kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
1996 OR1

1996 OR1 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 20 juli 1996 av Beijing Schmidt CCD Asteroid Program vid Xinglong-observatoriet.

Asteroiden har en diameter på ungefär 5 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Ej namngivna småplaneter
Astronomiska upptäckter av SCAP
Astronomiska upptäckter 1996
Catalent

Catalent Inc. är ett amerikanskt läkemedelsföretag med huvudkontor i Somerset i New Jersey i USA. Det är en kontraktstillverkare, som bland annat har kontrakt med vaccintillverkaren Moderna om att förpacka och distribuera Modernas Covid-19-vaccin mRNA-1273.

Historik
Catalent har sina rötter i företaget Gelatin Products Company som Robert P Scherer grundade 1933 i Detroit i Michigan för att exploatera sin uppfinning från 1931 av gelatinkapslar för läkemedel och liknande, namnändrat 1947 till RP Scherer Corporation. Scherer köptes 1998 av Cardinal Health, Inc..

Catalent som företag bildades 2007, efter det att det amerikanska riskkapitalbolaget Blackstone Group köpt ut läkemedelsdelen i Cardinal Health och av denna bildat "Cardinal Health Solutions". Detta företag har därefter utökats med bland andra läkemedelsföretag och börsintroducerades 2014 på New York-börsen.

Covid-19-pandemin 
År 2020 har Catalent i samarbete med bland andra Pfizer, Johnson & Johnson, Astra Zeneca och Moderna utökat tillverknings- och förpackningskapaciteten för coronavaccinkandidater, bland annat i sina fabriker i Harmans i Maryland och i St. Petersburg i Florida i USA. Modernas coronavaccin tillverkas i USA i Catalents fabrik i Bloomington i Indiana.

Källor

Noter

Externa länkar
Catalents webbplats

Amerikanska läkemedelsbolag
Vaccintillverkare
Företag i New Jersey
Företag bildade 2007
8919 Ouyangziyuan

8919 Ouyangziyuan eller 1996 TU13 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 9 oktober 1996 av Beijing Schmidt CCD Asteroid Program vid Xinglong-observatoriet. Den är uppkallad efter Ouyang Ziyuan.

Asteroiden har en diameter på ungefär 6 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av SCAP
Astronomiska upptäckter 1996
Ovala rummets golvur

Ovala rummets golvur, eller Seymour tall case clock eller Oval Office grandfather clock, är ett 269 centimeter högt golvur i Vita huset i Washington D.C i USA.

Golvuret tillverkades mellan 1795 och 1805 i Boston i Massachusetts av de från England inflyttade möbelsnickarna John Seymour (född 1738) och hans son Thomas (1771–1848). Det har stått i Ovala rummet sedan 1975 under Gerald Fords tid och varit en av få permanenta inredningsdetaljer i detta rum.

Beskrivning
Golvurets fodral är gjort i mahogny. Urverket är tillverkat av den från Skottland inflyttade klockmakaren James Doull (född 1785) i Charlestown i Massachusetts, numera en stadsdel i Boston. Den färgrikt, med landskapsmotiv målade, urtavlan är troligen utförd av bostonkonstnärerna Spencer Nolen och Samuel Curtis, även om den är signerad i skrivstil av James Doull.

Golvuret kom till Vita huset under Richard Nixons presidenttid och ingick i inredning tillskriven Seymours, som Patricia Nixon fått och delvis köpt 1972. Sedan installationen i Ovala rummet har den stått i rummets nordvästra del mellan dörren till sekreterarens kontor och de franska dörrarna till kolonnaden och till Rosenträdgården.

Bildgalleri

Källor 
James Doull of Charlestown, Massachusetts. Cabinetmakers John & Thomas Seymour of Boston, Massachusetts. Tall clock. på www.delaneyantiqueclocks.com

Noter

Externa länkar

Vita huset
Enskilda ur
Torta Bertolina

Torta Bertolina eller bara Bertolina är en italiensk kaka eller tårta från Crema i provinsen Cremona och regionen Lombardiet i Italien.

Kakan är en brun, rund, mjuk kaka och bakas typiskt på hösten. Kakan bakas med små druvor av den smakrika amerikanska druvsorten Concord som även kallas Uva fragola (svenska jordgubbsdruva) och är en korsning med bland annat Lambrusco-druvan. Druvorna spricker vid bakningen och bildar små kratrar i skorpan på ovansidan. Kakan pudras även ofta med florsocker.

Sedan 1973 hålls varje år i september en Bertolina-festival i Crema.

Ursprunget till tårtan är oklart, men troligen har den skapats efter år 1800, då Concord-druvan kom till Italien. Det finns en berättelse om att det var far och son, bönder i trakten, som hette Bertoldo och Bertoldino som fick ge namn åt kakan. En annan historia berättar om två ogifta systrar i Trescore Cremasco som kallades "Benedète", som för att försörja sig öppnade en bageributik och bakade en Bertolina som blev mycket populär. De avslöjade aldrig receptet och kunde försörja sig i många år.

Referenser

Tårtor
Mat och dryck i Italien
Blå rummet (Vita huset)

Blå rummet är ett sällskapsrum i representationsvåningen, en trappa upp, direkt ovanför den gula Ovala salongen, i Vita huset i Washington D.C. i USA. Den är ett av tre representationsrum i fil, som vetter åt söder och ligger mellan gröna salongen och röda salongen. På andra sidan om gröna salongen ligger det största representationsrummet, East Room.

Blå rummet har en markerad ellipsoid form med en längdaxel på 12,2 meter och en tväraxel på 9,1 meter. Det ligger direkt ovanför det ovala "Diplomatic Reception Room" på våningen under samt direkt under det ovala "Yellow Oval Room" på översta våningen, medan det rum som på svenska kallas Ovala rummet (presidentens ceremoniella arbetsrum) ligger i Vita Husets västra flygel. Det har från början använts som mottagningsrum, med undantag under en period under John Adams tid, då var en entréhall under en renovering. Efter nedbränningen av staden Washington 1814 renoverades rummet i fransk empirstil med möbler i förgylld trä, som importerades från Frankrike. Åtta delar av detta möblemang, samt ett salongsur i förgyllt brons, finns fortfarande kvar i rummet.

Den blå färgen introducerades 1837 under presidenten Martin Van Buren. Under 1990-talets första hälft renoverades salen, varvid den safirblåa färgen i draperier och möbeltyg från 1800-talets första hälft behölls.

Bildgalleri

Källor
Blue Room Art and Furnishings på Vita Husets webbplats

Externa länkar
Om Blå rummet på www.whitehousemuseum.org

Vita huset
Proserpine

Proserpine avser vanligen Proserpina, en antik romersk växtlighetsgudinna. Det kan också avse:

Proserpine, Australien – en ort i Queensland, Australien.
Proserpine River – en flod i Queensland, Australien.
Proserpine Airport – en flygplats i Queensland, Australien.
Proserpine (Saint-Saëns) – en fransk opera med musik av Camille Saint-Saëns och libretto av Louis Gallet efter Auguste Vacqueries pjäs Proserpine.
Proserpine (Lully) – en opera med musik av Jean-Baptiste Lully och libretto av Philippe Quinault.
Proserpine (målning) – en målning av Dante Gabriel Rossetti.

Se även 
Proserpin – en opera av Joseph Martin Kraus, med libretto av Johan Henrik Kellgren efter en skiss av Gustav III.
26 Proserpina – en asteroid
Melvin Capital

Melvin Capital Management L.P. är en amerikansk fondförvaltare tillika hedgefond som förvaltar ett kapital på åtta miljarder amerikanska dollar i slutet av januari månad 2021. De hade uppemot 12,5 miljarder dollar tidigare under månaden, men kapitalet minskades på grund av förluster kopplade till den uppmärksammade Gamestop-aktien.

Företaget grundades 2014 av Gabriel Plotkin efter att han lämnade Steven A. Cohen-kontrollerade hedgefonden S.A.C. Capital Advisors, i samband med att fonden anklagades för insiderbrott och nådde en uppgörelse om att betala totalt 1,8 miljarder i böter och skadestånd.

Melvin Capital har sitt huvudkontor i 535 Madison Avenue på Manhattan i New York.

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats

Företag bildade 2014
Amerikanska fondförvaltare
Amerikanska hedgefonder
Företag i New York
535 Madison Avenue

535 Madison Avenue alternativt Dillon, Read & Company Building är en skyskrapa som ligger på adressen 535 Madison Avenue på Manhattan i New York, New York i USA. Byggnaden uppfördes 1982 som en kontorsfastighet. Den är 141,43 meter hög och har 36 våningar.

Ett urval av de företag som är eller varit hyresgäster i skyskrapan är Aquiline Capital Partners, Aurelius Capital Management, Bain Capital, China Merchants Bank, Garda Capital Partners, Melvin Capital, Monarch Capital, Nordic Capital, Vici Properties, Walker & Dunlop och Wells Fargo Advisors.

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats

Arkitekturåret 1982
Byggnader invigda under 1900-talet
Skyskrapor i New York
Manhattan
1982 i USA
8917 Tianjindaxue

8917 Tianjindaxue eller 1996 EU2 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 9 mars 1996 av Beijing Schmidt CCD Asteroid Program vid Xinglong-observatoriet. Den är uppkallad efter Tianjin universitetet.

Asteroiden har en diameter på ungefär 37 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter platser
Astronomiska upptäckter av SCAP
Astronomiska upptäckter 1996
Proserpine (målning)

Proserpine (även Proserpina) är en oljemålning av den engelske konstnären Dante Gabriel Rossetti. Den föreställer Proserpina som är underjordens drottning och växtlighetens gudinna i romersk mytologi och motsvarar Persefone i grekisk mytologi. Rossetti målade åtminstone åtta versioner med oljefärg av motivet och ytterligare ett par i pastell. Den mest kända målades 1874 och ingår sedan 1940 i Tate Britains samlingar i London. Den sista målades strax innan han dog, 1881–1882, och är sedan 1927 utställd på Birmingham Museum and Art Gallery.

Som modell för Proserpina stod Jane Morris som han även anlitade för tavlorna Dantes dröm (1869–1871) och Dagdrömmen (1880). Hon var olyckligt gift med William Morris och inledde redan omkring 1865 en kärleksrelation med Rossetti. Hon tillbringade flera somrar med Rossetti på lantgodset Kelmscott Manor i West Oxfordshire där bland annat Proserpine tillkom. På vintrarna flyttade hon hem till maken i London. 

Det fanns därmed en likhet mellan Jane och Proserpina. Enligt den klassiska myten kidnappade Pluton (Hades), som var gud över underjorden och dödsriket, Proserpina för att göra henne till sin hustru. Den som åt mat från underjorden var tvungen att stanna där för alltid. Proserpina åt sex kärnor från ett granatäpple, den frukt som är avbildad i målningen. Hon var därför tvungen att stanna sex månader i underjorden, likt Morris som var tvungen att stanna hos sin man större delen av sin tid.

Rossetti, som också var poet, skrev en sonett till målningen. Den finns nedskriven på italienska i målningens övre högerhörn och på engelska på tavlans ram som också formgetts av Rossetti. Sonetten lyder:

Andra versioner

Källor 
Tates webbplats
ArtUK (Tate Britain)
Birmingham Museum and Art Gallery
ArtUK (Birmingham)

Noter 

Målningar 1874
Målningar av Dante Gabriel Rossetti
Målningar på Birmingham Museum and Art Gallery
Målningar i Tate Collection
Målningar med motiv från grekisk-romersk mytologi
Porträttmålningar
8922 Kumanodake

8922 Kumanodake eller 1996 VQ30 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 10 november 1996 av den japanske amatörastronomen Tomimaru Okuni vid Nanyō-observatoriet. Den är uppkallad efter Zao Kumanodake i Japan.

Asteroiden har en diameter på ungefär 4 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter platser
Astronomiska upptäckter av Tomimaru Okuni
Astronomiska upptäckter 1996
Ivan Thorson

Ivan Walter Thorson, född den 3 februari 1897 i Fritsla församling, Älvsborgs  län, död den 15 september 1993 i Linköping, var en svensk militär. Han var bror till Alvar Thorson.

Thorson blev fänrik vid Göta artilleriregemente 1917 och löjtnant där 1920. Han tjänstgjorde vid arméförvaltningens artilleridepartement 1926–1934 och var chef för artilleristabens utrustningsavdelning 1934–1937. Thorson befordrades till kapten 1931 och övergick 1937 till Svea artilleriregemente, där han blev major 1938 (i artilleristabskåren 1940). Han var chef för artilleriinspektionens organisations- och utrustningsavdelning 1940–1942 och stabschef vid artilleriinspektionen 1942. Thorson, som blev överstelöjtnant 1941, var chef för Artilleri- och ingenjörhögskolan 1942–1946. Han befordrades till överste i generalstabskåren 1943 och var chef för Bodens artilleriregemente 1946–1951 och för Smålands artilleriregemente 1951–1957. Thorson invaldes som ledamot av Krigsvetenskapsakademien 1944. Han blev riddare av Svärdsorden 1938 och av Nordstjärneorden 1945, kommendör av andra klassen av Svärdsorden 1947 och kommendör av första klassen 1950.

Källor 

 
 
 
 
 
 

Överstar i svenska armén
Svenska regementschefer
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Kommendörer av första klass av Svärdsorden
Riddare av Nordstjärneorden
Svenska militärer under 1900-talet
Personer från Fritsla socken
Födda 1897
Avlidna 1993
Män
Safran SA

Safran SA är en franskt verkstadsföretag, som bildades 2005 genom en fusion mellan den franska flygmotortillverkaren Snecma och Sagem.

År 2015 bildades ett joint venture, Airbus Safran Launchers, mellan Airbus och Safran. för att
utveckla rymdraketen Ariane 6 med mål att börja göra uppskjutningar under 2020-talet.

År 2018 köpte Safran Zodiac Aerospace med 32.500 anställda och en omsättning på 5,1 miljarder euro redovisningsåret 2016/2017.

Källor

Noter

Franska företag
Företag bildade 2005
8924 Iruma

8924 Iruma eller 1996 XA32 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 14 december 1996 av den japanska astronomen Naoto Satō vid Chichibu-observatoriet. Den är uppkallad efter Iruma distriktet i Japan.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter platser
Astronomiska upptäckter av Naoto Satō
Astronomiska upptäckter 1996
Xaltocan

Xaltocan är en ort i delstaten Tlaxcala i Mexiko. Orten hade 705 invånare vid folkräkningen 2010 och är administrativ huvudort i kommunen med samma namn.

Referenser

Orter i Tlaxcala
Porome

Porome, eller kibiri, är ett isolatspråk som talas i södra delar av Papua Nya Guinea. Språket anses ha två huvuddialekter.. Ibland räknas språket också till trans-Nya Guineaspråk. 

Antal talare är cirka 1500. Porome anses vara hotat. Språket skrivs med latinska alfabetet.

Fonologi

Vokaler 

Vokaler har fem toner: hög, låg, stigande, fallande och fallande-stigande-fallande.

Källa:

Konsonanter 

Källa:

Lexikon

Enstaka ord 

Källa:

Räkneord 1-10 
1: wakua, 2: kabirai, 3: wauteri, 4: kaka etekaro, 5: irikia wakua, 6: muro wakua, 7: muro kabirai, 8: muro wauteri, 9: muro kaka etekaro, 10: irikia kabirai. 

Räkneord 6-9 kan också alla vara "irikia wakua".

Källa:

Källor 

Isolatspråk
Språk i Papua Nya Guinea
Esfahanmatta

Esfahanmatta, är en typ av persisk matta, som vävs i staden Esfahan i centrala Iran. Denna typ av mattor har också i Europa gått under namnet polenmatta. Esfahan (Isfahan) blev mot slutet av 1500-talet huvudstad för Shah Abbas I.

Esfahanmattor var bland de första orientaliska mattor som blev kända i Europa. Högkvalitetsmattor i silke, med inslag också av silver och guld, gavs också som gåvor av Shah Abbas till dignitärer i Västerlandet. En handelsväg till Europa för mattor från det persiska riket gick i början av 1600-talet med armeniska handelsmän från Nya Jolfa vid Esfahan genom Polsk-litauiska samväldet, vilket ledde till att de persiska mattorna kom att benämnas polenmattor.

Beskrivning
Mattvävare i Isfahan på 1500-talet influerades av konstformer som kalligrafi, bokkonst och mosaik. Under denna era introducerade den kejserliga huvudstadens persiska mattformgivare distinkta blomstermotiv. Den mest populära designen är med en central medaljong, omgiven av vinrankor eller blommor, som vanligen är röda och indigo mot en elfenbensvit bakgrund.

Färgerna kan variera, med variation också av dämpade och klara färger.

Bildgalleri

Källor
Eṣfahān carpet på www.britannica.com

Noter

Externa länkar
5 minutes with... Two rare ‘Polonaise’ carpets på Christies webbplats den 23 april 2019

Orientaliska mattor
Esfahan
Urmas Kruuse

Urmas Kruuse, född 14 juli 1965 i Elva i dåvarande Estniska SSR, är en estnisk liberal politiker tillhörande Estniska reformpartiet som sedan 26 januari 2021 är Estlands landsbygdsminister i Kaja Kallas regering.

Kruuse var borgmästare i Elva från 2002 till 2017 och borgmästare i Tartu från 2007 till 2014. Han växlade därefter till den nationella politiken och blev hälsominister från 2014 till 2015 i Taavi Rõivas första regering samt därefter landsbygdsminister i den andra regeringen Rõivas från 2015 till 2016.

Biografi

Utbildning 
Kruuse tog studenten vid gymnasiet i Elva 1983 och 2004 examen vid Audentes-universitetet.

Yrkeskarriär 
Kruuse arbetade som lagerarbetare på Tallinna Tööstuskaubastus 1987–1993 och var samtidigt frilansmusiker från 1985 till 1994. Han hade därefter olika arbetsledande positioner inom lagerbranschen innan han blev säljchef på AS Siberry Rebase och därefter Kesko Food AS fram till 2002.

Musikkarriär 
Kruuse gick med i bandet Risk 1982, där hans bror Enn Kruuse var gitarrist. Han blev sångare i bandet och skrev egna texter till bandet. Senare startade han Urmas Kruuse Band, som släppte albumet Through Me 1990.

Politisk karriär 
Kruuse valdes in i stadsfullmäktige i Elva år 1999 och gick med i Estniska reformpartiet 2002. Samma år valdes han till borgmästare i Elva och valdes därefter 2007 till borgmästare i Tartu. Från 2007 till 2014 var han distriktsordförande för Reformpartiet i Tartudistriktet.

En misstroendeförklaring mot Kruuse som borgmästare i Tartu initierades av Centerpartiet och Socialdemokratiska partiet i april 2013, men föll i stadsfullmäktige med 13 ledamöter för och 24 emot. Kruuse kom att avsäga sig posten följande år för att istället bli minister i Taavi Rõivas regering. Han kandiderade till Riigikogu för Jõgevamaa och Tartumaa och blev som kandidat med flest röster personvald för distriktet. Han kom även att ingå som landsbygdsminister i Rõivas andra regering efter valet men avgick i samband med regeringens avgång i november 2016.

Kruuse var parallellt med rikspolitiken även från 2017 kommunpolitiker i Elva där han representerade Reformpartiet på lokalplanet.

Familj och privatliv 
Kruuse är gift och har fått flera barn, varav äldste sonen är avliden.

Referenser 

Estlands ministrar
Personer från Tartumaa
Liberaler
Födda 1965
Levande personer
Estländska politiker under 2000-talet
Män
Indiska mattor

Indiska mattor är en typ av orientaliska mattor, som tillverkas i Indien enligt en tradition från persiska mattor. Tekniken för att väva mattor kom troligen till landet genom att mogulhärskaren Akbar den store såg till att persiska mattvävare och konstnärer kom till Indien för att väva mattor till hans palats, under andra hälften av 1500-talet. 

Fram till och med 1700-talet vävdes mattor av ull och silke med persiska mönster i Indien. Under 1800-talet och fram till mitten av 1900-talet sjönk kvaliteten, utom inom viss småskalig produktion i Srinagar i Kashmir, Amritsar i Punjab och Agra i Uttar Pradesh.

Många av vävarna migrerade till det nybildade Pakistan i samband med oroligheterna vid Indiens delning 1947, men tillverkning i kommersiell I Indien fick trots detta ett uppsving därefter.

Indo-Esfahanmattor
Indo-Eṣfahānmattor var en typ av mattor som tidigare vävdes i Indien, framför allt under 1600-talet. Deras mönster är inspirerade av mattmönster från Herāt. Sådana mattor importerades till Europa, särskilt till Portugal och Nederländerna av olika östindiska kompanier. Indo-Eṣfahānmattor är avbildade i många holländska genremålningar från 1600-talet. De kombinerar ofta ett mittfält i vinrött med gränsbårder i smaragdgrönt med inslag av guldgult. De har vanligen invecklade mönster med parvis arrangerade klätterväxtblad och blomsterpalmetter, kombinerade med olika växt- och blomstermotiv.

Se även
Dhurrie

Källor
Indo carpets på www.carpetencyclopedia.com

Noter
Wenceslao Victoria Soto

Wenceslao Victoria Soto, född 28 september 1952 i Michoacán, död 13 april 1991 var en mexikansk biolog och politisk aktivist för organisationen Movimiento Antorchista. Han avled efter en misslyckad hjärtoperation och har sedan dess fått flera orter i Mexiko uppkallade efter honom.

Referenser 

Män
Födda 1952
Avlidna 1991
Mexikanska politiker under 1900-talet
Mexikanska biologer
Personer från Michoacán
Guld (film, 1934)

Guld är en tysk science fiction-film om alkemi från 1934 i regi av Karl Hartl. Filmen hade svensk premiär 1935.

Handling 
Professor Achenbach och hans kollega Werner Holk försöker utvinna guld ur bly genom experiment med elektricitet och radioaktivitet. Men de utsätts för sabotage, varvid Achenbach omkommer. Werner kontaktas senare av engelsmannen John Wills, som är ute efter att uppnå samma sak. Werner misstänker honom för att ligga bakom sabotaget.

Rollista 
Hans Albers - Werner Holk
Brigitte Helm - Florence Wills
Michael Bohnen - John Wills
Lien Deyers - Margit Möller
Friedrich Kayßler - Professor Achenbach
Ernst Karchow - Lüders
Rudolf Platte - Schwarz
Heinz Salfner - Sommer

Källor 
Gold, filmportal.de

Noter 

Filmer 1934
Svartvita filmer
Samsjvilde

Samsjvilde () var en befäst stad, nu i ruiner, i södra Georgien. Den ligger nära byn med samma namn i kommunen Tetritsqaro i regionen Nedre Kartlien. Ruinerna, som huvudsakligen är av medeltida ursprung, finns inom ett område som är 2,5 kilometer långt och 400 meter brett och ligger i floden Chramis dalgång. 

Det medeltida Samsjvilde var en av de äldsta städerna i det antika Kartli och daterade sig tillbaka till 200-talet före Kristus. Under medeltiden var staden en imponerande befästning och samtidigt en livlig kommersiell och hantverksstad. Samsjvilde bytte härskare vid ett flertal tillfällen. I slutet av 900-talet blev staden huvudstad i det armeniska kungariket Tashir-Dzoraget och inlemmades därefter i Kungariket Georgien 1064. Från mitten av 1200-talet och framåt, i samband med att det medeltida georgiska kungadömets makt minskade, inträdde en nedgång för Samsjvilde och staden reducerades till en militär utkantsposition. I slutet av 1700-talet låg staden i ruiner.

Historik 
Samsjvilde ligger på en av naturen befäst ställe, nämligen i klippig terräng vd sammanflödet av floderna Chrami och Tjivtjava, fyra kilometer söder om staden Tetritsqaro. En utgrävning 1968–1970 visade två lager med tidig bronsålderskultur (Kura–Araxeskulturen vid Samsjvilde, i berget Karnkalis södersluttning. Dessa var från mitten av 3000-talet för Kristus respektive mitten av 2000-talet f. Kr. På platsen fanns bosättningar och gravplatser liksom en rund byggnad för religiösa riter. Där hittades också keramik och bronsåldersverktyg av obsidian.

Samsjvilde anfölls av de invaderande mongolerna på deras väg mot Tbilisi 1236. År 1340 plundrades staden av Jahan Shah, som var härskare över Kara Koyunlu och var uppbragt över att kung Alexander I av Georgien vägrade att erlägga tribut till sin suverän. Staden slogs ned av Jahan Shan  och återhämtade sig aldrig helt och hållet. Den förlorade sin tidigare betydelse, med undantag för rollen som en befästning i landets utkant. Efter det att Kungariket Georgien slutligt fallit ihop på 1490-talet, blev det en del av Kungariket Kartli. År 1578 ockuperades Samsjvilde av en osmansk armé under Lala Mustafa Pasha, men återtogs 1583 av kung Simon I av Kartli. 

Samsjvilde blev åter av större betydelse år 1747, när den muslimska georgiska prinsen Abdullah Beg hyrde utländska legosoldater och förstärkte Samsjvildes fästning i sin ansträngning att utmana den makt över Kartli, som utövades av hans kristna släkting Teimuraz II. Abdullah Begs planer stäcktes av Teimurazs son Heraclius, som stormade Samsjvilde 1749.

Bildgalleri

Referenser 
Denna artikel är baserad på artikeln Samshvilde på engelskspråkiga Wikipedia.

Noter

Fornminnen i Georgien
Folkets park, Karlskoga

Folkets park låg vid Nickkällgatan i centrala Karlskoga vid naturreservatet Rävåsen.

Folkparken invigdes 1918 och totalförstördes i en brand 2001 när dansbanan, serveringen och ett kontorshus brann ner. Samtliga byggnader uppfördes under första halvan av 1900-talet. Även Skogskyrkogården skadades lätt av branden.

Källor 

Folkparker i Sverige
Bränder 2001
2001 i Sverige
Parker i Karlskoga