Estlands utrikesminister.

Han var från 2015 till 2017 partiledare för det konservativa partiet Förbundet Fäderneslandet och Res Publica och från 2016 till 2017 Estlands försvarsminister i regeringen Ratas. Dessförinnan var han 2015–2016 Estlands socialförsäkringsminister i Taavi Rõivas regering.

Tsakhna lämnade efter sin avgång som partiledare även partiet 2018 och blev istället medlem i det nygrundade liberala småpartiet Estland 200. I och med partiets stora framgångar i valet 2023 kom Tsahkna åter att ingå i regeringen, nu som utrikesminister.

Referenser

Externa länkar 

Estländska jurister
Estlands försvarsministrar
Personer från Tartu
Födda 1977
Levande personer
Personer i Estland under 2000-talet
Män
Estlands socialministrar
Alumner från Tartu universitet
Estlands utrikesministrar
Lorentz Lunderberg

Lars (Lorentz) David Lunderberg, född 16 januari 1755 i Stockholm, död 9 maj 1815 i Stockholm, var en svensk medaljkonstnär.

Han var son till gravören Lars Lunderberg och Anna Magdalena Finck och från 1810 gift med Anna Maria Esping. Lunderberg var lärjunge till bankens medaljgravör Johan Gabriel Wikman. Bevarade sigillavtryck utförda av Lunderberg visar honom som en god pitschermakare med en ren och klar stil med lite sparsamt inslag från rokoko i sköldarna. Förutom ett stort antal adliga sigill utförde han 1786 sigill till Vitterhetsakademien och Uppsala universitetsbibliotek. Från 1797 var han även verksam som medaljgravör och utförde fram till 1810 ett 25-tal minnespenningar där porträtten är fast skulpterade och välgjorda i fråga om accessoarer. Bland hans bästa arbeten räknas minnespenningarna över A Lijdbergh och lord Charles Gray. Några av hans medaljer är framtagna anonymt då de föreställer personer som politiskt misshagade Gustaf IV Adolf. För att få en säkrare utkomst än som fritt arbetande gravör sökte han en tjänst som kammarlakej vid hovet 1785 och 1798 sökte han hos bankofullmäktige Wikmans tjänst som gravör vid banken.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del III sid 609-610, Allhems Förlag, Malmö. LIBRIS-ID:8390296

Svenska konsthantverkare under 1700-talet
Män
Födda 1755
Svenska gravörer
Avlidna 1815
Personer från Stockholm
Oskar Lycke

Nils Oskar Lycke, född 20 mars 1877 i Sundsvall, död 14 maj 1927 i Sundsvall, var en svensk målare, grafiker och skulptör.

Han var son till skräddaren Nils Lycke och Christina Elisabet Lindgren. Lycke var som konstnär autodidakt och bedrev självstudier under resor till Amerika. Tillsammans med Bror Hillgren ställde han ut i Bollnäs 1909 och tillsammans med Gustaf Fjæstad och Rikard Lindström i Helsingborg 1917. Separat ställde han ut i Göteborg 1910. Hans konst består av ett stort antal norrländska landskapsmålningar med motiv från Indalsälven och Ångermanälven gärna i vinterskrud och med norrsken och solnedgångar i olja samt en serie med etsningar. I Sundsvall visades en minnesutställning med Lyckes konst 1928.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 42, Allhems Förlag, Malmö. LIBRIS-ID:8390296
Svenska konstnärer, Biografisk handbok, Väbo förlag, 1987, sid 336, 

Svenska skulptörer under 1900-talet
Män
Födda 1877
Avlidna 1927
Svenska målare under 1900-talet
Svenska grafiker under 1900-talet
Johan Luthman

Johan Luthman, född 1735, död 1793 i Helsingborg, var en svensk konstnär och kyrkomålare.

Han var gift med Hedvig Margareta Tvist. Luthman ansökte om burskap som målare 1765 och uppger i sin ansökan att han studerat vid Ritakademien i Stockholm. På 1760-talet var han verksam i Växjö och hade där som lärling Pehr Hörberg 1767-1768. Bland hans arbeten märks dekorationsmålningar i Dänningelanda kyrka som revs 1879 samt altartavlan i Mörarps kyrka.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del VI sid 41, Allhems Förlag, Malmö. LIBRIS-ID:8390296

Svenska målare under 1700-talet
Män
Födda 1735
Avlidna 1793
Svenska dekorationsmålare
Linköpings-Posten

Linköpings-Posten var en gratistidning som distribuerade till hushåll i Linköpings kommun en gång i veckan samt till hushåll i Åtvidabergs kommun en gång i månaden.

Tidningen grundades 1994 under namnet Stan vid Stångån och ägdes ursprungligen av TV Linköping. Den första ansvarige utgivaren var Henrik Friman. 1997 köptes Stan vid Stångån av Mediagruppen Swepress Media. Vid tidpunkten hade tidningen en upplaga på 62200 exemplar. 1999 fick tidningen sitt nuvarande namn. I januari 2018 köptes ägaren Swepress upp av NTM-koncernen Tidningen lades ner i slutet av 2022 med hänvisning till ökade kostander.

Källor

Dagstidningar startade 1994
Dagstidningar nedlagda 2022
Nedlagda svenska dagstidningar
John Quenneville

John Quenneville, född 14 april 1996 i Edmonton, är en kanadensisk professionell ishockeyforward som spelar för Chicago Blackhawks i NHL. 

Han har tidigare spelat på NHL-nivå för New Jersey Devils och på lägre nivåer för Binghamton Devils och Albany Devils i AHL samt Brandon Wheat Kings i WHL.

Klubblagskarriär

NHL

New Jersey Devils 
Quenneville draftades i första rundan i 2014 års draft av New Jersey Devils som 30:e spelare totalt.

Chicago Blackhawks 
Den 22 juni 2019 tradades han till Chicago Blackhawks i utbyte mot John Hayden.

Privatliv 
Han är syssling till Florida Panthers tränare Joel Quenneville som har vunnit tre Stanley Cup med Chicago Blackhawks.

Referenser

Externa länkar
John Quenneville NHL Statistics – Hockey-Reference.com
John Quenneville hockey statistics and profile at hockeydb.com
John Quenneville – player profile at The Hockey News

Spelare i New Jersey Devils
Spelare i Albany Devils
Spelare i Brandon Wheat Kings
Kanadensiska idrottare under 2000-talet
Kanadensiska ishockeyspelare
Idrottare från Edmonton
Levande personer
Födda 1996
Män
Spelare valda i NHL Entry Draft 2014
Spelare i Binghamton Devils
Spelare i Chicago Blackhawks
Spelare valda av New Jersey Devils i NHL Entry Draft
Spelare valda i NHL:s expansionsdraft 2021
Borgen, Visby

Den här sidan handlar om kvarteret Borgen, för nöjeslokalen, se Repslagaren, Visby.

Borgen är ett kvarter i Visby avgränsat av Södertorg, Adelsgatan, Bredgatan och Bredgränd.

Kvartersnamnet är förhållandevis nytt, fastigheterna inom kvarteret hade tidigare fastighetsbeteckningarna Klinteroten II, tomt 1-10, 18, 42 och 51-57.

Några spår av medeltida bebyggelse finns inte inom kvarteret. På 1646 års Visbykarta finns kvarteret utritat i en snarlik men något större omfattning, men troligen var det då obebyggt och utgjorde åkermark. På Schilders karta från 1696-1697 fanns tre stora tomter i kvarterets södra delar och åtta mindre i södra och västra sidan medan centrala delarna var obebyggda. Större delen av bebyggelsen förstördes i samband med en stadsbrand 1722. Efter branden skedde en viss reglering av tomterna rum.

I samband med husklassifikationen 1785 anges alla tomter utom en i kvarteret som bebyggda, de flesta även försedda med stall. Under andra hälften av 1800-talet etablerades Adelsgatan som handelsstråk och butikslokaler anlades i fastigheterna utefter  Samtidigt skedde en del tomtsammanslagningar av de minsta tomterna. I kvarterets nordvästra del skedde ytterligare tomtsammanslagningar under 1900-talet då missionskyrkan och telegrafverkets kontorslokaler uppfördes där.

Idag finns såväl 1700-, 1800- och 1900-talsbebyggelse inom kvarteret. 1700-talsbebyggelsen finns huvudsakligen efter Adelsgatan och vid Södertorg. Byggnaderna har dock vanligen byggts om kraftigt under 1800-talet. 1800-talsbebyggelsen dominerar kvarterets norra del. medan bakgårdarna domineras av byggnader från 1900-talet.

Källor 
 Visby innerstad - en byggnadsinventering del 2, s.193-208.
Kvarter i Visby
Ingrid Thelander

Anna Ingrid Thelander, född 4 juli 1914 i Delsbo, död 15 maj 2014 i Stockholm, var en svensk målare och diktare.

Hon var dotter till länsläkaren Levin Reinhold Thelander och Signe Augusta Elisabet Lundell. Familjen flyttade 1917 till Unnaryd i Småland  där Ingrid Thelander växte upp. Thelander studerade vid Slöjdföreningens skola 1936 och Valands målarskola 1937–1940. Hon arbetade därefter en period för Halmstadgruppens ledare Egon Östlund innan hon fortsatte sina studier vid Grünewalds målarskola i Stockholm 1942–1944 och en kortare tid kroki vid Konsthögskolan. Hon flyttade till en isolerad trakt på Fårö 1947 där hon kunde hämta sina motiv från ilandspolade vrakfragment och raukformationer och tre år senare flyttade hon vidare till Lauters fiskeläge där hon träffade sin livskamrat vågmästaren och fiskaren Arvid Hammarström. Miljön i Lauter kom att betyda mycket för hennes konst med jorden, havet, himlen, raukarna och de äldre fiskebodarna i miljön, och detta avspeglas i hennes konst. Hon medverkade i Anders Wahlgrens dokumentärfilm Staden i mitt hjärta 1992 och SVT2 visade 2002 en dokumentärfilm om hennes diktning och konst. I konstrecensioner jämfördes hon ofta med storheter som Matisse och Miró.

Separat ställde hon bland annat ut på Lilla Paviljongen i Stockholm 1956. Tillsammans med Gun Setterdahl ställde hon ut på Borås konstmuseum samt tillsammans med Britt Lundholm Reutersvärd och Carl-Axel Lunding på Uppsala konsthall samt tillsammans med fotografen Lennart af Petersens ställde hon ut i Visby. Hon medverkade Göteborgs konstförenings Decemberutställning på Göteborgs konsthall, Smålandskonstnärers utställning i Falsterbo och utställningen Konstnärer på Söder som visades på Stockholms stadsmuseum samt i ett flertal vandringsutställningar i Syd- och Mellansverige. Hennes konst består av stilleben, blommor, landskap, med motiv från Fårö, Gotland och Västkusten huvudsakligen utförda i pastell eller akvarell.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 417-418, Allhems Förlag, Malmö. 
Svenska konstnärer, Biografisk handbok, Väbo förlag, 1987, sid 524,

Noter 

Kvinnor
Födda 1914
Avlidna 2014
Personer från Delsbo socken
Svenska målare under 1900-talet
Modéus

Modéus är ett efternamn, som burits av:

 Fredrik Modéus (född 1964), svensk biskop
 Martin Modéus (född 1962), svensk ärkebiskop

Svenska efternamn
Gulli Gillqvist

Gulli Eugenia Maria Lindström-Gillqvist, född 2 mars 1900 i Stockholm, död 29 september 1990, var en svensk textilkonstnär.

Hon var dotter till diversearbetaren Karl Söderberg och Ida Andersson. Hon var gift första gången med målaren Martin Lindström och andra gången med läroverksadjunkten Hilmer Gillqvist. Hon studerade vid Brunssons vävskola i Stockholm och praktiserade därefter hos Alf Munthe och Elsa Gullberg vid Libraria. Separat ställde hon ut på bland annat Ekströms konsthandel, Galerie Moderne, Konstsalong Rålambshof, Röhsska museet, Malmö museum och hon medverkade i samlingsutställningar i Paris, Stockholm och Göteborg. Bland hennes offentliga arbeten märks kyrklig textil till Carl Johans kyrka i Göteborg och Domkyrkan i Västerås. Hennes konst består av silkesbroderi och abstrakta applikationer med växter, figurer och landskapsskildringar. Lindström-Gillqvist är representerad vid Nationalmuseum, Malmö museum, Stockholms stadsmuseum och Linköpings museum.

Referenser

Tryckta källor 
Svenskt konstnärslexikon del II sid 294, Allhems Förlag, Malmö 
Svenska konstnärer, Biografisk handbok, Väbo förlag, 1987, sid 320.

Noter 

Representerade vid Nationalmuseum
Svenska textilkonstnärer under 1900-talet
Kvinnor
Födda 1900
Avlidna 1990
Konstnärer från Stockholm
Svenska konsthantverkare under 1900-talet