San Matteo in Merulana

San Matteo in Merulana var en kyrkobyggnad och titelkyrka i Rom, helgad åt den helige Matteus. Kyrkan var belägen vid Via Merulana i Rione Monti.

Kyrkans historia
Påve Cletus (cirka 79–91) lät i sin bostad i Regio Merulana (dagens Rione Esquilino) inrätta en gudstjänstlokal, helgad åt aposteln och evangelisten Matteus. Denna domus ecclesia inrättades som titelkyrka av påve Alexander I omkring år 112. Med tiden förföll dock kyrkan och påve Gregorius I avskaffade dess titelvärdighet omkring år 600. Under påve Paschalis I:s pontifikat (1099–1118) byggdes kyrkan om från grunden (a fundamentis). Tack vare en generös donation kunde kyrkan och det intilliggande sjukhuset restaureras år 1212.

Kyrkan omnämns i Il catalogo di Torino (cirka 1320) som Hospitale sancti Matthei de Merulana och i Il catalogo del Signorili (cirka 1425) som sci. Mathei in Merulana.

År 1517 återinstiftade påve Leo X San Matteo som titelkyrka. Under Gregorius XIII (1572–1585) företogs i området genomgripande omstruktureringar av gatunätet och Via Gregoriana, som senare fick namnet Via Merulana, anlades. På Giovanni Battista Nollis karta över Rom från år 1748 återges kyrkans enskeppiga interiör med absid och två sidokapell. Golvet var ett cosmatarbete. I taket fanns fresker med påve Clemens VIII:s och kardinal Egidius av Viterbos vapen.

Kardinal Decio Azzolino lät under Sixtus V (1585–1590) restaurera kyrkan. Under Innocentius X (1644–1655) hade kyrkan förfallit och en armrelik från den helige Matteus överfördes till Santa Maria Maggiore.

I samband med den franska ockupationen av Rom 1810 revs San Matteo för en breddning av Via Merulana. Några marmorfragment och delar av golvbeläggningen bevaras i San Giovanni in Laterano. Efter den franska ockupationen lät en viss Augusto Senatra uppförda ett litet kapell på platsen för den rivna kyrkan; detta kapell revs dock i slutet av 1800-talet.

I slutet av 1400-talet hade ikonen Nostra Madre del Perpetuo Soccorso (”Vår Fru av den Ständiga Hjälpen”) förts till San Matteo. Ikonen hade utförts på 1300-talet av den kretensiska skolan. I samband med rivningen av San Matteo överfördes ikonen till kyrkan Sant'Eusebio all'Esquilino och därefter till Santa Maria in Posterula för att 1866 hysas i den nyuppförda Sant'Alfonso all'Esquilino.

Titelkyrka
San Matteo stiftades som titelkyrka av påve Alexander I omkring år 112.

Kardinalpräster
 Andrea: omnämnd 499
 Titelvärdigheten avskaffad: 600
 Titelvärdigheten återinstiftad: 1517
 Cristoforo Numai: 1517
 Egidius av Viterbo: 1517–1530
 Vakant: 1530–1537
 Charles de Hémard de Denonville: 1537–1540
 Vakant: 1540–1546
 Bartolomé de la Cueva y Toledo: 1546–1551
 Girolamo Dandini: 1551–1555
 Gianbernardino Scotti: 1556–1568
 Jérôme Souchier: 1569–1571
 Vakant: 1571–1586
 Decio Azzolino: 1586–1587
 Giovanni Evangelista Pallotta: 1588–1603
 Giovanni Dolfin: 1604–1605
 Roberto Bellarmino: 1605–1621
 Antonio Zapata y Cisneros: 1605–1606
 Vakant: 1606–1617
 Roberto Ubaldini: 1617
 Francesco Sforza di Santa Fiora: 1617–1618
 Francesco Sacrati: 1621–1623
 Vakant: 1623–1670
 Francesco Maria Mancini: 1670–1672
 Francesco Nerli: 1673–1704
 Vakant: 1704–1716
 Nicola Grimaldi: 1716–1717
 Giovanni Battista Altieri: 1724–1739
 Vincenzo Bichi: 1740–1743
 Fortunato Tamburini: 1743–1753
 Luigi Mattei: 1753–1756
 Alberico Archinto: 1756
 Andrea Corsini: 1769–1776
 Vakant: 1776–1801
 Titelvärdigheten avskaffad: 1801

Bilder

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar

Romersk-katolska kyrkobyggnader i Rom (rione Monti)
Ej längre existerande kyrkobyggnader i Rom
Rione Monti
Kyrkobyggnader helgade åt den helige Matteus
Titelkyrkor i Rom
Upphävda titelkyrkor i Rom
Romersk-katolska kyrkobyggnader rivna under 1800-talet