kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Léonide Leblanc

Leonide Leblanc, född 1842, död 1894, var en fransk skådespelare och kurtisan. Hon tillhörde de mest berömda av de så kallade demimonderna eller grande horizontales, kollektivt kallade La garde, i andra kejsardömets Paris. 

Hon var verksam som skådespelare utöver kurtisan. Hon kallades Mademoiselle Maximum med hänvisning till hennes smak för lyx och slöseri. Hon använde sig som kurtisan av publicitet och demonstrativ lyxkonsumtion. Hon hade många förmögna kunder, men till skillnad från många andra kurtisaner behöll hon sällan en specifik kund särskilt länge. Hon beskrivs som charmerande men ska ha slösat oförsiktigt med sina pengar och deltagit i spekulationer som slog fel, vilket innebar att hon avslutade sin karriär med endast en blygsam inkomst.

Referenser 

Kvinnor
Födda 1842
Avlidna 1894
Franska kurtisaner
Franska skådespelare under 1800-talet
Marcus Persson

Carl Marcus Persson, även känd under artistnamnet Dansbandskungen, född 19 december 1978 är en svensk sångare och producent.

Biografi 
Under 1990-talet började Marcus Persson skapa Eurodance under artistnmanet "Perrra".

Den första singeln Hon sa mä (mej hem inatt)  släpptes 2014 som en bröllopspresent. Fler utav låtarna som Marcus framför under artistnamnet Dansbandskungen framför har han själv skrivit. Förutom att skriva låtar och uppträda sköter han kameran och ljudet åt Bert Karlsson då han spelar in "Berts Värld" på Youtube. Under Jimmie Åkesson valkampanj inför Riksdagsvalet i Sverige 2022 stod Dansbandskungen för underhållningen. Svenska dansbandsveckan 2022 inleddes med att Dansbandskungen uppträdde. Han har även producerat musikalbum bland annat åt Martinez, Callinaz, Kindbergs och Jenny Saléns.

Diskografi
2016 - Husvagnssemester
2017 - Bara lite till
2018 - Kung i stan

Referenser

Noter

Externa länkar 

Födda 1978
Levande personer
Män
Svenska dansbandssångare
Svenska sångare under 2000-talet
Svenska musikproducenter
Giulia Beneni

Giulia Beneni, känd som La Barucci, född 1837, död 1871, var en fransk kurtisan. Hon tillhörde de mest berömda av de så kallade demimonderna eller grande horizontales, kollektivt kallade La garde, i andra kejsardömets Paris.

Hon var känd som La Barucci. Hon utnyttjade sitt italienska utseende som kännemärke, och beskrivs som charmerande spontan och var känd för att själv välja och uppvakta sina kunder. Hon visade upp sitt juvelskrin värt miljoner för sina besökare och visitkorten i en kinesisk skål vid eldstaden demonstrerade hennes kontakter med ett flertal män ur societeten. Omtalad är den gång hon presenterades för den brittiska kronprinsen, den senare Edvard VII. Hon lät genast sin klänning falla till golvet och stod sedan naken. När hon fick en reprimand svarade hon: "Vad, bad ni mig inte att bete mig propert inför hans kungliga höghet? Jag visade honom det bästa jag hade, och det var gratis!"

Referenser 

Kvinnor
Födda 1837
Avlidna 1871
Franska kurtisaner
Martin Oehry

Martin Oehry, ibland Oehri, född 11 oktober 1964 i Rankweil i Österrike, är en liechtensteinsk före detta fotbollsmålvakt.

Fotbollskarriär
Oehry spelade åtta landskamper för Liechtensteins landslag och utsågs till årets fotbollsspelare i Liechtenstein 1992.

Han medverkade 2011 i en veteranmatch mellan Liechtenstein och Schweiz. Han byttes då in efter halvtid mot Martin Heeb och räddade en straffspark slagen av Stéphane Chapuisat.

Referenser

Externa länkar
 Martin Oehrys profil på Transfermarkt

Liechtensteinska fotbollsspelare
Liechtensteinska fotbollsmålvakter
Födda 1964
Levande personer
Män
Liechtensteinska idrottare under 1900-talet
Liechtensteinska idrottare under 2000-talet
Personer från Feldkirch
Fotbollsspelare i USV Eschen/Mauren
Spelare i SC Austria Lustenau
Esther Guimond

Esther Guimond, född 18??, död 1876, var en fransk kurtisan och salongsvärd. Hon tillhörde de mest berömda av de så kallade demimonderna eller grande horizontales, kollektivt kallade La garde, i andra kejsardömets Paris.

Hon beskrivs som en av de kurtisaner som uppnådde mest inflytande över press och politik. Sedan hon etablerat sig med ett antal fasta förmögna kunder öppnade hon en salong som blev en mötesplats för samtidens författare och politiker, som hon underhöll med sin kvickhet och anekdoter. Hon drev en framgångsrik litterär salong även sedan hon avslutat sin karriär som kurtisan.

Referenser 

Kvinnor
Avlidna 1876
Franska kurtisaner
Franska salongsvärdar
Födelseår saknas
Blanche d'Antigny

Blanche d'Antigny, född 9 maj 1840 i Martizay, död 27 juni i 1874 i Paris, var en fransk skådespelare, sångare och kurtisan. Hon tillhörde de mest berömda av de så kallade demimonderna eller grande horizontales, kollektivt kallade La garde, i andra kejsardömets Paris.

Hon har utpekats som en förebild för Emile Zolas karaktär Nana; hon såg ut som Nana, slösade också pengar på lyxkonsumtion och dog också vid 33 års ålder. Hon arbetade deltid som skådespelare men är mest känd som kurtisan. Bland hennes kunder nämns en rysk prins, en maharadja och flera franska bankirer. Hon ägde en våning i Paris inredd med turkos satin och hade betjänter i livré, och var känd för de fester hon höll. Hon väckte en gång skandal för att uppträda draperad i diamanter.

Referenser

Externa länkar 

Kvinnor
Födda 1840
Avlidna 1874
Franska kurtisaner
Franska sångare under 1800-talet
Franska skådespelare under 1800-talet
Gravsatta på Père-Lachaise
Üllar Jörberg

Üllar "Jörpa" Jörberg, född 9 juni 1941, död 26 december 2018, var en estnisk sångare verksam från 1967 till sin död.

Källor

Födda 1941
Avlidna 2018
Män
Personer från Tallinn
Estländska sångare
Adouli

Adal Debretsion, känd under artistnamnet Adouli, född 5 augusti 2005 i Fruängen, Stockholm, död 27 september 2023 i Fruängen, Stockholm, var en svensk rappare och låtskrivare av etiopisk härkomst. Han var mest känd för sin debutsingel "Rapstar".

Biografi 
Den 19 juli 2019 släppte den då 13-årige Adouli debutsingeln "Rapstar". Texten speglar en kriminell livsstil, där han beskriver en dröm om att bli en musikstjärna. "Rapstar" debuterade på 76:e plats på Sverigetopplistan och fick hundratusentals visningar på exempelvis Youtube. I september 2023 hade "Rapstar" över sju miljoner strömningar på Spotify.

Den 7 juli 2020 släppte Adouli tillsammans med sitt dåvarande skivbolag Bencu Recordz debut-EP:n Sanningen, som även blev Adoulis sista projekt som släpptes innan han avled. Sanningen innehåller fem spår och gästades av Einár på det andra spåret "Magisk".

År 2020 medverkade Adal i avsnitt fem av SVT-serien Streams.

År 2021 släpptes Adoulis sista singel innan han dog, "Bunda". Låten släpptes med uppbackning från skivbolaget MadeNiggaMusic, dit bland annat namn som Yasin och JB vid tidpunkten tillhörde.

Död 
Den 27 september 2023 klockan 18.43 fick polisen larm att det skett en skjutning vid Mälarhöjdens idrottsplats i Stockholmsförorten Fruängen, mitt bland pågående fotbollsträningar på idrottsplatsen. När polis anlände fann man en allvarligt skadad man som träffats av flera skott i huvudet. Mannen, som identifierades som Adouli, fördes till sjukhus, men hans liv gick inte att rädda och förklarades avliden klockan 20.25.

I samband med mordet spreds ett antal videoklipp och bilder på sociala medier som visade händelseförloppet.

Efter Adoulis bortgång gick hans mest spelade singlar "Rapstar" och "Mamacita" in på Spotifys Topp 50 Sverige-lista.

Filmografi

Roller och medverkan 
 2020 – Streams

Diskografi 
EP

Singlar
 2019 – Rapstar, Bencu Recordz
 2019 – Varje dag, Bencu Recordz
 2019 – Bencu (feat. JT7), Bencu Recordz
 2019 – Mamacita, Bencu Recordz
 2020 – SÅRADE, Bencu Recordz
 2020 – MÄKLARE, Bencu Recordz
 2020 – MAGISK (feat. Einár), Bencu Recordz
 2020 – HA MIG (med Josef og Elias), Bencu Recordz
 2021 – Bunda, MadeNiggaMusic

Referenser 

Svenska rappare
Män
Födda 2005
Avlidna 2023
Personer som blivit mördade i Sverige
Musiker som blivit mördade
Bågskytte vid asiatiska spelen 2022

Bågskytte vid asiatiska spelen 2022 hölls i Fuyang Yinhu Sports Centre i Fuyang i Hangzhou i Kina mellan den 1 och 7 oktober 2023.

Program

Medaljörer

Recurve

Compound

Medaljtabell

Deltagande nationer
33 nationer tävlade i bågskytte vid asiatiska spelen 2022:

 (16)
 (7)
 (7)
 (6)
 (16)
 (16)
 (16)
 (2)
 (10)
 (6)
 (3)
 (1)
 (16)
 (8)
 (16)
 (2)
 (9)
 (2)
 (13)
 (15)
 (2)
 (4)
 (6)
 (4)
 (10)
 (12)
 (5)
 (3)
 (16)
 (4)
 (16)
 (8)
 (14)

Källor

Asiatiska spelen 2022
2022
Upplands runinskrifter 314

Upplands runinskrifter 314 är en nu försvunnen vikingatida runsten i Harg, Skånela socken och Sigtuna kommun. Stenen är ungefär 1,45 meter hög och 1 meter bred.

Inskriften 

Runstenarna U 312, U 313 och U 314 är alla resta till minne av Juvurfast och är sannolikt resta samtidigt och ristade av samme ristare.

Se även

Alfabetisk lista över runinskrifter
Lista över Upplands runinskrifter

Källor 

 
Upplands runinskrifter
Runinskrifter i Sigtuna kommun
Benjamin Fischer

Benjamin Fischer, född 19 oktober 1980 i Grabs i Schweiz, är en liechtensteinsk före detta fotbollsspelare.

Fotbollskarriär
Fischer spelade 23 landskamper för Liechtensteins landslag och gjorde på dem två mål, det första mot Luxemburg och det andra mot Portugal. Båda målen gjordes i kvalet till VM 2006.

Fischer utsågs till årets fotbollsspelare i Liechtenstein 2004.

Referenser

Externa länkar
 Benjamin Fischers profil på Transfermarkt

Liechtensteinska fotbollsspelare
Födda 1980
Levande personer
Män
Liechtensteinska idrottare under 1900-talet
Liechtensteinska idrottare under 2000-talet
Personer från Grabs
Fotbollsspelare i USV Eschen/Mauren
Spelare i FC Chiasso
Spelare i FC Vaduz
Spelare i Schweiziska superligan
Spelare i Challenge League
Division 1 i volleyboll för damer 2015/2016

Division 1 i volleyboll för damer 2015/2016 spelas 3 oktober 2015 till 26 mars 2016. Av de lag som placerat sig bäst anmälde Lunds VK intresse av att delta i Elitserien 2016/2017. Då lag i Elitserien gick i konkurs respektive drog sig ur behövde de inte spela kvalspel. Jomala IK, Lindesbergs VBK B, KFUM Eskilstuna Volley, IK Ymer, Kungälvs VBK och Warberg Volley åkte ur serien.

Tabeller

Norra

Södra

Fotnoter 

2015/2016
Volleybollsäsongen 2015/2016
Elison Makolli

Elison Makolli, född 10 januari 2005 är en svensk fotbollsspelare (försvarare) som spelar för Malmö FF i Allsvenskan.

Klubblagskarriär 
Elison Makolli är uppvuxen på Gamla Rosengård i Malmö. I fem-sex-årsåldern började han spela fotboll i moderklubben LB07 innan han tog klivet till Malmö FF som elvaåring. Kort efter klubbytet skolades Makolli om från anfallare till mittback. 

Hösten 2022 började Makolli figurera i A-lagssammanhang hos Malmö FF och han fick även sitta på bänken i det allsvenska mötet mot BK Häcken den 23 oktober 2022, men utan att få göra något inhopp. A-lagsdebuten fick istället vänta till den 10 februari 2023, då han hoppade in som vänsterback i 3--0-segern mot Vålerengen. Knappt två månader senare skrev Makolli också på sitt första A-lagskontrakt med Malmö FF.

Den 1 juli 2023 debuterade Makolli i Allsvenskan då han hoppade in i slutminuterna i 3-0-segern mot IK Sirius.

Landslagskarriär 
Elison Makolli har representerat Sveriges U19- och U17-landslag. Förutom Sverige har han även möjlighet att representera Kosovo.

Debuten i "Blågult" skedde den 7 augusti 2021 då P16-landslaget förlorade med 0-1 mot Danmark. Den efterföljande hösten och våren startade Makolli i alla sex kvalmatcherna när Sverige kvalade in till U17-EM 2022. Han blev därefter också uttagen till U17-EM och startade samtliga matcher som högerback när Sverige – trots två segrar på tre matcher – åkte ut i gruppspelet. Makolli gjorde den 15 november 2022 sin första U19-landskamp när P17-landslaget förlorade med 1-3 mot Irland.

Statistik

Källor
 Svenska Fotbollförbundet
 Transfermarkt

Noter

Svenska fotbollsspelare
Fotbollsspelare i Malmö FF
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Födda 2005
Levande personer
Män
Personer från Malmö kommun
Svenska idrottare under 2000-talet
André Picornell

André Carl Picornell, född 3 april 2004 är en svensk fotbollsspelare (målvakt) som spelar för Djurgårdens IF i Allsvenskan.

Klubblagskarriär 
André Picornells moderklubb är IF Brommapojkarna där han började spela i knatteskolan som femåring.  Han var därefter klubben trogen fram till att han som 17-åring lämnade dem för spel med Djurgårdens IF.

Då Tommi Vaiho 2022 lånades ut till IK Sirius fick Picornell agera tredjemålvakt i Djurgårdens IF redan under sin debutsäsong. Det blev dock inget allsvenskt spel utan han matchades istället i P19 Allsvenskan, där han gjorde det så pass bra att han mottog priset som Årets Unicoachmålvakt, vilket tilldelas seriens bästa målvakt.  

Inför säsongen 2023 lyftes Picornell upp permanent i A-lagstruppen och den 9 april 2023 fick han också debutera i Allsvenskan, då han hoppade in istället för Jacob Widell Zetterström efter att denne blivit utvisad i den 51:a minuten av 0-0-matchen mot IK Sirius. Inhoppet kom dagen efter att Picornell spelat 90 minuter i Stockholmsderbyt mot AIK i P19 Allsvenskan.  I den efterföljande matchen – 0-2-förlusten mot Halmstads BK – startade Picornell för första gången en allsvensk match. Veckan därpå åkte han på en inflammation i knäet som gjorde att han tappade målvaktsplatsen på nytt.

Landslagskarriär 
André Picornell har möjlighet att representera Sverige och Spanien.

Han har representerat Sveriges U19- och U17-landslag men var som 17-åring även på ett landslagsläger med Spanien.  Picornell har dock inte gjort några ungdomslandskamper för det spanska landslaget. 

Det första landslagsframträdandet kom den 17 september 2019 i P15-landslagets 3-1-seger mot Norge. För Picornell blev debuten extra minnesvärd då han räddade en straff två gånger om.

Den 7 september 2021 gjorde Picornell sin första U19-landskamp då P17-landslaget besegrade Danmark med 2-1. Under åren som följde etablerade han sig som landslagskullens förstaval mellan stolparna och han stod i mål i fem av sex kvalmatcher när Sverige misslyckades att nå U19-EM 2023.

Statistik

Personligt 
André Picornell har en mamma från Sverige och en pappa från Spanien.

Källor
 Svenska Fotbollförbundet
 Transfermarkt

Noter

Svenska fotbollsspelare
Spelare i Djurgårdens IF Fotboll
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Födda 2004
Levande personer
Män
Personer från Stockholm
Svenska idrottare under 2000-talet
Dennis Salanović

Dennis Salanović, född 26 februari 1996 i Vaduz, är en liechtensteinsk fotbollsspelare.

Hans förädrar kommer från Bosnien och Hercegovina. Salanović har spelat 54 landskamper för Liechtensteins landslag.

Han utsågs till årets fotbollsspelare i Liechtenstein 2019.

Referenser

Externa länkar
 Dennis Salanović profil på Transfermarkt

Liechtensteinska fotbollsspelare
Födda 1996
Levande personer
Män
Liechtensteinska idrottare under 2000-talet
Personer från Vaduz
Fotbollsspelare i USV Eschen/Mauren
Spelare i FC Schaan
Spelare i FC Thun
Spelare i NK Istra 1961
Spelare i FC Balzers
Spelare i Schweiziska superligan
Spelare i Challenge League
Spelare i Tipsligan
Augustin Wolfgang von Baltzar

Augustin Wolfgang von Baltzar, född 7 november 1715 på Vachen i Svenska Pommern, död 15 december 1795 i Kalmar, var en svensk militär.

Augustin Wolfgang von Baltzar var son till överstelöjtnant Jakob von Baltzar och Margareta Elisabet von Hollen. Han blev volontär vid garnisonsregementet i Malmö 1731, sergeant där 1732, fänrik vid Cronhielmska regementet, löjtnant där 1732, kapten 1743, major 1749 och överstelöjtnant i armén 1760. År 1763 blev von Baltzar överstelöjtnant vid Tavastehus regemente, 1764 överstelöjtnant vid Södermanlands regemente,  1766 överste i armén med tur från 1763 och 1772 överstelöjtnant vid Jönköpings regemente. Han var överste och chef för Österbottens regemente under 1772 och därefter chef för Kalmar regemente 1772–1778. År 1775 blev von Baltzar befordrad till generalmajor. Han blev 1750 riddare av Svärdsorden.

Källor 
 Sveriges regementschefer 1700–2000, Rune Kjellander
 Den introducerade svenska adelns ättartavlor, Gustaf Elgenstierna

Generalmajorer i svenska armén
Svenska regementschefer
Svenska militärer under 1700-talet
Personer från Pommern
Födda 1715
Avlidna 1795
Män
Separation av militärens och polisens roller

Separation av militärens och polisens roller är en princip enligt vilken militär och ordningsmakt utför tydligt skilda uppgifter och inte lägger sig i varandras områden. Militärens syfte är att utkämpa krig, medan ordningsmaktens syfte är att upprätthålla landets lagar. Ingen av dem är tränad att utföra den andres jobb. Militär och ordningsmakt skiljer sig, ibland fundamentalt, i områden som grunden för sin auktoritet, träning i bruk av våld, träning i att utreda brott och att verka i domstol, samt träning i att upprätthålla lagar och att försäkra medborgarna deras friheter och rättigheter.

Även områden som droghandel, organiserad brottslighet eller terrorism kommer kräva sofistikerade färdigheter att utreda och att följa procedurer för en brottsutredning såväl som ett nära samarbete med åklagare och domstolsväsende. Dessa är utan tvekan egenskaper som endast tillskrivs polisutredare. Militär, å andra sidan, är utbildade och tränade att försvara nationens territorium från utländska militära hot och är utrustade med vapen utformade för att döda fienden, snarare än att bedöva eller avväpna. Närvaron av tungt beväpnad militär som ersättare för en ordningsmakt kan lugna oroliga civila, men bör i bästa fall vara partiell och kortsiktig.

I Sverige 
Ådalshändelserna var det händelseförlopp kring en arbetskonflikt i Ådalen i mitten av maj 1931, där fem personer sköts ihjäl av militär som stod under polismans befäl.

I USA 
I USA sätter lagen Posse Comitatus Act (1878) begränsningar för (men förbjuder inte) federala myndigheter att sätta in militär personal eller nationalgardet för att upprätthålla inrikes lagar.

Det finns exempel då militären har kallats in (såsom  vid nationella kriser orsakade av naturkatastrofer eller oordning) och då har räddat liv och återställt ordningen, så som vid kravallerna i Los Angeles 1992 och efter orkanen Katrina 2005. Å andra sidan finns det även exempel då inrikes användning av militären har gått illa, som vid skottdramat vid Kent State University 1970.

På 1980-talet diskuterade USA:s kongress en bredare militär roll, men Ronald Reagans försvarsminister Frank Carlucci vittnade då att han bestämt motsatte sig att ge försvarsmyndigheten uppgiften att upprätthålla ordningen i landet, och att han ännu mer bestämt motsatte sig att lätta på de begränsningar som Posse Comitatus Act medförde för att använda militären till att söka, beslagta, och arrestera. Han sade att han hade pratat om detta med presidenten och andra erfarna ministrar i kabinettet och att dessa åsikter delades inom hela Reagans administration.

Se även 
 Undantagstillstånd
 Militärisering av polis – bruket av militär utrustning och taktik av ordningsmaktens företrädare
 Militärt stöd till civila myndigheter – bruket av beväpnade styrkor för att stödja en stats civila myndigheter
 Militärpolis
 Posse comitatus – en grupp människor som mobiliseras för att bekämpa laglöshet och försvara ett land

Källor

Fotnoter

Anmärkningar

Referenser 

Ordningsmakt
Militärväsen
Lojo järnvägsstation

Lojo järnvägsstation (finska: Lohjan rautatieasema) är en järnvägsstation på Hyvinge–Karis-banan i den nyländska staden Lojo i Finland. Numera finns det endast godstrafik på banan.

Historia 

Lojo järnvägsstation invigdes den 8 oktober 1873 och kompletterades med en stationsbyggnad som hade ritats av Knut Nylander. I anslutning till stationen byggdes även ett vattentorn för ånglok och ett lokomotivstall med platser för två lokomotiv. År 1907 invigdes Lojo hamnbana, en smalspårig elbana från Lojo järnvägsstation till Lojo sjös strand. Banan fungerade huvudsakligen som en cellulosafabriks godsbana men från 1912 började den även användas för persontrafik. En normalspårig järnväg från stationen till Lojo sjös strand byggdes 1928. Den nya sidobanan användes först endast för godstrafik men 1930 övergick också persontrafiken till sidobanan år när den gamla smalspåriga banan togs ur bruk och revs.

Stationsbyggnaden som ritats av Knut Nylander revs år 1928. Byggnaden ersättes av en ny stationsbyggnad som fortfarande står kvar. Persontrafiken till Lojo lades ned 25 september 1983. Biljettförsäljningen stängdes och stationen blev obemannad 1997. Stationsbyggnaden samt övriga andra byggnader överfördes från Banförvaltningscentralen till Senatfastigheter år 2007. Fastighetsbolaget sålde stationsbyggnaden till en privatperson år 2013.

Källor 

Järnvägsstationer i Finland
Byggnader och anläggningar i Lojo
Järnvägsstationer invigda 1873
1873 i Finland
Varvara Turkestanova

Varvara Turkestanova, född 26 december 1775, död 20 maj 1819 i Sankt Petersburg, var en rysk hovfunktionär, känd för sin relation med tsar Alexander I av Ryssland.  Hon är även känd för sin korrespondens med den franska emigranten Ferdinand Christin, som beskriver det ryska hovlivet under 1810-talet.

Turkestanova, som var född i en georgisk adelsfamilj, var hovdam åt änkekejsarinnan Maria Fjodorovna. Hon hade en relation med tsar Alexander I av Ryssland och med prins Vladimir Golitsyn samtidigt från 1813, när Maria Narysjkina var utomlands. När hon födde en dotter 1819 som ogift väckte det skandal, och dotterns faderskap var okänt. Hon begick självmord med gift senare samma år. Dottern Maria (1819–1834) omhändertogs av familjen Golitsijn.

Referenser 

Ryska hovdamer
Mätresser
Brevskrivare under 1800-talet
Kvinnor
Födda 1775
Avlidna 1819
Lojo hamnbana

Lojo hamnbana (finska: Lohjan satamarata) var en cirka fem kilometer lång smalspårig elektrifierad järnväg från Lojo järnvägsstation till Lojo sjös strand. Banan fungerade i huvudsakligen som godsbana för en cellulosafabrik, men från 1912 började den även användas för persontrafik. Banan togs ur bruk och revs 1930 eftersom en ny bredspårig bana hade byggts 1928 från stationen till Lojo sjös strand.

Godstrafik på banan upphörde 2010 och underhållet av spåret avslutades 2014. Trafikledsverket nedlade hela hamnbanan och den revs 2020.

Bilder

Källor 

Lojo
Finlands järnvägshistoria
Snobben, kom hem!

Snobben, kom hem! (engelska: Snoopy, Come Home) är en amerikansk animerad film från 1972 regisserad av Bill Mendez efter ett manus av Charles M. Schulz. Filmer bygger på seriestrippen Snobben av Schulz.

Handling 
Snobben får ett brev från en flicka som heter Lila som ligger på sjukhus. Han drar sedan iväg på ett äventyr för att träffa henne.

Rollista 

 Bobo Håkansson – Karl
 Mats Åhlfeldt – Linus
 Emma Wickman – Peppiga Pia
 Naomi Seid – Sally
 Albert Wickman – Leonard
 Kristina Silfverberg – Clara
 Helene Lettermark – Lila (tal)
 Marie-Louise Håkansson – Lila (sång)
 Pernilla Åhlfeldt – Frieda
 Charlotta Öman – Gullan
 Bearbetning och regi – Doreen Denning
 Produktionsledning – Rune Hjelm
 Dubbning och mixning – Jan-Erik Lundberg, Sven Fahlén
 Musikalisk ledning – Mats Olsson
 Studio – Europa Film Studio

Referenser

Externa länkar 

 
 
Amerikanska filmer 1972
Animerade filmer 1972