kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Italiano Vero

Italiano Vero, född 27 juni 2018, är en fransk varmblodig travhäst som tränas av sin ägare Philippe Allaire och körs av David Thomain.

Italiano Vero började tävla i september 2020 och inledde med två raka galopper och tog därefter sin första seger i tredje starten. Han har till juni 2023 sprungit in 1 miljon euro på 36 starter, varav 13 segrar och 6 andraplatser samt 6 tredjeplats. Karriärens hittills största segrar har kommit i Prix Albert-Viel (2021) och Critérium des 4 ans (2022).

Italiano Vero har även segrat i Prix Emmanuel Margouty (2020), Prix Paul Karle (2021), Prix Paul-Viel (2021), Prix Victor Régis (2021), Prix Jacques de Vaulogé (2021) och Prix Gaston Brunet (2022) samt kommit på andraplats i Critérium des Jeunes (2021), Prix Kalmia (2021), Prix de l'Étoile (2021), Prix Abel Bassigny (2021), Prix de Bretagne (2022) och Prix Octave Douesnel (2022) samt på tredjeplats i Prix Éphrem Houel (2022), Prix de Sélection (2022), Prix de Milan (2022), Prix de Geneve (2022), Prix Phaeton (2022) och Prix d'Amérique (2023).

Karriär

Tiden som unghäst 
Han kom tvåa i det första stora målet för säsongen Critérium des Jeunes som är det tidiga treåringskriterium där han kom på andraplats bakom In the Money. Efter den snöpliga förlusten i Critérium des Jeunes segrade han i Prix Paul Karle där han vann på ett övertygande sätt. I nästa start kom dock nästa förlust och det var i loppet Prix Kalmia där han kom på andraplats. Efter dessa starter hade han kvalivicerat sig till finalen av det som Fransk Travsport kallar Summer Races, där finalloppet går under namnet Prix Albert-Viel. Med vinsten i Prix Albert-Viel så tog Italiano Vero sin första seger i ett Grupp 1-lopp. I sin nästa start för säsongen efter storvinsten i Prix Albert-Viel blev i Prix Piérre Plazen där han galopperar bort sina chanser tidigt, loppets vinnare blev istället stallkamraten Callmethebreeze. Nästa start blev i Grupp 2-loppet Prix Victor Régis som han vann tillsynes enkelt.

I karriärens sextonde start var det dags för bevis då han för första gången skulle möta de äldre hästarna i Prix de l'Étoile som är öppet för 3-5 åriga hästar. I loppet slutar han på andraplats bakom vinnande Ganay de Banville körd av Jean-Michel Bazire och därmed kom karriärens tredje förlust i ett felfritt lopp där han ej galopperat.

Statistik

Större segrar

Starter

Stamtavla

Referenser 
Noter

Hästar födda 2018
Franska travhästar
Dansk stensöta

Dansk stensöta (Polypodium interjectum) är en stensöteart, som är mycket svår att i fält skilja från vanlig stensöta (Polypodium vulgare), utan det säkraste är att vid mikroskopi bestämma kromosomantalet, som är 6n=222 för den hexaploida danska stensötan medan det är 4n=148 för den tetraploida vanliga stensötan. Alternativt kan artbestämning ske genom bestämning av tunnväggiga basalceller och tjockväggiga annulusceller, vilket kräver specialistfärdigheter.

Morfologiskt har den danska stensötan jämförelsevis både längre och bredare blad än vanlig stensöta och de nedre bladflikarna är längre än de mellersta och har parallella sidor, så småningom avsmalnande till en vassare spets. Bladskivan är tämligen ”hopsnörpt” i sin övre del. Sporgömmesamlingarna är ovala medan de hos vanlig stensöta är mer eller mindre cirkelrunda. Sporgömmena hos den danska stensötan utvecklas normalt senare under året, så att sporspridningen från dess mogna sporangier företrädesvis sker på hösten och vintern till skillnad från den vanliga stensötans, som sker undre sommaren och tidig höst.

Hybrider
Vanlig stensöta hybridiserar lätt med den danska stensötan, där den sterila hybriden har kromosomtal 5n=185. Kromosomerna är små och många och därför svåra att räkna och artbestämningen blir ofta en sammanvägning av olika karaktäristika.

Utbredning
Den danska stensötan växer på basiska jordar med utbredning i huvudsak inom sydvästra delarna av Europa från nordvästra Pyreneiska halvön via Frankrike, Belgien och upp till södra Holland samt på Brittiska öarna. I Centraleuropa finns spridda förekomster och i Skandinavien finns den på östra Jylland, de danska öarna och på enstaka lokaler i Norge. I Sverige finns fynd från Kullaberg och Mölle i Skåne och två lokaler på Öland, Resmo och ek/hasselskogen i Vickleby ädellövskog samt på Tjörn i Bohuslän.

Källor

Stensöteväxter
Geria

Geria kan syfta på:

 Geria (släkte) – ett släkte av fjärilar
 Geria (kommun) – en kommun i Spanien
 Geria (kommunhuvudort) – kommunens huvudort
Semester i Miami

Semester i Miami (engelska: Moon Over Miami) är en amerikansk musikalfilm från 1941 i regi av Walter Lang. I huvudrollerna ses Betty Grable och Don Ameche. I övriga huvudroller ses Robert Cummings, Carole Landis, Jack Haley och Charlotte Greenwood.

Rollista i urval 
Don Ameche – Phil O'Neil
Betty Grable – Kathryn 'Kay' Latimer, "Miss Adams"
Robert Cummings – Jeffrey Boulton II
Carole Landis – Barbara Latimer, "Miss Sears"
Jack Haley – Jack O'Hara
Charlotte Greenwood – Susan Latimer
Cobina Wright – Connie Fentress
Lynne Roberts – Jennie May
Robert Conway – Mr. Lester
George Lessey – William Bolton
Robert Greig – Brearley
Minor Watson – Reynolds
Fortunio Bonanova – Mr. Pretto

Externa länkar 
 

Filmer 1941
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska musikalkomedifilmer
Filmer från Twentieth Century Fox
Miami på film
Walter Willy Nelson

Walter Willy Nelson, född 30 juni 1927  i Helsingborg, död 28 december 2019 i Lund , var en litteraturvetare, författare och poet.

Biografi
Nelson föddes i Helsingborg som son till skräddaremästaren Anton Natalis Nilson och Agda Broström. Fadern dog tidigt, och Nelson tillbringade ett par år av sina barndom hos sin morfar Nils Broström i Norra Össjö utanför Hishult. När morfadern dog 1936, flyttade han till sin mor i Helsingborg. Efter studentexamen i Helsingborg flyttade han till Lund för litteraturstudier, och tog 1964 en Fil. lic. i litteratuhistoria med avhandlingen Oscar Wilde i svensk kritik fram till första världskriget .

Nelson arbetade under många år på Universitetsbiblioteket, Lunds universitet, och skrev vid sidan om sitt arbete ett stort antal böcker om litteraturhistoria, varav många avhandlade den engelske författaren Oscar Wilde, så som i Oscar Wilde in Sweden and other essays (1965), och Oscar Wilde and the dramatic critics • a study in Victorian theatre (1989). Nelson skrev även poesi, såsom diktsamlingen Irlands regntunga himmel (1990).

Nelson var också med om att bygga upp ryttmästare John Andréns stiftelses specialsamlingar om bland annat Oscar Wilde på Ystads stadsbibliotek.

Nelson är begravd på Norra kyrkogården i Lund .

Referenser

Externa länkar 
 Böcker av Walter Willy Nelson på Google Books
 Böcker av Walter Willy Nelson på Libris

Män
Lundabor
Avlidna 2019
Författare från Helsingborg
Gravsatta på Norra kyrkogården i Lund
Födda 1927
Svenska litteraturvetare under 1900-talet
Svenska poeter under 1900-talet
Svenska litteraturvetare under 2000-talet
Svenska poeter under 2000-talet
1995 DO1

1995 DO1 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 22 februari 1995 av den japanska astronomen Takao Kobayashi vid Ōizumi-observatoriet.

Asteroiden har en diameter på ungefär 3 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Ej namngivna småplaneter
Astronomiska upptäckter av Takao Kobayashi
Astronomiska upptäckter 1995
Marforio

Marforio, även benämnd Fontana del Marforio, är en fontän på innergård i Musei Capitolini på Capitolium i Rione Campitelli i Rom. Tillsammans med Pasquino, Madama Lucrezia, Abate Luigi, Il Facchino och Il Babuino utgör Marforio Roms talande statyer. 

I likhet med Pasquino, Madama Lucrezia, Abate Luigi, Il Facchino och Il Babuino fästes tidigare satiriska och smädande texter på Marforio; dessa texter häcklade de romerska myndigheterna och påven.

Beskrivning
Skulpturen, som är känd sedan 1100-talet, återfanns år 1588 vid Septimius Severusbågen på Forum Romanum och uppställdes fyra år senare på Piazza del Campidoglio på Capitolium under ledning av arkitekten och skulptören Giacomo della Porta. Namnet Marforio är en etymologisk förvrängning av mare in foro ("sjön på forum"), en inskription på det brunnskar i granit som påträffades bredvid skulpturen. Mare in foro kan syfta på Mars forum, en annan benämning på Augustus forum. Enligt en annan teori åsyftar Marforio familjen Marioli (eller Marfuoli), som ägde en fastighet i närheten av Mamertinska fängelset.

På Capitolium stod Marforio-fontänen i det fria, innan Palazzo Nuovo uppfördes i mitten av 1600-talet; då ställdes fontänen på dess innergård. Sedan år 1734 hyser Palazzo Nuovo och Palazzo dei Conservatori de kapitolinska museerna. Inskriptionen ovanför fontänen hugfäster minnet av påve Clemens XII:s utvidgning och försköning av Piazza del Campidoglio och bär årtalet 1734. Inskriptionen lyder:

Bilder

Källor

Noter

Webbkällor

Tryckta källor

Externa länkar

Fontäner i Rom
Rione Campitelli
Romerska skulpturer
Roms talande statyer
Marmorskulpturer
Skulpturer på Kapitolinska museerna
Skulpturer från 000-talet
1995 DR1

1995 DR1 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 26 februari 1995 av den japanska astronomen Takao Kobayashi vid Ōizumi-observatoriet.

Asteroiden har en diameter på ungefär 5 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Ej namngivna småplaneter
Astronomiska upptäckter av Takao Kobayashi
Astronomiska upptäckter 1995
1995 FT

1995 FT är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 28 mars 1995 av den japanska astronomen Takao Kobayashi vid Ōizumi-observatoriet.

Asteroiden har en diameter på ungefär 4 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Ej namngivna småplaneter
Astronomiska upptäckter av Takao Kobayashi
Astronomiska upptäckter 1995
1995 GJ7

1995 GJ7 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 1 april 1995 av den japanska astronomen Satoru Otomo i Kiyosato.

Asteroiden har en diameter på ungefär 8 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Ej namngivna småplaneter
Astronomiska upptäckter av Satoru Otomo
Astronomiska upptäckter 1995
10861 Ciske

10861 Ciske eller 1995 MG1 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 22 juni 1995 av Spacewatch vid Kitt Peak-observatoriet. Den är uppkallad efter Ciske Staring.

Asteroiden har en diameter på ungefär 9 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Chloris.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Chloris-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av Spacewatch
Astronomiska upptäckter 1995
Rektor (olika betydelser)

Rektor kan syfta på:

Titlar 

 Rektor (ecklesiastik), präst fungerade som administrativ ledare i vissa kristna samfund
 Rektor, högsta administrativa och pedagogiska ledaren för utbildningsanstalter
 Rektor (politik), flera olika betydelser för romerska och ragusaiska ämbeten
 Rektor (islam), ledande befattningshavaren i några moskéer inklusive Paris stora moské

Se även
Suontakasvärdet

Suontakasvärdet är ett svärd av järn och brons, som hittades 1968 i Suontaka i tidigare Tyrvändö kommun, numera Hattula kommun, i Egentliga Tavastland i Finland.

Svärdet återfanns i en grav, som upptäcktes vid anläggning av täckdiken på Suontaka gårds marker. I graven låg två svärd. Det ena är ett praktfullt långsvärd. Fästet, med knapp, grepp och parerstång, är gjorda i brons. Det är dekorerat med ornament i Urnesstil. Senare studier har visat att graven ursprungligen endast innehöll ett svärd. Det som benämns Suontakasvärdet har placerats i graven i efterhand.

Svärdet finns idag på Nationalmuseum i Helsingfors.

Graven har tidsbedömts till sent 1000-tal–tidigt 1100-tal. I graven fanns en kropp, sannolikt klädd i kvinnokläder, bland annat med två broscher. I nordiska länder är det sällsynt att svärd begravs tillsammans med kvinnor, så fynden ledde till osäkra tolkningar. I senare tid har emellertid genomförts DNA-undersökningar. Dessa visade att den begravda individen var en man med Klinefelters syndrom, det vill säga en man med en ovanlig könskromosonvariation med en extra X-kromoson (XXY istället för XY). De kliniska symptomen för Klinefelters syndrom varierar från en person till en annan. De kan vara svaga och inte uppmärksammas, och vanligen är personen anatomiskt en man.

Källor
Ulla Moilanen med flera: A Woman with a Sword? – Weapon Grave at Suontaka Vesitorninmäki, Finland på Cambridge University Press webbplats den 15 juli 2021
An intriguing reinterpretation of an ancient grave i The Economist den 5 augusti 2021
Historia på Suontaka gårds webbplats

Noter

Enskilda svärd
Medeltida vapen
Konstverk från 1000-talet
Konstverk från 1100-talet
Fornfynd i Finland
Hattula
Kjachta-pidgin

Kjachta-pidgin (eller rysk-kinesiskt pidgin, кяхтинский язык kjachtinskij jazyk, кяхтинский пиджин, kjachtinskij pidzjin, traditionella tecken: 中俄混合語, förenklade: 中俄混合语, pinyin: zhōng'é hùnhéyŭ) är ett pidginspråk, som talades i början av 1800-1900-talen i Amur-området, Manchuriet och Transbajkal, som gränsar till Kina (namnet kommer sig av staden Kjachta).

Beskrivning och historia 
Språkets ordförråd var övervägande ryskt, medan den grammatiska strukturen var kinesisk: ord böjdes inte, verb användes i imperativform, substantiv och pronomen i preposition blev attribut - därför förlorades skillnaden mellan personliga och possessiva pronomen. Den välkända frasen, моя твоя понимай нету kopplas till kjachta. I Kina lärdes språket ut för behoven hos tjänstemän som handlade med Ryssland, läroböcker publicerades och undersökningskommissioner förekom. Vanligtvis kallade språket "ryska språket" av sammanställare av manualer på kjachtapidgin; hur uppriktig denna idé var är inte helt klart.

Språket upphörde att aktivt användas under första hälften av 1900-talet. Men så sent som 1990, hördes fortfarande äldre kinesiska köpmän på basaren nära Ulan Bator, tala detta språk.

Källor

Externa länkar 

 Perechvalskaja Je. V. Ordbok över sibirisk pidgin
 Musorin A. Ju. Lexikon för kjachta-pidgin // Funktionsanalys av språkliga enheter. Novosibirsk, 2004. - s. 79-86.
 Tjerepanov S.I. Kjachta-dialekt av det ryska språket, 1853
Språk i Ryssland
Språk i Kina
Pidginspråk
Utdöda språk
Hästbana

Hästbana är en skenlagd väg för fordon dragna av hästar. 

De första hästbanor som byggdes var – normalt korta – gruvbanor på träräls. Innan ånglokomotiv infördes, fanns i Ruhrområdet i Tyskland omkring 1835–1838 sammanlagt cirka 50 kilometer hästbanor. 

I England öppnades 1795 Derby Canal Railway mellan Derbykanalen och de norrom belägna kolgruvorna, med spårvidden 1067 mm. Den var den första järnvägen med räls av gjutjärn.
Den åtta kilometer långa järnvägen användes för koltransport från Kilburn och Denby till Derbykanalen vid Little Eaton samt för annat gods som sten, keramik och trä. Järnvägen drevs i begränsad omfattning från 1856 till nedläggningen 1908, in till slutet som en hästbana.

Den första hästbanan för allmän trafik på den europeiska kontinenten var Saint-Étienne–Andrézieux järnväg i Frankrike, som anlades efter en befallning 1823 av kung Ludvig XVIII. Den var 18 kilometer lång och invigdes 1827 för koltransporter från gruvorna i provinsen Forez till floden Loire. Ekipagen var hästdrivna till 1844.

Den andra hästbanan för allmän trafik på den europeiska kontinenten var Hästbanan Budweis–Linz–Gmunden, som öppnade i etapper mellan 1827 och 1836. Den var anlagd för i första hand för salttransport från Salzkammergut i Övre Österrike till Böhmen. På sträckan mellan Linz och Gmunden övertog ånglokdriften 1855–1856 och hästdriften lades ned på den sista sträckan 1872.

För persontransporter i städer, där de smutsiga ångloken och de ständiga stoppen och starterna gjorde ångdrift opraktiskt, fanns hästspårvägar kvar tills elektriciteten fick sitt genombrott.

Hästbanor i Sverige
Den första hästbanan i Sverige byggdes 1798 med träräls mellan hamnen och gruvorna i Höganäs. Liknande träbanor byggdes, framför allt i Värmland, under början av 1800-talet. Claes Adelsköld byggde 1849 den åtta kilometer långa Frykstabanan mellan Frykstad vid sjön Fryken och Lyckan vid Klarälven. Denna fick lokdrift sju år senare med ångloket Fryckstad. 

År 1850 invigdes den elva kilometer långa Christinehamn–Sjöändans Järnväg med spårvidden 1099 mm. Den sammanband Bergslagskanalen med hamnen i Kristinehamn och använde sig fram till 1858 av hästar som dragkraft. Denna linje var en del av ett transportnätverk med sjöar, kanaler och järnvägar i östra Värmland. En av dem, den nio kilometer långa Kroppabanan från 1854 med spårvidden 787 mm, hade hästdragna fordon till 1869. En större bana mellan Kristinehamn och Mora anlades och dess första del var klar 1873, varefter de små banorna lades ned.

Hästbanor i Sverige i urval
Frykstabanan
Kroppabanan
Christinehamn–Sjöändans Järnväg
Byvalla–Långshyttans Järnväg
Landabanan

Se även
Hästspårväg

Källor

Noter
Daniel Keilwitz

Daniel Keilwitz, född 3 augusti 1989 i Villingen-Schwenningen, är en tysk racerförare.

Källor
 Driver Database. 

Födda 1989
Tyska racerförare
Män
Levande personer
Idrottare från Baden-Württemberg
Personer från Villingen-Schwenningen
Tyska idrottare under 2000-talet
Jamie Campbell-Walter

Jamie Campbell-Walter, född 16 december 1972 i Oban, är en skotsk racerförare.

Källor
 Driver Database. 

Födda 1972
Skotska racerförare
FIA WEC-förare
Män
Levande personer
Personer från Argyll and Bute
Brittiska idrottare under 1900-talet
Brittiska idrottare under 2000-talet
Alessandro Balzan

Alessandro Balzan, född 17 oktober 1980 i Rovigo, är en italiensk racerförare.

Källor
 Driver Database. 

Födda 1980
Italienska racerförare
Porsche Supercup-förare
WTCC-förare
ETCC-förare
European Touring Car Cup-förare
IMSA Sportscar Championship-förare
Män
Levande personer
Italienska idrottare under 2000-talet
Personer från Rovigo
Dexter Dunn

Dexter Dunn, född  i Christchurch i Canterbury i Nya Zeeland, är en nyzeeländsk travkusk (catch driver). Han är sedan augusti 2018 verksam i USA.

Biografi 
Dunn föddes i Christchurch i Canterbury i Nya Zeeland. Hans far var travtränare, och hans bror John var travkusk. Dunn var som ung intresserad av rugby.

Dunn hoppade av skolan vid sexton års ålder, och fick jobb i ett häststall i Australien, där han stannade i ett år. På sin 17:e födelsedag började han köra lopp. Efter att ha kört sex månader i Australien återvände han till Nya Zeeland för att arbeta för Cran Dalgety. Under säsongen 06/07 i Australien och Nya Zeeland, tog Dunn sjutton segrar.

World Driving Championship 
År 2015 representerade Dunn Nya Zeeland i World Driving Championship. Dunn vann fem av de tjugo mästerskapsloppen, och stod som segrare före fransmannen Tony le Beller och amerikanen Tim Tetrick. Dunn hade tidigare representerat Nya Zeeland vid World Driving Championship 2011 i New York, och slutade då på fjärde plats. Han blev då den yngsta kusk som någonsin representerat Nya Zeeland.

Flytt till USA 
Under 2018 flyttade Dunn till USA, och skapade sin bas tillsammans med tränaren Chris Ryder. Under sin första hela nordamerikanska säsong utsågs Dunn till Harness Tracks of America Driver of the Year, en titel som han även utsågs till året efter.

Dunn samarbetar ofta med tränarna Chris Ryder och Richard "Nifty" Norman, Nancy Takter, Ron Burke, Mark Harder och Tony Alagna.

Större segrar i urval

Referenser 

Nyzeeländska travkuskar
Män
Födda 1989
Levande personer
Nyzeeländska idrottare under 2000-talet
Personer från Christchurch
South River, New Jersey

South River är en ort (borough) i Middlesex County, New Jersey, USA.

Referenser 

Orter i New Jersey
Middlesex County, New Jersey
Naval Station Great Lakes

Naval Station Great Lakes (förkortning: NAVSTA Great Lakes) är en militär anläggning tillhörande USA:s flotta belägen i staden North Chicago i Lake County i den norra delen av delstaten Illinois i Chicagos storstadsområde vid Michigansjön och nära gränsen till Wisconsin.

På NAVSTA Great Lakes finns sedan senare hälften av 1990-talet all grundutbildningen () av meniga i USA:s flotta efter att den andra anläggningen i San Diego stängdes.

Bakgrund
USA:s president Theodore Roosevelt godkände 1904 uppförandet av en anläggning på 70 hektar för flottan i vad som då var vildmark. Invigningen skedde 1911 av president William Howard Taft och den första klassen med 300 rekryter påbörjades därefter. Under första världskriget var John Philip Sousa orkesterledare för Great Lakes Naval Station Band.

Vid tiden för attacken mot Pearl Harbor i december 1941 låg 6 000 rekryter i grundutbildning på området. Ett halvår senare var antalet 68 000 och i september 1942 var de över 100 000 mannar. Över 4 miljoner meniga flottister tjänstgjorde i flottan under andra världskriget och av dessa hade en fjärdedel genomgått sin grundutbildning vid NAVSTA Great Lakes. Under kriget pågick en mindre utbildning av afroamerikanska sjömän i vad som var då en segregerad militär i USA.

Under 1979 var det storskaliga upplopp mellan flottister och civilbefolkningen med 37 gripna över två nätter och en vält polisbil. Bakgrunden var civilpersoner som brutit sig in på området och misshandlat en flottist samt att restaurang- och nöjesinrättningarna i staden utanför området skulle ha missgynnat flottister. Under den här tiden och framdeles var närområdet vid beryktat för hög brottslighet, droganvändning och prostitution.

1993 års Base Realignment and Closure Commission (BRAC) rekommenderade att all grundutbildning av flottans meniga skulle ske vid NAVSTA Great Lakes och därmed lägga ned motsvarande anläggningar i Orlando och i San Diego. Rekommendationerna beräknades leda till ytterligare 8 000 arbetstillfällen i närområdet. Rekommendationerna effektuerades under den senare hälften av 1990-talet.

Efter 11 september attackerna 2001 i skärptes säkerheten betydligt och basen skars av än mer från det omliggande närområdet.

Verksamhet
Huvudverksamheten utgörs av Recruit Training Command, Great Lakes som sköter om all grundutbildning av meniga i flottan. Grundutbildningen är 7 veckor lång och årligen genomgår cirka 40 000 rekryter den. Därefter skickas nyblivna meniga till A-school för yrkesspecialisering. 

Vid Training Support Center Great Lakes, också beläget på NAVSTA Great Lakes, finns ungefär hälften av dessa med 16 000 elever årligen.  

Där finns även National Museum of the American Sailor som drivs av Naval History & Heritage Command.

Se även
 Gradbeteckningar i USA:s flotta

Referenser

Externa länkar
 www.bootcamp.navy.mil

Militära anläggningar i Illinois
North Chicago
Länsväg W 690

Länsväg W 690  (länsväg 690) är en övrig länsväg i Hedemora och Avesta kommuner, Dalarnas län. Vägen är 14,9 km lång och går från Sjulsbo (riksväg 69) via Snickarbo och Moren (länsväg 689) till Avesta, där den ansluter till länsväg 729 och riksväg 68. Genomfart i Avesta sker via Älvnäsleden och Axel Johnsons väg.

Se även
 Lista över länsvägar i Dalarnas län

Referenser

Källor 
 

W 690
690
Transport i Hedemora kommun
Transport i Avesta kommun
Captain Corey

Captain Corey, född  i Kentucky i USA, är en amerikansk travare. Han tränades och kördes under sin tävlingskarriär av Åke Svanstedt.

Karriär 
Captain Corey började tävla som tvååring i juli 2020 och inledde karriären med fem raka segrar. Under tvååringssäsongen tog han sin största seger i Pennsylvania Sire Stakes. 

Under treåringssäsongen var Captain Corey tidigt en förhandsfavorit till att segra i Hambletonian Stakes, som är det största loppet för treåriga travare. I uttagningsloppet till Hambletonian Stakes segrade han på tiden . I finalheatet lottades han till spår 4, och tog tidigt ledningen, en position som han höll hela loppet, och segrade på tiden .

I början av september 2021 meddelades det även att Captain Corey fått en hovbensfraktur efter starten i Pennsylvania Sire Stakes Consolation, och missar resten av säsongen.

Som avelshingst 
I början av november 2021 meddelades det att Captain Corey skulle vara verksam som avelshingst på Hanover Shoe Farms under 2022.

Statistik 
Källa:

Referenser

Noter 

Hästar födda 2018
Amerikanska travhästar
Hästar som tränats av Åke Svanstedt
Hästar som vunnit Hambletonian Stakes
Travhästar med statistik över starter
Hästar uppfödda i Kentucky