kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Herrarnas spelartrupper i handboll vid olympiska sommarspelen 2020

Nedan listas herrarnas spelartrupper i handboll vid olympiska sommarspelen 2020, samtliga åldrar och klubbar är vid tidpunkten för invigningen av de olympiska sommarspelen 2020 (23 juli 2021).


5 juli 2021 informerade IHF om nya regler gällande för handboll vid olympiska sommarspelen 2020.

Reglerna är sedan tidigare att 14 spelare får ingå i ordinarie trupp, med en 15:e spelare som reserv på plats i OS-byn. Denna reserv får bytas in endast en gång, och man får sen inte byta tillbaka. Det som nu gäller för årets upplaga är att 15 spelare får ingå i ordinarie truppen. Regeln om 14 spelare gäller dock fortsatt för matcherna, men lagen får alltså utan bytes-restriktioner välja 14 spelare fritt utifrån de 15, inför varje match.

Reglerna angående övriga reserver kvarstår, men skillnaden är att två reserver nu får tillstånd att träna tillsammans med ordinarie truppen.

31 juli ersattes Federico Pizarro av Santiago Baronetto.

27 juli ersattes Komail Mahfoodh av Bilal Basham Askani.

28 juli ersattes José Toledo av Henrique Teixeira.





2 augusti ersattes Timothey N'Guessan av Romain Lagarde.



21 juli, tre dagar innan turneringen startade, fick Gøran Søgard Johannessen åka hem på grund av skada, och ersattes av Simen Holand Pettersen.



29 juli ersattes Viran Morros av Miguel Sánchez-Migallón.

Sveriges trupp presenterades 18 juni 2021. Utöver truppen presenterades Jonathan Edvardsson, Tobias Thulin och Anton Lindskog som reserver. När nya regeln om 15 ordinarie spelare presenterades, lades Anton Lindskog till i ordinarie truppen.



Se även
Damernas spelartrupper i handboll vid olympiska sommarspelen 2020

Referenser

Handboll vid olympiska sommarspelen 2020
Sant'Antonio Abate all'Esquilino

Sant'Antonio Abate all'Esquilino är en kyrkobyggnad i Rom, helgad åt den helige Antonius. Kyrkan är belägen vid Via Carlo Alberto i Rione Esquilino och tillhör församlingen Santa Maria Maggiore in San Vito. 

I kyrkan firas liturgin enligt bysantinsk rit, men själva kyrkobyggnaden lyder under Roms stift. Sant'Antonio Abate all'Esquilino utgör Rysslands nationskyrka i Rom.

Beskrivning
På denna plats lät konsuln Junius Annius Bassus omkring år 331 e.Kr. uppföra en basilika, Junius Bassus basilika, vilken under påve Simplicius omvandlades till kyrkan Sant'Andrea Catabarbara, vilken hade en magnifik absidmosaik. 

År 1259 lät kardinal Pietro Capocci i närheten av denna kyrka grunda ett sjukhus, Ospedale di Sant'Antonio Abate, för patienter med hudsjukdomar, särskilt Antoniuseld. Dagens Sant'Antonio Abate-kyrka har sitt ursprung i den kyrkobyggnad som uppfördes år 1308. Ombyggnader genomfördes på 1400- och 1500-talet. I slutet av 1600-talet revs kyrkan Sant'Andrea Catabarbara; de kvarvarande resterna av kyrkan utplånades omkring år 1930. I samband med detta restaurerade arkitekten och konsthistorikern Antonio Muñoz (1884–1960) fasaden och inkorporerade i denna en romansk portal från 1200-talet; portalen är förmodligen ett verk av skulptörfamiljen Vassalletto.

Kyrkans absid har fresken Korsfästelsen av Giovanni Odazzi (1663–1731). Ett av sidokapellen är invigt åt den heliga Thérèse av Lisieux. I dess kupol återfinns fresker utförda av Niccolò Circignani, kallad Il Pomarancio, från cirka år 1585.

Bilder

Källor

Noter

Tryckta källor

Externa länkar

Romersk-katolska kyrkobyggnader i Rom (rione Esquilino)
Romersk-katolska kyrkobyggnader helgade åt den helige Antonius
Rione Esquilino
Barockarkitektur i Rom
Kyrkobyggnader invigda under 400-talet
Nationskyrkor i Rom
Esquilinen
Åke Skarp

Nils Åke Skarp, född 31 mars 1915 i Yxenhult, Skånes-Fagerhults socken, död 22 juli 2005 i Vadstena , var en svensk officer i Armén.

Biografi
Skarp blev 1942 fänrik i Armén. År 1944 befordrades han till löjtnant, år 1950 till kapten, år 1960 till major, år 1964 till överstelöjtnant och 1968 till överste.

Skarp inledde sin militära karriär i Armén vid Sundsvalls luftvärnskår. Åren 1947–1949 studerade han vid Artilleri- och ingenjörhögskolans högre kurs. Åren 1953–1955 var han officer i generalstabskåren och tjänstgjorde vid II. militärområdesstaben i Östersund. Åren 1955–1959 tjänstgjorde han vid försvarsstaben. Åren 1959–1961 tjänstgjorde han på Sundsvalls luftvärnskår. Åren 1961–1966 var han avdelningschef för kommunikationsavdelningen vid försvarsstaben. Åren 1966–1968 tjänstgjorde han vid Nedre Norrlands militärområdesstab. Åren 1968–1975 var han chef för Sundsvalls luftvärnskår. Skarp gick i pension och lämnade försvaret 1975. Åren 1977–1979 var han moderat ledamot i Sundsvalls kommunfullmäktige.

Skarp gifte sig 1944 med Märta Kugelberg.

Referenser

Tryckta källor

Noter

  
Överstar i svenska armén
Födda 1915
Avlidna 2005
Män
Svenska militärer under 1900-talet
Svenska regementschefer
Personer från Skånes-Fagerhults socken
Heinz Mertel

Heinz Mertel, född 19 juli 1936 i Nürnberg, är en före detta västtysk sportskytt.

Han blev olympisk silvermedaljör i pistol vid sommarspelen 1968 i Mexico City.

Källor 

Västtyska sportskyttar
Västtyska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1968
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1968 från Västtyskland
Tävlande i skytte vid olympiska sommarspelen 1968
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1972 från Västtyskland
Tävlande i skytte vid olympiska sommarspelen 1972
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1976 från Västtyskland
Tävlande i skytte vid olympiska sommarspelen 1976
Födda 1936
Levande personer
Män
Personer från Nürnberg
Kristinehamns övnings- och skjutfält

Kristinehamns övnings- och skjutfält även Kristinehamns närövningsfält var ett militärt övnings- och skjutfält beläget sydväst om Kristinehamn.

Historik
Bakgrunden till att övnings- och skjutfält anordnades var att Bergslagens artilleriregemente förlades till ett nyuppfört kasernetablissement i Presterud i sydvästra Kristinehamn. Åren 1944–1994 förvaltades det av Bergslagens artilleriregemente. Genom försvarsbeslutet 1992 beslutades att kasernetablissementet i Karlstad skulle lämnas och verksamheten skulle omlokaliseras den 1 juli 1994 till Kristinehamns garnison. Därmed uppstod ett behov med att anpassa övnings- och skjutfält till infanteriutbildning. Den 12 november 1996 invigdes det ombyggda övnings- och skjutfältet med en stridsskjutning. Den 21 augusti 1998 invigdes även en 600 meters skjutbana. Övnings- och skjutfältet hade nu tre skjutbanor, vilka benämndes som A-banan, B-banan och C-banan, vilka samtliga var försedda med nya skjuthallar med akustiska automatmarkerande målanordningar. Åren 1994–2000 förvaltades det av Värmlands regemente och åren 2000–2004 av Artilleriregementet. År 1996 beslöt överbefälhavaren att Försvarsmakten skulle uppvakta Carl XVI Gustaf på hans 50 års dag med olika miljöåtgärder, bland annat med en rastplats i Köttviken intill Vänerns strand. I Köttviken uppfördes två rastplatser, döpta Kungen (den östra) och Silvia (den västra). Vidare anlades även parkeringsplats vid badplatsen i Jutviken.

Den 20 februari 2003 vådasköts en 20-årig soldat i ryggen i samband med en skarpskjutning på övnings- och skjutfältet.

Efter att Kristinehamns garnison stängdes och avvecklades, kvarstod dock den fastighet som övnings- och skjutfältet utgjorde i Fortifikationsverkets regi. År 2010 gjordes dock en bytesaffär mellan Fortifikationsverket och statliga Sveaskog, där Sveaskog övertog det gamla övnings- och skjutfältet i Kristinehamn och Fortifikationsverket cirka 1000 hektar mark i anslutning till Prästtomta skjutfält.

Geografi
Det före detta övnings- och skjutfält omfattar en areal på drygt 1000 hektar och omges av en varierande geografi, då det finns både hällmarkstallskog, gran- och tallskog och fuktigare lövskogar i varierande åldrar.

Verksamhet
Kristinehamns övnings- och skjutfält kom fram till 1994 och från 2000 att användas av uteslutande av artilleriförband. Åren 1994–2000 kom det dock att nyttjas av både artilleriet och infanteriet. Övnings- och skjutfältet låg med direkt anslutning till garnisonen och innehade även en större körplan för motorutbildning.

Se även

Artilleriregementet
Bergslagens artilleriregemente
Kristinehamns garnison
Värmlandsbrigaden
Värmlands regemente

Referenser

Noter

Tryckta källor

Svenska militära övningsfält
Kristinehamns kommun
Venus in Seide

Venus in Seide är en operett i tre akter med musik av Robert Stolz och libretto av Alfred Grünewald och Ludwig Herzer. Den hade premiär på Operahuset i Zürich den 10 december 1932.

Historia
Venus in Seide är en "ungersk-furstlig misstags-komedi". Handlingen med sina kärleksförvecklingar och element av förvirring innehåller "bra" roller för en primadonna, tenoren, buffaparet och den oumbärliga operettkomikern.

Till skillnad från Stolz tidigare operett Wenn die kleinen Veilchen blühen (1932), som innehöll inslag av Singspiel och revyelement, är Venus in Seide en ”klassisk sångoperett i tidens stil”. Verket är en av de musikaliskt påkostade operetterna av Robert Stolz. Stolt kryddade operetten med överdådig musik som också inkluderar körsatser och stora finaler. Större musikaliska ensembler, flera omfattande kärleksduetter mellan Jadja och främlingen samt utarbetade finaler bestämmer därmed den musikaliska sekvensen. Handlingen är fortfarande konventionell eftersom det är klart från början att de älskade kommer att få varandra och att det kommer att bli ett lyckligt slut. Även här, som i nästan alla operetter, bistås det älskande paret av ett musikaliskt rikt buffapar, Mizzi och Ladislaus.

Operetten Venus in Seide togs upp av flera scener, men i motsats till tidigare operetter av Stolz var den inte särskilt framgångsrik och har sedan dess nästan glömts bort. Endast enskilda sånger, till exempel Jadjas entrésång, har bevarats som solo-nummer för operettstjärnor. Verket visas fortfarande ibland på scenen idag.

Den framfördes på Oscarsteatern i Stockholm första gången den 26 oktober 1934 med titeln Furstinnan Jadja.

Referenser

Österrikiska operetter
Två hjärtan i valstakt (operett)

För filmen, se Två hjärtan i valstakt.
Två hjärtan i valstakt (tyska: Zwei Herzen im Dreivierteltakt) är en operett i tre akter med musik av Robert Stolz och libretto av Paul Knepler, Ignaz Michael Welleminsky och Robert Gilbert. Den är baserad på manuset till filmen med samma namn från 1930.

Historia
Att operetter filmats, ofta med framgång, finns det otaliga exempel på. Däremot är det ganska ovanligt att en filmsuccé förvandlats till en operett. Men det var vad som hände med Europas första ljudfilmsoperett Två hjärtan i valstakt, vars titelmelodi blev en världsschlager. Filmen gjordes i Berlin 1929 och Robert Stolz skrev musiken. Fyra år senare kom operetten Der verlorerne Walzer, där Stolz använt filmmanuskriptet som grund. Den gavs på 1930-talet i en svensk radioversion. Operetten bytte snart titel till Zwei Herzen i Dreivierteltakt och hade premiär den 30 september 1933 på Operahuset i Zürich.

Musiken
Trots operettens titel innehåller verket inte endast valser, utan även blues, foxtrot och slowfox förekommer. Förutom titelsången, som givit upphov till hela verket, kan även följande nummer nämnas:
 Meine kleine Schwester heißt Hedi
 Heute besuch ich mein Glück
 Auch du wirst mich einmal betrügen, auch du
 Wenn man zweimal leben könnte
 Du bist meine schönste Träumerei
 In Wien, wo der Wein und der Walzer blüht

Referenser

Källor

Österrikiska operetter
Amerikanska operetter
Stjärnan (tarotkort)

Stjärnan är ett av de 78 korten i en tarotkortlek och är ett av de 22 stora arkanakorten. Kortet ses generellt som nummer 17. Rättvänt symboliserar kortet hopp, inspiration, positivitet, tro, förnyelse och läkning. Omvänt symboliserar kortet hopplöshet, brist på tro, negativitet och förtvivlan. Kortet föreställer generellt en kvinna som står på knä vid en damm och som håller två kärl med vatten varav den ena hälls ut på marken. Liksom kortet måttfullheten har kvinnan ena foten i vattnet och andra på torra land. Bakom kvinnan är en stor stjärna med sju mindre stjärnor runt den. Vissa variationer av kortet har haft en man och en kvinna som pekar på stjärnan, andra har haft astronomer, de vise männen eller en kvinna som håller upp en stjärna. Men stjärnan har varit central i alla dessa variationer.

Källor 

Tarot
Månen (tarotkort)

Månen är ett av de 78 korten i en tarotkortlek och är ett av de 22 stora arkanakorten. Kortet ses generellt som nummer 18. Rättvänt symboliserar kortet illusion, intuition, komplexitet, osäkerhet, hemligheter och det undermedvetna. Omvänt symboliserar kortet rädsla, bedrägeri, ångest, missförstånd, klarhet och förståelse. Generellt föreställer kortet en väg som sträcker sig mot horisonten. På varsin sida om vägen står en hund och en varg samt en kräfta i en damm. Längre ned längs med vägen står två torn och i mitten av himlen lyser en måne. I vissa variationer av kortet syns astrologer istället för djuren.

Referenser

Tarot
10570 Shibayasuo

10570 Shibayasuo eller 1994 GT är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 8 april 1994 av de båda japanska astronomerna Kazuro Watanabe och Kin Endate vid Kitami-observatoriet. Den är uppkallad efter japanen Yasuo Shiba.

Asteroiden har en diameter på ungefär 8 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av K Watanabe
Astronomiska upptäckter av Kin Endate
Astronomiska upptäckter 1994
Sigrid Lithzéus

Sigrid Amalia Helena Lithzéus Pettersson, född 9 februari 1895 i Hedvig Eleonora församling, Stockholm, död 14 oktober 1939 i Bromma församling, Stockholm, var en svensk operasångerska (mezzosopran).

Sigrid Lithzéus var dotter källarmästaren August Emil Petersson och Alfrida Charlotta Lithander. Efter sångstudier för Herman Brag i Stockholm och Karl Scheidemantel i Dresden debuterade Lithzéus 1927 vid Kungliga Teatern som Amneris i Aida och Brangäne i Tristan och Isolde. Hon var därefter engagerad vid olika tyska operascener under flera år, bland annat i Berlin och Hamburg. År 1928 sjöng hon Waltrautes parti i Valkyrian vid festspelen i Bayreuth samt uppträdde även bland annat i Göteborg. Hennes karriär bröts tidigt av ohälsa. Sigrid Lithzéus var ogift. Hon är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Källor 
 
 Lithzéus, Sigrid Amalia Helena på SvenskaGravar.se

Noter 

Svenska mezzosopraner
Svenska operasångare under 1900-talet
Sångare från Stockholm
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1895
Avlidna 1939
Kvinnor
Solen (tarotkort)

Solen är ett av de 78 korten i en tarotkortlek och är ett av de 22 stora arkanakorten. Kortet ses generellt som nummer 19. Rättvänt symboliserar kortet glädje, framgång, optimism, vitalitet, självförtroende och sanning. Omvänt symboliserar kortet hindrad glädje, entusiasm, pessimism och orealistiska förväntningar. Kortet föreställer generellt ett naket barn som leker eller rider på en vit häst under en sol. Det finns även variationer av kortet som innehåller en man och en kvinna liksom solrosor.

Källor 

Tarot
1994 LA1

1994 LA1 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes 5 juni 1994 av den amerikanske astronomen Carl W. Hergenrother vid Catalina Station.

Asteroiden har en diameter på ungefär 8 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Euphrosyne.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Euphrosyne-asteroider
Ej namngivna småplaneter
Astronomiska upptäckter av Carl W. Hergenrother
Astronomiska upptäckter 1994
Yttersta domen (tarotkort)

Yttersta domen är ett av de 78 korten i en tarotkortlek och är ett av de 22 stora arkanakorten. Kortet ses generellt som nummer 20. Rättvänt symboliserar kortet självutvärdering, uppvaknande, förnyelse, syfte, reflektion och undergång. Omvänt symboliserar kortet tvivel, bristande självmedvetenhet, misslyckande att lära sig av sina erfarenheter och självförakt. Kortet föreställer domens dag. Generellt illustreras detta genom män och kvinnor som reser sig upp från sina gravar. I skyn ses ärkeängeln Gabriel blåsa i ett blåsinstrument. I bakgrunden syns en flodvåg. Kortet har i och med sitt tema en biblisk koppling och i synnerhet kristen sådan. Historiskt har kortet också varit känt som ängeln. I en tarotlek från 1400-talet var även Gud gestaltad, dock ändrades kortet om då det av vissa uppfattades som respektlöst. Ytterligare en äldre version av kortet illustrerade uppståndelsen av de döda över ett stadslandskap. Kortet har även kallats för Domedagen eller Försiktighet.

Källor 

Tarot
10573 Piani

10573 Piani eller 1994 WU1 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 29 november 1994 av Santa Lucia Stroncone-observatoriet i Stroncone. Den är uppkallad efter den italienska amatörastronomen Franco Piani.

Asteroiden har en diameter på ungefär 5 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av Santa Lucia Stroncone-observatoriet
Astronomiska upptäckter 1994
Världen (tarotkort)

Världen är ett av de 78 korten i en tarotkortlek och ett av de 22 stora arkanakorten. Kortet ses generellt som nummer 21. Rättvänt symboliserar kortet fulländning, uppfyllelse, prestation, sammanhang, fullständighet och harmoni. Omvänt symboliserar kortet ofullständighet, tomhet, brist på prestation liksom brist på avslut. Kortet föreställer generellt en person som dansar med ena benet korsande det andra samt med en stav i vardera hand. Runt personen syns blommor, ett rött band samt fyra symboler som representerar stjärntecknen Skorpionen, Lejonet, Oxen och Vattumannen. I äldre tarotlekar förekom dock inte stjärntecken utan istället symboler för de fyra evangelierna i form av en människa, en örn, en oxe och ett lejon. Personen i mitten av kortet har oklar könstillhörighet och har ibland tolkats som en hermafrodit.

Källor 

Tarot
Ljuder Anders Ersson

Ljuder Anders Ersson, född 16 februari 1833 i Mora socken, död där 23 oktober 1923, var en svensk lantbrukare och spelman.

Ljuder Anders Ersson var son till bonden Ljuder Eric Matsson. Han hade ärvt musikaliska anlag både från fadern och modern. På 1840-talet begav han sig ut på vandring med en annan spelman från Mora, Knagg Anders Ersson, och försörjde sig genom att vandra omkring i södra Sverige och spela dalalåtar. Omkring 1850 upphörde han på grund av kraftig opinion mot spelmansmusiken helt med musik och dans. Först omkring 1905, när Anders Zorn genom sitt inflytande lyckades bryta den religiösa fientligheten mot profan musik, började Ljuder Anders Ersson på nytt att spela. Han hade ett stort förråd av polskor, som han brukade spela i hastigare tempo än de flesta andra moraspelmän. Han deltog bland annat vid spelmansstämmorna i Gesunda 1906 och Mora 1908, där han uppträdde med sin son och fyra barnbarn.

Källor 
 

Dalaspelmän
Personer från Mora socken
Födda 1833
Avlidna 1923
Män
Svenska musiker under 1800-talet
Progress MS-17

Progress MS-17 () eller som NASA kallar den, Progress 78 eller 78P, är en flygning av en rysk obemannad rymdfarkost som ska leverera förnödenheter, syre, vatten och bränsle till Internationella rymdstationen (ISS). Den sköts upp med en Sojuz-2.1a-raket, från Kosmodromen i Bajkonur, den 29 juni 2021.

Farkosten dockade med rymdstationens Pojsk-modul, den 1 juli 2021. Efter att ha lämnat rymdstationen den 20 oktober 2021, dockade den med rymdstationens Nauka-modul den 22 oktober 2021.

Farkosten lämnade rymdstationen den 25 november 2021 och brann upp i jordens atmosfär några timar senare.

Källor

Fotnoter

Rymdfarkoster
Rysslands rymdprogram
Progressprogrammet
2021 i Ryssland
Rymdfartsåret 2021
Internationella rymdstationen
78P

78P kan syfta på:

 78P/Gehrels - en periodiskt återkommande komet.
 78P - en rysk Progressfarkost, se Progress MS-17
Edmund Biernacki

Edmund Faustyn Biernacki, född 19 december 1866 i Opoczno, död 29 december 1911 i Lviv, var en polsk läkare som först upptäckte sambandet mellan minskningen av blodkroppar och kroppens allmänna hälsotillstånd. Denna metod, känd som Biernacki-reaktionen eller SR (sänka), är en av de mest grundläggande diagnostiska testerna och utförs i laboratorier runt om i världen.

Biernacki avslutade sina medicinska studier vid universitetet i Warszawa 1889, där han också doktorerade. Från 1902 bodde han i Lviv och blev 1907 professor vid universitetet. Biernacki arbetade inom områden som ämnesomsättning, näring eller neurologi (Biernackis syndrom), men han är mest känd för sitt arbete inom hematologi, när han 1897 var den första som upptäckte och utnyttjade sambandet mellan nedgångstakten hos erytrocyter (erytrocytsedimentering) andelen människokropps hälsa. inom medicinsk diagnostik. Minskningshastigheten är den hastighet med vilken blodkroppar sjunker till botten av ett kärl när koagulation förhindras. Nedgångstakten påverkas av ett antal sjukdomar (särskilt inflammation och tumörsjukdomar) och kan därför bidra till diagnoser.

Referenser

Polska läkare
Födda 1866
Avlidna 1911
Män
Martinsville Seven

Martinsville Seven var sju afroamerikanska män som dömdes och avrättades för att ha våldtagit en vit kvinna i Martinsville i Virginia.

I januari 1949 blev 32-åriga Ruby Stroud Floyd våldtagen av en grupp afroamerikaner och polisen kunde inom kort gripa sju misstänkta: Frank Hairston Jr., Booker T. Millner, Howard Lee Hairston, James Luther Hairston, John Claybon Taylor, Francis DeSales Grayson och Joe Henry Hampton. Efter en kort rättegång dömdes samtliga till döden. Efter en rad nådeansökningar avrättades de sju i elektriska stolen i februari 1951.

Källor
 
 martinsville7.org

Amerikanska rättsfall
Personer som blivit avrättade genom elektriska stolen
Virginia under 1900-talet
1949 i USA
Brott 1949
Näckrosleden

Näckrosleden är en turist- och cykelled som går genom Sörmlands samtliga nio kommuner. Huvudsträckningen är cirka 700 kilometer lång och består av 14 etapper som startar och slutar i 13 olika orter. Näckrosleden skapades av landstinget i Sörmland och invigdes 1 maj 1997.

Bilder från leden

Etapper

Referenser

Externa länkar
 Karta Sweden by bike

Cykelleder i Sverige
La Tour d'Argent

La Tour d'Argent är en restaurang i Paris i Frankrike som enligt egna, men icke belagda, uppgifter grundades år 1582.  

Restaurangen ägdes på 1890- och 1900-talen av Frédéric Delair och 1912 köpte familjen Terrail restaurangen. Den drevs först av André Terrail och därefter av dennes son Claude (död 2006) och senare av Claudes son André.

År 1984 öppnades en filialrestaurang i Hotel New Otani i Tokyo i Japan.

Restaurangens specialitet är anka, särskilt pressad anka ("Caneton de Frédéric Delair"). La Tour d'Argent föder upp ankor på sin egen gård. 

Fram till 1996 hade La Tour d'Argent tre stjärnor i Guide Michelin, från 1996 två stjärnor och från 2006 en stjärna.

Bildgalleri

Källor

Noter

Externa länkar 
La Tour d'Argents webbplats

Restauranger i Frankrike med stjärnor i Michelinguiden
Restauranger i Paris
Paris femte arrondissement
Rolf Fredholm

Rolf Carl Olof Ali Fredholm, född den 18 februari 1896 i Konstantinopel, död den 14 mars 1991 i Ängelholm, var en svensk militär.

Fredholm blev fänrik vid Skånska husarregementet 1918, underlöjtnant där 1920 och löjtnant där 1921, vid Skånska kavalleriregementet 1928, ryttmästare vid Livregementet till häst 1937, major vid Skånska kavalleriregementet 1940 och vid generalstabskåren 1941. Han befordrades till överstelöjtnant vid Skånska dragonregementet 1943, vid Skaraborgs regemente 1947, och till överste i reserven 1950. Fredholm var befälhavare för Skövde försvarsområde 1949–1956. Han blev riddare av Svärdsorden 1939 och kommendör av samma orden 1956.

Källor 

 
 
 
 
 Kommendörer av Kungl. Svärdsorden i Sveriges statskalender 1962
 
 

Överstar i svenska armén
Försvarsområdesbefälhavare
Kommendörer av Svärdsorden
Svenska militärer under 1900-talet
Personer från Istanbul
Födda 1896
Avlidna 1991
Män