kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Lavotjkin La-17

Lavotjkin La-17 var en sovjetisk målrobot som togs i tjänst 1954. Den blev därmed Sovjetunionens första obemannade luftfarkost.

Utveckling
Den första modellen La-17 premiärfög 13 maj 1953 och togs i tjänst året därpå. Serietillverkningen startade dock först 1956. Den drevs av  ramjetmotorn Bondarjuk RD-900 med dragkraft på 7,8 kN. Den saknade startmotor eftersom den fälldes i flykten från en Tupolev Tu-4 och luftströmmen var tillräcklig för att starta ramjetmotorn. Radiomottagare och servon drevs av en propellergenerator i nosen. Eftersom det var en målrobot var den konstruerad som en engångsartikel och var inte tänkt att användas fler gånger. Ramjetmotorn var ganska ineffektiv och det var ofta som roboten inte blev nerskjuten innan bränslet tog slut. Då buklandade den varvid själva roboten ofta klarade sig relativt oskadad, men motorn totalförstördes och behövde bytas ut.

Versionen La-17M fick därför jetmotorn Tumanskij RD-9BK på 19,2 kN i stället (en förenklad version av motorn från MiG-19 utan efterbrännkammare) som gav roboten mer än fördubblad räckvidd. Dessutom fick den två PRD-98 startraketer med fast bränsle för att kunna starta från marken, vilket gjorde logistiken betydligt enklare. Men den kunde fortfarande inte landas och den längre räckvidden gjorde det svårt för en operatör på marken att hålla roboten inom kontroll. Därför byggdes den vidareutvecklade varianten La-17MA med autopilot och en landningsskida under motorn.

För att möta arméns behov av taktiska underrättelser i närtid byggdes även en variant som spaningsrobot. Den hade en 54 cm längre flygkropp med plats för både foto- och tv-kamera samt geigermätare. Den roboten fick beteckningen La-17R och introducerades 1962.

Under 1960-talet fokuserade Lavotjkin allt mer på Sovjetunionens rymdprogram och utvecklingen av La-17 lades på is. Produktionen fortsatte en bit in på 1970-talet tills tillgången på motorn RD-9 sinade. I stället var det konstruktionsbyrån Sokol som tog över programmet och lanserade modellen La-17K med motorn Tumanskij R-11K. Motorn togs från den första generationen av MiG-21 som i stället byggdes om med den kraftfullare motorn R-25. Produktionen av den modellen fortsatte fram till Sovjetunionens fall 1991.

Export
La-17 har exporterats till Syrien och Kina. Kina byggde robotarna på licens med beteckningen Chang Kong 1.

Varianter
La-17 – Målrobot med ramjet-motorn Bondarjuk RD-900.
La-17M – Målrobot med jetmotorn Tumanskij RD-9BK.
La-17MA – La-17M med autopilot och landningsställ med skidor.
La-17R – Spaningsrobot baserad på La-17M.
La-17K – Målrobot med jetmotorn Tumanskij R-11K.

Liknande robotar
GAF Jindivik

Källor

Obemannade flygplan
Sovjetisk krigsmateriel under kalla kriget
Chloé Mazlo

Chloé Mazlo, född 15 oktober 1983 i utkanten av Paris, är en fransk konstnär, regissör, manusförfattare och skådespelerska. 

Hennes släkt kommer från Libanon och var juvelerare. Efter att ha studerat grafisk design specialiserade hon sig på att producera animerade filmer med olika tekniker. Hennes kortfilmer har valts ut till många franska och internationella filmfestivaler, sänts på TV (på kanalerna France 2 och Canal +) och prisbelönats flera gånger.

2020 regisserade hon sin första långfilm, Himmel över Libanon, med Alba Rohrwacher och Wajdi Mouawad i huvudrollerna. Den blev utvald till den 59:e kritikerveckan på filmfestivalen i Cannes 2020.

Referenser 

Franska skådespelare under 2000-talet
Franska filmregissörer
Franska manusförfattare under 2000-talet
Födda 1983
Levande personer
Kvinnor
Personer från Boulogne-Billancourt
Frida Richard

Frida Richard, född Friederike Raithel 1 november 1873 i Wien, Österrike-Ungern, död 12 september 1946 i Salzburg, Österrike, var en österrikisk skådespelare. Richard medverkade i långt över 200 tyska och österrikiska filmer, särskilt under stumfilmseran på 1910-talet och 1920-talet, men var verksam fram till 1945.

Hon var gift med skådespelaren Fritz Richard från 1898 till hans död 1933.

Filmografi, urval

Källor 
Frida Richard på filmportal.de
Frida Richard, Österreichisches Biographisches Lexikon 1815–1950 (på tyska)

Externa länkar 

Österrikiska skådespelare under 1900-talet
Födda 1873
Avlidna 1946
Kvinnor
Skådespelare från Wien
Lucija Mlinar

Lucija Mlinar, född 6 maj 1995, är en kroatisk volleybollspelare (vänsterspiker).

Miloš spelar med Kroatiens landslag och har med dem deltagit i EM 2015, 2017, 2019 och 2021 samt VM 2022. Hon har spelat med klubbar i Kroatien, Schweiz, Belgien, Tyskland, Italien och Turkiet.

Referenser

Noter

Födda 1995
Levande personer
Kvinnor
Kroatiska idrottare under 2000-talet
Kroatiska landslagsspelare i volleyboll (damer)
Volleybollspelare i HAOK Mladost
Volleybollspelare i Sm'Aesch Pfeffingen
Volleybollspelare i Charleroi Volley
Volleybollspelare i Dresdner SC 1898
Volleybollspelare i Wealth Planet Perugia Volley
Volleybollspelare i Çukurova BSK
Volleybollspelare i Altınoluk SK
Idrottare från Zagreb
Midjourney

Midjourney är ett oberoende forskningslaboratorium som producerar ett artificiell intelligens-program som skapar bilder utifrån textbeskrivningar, liknande OpenAI:s DALL-E 2. Användare skapar konstverk med Midjourney med hjälp av Discord-bot-kommandon. David Holz, som var med och grundade Leap Motion, är grundaren av AI-konstgeneratorn Midjourney.

Se även 
Djupinlärning

Referenser 

Artificiell intelligens
Anna Mohyła

Anna Mohyła, Anna Mohylanka eller Ana Movila, död 1666, var en rumänsk och sedan polsk adelskvinna, känd för sin politiska verksamhet. 

Hon var dotter till den moldaviska bojaren Ieremia Movilă. Hon gifte sig med fyra polska adelsmän: med Maximilian Pszerebsk, vojvod av Lencici; med prins Ion Szedziwoy Czernowski; med Vlad Mykowski, vojvod av Krakow; och med hetman Stanislas Potocki.

Hon var känd för sin politiska verksamhet i Polen, och beskrivs som passionerad och energisk. Hon var involverad i olika politiska intriger. 

Under Vasile Lupus regeringstid försökte hon återställa Moldaviens tron till familjen Movilești. Detta hände under Chmelnytskyj-upproret vid den tidpunkt då Bogdan Khmelnitski ville ge Moldavien till sin son, och Stanislas Potockii, hennes man, stred i Ukraina för att återföra Ukraina under Polens krona. 
Ana förde fram sin bror Bogdan, som hade bott cirka 30 år i Istanbul, där han hade konverterat till islam och var kapten-pasha för den osmanska flottan. Hon förde honom i största hemligheten till Polen, fick honom att konvertera tillbaka till kristendomen honom igen och förberedde honom för att bestiga Moldaviens tron. Omständigheterna under vilka denna plan misslyckades är inte kända, och det är inte heller känt vad som skedde med Bogdan Movilă.

Ana Movila–Potocki blandade sig även aktivt i tronföljdskriget i Polen. Kampen mellan bourbonerna och habsburgarna var på väg att sluta till förmån för de förstnämnda. Då visste Österrike att dra fördel av den patriotiska känslan hos schleahten, som krävde att tronföljaren varken skulle vara fransk eller österrikisk, utan polsk. Inbördeskriget, som varade i flera år, slutade med Śleahtas seger mot de kungliga arméerna under ledning av hennes make Stanislas Potocki. Ana Potocki beskrivs som en aktiv lojalist till den segrande kungen och verkade personligen för att stödja hans sak. Hon var drottning Marie-Louises intima vän, och i denna egenskap stod hon alltid vid sin mans högra hand och verkade till förmån för den franske arvtagaren. 

Hon dog 1666. På hennes gravsten stod det på latin:
 "Här ligger benen av Ana Movileanca, av moldavisk börd, av grekisk religion och seder, efter ett polskt äktenskap, hustru till tre män, älskarinna till den fjärde, anstiftare av det orättvisa Condean-valet; anhängare av det laglösa förtrycket av den polska friheten, tände elden mellan medborgarna, ökade helvetets andetag, gav hon goda råd till sin man så länge hon levde, och efter sin död lämnade hon honom ingenting, förutom konsten att göra skada på landet, och hon dog året av på Christos 1666!».

Referenser

 Nicolae Stoicescu, Dicționar al marilor dregători din Țara Românească și Moldova: sec. XIV-XVII, Editura enciclopedică
 

Avlidna 1666
Kvinnor
Personer i Rumänien under 1600-talet
Personer i Polen under 1600-talet
Leif Höegh

Leif Höegh, född 21 april 1896 i Kristiania i Norge, död 23 maj 1974 i Oslo, var en norsk redare, som grundade och drev rederiet Leif Höegh & Co.

Leif Höegh var näst yngst av fem barn till Nils Vogt Petersen (1852-1927) och Elise Olsen (1864-1952) och växte upp i en välbärgad medelklassfamilj i Frogner i Kristiania. Fadern var anställd i träfraktföretaget Westye Egeberg & Co. Han hette ursprungligen Petersen i efternamn, men tog tillsammans med sin bror efternamnet Höegh 1910 efter farmoderns släkt. Han utbildade sig i nationalekonomi på Det Kongelige Fredriks universitet i Kristiania med examen 1916. Han var därefter anställd i Kerr Steamship Co i New York och från 1919 i norska rederiet Wilh. Wilhelmsen i Norge som befraktningsansvarig för rederiets linje mellan New York City och Sydamerika.

Leif Høegh kontrakterade sitt första fartyg 1927, tankern M/T Varg från Odense Staalskibsværft i Danm Å, och utvecklade sitt rederi Leif Höegh & Co till ett framgångsrikt rederi med tankfartyg och torrlastfartyg. Vid andra världskrigets utbrott disponerade rederiet åtta tankfartyg och fyra linjefartyg och var Norges sjätte största rederi. 
Vid Tysklands invasion av Norge den 9 april 1940 var alla Höeghs fartyg utanför tyskkontrollerat område. Våren 1942 krävde det norska redarförbundets då nazistiska ledning och Tyskland att de norska redarna skulle beordra sina skepp till neutral eller tyskkontrollerad hamn, vilket Höegh och alla de andra nekade att göra. De fängslades i Bredtvedt fengsel, men frisläpptes efter några månader. Höegh flydde senare från Norge mot slutet av kriget.

Efter andra världskriget satsade rederiet på linjefart, och i slutet av 1960-talet och början av 1970-talet lades grunden till det som idag är Höegh Autoliners. Høeghs rederi var också en av pionjärerna inom naturgasfrakt och anskaffade 1973 det första LNG-tankfartyget med sfäriska tankar av den så kallade Moss-typen.

I Bilderberggruppens första möte 1954 deltog från Norge Leif Höegh jämte politikern Finn Moe. Han deltog därefter i alla årliga Bilderbergmöten fram till sin död, förutom 1955, och var medlem i Bilderberggruppens styrkommitté.

Källor
Leif Höegh i Store Norske Leksikon
Leif Höegh i Norsk Biografisk Leksikon
Leig Höegh – Fleet over time

Norska redare
Alumner från universitetet i Oslo
Födda 1896
Avlidna 1974
Män
Bilderberggruppen
Personer inom Norges näringsliv under 1900-talet
Näringslivspersoner från Oslo
Sven Fredholm

Sven Adolf Fredholm, född den 16 augusti 1885 i Stockholm, död den 14 januari 1956 i Nättraby församling, Blekinge län, var en svensk sjömilitär. Han var far till Christer Fredholm.

Fredholm avlade studentexamen i Stockholm 1904. Han blev marinunderintent 1907, marinintendent av andra graden 1912 och av första graden 1918, förste marinintendent 1931, och var direktör i marinens familjepensionskassa 1932–1937 samt chef för stationskontoret i Karlskrona 1936–1937. Fredholm befordrades till kommendörkapten av första graden vid marinintendenturkåren 1937 och till kommendör 1942, i kårens reserv 1945. Han var assistent vid marinförvaltningens intendenturavdelning 1937–1941 och chef för intendenturförvaltningen i Sydkustens marindistrikt 1941–1945. Fredholm invaldes som ledamot av Örlogsmannasällskapet 1943. Han blev riddare av Vasaorden 1928 och av Nordstjärneorden 1942.

Källor 

 
 
 
 
 
 
 

Svenska sjöofficerare
Ledamöter av Kungliga Örlogsmannasällskapet
Riddare av Nordstjärneorden
Riddare av Vasaorden
Svenska militärer under 1900-talet
Militärer från Stockholm
Födda 1885
Avlidna 1956
Män
Dijana Karatović

Dijana Karatović, född 6 maj 1995, är en kroatisk volleybollspelare (vänsterspiker).

Miloš spelar med Kroatiens landslag och har med dem deltagit i European Volleyball League 2022 och  VM 2022. Hon har spelat hela sin klubbkarriär i Kroatien.

Referenser

Noter

Födda 2003
Levande personer
Kvinnor
Kroatiska idrottare under 2000-talet
Kroatiska landslagsspelare i volleyboll (damer)
Volleybollspelare i ŽOK Osijek
Volleybollspelare i ŽOK Vukovar
Volleybollspelare i OK Kaštela
U16/U17-EM i volleyboll för damer

U16/U17-EM i volleyboll för damer är en tävling i volleyboll för U17-landslag (till och med 2021 U16-landslag). Tävlingen arrangeras av CEV (det europeiska volleybollförbundet) och hålls vartannat år med tolv deltagande landslag.

Upplagor

Referenser

Externa länkar
CEV:s webbplats för turnering 

Internationella volleybolltävlingar i Europa
Nils Wieslander

Nils Algot Wieslander, född 29 oktober 1905 i Östra Karups församling i Hallands län, död 3 mars 1990 i S:t Nikolai församling i Halmstad, var en svensk jägmästare.

Nils Wieslander tillhörde släkten Wieslander från Småland och var son till godsägaren William Wieslander och Karin Jäderholm. Efter studentexamen i Halmstad 1924 studerade han vid Skogshögskolan (SkHS) där han tog examen 1930. Han anställdes vid skogsvårdsstyrelsen i Hallands län 1931, blev 1940 biträdande länsjägmästare i Älvsborgs län och 1951 länsjägmästare där. Från 1959 verkade han som länsjägmästare i Hallands län.

Han var ordförande i älgskadenämnden, vice ordförande i Hallands läns jaktvårdsförening, ordförande i dess arbetsutskott och ordförande för boställsstyrelsen i Halmstads kyrkliga samfällighet från 1962. Han skrev artiklar för fackpressen. Han var riddare av Nordstjärneorden (RNO) och hade en utmärkelse från Svenska Jägareförbundet (SvJägFHmS).

År 1934 gifte han sig med Märtha Bergman (1908–2004), dotter till verkmästaren Valentin Bergman och Anna Nordholm. De fick fyra barn mellan 1936 och 1947. Makarna är begravda på Karlsro kyrkogård i Halmstad.

Källor

Svenska jägmästare
Personer i Sverige under 1900-talet
Personer från Östra Karups socken
Födda 1905
Avlidna 1990
Män
Lisa Hörnqvist

Lisa Hörnqvist, född den 26 juni 2005 i Luleå domkyrkoförsamling, är en svensk skidskytt tävlande för Luleå Gjutarens IF. Hon studerar sedan 2021 vid Sollefteå skidskyttegymnasium.

Kvinnor
Födda 2005
Levande personer
Svenska skidskyttar
Svenska idrottare under 2000-talet
Idrottare från Luleå
Szymon Marciniak

Szymon Marciniak (polskt uttal: [ˈʂɨmɔn marˈt͡ɕiɲak]), född 7 januari 1981, är en polsk professionell fotbollsdomare. Han anses vara en av de bästa polska domarna. 

Marciniak dömde Uefa Super Cupen 2018 mellan Real Madrid och Atlético Madrid. Han dömde VM-finalen mellan Argentina och Frankrike den 18 december 2022 i Lusail, Qatar.

Referenser 

Män
Domare i VM i fotboll 2022
Domare i VM i fotboll 2018
Levande personer
Födda 1981
Fotbollsdomare
Personer i Polen under 2000-talet
Personer från Płock
Gösta Wieslander

Gösta Vilhelm Wieslander, född 27 januari 1907 i Jönköpings Kristina församling i Jönköpings län, död 26 september 1975 i Grevie församling i dåvarande Kristianstads län, var en svensk skolman.

Gösta Wieslander tillhörde släkten Wieslander från Småland och var son till häradshövdingen Ivar Wieslander och Anna Larsson. Han gick ut Skogshögskolan (SkHS) 1930, diplomerades från Handelshögskolan i Stockholm (DHS) 1933 och blev ekonomie magister vid samma lärosäte 1937. Vidare blev han skoglig licentiat vid Skogshögskolan (SkHS) 1949.

Han var rektor vid Umeå handelsgymnasium 1938–1958 och vid Helsingborgs handelsgymnasium 1958–1965 samt lektor i samhällsekonomi och geografi där från 1965.

Han var sekreterare i Comité Int du Bois Wien 1936, ordförande i särskild taxeringsnämnd 1944 och sekreterare i landstingets näringsutredning i Luleå 1944–1948. Han författade Skogsbristen i Sverige under 1600- och 1700-talen (1935) och Arbetskraftsbalansen inom Norrbottens läns skogsbruk intill år 1970 (1948). Wieslander var riddare av Nordstjärneorden (RNO).

Gösta Wieslander gifte sig 1940 med Maj Nidelius. De fick barnen Kerstin (1948–1949), Magnus (född 1949) och Carina (född 1951). Han är begravd på Grevie kyrkogård.

Källor

Externa länkar
Gösta Wieslander på Libris (bibliotekskatalog)

Svenska lektorer
Svenska skolledare under 1900-talet
Personer från Jönköping
Födda 1907
Avlidna 1975
Män
Alessandro Vogliacco

Alessandro Vogliacco, född 14 september 1998, är en italiensk fotbollsspelare (mittback) som spelar för Genoa i Serie B.

Privatliv 
Vogliacco har en dotter vid namn Violante, född 2021, tillsammans med partnern Virginia Mihajlović, som är dotter till Siniša Mihajlović.

Källor

Noter 

Italienska fotbollsspelare
Spelare i Juventus FC
Spelare i Calcio Padova
Spelare i Pordenone Calcio
Spelare i Benevento Calcio
Spelare i Genoa CFC
Spelare i Serie B
Spelare i Serie C
Födda 1998
Levande personer
Män
Personer från provinsen Bari
Italienska idrottare under 2000-talet
Jesper Bärgård

Jesper Bärgård, född 1993 i Enköping, är en svensk ishockeyspelare som spelar för Enköpings SK HK som är hans moderklubb. Som junior spelade han även för Linköping HC. Som senior har han spelat för många olika klubbar i Hockeyettan, bl.a. fyra säsonger för moderklubben, tre säsonger för Nybro Vikings IF samt en säsong vardera för Olofströms IK, Borlänge HF, Vimmerby HC, Lindlövens IF och HC Vita Hästen.

Klubbkarriär

Referenser 
 

Födda 1993
Idrottare från Enköping
Levande personer
Män
Spelare i Borlänge HF
Spelare i HC Vita Hästen
Spelare i Lindlövens IF
Spelare i Linköping HC
Spelare i Nybro Vikings
Ishockeyspelare i Olofströms IK
Spelare i Portland Pirates
Ishockeyspelare i Tranås AIF
Spelare i Vimmerby Hockey
Svenska idrottare under 2000-talet
Svenska ishockeyspelare
Knäckarbanketten

Knäckarbanketten är Sveriges Radios julkalender 2020. Radioprogrammet skrevs av Sara Bergmark Elfgren och regisserades av Eva Staaf med illustrationer av Emil Maxén. Producent var Camilla van der Meer Söderberg och Karin Andersson och ljudtekniker Frida Englund.

Handling 
Historien utspelar sig i ett hertigdöme som styrs av två tvillingbröder, Ludbert och Odert och handlar om barnen Ottilia och Amund, som måste kämpa mot krafter som vill skilja dem åt.

Medverkande 

 Jonas Leksell – lucköppnare
 Frida Mankert – Ottilia
 Mio Ollinen – Amund
 Maria Sundbom Lörelius – berättaren
 Andreas Rothlin Svensson – Ludbert
 Omid Khansari – Odert / hungersnöden / harledare
 Karin Franz Körlof – Helika
 Sven Björklund – bankettmästare von Fiesk / kokerska
 Rasmus Luthander – Dolf / Seved
 Olof Wretling – biskopsfisken / kapten Krut
 Angelika Prick – Petronella
 Aleksa Lundberg – basilisken
 Ivan Mattias Pettersson – Reprebus / major Dunder
 Eva Melander – mantikoran / Lucia
 Bahareh Razekh Ahmadi – Grå
 Laura Jonstoij Berg – Cajsa

Musik 

 Kompositör – Frida Johansson
 Sång/cello – Eva Lestander
 Cembalo – Olov Lindroth
 Slagverk / syntar – Christian Gabel
 Fiol / tramporgel / syntar / piano – Frida Johansson

Källor

Fotnoter

Externa länkar 

 

Julkalendrar i Sveriges Radio
Radioprogram startade 2020
Radioprogram nedlagda 2020
Hjalmar Heden

Johan Adolf Hjalmar Heden, född den 4 juli 1868 i Göteborg, död den 25 april 1951 i Stocksund, var en svensk historiker och folkhögskoleman.

Heden avlade filosofie kandidatexamen vid Uppsala universitet 1889 och filosofie licentiatexamen vid Göteborgs högskola 1902. Han promoverades (som en av de första vid högskolan) till filosofie doktor 1903. Heden var  lärare vid Hvilans folkhögskola 1892–1896 och vid Värmlands läns folkhögskola i Molkom 1896–1903 samt föreståndare för Västernorrlands läns folkhögskola i Fränsta 1903–1908 och för Värmlands läns folkhögskola i Molkom 1908–1933. Han var ordförande i Svenska folkhögskollärareföreningen 1916–1923 och vice ordförande 1923–1927. Heden blev riddare av Nordstjärneorden 1921. Han vilar på Djursholms begravningsplats.

Bibliografi 

 Erik Dahlberg (1900)
 Studier till Danmarks reformationshistoria (doktorsavhandling, 1903)
 Västernorrlands läns kungliga hushållningssällskap 1805-1904 (I 1905, II 1925)
 Från Wienkongressen till februarirevolutionen (1939, i Folkens historia genom tiderna)

Källor 

 
 
  
 Heden, Johan Adolf Hjalmar på SvenskaGravar.se

Folkhögskollärare
Riddare av Nordstjärneorden
Svenska skolledare under 1900-talet
Svenska historiker under 1900-talet
Lärare från Göteborg
Forskare från Göteborg
Gravsatta på Djursholms begravningsplats
Födda 1868
Avlidna 1951
Män
SWESTR

SWESTR, eller Swedish Krona Short Term Rate, är en referensränta som administreras av Sveriges Riksbank och publiceras varje bankdag. SWESTR är en transaktionsbaserad referensränta som Riksbanken beräknar utifrån transaktioner som genomförs på penningmarknaden från en bankdag till nästa (O/N eller over-night) i svenska kronor.

Historik 

Under den globala finanskrisen 2008-2009 försämrades likviditeten i interbank-lånemarknaden avsevärt vilket bidrog till en osäkerhet huruvida de traditionella IBOR-referensräntorna (t.ex. STIBOR) faktiskt speglade rådande marknadsförhållanden. För att öka förtroendet för referensräntor så beslutade riksbankens direktion i december 2019 att införa SWESTR som en transaktionsbaserad referensränta. Detta ansågs vara samstämmigt med den internationella utvecklingen där flera centralbanker tagit ansvar för att tillhandahålla liknande referensräntor. SWESTR introducerades under en testperiod från den 27 januari 2021 till och med 1 september samma år, och från och med noteringen som publicerades den 2 september 2021 kunde referensräntan börja att användas i finansiella kontrakt.

Process för publicering 

 Tidigt på morgonen så rapporterar ett antal olika av Riksbankens största och mest aktiva penningpolitiska motparter transaktionsdata som genomförts föregående bankdag.
 Därefter granskar Riksbanken underlaget för att se till att transaktionerna uppfyller de kriterier som krävs för att SWESTR. 
 Viss databearbetning sker genom att trimma underlaget med 25 %. Detta minskar påverkan från extremvärden.
 Därefter görs en av tre olika beräkningsmetoder för att få fram ett värde:
 Den normala metoden tillämpas om alla robusthetskrav är uppfyllda. SWESTR beräknas som en volymviktad medelvärdesränta baserat på det trimmade underlaget.
 En alternativ metod tillämpas om robusthetskraven inte är uppfyllda. SWESTR baseras i detta fall på dagens transaktionsunderlag samt historiska data från de två tidigare bankdagarna.
 Vid tekniska problem där dagens transaktioner inte är tillgängliga så beräknas SWESTR enbart utifrån historisk data från de två tidigare bankdagarna.
 kl 11.00 publiceras sedan SWESTR med tre decimaler samt information om antal transaktioner som ligger till grund för beräkningen, total transaktionsvolym, antal rapportörer, tillämpad beräkningsmetod samt eventuell motivering till varför den normala metoden ej kunnat användas.

Framtid 
Riksbanken har kommunicerat att de anser att marknadsaktörerna i närtid bör sluta att använda Stibor på dess kortaste löptid och istället använda SWESTR. På längre sikt anser de även att användandet av Stibor bör upphöra på samtliga löptider, vilket kan ske på ett ordnat sätt under en mångårig period där Riksbanken är med och aktivt stödjer en sådan övergång.

Referenser

ränta