kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Forsfararens brud (1937)

Forsfararens brud (finska: Koskenlaskijan morsian) är en finländsk dramafilm från 1937, regisserad av Valentin Vaala. Filmen bygger på Väinö Katajas roman med samma namn och är en nyinspelning av  Forsfararens brud från 1923.

Bonden Iisakki (Jalmari Rinne) bor tillsammans med dottern Hanna (Ansa Ikonen) i byn Nuottaniemi. Iisakki klandrar Heikki (Eino Jurkka) i Palomäki för att vara ansvarig för att hans son tidigare omkommit i en olycka. Heikkis son Juhani (Tauno Palo) är förälskad i Hanna, som håller av flottaren Antti (Kaarlo Kytö) i Koskenalusta.

Skådespelare (urval)
 Jalmari Rinne
 Ansa Ikonen
 Eino Jurkka
 Tauno Palo
 Kaarlo Kytö
 Vilho Auvinen
 Ossi Elstelä
 Kyösti Käyhkö
 Helmer Kaski

Referenser

Filmer 1937
Finländska dramafilmer
Finskspråkiga filmer
Finländska 1930-talsfilmer
Röicks socken

Röicks socken (, ) var en socken på norra Dagö i det historiska landskapet Wiek (Läänemaa). Socknen etablerades 1627 och dess ursprungliga kyrkby var Röicks by (, ). Röicks socken var hem för de estlandssvenskar som 1781 utvandrade till Ukraina och grundade Gammalsvenskby.

Byarna i Röicks socken som hade en svensktalande befolkning före utvandringen till Ukraina var Röicks kyrkby, Muddas/Mutas ()), Kiddas (), Malmas (), Sigalet (), Koidma, Takne (), Melis (), Kaust (), Kotsta (), Tarris () och Åkernäs (), samt enstakagårdarna Kaivapella () och Kanapex ().

Se även 
Röicks församling

Källor 

Estlands socknar
Penny Johnson Jerald

Penny Johnson Jerald, ursprungligen Penny Johnson, född 14 mars 1961 i Baltimore i Maryland, är en amerikansk skådespelare. Hon är bland annat känd för rollen som Sherry Palmer i TV-serien 24.

Filmografi i urval 

 (82 avsnitt)

 (15 avsnitt)

 (TV-film)
 (45 avsnitt)

 (93 avsnitt)
 (26 avsnitt)

Referenser

Externa länkar 

Födda 1961
Levande personer
Kvinnor
Skådespelare från Baltimore
Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Amerikanska skådespelare under 2000-talet
Amerikanska TV-skådespelare
Röicks församling

Röicks församling () är en församling som tillhör Saarte kontrakt inom den Estniska evangelisk-lutherska kyrkan. Församlingen omfattar den nordvästra delen av ön Dagö.

Större orter  
Hohenholm (småköping)

Se även 
Röicks socken

Källor 

Församlingar i Saarte kontrakt
Roine Viklund

Roine Viklund, född 22 november 1968, är en svensk teknikhistoriker.

Roine Viklund är universitetslektor i teknikhistoria och var ämnesansvarig för historia vid Luleå tekniska universitet 2014-2019. Viklund har varit gästlärare vid Ohio State University i Columbus USA under 2019 och vid University of Kwa-Zulu Natal i Durban, Sydafrika vid fem tillfällen perioden 2015-2018. Viklund disputerade 2012 med en avhandling om Riksgränsbanans elektrifiering: Riksgränsbanans elektrifiering: stat och företag i samverkan: 1910-1917. Avhandlingen belönades med Norrbottensakademiens (NOAK:s) forskarpris samma år. Han har sedan disputationen främst forskat kring frågor rörande den svenska gruvindustrins miljöprövningar under 1970-80-talet samt platsens (place attachement, place identity) betydelse i konflikter kring gruvetableringar i norra Sverige. Sedan 2019 leder han ett forskningsprojekt om Luleå stads 400-åriga historia. 

Viklund har sedan 2006 varit en återkommande skribent i de populärvetenskapliga tidskrifterna Populär Historia och Militär Historia.

Viklund har varit medlem i Kungliga vetenskapsakademins Nationalkommitté för teknik- och vetenskapshistoria perioden 2011-2017 och var medlem i den humanistiska tankesmedjan Humtank perioden 2015 - 2020.

Bibliografi (urval)
 Luleå: de första 400 åren. Volym 1 och 2, Roines skrivbyrå, [Luleå], 2021.
Den första statsbaneelektrifieringen: ett pionjärprojekt i subarktisk miljö, Sveriges järnvägsmuseum, Gävle, 2015
 Riksgränsbananas elektrifiering: Stat och företag i samverkan, 1910-1917Luleå tekniska universitet (LTU). Luleå: Universitetstryckeriet, 2012

Referenser
Roine Viklund på LTUs webbplats

Fotnoter

Män
Födda 1968
Levande personer
Personer verksamma vid Luleå tekniska universitet
Svenska historiker
Jukka Ahti

Jukka Ahti, ursprungligen Hietanen, född 26 april 1897 i Kotka, arkebuserad 26 februari 1938 utanför Petrozavodsk, var en finsk-amerikansk sångare, skådespelare och sångtextförfattare.

Ahti och hustrun Katri Lammi var skådespelare vid den finska kommunistiska mötesplatsen Työn Temppeli i New York. Åren 1929–1931 spelade han in trettio titlar för Victor till ackompanjemang av Alfredo Cibellis orkester. Av Ahtis egna sånger finns Kasakkaleirillä ("I kosacklägret"), Raatajille ("Till trälarna") och Laulu ruususta ("En sång om en ros") insjungna på grammofon av Katri Lammi.

Liksom tusentals finska kommunister, emigrerade makarna 1931 till Petrozavodsk, varest Ahti arbetade som filare vid en traktorfabrik. Sin huvudsakliga anställning hade han emellertid som sångare vid både lokalradion och Petrozavodsks finska teater, där han ledde operakören. Under mitten av 1930-talet anklagades han för att i radion framföra småborgerliga sånger. Han arresterades av NKVD den 18 januari 1938 och avrättades av en exekutionspatrull den 26 februari utanför Petrozavodsk. Domen hävdes postumt den 25 januari 1962 av högsta domstolen i ryska SFSR. Katri Lammi förvisades till ett fångläger, men överlevde utrensningarna.

Referenser

Externa länkar
 Jukka Ahti på YouTube

Män
Födda 1897
Avlidna 1938
Personer från Kotka
Finländska sångare under 1900-talet
Finländska skådespelare under 1900-talet
Finländska sångtextförfattare
Amerikafinländare
Offer för den stora utrensningen
Sanna och Regnbågslandet

Sanna och Regnbågslandet () är en amerikansk animerad serie från 2017.

Rollfigurer
 Sanna ()
 Nosesson ()
 Regnbågskungen ()
 Zee
 Grizelda
 Fricke ()

Röster

Engelsk version
 Michela Luci: Sanna
 Jamie Watson: Nosesson
 Eric Peterson: Regnbågskungen
 Dante Zee: Zee
 Anna Bartlam: Grizelda
 Övriga röster: Cory Doran, Addison Holley, Julie Lemieux, Brandon McGib, Derek McGrath, Stephany Seki, Jonathan Tan

Svensk version
 Alva Kedhammar (2017-2018), Edit Ljungqvist (sedan 2018): Sanna
 Henrik Ståhl: Regnbågskungen
 Joakim Tidermark: Nosesson
 Scott Isitt: Zee
 Övriga röster: Hanna Bhagavan, Josefina Hylén, Sebastian Karlsson

 Dialogregissör: Henrique Larsson
 Översättare/Författare: Mediaplant
 Ljudtekniker: Henrique Larsson
 Dubbproduktion: BTI Studios

Avsnitt

Säsong 1

Referenser

Noter

Externa länkar
 Sanna och Regnbågslandet på Netflix

TV-seriestarter 2017
TV-serieavslutningar 2019
Amerikanska animerade TV-serier från 2010-talet
TV-program av Netflix
Engelskspråkiga TV-serier
Kunglig kortstjälk

Kunglig kortstjälk är en gammal fransk äpplesort som är känd sedan 1600-talet. Sorten går i Sverige även under namnet röd kortstjälk. Det franska namnet på äppelsorten är Court Pendu Plat. Det är ett litet till ett medelstort äpple. Äpplena brukar vara 68 mm på bredden omkring 48–49 mm på höjden. Grön grundfärg, röd täckfärg över omkring halva äpplet. Diplod. Slutet kärnhus. Äpplet har mycket rost i stjälkhålan och på skalet. Kort och tjock stjälk. Det är ett vinteräpple som skördas i oktober och är ätmogen i januari. Lång hållbarhet. Bra resistens mot skorv och mjöldagg. Sorten är sällsynt i Sverige.

Källor

Noter

Äppelsorter
Sankt Görans församlingshus

Sankt Görans församlingshus ligger i kvarteret Herden i hörnet Arbetargatan / Sankt Göransgatan på Kungsholmen i Stockholm. Byggnaden uppfördes 1928–1929 efter ritningar av arkitekt Cyrillus Johansson och är blåklassad av Stadsmuseet i Stockholm, vilket innebär att bebyggelsen har "synnerligen höga kulturhistoriska värden".

Historik

Bland Cyrillus Johanssons många arbeten märks även en serie församlingshus där Sankt Görans församlingshus på Kungsholmen framträder som ett karaktärsfullt exempel. Tomten, Herden 7, ligger cirka 200 meter öster om Sankt Görans kyrka och var en av de sista i kvarteret som bebyggdes. Byggherre var Kungsholmens församling och byggmästare Georg Hesselman. Arkitektuppdraget gick efter en arkitekttävling till Johansson. Huset har sex våningar med fasader av hårdbränt rött tegel, ett för Johansson typiskt gestaltningsmaterial. Fönstren har ljusputsade inramningar som sätter kontrast till teglet. För övrigt präglas fasaderna av stram och saklig enkelhet. 

Byggnadskroppen är uppförd i U-form med en öppen gård mot Arbetargatan. Här ligger även huvudentrén som nås via en hög fritrappa. Entréns skärmtak är av kopparplåt och utformat som en baldakin. Församlingssalen placerades i längan till höger om entrén. Salen sträcker sig över två våningar och markeras utåt genom sina höga, välvda fönster. I vänstra flygeln anordnades bland annat pastorsexpeditionen, väntrum, rum för pastorn och arkiv. I de övre våningsplanen finns flera bostäder av varierande storlek. Den största om fem rum och kök disponerades av komministern.

Konstnärlig utsmyckning består av en skulptur visande Sankt Göran till häst som finns på församlingsflygelns fasad. Den formgavs av Aron Sandberg och är tillverkat i driven koppar av Ragnar Myrsmeden. Mittemot sitter ett vackert utformat fasadur som har samma upphovsmän.

Bilder

Referenser

Noter

Källor
RAÄ:s bebyggelseregister: HERDEN 7 - husnr 1.

Swedish grace: En svensk art déco, av Gunnela Ivanov (2017), sid. 332.
Bygglovsritningar upprättade 1927 av arkitekt Cyrillus Johansson.

Externa länkar

Byggnader och anläggningar på Kungsholmen
Cyrillus Johansson
Blåmärkta byggnader i Stockholm
Församlingshem i Sverige
Möte i Bray

Möte i Bray () är en fransk-belgisk dramafilm från 1971 i regi av André Delvaux, med Anna Karina, Mathieu Carrière, Roger Van Hool och Bulle Ogier i huvudrollerna. Den handlar om den unge dandyn Julien som under första världskriget blir bjuden till sin vän Jacques' hus. När han anländer möts han dock endast av en mystisk och tystlåten kvinna som presenterar sig som Jacques' tjänsteflicka. Julien går igenom sina minnen av Jacques medan ljuden från fronten hörs utanför.

Filmen bygger på Julien Gracqs novell "Le roi Cophetua". Den hade premiär den 22 december 1971. Den tilldelades Louis Delluc-priset.

Medverkande
 Anna Karina som Elle
 Mathieu Carrière som Julien Eschenbach
 Bulle Ogier som Odile
 Roger Van Hool som Jacques Nueil
 Boby Lapointe som värdshusvärden
 Pierre Vernier som Monsieur Hausmann
 Luce Garcia-Ville som Madame Nueil
 Nella Bielski som kvinnan på tåget
 Jean Bouise som redaktören
 Martine Sarcey som Madame Hausmann
 Pierre Lampe som en soldat

Källor

Belgiska dramafilmer
Filmer 1971
Franska dramafilmer
Franskspråkiga filmer
Första världskriget på film
Lambda2 Sculptoris

Lambda2 Sculptoris (λ2 Sculptoris, förkortat Lambda2 Scl, λ2 Scl) som är stjärnans Bayerbeteckning, är en ensam stjärna belägen i den södra delen av stjärnbilden Bildhuggaren. Den har en kombinerad skenbar magnitud på 5,90 och är svagt synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 9,6 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 340 ljusår (ca 104 parsek) från solen. Den har en relativt stor egenrörelse, och förflyttar sig ± 0,015 bågsekunder per år över himlen.

Egenskaper
Lambda2 Sculptoris är en orange till röd jättestjärna av spektralklass K1 III och är en utvecklad röd klumpjätte, som för närvarande befinner sig på den horisontella grenen och genererar energi genom fusion av helium i dess kärna. Den har en massa som är ca 50 procent större än solens massa, en radie som är ca 14 gånger större än solens och utsänder från dess fotosfär ca 63 gånger mera energi än solen vid en effektiv temperatur på ca 4 530 K.

Källor

Referenser

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/lambda2sculptoris

	
Stjärnbilden Bildhuggaren
Bayerobjekt
Orangea jättar
HD-objekt
Rickard Magnusson

Rikard Magnusson, född 10 januari 1971, är en svensk badmintonspelare.

Karriär 
Rickard Magnusson är en svensk badmintonspelare som har vunnit bland annat Austrian Open, Irish Open, Norwegian International, Malmö International, Finnish International och Portugal International. 1997–1999 var han svensk mästare i herrsingel. Magnusson vann 2000 och 2001 tyska lagmästerskapet med BC Eintracht Südring Berlin.

Tävlingsmeriter

Referenser 

Män
Svenska mästare i badminton
Födda 1971
Levande personer
David Theile

David Egmont Theile, född 17 januari 1938 i Maryborough i Queensland, är en australisk före detta simmare.

Theile blev olympisk guldmedaljör på 100 meter ryggsim vid sommarspelen 1956 i Melbourne.

Källor 

Australiska simmare
Australiska olympiska guldmedaljörer
Australiska olympiska silvermedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1960
Olympiska guldmedaljörer 1956
Olympiska silvermedaljörer 1960
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 1956
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1956 från Australien
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 1960
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1960 från Australien
Idrottare från Queensland
Födda 1938
Levande personer
Män
The battle of the Somme

The battle of the Somme är en brittisk dokumentärfilm från 1916 filmad av Geoffrey Malins och John McDowell. Den skildrar Storbritanniens armé under upptakten och början av slaget vid Somme. Den täcker perioden 28 juni till 3 juli 1916. Filmen producerades av British topical committee for war films och var en del av War Offices propagandasatsningen under första världskriget.

Den premiärvisades för en utvald publik den 10 augusti 1916 och gick upp på reguljära biografer den 21 augusti 1916. Den blev en stor publiksuccé och uppskattas ha sålt omkring 20 miljoner biljetter bara under de första sex veckorna. Den restaurerades 2006 av Imperial War Museum.

Källor

Externa länkar

Brittiska dokumentärfilmer
Brittiska krigsfilmer
Brittiska stumfilmer
Engelskspråkiga filmer
Brittiska filmer 1916
Första världskriget på film
Propagandafilmer
Slaget vid Somme
Svartvita filmer
Erland Ljungh

Julius Erland Hjalmar Ljungh, född 20 juli 1910 i Falun, död 17 november 1996, var en svensk ingenjör. Han var bror till Dagny Arbman.

Ljungh, som var son till diplomingenjör Hjalmar Ljungh (son till trafikinspektör Hjalmar Ljungh) och författaren Tullia Ljungh, avlade sjökaptensexamen i Stockholm 1932 och utexaminerades från Kungliga Tekniska högskolan 1938. Han blev ingenjör på Flygförvaltningens flygplansbyrå 1938, var verkstadsingenjör på Saab AB i Trollhättan 1939–1943, anställdes vid Luftfartsstyrelsen 1943, var överingenjör vid och chef för Luftfartsinspektionen 1957–1972 för att därefter bedriva flygteknisk konsultverksamhet. Han var svensk representant i Internationella civila luftfartsorganisationen (ICAO) i Montréal 1953–1955.

Utmärkelser 

  Kommendör av Nordstjärneorden, 6 juni 1972.

Källor

Julius Erland Hjalmar Ljungh på finngraven.se

Noter 

Personer med anknytning till Saab
Svenska ingenjörer under 1900-talet
Födda 1910
Avlidna 1996
Män
Personer från Falun
Gravsatta på Djursholms begravningsplats
Alfredo Cibelli

Alfredo Cibelli, född 1885 i Neapel, död 23 april 1955 i New York, var en italiensk-amerikansk sångare, musiker och orkesterledare. Mellan cirka 1917 och 1942 gjorde Cibelli över 3000 skivinspelningar för skivbolaget Victor i New York. Han var bror till sångaren Eugenio Cibelli.

Cibelli emigrerade från Neapel till New York tillsammans med sina föräldrar och två bröder 1908. Till en början spelade han mandolin på olika restauranger och musikklubbar och verkade även som barytonsångare vid Metropolitan Opera House. Därefter anslöt han sig till bolaget Victor och ansvarade för skivinspelningar med utländska artister. Cibelli dirigerade ett flertal orkestrar och gjorde inspelningar med bland andra Carlos Gardel, Enrico Caruso, Walfrid Lehto, Arthur Kylander och Jukka Ahti.

Referenser

Män
Födda 1885
Avlidna 1955
Italienska musiker
Italienska sångare under 1900-talet
Personer från Neapel
Hjalmar Ljungh

Carl Hjalmar Ljungh, född 26 maj 1838 i Forsa socken, Gävleborgs län, död 13 juni 1915 i Eskilstuna, var en svensk ingenjör. Han var far till ingenjör Hjalmar Ljungh som i äktenskap med Tullia Ljungh blev far till Dagny Arbman och Erland Ljungh.

Ljungh blev elev vid Teknologiska institutet 1855 och avlade avgångsexamen 1858. Han tjänstgjorde därefter vid olika järnvägsbyggnader och vid Topografiska kåren och blev trafikchef vid Söderhamns Järnväg 1872 som efterträdare till ingenjör J.A. Söderlind, den förste innehavaren av denna post. Efter förstatligandet av denna bana blev Ljungh trafikdirektörsassistent vid Statens Järnvägar 1886 och var trafikinspektör i 12:e sektionen 1898–1910.

Ljungh var ledamot i centralstyrelsen för Helsinglands Enskilda Bank från 1888 och i styrelsen för Söderhamns stads sparbank 1889–1902. Han var bland annat under 35 år ledamot av stadsfullmäktige i Söderhamns stad samt mångårig ledamot av Gävleborgs läns landsting, av lasarettsdirektionen, hamndirektionèn, samt kyrko- och skolråd.

Källor

Noter 

Svenska ingenjörer under 1800-talet
Svenska kommunalpolitiker
Personer i Söderhamns historia
Födda 1838
Avlidna 1915
Män
Personer från Forsa socken
Elsa Thoresen

Elsa Cecilie Thoresen, född 1 maj 1906 i Minnesota i USA, död 1994 i Seattle, USA, var en amerikansk målare och grafiker.

Hon var dotter till den norska läkaren Thore Thoresen och Alice Josephine Johnson och var gift 1935–1953 med Vilhelm Bjerke-Petersen. Thoresen studerade vid Statens håndverks- og kunstindustriskole i Oslo 1927–1928 och för Alfred Bastien vid Académie des Beaux-Arts i Bryssel 1928–1929 samt för Halfdan Strøm och Axel Revold vid Statens Kunstakademi i Oslo 1929–1930 samt under ett stort antal studieresor i Skandinavien, Nederländerna, Frankrike och USA. Vid slutet av 1930-talet hörde hon till en liten krets av surrealistiska konstnärer i Danmark som till en början mötte ett visst motstånd vid urvalen till jurybedömda samlingsutställningar. 

Elsa Thoresen bosatte sig i Danmark 1935 och i samband med andra världskriget tvingades hon hennes man med två barn fly till Sverige 1943. Här arbetade hon liksom sin man i nära anknytning till Halmstadgruppens målare i Söndrum under sina sommarvistelser i Halmstad. Separat ställde hon ut på bland annat Louis Hahnes konsthandel i Stockholm i Karlstad, Örebro och Karlskoga. Tillsammans med sin man och Erik Olson ställde hon ut i Köpenhamn 1936. Dessutom har hon medverkat i ett flertal samlingsutställningar i Köpenhamn, Stockholm, Göteborg, Oslo, Paris, New York och Halmstad. Thoresen är representerad vid bland annat Sønderjyllands Kunstmuseum i  Tønder, Museum Jorn i Silkeborg, Danmark och Hallands Konstmuseum, Halmstad.

År 2020 visades ett urval av hennes verk på Mjellby konstmuseum i Halmstad.

Källor

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 433, Allhems Förlag, Malmö. 

Svenska målare under 1900-talet
Norska konstnärer
Danska konstnärer
Amerikanska konstnärer
Svenska grafiker under 1900-talet
Personer från Minnesota
Födda 1906
Avlidna 1994
Kvinnor
Eugenio Cibelli

Eugenio Cibelli, född 1884 i Neapel, död 1961 var en italiensk tenorsångare och musiker. Han var bror till orkesterledaren och sångaren Alfredo Cibelli.

Cibelli emigrerade 1908 från Neapel till New York tillsammans med sina föräldrar och två bröder. I USA studerade Cibelli sång och gjorde 97 skivinspelningar som sångare för skivbolaget Victor. 1913 återvände Cibelli till Italien, där han fortsatte sin karriär.

Referenser

Födda 1884
Avlidna 1961
Italienska operasångare under 1900-talet
Italienska musiker under 1900-talet
Personer från Neapel
Män
John Stjernfalk

John Georg Stjernfalk, född 10 december 1964 i Buenos Aires i Argentina, är en svensk militär.

Biografi
John Stjernfalk är son till civiljägmästare Hans Stjernfalk och pedagog Else-Britt Stjernfalk (född Hugosson). År 1987 tog han civilingenjörsexamen i maskinteknik vid Linköpings tekniska högskola och officersexamen vid Krigsskolan, varpå han samma år blev löjtnant och flygingenjör. Han var 1987–1989 handläggare vid Kvalitetsavdelningen på Försvarets materielverk (FMV), 1990–1991 lärare vid Krigsflygskolan och 1992–1995 handläggare för underhållssystem i projektledningen för Saab 37 Viggen vid FMV, 1993 befordrad till major. År 1995 tog han ekonomie magister-examen vid Uppsala universitet, varefter var han chef för Typkontor 37 vid Upplands flygflottilj 1996–1997 och vid denna tid befordrades till överstelöjtnant. År 1998 befordrades han till överstelöjtnant med särskild tjänsteställning, varpå han var projektledare för Saab 37 Viggen vid FMV 1998–1999 och produktionsledare för flygsystem vid FMV 2000–2001.

År 2001 befordrades Stjernfalk till överste och blev därmed sannolikt den yngste översten någonsin i flygvapnet. Han var projektledare för Saab 39 Gripen vid FMV 2001–2005. År 2001 deltog han också i Session européenne des responsables d’armement vid École militaire i Paris. Han var militärsakkunnig i Enheten för det militära försvaret vid Försvarsdepartementet 2005–2007. År 2008 utnämndes han till chef för civil-militärt samarbete (J9) i Kosovo Force, varpå han 2009–2010 var expert i Militärhelikopterutredningen. Han var chef för Anskaffningskontor Flyg och Rymd i FMV 2010–2014, under vilken period han befordrades till brigadgeneral. Därpå var han chef för SPL Flygsystem vid FMV 2014–2016. Under 2015 och 2016 tjänstgjorde han dessutom vid Ledningsstaben i Högkvarteret med utveckling av strategisk ledning av IT-relaterad verksamhet. Sedan den 12 september 2016 är han militärsakkunnig i Försvarsdepartementet.

John Stjernfalk invaldes 2002 som ledamot av Kungliga Krigsvetenskapsakademien. Han höll sitt inträdesanförande den 6 november 2003.

Referenser

Födda 1964
Levande personer
Män
Personer från Buenos Aires
Svenska militärer under 1900-talet
Svenska militärer under 2000-talet
Brigadgeneraler i svenska flygvapnet
Personer verksamma vid Upplands flygflottilj
Svenska ingenjörer under 1900-talet
Svenska ingenjörer under 2000-talet
Alumner från Linköpings universitet
Alumner från Uppsala universitet
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Gunnar Furuland

John Anton Gunnar Furuland, ursprungligen Antonsson, född 2 augusti 1896 i Dänningelanda, död den 2 juli 1974 i Uppsala, var en svensk folkhögskollärare, skolledare, författare och översättare.

Biografi 
Furuland föddes i ett småbrukarhem i Dänningelanda i Kronobergs län. Han avlade  studentexamen vid Växjö högre allmänna läroverk 1917 och blev fil. kand. vid Lunds universitet 1920. Tiden 1921–1928 var han lärare vid olika folkhögskolor och 1928 blev han rektor vid Västerdalarnas folkhögskola i Malung, där han stannade till sin pensionering 1964. Därefter bosatte Furuland sig i Uppsala.

Han var aktiv inom Malungs hembygdsförening och riksstudieledare i Jordbrukare-ungdomens förening 1924–1933. Åren 1950–1962 var han ledamot av Malungs kommunalfullmäktige och kyrkofullmäktige och 1961–1965 ordförande i Dalarnas författarförbund samt 1969–1973 ordförande i Sveriges religiösa reformförbund och redaktör för dess tidskrift Religion och kultur 1970–1973.

Han gifte sig 1926 med Sigrid Lundberg (1900–1973)  och de var föräldrar till litteraturvetaren Lars Furuland. Makarna Furuland är begravda på Hammarby kyrkogård.

Bibliografi

Översättningar (urval) 
 Johan Skjoldborg: En stridsman: berättelse (Geber, 1927)
 Jeppe Aakjær: Vadmalsfolk: jylländska bondenoveller (Eklund, 1928)
 Arne Bergsgård: Demokrati och diktatur (Bonnier, 1934)
 Eiliv Skogstad Aamo: Örnfjällspojkarna (Lindblad, 1949)

Referenser 

Svenska lärare under 1900-talet
Svenska författare under 1900-talet
Svenska översättare under 1900-talet
Översättare från norska
Gravsatta på Hammarby kyrkogård
Födda 1896
Avlidna 1974
Män
Enlightened Christian Gathering Church

Enlightened Christian Gathering Church (ECG) är ett kristet trossamfund med församlingar i många afrikanska länder, grundat 2009 och lett av pastor Shepherd Bushiri. Kyrkan har sitt huvudkvarter i Lilongwe, huvudstad i Bushiris hemland Malawi. 

Bushiri bor numera i Sydafrika, kallar sig själv för profet och har gjort sig känd för sitt fokus på mirakler. Botswanas regering har anklagat honom för kvacksalveri, nekar honom inresetillstånd i landet och har stängt ECG:s kyrka i staden Gaborone.

Källor 

Mirakelpredikanten Shepherd Bushiri anklagas för att bluffa Dagen, 19 januari 2018

ABOUT PROPHET SHEPHERD BUSHIRI ECG Ghana

Kristendom i Afrika