kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Sophia Hoare

Sophia Hoare (även känd som Mrs S. Hoare, Madame S. Hoare, Suzanne Hoare, Susan Hoare), född Johnson, var en fotograf, verksam på Tahiti.

Hon gifte sig med Charles Burton Hoare, juni 1853 i Manchester. De bodde i Hulme utanför Manchester och fick där tre döttrar, Elizabeth,  Louisa, och Octavia. I mars 1863 reste de med skeppet Telegraph från London till Auckland, Nya Zeeland. Någon gång under de närmaste åren etablerade Charles tillsammans med en viss Wooster en fotofirma under namnet Hoare & Wooster. Wooster hade en studio, “The Royal Photographic Rooms” vilken låg I hörnet av Vulcan Lane och huvudgatan Queen Street. Partnerskapet upphörde 1866 och Charles startade en firma i eget namn, också denna på Vulcan Street.

Flytt till Tahiti 
Familjen flyttade så småningom vidare till Tahiti men det är oklart om det var hela familjen direkt eller om bara Charles åkte inledningsvis. Klart är att Charles befann sig på Tahiti i februari 1868. Han annonserade då i öns tidning Le Messager de Tahiti om sin studio på College Street, Papeete, och erbjöd carte de visit. I juni 1868 gjorde han en resa runt öarna och besökte bland annat  îles Sous-le-Vent  (Leewardöarna), och tog då sannolikt några av de allra första bilderna av Makateaatollen i Tuamotuarkipelagen. Han var tillbaks i Papeete i september. Han omnämns flera gånger i pressen under åren 1872-1876. Hans bilder av drottning Pomare IV och hennes son (blivande Pomare V) är sannolikt från denna tid. Det finns ännu inga kända källor om honom efter 1876. Hans fru Sophia tog över verksamheten någon gång efter 1876. Hon omnämns som änka 1879. Sophia drev Atelier Hoare i 30 år och fotograferade bland annat den kungliga familjen.

Flytt till San Francisco 
Vid världsutställningen 1889 i Paris belönades hon med en medalj. Före 1889 signerade hon sina bilder med ”Mrs S. Hoare” och efter detta år ändrade hon till ”Madame S. Hoare”.

I slutet av 1800-talet hade Sophia sin studio på rue de la  Petite-Pologne i Papeete men i maj 1904 lämnade hon och dottern Tahiti ombord på SS Mariposa mot San Francisco. Hon dog någon gång mellan 1910 och 1920.

Sophie eller Susan? 
Både Susan och Sophie förekommer i olika källor.

Fotografier av Hoare

Referenser 

Födda 1800-talet
Dödsår saknas
Kvinnor
Brittiska fotografer under 1800-talet
Personer i Tahitis historia
Torsti Verkkola

Torsti Rafael Verkkola, född 22 maj 1909 i Lahtis, död 11 juni 1977 i Helsingfors, var en finländsk ingenjör och flygplanskonstruktör. 

Verkkola blev diplomingenjör 1935 och var anställd vid Statens flygmaskinsfabrik 1935–1945. Under denna tid konstruerade han jaktplanen VL Myrsky (första flygning 1941) och VL Pyörremyrsky (1945). Han var professor i maskinbyggnadslära vid Tekniska högskolan i Helsingfors 1945–1948, gästprofessor vid University of Wisconsin–Madison 1946–1951, tjänstgjorde vid Nordberg Manufacturing Company i Milwaukee 1948–1953 och var professor i explosionsmotorteknik vid Tekniska högskolan i Helsingfors 1954–1972. Han var rektor för nämnda högskola 1968–1970.

Källor

Finländska professorer i maskinteknik
Personer verksamma vid Tekniska högskolan i Helsingfors
Födda 1909
Avlidna 1977
Män
Personer från Lahtis
Min flicka i vapenrock

Min flicka i vapenrock (engelska: For Me and My Gal) är en amerikansk musikalfilm från 1942 i regi av Busby Berkeley. Filmens handling är inspirerad av den verkliga historien om vaudevilleaktörerna Harry Palmer och Jo Hayden, då Palmer blev inkallad att tjänstgöra i första världskriget. I huvudrollerna ses Judy Garland, Gene Kelly och George Murphy.

Rollista i urval 
Judy Garland - Jo Hayden
Gene Kelly - Harry Palmer
George Murphy - Jimmy K. Metcalf
Martha Eggerth - Eve Minard, sångare
Ben Blue - Sid Simms
Stephen McNally - Mr. Waring, chef på Palace Theatre
Richard Quine - Danny Hayden, Jos bror (ej krediterad)
Keenan Wynn - Eddie Milton, teateragent (ej krediterad)
Lucille Norman - Lily Duncan (ej krediterad)

Musik i filmen i urval 
"Oh, You Beautiful Doll", musik av Nat D. Ayer, text av A. Seymour Brown & Roger Edens, framförd av George Murphy & Judy Garland 
"For Me and My Gal", musik och text av George W. Meyer, Edgar Leslie & E. Ray Goetz, framförd av Gene Kelly & Judy Garland
"When You Wore a Tulip and I Wore a Big Red Rose", musik av Percy Wenrich, text av Jack Mahoney, framförd av Kelly & Garland
"After You've Gone", musik av Turner Layton, text av Henry Creamer, framförd av Judy Garland.
"Ballin' the Jack", musik av Chris Smith, text av Jim Burris, framförd av Kelly & Garland.
"Till We Meet Again", musik av Richard A. Whiting, text av Raymond B. Egan, framförd av Eggerth & ensemblen
Filmen innehåller också bitar av sånger som var populära under första världskriget, däribland "By the Beautiful Sea", "There's a Long, Long Trail", "How Ya Gonna Keep 'em Down on the Farm (After They've Seen Paree)?", "Where Do We Go from Here, Boys", "It's a Long Way to Tipperary", "Good Bye Broadway, Hello France", "(There are) Smiles (That Make Us Happy)", "Oh! Frenchy", "When Johnny Comes Marching Home Again" och "Pack Up Your Troubles in Your Old Kit-Bag, and Smile, Smile, Smile".

Externa länkar  

Filmer 1942
Amerikanska musikalfilmer
Engelskspråkiga filmer
1910-talet på film
Filmer från Metro-Goldwyn-Mayer
Filmer i regi av Busby Berkeley
1916 på film
Titan d’Acadie-Bathurst



Titan d’Acadie-Bathurst är ett kanadensiskt proffsjuniorishockeylag som spelar i Ligue de hockey junior majeur du Québec (LHJMQ) sedan 1998. De har dock sitt ursprung från 1969 när National de Rosemont grundades, det har dock förekommit flertal namnändringar under årens lopp. Laget spelar sina hemmamatcher i Centre Régional K.C. Irving, som har en publikkapacitet på 3 524 åskådare vid ishockeyarrangemang, i Bathurst i New Brunswick. De ägs av 28 investerare däribland ishockeyspelarna Patrice Bergeron, Sean Couturier, Bruno Gervais, Roberto Luongo och Mathieu Perreault. Titan har vunnit en Trophée Jean Rougeau, som delas ut till det lag som vinner grundserien, för säsongen 2001–2002 medan de vann både Coupe du Président, som delas ut till vinnaren av slutspelet, och Memorial Cup, CHL:s slutspel mellan säsongens mästare i LHJMQ, OHL och WHL samt ett värdlag, för säsongen 2017–2018.

Laget har fostrat spelare som Sven Andrighetto, Siarhej Astaptjuk, Alexandre Bolduc, Marc-André Bourdon, Jordan Caron, Jean-Sébastien Dea, Nicolas Deslauriers, Pascal Dupuis, Alexandre Giroux, A.J. Greer, János Hári, Nikita Kutjerov, Timo Meier, Liam O'Brien, Mike Ribeiro, Giulio Scandella och Maxime Talbot.

Referenser

Kommentarer

Källor

Externa länkar
Officiell webbplats

LHJMQ-lag
Ishockeyklubbar i New Brunswick
Sportklubbar bildade 1998
Räddningsoperationen i Tham Luang-grottan 2018

Räddningsoperationen i Tham Luang-grottan var ett räddningsarbete där man räddade 12 thailändska pojkar i åldern 11–16 år och deras fotbollstränare, en 25-årig man. De befann sig i Tham Luang Nang Non, som är en grotta i Mae Sai-distriktet i den thailändska provinsen Chiang Rai. Alla pojkarna tillhörde samma fotbollslag som den 25-åriga mannen var tränare för. De blev inspärrade i grottan efter att ha gått in i den när monsunregnet började. Grottan fylldes snabbt med vatten och pojkarna var tvungna att gå längre och längre in i grottan för att inte drunkna. Den 8 juli 2018 inleddes räddningsarbetet med att få ut pojkarna och tränaren ur grottan. Under samma dag rapporterade thailändska myndigheter att två av pojkarna har blivit räddade och tagit sig ut ur grottan.

Försvinnandet 
Pojkarna och tränaren försvann den 23 juni 2018 efter att ha utforskat grottan Tham Luang efter en fotbollsmatch. Exakt vad som har hänt har inte rapporteras men det mest troliga är att de befann sig en bit in i grottan när det började att regna kraftigt. Grottan började fyllas med vatten och de blev tvungna att fly allt längre in i grottan för att inte drunkna.

Referenser

Externa länkar 
Video av räddningsmanskapet på väg i grottan med en räddad pojke.

2018 i Thailand
Gösta Nordenswan

Gustaf (Gösta) Magnus Nordenswan, född 27 november 1886 i Kuopio, död 27 september 1959 i Helsingfors, var en finländsk elektroingenjör och industriman. 

Nordenswan bedrev tekniska studier i Schweiz och Tyskland och var därefter under femår verksam i USA. Efter att ha återvänt till Finland tjänstgjorde han vid Helsingfors stads elverk 1913–1917 samt var verkställande direktör för Sydfinska Kraft Ab 1917–1937 och för Nokia Ab 1929–1958. 

I egenskap av chef för den privata industrins kraftöverföringsbolag var Nordenswan motståndare till att statsägda Imatran Voima byggde kraftledningar till sydvästra Finland, men lyckades inte få stöd för detta på tongivande håll. Han utgav historiker över Sydfinska Kraftaktiebolaget (1941) och Västra Finlands Kraft (1946). Han tilldelades bergsråds titel 1948.

Källor

Finländska elektroingenjörer
Finländska företagsledare
Finländska innehavare av bergsråds titel
Nokia
Födda 1886
Avlidna 1959
Män
Personer från Kuopio
Gösta
I mitt hjärta det sjunger

I mitt hjärta det sjunger () är en amerikansk musikalfilm från 1948 i regi av Norman Taurog. Filmen är löst baserad på det kreativa samarbetet mellan kompositören Richard Rodgers och sångtextförfattaren Lorenz Hart. I huvudrollerna ses Mickey Rooney och Tom Drake, bland övriga roller märks Janet Leigh, Betty Garrett och Ann Sothern. Detta var den andra filmen i en serie biografiska filmer om Broadway-kompositörer av MGM som inleddes av Efter regn kommer solsken (Jerome Kern, 1946) och följdes av Tre små ord (Kalmar och Ruby, 1950) och Av hela mitt hjärta (Sigmund Romberg, 1954).

Rollista i urval 
Tom Drake - Richard Rodgers
Mickey Rooney - Lorenz Hart
Janet Leigh - Dorothy Feiner Rodgers
Marshall Thompson - Herbert Fields
Betty Garrett - Peggy Lorgan McNeil
Jeanette Nolan - Mrs. Hart
Ann Sothern - Joyce Harmon
Perry Como - Eddie Lorrison Anders / sig själv
Cyd Charisse - Margo Grant
Richard Quine - Ben Feiner, Jr.
Emory Parnell - Mr. Feiner

Gästframträdanden:
June Allyson framför "Thou Swell"
Judy Garland framför "Johnny One Note" och "I Wish I Were in Love Again"
Lena Horne framför "The Lady Is a Tramp" och "Where or When"
Gene Kelly och Vera-Ellen dansar "Slaughter on Tenth Avenue"
Mel Tormé framför "Blue Moon"

Externa länkar 
 

Filmer 1948
Amerikanska musikalfilmer
Engelskspråkiga filmer
Filmer från Metro-Goldwyn-Mayer
Filmer om kompositörer
Amerikanska biografifilmer
Biografiska filmer om musiker
Matti Otala

Matti Niilo Tapani Otala (till 1963 Lehto), född 26 december 1939 i Uleåborg, död 9 augusti 2015 i Helsingfors, var en finländsk ingenjör. 

Otala blev diplomingenjör vid Tekniska högskolan i Helsingfors 1963 och var avdelningschef vid Oy Nokia Ab 1965–1968. Han blev teknologie licentiat i Helsingfors 1967 och var professor i elektronik vid Uleåborgs universitet 1967–1971. Han blev teknologie doktor i Uleåborg 1969 och förestod elektroniska laboratoriet vid Statens tekniska forskningscentral VTT 1975–1978. Han var chef för Nokia-koncernens avdelning för forskning och utbildning 1986–1990, vice verkställande direktör vid Bosch (Telenorma GmbH) i Frankfurt am Main 1990–1995 och professor i teknologimanagement och företagsstrategi vid tekniska högskolan i Tammerfors 1995–1999.

Otala gjorde viktiga uppfinningar inom bland annat ljudåtergivnings- och mobiltelefonteknik och blev därigenom en central person bakom de finländska framgångarna inom informationstekniken under sent 1900-tal. Han gjorde framstående forskarinsatser vid utländska elektronikföretag och erhöll ett stort antal patent både i Finland och utomlands. Han utgav memoarerna Uskalla olla viisas (2001).

Källor

Finländska professorer i elektroteknik
Personer verksamma vid Uleåborgs universitet
Personer verksamma vid Tammerfors tekniska universitet
Nokia
Födda 1939
Avlidna 2015
Män
Personer från Uleåborg
Parlamentsvalet på Grönland 2018

Parlamentsvalet på Grönland 2018 skedde enligt plan den 24 april. Sju partier deltog och valet gällde tillsättningen av de 31 platserna i det grönländska parlamentet. Resultatet blev att socialdemokratiska Siumut fick 27,2 procent av rösterna, eller nio mandat, och behöll därmed sin ställning som största parti. Detta trots en minskning på 7,2 procent sedan förra valet. Näst största parti blev vänsterinriktade Inuit Ataqatigiit, som också backade stort till 25,5 procent, eller åtta mandat.. På tredje plats kom socialliberala Kalaallit Nunaani Demokraatit med 20 procent.

Resultat

Referenser 

2018 på Grönland
Val 2018
Grönlands politiska historia
Charlottetown Islanders

Charlottetown Islanders är ett kanadensiskt proffsjuniorishockeylag som spelar i Ligue de hockey junior majeur du Québec (LHJMQ) sedan 2003 dock med namnet P.E.I. Rocket, de fick sitt nuvarande namn 2013. De har sitt ursprung från 1999 när Rocket de Montréal grundades. Laget spelar sina hemmamatcher i Eastlink Centre, som har en publikkapacitet på 3 717 åskådare vid ishockeyarrangemang, i Charlottetown på Prince Edward Island. Islanders har inte vunnit någon av Trophée Jean Rougeau, som delas ut till det lag som vinner grundserien, Coupe du Président, som delas ut till vinnaren av slutspelet, och Memorial Cup, CHL:s slutspel mellan säsongens mästare i LHJMQ, OHL och WHL samt ett värdlag.

Laget har fostrat spelare som Antoine Bibeau, Samuel Blais, Joël Champagne, Filip Chlapík, Marc-André Gragnani, Ross Johnston, Maxime Lagacé, Maxim Lapierre, Andrej Nestrašil, Simon Olsson, Daniel Sprong, Mathieu Tousignant, Vjatjeslav Trukhno och Geoff Walker.

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats

LHJMQ-lag
Ishockeyklubbar i Prince Edward Island
Sport i Prince Edward Island
Sportklubbar bildade 2003
Hur långt kan det gå?

Hur långt kan det gå? är en svensk sång och den andra singeln av sångaren Olle Ljungström som soloartist.

Singeln släpptes i maj 1993, i samband med hans första soloalbum, Olle Ljungström (1993). Med på singeln fanns även låten "Tivoli". Båda låtarna fanns med på själva debutalbumet. Låten "Hur långt kan det gå?" blev även musikvideo.

Låtlista
Text: Olle Ljungström. Musik: Olle Ljungström och Heinz Liljedahl.

 "Hur långt kan det gå?" (4:21)
 "Tivoli" (3:52)

Källor

Musiksinglar 1993

Svenskspråkiga sånger
Hugo Vallentin

Hugo Ferdinand Vallentin, född 10 december 1860 i Göteborg, död 25 februari 1921, var en svensk journalist. Pseudonym: Karl Pettersson; Dagdrifvaren; Utkiken; Joker; Klöfver Knekt; Läderlappen; Monocle; Stadsbudet 114, m. fl. Signatur: H. V-n

Biografi
Vallentin var son till grosshandlaren Mauritz Vallentin och Betty Hartvig. Efter anställningar på kontor och i affär, blev han journalist 1893 och var från 1894 redaktör för skämttidningen Söndags-Nisse.  Efter en schism med tidningsstyrelsen 1901, lämnade Vallentin emellertid tidningen och grundade konkurrenttidningen Puck, för vilken han var redaktör och ansvarig utgivare fram till 1910. Under Vallentins redaktörstid hade båda tidningarna frisinnad politisk färg. Han blev därefter Londonkorrespondent för Göteborgs Handels- och Sjöfartstidning.

Bibliografi
 - Utgiven anonymt.

 - Behandlar Louis Fraenckel.

 - Tillsammans med Fritz Henriksson.

Tolkningar

Redaktörskap

Referenser
 

Födda 1860
Avlidna 1921
Män
Svenska journalister under 1900-talet
Journalister från Göteborg
Jesus kan

Jesus kan är en svensk pop-låt och den första singeln av sångaren Olle Ljungström som soloartist. Den släpptes februari 1993, i samband med hans första soloalbum, Olle Ljungström (1993). Med på singeln fanns också låten "Drömmar". Båda låtarna var med på själva debutalbumet.

Låtlista
Text: Olle Ljungström. Musik: Olle Ljungström och Heinz Liljedahl.

 "Jesus kan" (4:31)
 "Drömmar" (6:03)

Källor

Musiksinglar 1993
Singlar av Olle Ljungström
Svenskspråkiga sånger
Låtar av Olle Ljungström
Tjeggelvas (naturreservat)

Tjeggelvas är ett naturreservat i Arjeplogs kommun i Norrbottens län som utgörs av området omkring sjön Tjeggelvas.

Området är naturskyddat sedan 1988 och är 328 hektar stort. Reservatet består av urskogar av tall, men även granskog, särskilt i öster.

Referenser
Länsstyrelsen, naturreservat Tjeggelvas

Naturreservat i Arjeplogs kommun
Naturskyddsområden bildade 1988
Minns i november

Minns i november (Try to remember) är en sång från musikalen The Fantasticks (1960), komponerad av Harvey Schmidt med originaltext av den amerikanske textförfattaren Tom Jones och svensk text av Gösta Rybrant. 

Den svenska versionen har spelats in av bland andra Per Myrberg (1961), Christian Bratt (1962), Country Four (1966), Per Grundén (1967), Lars Lönndahl (1970), Tredje Mannen (1985) och Olle Ljungström (1993).

Svenska versioner

Per Myrberg
Per Myrbergs version utgavs första gången 1961 på singeln "Allt Var Du"/"Minns i November" på skivbolaget Metronome. Låten ingick även som sista spår på EP:n "Twist-Fia" (Metronome, 1962). 1963 var den titellåt och inledningsspår på LP'n Minns i November (Metronome, 1963).

Christian Bratt
Christian Bratts version gavs ut på singeln "Christian Bratt sjunger ur Fantasticks" 1962 på skivbolaget Karusell.

Country Four
Gruppen Country Four gjorde 1966 sin version av låten på EP:n "Nå'nstans, Nån'gång" utgiven på Amigo.

Per Grundén
Per Grundéns version ingick på EP:n "Visa till min vän"/"Minns i november"/"Lena-Lill"/"Yngre än våren är du" utgiven på His Master's Voice 1967.

Lars Lönndahl
Lars Lönndahls version var titellåt och inledningsspår på LP'n Minns i november (CBS, 1970).

Tredje Mannen
Tredje Mannens version gavs ut som singel 1985 och på LP'n Glöder eld 1986.

Olle Ljungström

"Minns i november" inspelades 1993 av sångaren Olle Ljungström, i samband med hans första soloalbum, Olle Ljungström (1993). Låten släpptes även som hans tredje singel; singeln släpptes 15 oktober 1993.

Låtlista
Spår 1 skriven av Harvey Schmidt, Tom Jones och Gösta Rybrant (svensk text); spår 2 av Olle Ljungström och Heinz Liljedahl.

 "Minns i november" (3:00)
 "Psalm" (2:48)

Källor

Musiksinglar 1961
Musiksinglar 1962
Musiksinglar 1966
Musiksinglar 1967
Musiksinglar 1970
Musiksinglar 1985
Musiksinglar 1993
Singlar av Olle Ljungström
Svenskspråkiga sånger
Låtar av Olle Ljungström
Föreningen Människovärde

Föreningen Människovärde är en svensk intresseförening som bland annat arbetar mot fri abort. Den vilar, enligt stadgarna, på en kristen värdegrund och verkar också för att förhindra aktiv dödshjälp som alternativ i vården, förhindra surrogatmödraskap och att införa samvetsfrihet.  Den bildades hösten 2017 som en sammanslagning mellan föreningen Ja till livet och stiftelsen Provita.

De verkar för en attitydförändring, så att foster ska ses som egna individer och omtalas som "ofödda barn", och menar att abort framstår som enda utvägen vid oönskad gravitditet. De arbetar för att bevara de svenska förbuden mot dödshjälp och all form av surrogatmödraskap. De verkar därför för en god pallativ vård. Surrogatmödraskapet menar de medför en exploatering av kvinnor och gör barn till beställningsbara handelsvaror och objekt.

Båda grundarorganisatioerna, Ja till livet och stiftelsen Provita, var organisationer som arbetade mot fri abort. Bland annat grundade stiftelsen Provita jourtelefonen Livlinan som ville personligen övertyga kvinnor att undvika abort, senare bistod de barnmorskan Ellinor Grimmark som sökte samvetsfrihet från att hjälpa till vid aborter. Båda föreningarna samarbetade och hade breddat lobbyverksamheten redan innan sammanslagningen. Sedan november 2021 har föreningen ingått ett partnerskap med den amerikanska prolife-organisationen Heartbeat International. 

Stiftelsen Provita var huvudman till nättidningen Liv & Rätt som fortsätter att publiceras med Föreningen Människovärde som huvudman.

Ordförande 

 Monica Severin, 2017–2020
Johanna Byman, 2020–

Källor

Externa länkar 
 Föreningens webbplats

Abortmotstånd
Intresseorganisationer i Sverige
Människorättsrörelser
Abort i Sverige
Vatten, sol och ängar

Vatten, sol och ängar är en sång och en promosingel av den svenske artisten Olle Ljungström. Den släpptes 1994, i samband med hans andra soloalbum, Världens räddaste man (1994). Med på promosingeln fanns även låten "Gå aldrig din väg". Båda låtarna fanns även med på själva albumet.

Promosingeln släpptes utan någon omslagsbild. Det släpptes inga ordinära singlar i samband med skivan Världens räddaste man.

Låtlista
Låtskrivare: Olle Ljungström och Heinz Liljedahl.

 "Vatten, sol och ängar" (3:38)
 "Gå aldrig din väg" (3:45)

Källor

Musiksinglar 1994
Singlar av Olle Ljungström
Svenskspråkiga sånger
Låtar av Olle Ljungström
Robert Mitchum (sång)

Robert Mitchum är en sång och en promosingel av den svenske artisten Olle Ljungström som släpptes 1994, i samband med hans andra soloalbum, Världens räddaste man (1994). Låten är uppkallad efter den amerikanska skådespelaren Robert Mitchum (1917-1997).

Låtlista
Låtskrivare: Olle Ljungström och Heinz Liljedahl.

 "Robert Mitchum" (4:24)

Källor

Musiksinglar 1994
Singlar av Olle Ljungström
Svenskspråkiga sånger
Låtar av Olle Ljungström
Sherko Faiqi

Sherko Faiqi, född 18 juli 1999, är en svensk-iransk fotbollsspelare som år 2023 spelar för Åkersberga FC.

Karriär
Faiqis moderklubb är Lira BK. Därefter spelade Faiqi för Sunnersta AIF innan han 2013 gick till IK Sirius. Faiqi gjorde allsvensk debut den 5 november 2017 i en 3–1-vinst över AFC Eskilstuna, där han blev inbytt i den 70:e minuten mot Sam Lundholm. Den 13 november 2017 skrev Faiqi på ett fyraårigt A-lagskontrakt med Sirius.

I augusti 2018 lånades Faiqi ut till norska Nest-Sotra över resten av säsongen 2018. I augusti 2019 lånades Faiqi ut till Gefle IF på ett låneavtal över resten av säsongen 2019.

Inför säsongen 2020 skrev Faiqi tvåårskontrakt med Linköping City. Under året spelade han även tre matcher på lån i division 3-klubben AFK Linköping. Efter att inte spelat under 2021 gick Faiqi inför säsongen 2022 till division 2-klubben FC Järfälla. Under säsongen 2023 spelade han för FC Järfälla, Rågsveds IF och Åkersberga FC.

Källor

Noter

Svenska fotbollsspelare
Spelare i IK Sirius FK
Spelare i Nest-Sotra Fotball
Spelare i Gefle IF Fotboll
Spelare i FC Linköping City
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Spelare i Adeccoligaen
Spelare i Division 1 i fotboll för herrar
Födda 1999
Levande personer
Män
Viliam Schrojf

Viliam Schrojf, född 2 augusti 1931 i Prag, Tjeckoslovakien (idag Tjeckien), död 1 september 2007 i Bratislava, Slovakien, var en tjeckoslovakisk fotbollsmålvakt.

Biografi
Mellan 1953 och 1965 spelade Schrojf 39 landskamper för det tjeckoslovakiska landslaget. Han deltog i fotbolls-VM i Schweiz 1954, i Sverige 1958 och i Chile 1962, där Tjeckoslovakien tog sig till final men förlorade mot Brasilien, och där Schrojf blev framröstad till den bäste målvakten.

På klubbnivå spelade Schrojf huvudsakligen för Slovan Bratislava.

Källor

Externa länkar

Män
Födda 1931
Avlidna 2007
Idrottare från Prag
Tjeckoslovakiska fotbollsspelare
Tjeckoslovakiska landslagsspelare i fotboll
Slovakiska fotbollsspelare
Spelare i ŠK Slovan Bratislava
Spelare i VM i fotboll 1954
Spelare i VM i fotboll 1958
Spelare i VM i fotboll 1962
Spelare i Europacupen i fotboll för landslag 1960
Som du

Som du är en pop-låt och en singel av den svenske artisten Olle Ljungström, först framförd år 1995.

Låten släpptes som singel den 1 september 1995, som den första singel som gavs ut i samband med Ljungströms tredje soloalbum, Tack (1995). Med på singeln fanns även låten "Vad händer med oss," som också fanns med på Tack-albumet.

2008 tolkade Eric Gadd låten på hyllningsalbumet Andra sjunger Olle Ljungström.

Låtlista
Låtarna är komponerade av Olle Ljungström och Heinz Liljedahl.

 "Som du" (4:54)
 "Vad händer med oss" (3:51)

Källor

Musiksinglar 1995
Singlar av Olle Ljungström
Svenskspråkiga sånger
Låtar av Olle Ljungström
Martin E. Mosely

Martin Ephraim Mosely, född den 6 augusti 1877 i Newcastle upon Tyne, död den 30 augusti 1948 i London, var en brittisk entomolog som var specialiserad på nattsländor. Mosely var även känd i flugfiskevärlden både som författare och fiskare.

Källor

Brittiska entomologer
Personer från Newcastle-upon-Tyne
Män
Födda 1877
Avlidna 1948