kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Ewald Wenck

Ewald Wenck, född 28 december 1891 i Berlin, död 30 april 1981 i samma stad, var en tysk skådespelare, kabaréartist och radiopratare i RIAS där han under 1970-talet ledde programmet Ewalds Schlagerparade. Wenck medverkade i över 200 tyska filmer under åren 1919 till 1978, oftast i mindre roller i vitt skilda genrer.

Filmografi

Källor 
Artikel i Die Gazette (på tyska)
filmportal.de

Externa länkar 

Tyska skådespelare under 1900-talet
Födda 1891
Avlidna 1981
Män
Skådespelare från Berlin
Leo Peukert

Leo Peukert, född 26 augusti 1885 i München, död 6 januari 1945 i Tiengen, var en tysk skådespelare och filmregissör. Peukert kom under åren 1910 till 1944 att medverka i över 200 filmer.

Filmografi

Källor 
filmportal.de

Externa länkar 

Tyska skådespelare under 1900-talet
Tyska filmregissörer
Födda 1885
Avlidna 1945
Män
Skådespelare från München
Les trois fermiers

Les trois fermiers (svensk titel: De ädelmodige bönderne eller Dygden tillhör alla stånd) är en komedi med sång i två akter med libretto av Jacques Marie Boutet de Monvel och musik av Nicolas Dezède. Komedin översattes till svenska av Carl Envallsson. Den framfördes i Sverige 2 januari 1794 på Munkbroteatern, Stockholm. Mellan 1794–1796 framfördes den 14 gånger på Munkbroteatern. Den översattes på nytt till svenska av Carl Lindegren och utökades med en scen som sattes till musik av Édouard du Puy. Den framfördes då 9 gånger under 1797 (av elever) och 1816–1817 på Arsenalsteatern. 1817 framfördes den på Gustavianska operahuset.

Roller

Källor

Noter

Franskspråkiga operor
Franska operor
1990 RV

1990 RV är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 13 september 1990 av den amerikanska astronomen C. Michelle Olmstead vid Palomarobservatoriet.

Asteroiden har en diameter på ungefär 14 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Themis.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Themis-asteroider
Ej namngivna småplaneter
Astronomiska upptäckter av C. Michelle Olmstead
Astronomiska upptäckter 1990
Grevinnan av Monte Cristo

Grevinnan av Monte Cristo är en tysk komedifilm från 1932 i regi av Karl Hartl med manus av Walter Reisch. Filmen gjordes 1934 i en amerikansk version med Fay Wray i huvudrollen. 1948 spelades ytterligare en amerikansk version in med Sonja Henie i huvudrollen. Den svenska biopremiären skedde på biograf Olympia i Stockholm.

Handling 
Jeanette och Mimi arbetar som filmstatister utan utsikter till att slå igenom. När de vid en filminspelning får möjlighet att köra en flott bil, trampar Jeanette på gasen och de rymmer med den och tar in på ett flott sporthotell under pseudonymer, Jeanette som grevinnan av Monte Cristo. Men två bedragare dyker upp på hotellet som genomskådar de båda kvinnorna.

Rollista 
Brigitte Helm - Jeanette Heider
Rudolf Forster - Rumowski
Lucie Englisch - Mimi
Gustaf Gründgens - Hochstapler
Oskar Sima - Spitzkopf
Mathias Wieman - Stephan Riehl
Ernst Dumcke - filmregissör
Hans Junkermann - hotelldirektör
Theo Lingen - servitör
Max Gülstorff - förläggare
Karl Etlinger - tidningsredaktör
Harry Hardt - kommissarie
Karl Platen - nattportier

Källor 
Die Gräfin von Monte Christo på filmportal.de
Fotnoter:

Tyska komedifilmer
Filmer 1932
Svartvita filmer
Le tuteur

Le tuteur (svensk titel: Förmyndaren eller Sommaröventyret på landet) är ett skådespel med sång i två akter med libretto av Florent Carton Dancourt och musik av Lodovico Piccinni. Skådespelet bearbetades till svenska av Carl Envallsson. Den framfördes i Sverige 30 januari 1799 på Arsenalsteatern, Stockholm. Under 1799 framfördes den 3 gånger (av elever) på Arsenalsteatern.

Roller

Källor

Noter

Franskspråkiga operor
Italienska operor
Franska operor
Kring drottningen

Kring drottningen är en tysk romantisk komedifilm från 1936 i regi av Erich Engel. Den var en av många filmer Engel regisserade där Jenny Jugo gjorde huvudrollen. Manus skrevs av Ernst Marischka. Filmen är en romantiserad historia om hur den brittiska drottning Viktoria efter en radda förvecklingar gifter sig med prins Albert av Sachsen-Coburg-Gotha.

Filmen hade svensk biopremiär 1937 på dåvarande biograf Olympia i Stockholm.

Rollista 
Jenny Jugo - Victoria
Otto Treßler - lord Melbourne
Olga Limburg - grevinnan av Kent
Renée Stobrawa - baronessan Lehzen
Friedrich Benfer - prins Albert
Gustav Waldau - professor Lenkmann
Paul Henckels - kung Leopold
Ernst G. Schiffner - kung William
Erik Ode - prins av Oranien
Angelo Ferrari - furst Alexander
Werner Pledath - lord Cunningham
Ernst Rotmund - baron Brunow
Julius Brandt - ärkebiskop
Herbert Hübner - sir John Conroy
Heinz Salfner - George

Källor 
Mädchenjahre einer Königin på filmportal.de
Fotnoter:

Tyska romantiska komedifilmer
Tyska komedifilmer
Filmer 1936
Svartvita filmer
Världens första medborgare

Världens första medborgare är ett facklitterärt verk av Tomas Lappalainen som gavs ut i september 2017 och presenteras som en bok om stadsstatens och demokratins uppkomst i det antika Grekland. Lappalainen drar paralleller till sina tidigare utforskningar av olika maffiaorganisationer och ser möjligheten att förstå verkligheten för de antika grekerna utifrån samma idéer om relationen mellan heder och våld. I fallet med maffian var våldsmonopolet svagt på grund av misstro mot staten; i det tidiga Grekland för att det inte var etablerat. Det bäddar för ett system byggt på beskydd och favörer för den som är kapabel till våld, oavsett om han är mafioso eller grekisk storman. 

Lappalainen menar att demokratins uppkomst primärt skedde av ren nödvändighet och inte som en genomtänkt process för att uppnå alla de sekundära positiva konsekvenserna som senare uppstod. En huvudhypotes i boken är att idébildningen kring stadsstaternas framkomst har fokuserat på behovet av beskydd mot yttre fiender och inte i tillräcklig grad på vikten av skydd mot inre stridigheter. Liksom vendettan för maffian riskerar överdrivet fokus på upprättelse genom hämnd att slita sönder statsbildningen. Boken påpekar också att statsbildningen började i kolonierna, där behovet av en nattväktarstat kan ha varit större eftersom klanstrukturerna inte var lika traditionstyngda och därför svagare.

Olika metoder används i boken för att underbygga teorierna. Etymologiska studier av klassisk grekiska används för att försöka förstå hur ord som beskriver auktoritet och makt i bland annat Iliaden och Odysséen hänger ihop med förödmjukande av andra och användandet av våld. Språkets och berättelsernas innehåll kopplas också ihop med behovet av upprättelse och maktdemonstration genom hämnd. Övergången från bronsålder till järnålder anses också kunna ha inverkat på stadsbildningen genom att ge fler möjlighet att beväpna sig. I takt med att statsbildningen går framåt föreslås att våldsutövning gradvis, inte bara regleras genom lagar och sedvänjor, utan genom vittgående kulturella förändringar med ökat fokus på ord och symbolhandlingar. När konfliktresolutionen sker i domstolar, på agoran och sportarenor föreslås betydelsen av och fokus kring våldsutövning inom det egna samhället minska.

Referenser 

Facklitteratur 2017
Antikens Grekland
Donogoo Tonka

Donogoo Tonka är en tysk komedifilm från 1936 i regi av Reinhold Schünzel. Han skrev även filmens manus efter en pjäs av Jules Romains. Filmen producerades även i en franskspråkig version, Donogoo, med Renée Saint-Cyr i huvudrollen.

Handling 
Josette och Pierre är ett lyckligt men fattigt kärlekspar i Paris. De kommer via en märklig slump i kontakt med geografiprofessor Trouhadec, som har fått problem då han skrivit i en bok om staden Donogoo Tonka i Sydmaerika, som han senare fått veta helt enkelt inte existerar. En viss Broudier som känner till sanningen pressar Trouhadec på pengar för att hålla tyst om den pinsamma missen. Josette och Pierre bestämmer sig för att hjälpa Trouhadec genom att helt sonika grundlägga staden.

Rollista 
Anny Ondra - Josette
Viktor Staal - Pierre Lamendin
Aribert Wäscher - Margajat
Oskar Sima - Broudier
Rudolf Platte - Simplou
Heinz Salfner - Trouhadec
Will Dohm - Albert
Paul Bildt - Rufisque
Albert Florath - Voisin
Ewald Wenck - tjänsteman
Olga Limburg - direktris
Max Schreck - en utvandrare

Källor 
Donogoo Tonka på filmportal.de

Tyska komedifilmer
Filmer 1936
Svartvita filmer
Nils Jacobsson (teolog)

Nils Mauritz Valdemar Jacobsson, född 21 juli 1873 i Malmö, död 6 januari 1950 i Linköping, var en svensk lärare och författare.

Nils Jacobsson var son till stationsinspektoren Oscar Mauritz Valentin Jacobsson och bror till Ernst Jacobsson. Han avlade mogenhetsexamen i Gävle 1891, teoretisk teologisk examen 1894 i Uppsala och teologie licentiatexamen där 1904. År 1908 publicerade Jacobsson avhandlingen Den svenska herrnhutismens uppkomst. Han promoverades 1921 till teologie hedersdoktor vid Uppsala universitet. Åren 1905–1909 var Jacobsson lärare i Stockholm och 1909–1938 lektor i kristendom vid Linköpings högre allmänna läroverk. Han var även aktiv i Linköpings kyrkoliv, bland annat som medlem av kyrkorådet. Jacobsson ägnade sig åt omfattande forskning kring den svenska bosättningen i Delaware och den svenska indianmissionen. Resultaten av dessa undersökningar redovisade han i Svenskar och indianer (1922) och Per Lindeströms resa till Nya Sverige 1653–1656 (1923) samt i det till 300-årsminnet av Nya Sveriges grundläggning utgivna arbetet Svenska öden vid Delaware 1638–1831 (1938).

Källor

Noter 

Svenska lärare under 1900-talet
Svenska författare under 1900-talet
Hedersdoktorer vid Uppsala universitet
Författare från Malmö
Födda 1873
Avlidna 1950
Män
Carl Gustaf von Holthusen

Carl Gustaf von Holthusen, född 1749, död 23 maj 1818 i Norrköping, var en svensk kornett, major och dramatiker. Han blev 1778 kornett och sedan major.

Skådespel
Blomsterkyrkan (1787). Uppfördes 11 gånger på Stora Bollhuset.
Fintbergs bröllop (1788). Musiken skrevs av Joseph Martin Kraus. Uppfördes 8 gånger på Stora Bollhuset.
Borgersmännene och julklappen (1788). Uppfördes 11 gånger på Stora Bollhuset.
Spiskvarteret (1789). Uppfördes en gång på Stora Bollhuset.
Slädpartiet (1790). Musiken skrevs av Johan Fredrik Grenser och koreografin till baletten av Jean-Rémy Marcadet. Uppfördes 4 gånger på Stora Bollhuset och två gånger på Arsenalsteatern.

Referenser

Noter 

Födda 1749
Avlidna 1818
Män
Personer under gustavianska tiden
Svenska författare under 1700-talet
SpaceX CRS-21

SpaceX CRS-21 eller SpX-21 var en obemannad flygning till Internationella rymdstationen med SpaceX:s rymdfarkost Dragon 2. Farkosten sköts upp en Falcon 9-raket, från Kennedy Space Center LC-39, den 6 december 2020. Den dockade med rymdstationen den 7 december 2020.

Farkosten levererade bland annat luftslussen Bishop Airlock till rymdstationen.

Farkosten lämnade rymdstationen den 12 januari 2021, drygt ett dygn senare återinträdde den i jordens atmosfär och landade i Mexikanska golfen.

Källor 

SpaceX
Rymdfarkoster
Internationella rymdstationen
Rymdfartsåret 2020
Rymdfartsåret 2021
2020 i USA
Konstantin Filippoff

Konstantin Nikolaevitj Filippoff, född 1830, död 12 juli 1878 i Jalta, var en rysk målare av genre- och bataljmålningar.

Konstantin Filippoff studerade 1850-1858 på Ryska konstakademien i Sankt Petersburg under Bogdan Willvelde. Han fick flera medaljer, bland annat "stor guldmedalj" 1858 för målningen Vägen mellan Simferopol och Sevastopol 1855, med truppens rörelse längs den.

Efter att ha bott ett år i Warszawa i Polen för att göra bataljmålningar för Konungariket Polens guvernör, reste han utomlands på konstnärsstipendium till 1863, bland annat till Paris och Rom. Han vistades från 1864 också i Kaukasus.  

Konstantin Filippoff tillbringade de senare åren av sitt liv vid Krims kust och dog i Jalta.

Bildgalleri

Källor
''Konstantin Nikolaevich Filippov (1830 - YALTA, CRIMEA 1878) på www.sphinxfineart.com

Noter

Externa länkar
Målningar på Artnet

Ryska målare under 1800-talet
Födda 1830
Avlidna 1878
Män
Genremålare
Bataljmålare
Bogdan Willevalde

Bogdan (Gottfried) Pavlovitj Willevalde, född 12 januari 1819 (31 december 1818 enligt gamla stilen) i Pavlovsk i Tsarryssland, död 24 mars (11 mars enligt g,s,) 1903 i Dresden i Tyskland, var en rysk målare av bataljmålningar.

Bogdan Willevalde var son till en rik tysk Bayern. han studerade målning först hos den danska konstnären Karl Jungstedt, som var svärfar till den tysk-ryske guldsmeden Gustav Fabergé (1814–1893). Han studerade därefter vid Ryska konstakademien i Sankt Petersburg för först Karl Brjullov och senare för Alexander Sauerweid (1783–1844). Han fick en "stor guldmedalj" 1842 för målningen Slaget vid Fère-Champenoise och skickades utomlands för fortsatta sina studier. Han arbetade i Dresden med grunderna för sina målningar med motiv från Napoleonkrigen 1813.

Han var lärare vid Ryska konstakademien i Sankt Petersburg 1848–1894, bland annat för Konstantin Filippoff.

Han var far till målarna Alexander (född 1857) och Paul Villevalde (född 1863).

Bildgalleri

Källor
ESBE / Villevalde, Bogdan Pavlovich  på ryskspråkiga Wikisource
''Konstantin Nikolaevich Filippov (1830 - YALTA, CRIMEA 1878) på www.sphinxfineart.com

Noter

Externa länkar
Målningar på Artnet

Ryska målare under 1800-talet
Födda 1819
Avlidna 1903
Män
Avril Haines

Avril Danica Haines, född 29 augusti 1969 i New York, är en amerikansk jurist och ämbetsman. Sedan 2021 är hon Director of National Intelligence, chef för den nationella underrättelsetjänsten, i Joe Bidens kabinett.

Biografi 
Avril Haines är dotter till biokemisten Thomas Haines (född 1933) och målaren Adrian Haines, född Rappaport (1934–1985). 
Efter college utbildade hon sig under ett års tid i judo på judoinstitutet Kodokan i Tokyo i Japan. År 1988 studerade hon teoretisk fysik på University of Chicago och avlade kandidatexamen 1992.

År 1992 påbörjade hon doktorandstudier i filosofi på Johns Hopkins University i Baltimore i Maryland, men hoppade av studierna för att med sin blivande make David Davighi öppna bokhandeln Adrian's Book Cafe i Baltimore. Hon utbildade sig till jurist på Georgetown University i Washington D.C. från 1988 och tog examen 2001.

Åren 2001–2002 var hon jurist på Haagkonferensen för internationell privaträtt i Haag i Nederländerna. Hon har därefter arbetat inom olika offentliga organ: som biträdande jurist 2002–2003 på U.S. Court of Appeals for the Sixth Circuit, på utrikesdepartementet 2003–2006, för Senatens utrikesutskott 2007–2008 samt i Vita huset från 2010. 

I Vita huset var Avril Haines Deputy Assistant till president Barack Obama samt Deputy Counsel till National Security Advisor Thomas Donilon och en kort period för Susan Rice. Hon var därefter biträdande chef för Central Intelligence Agency mellan augusti 2013 och januari 2015 och från 2015 biträdande CIA-chef (National Security Advisor) efter Anthony Blinken till utgången av Barack Obamas presidenttid i januari 2017.

I november 2020 meddelade den tillträdande presidenten Joe Biden att han avsåg att nominera Avril Haines till Director of National Intelligence, chef för USA:s nationella underrättelsetjänst, i sin kommande regering. Hon godkändes av Senaten på eftermiddagen den 20 januari 2021, några timmar efter installationen av Joe Biden som president.

Hon är gift med tidigare flygläraren David Davighi (född 1962).

Källor
 Biografi på Central Intelligence Agencys webbplats

Noter

Externa länkar

Amerikanska ämbetsmän
Födda 1969
Levande personer
Kvinnor
Personer från New York
Amerikanska jurister
Personer i USA under 2000-talet
Joe Bidens kabinett
Sallinen

Sallinen är ett finskt efternamn, som burits av bland andra:

 Aino Sallinen (född 1947), finländsk språkvetare
 Aulis Sallinen (född 1935), finländsk tonsättare
 Erkki Sallinen (1680–1758), finländsk upprorsledare
 Jere Sallinen (född 1990), finländsk ishockeyspelare
 Kari Sallinen (född 1959), finländsk orienterare
 Petteri Sallinen (född 1962), finländsk teaterregissör
 Riikka Sallinen (född 1973), finländsk ishockeyspelare
 Seija Sallinen (1935–2014), finländsk konstnär
 Tomi Sallinen (född 1989), finländsk ishockeyspelare
 Tyko Sallinen (1879–1955), finländsk konstnär

Finska efternamn
Antonino Salinas

Antonino Salinas, född den 19 november 1841 i Palermo, död den 7 mars 1914 i Rom, var en italiensk arkeolog. 

Salinas blev professor i arkeologi vid universitetet i Palermo 1867 och därjämte direktör för Museo nazionale i samma stad 1873. Han författade ett stort antal större eller mindre arbeten om antikens och medeltidens numismatik och allmänna arkeologi i Italien och särskilt på Sicilien, bland vilka märks Le monete delle antiche citta di Sicilia (1871 ff.).

Källor 

 
 

Italienska arkeologer
Italienska numismatiker
Italienska professorer
Personer verksamma vid universitetet i Palermo
Italienskt museifolk
Arkeologer under 1800-talet
Italienska forskare under 1800-talet
Personer från Palermo
Födda 1841
Avlidna 1914
Män
Ugglan
Salmonsens
Khazret Sultan

Khazret Sultan (uzbekiska: Hazrati Sulton choʻqqisi, tadzjikiska: Ҳазрат Султон) är en bergstopp i Gissarbergen på gränsen mellan Tadzjikistan och Uzbekistan. Den är 4 643 meter hög och Uzbekistans högsta punkt.

Toppen, som ligger i den uzbekiska provinsen Surchondarja strax väster om Tadzjikistans huvudstad Dusjanbe, kallades tidigare Berget av kommunistpartiets 22:a kongress.

Källor 

Berg i Tadzjikistan
Berg i Uzbekistan
Berg 4000 meter över havet eller högre
Elof Cardelius

Elof Carl Fredrik Cardelius, född 22 oktober 1902 i Göteborg, död 4 mars 1982 i Stockholm, var en svensk ämbetsman. 

Cardelius, som var son till landskontorist August Carlsson och Frida Svensson, blev juris kandidat i Uppsala 1928. Han blev amanuens vid Riksräkenskapsverket 1929, revisor vid marinförvaltningen 1937, sekreterare i allmänna lönenämnden 1939, blev kanslichef i statens krisrevision 1942, i statens sakrevision 1944–1954 (styrelseledamot 1951–1961, ställföreträdande ordförande 1960–1961), överdirektör och chef för Kontrollstyrelsen 1954 och var dess generaldirektör 1959–1970. Han var styrelseledamot i Statens bakteriologiska laboratorium 1954–1958 (ordförande 1956–1958), sekreterare i riksdagens verks lönenämnd 1942–1946, ledamot och ordförande i statliga kommittéer och utredningar, ledamot av Riksrevisionsverket 1961–1971, ordförande i kilometerskattenämnden 1971–1972 och skattmästare i Svenska institutet i Rom 1971–1974. Cardelius är begravd på Djursholms begravningsplats.

Källor
 Cardelius, Elof Carl Fredrik på SvenskaGravar.se

Noter

Svenska generaldirektörer
Svenska ämbetsmän under 1900-talet
Ämbetsmän från Göteborg
Gravsatta på Djursholms begravningsplats
Födda 1902
Avlidna 1982
Män
Sant'Orsola

Sant’Orsola, även benämnd Sant’Orsola delle Orsoline, är en kyrkobyggnad i Rom, helgad åt den heliga martyren Ursula. Kyrkan är belägen vid Via Livorno i quartiere Nomentano och tillhör församlingen Santa Francesca Cabrini. 

Kyrkan förestås av Ursuliner.

Historia
Ursulinernas klosterbyggnad med kyrka uppfördes år 1936 efter ritningar av arkitekten Mario Loreti.

Fasaden har en rund relief med änglar och kristna symboler i form av fiskar, lamm, påfåglar och duvor. I koret finns tre glasmålningar: Jungfru Maria flankerad av två änglar.

Kommunikationer
  Tunnelbanestation – Roms tunnelbana, linje  Bologna
  Busshållplats – Roms bussnät, linje

Källor

Noter

Webbkällor

Externa länkar

Romersk-katolska kyrkobyggnader i Rom (quartiere Nomentano)
Roma Q. V Nomentano
Kyrkobyggnader helgade åt den heliga Ursula
Romersk-katolska kyrkobyggnader invigda 1936
Modernistisk arkitektur
1936 i Italien
Fredrik Zethelius

Fredrik Wilhelm Zethelius, född 28 augusti 1856 i Rytterne socken, Västmanlands län, död 31 december 1932 i Engelbrekts församling, Stockholm, var en svensk ämbetsman. 

Zethelius, som var son till bruksägare Fredrik Zethelius och Ulla von Post, avlade kansliexamen i Uppsala 1879 och hovrättsexamen 1880. Han blev amanuens i finansdepartementet 1881, kansliråd och byråchef 1900, var under en följd av år tillförordnad expeditionschef, samt var överdirektör och chef för Kontrollstyrelsen 1914–1923. Under hans tid genomfördes vittgående reformer på nästan alla områden av Kontrollstyrelsens verksamhet, bland annat genomförandet och tillämpningen av rusdryckslagarna med de därav föranledda restriktionerna.

Källor

Noter

Svenska överdirektörer
Svenska ämbetsmän under 1800-talet
Svenska ämbetsmän under 1900-talet
Personer från Rytterne socken
Födda 1856
Avlidna 1932
Män
Franz Stanislaus Spindler

Franz Stanislaus Spindler, född den 4 maj 1763 i Steingaden, död den 8 september 1819 i Strassburg, var en tysk tonsättare. Han var far till romanförfattaren Karl Spindler.

Spindler ursprungliga namn var Meister, vilket han dock utbytte mot det, under vilket han gjorde sig känd, på grund av att han mot sina föräldrars vilja ingick vid teatern. Han uppträdde 1782 på scenen som musikaliskt begåvad tenorist. Under sitt engagemang som tenorsångare komponerade han åtskilliga operor och melodramer, däribland Don Quijote och Balders Tod. Spindler blev därefter kapellmästare vid Münsterdomen i Strassburg. Han komponerade även kyrkomusik.

Källor 
 

Tyska kyrkomusiker
Tyska klassiska kompositörer
Tyska operatonsättare
Kyrkomusikkompositörer
Tyska tenorer
Tyska operasångare under 1700-talet
Tyska operasångare under 1800-talet
Tyska musiker under 1700-talet
Tyska musiker under 1800-talet
Födda 1763
Avlidna 1819
Män
Kastrup station

Kastrup station är en tunnelbanestation i stadsdelen Kastrup i Tårnby kommun utanför Köpenhamn. Den ligger på linje M2 på Köpenhamns metro i närheten av akvariet Den Blå Planet.

Den nedlagda Amagerbanens station med samma namn låg omedelbart sydväst om metrostationen. Stationsbyggnaden, som finns kvar, ritades av arkitekten Heinrich Wenck.

Metrostationen Kastrup ligger inte vid Köpenhamns flygplats, vilken också ofta benämns Kastrup. Flygplatsen har en egen metrostation, Københavns Lufthavn.

Källor

 

Köpenhamns metrostationer
Järnvägsstationer invigda 2007
2007 i Danmark
Tårnby kommun
HD 219828

HD 219828 är en ensam stjärna belägen i den mellersta delen av stjärnbilden Pegasus. Den har en skenbar magnitud av ca 8,04 och kräver åtminstone en stark handkikare eller ett mindre teleskop för att kunna observeras. Baserat på parallax enligt Gaia Data Release 2 på ca 13,6 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 239 ljusår (ca 73 parsek) från solen. Den rör sig närmare solen med en heliocentrisk radialhastighet på -24 km/s.

Egenskaper
HD 219828 är en gul till vit underjättestjärna av spektralklass G0 IV. Den har en massa som är ca 1,2 solmassor, en radie som är ca 1,7  solradier och har ca 2,9 gånger solens utstrålning av energi från dess fotosfär vid en effektiv temperatur av ca 5 000 - 6 000 K.

Planetsystem
År 2007 rapporarterade Melo en planet av Neptunusstorlek som kretsar kring stjärnan. Enligt författaren kan planeten, förutsatt att man antar en jordliknande stenplanet, ha en radie av 2,2 gånger jordens. Detta kunde ytterligare bevisas om transitering observerades, men som författarna säger är det en svår uppgift. Vid denna tidpunkt föreslogs att en bäst anpassad omloppsbana tyder på närvaro av en ytterligare planet (hittills obekräftad) med 70 procent av Jupiters massa, trolig omloppsseparation av 0,68 astronomiska enheter och en excentrisk bana (e = 0,3). År 2016 bekräftade ytterligare analyser av radiella hastighetsdata närvaro av en yttre planet som var större och mer excentrisk än man ursprungligen antagit. Med hög excentricitet och ett högt massförhållande mellan de två planeterna är systemet ganska unikt. Planeten HD 219828 c är också ett potentiellt mål för GAIA-astrometri eller atmosfärskarakterisering med direktavbildning eller spektroskopi med hög upplösning.

Se även
 Lista över exoplaneter

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/115100/hd219828.

		
Stjärnbilden Pegasus
HD-objekt
Gula underjättar
Solsystem
Buonanotte Bettina

Godnatt Bettina (italienska: Buonanotte Bettina) är en musikal från 1956. Den bygger på Nicoletta de Rinaldis memoarer.

Musikalen filmatiserades 1967 av Eros Macchi.

Noter 

Italienska musikaler
Teateråret 1956