Perceptionspsykologi

Perceptionspsykologi, är studierna av perception (varseblivning) ur funktionell snarare än fysiologisk synvinkel. Den funktionella synvinkeln innebär att man studerar samband mellan företeelser i omgivningen och på vilket sätt de varseblivs. Inom perceptionspsykologin krävs det att de perceptuella funktionerna alltid studeras indirekt, utifrån hur en individ agerar, då den perceptuella funktionen sitter i intrycken från våra sinnen.

Perceptionspsykologins utveckling

George Berkeley 
Länge utgick perceptionspsykologin från att det som finns tillgängligt för våra sinnen endast utgör mångtydiga och meningslösa ledtrådar vilket gjorde att man enbart studerade sinnesintryck och upplevelser. Som följd kom perceptionspsykologin att gälla illusioner och andra marginella företeelser.

Andra världskriget 
Man började under andra världskriget intressera sig för praktiska perceptuella förmågor, James Gibson visade bland annat att det rikt konstruerade och föränderliga optiska mönstret vid våra ögon är närmast obegränsat rikt på användbar och pålitlig information: rörelseperspektiv och djupseende. Dessa insikter gjorde att man inte längre kunde utgå från enkla, yttre förutsättningar. Våra sinnen innehåller mer avancerad och direkt användbar information för de förmågor man är intresserad av, en central del i perceptionspsykologi blir därför studier av tillgänglig information för att upptäcka nya perceptuella förmågor.

Olika typer av perception 

 Visuell perception
 Auditiv perception
 Haptisk perception
 Kognitiv perception
 Olfaktorisk perception
 Subliminal perception

Färgseendets fysiologi 
Finns olika teorier om färgperception, alltså vår upplevelse av det vi kallar färg .

Young-helmholtz trichromatic theory 
Också känd som trikromatiska teorin och är en teori om trikromatiskt färgseende - på det sätt det visuella systemet ger upphov till den fenomenologiska upplevelse av färg. 

 År 1802 antog Young (grundaren av teorin) förekomsten av tre typer av "cone"-fotoreceptorer i ögat, var och en var känslig för ett visst intervall av ljus.
 Teorin utvecklades 1850 av Hermann von Helmholtz: de tre typerna av fotoreceptorer kunde klassificeras som kortpreferenser (violetta), mellanpreferenser (gröna) och långpreferenser (röda). De relativa styrkorna hos signalerna som detekteras av de tre typerna av "cones" tolkas av hjärnan som en synlig färg. Till exempel använder gult ljus olika proportioner av rött och grönt, men endast lite blått, så alla nyanser beror på en blandning av alla tre "cones".
 Färgens intensitet ändras utan att ändra deras nyanser, eftersom intensiteten beror på frekvensen av utmatning i hjärnan.

Hering's Opponent-Process Theory

Knoblauch Dual-Process Theory

Hubel and Wiesel's Featyre Detection Theory

Perceptionsprocesser

Från intryck till mening 

 Sinnesreceptorer tar emot stimulus 
 Receptorerna gör om informationen till nervimpulser
 Egenskaper hos varje stimulus analyseras av särskilda detektorer och översätts till neutrala representationer 
 De neutrala representationerna jämförs med tidigare information/kunskap
 Igenkänning eller tolkning sker i en matchningsprocess

Varseblivning/Perception 

 "Från intryck till mening" handlar om hur vi registrerar information vi ges av omgivningen som är av intresse för oss. 
 Den andra delen av processen handlar om hur vi tolkar och ger mening till den information vi tagit emot

De sex uppmärksamhetslagarna 

 Uppmärksamheten är en begränsad resurs
 Uppmärksamheten är selektiv
 Medvetande kräver inte uppmärksamhet
 Uppmärksamhet kräver inte medvetande
 Allt man gör kräver uppmärksamhet, även om vissa uppgifter är mer eller mindre krävande
 Allt man gör har en optimal nivå av uppmärksamhet

Källor 

Psykologi