Svensk manskapsmusköt

De svenska manskapsmusköterna för infanteriet var mynningsladdade gevär i kaliber 20,04 mm i slutet av 1600-talet och början av 1700-talet. Senare 0,720 tum (18,3 mm)av åtminstone omkring 0,814 tum (20,7 mm) vars lopp var slätborrade. Musköternas kolvar tillverkades av bla björk, al, lönn eller valnöt. Dessa enhetsvapen var i tjänst inom den svenska armén från mitten av 1500-talet till mitten av 1800-talet.

Historik
I slutet av 1500-talet blev den svenska musköten stilbildande. Stilen förblev densamma till omkring år 1660 inom de flesta härar.I Sverige varade dess grundstil i mångt och mycket till slutet på 1680-talet. Luntlåset var den förhärskande mekanismen på manskapets musköter inom den svenska hären såväl bland andra europeiska väpnade styrkor, och kom så att förbli fram tills den senare halvan av 1600-talet när snapplåsmekanismen tog över alltmer. Men det var inte förrän flintlåsmekanismen såväl som bajonetten hade slagit igenom på allvar — vid tiden närmast sekelskiftet 1600/1700 — som luntlåset kom att bli helt föråldrat bland de olika truppslagen inom stormakten Sverige, men kom ändå att användas bland en del männingsförband och allmogeuppbåd hela kriget igenom. En del vapen med hjullåsmekanism var däremot främst förbehållet rytteriet.
Den svenska, rent krigiska muskötens formgivning, kvarstod i dess grundform från modell 1696 fram till modell 1762.Dessförinnan framställdes gevär – militära såväl civila – i en mängd olika utföranden.

Tydliga modeller

Modell 1673
Snapplåsmusköt m/1673

Modell 1680
Luntlåsmusköt m/1680
Snapplåsmusköt m/1680

Model 1683
Snapplåsmusköt 1683

Modell 1688
Luntlåsmusköt m/1688
Snapplåsmusköt m/1688

Modell 1690
Flintlåsmusköt m/1690 
Kulvikt: 1,29 uns (36,6 gram)

Modell 1696
Flintlåsmusköt m/1696 
Musköt m/1696 var den första som var försedd med hylsbajonett.

Modell 1699
Flintlåsmusköt m/1699

Modell 1701
Flintlåsmusköt m/1701

Muskötkulans vikt: 3 lod (39,48 gram). Rännekulans vikt: 1/2 lod.

Modell 1704
Flintlåsmusköt m/1704

Infanterimusköt m/1704 (äldre stavningsform Infanterie Musqvet m/1704), eller Musköt m/1704 för manskap vid infanteriet alternativt Gevär m/1704var utrustat med flintlåsmekanism. Vapnet var i tjänst under drygt etthundra år.
Kammarstycket har en längd av 303 mm. Baktill är det åttkantigt, framtill en längd av 38 mm och är sextonkantigt. Längst fram avslutas det av en insvarvad ring. Det långa fältet är runt. En skarpkantig pipring sitter 85 mm bakom mynningen. På pipans högra sida genombrytes pipringen av ett tretton mm brett spår. Ett högt kraftigt korn i järn med nära nog kvadratisk genomskärning sitter 105 mm bakom mynningen. Längst fram på svansskruvstjärten finnes ett lågt ståndsikte.
På kammarstyckets översida finns en kronstämpel samt ett monogram av bokstäverna O P. På kammarstyckets vänstra sida sitter en stämpel med bokstaven Ö och en med bokstäverna E E S. Korsskruven går nedifrån och pipan har tre häften.
Hanen är försedd med varhake, ett kulligt bleck som baktill mynnar ut i en spets. Hanhalsen baktill är avrundad, utifrån gående fängpanne- och eldstålsfjäderskruv, lång fängpannestjärt, genom vilket hålet för den bakre låsskruven går, fängpannefals, eldstålsfjäderns bukt ligger bakom hålet för den främre låsskruven. Läppskruvsringen har en yttre diameter om sexton mm. På sidbleckets finnes en stämpel med bokstäverna L P L B. Alla skruvar och överläppen är svärtade.
Geväret var i helkolv och var vanligtvis gjord i al och har kräva. Framstocken slutar 89 mm bakom mynningen och kolvryggen är plan. Baktill på kolvens vänstra sida finnes ett nummer instansat.
Beslag av järnplåt som består av bakkappa, som fasthålles av sju stift, en stor varbygel i järn, ett långt avtryckarebleck, en förstärkningsskena i kolvhalsen, två släta rörkor i järn, ett 35 mm brett krävbeslag och ett 32 mm brett ----------näsbleck....... i stål. Varbygelns främre arm, som längst fram är utbildad till en ögla som fasthålles av korsskruven, under det att den långa bakre framtill fasthålles av en skruv, som går genom kolvhalsen och inskruvas i förstärkningsskenan, men baktill är en träskruv. På sistnämnda arm finnes en stämpel med bokstäverna L I. Näsblecket och framstocken har längst fram till vänster en urtagning, som går ned till pipringsklacken. Den bakre rembygeln är fäst i varbygelns ögla och där den främre fasthålles av en skruv som går genom krävan och krävbeslaget. Laddstaken är helt gjord i trä.
Nominalkalibern är på 20,04 mm och den verkliga kalibern 20,2 mm. Projektilvikten var på 1,4 uns (39,9 gram).
Andra belastade delar, såsom pipan, låsblecket och avfyrningsmekanismen var tillverkade i järn.
Piplängden var 1085 mm där vapnets sammanlagda längd var 1480 mm och vägde 4,72 kilogram.

Modell 1716
Flintlåsmusköt m/1716

Modell 1725

Modell 1738

Modell 1762
Krävan med krävbeslaget övergavs till förmån för en tredje rörko, där en laddstake (nu i järn) istället vilade samt en fjärde rörko (alla nu i mässing) intill kammarstycket. Stocken förseddes nu med en framkappa, så ock den i mässing.

Modell 1775
I och med framställningen av modell 1775 övergavs stiften som höll pipan på plats till förmån för två pipband med tillhörande kräkor samt ett näsbleck i mässing med kappa med ett bågformigt mässingskorn ingjutet.

Modell 1784

Modell 1791

Modell 1805

Modell 1815

Modell 1840
Nominalkaliber: 0,73 tum (18,55 mm). Verklig kaliber: 0,724 (18,4 mm). Loppets rel. längd: 56 kaliber. Kulvikt: 1,0864 uns (30,8 gr). Krutladdningens vikt: 0,2956 uns (8,38 gr). Utgångshastighet 1270 fot/sek (377 m/sek).

Modell 1848

Se även
Lista över svenska krig
Lista över finska krig
Sveriges militärhistoria
Krigsmakt
Krigsmakten
Försvarsmakten (Sverige)
Försvarsmakten (Finland)
Estlands försvarsmakt
Svenska krigsdekorationer
Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Kungliga Finska artilleriregementet
Svenska brigaden
Med svenska brigaden
Musköt
Studsare
Karbin
Sveriges historia
Finlands historia
Finlands historia under tidigmodern tid
Karelens historia
Estlands historia
Svenska Ingermanland
Sverige–Finland
Armémuseum
Forum för levande historia
Historiskt återskapande

Källor
Hughes, B. P. (1974). Firepower: Weapons effectives on the battlefield, 1630–1850. London: Arms and Armour Press.
Alf Åberg Göte Göransson (1976). Karoliner. Höganäs: Bra Böcker.   
From, Peter (2005). Karl XII:s död: gåtans lösning. Lund: Historiska media. 
Armémuseum.
Military Heritage.

Källhänvisningar

Externa länkar
Armémuseum
Forum för levande historia
Sveriges Ingermanländska Riksförbund

Gevär