kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Gastvättflaska

En gastvättflaska är en flaska med en rörförsedd insats som används för att bubbla en gasblandning genom en vätska för att därigenom avlägsna sådana gaser som är lösliga i vätskan. Tvättflaskor kan även användas för att avlägsna (eller insamla) partiklar från gasen. Gasen leds in genom ett rör som når nästan till flaskans botten och ut genom en anslutning till flaskans topp (båda genom samma glaspropp).

Vatten används ofta som tvättvätska, då många gaser, som svaveldioxid och kväveoxider, är lättlösliga i vatten. För att avlägsna koldioxid tvättar man med kalkvatten eller natriumhydroxidlösning. Avlägsnande av vattenånga, torkning av gasen, gör man genom att bubbla gasen genom koncentrerad svavelsyra (man kan också använda ett torkrör med vattenfri kalciumklorid). Torkning är ofta önskvärd efter tvättning av gasen i vatten, varför man då kopplar två tvättflaskor i serie - den första med vatten, den andra med koncentrerad svavelsyra. Med en tom gastvättflaska kan man uppsamla vätskedroppar ur gasen.

Man kan också använda gastvättflaskor för att tillföra ett ämne till gasen - bubbling genom vatten kan exempelvis öka fuktigheten i torr gas.

Genom att koppla in en tom gastvättflaska "bakvänt" (så att gasen leds ut genom det nedstickande röret i stället för in) får man en "säkerhetsflaska" som skyddar mot baksug.

Gastvättflaskan, med in- och utlopp sammanfogade till en enhet, uppfanns av den tyske kemisten Edmund Drechsel 1875 (tidigare hade man använt Woulfe-flaskor för gastvättning, med inlopp genom en flaskhals och utlopp genom en annan - vilket gav två otäta proppar, i stället för bara en).

Impingerflaskor
Impingerflaskor är små gastvättflaskor som används med en liten, oftast batteridriven, luftpump. Hela anordningen, en "impingerprovtagare", kan medföras "i fält" för provtagning av luft, exempelvis utomhus eller i industrilokaler och dylikt. Luftpumpen suger in en förutbestämd mängd luft på ett specificerat sätt och ger därigenom ett standardiserat mätvärde. Flaskorna är ofta graderade så att samma vätskemängd används vid varje mätning. En impinger kan därtill förses med olika typer av filter för frånskiljande av partiklar. Impingermetoden (med en handvevad fläkt i stället för batteridriven luftpump) utvecklades vid amerikanska Bureau of Mines för mätning av partikelinnehållet i kolgruveluft 1937.

Se även
Skrubber
Vattenpipa

Referenser
 Rolf Norin, 2000, Elementär Kemisk Laboratorieteknik, fjärde upplagan.

Noter

Laboratorieutrustning
Gasteknik
Grundvik södra

Grundvik södra är en bebyggelse i Hortlax socken i Piteå kommun, Norrbottens län. SCB klassade 1990, men inte senare, den norra delen som en del av småorten Grundvik för att 2020 klassas som en egen småort,

Noter

Orter i Piteå kommun
Småorter i Sverige
Kopparnäs väst

Kopparnäs väst är en bebyggelse i Norrfjärdens socken i Piteå kommun, Norrbottens län. SCB klassade bebyggelsen fram till 2020 som en del av små-/tätorten Kopparnäs. Vid avgränsningen 2020 klassades den dock som en separat småort.

Noter

Orter i Piteå kommun
Småorter i Sverige
Axel Malmberg

Axel Lorens Malmberg, född den 31 mars 1895 i Hököpinge församling, Malmöhus län, död den 24 november 1958 i Klippan, var en svensk präst. Han var gift med en faster till Sven och Gösta Hallonsten.

Malmberg avlade teologie kandidatexamen 1918. Han prästvigdes för Lunds stift samma år. Malmberg var komminister i Trelleborg och Maglarp 1922–1947 och lasarettspredikant 1923–1947. Han blev kyrkoherde i Klippan och Vedby 1947. Malmberg var ledamot av Allmänna Svenska Prästföreningens centralstyrelse 1944–1953, sekreterare i Lunds missionsråd och ledamot av kommittén för utgivande av Lunds stifts herdaminne.

Bibliografi 

 Assar Lindeblad (1932)
 Scrivers Själaskatt (förkortad översättning 1932, 2:a upplagan 1949)
 Trelleborgs och Maglarps pastorat under trehundra år (1932)
 J.B. Kallenberg (1935)
 Aftonsångspostilla uti vilken behandlas första årgångens aftonsångstexter: Under medverkan av präster i Svenska kyrkan (utgivare, 1937)
 Epistelpostilla: Predikningar över episteltexterna av svenska präster (utgivare, 1942)
 Lunds stift och missionen (utgivare, 1944)
 Aftonsångspostilla: Predikningar över andra årgångens aftonsångstexter av svenska präster (utgivare, 1946)
 Aftonsångspostilla: Predikningar över tredje årgångens aftonsångstexter av svenska präster'' (utgivare,  1950)

Källor 

 
  

Sjukhuspräster
Präster i Svenska kyrkan
Svenska präster under 1900-talet
Personer från Hököpinge socken
Födda 1895
Avlidna 1958
Män
Rice Stadium

Rice Stadium är en arena för amerikansk fotboll som ligger på Rice Universitys campus i Houston i Texas. Den byggdes som hemmaplan för universitets lag i college football, Rice Owls, 1950.

Arenen används ofta för matcher i amerikansk foboll mellan high schoollag, i synnerhet när slutspel ska avgöras på neutral plan. Rice Stadium var värd för finalmatchen i högsta professionella ligan, Super Bowl VIII, som spelades 1974.

Historik 
Rice Stadium ersatte stadion Rice Field för matcher i amerikansk fotboll. Rice Field bytte senare namn till Wendel D. Ley Track och Holloway Field och används fortfarande (2022), i första hand för universitets friidrottslag.

Den gamla arenan hade plats för 37 000 personer när den nya stadion byggdes med platser för 70 000. Byggnaden subventionerades av staden Houston, och den designades av Hermon Lloyd & WB Morgan och Milton McGinty och byggdes av Brown och Root.

Arkitektoniskt är Rice Stadium ett exempel på modernism, med enkla linjer och en osmyckad, funktionell formgivning. Den nedersta sittplatsraden ligger under marknivån. Arenan är konstruerad och byggd som en arena enkom för amerikansk fotboll och i stort sett ingen plats har skymd sikt. Entréer och gångar är strategiskt placerade och hela stadion kunde tömmas på åskådare på nio minuter.

När stadion byggdes hade inte Houston något professionellt lag i högsta ligan, och universitets lag kunde fylla arenan. Houston Oilers bildades 1960 och det blev svårare för Rice University att konkurrera och tävla mot universitet som tio gånger så stora eller mer, 

År 2006 täcktes sätena i slutzonen med presenningar, vilket minskade sittkapaciteten till 47 000, vilket kan byggas ut. Vid full kapacitet är det större än det totala antalet av Rices levande alumner.

År 2006 uppgraderade Rice University anläggningen genom att byta från AstroTurf till FieldTurf och lägga till en modern resultattavla ovanför den norra hallen. Sittplatserna på övre däck är i dåligt skick, vilket ledde till att universitetet flyttade hemmamatcher med stor publik till närliggande NRG Stadium, hemmaarena för Houston Texans.

Källor

Externa länkar 
 Rice Stadium hemsida

Sportanläggningar invigda 1950
Sportanläggningar i Houston
1950 i USA
Småkärrsuddsvägen

Småkärrsuddsvägen är en bebyggelse utmed vägen Småkärrsuddsvägen vid Bondöfjärden söder om Pite havsbad i Piteå kommun. Vid SCB:s ortsavgränsning 2020 klassades bebyggelsen som en småort.

Anmärkningar

Källor 

Orter i Piteå kommun
Småorter i Sverige
Zangbeto

Zangbeto är traditionella voodoo-nattväktare för Ogu-folket i Benin, Togo och Nigeria. Zangbeto fungerar som en inofficiell poliskår som patrullerar gatorna, främst nattetid, och jagar kriminella som samhället sedan straffar. Zangbeto skapades ursprungligen för att skrämma iväg fiender, hitta tjuvar och häxor och upprätthålla lag och ordning.

Referenser

Noter

Externa länkar 
 
 Video om Zangbeto på YouTube

Kultur i Benin
Kultur i Togo
Dalkarlså norr

Dalkarlså norr är bebyggelsen i norra delen orten Dalkarlså i Bygdeå socken i Robertsfors kommun i Västerbottens län. Bebyggelsen klassades av SCB som en del av småorten Dalkarlså från 1990 till 2015 och som en egen småort från 2020.

Noter

Orter i Robertsfors kommun
Småorter i Sverige
Estadio Benito Villamarín

Estadio Benito Villamarín är en fotbollsarena i Sevilla, Spanien och hemmaplan för Real Betis. Arenan har en kapacitet på 60 720 åskådare och invigdes 1929 av det spanska landslaget.

Källor

Externa länkar 

Fotbollsanläggningar i Spanien
Sportanläggningar invigda 1929
Arenor i Spanien
Real Betis
1929 i Spanien
Roy A. Young

Roy Archibald Young, född 17 maj 1882 i Marquette i Michigan, död 31 december 1960 i Chestnut Hill i Massachusetts, var en amerikansk bankir, företagsledare och statstjänsteman.

Han avlade inte någon examen vid något högre lärosäte utan började redan vid åtta års ålder att vara springpojke åt en lokal bank. Young blev senare anställd hos Marquette National Bank och First National Bank. År 1913 blev Young vicepresident för Citizens National Bank. Sex år senare blev han bankchef för Federal Reserve Bank of Minneapolis, en position han innehade fram tills den 4 oktober 1927 när han utsågs till att vara ordförande (centralbankschef) för USA:s centralbankssystem Federal Reserve System efter Daniel R. Crissinger. Young var på positionen fram tills den 31 augusti 1930 när han avgick och blev ersatt av Eugene I. Meyer. Dagen därpå utsågs han till att vara bankchef/president för Federal Reserve Bank of Boston, han var där fram tills den 31 mars 1942. Efteråt var han styrelseordförande för Merchants National Bank och ylletillverkaren American Woolen Company.

Den 31 december 1960 avled Young i Chestnut Hill i Massachusetts.

Referenser

Män
Födda 1882
Personer från Marquette, Michigan
Personer i USA under 1800-talet
Personer i USA under 1900-talet
Amerikanska bankirer
Amerikanska företagsledare
Personer inom Federal Reserve System
Amerikanska statstjänstemän
Ordförande för Federal Reserve System
Avlidna 1960
Stora Silpinge

Stora Silpinge är en bebyggelse nordväst om Ronneby i Ronneby kommun i Blekinge län. SCB klassades bebyggelsen vid 2020 års avgränsning

Referenser

Orter i Ronneby kommun
Tidigare småorter i Sverige
HD 38858

HD 38858 är en ensam stjärna i den mellersta  delen av stjärnbilden Orion. Den har en  skenbar magnitud av ca 5,97 och är svagt synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget ca 65,9 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 50 ljusår (ca 15 parsek) från solen. Den rör sig bort från solen med en heliocentrisk radialhastighet på ca 31 km/s.

Primärstjärnan HD 38858 A är en solliknande gul till vit stjärna i huvudserien av spektralklass G4 V. Den har en massa som är ca 0,89 solmassor, en radie som är ca 0,93 solradier och har ca 0,79 gånger solens utstrålning av energi från dess fotosfär vid en effektiv temperatur av ca 5 700 K.

Den senaste observationen av HD 38858 angående stoftskiva eller kometbälte gjordes 2009 av Spitzer Space Telescope och visade ett bälte på ett avstånd av 102 AE med en lutning på 48°. Stjärnan uppvisar en magnetisk aktivitetscykel som är anmärkningsvärt lik solens, med en period på 10,8 år.

Planetsystem
Exoplaneten HD 38858 b upptäcktes 2011 i omloppsbana inom värdstjärnans beboeliga zon, en zon där jordliknande förhållanden (nämligen närvaron av flytande vatten) på en planets yta är möjliga. Planeten är dock sannolikt en gasjätte, dubbelt så stor som Uranus, en typ av planet som astronomer tror sannolikt inte kan stödja liv av den typ som finns på jorden. Planeten kan emellertid ha en stensatellit som kan upprätthålla en jordliknande miljö. Potentiella hinder för beboelighet hos en eventuell naturlig satellit kan vara excentriciteten hos planetens bana, sannolikheten för att månen är tidslåst i rotationen och sannolik förekomst av geotermisk aktivitet på grund av dess bana runt gasjätten. 

Planetens existens är dock omtvistad sedan 2015 och planetsignalen tillskrevs till frekvensdomänaliaset för stjärnans magnetiska aktivitetscykel, även om en annan planet med en omloppsperiod av 198 dygn misstänks.

Se även
 Lista över exoplaneter

Referenser

Noter

9

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/27435/hd38858.

Vidare läsning

		
Stjärnbilden Orion
HD-objekt
HR-objekt
Glieseobjekt
Huvudseriestjärnor klass G
Solsystem
Solliknande stjärnor
Yinka Shonibare

Yinka Shonibare, född 9 augusti 1962 i London, är en brittisk-nigeriansk konstnär.  

Han föddes i London och växte upp i Lagos, Nigeria. Som vuxen har han åter sin bas i London. I sina verk utforskar han kulturella identiteter, migration, kolonialism och post-kolonialism i en samtida värld av globalisering. Han arbetar med många uttrycksformer, och har bl a producerat måleri, fotografi, skulptur och videoverk. Ett kännetecken för hans konst är referenser till vad som ofta uppfattas som typiskt afrikanska tyger. 

Shonibare har ställt ut på konstbiennalen i Venedig, på Documenta i Kassel, och på många framstående konstmuseer i hela världen. År 2004 nominerades han till Turnerpriset för då aktuella utställningar på Boijmans van Beuningen i Rotterdam och Stephen Friedman Gallery i London.

Shonibares Nelson's Ship in a Bottle visades på Trafalgar Square i London 2010. 2022 presenterades hans Wind Sculpture in Bronze I i Rosendals skulpturpark i Stockholm, av Prinsessan Estelles kulturstiftelse (PREKS). Tidigare verk med svensk anknytning är bland annat Vasa ship, som finns på Moderna museet i Stockholm, och filmverket Un Ballo in Maschera, om mordet på Gustav III, som spelades in på Confidencen i Ulriksdal 2004. Wind Sculpture in Bronze I ingår nu i den permanenta samlingen i Prinsessan Estelles skulpturpark på Kungliga Djurgården.

Referenser

Män
Födda 1962
Levande personer
Brittiska konstnärer under 2000-talet
Konstnärer från London
Tina, Rättviks kommun

Tina är en bebyggelse vid östra stranden av Siljan sydväst om Rättvik i Rättviks socken i Rättviks kommun. Sedan 2020 avgränsar SCB här en småort.

Källor 

Småorter i Sverige
Orter i Rättviks kommun
Mary Sköldberg

Mary Margareta Sköldberg, född Ahlén den 27 oktober 1936, död den 17 mars 2014 i Partille, var en svensk landslagsspelare i handboll.

Klubbkarriär 
Mary Ahlén och hennes syster började tidigt med idrott och de spelade både fotboll och handboll i den lokala föreningen Partille IF. De spelade kvar i Partille IF till 1956 men valde sedan att spela för KvIK Sport i Göteborg och redan våren 1957 blev de svenska mästare med KvIK Sport. Mary Ahlén Johansson vann sedan SM-guld även 1958, 1959 och 1960 med KvIK Sport. Efter 1960 började hon åter att spela för Partille IF.

Landslagskarriär 
Enligt den äldre landslagsstatistiken spelade hon 22 landskamper från 1954 till 1962, medan den nya bara tar upp 5 landskamper inomhus med 1 gjort mål. Hon har spelat sina flesta landskamper utomhus vilket var det vanliga under 1950-talet. Dessa landskamper finns inte med i den nya statistiken på Svensk handboll. Inomhus debuterade hon mot Norge den 21 oktober 1956 i Oslo då Sverige vann med 4-3. Sista landskampen spelade hon inomhus mot Danmark i Värnamo den 5 november 1960. Utomhus spelade hon sin sista landskamp 1962 mot Norge.

Privat 
Mary Sköldberg (Ahlén) var tvillingsyster med Eva Ahlén som också spelade handboll och likaså nådde landslaget. Eva Ahlén och Mary Ahlén läste en kurs i kemiskteknisk kunskap på en yrkesskola 1956. De spelade då ännu för Partille IF.  Mary Sköldberg är begravd på Kvastekulla griftegård.

Referenser 

Födda 1936
Avlidna 2014
Kvinnor
Personer från Partille socken
Svenska mästare i handboll
Mottagare av Stora grabbars och tjejers märke
Spelare i Partille IF
Spelare i Kvinnliga IK Sport
Svenska idrottare under 1900-talet
Svenska handbollsspelare
Tvillingar
Hammarhagen

Hammarhagen är en bebyggelse sydost om Sala gruva och söder om Sala i Sala kommun. Sedan 2020 avgränsar SCB här en småort. Bebyggelsen klassades av SCB från 1990 till 2015 som en del av bebyggelsen i tätorten Sala. Vid avgränsningen 2015 låg bebyggelsen utanför tätorten men kvalificerade sig inte för att klassas som småort, vilka krav dock uppfylldes vid avgränsningen 2020.

Se även
Stentomten

Källor 

Småorter i Sverige
Orter i Sala kommun
Zjanna Agalakova

Zjanna Leonidovna Agalakova (), född 6 december 1965 i Kirov i Sovjetunionen, är en rysk journalist, korrespondent och nyhetspresentatör.

År 2002 nominerades hon för utmärkelsen  och 2006 tilldelades hon utmärkelsen . Hon uppmärksammades i mars 2022 för att lämna sin befattning i Pervyj Kanal i protest mot Rysslands invasion av Ukraina 2022 och lever sedan dess i exil.

Biografi
År 1992 började Agalakova på RIA Novosti som deras kändis-bevakare. Mellan 1996 och 1999 var hon verksam vid den ryska tv-kanalen NTV.

I oktober 1999 gick hon över till Pervyj Kanal ("Kanal ett"), där hon presenterade dag- och kvällssändningar av Novosti ("Nyheter"), samt kvällsnyheterna Vremja. I maj 2000 presenterade hon den ryska juryns röstning i Eurovision Song Contest som då hölls i Stockholm. Mellan 2000 och 2002 presenterade hon tv-programmet Vremena tillsammans med Vladimir Posner.

I september 2005 blev Agalakova Pervyj Kanals korrespondent i Paris och mellan januari 2013 och augusti 2019 kanalens speciella korrespondent i New York.

Från augusti 2019 var hon åter verksam i Paris, och sedan mars 2021 har hon inriktat sig på att bevaka händelser även i andra europeiska länder.

Agalakovas sista framträdande i Pervyj Kanal sändes den 17 februari 2022. Den 3 mars tillkännagjorde hon sin avskedsansökan där hon officiellt lämnade sin tjänst två veckor senare, den 17 mars 2022. Hon angav att hon lämnade i protest över Rysslands invasion av Ukraina 2022, där hon fick nog när hon fick order om att kalla invasionen av Ukraina för en "fredsskapande operation". Hon varnar för att Kremls propaganda om en "avnazifiering" av Ukraina är effektiv då många ryssar känner att de måste fortsätta sina farföräldrars kamp. I en intervju som publicerades av BBC i maj uppmanar Agalakova ryska medborgare att "stänga av tv:n" och beskriver den ryska statliga tv:n som "a brainwashing machine".

Bibliografi

Referenser

Externa länkar

 Профиль Жанны Агалаковой (Profile of Zhanna Agalakova) на сайте  Первого канала (on the website of Channel One)
 Биография Жанны Агалаковой (Biography of Zhanna Agalakova)
 
Intervju med Zjanna Agalakova i BBC 28 maj 2022

Födda 1965
Levande personer
Ryska journalister under 2000-talet
Kvinnor
Personer från Kirov
Personer relaterade till Rysslands invasion av Ukraina 2022
Alumner från Moskvauniversitetet
Tvärhandsbäcken

Tvärhandsbäcken är en bebyggelse längs med Länsväg 771 norr om tätorten Salbohed i Västerfärnebo distrikt (Västerfärnebo socken) i västra delen av Sala kommun, Västmanlands län. Sedan 2020 avgränsar SCB här en småort som utöver byn med samma namn även omfattar Lindsjö, Karlberg, Lisselgården, Hagaberg och Åsen.

Vid sidan av byn Lindsjö, i den norra delen av småorten, ligger sjön Lindsjön där det finns en badplats.

Källor 

Småorter i Sverige
Orter i Sala kommun
Västerfärnebo distrikt
Moderna Konstmuseet, Baku

Moderna Konstmuseet Baku (azeriska: Bakı Müasir İncəsənət Muzeyi) är ett konstmuseum för modern och samtida konst i Baku i Azerbajdzjan. Museet innehåller Azerbajdzjans största moderna konstsamling.  Den byggnaden ritades av den franske arkitekten Jean Nouvel. Det ligger vid Yusif Səfərov küçəsi 5, i distriktet Xətai. Nära museet ligger metrostation Xətai på Linje 2.

Museet grundades 2009 på initiativ av Azerbajdzjans första dam Mehriban Əliyeva, som också är ordförande för Heydər Əliyev-stiftelsen.

Museet har verk av ett antal välkända europeiska konstnärer som Dali, Picasso, Chagall, Renoir och Matisse.

Källor

Externa länkar
 Moderna konstmuseet, Baku officiell webbplats   

Museer i Baku
Konstmuseer och konsthallar i Azerbajdzjan
Museer invigda 2009
2009 i Azerbajdzjan
Västanåsen

Västanåsen är en by söder om Högbo och Jädraån i Sandvikens distrikt (Högbo socken) i Sandvikens kommun, Gävleborgs län (Gästrikland). Mellan 1990 och 2005 klassades bebyggelsen i byn som en del av småorten Högbo och Överbyn. Därefter klassades bebyggelsen som liggande utanför småortsavgränsningen men utan att uppfylla kraven för att klassas som småort. Vid avgränsningen 2020 uppfylldes dock kraven och byn klassades som en småort.

Referenser 

Orter i Sandvikens kommun
Småorter i Sverige
Gold Frankincense & Myrrh

Gold Frankincense & Myrrh, förkortat GFM, är ett amerikanskt kristet all-girl rockband från Jacksonville, Florida, USA. Bandet bildades officiellt år 2016 och består av systrarna CJ (gitarr, sång), Maggie (bas, klaviatur, sång) och LuLu (trummor, sång) English.

Bandet är kanske mest känt för att ha myntat begreppet/skapat musikgenren Beautycore.

Biografi 
I två videointervjuer på Youtube publicerade 2017 och 2019, berättar GFM att deras musikaliska rötter går tillbaka från när de var i femårsåldern då deras föräldrar ville att de skulle börja ta musiklektioner. De fick två år på sig att pröva hur det var, därefter kunde de sluta om de tröttnade. Alla tre började med piano, men efter de två åren valde CJ att byta instrument till gitarr och LuLu valde trummor istället. Efter det kände alla tre att det fanns ett intresse för musiken och en vilja att fortsätta spela.

Omkring 2011 började de spela alltmer cover-låtar tillsammans och uppträda inför folk; med sånger som bland annat banden Skillet och Petra skrivit. 2014 fick de tips från sina lärare att släppa egna låtar och året därpå släppte de för första gången eget material i form av EP:n Death of giants. 2016 släpptes deras första album Identity Crisis och GFM fick erkännande som ett självständigt band med egna fans, snarare än som ett coverband som de varit tidigare. 2017 började de turnera, först i USA och senare också i Tyskland.    

Enligt bandets officiella webbplats hade GFM i början av juni 2022 totalt omkring 1,9 miljoner strömningar på Spotify, och den senaste EP:n Framing My Perception släpptes i maj samma år.

Egen musikgenre och Youtube-vlogg 
I videointervjuer berättar bandet att de spelar en genre som de (något skämtsamt) valt att kalla för Beautycore, en term som skiljer sig löst från andra typer av rockmusik. I Beautycore ligger fokus på att bandet stilmässigt spelar en mix mellan metalcore och heavy metal. Medlemmarna får enbart vara kvinnor. Enligt Maggie, CJ och LuLu var den ursprungliga idén med begreppet att särskilja sig från övriga, mer maskulina, metalcore-band, de är en helt kvinnlig uppsättning med något färre medlemmar och de bär ofta cheerleader-kläder vid framträdanden, men trots detta spelar de ändå ungefär samma sorts musik.

Vid sidan om att släppa musik har GFM också publicerat flera vlogg-videor på sin Youtube-kanal "Gold Frankincense & Myrrh GFM"

Medlemmar 
 CJ English (gitarr, sång)
 Maggie English (elbas, klaviatur, sång)
 LuLu English (trummor, sång)

Diskografi 

 2015- Death of Giants (EP/Album)

 2016- Identity Crisis (Album)
 2019- Oh, The Horror! (EP)
 2019- GFM,s Acoustic (EP)
 2020- Operation Takeover (EP)
 2022- Framing My Perception (EP)

Referenslista 

Amerikanska rockgrupper
Musikgrupper bildade 2016