kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Sara Strengell

Sara Ulrika Strengell, född 3 september 1917 i Helsingfors, död där 7 december 1969, var en finländsk skådespelare, regissör och teaterchef. Hon var dotter till Gustaf Strengell.

Biografi
Strengell ägnade sig först åt danskonsten, genomgick 1935–1937 Svenska Teaterns elevskola och var engagerad vid Svenska Teatern 1937–1938 och 1940–1941 samt vid Åbo svenska teater 1939–1940. Trots en lovande scendebut flyttade hon 1941 till USA, där hon vistades i sammanlagt 11 år och bland annat fick erkännande för sin Jeanne d'Arc i George Bernard Shaws skådespel på Clevelands Playhouse. Hon slog sig fram som frilans på Broadway och i tv och grundade en teaterskola i Detroit. Hon bedrev även teaterstudier i Paris, verkade i hemlandet bland annat som lärare vid Svenska Teaterns elevskola och ledde en egen teaterstudio. Åren 1961–1963 var hon konstnärlig ledare vid Wasa Teater och 1963–1965 chef för Åbo svenska teater. Hon verkade även som frilansregissör på finska scener och satte upp pjäser i Norge.

Källor

Finlandssvenska skådespelare
Finländska teaterregissörer
Finländska teaterchefer
Födda 1917
Avlidna 1969
Kvinnor
Regissörer från Helsingfors
Skådespelare från Helsingfors
Pierre Forssell

Pierre Oskar Paul Forssell, född 1925 i Stockholm, död 2004, var en svensk formgivare, konsthantverkare och silversmed. 

Forssell arbetade för Gense 1952–1964 där han formgav vickningsgaffeln Piruett (presenterad 1955 på H55, lanserad 1959) och bestickserien Spectra (1961). Han utförde även arbeten för Skultuna Messingsbruk mellan åren 1955 och 1986, till exempel vägglampetterna Pendel och Reflex. Han formgav också sakral konst i mässing, såsom kors och ljusstakar, till flera kyrkorum.

Referenser 

Nationalencyklopedin, Pierre Forssell (hämtad 2018-12-27)

Vidare läsning
 2020 – 

Svenska formgivare under 1900-talet
Svenska konsthantverkare under 1900-talet
Födda 1925
Avlidna 2004
Svenska smeder
Män
Konstnärer från Stockholm
Lillian Randolph

Lillian Randolph, född 14 december 1898 i Knoxville, Tennessee, död 12 september 1980 i Los Angeles i Kalifornien, var en amerikansk skådespelare och sångare. Randolph är främst känd för rollerna som Annie i Livet är underbart (1946) och Bessie i Jag såg honom först! (1947).

Filmografi i urval

Externa länkar 
 

Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Födda 1898
Avlidna 1980
Kvinnor
Personer från Knoxville
Travåret 2018

Följande är travsportsevenemangen under året 2018 i hela världen.

Händelser

Januari 
 6 januari – Stefan Melander meddelar att Nuncio avslutat tävlingskarriären och ska bli avelshingst på heltid. 
 28 januari – Readly Express, körd av Björn Goop, vinner Prix d'Amérique.

Februari 
 11 februari – Belina Josselyn vinner Prix de France.
 23 februari – Hästgalan äger rum. Readly Express vinner priset "Årets Häst" 2017.
 25 februari – Bird Parker vinner Prix de Paris.

Mars 
 11 mars – Bold Eagle vinner Grand Critérium de Vitesse.

April 
 21 april – Bold Eagle vinner Prix de l'Atlantique för andra året i rad.
 28 april – Ringostarr Treb vinner Olympiatravet i sin årsdebut.

Maj 
 1 maj – Urlo dei Venti vinner Gran Premio Lotteria.
 5 maj – Pastore Bob vinner Finlandialoppet.
 13 maj – Cyber Lane vinner Copenhagen Cup.
 26 maj – Arazi Boko vinner Sweden Cup.
 27 maj – Elitloppet 2018 går av stapeln. Ringostarr Treb, körd av Wilhelm Paal, vinner finalen på tangerat löpningsrekord.

Juni 
 9 juni – Readly Express vinner Jämtlands Stora Pris.
 16 juni – Propulsion vinner Norrbottens Stora Pris för tredje året i rad.
 24 juni – Bold Eagle vinner Prix René Ballière för tredje året i rad.

Juli 
 14 juli – Propulsion vinner Årjängs Stora Sprinterlopp.
 31 juli – Propulsion vinner Hugo Åbergs Memorial för tredje året i rad.

Augusti 
 4 augusti – Atlanta, körd av Scott Zeron, vinner Hambletonian Stakes.
 11 augusti – Propulsion vinner Åby Stora Pris på nya världsrekordet 1.13,2 över 3140 meter.
 25 augusti – Milligan's School vinner Sundsvall Open Trot.

September 
 2 september – Who's Who, körd av Örjan Kihlström, vinner Svenskt Travderby på nytt svenskt rekord för fyraåringar med segertiden 1.12,0 över 2140 meter.
 16 september – Propulsion vinner UET Trotting Masters-finalen.
 30 september – Inti Boko, körd av Johnny Takter, vinner Svenskt Trav-Kriterium.

Oktober 
 1 oktober – Adrian Kolgjini startar egen tränarrörelse. Han tog över flera hästar som tidigare stod i hans far Lutfi Kolgjinis träning, bland annat stallets stjärnhästar Dante Boko, Platon Face och Rajesh Face.
 6 oktober – On Track Piraten tar sin 28:e seger inom rikstoton, och gick därmed om Callit som den häst som tagit flest antal rikstotosegrar i Sverige.
 12 oktober – Villiam vinner Europaderbyt Grand Prix l'UET. 
 13 oktober – Readly Express vinner Svenskt Mästerskap.
 13 oktober – Cash Crowe vinner Sto-SM.
 13 oktober – Cruzado Dela Noche, körd av Brian Sears, vinner VM-loppet International Trot.
 22 oktober – Adrian Kolgjini tar sin första tränarseger.
 27 oktober – Propulsion vinner C.L. Müllers Memorial i vad som var hans sjätte raka seger.

Avlidna 
 17 december – Coktail Jet, fransk travhäst och avelshingst (28 år).

Se även
 Travsäsongen i Sverige 2018

Referenser

Noter

Travsport
Sportåret 2018
Anneli Mäkelä

Anneli Tony Mäkelä, född 5 augusti 1941 i Helsingfors, är en finländsk dramaturg och teaterchef. 

Mäkelä genomgick Svenska teaterskolan 1962–1966, blev humanistisk kandidat 1970 och studerade därefter för Antoine Vitez i Paris. Hon har arbetat både som skådespelare och sedermera som regissör på flera teatrar i hemlandet och utomlands. Hon har gjort en förnämlig insats för barn- och ungdomskulturen, främst som chef för Skolteatern-Unga teatern 1986–1998 och därefter som chef för barn- och ungdomsteatern vid Helsingfors stadsteater. Under sin tid på Unga teatern bjöd hon på en mångsidig repertoar med konstnärlig flykt, rik symbolvärld och poesi; hon insåg sagovärldens stora betydelse för utvecklingen av barns fantasi och personlighet. Hon dramatiserade och regisserade en stor mängd sagor, till exempel succéerna Momo, Nalle Puh, Flodhästen och andra hästar, Pelle Svanslös, Lille prinsen, Det osynliga barnet, Barnkammarén. 

Under Mäkeläs ledning lyckades Unga teatern skaffa sig en parallellscen, Dianascenen vid Skillnaden, som komplement till Lillklobb i Esbo. På Helsingfors stadsteater regisserade hon 2004 Jean Claude Grumbergs pjäs Ateljén, som belyser människoöden i en syateljé i Paris åren 1945–1952.

Källor

Finländska teaterchefer
Finländska dramaturger
Födda 1941
Kvinnor
Levande personer
Personer från Helsingfors
Brostugan, Ågesta

Brostugan (även kallad Färjsundet) är ett före detta torp beläget vid dagens Ågesta broväg intill Ågestabrons södra brofäste i Huddinge kommun, Stockholms län. Idag är stugan privatbostad.

Historik
Enligt husförhörslängden från 1689 var Färjsundet eller Brostugan ett torp under Ågesta gård. I 1749 års jordebok är det upptaget som ett skattelagt torp på Ågesta ägor. Torpets läge, på en liten udde vid sjön Magelungen, gjorde att det även blev ett färjeställe för en färja som trafikerade över det cirka 170 meter breda sundet. Torparen var således även färjkarl. Dessutom bedrev han en krogrörelse i stugan. Över sundet passerade landsvägen mellan gårdarna Ågesta och Farsta och mitt i sundet gick gränsen mellan Huddinge socken i söder och Brännkyrka socken i norr. Idag går här gränsen mellan Stockholms och Huddinges kommuner.

I slutet av 1800-talet anlades den första fasta förbindelsen över sundet i form av en flottbro med öppningsbar mittdel. Den siste torparen vid Färjsundet hette Karl Gustaf Ferndahl. Han lämnade torpet 1920 tillsammans med sin hustru Sofia Larsson. Efter honom övertogs stället av Ågestas skogvaktare som då bytte torpets namn till Brostugan och hade ett kafé där. För att passera över bron fick man betala en broavgift. 

År 1924 byggdes den första fasta bron som bekostades av Lennart Hellstedt, dåvarande ägaren på Ågesta. Till en börja fanns broavgiften kvar. I oktober 1974 invigdes nuvarande betongbro. Brostugan existerar fortfarande i ombyggt skick och ligger på östra sidan bakom den höga vägbanan vid Ågestabrons södra brofäste. År 2005 uppfördes  en enfamiljsvilla på samma tomt (Limformen 1) norr om Brostugan.

Källor
 ”Torp och gårdar i Huddinge” utgiven av Huddinges Hembygdsförening under året 1999.

Externa länkar

Byggnader och anläggningar i Huddinge kommun
Trångsund (kommundel)
Viktor Setterberg

Viktor Hugo Setterberg, född 28 mars 1859 i Göteborgs domkyrkoförsamling, död 26 oktober 1945 i Haga församling i Göteborg, var en svensk golfentusiast, idrottsledare och räknas som den stora pionjären inom svensk golf.

Biografi 

Setterberg kom att anlägga ett antal golfbanor omkring Göteborg. År 1894 anlade han en golfbana i Arendal på Hisingen. Kring sekelskiftet 1900 anlade han en cirka 1 700 meter lång sexhålsbana på exercisfältet i Kviberg.

Göteborgs Idrottsförbund hyrde 1902 området med namnet Kolandet vid Sandviken i Sannegården i Lundby. På initiativ av Setterberg anlades här en omkring 1 400 meter lång sexhålsbana. Banan användes flitigt av stadens golfspelare och ett flertal tävlingar anordnades. Efter ett par år tvingades man att hitta en ny plats för golfbanan, eftersom grusgropen invid Sandvikenbanan åter började att användas. Klubben flyttade 1904 till sin nuvarande plats i Hovås. Även i anläggandet av golfbanan i Hovås var Setterberg drivande.

Setterberg var med och tog initiativet till bildandet av Göteborgs GK 1902 och Svenska Golfförbundet 1904. År 1996 fick han Viktor Setterbergs Väg i Torslanda uppkallad efter sig.

Referenser 

Svenska golfspelare
Idrottare från Göteborg
Födda 1859
Avlidna 1945
Män
Tor Törnsten

Tor Törnsten var en svensk köpman och idrottsfunktionär.

Törnsten grundade tillsammans med sin bror den framgångsrika herrekiperingsaffären Henry Törnsten & Co i Arkaden i Göteborg. Törnsten var ordförande i Göteborgs GK och Svenska Golfförbundet. Han var även ordförande i Göteborgs Idrottsförbund, Göteborgs Velociped Klubb, Curlingklubben, Skridskoklubben och Göteborgs Tennisklubb.

Initiativet till bildandet av Göteborgs GK togs av Törnsten, som 1902 bildande en golfsektion inom Göteborgs Idrottsförbund. Han flyttade golfspelandet från Sandviken på Norra älvstranden på Hisingen, mitt emot nuvarande Göteborgs fiskhamn. Även Viktor Setterberg, den stora pionjären inom svensk golf, var drivande i anläggandet av golfbanan i Hovås.

Referenser

Törnsten, Tor
Travsäsongen i Sverige 2018

Följande är statistik över travsäsongen under året 2018 i Sverige.

Tränare

Vinstrikaste
Statistik per 2018-12-31

Segerrikaste
Statistik per 2018-12-31

Flest V75-segrar
Statistik per 2018-12-31

Kuskar

Vinstrikaste
Statistik per 2018-12-31

Segerrikaste
Statistik per 2018-12-31

Flest V75-segrar
Statistik per 2018-12-31

Varmblodiga hästar

Vinstrikaste
Statistik per 2018-12-31

Segerrikaste
Statistik per 2018-12-31

Flest V75-segrar
Statistik per 2018-12-31

Fadershingstar

Vinstrikaste
Statistik per 2018-12-31

Segerrikaste
Statistik per 2018-12-31

Flest V75-segrar
Statistik per 2018-12-31

Referenser

Noter

Externa länkar
 Svensk Travsport: Topplistor

2018
Sport i Sverige 2018
Olof Lundstedt

Olof Lundstedt, född 18 december 1734 i Riseberga socken, Kristianstads län, död 18 maj 1792 i Åsbo socken, Östergötlands län, var en svensk violinmakare i Linköping. Han fick i december 1761 hallrättens tillstånd att tillverka fioler.

Biografi
Lundstedt föddes 18 december 1734 på Riseberga Krog i Riseberga socken och var son till ryttaren Sven Lundstedt. Lundstedt flyttade 1761 till Linköping och bodde hos borgaren Berggren på Sankt Pers kvarter. Han arbetade där som violinmakare och fick i december 1761 hallrättens tillstånd att tillverka fioler.

Han flyttade 1763 till Sankt Lars kvarter 36 och bodde hos kopparslagaren Pilström. Mellan 1762 och 1763 gifte han sig med Magdalena Hellbom (1734–1803. Hon var dotter till tullskrivaren Gustav Hellbom och Hedvig Dömmersdotter i Linköping. De fick tillsammans barnen Hedvig (född 1764), Gustav (född 1766), Maria Christina (1767–1767), Inga Charlotta (född 1768) och Gustav (1769–1770). 

Familjen flyttade efter orgelbyggaren Jonas Wistenius död, år 1777 till Sankt Lars kvarter 46. Lundstedt flyttar 17 oktober 1790 tillsammans med sin fru och svägerska till Tuddebo i Åsbo socken. Han avlider 18 maj 1792 av förstämd mage och begravs 24 maj samma år. Den 17 juni flyttar Lundstedts änka och hennes syster tillbaka till Linköping.

Fioler
Statistik över tillverkade fioler av Olof Lundstedt.

Medarbetare
1765 - En gesäll.
1765 - En lärogosse.
Erik var lärogosse mellan 1766 och 1773 hos Lundstedt.
Jonas Pehrsson (född 1765) var lärogosse mellan 1778 och 1784 hos Lundstedt.

Externa länkar
Olof Lundstedt på Musical Instrument Museums Online

Källor
Göstrings häradsrätt (E) FII:11 (1791-1794) Sida: 193-195.
Linköpings rådhusrätt och magistrat (E) FI:16 (1791-1794) Sida: 274
Linköpings rådhusrätt och magistrat (E) FI:18 (1800-1805) Sida: 989-992

Referenser 

Svenska fiolbyggare
Födda 1734
Avlidna 1792
Män
Svenska musikinstrumentmakare
Personer från Riseberga socken
Paula Tuovinen

Paula Maria Tuovinen, född 22 mars 1964 i Uleåborg, är en finländsk dansör, koreograf och danspedagog. 

Tuovinen är grundare av Oulun tanssistudio 1982 samt dansare och koreograf i dess dansgrupp. Hon är verksam som koreograf och som dansare i olika koreografers verk sedan det tidiga 1980-talet. Hon utnämndes till rektor för Teaterhögskolan i Helsingfors 2005, som den första danskonstnären på rektorsposten.

Källor

Finländska dansare
Finländska koreografer
Födda 1964
Kvinnor
Levande personer
Personer från Uleåborg
Irja Hagfors

Irja Margareta Hagfors, född 4 november 1905 i Helsingfors, död där 28 februari 1988, var en finländsk dansare, koreograf, danspedagog och danskritiker. 

Efter studier för bland andra Maggie Gripenberg, Ester Naparstok och George Gé samt avlagt diplom vid Hellerau-Laxenburg-institutet i Tyskland 1926–1928 hade Hagfors 1929–1939 engagemang vid scener i Tyskland och Schweiz. Hon turnerade i Europa, USA och Kanada 1931–1932 och 1937–1939 med Harald Kreutzbergs och Trudi Schoops ensembler. Hon koreograferade miniatyrbaletter samt helaftonsbaletten Karin Månsdotter (1962). Hon verkade som balettpedagog i Helsingfors 1946–1963 och som danskritiker vid Uusi Suomi 1944–1948 samt Vapaa Sana och Kansan Uutiset 1948–1982. Hon tilldelades Pro Finlandia-medaljen 1969.

Källor

Finländska dansare
Finländska koreografer
Mottagare av Pro Finlandia-medaljen
Födda 1905
Avlidna 1988
Kvinnor
Personer från Helsingfors
Mary Paischeff

Mary Paischeff, född 6 augusti 1899 i Viborg, död 7 november 1975 i Helsingfors, var en finländsk danskonstnär, Finlands första prima ballerina. 

Paischeff studerade balett i Sankt Petersburg och kom efter ryska revolutionen till Helsingfors, där hon i början av 1920-talet var engagerad vid flera scener. Åren 1921–1924 var hon solist vid   Finska operan och uppträdde i huvudrollen bland annat när den första helaftonsbaletten (Svansjön) med inhemska krafter framfördes 1922. Hon öppnade 1932 egen balettskola i Helsingfors och undervisade därtill i klassisk balett vid Svenska Teaterns elevskola. Hon tilldelades Pro Finlandia-medaljen 1956.

Källor

Finländska dansare
Mottagare av Pro Finlandia-medaljen
Födda 1899
Avlidna 1975
Kvinnor
Personer från Viborg, Finland
Margaretha von Bahr

Maria Elisabet Margaretha von Bahr-Sorsa, född Wasenius 11 december 1921 i Helsingfors, död där 21 februari 2016, var en finländsk dansös, koreograf och balettpedagog. Hon var mor till Robert von Bahr och Riki Sorsa. 

Margaretha von Bahr var 1939–1964 utövande dansös (premiärdansös från 1947) vid Finska operan/Nationaloperan, där hon uppträdde i nästan alla kvinnliga huvudroller som stod på repertoaren. Under denna tid uppträdde hon även utomlands i ett drygt dussin länder. Hennes känsloladdade och temperamentsfulla dans gjorde henne till en av operans mest uppskattade dansöser. Hon verkade därefter framgångsrikt som pedagog i egen balettskola och som koreograf både för opera och television. Hon tilldelades Pro Finlandia-medaljen 1957 och professors titel 1979.

Utmärkelser

Källor

Noter 

Finländska dansare
Finländska koreografer
Finländska innehavare av professors namn
Mottagare av Pro Finlandia-medaljen
Personer från Helsingfors
Margaretha
Födda 1921
Avlidna 2016
Kvinnor
Doris Laine

Doris Linnea Laine-Almi, född Laine 31 oktober 1931 i Helsingfors, död där 15 december 2018, var en finländsk premiärdansös och koreograf.

Biografi 
Laine studerade åtta år vid operans balettskola, från 1941 under Irja Koskinen och Alexander Saxelin. Hon kompletterade senare sin utbildning vid dansavdelningen vid Moskvas statliga högskola för teaterkonst (GITIS) och Moskvas koreografiska institut. Hon dansade 1947–1975 vid Finska operan (senare Finlands nationalopera), blev solist 1952 och premiärdansös 1956. Under sin karriär dansade hon huvudrollen i ett fyrtiotal baletter och gjorde ett stort antal gästframträdanden utomlands.

Hon har bland annat dansat som Odette/Odile i Svansjön, Ondine och Julia i Romeo och Julia.

Laine var en av Finlands internationellt mest kända balettkonstnärer. Sedan 1977 verkade hon även som koreograf. Hon var konstnärlig ledare för Finlands nationalbalett 1984–1992, för Komische Oper Tanztheater i Berlin 1992–1995 och för dansfestivalen i Kuopio 1982–1992. Hon var dessutom ledare och pedagog för folkdansgruppen Katrilli 1975–1984. Hon var initiativtagare till Helsingfors internationella balettävling med start 1984 och var ledare för tävlingen 1984 och 1991. Hon verkade dessutom som domare i ett stort antal internationella balettävlingar, bland annat i Varna, Moskva och Jackson. 

Vid sidan av sin konstnärliga karriär hade hon otaliga förtroendeuppdrag och administrativa befattningar, bland annat vid Finlands danskonstnärsförbund, det internationella teaterinstitutet ITI:s danskommitté, statens scenkonstkommission, statens danskonstkommission och centralkommissionen för konst.

Utmärkelser 

 1957 - tilldelades Pro Finlandia-medajlen.
 1985 - erhöll ett bidrag från Finska kulturfonden för sina konstnärliga meriter.
 1992 - tilldelades professorstitel av Mauno Koivisto, dåvarande president i Finland.

Källor

Externa länkar 
 

Finländska koreografer
Mottagare av Pro Finlandia-medaljen
Födda 1931
Avlidna 2018
Kvinnor
Personer från Helsingfors
Finländska innehavare av professors namn
Finländska balettdansare under 1900-talet
Ballerinor
Järnvägsolyckan i Vigerslev

Järnvägsolyckan i Vigerslev ägde rum lördagen den 1 november år 1919 och är en av de värsta järnvägsolyckorna i Danmarks historia. Vid kollisionen i Vigerslev omkom 40 personer och 58 skadades, varav 27 allvarligt. Ett antal händelser sammanvävda med varandra bidrog till att olyckan kunde ske.

Bakgrund 
Tåg 168 från Kalundborg var på väg till Københavns Hovedbanegård. På grund av mycket trafik var det kraftigt försenat och skulle ha passerat Vigerslev klockan 20.35, men kom inte dit förrän klockan 20.50. Strax efter passagen drog en passagerare i nödbromsen, eftersom en åtta år gammal pojke hade ramlat ut ur tåget. Tåget var tvunget att backa, eftersom man ville hitta pojken.

Tåg 168 efterföljdes av ett ej schemalagt tåg mot Køge som fraktade brandförsvarsutrustning. Tågklareraren fattade beslutet att tåget med brandsläckningsutrustningen skulle ges förtur. I och med detta signalerades att järnvägen var öppen för passage. Tåget med brandutrustningen passerade Vigerslev men efter detta fanns ett expresståg. Samtidigt fortsatte tåg 168 att backa och passerade tågsignalen bakifrån mot Brøndbyøster. Strax därefter kom tågklareraren i Vigerslev på att expresståget var på väg. Han försökte kontakta sin kollega i Brondbyøster men denne var upptagen med det förbipasserande expresståget.

Tåg 168 hade bara backat 130 meter från tågsignalen i Vigerslev och pojken som föll ur tåget hade hittats intill spåret och klarat sig med brutna ben. Samtidigt sprang tågklareraren i riktning mot Brondbyøster och signalerade mot expresståget med en lanterna. Expresståget bromsade inte trots att tågklarerarens lanterna var synlig för expresstågets lokförare. Klockan 21.01 brakade expresståget in i de bakre vagnarna på tåg 168. Sex passagerare i expresståget dog utöver dess lokförare och eldare. De bakersta vagnarna i tåg 168 flög och föll ner från den höga banvallen. Här fanns de flesta omkomna.

Se även 
 Lista över järnvägsolyckor

Referenser 
 Vigerslevulykken

Fotnoter

Externa länkar 
 Inskannat framsida av Aftonbladet 5 november 1919 - Ohygglig järnvägsolycka i Danmark 
 Bild på olyckan

Vigerslev
1919 i Danmark
Vigerslev
Köpenhamn under 1900-talet
Valby
Schoolboys in Disgrace

Schoolboys in Disgrace är ett musikalbum av The Kinks som gavs ut 1975 av bolaget RCA Records. Skivan som var deras sista i kontraktet med bolaget var en rockopera med utbildning och skolgång som tema. Handlingen kan till viss del kopplas till deras tidigare rockopera Preservation där karaktären Mr. Flash också förekommer. Albumet fick inte något varmt mottagande av musikjournalister och blev en medioker försäljningsframgång, med bland annat en fyrtiofemteplats på Billboard 200-listan.

Låtlista 
(alla låtar skrivna av Ray Davies)
"Schooldays" - 3:31
"Jack the Idiot Dunce" - 3:19
"Education" - 7:07
"The First Time We Fall in Love" - 4:01
"I'm in Disgrace" - 3:21
"Headmaster" - 4:03
"The Hard Way" - 2:35
"The Last Assembly" - 2:45
""No More Looking Back" - 4:27
"Finale" - 1:02

Källor 

Musikalbum 1975
Album av The Kinks
Doctor Dré

André Brown, mer känd under sitt artistnamn Doctor Dré, född 5 december 1963 i Westbury, New York, är en amerikansk radioprogramledare och tidigare video jockey på MTV.

Diskografi

Filmografi

Externa länkar 

Amerikanska hiphopmusiker
Amerikanska musikproducenter
Amerikanska skådespelare
Amerikanska TV-personligheter
Personer från New York
Födda 1963
Levande personer
Män
Travsäsongen i Sverige 2017

Följande är statistik över travsäsongen under året 2017 i Sverige.

Tränare

Vinstrikaste

Segerrikaste

Flest V75-segrar

Kuskar

Vinstrikaste

Segerrikaste

Flest V75-segrar

Varmblodiga hästar

Vinstrikaste

Segerrikaste

Flest V75-segrar

Fadershingstar

Vinstrikaste

Segerrikaste

Flest V75-segrar

Referenser

Noter

Externa länkar
 Svensk Travsport: Topplistor

Travsport
Sportåret 2017
Sport i Sverige 2017
The Monsanto Years

The Monsanto Years är ett musikalbum av Neil Young och Promise of the Real utgivet 2015 av skivbolaget Reprise Records. Albumet är ett konceptalbum vars texter är starkt kritiska mot det biotekniska jordbruksföretaget Monsanto, men även flera andra amerikanska företag så som Walmart och Starbucks kritiseras i texterna. Albumet fick ett blandat, men mestadels positivt mottagande i musikpressen och snittar på 61/100 på Metacritic.

Låtlista 
(alla låtar skrivna av Neil Young)
"A New Day for Love" - 5:52
"Wolf Moon" - 3:52
"People Want to Hear About Love" - 6:19
"Big Box" - 8:17
"A Rock Star Bucks a Coffee Shop" - 5:00
"Workin' Man" - 4:43
"Rules of Change" - 4:39
"Monsanto Years" - 7:46
"If I Don't Know" - 4:26

Listplaceringar 
Billboard 200, USA: #21
UK Albums Chart, Storbritannien: #24
Nederländerna: #14
VG-lista, Norge: #38
Sverigetopplistan: #47

Källor 

Musikalbum 2015
Album av Neil Young
Anni Voipio

Anni Voipio, född 10 juli 1906 i Viborg, död 30 november 1983 i Helsingfors, var en finländsk journalist och författare. Hon var brorsdotter till Aarni Voipio. 

Voipio blev filosofie kandidat 1929. Hon var journalist vid Uusi Suomi 1926–1942, en tid som hon skildrar i romanen Lehtimatka (1966). Åren 1942–1950 var hon informationschef vid Finlands Röda Kors och därefter verksam inom affärsvärlden. Hon debuterade med romanen Häijyn miehen elämä (1954) och gav vidare bland annat ut en biografi över Gustaf Mannerheim (finska 1942, svensk översättning samma år, tredje svenska utökade upplagan 1952).

Källor

Finländska författare
Finskspråkiga författare
Finländska journalister
Födda 1906
Avlidna 1983
Kvinnor
Personer från Viborg, Finland