kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Granit & Beton AB

Granit & Beton AB är ett svenskt byggbolag som var verksam som självständigt företag mellan 1910 och 1969.

Historik

Granit & Beton AB registrerades i oktober 1910. År 1912 knöts murmästaren Anders Olby (1886–1973) till bolaget. Han kom då närmast från AB Skånska Cementgjuteriet. Efter några år blev han tillsammans med sin son civilingenjören Tage Olby (1917–2010) delägare i bolaget. Mellan åren 1926 och 1963 var han bolagets verkställande direktör. Den befattningen övertogs fram till 1969 av sonen Tage. 

Under Olbys ledning blev Granit & Beton en av Sveriges stora byggentreprenörer med tyngdpunkt på betongkonstruktioner. Efter Tage Olbys avgång 1969 såldes företaget som dotterbolag till Svenska Väg och var fram till 1996 delägd av NCC. Idag ingår Granit & Beton AB i koncernmoderbolaget Fabege.

Bland större projekt märks Linbanan Kristineberg-Boliden där Granit & Beton 1943 utförde betongarbeten för avsnittet Boliden–Bjurfors.

Noter

Externa länkar

Svenska byggföretag
Företag bildade 1910
Malmö Ångbåts AB

Malmö Ångbåts AB var ett svenskt rederi, verksamt i Malmö 1835-1875. Efterträdaren Malmö Nya ångbåts AB var verksamt 1876–1924.

Bolaget bildades 1835 och beställde samma år en hjulångare att byggas i Karlshamn. Fartyget som var en hjulångarskonert levererades 1836 och fick namnet Malmö, och sattes i linjetrafik Malmö-Köpenhamn-Lübeck. 1847 inköptes även den då tre år gamla danska hjulångaren Isefjord som döptes om till Freja och sattes in på lustturer Malmö-Köpenhamn samt längs skånekusten. 1848 köptes järnhjulångsskonerten L'Aigle från Norrköping och döptes om till Öresund och sattes in på linjen Malmö-Köpenhamn-Helsingör-Helsingborg. Man fick därefter problem med ekonomin, i januari 1849 såldes Freja på auktion till västkusten, och under sommaren samma år såldes Öresund. Man fortsatte därefter fram till 1858 trafiken med den nu ganska ålderstigna Malmö, då hon ersattes av den vid Lindholmens verkstad byggda L. I. Bager. Malmös ångpanna och ångmaskin demonterades och monterades i det nybyggda fartyget och det äldre fartyget skrotades. L. I. Bager fortsatte på traden Malmö-Köpenhamn-Lübeck. 1859 erhöll man även hjulångfartyget Ystad från Motala Verkstad som sattes in på en längre linje Kristiania-Göteborg-Hallandskusten-Malmö-Ystad-Stettin. Man råkade nu i konkurrens med Hallands Ångbåtsaktiebolag, vilket ledde till att man inledde samtrafik. 1871 köpte bolagen tillsammans det tidigare finska kustfartyget Amiral von Platen som döptes om till Svanen. Hon sattes in på trafik Malmö-Köpenhamn-Lübeck, men visade sig för liten för uppgiften och genomgick en ombyggnad där hon förlängdes. 1872 såldes Ystad till Norge. 1875 inträffade dock en katastrof för bolaget när L. I. Bager fattade eld på en tur från Köpenhamn och sjönk. 31 personer omkom. Fartyget var inte i heller försäkrat. Olyckan innebar slutet för Malmö Ångbåts AB som upplöstes.

Malmö Nya Ångbåts AB 
Ur spillrorna av Malmö Ångbåts AB bildades våren 1876 Malmö Nya Ångbåts AB. Bolaget inköpte fartyget Orion som sattes i trafik på linjen Göteborg-Hallandskusten-Malmö-Lübeck. Fartyget var dock gammalt och behövde upprustning, vilket dock fick dröja till 1884. 1894 införskaffades tillsammans med Hallands Ångbåtsaktiebolag linjeångaren Lübeck, med Malmö Nya Ångbåts AB som ägare av 25 %. 1898 såldes Orion och i stället byggdes 1897 det nya ångfartyget Malmö i Lübeck. Slutet för bolaget blev när Malmö en natt 28 januari 1920 lastad med styckegods i närheten av Rättarens fyr i Göteborgs skärgård gjorde en skarp kursändring och råkade ut för en överhalning och fick slagsida. Man tvingades dumpa lasten men hård vind gjorde att slagsidan förvärrades och sedan fartyget övergivits sjönk hon. Malmö kunde bärgas inom kort, men under de dåliga konjunkturerna blev förlisningen en katastrof för det lilla bolaget. Malmö överläts på Hallands Ångbåtsaktiebolag mot att de löste ut Malmöbolaget skulder så att de kunde träda i likvidation. Sista bolagsstämman hölls 28 januari 1924.

Källor 
 Svensk kustsjöfart 1840-1940 – Passagerar- och lastångfartyg i annonserad linjefart under 100 år. Fartyg, rederier och linjer, Carl-Gunnar Olsson. s. 114–115

Ej längre existerande svenska rederier
Artiom Zub

Artiom Valerjevitj Zub, ryska: Артём Валерьевич Зуб, född 3 oktober 1995, är en rysk professionell ishockeyback som spelar för Ottawa Senators i National Hockey League (NHL).

Han har tidigare spelat för HK Amur Chabarovsk och SKA Sankt Petersburg i Kontinental Hockey League (KHL) och Amurskie Tigry i Molodjozjnaja chokkejnaja liga (MHL).

Zub blev aldrig draftad i NHL Entry Draft.

Han har vunnit en Gagarin Cup med SKA Sankt Petersburg.

Statistik

Internationellt

Referenser

Externa länkar
Artem Zub NHL Statistics – Hockey-Reference.com
Artem Zub hockey stats and profile at hockeydb.com

Män
Födda 1995
Levande personer
Personer från Chabarovsk
Ryska ishockeyspelare
Ryska idrottare under 2000-talet
Spelare i Amurskie Tigry
Spelare i HK Amur Chabarovsk
Spelare i SKA Sankt Petersburg
Tävlande i ishockey vid olympiska vinterspelen 2018
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2018 från Ryssland
Olympiska guldmedaljörer 2018
Ryska olympiska guldmedaljörer
Spelare i Ottawa Senators
NHL-spelare som inte blivit valda i NHL Entry Draft
8926 Abemasanao

8926 Abemasanao eller 1996 YK är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 20 december 1996 av den japanska astronomen Takao Kobayashi vid Ōizumi-observatoriet. Den är uppkallad efter Masanao Abe.

Asteroiden har en diameter på ungefär 10 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Themis.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Themis-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av Takao Kobayashi
Astronomiska upptäckter 1996
8927 Ryojiro

8927 Ryojiro eller 1996 YT är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 20 december 1996 av den japanska astronomen Takao Kobayashi vid Ōizumi-observatoriet. Den är uppkallad efter Ryojiro Akiba.

Asteroiden har en diameter på ungefär 9 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Nysa.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Nysa-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av Takao Kobayashi
Astronomiska upptäckter 1996
8929 Haginoshinji

8929 Haginoshinji eller 1996 YQ2 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 29 december 1996 av den japanska astronomen Takao Kobayashi vid Ōizumi-observatoriet. Den är uppkallad efter Shinji Hagino.

Asteroiden har en diameter på ungefär 3 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av Takao Kobayashi
Astronomiska upptäckter 1996
Longbenton

Longbenton är en ort och en unparished area i distriktet North Tyneside i grevskapet Tyne and Wear i England. Orten är belägen 5 km från Newcastle upon Tyne. Orten hade  invånare år 2019. Unparished area har  invånare år 2001.

Referenser

Externa länkar 

Orter i Tyne and Wear
Unparished areas i Tyne and Wear
Tidigare civil parishes i Tyne and Wear
Regeringen Sandu

Regeringen Sandu var Moldaviens regering mellan 8 juni och 12 november 2019. Det var en koalitionsregering bestående av Partiet handling och solidaritet (PAS), Republiken Moldaviens socialistiska parti (PSRM) och Partiet Värdighets- och sanningsplattformen (PPDA). Regeringen leddes av premiärminister Maia Sandu från PAS. Den avsattes genom en misstroendeförklaring i parlamentet och ersattes av regeringen Chicu.

Sammansättning

Referenser

Noter 

Bildanden 2019
Politikåret 2019
Moldaviens regeringar
Peter Stenlund

Peter Stenlund, född 13 februari 1951 i Sideby, Finland, är en finländsk tjänsteman och diplomat. Han tjänstgjorde som statssekreterare för Finlands utrikesministerium 2014-2018.

Stenlund studerade statsvetenskap vid Helsingfors universitet (magister 1980). Mellan 1976 och 1981 arbetade han som chefredaktör för Svensk Presstjänst och 1981-1995 som Svenska Folkpartiets partisekreterare. 

Stenlund anställdes av utrikesministeriet 1995. Han arbetade som specialassistent för EU-ministern 1995, som chef för det nordiska samarbetssekretariatet och biträdande minister för samarbete 1996-1998 och som rådgivande officer 1998- 2003. I utrikestjänsten har Stenlund arbetat som minister vid Finlands ambassad i Stockholm 2003-2005 och som Finlands ambassadör i Norge 2006–2010. Stenlund fungerade 2010-2014 som understatssekreterare för utrikesministeriets interna och externa tjänster.

Referenser

Män
Födda 1951
Levande personer
Finländska diplomater under 2000-talet
Finlandssvenska ämbetsmän
Finlands ambassadörer i Norge
Personer från Kristinestad
Liberal Movement

Liberal Movement (LM) var ett sydaustraliensiskt politiskt parti som verkade mellan 1973 och 1976 och var en föregångare för partiet Australian Democrats.

LM organiserades ursprungligen 1972 av den före detta premiärministern Steele Hall, som en intern grupp av Liberal and Country League (LCL), som svar på ett uppfattat motstånd mot eftersträvade reformer inom LCL. När spänningarna ökade mellan LCL:s konservativa flygel och LM efter statsvalet i mars 1973, grundades det i sin egen rätt, som ett reformvänligt liberalt parti, den 2 april 1973.

När det fortfarande var en del av parlamentet hade det som högst elva statliga parlamentariker. På egen hand reducerades den till tre parlamentariker - Steele Hall och Robin Millhouse i underhuset och Martin Cameron i överhuset. Vid det federala valet 1974 vann Hall en plats i senaten och David Boundy tog en plats. Vid statsvalet 1975 återtog Millhouse och Boundy sina platser, medan John Carnie vann ytterligare en plats. Cameron behöll sin plats i överhuset och förde partiet till dess topp på fem parlamentariker.

Efter ett flertal misslyckanden under 1976 valde partiet att återgå till att vara en del av Liberal and Country League.

Ett segment av LM, som leds av före detta statsadvokat-general Robin Millhouse, återförenades inte med liberalerna utan bildade istället ett nytt parti med namnet New Liberal Movement.

Referenser

Politiska partier i Australien
Historiska liberala partier
Politiska partier bildade 1973
Politiska partier upplösta 1976
Folkland i Uppland

Folklanden eller De tre folklanden kallades de tre inuti landet belägna områdena, Attundaland, Tiundaland och Fjädrundaland. Dessa tre folkland förenades tillsammans med kuststräckan Roden sedermera till landskapet Uppland.

De tre folklanden delades i hundari och Roden i skiplagh. Folklandet Roden anskaffade roddare,
men det ålåg hundari att underhålla krigshären, vilket också framgår av namnet folkland, eftersom folk ursprungligen betyder en i slagordning uppställd krigshär. Slagordningen anger på vilket sätt trupperna uppställs till striden. 

De tre folklandens namn kan härledas från det antal hundaren (8, 10 och 4), som de ursprungligen omfattade. Grunden till denna indelning tycks därför snarare vara av administrativ än folklig natur.

Då man utfärdade Upplandslagen år 1296 sammanslogs dessa hundare till en gemensam lagsaga, Upplands lagsaga. Folklandens tillkomst och utveckling före år 1296 är omdebatterad och höljd i dunkel, men deras existens är känd från 1000-talet. 

Vid folklandens tillkomst omfattade folklanden tio, åtta respektive fyra hundraden, vilket namnformerna anger. Ännu omkring år 1200 räknades de inre delarna av Gästrikland till Tiundaland.  Det skeppslagsindelade Roden låg utanför folklanden. Senast omkring år 1300 var Roden uppdelat på Tiundalands rod eller Norra Roden och Attundalands rod. Före Upplandslagens tillkomst var folklanden, där "folk" ursprungligen tycks ha betytt "krigarskara", självständiga lagmansdömen. Lagmansdömena hade också fått kyrklig funktion som prosterier, i varje fall under 1200-talets senare del. Folklanden fungerade ännu en tid efter 1296 som judiciella distrikt i speciella frågor.

Attundalands rod (Södra Roden) sträckte möjligen sig in i Mälaren vid Åkers skeppslag, Ryds skeppslag, Danderyds skeppslag och Värmdö skeppslag samt Färentuna härad. Till Tiundalands rod (Norra Roden) räknaders ursprpungligen även Gästrikland. Roden kommer troligen från det fornsvenska roðer, "rodd", det är ett historiskt område i Upplands kusttrakter. Roden omtalas första gången i Upplandslagen 1296 där sägs att lagen även skall gälla i Norra Roden, vilket lett till antagandet att Roden ursprungligen legat utanför folklandsindelningen. Detta är dock är osäkert.

I Upplandslagen ligger skillnaden mellan folklanden och Roden i den militära organisationen, för i judiciellt avseende förklaras det, att Roden ligger "i landslaghum", och i ecklesiastikt hänseende hörde Norra Roden till Uppsala stift. Det finska namnet på Sverige – Ruotsi – anses av vissa vara kommet ur Roden.

Källor
 Nordisk Familjebok, Folklanden.
 Nationalencyklopedin, NE, sjätte bandet, 1991.

Noter

Folkland
HD 189245

HD 189245 är en ensam stjärna belägen i den mellersta delen av stjärnbilden Skytten. Den har en  skenbar magnitud av ca 5,66 och är svagt synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 47,1 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 69 ljusår (ca 21 parsek) från solen. Den rör sig närmare solen med en heliocentrisk radialhastighet på ca -13 km/s. Hastighetskomponenterna för HD 189245 tyder på att den sannolikt ingår i rörelsegruppen AB Doradus, en grupp av stjärnor, som delar en gemensam rörelse genom rymden. Denna grupp har en ålder på ca 50 miljoner år och är centrerad vid en punkt 98 ljusår från solen.

Egenskaper
HD 189245 är en gul till vit stjärna i huvudserien av spektralklass F8.5 V Fe-0.5 CH-0.5, som i dess spektrum visar underskott av järn och metylidyn i dess yttre atmosfär. Den har en radie som är ca 1,2 solradier och har ca 2,3 gånger solens utstrålning av energi från dess fotosfär vid en effektiv temperatur av ca 6 300 K. 

HD 189245  är en misstänkt variabel stjärna med en aktiv kromosfär och är en källa för röntgenstrålning. Den har snabb rotation med en projicerad rotationshastighet på 72,6 km/s. Gyrokronologi anger att den är en ung stjärna med en beräknad ålder på 500 miljoner år, men mängden röntgenstrålning tyder på att den är en ännu yngre stjärna, ungefär 100 miljoner år gammal.

Se även
 Variabel stjärna

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/98470/hd189245.

 

		
Stjärnbilden Skytten
HR-objekt
HD-objekt
Glieseobjekt
Huvudseriestjärnor klass F
Misstänkta variabler
The Blessed Damozel

The Blessed Damozel är den engelske konstnären och poeten Dante Gabriel Rossettis kanske mest kända dikt som utgavs 1850. Det är också namnet på en av hans målningar som finns i två versioner.

Dikten 
Dikten publicerades för första gången 1850 i prerafaeliternas tidskrift The Germ. Rossetti reviderade därefter dikten två gånger och publicerade den åter 1856, 1870 och 1873. Den är delvis inspirerad av Edgar Allan Poes dikt Korpen som skildrade en man som sörjer sin älskades död. Rossetti valde ett omvänt perspektiv och skildrade en kvinnas ("damozel") sorg, hennes längtan efter att återförenas med sin älskare i himlen och hur hon från himlen observerar honom nere på jorden.

Rossetti drabbades själv av sorg när hans hustru Elizabeth Siddal dog 1862. Det påverkade honom djupt, vilket han bland annat uttryckte i målningen Beata Beatrix (1864–1870).

Målning i Boston 
Målningen utfördes 1871–1878 och ingår sedan 1943 i Fogg Museums (Harvard Art Museum) samlingar i Boston. Rossetti påbörjade målningen efter en beställning 1871 av sin mecenat William Graham (1817–1885). Det var den enda gången han använde en egen dikt som inspiration för sitt måleri. Däremot skedde ibland det omvända: att han diktade utifrån egna målningar, till exempel i Proserpine. Det var Graham som föreslog att han skulle måla verket som ett renässansaltare med en predella, det vill säga med en mindre målning nedtill. 

I den övre bilden skildras en sörjande kvinna. Som modell för kvinnan satt Alexa Wilding (1847–1884) som var Rossettis mest frekventa modell, till exempel i The Beloved (1866), Monna Vanna (1866) och The Bower Meadow (1872). Med längtan i blicken ser hon ner från himlen på sin älskade som avbildas levande i den nedre predellan.

Målning i Liverpool 
Målningen utfördes 1875–1879 och ingår sedan 1922 i Lady Lever Art Gallerys samlingar i Liverpool. Den är något mindre än Bostonversionen och är 111 cm hög och 82,7 cm bred. Den nedre predellan är 36,5 cm hög.

Utdrag ur dikten 
De första fyra stroferna i dikten lyder:

Källor 
www.liverpoolmuseums.org.uk
ArtUK
Harvard Art Museums (Fogg Museum)

Noter 

Målningar 1878
Målningar av Dante Gabriel Rossetti
Målningar på Lady Lever Art Gallery
Målningar på Harvard Art Museums
Edgar Allan Poe-bearbetningar
Dikter 1850
Brittiska dikter
Henry Palm

Sven Gustaf Henry Palm, född 30 december 1894 i Skövde, Skaraborgs län, död 20 augusti 1989 i Mosjö församling, Örebro län, var en svensk järnvägstjänsteman och direktör. 

Palm, som var son till handlanden Axel Palm och Gerda Carlsson, avlade studentexamen 1914 och reservofficersexamen 1917. Han blev notarie i Järnvägsstyrelsen 1936, trafikinspektör i Östersund 1947, byrådirektör i Järnvägsstyrelsen 1948 samt blev distriktschef i Statens Järnvägars IV distrikt med placering i Östersund 1950 och med placering i Gävle 1953–1961. Han övergick därefter till det privata näringslivet som direktör för Närkes Rörlednings AB i Örebro 1962–1976 och därefter styrelseordförande i nämnda företag från 1977.

Referenser

Födda 1894
Avlidna 1989
Män
Svenska direktörer
Statens Järnvägar
Svenska ämbetsmän under 1900-talet
Personer från Skövde
Andreas Hielm

Andreas Hielm, född 1680 i Dädesjö socken, död 8 augusti 1741 i Algutsboda socken, var en svensk kyrkoherde i Dädesjö församling och Algutsboda församling.

Biografi
Andreas Hielm föddes 1680 i Dädesjö socken. Han var son till kyrkoherden Jonas Petri Hielm och Maria Colliander. Hielm blev 1695 student i Åbo och 1700 i Uppsala. Han prästvigdes 1705 och fortsatte senare studier vi Åbo. Han disputerade 1707 och blev magister. Hielm flydde från ryssarna till Stockholm. En av hans bröder blev tillfångatagen och förd till Sibirien, där han avled. 

1710 blev Hielm kyrkoherde i Dädesjö församling och tillträdde 1714. Samtidigt som han företrädare Petrus Hemmingius levde. Han gifte sig med Brita Holmingia (levde 1744). Hon var dotter till kyrkoherden Petrus Holmingius. De fick tillsamman barnen Peter (född 1709), Jonas (född 1710), Johannes (född 1712), Anna Christina, Maria Elisabet och Birgitta Catharina. 

Hielm var opponent vid prästmötet 1713 och predikant vid prästmötet 1720. Hielm blev 1740 kyrkoherde i Algutsboda församling och tillträdde tjänsten 1741. Han efterträdde kyrkoherden Esaias Trellman. Valet av kyrkoherde blev föremål för efterspel på häradstingen 1740–1743. Hielm avled 8 augusti 1741.

Bibliografi
Disputation. Actiones Humanas, earumque præcipuas affectiones, delineans. Præs. L. Tammelin. Åbo, 1707.

Referenser

Noter 

Svenska präster under 1700-talet
Födda 1680
Avlidna 1741
Män
Personer från Dädesjö socken
Jonas Petri Hielm

Jonas Petri Hielm född i Hjälmseryds socken, död 22 april 1694 i Dädesjö socken, var en svensk kyrkoherde i Dädesjö församling.

Biografi
Jonas Petri Hielm var son till en bonde i Hjälmseryd. Han blev 1655 student vid Uppsala universitet. Hielm disputerade 1663 och 1668 och blev 1667 filosofie kandidat. Kort därefter avlade han även magisterexamen. 1669 blev han konrektor vid Växjö trivialskola. Hielm gifte sig 20 juni 1669 med Maria Colliander (1650–1730). Hon var dotter till kyrkoherden Birgerus Colliander och Ingegerd Björnsdotter i Åsenhöga församling. De fick tillsammans barnen professorn Petrus Hielm (1670–1715), krigsprästen Johannes Hielm (1672–1702), Jonas Hielm (1679–1699), kyrkoherden Andreas Hielm (1680–1741) i Algutsboda församling, Margareta Hielm som gifte sig med kyrkoherden Steno Rothman i Lenhovda församling, Maria Hielm (1684–1747) som gifte sig med vice häradshövdingen Daniel Lundberg på Linnebjörke, kyrkoherden Erik Hielm (född 1688) i Göteryds församling, Catharina Hielm som gifte sig med komministern Lars Montelius i Skepperstads församling och Ingrid Hielm som gifte sig med kyrkoherden Laurentius Siggonius i Hovmantorps församling.

Hielm prästvigdes 21 december 1670. 1673 blev han rektor vid Växjö trivialskola. Hielm blev 1677 kyrkoherde i Dädesjö församling. Hielm avled 22 april 1694.

Bibliografi
Disputation de necessitate et contingentia, Praes Martin Brunnerus. Uppsala 1663.
Disputation de libertate actionum humanarum in civilibus. Praes P. E. Ljungh. Uppsala 1668.

Referenser

Noter 

Svenska präster under 1600-talet
Födda okänt år
Avlidna 1694
Män
Personer från Hjälmseryds socken
Läslustan

Läslustan var ett program i Sveriges Television som fokuserade på att ge boktips. Det sändes från Sundsvall 1986–1995. Programmet tjuvstartade i december 1985, under rubriken "Bara platta paket" och med syftet att ge boktips inför julen. Programledare under alla år var Gunnar Arvidsson och producent Ola Vading, vilka tillsammans också gjorde Café Sundsvall. En återkommande gäst i Läslustan var Carl Olof Josephson.

Läslustan hade som ambition att nå tittare som vanligtvis inte såg på kulturprogram. Konceptet var enkelt. Med en trave böcker på bordet samtalade programledare och inbjudna gäster om böcker i det aktuella utbudet som väckt den egna läslusten.

Sista programmet sändes i december 1995, under titeln "Platta paket, julklapps-tips för bokmalar". I programmet medverkade bland annat Gunilla Kindstrand, som blev programledare för Läslustans efterträdare Röda rummet.

Referenser 

Svenska TV-program
Kulturprogram i Sveriges Television
Litteratur
Projekt Kvinnliga huvudpersoner
Chontal-maya

Chontal-maya, eller yokot'an, är ett hotat mayaspråk som talas i delstaten Tabasco, Mexiko. Enligt Mexikos folkräkning 2010 hade språket 36 810 talare. Namnet "chontal" kommer ursprungligen från aztekiska ordet chontalli och betyder "främling". Talarna själv använder namnet yokot'an som betyder "korrekta språket"..

Chontal delas i tre huvuddialekter: Buena Vista, Miramar och Tamulté de las Sabánas.

Språket skrivs med latinska alfabetet.

Fonologia

Konsonanter 

Källa:

Vokaler 

Källa:

Källor 

Språk i Mexiko
Mayaspråk