kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Wienerfilharmonikernas nyårskonsert 1983

Wienerfilharmonikernas nyårskonsert 1983 räknas som den 43:e nyårskonserten från Wien och ägde rum den 1 januari 1983 i Wiens Musikverein. Det var den 25:e nyårskonserten vars 2:a del sändes på TV via Eurovision. Dirigent var för fjärde gången Lorin Maazel, som 1980 övertog uppgiften efter den legendariske Willi Boskovsky. Maazel skulle komma att dirigera alla nyårskonserter från 1982 till 1986.

Historia
Strikt räknat var det Wienerfilharmonikernas 38:e nyårskonsert, eftersom det inte var förrän 1946 som Josef Krips introducerade denna titel, som behölls 1947 och därefter. Dessutom var det den 44:e Årsskifteskonserten, då det vid årsskiftet 1939/40 gavs en Außerordentliches Konzert (extraordinär konsert) av Wienerfilharmonikerna, som dock ägde rum på nyårsafton 1939. 

Enskilda musikstycken ackompanjerades av balettinspelningar. Medlemmar ur baletten i Wiener Staatsoper dansade i koreografi av Gerlinde Dill.

Program

1:a delen 
 Johann Strauss den yngre: Ouvertyr till operetten Indigo und die 40 Räuber
 Josef Strauss: Freuden-Grüsse, Vals, op. 128*
 Josef Strauss: Die Libelle, Polka mazur, op. 204
 Josef Strauss: Velocipede, Polka schnell, op. 259
 Johann Strauss den yngre: Wiener Bonbons, Walzer, op. 307

2:a delen 
 Johann Strauss den yngre: Ouvertyr till operetten Eine Nacht in Venedig
 Johann Strauss den yngre: Stadt und Land, Polka mazur, op. 322
 Johann Strauss den yngre: Wo die Citronen blüh’n, Vals, op. 364
 Johann Strauss den yngre: 's gibt nur a Kaiserstadt, 's gibt nur a Wien, Polka, op. 291
 Johann Strauss den yngre: Freikugeln, Polka schnell, op. 326
 Johann Strauss den yngre: Geschichten aus dem Wienerwald, Vals, op. 325
 Josef Strauss: Aus der Ferne, Polka mazur, op. 270
 Johann Strauss den yngre: Éljen a Magyár, Polka schnell, op. 332

Extranummer 
 Johann Strauss den yngre: Perpetuum mobile, Musikalischer Scherz, op. 332
 Johann Strauss den yngre: An der schönen blauen Donau, Vals, op. 314
 Johann Strauss den yngre: Radetzkymarsch, op. 228

Verkförteckningen och verkens ordning finns på Wienerfilharmonikernas webbplats.De verk markerade med * stod för första gången på programmet till en nyårskonsert.

Medverkande 
 Lorin Maazel, Dirigent
 Wienerfilharmonikerna

Weblänkar 
 Programmet till Nyårskonserten 1983 på wienerphilharmoniker.at

Litteratur 
 Kurt Dieman-Dichtl: Wiens goldener Klang. Geschichten um die Wiener Philharmoniker und ihr Neujahrskonzert. Amalthea, Wien 1996. .

Referenser 

1983
1983 i Österrike
Musikåret 1983
Wien under 1980-talet
Wienerfilharmonikernas nyårskonsert 1984

Wienerfilharmonikernas nyårskonsert 1984 räknas som den 44:e Nyårskonserten från Wien och ägde rum den 1 januari 1984 i Wiens Musikverein. Det var den 26:e nyårskonserten vars 2:a del sändes på TV via Eurovision. Dirigent var för femte gången Lorin Maazel, som 1980 övertog uppgiften efter den legendariske Willi Boskovsky. Maazel skulle komma att dirigera alla nyårskonserter från 1982 till 1986.

Historia
Strikt räknat var det Wienerfilharmonikernas 39:e nyårskonsert, eftersom det inte var förrän 1946 som Josef Krips introducerade denna titel, som behölls 1947 och därefter. Dessutom var det den 45:e Årsskifteskonserten, då det vid årsskiftet 1939/40 gavs en Außerordentliches Konzert (extraordinär konsert) av Wienerfilharmonikerna, som dock ägde rum på nyårsafton 1939. 

Enskilda musikstycken ackompanjerades av balettinspelningar. Medlemmar ur baletten i Wiener Staatsoper dansade i koreografi av Gerlinde Dill.

Program

1:a delen 
 Johann Strauss den yngre: Ouvertyr till operetten Die Fledermaus
 Johann Strauss den äldre: Beliebte Annen-Polka, op. 137
 Johann Strauss den yngre: Nordseebilder, Vals, op. 390
 Josef Strauss: Heiterer Muth, Polka française, op. 281
 Josef Strauss: Allerlei, Polka schnell, op. 219*

2:a delen 
 Franz von Suppé: Ouvertyr till operetten Dichter und Bauer*
 Josef Strauss: Brennende Liebe, Polka mazur, op. 129
 Josef Strauss: Auf Ferienreisen, Polka schnell, op. 133
 Johann Strauss den yngre: Liebeslieder, Vals, op. 114
 Johann Strauss den yngre: Scherz-Polka, op. 72*
 Johann Strauss den yngre: Csárdás ur operan Ritter Pásmán, op. 441
 Johann Strauss den yngre: Annen-Polka, op. 117
 Johann Strauss den yngre: Wiener Blut, Walzer, op. 354

 Extranummer 
 Johann Strauss den yngre: Auf der Jagd, Polka schnell, op. 373
 Johann Strauss den yngre: An der schönen blauen Donau, Vals, op. 314
 Johann Strauss den äldre: Radetzkymarsch, op. 228

Verkförteckningen och verkens ordning finns på Wienerfilharmonikernas webbplats.De verk markerade med * stod för första gången på programmet till en nyårskonsert.

 Medverkande 
 Lorin Maazel, Dirigent
 Wienerfilharmonikerna

 Weblänkar 
 Programmet till nyårskonserten 1984 på wienerphilharmoniker.at Litteratur 
 Kurt Dieman-Dichtl: Wiens goldener Klang. Geschichten um die Wiener Philharmoniker und ihr Neujahrskonzert.'' Amalthea, Wien 1996. .

Referenser 

1984
1984 i Österrike
Musikåret 1984
Wien under 1980-talet
Wienerfilharmonikernas nyårskonsert 1985

Wienerfilharmonikernas nyårskonsert 1985 räknas som den 45:e Nyårskonserten från Wien och ägde rum den 1 januari 1985 i Wiens Musikverein. Det var den 27:e nyårskonserten vars 2:a del sändes på TV via Eurovision. Dirigent var för sjätte gången Lorin Maazel, som 1980 övertog uppgiften efter den legendariske Willi Boskovsky. Maazel skulle komma att dirigera alla nyårskonserter från 1982 till 1986.

Historia
Strikt räknat var det Wienerfilharmonikernas 40:e nyårskonsert, eftersom det inte var förrän 1946 som Josef Krips introducerade denna titel, som behölls 1947 och därefter. Dessutom var det den 46:e Årsskifteskonserten, då det vid årsskiftet 1939/40 gavs en Außerordentliches Konzert (extraordinär konsert) av Wienerfilharmonikerna, som dock ägde rum på nyårsafton 1939. 

Enskilda musikstycken ackompanjerades av balettinspelningar. Medlemmar ur baletten i Wiener Staatsoper dansade i koreografi av Gerlinde Dill.

Program

1:a delen 
 Johann Strauss den yngre: Ouvertyr till operetten Zigenarbaronen
 Josef Strauss: Die Schwätzerin, Polka mazur, op. 144
 Eduard Strauß: Bahn frei!, Polka schnell, op. 45
 Josef Strauss: Mein Lebenslauf ist Lieb’ und Lust, Vals, op. 263
 Josef Strauss: Im Fluge, Polka schnell, op. 230

2:a delen 
 Hector Berlioz: Le Carnaval romain. Ouverture caractéristique, op. 9*
 Eduard Strauß: Fesche Geister, Vals, op. 75
 Johann Strauss den yngre: Neue Pizzicato-Polka, op. 449
 Johann Strauss den äldre: Gitana-Galopp, op. 108 (Instrumentation: Max Schönherr)*
 Josef Strauss: Jokey-Polka, Polka schnell, op. 278
 Josef Strauss: Transactionen, Vals, op. 184
 Johann Strauss den yngre: Lob der Frauen, Polka mazur, op. 315
 Johann Strauss den yngre: Tik-Tak-Polka, Polka schnell, op. 365
 Johann Strauss den yngre: Kaiser Franz Joseph-Marsch, op. 67 (Instrumentation: Max Schönherr)*

Extranummer 
 Johann Strauss den yngre: Banditen-Galopp, op. 378
 Johann Strauss den yngre: An der schönen blauen Donau, Vals, op. 314
 Johann Strauss den äldre: Radetzkymarsch, op. 228

Verkförteckningen och verkens ordning finns på Wienerfilharmonikernas webbplats.De verk markerade med * stod för första gången på programmet till en nyårskonsert.

Medverkande 
 Lorin Maazel, Dirigent
 Wienerfilharmonikerna

Weblänkar 
 Programmet till nyårskonserten 1985 på wienerphilharmoniker.at

Litteratur 
 Kurt Dieman-Dichtl: Wiens goldener Klang. Geschichten um die Wiener Philharmoniker und ihr Neujahrskonzert. Amalthea, Wien 1996. .

Referenser 

1985
1985 i Österrike
Musikåret 1985
Wien under 1980-talet
Wienerfilharmonikernas nyårskonsert 1986

Wienerfilharmonikernas nyårskonsert 1986 räknas som den 46:e Nyårskonserten från Wien och ägde rum den 1 januari 1986 i Wiens Musikverein. Det var den 28:e nyårskonserten vars 2:a del sändes på TV via Eurovision. Dirigent var för sjätte och sista gången Lorin Maazel, som 1980 övertog uppgiften efter den legendariske Willi Boskovsky. Maazel skulle komma att dirigera alla nyårskonserter från 1982 till 1986.

Historia
Strikt räknat var det Wienerfilharmonikernas 41:a nyårskonsert, eftersom det inte var förrän 1946 som Josef Krips introducerade denna titel, som behölls 1947 och därefter. Dessutom var det den 47:e Årsskifteskonserten, då det vid årsskiftet 1939/40 gavs en Außerordentliches Konzert (extraordinär konsert) av Wienerfilharmonikerna, som dock ägde rum på nyårsafton 1939.

Program

1:a delen 
 Johann Strauss den yngre: Ouvertyr till operetten Waldmeister
 Johann Strauss den yngre: Stadt und Land, Polka mazur, op. 322
 Johann Strauss den äldre: Sperl-Galopp, op. 42
 Johann Strauss den yngre: Wein, Weib und Gesang, Vals, op. 333
 Johann Strauss den yngre: So ängstlich sind wir nicht, Schnell-Polka, op. 413

2:a delen 
 Franz von Suppé: Ouvertyr till operetten Die schöne Galathée
 Josef Strauss: Die Libelle, Polka mazur, op. 204
 Josef Strauss: Dorfschwalben aus Österreich, Vals, op. 164
 Josef Strauss: Plappermäulchen (Musikalischer Scherz), Polka schnell, op. 245
 Johann Strauss den yngre: Stürmisch in Lieb' und Tanz, Polka schnell, op. 393
 Johann Strauss den yngre: Künstlerleben, Vals, op. 316
 Johann Strauss den yngre: Egyptischer Marsch, op. 335
 Johann Strauss den yngre: Leichtes Blut, Polka schnell, op. 319

Extranummer 
 Johann Strauss den yngre: Éljen a Magyár! , Polka schnell, op. 332
 Johann Strauss den yngre: An der schönen blauen Donau, Vals, op. 314
 Johann Strauss den äldre: Radetzkymarsch, op. 228

Verkförteckningen och verkens ordning finns på Wienerfilharmonikernas webbplats.Kurt Dieman-Dichtl: Wiens goldener Klang. Geschichten um die Wiener Philharmoniker und ihr Neujahrskonzert. Amalthea, Wien 1996. , s. 145–149.

Medverkande 
 Lorin Maazel, Dirigent
 Wienerfilharmonikerna

Weblänkar 
 Programmet till nyårskonserten 1986 på wienerphilharmoniker.at

Litteratur 
 Kurt Dieman-Dichtl: Wiens goldener Klang. Geschichten um die Wiener Philharmoniker und ihr Neujahrskonzert. Amalthea, Wien 1996. .

Referenser 

1986
1986 i Österrike
Musikåret 1986
Wien under 1980-talet
Anders Wide

Anders Wide, född 17 september 1854 i Sundsvall, död 25 december 1938 i Stockholm, var en svensk läkare.

Anders Wide var son till handlaren Nils Wide och Catharina Ulrika Wiklund. Efter mogenhetsexamen i Härnösand 1874 studerade han vid Uppsala universitet och blev 1880 medicine kandidat, 1884 medicine licentiat och medicine doktor där 1886. Wide avlade gymnastiklärarexamen vid Gymnastiska centralinstitutet 1886. Han var biträdande läkare vid Gymnastiskt-ortopediska institutet 1885–1888, föreståndare där 1888–1924, docent i medicinsk gymnastik och ortopedi vid Karolinska Institutet 1890–1924 och fick professors namn, heder och värdighet 1904. Wide var därutöver intendent vid Söderköpings brunn och bad 1886–1890 och vid Lysekils havsbad 1892–1914. Han gav kurser i medicinsk gymnastik, massage och ortopedi för medicinare i Stockholm 1887–1924 och i Uppsala från 1893. På Wides initiativ bildades 1891 Föreningen för bistånd åt lytta och vanföra i Stockholm samt 1892 denna förenings arbetsskola. Han var 1891–1914 ordförande i styrelsen för Stockholms vanföreanstalt. 1888–1899 och 1905–1916 var han redaktör för Tidskrift i gymnastik. Wide var en ledargestalt inom svensk medicinsk gymnastik, ortopedi, vanförevård och balneologi. Hans kurser i medicinsk gymnastik besöktes under mer än 35 års tid av en mängd svenska och inte så få utländska läkare, och den svenska gymnastiken hade i Wide en av sina få vetenskapliga stöttepelare. Hans Handbok i medicinsk gymnastik (1896) översattes till tyska (två upplagor), franska, engelska, italienska och ryska. I sitt flitiga författarskap var Wide i många avseenden en föregångsman för moderna ortopediska synpunkter av funktionell art. I den svenska vanförevården var Wide från starten under mer än 20 år den ledande medicinska kraften. Som badläkare i Lysekil vidmakthöll han med energi och viss mån klinisk-vetenskaplig inställning badortens berömmelse sedan Carl Curmans dagar. Som människa var han rättfram, pålitlig, företagsam och vital, om än samtidigt originell och rätt säregen. På äldre dagar blev han inbunden och dyster.

Källförteckning 
 

Innehavare av professors namn
Svenska läkare
Personer från Sundsvall
Födda 1854
Avlidna 1938
Män
Frank Johansson

Frank Johansson, född 25 augusti 1962 i Karis, är journalist och chef för Amnesty International i Finland sedan 1996. 

Han har beskrivits som idealist, världsförbättrare och samhällsdebattör men betecknar sig själv som journalist och  människorättsbyråkrat.

Biografi
Johansson bodde i Kenya under sin barndom och reste till USA som utbytesstudent innan han avlade studentexamen i Finland. Han demonstrerade för fred, gick med i Amnesty och vägrade millitärtjänst.

Efter studier i journalistik och internationell politik reste han  till Afrika 1988. Efter en tid i  Kenya fortsatte han till Sydafrika där han engagerade sig i kampen mot apartheid. Han skrev artiklar om ANC i bland annat Hufvudstadsbladet och Dagens Nyheter och efter återkomsten till Finland 1990 blev han informationssekreterare på Amnesty. 

Johansson ansökte om tjänstledigt år 2007 och ställde upp som kandidat för De Gröna i Helsingfors vid riksdagsvalet 2007.
Han misslyckades och blev inte vald så hans hustru föreslog att han skulle återuppta sina studier vid Helsingfors universitet. Efter magisterexamen återvände han med ny energi till chefsjobbet på Amnesty. 

Frank Johansson är gift med Hanna Johansson, som är professor vid Konstuniversitetets Bildkonstakademi, och paret har tre vuxna barn.

Johansson utsågs till sommarpratare i radioprogrammet Vegas sommarpratare i YLE år 2023.

Källor

Finländska politiker
Personer från Karis
Män
Levande personer
Födda 1962
Sommarpratare 2023
VC Maaseik

VC Maaseik är en volleybollklubb (herrar) från Maaseik, Belgien. Klubben grundades 1960 och debuterade i Liga A (högsta divisionen) 1976. Den har blivit belgiska mästare 16 gånger (1990/1991, 1994-1999, 2000-2004, 2007-2009, 2010-2012, 2017-2019) och vunnit belgiska cupen 14 gånger. Internationellt har de nått final i europacupen två gånger (1996/1997 och 1998/1999) och i CEV Cup en gång (2007/2008).

Referenser

Externa länkar
Webbplats
Oleksandra Milenko

Oleksandra Jurijivna Milenko (ukrainska: Міленко Олександра Юріївна), född 29 juni 1999 i Bila Tserkva, Ukraina, är en ukrainsk volleybollspelare (vänsterspiker).

Milenko har spelat med Ukrainas landslag, både på junior och seniornivå. Hon har spelat med klubbar i Ukraina, Ryssland och Turkiet.

Källor

Noter

Ukrainska landslagsspelare i volleyboll (damer)
Volleybollspelare i VK Halytjanka Ternopil
Volleybollspelare i SK Prometej
Volleybollspelare i Nilüfer Belediyespor
Födda 1999
Levande personer
Kvinnor
Ukrainska idrottare under 2000-talet
Personer från Kiev oblast
Susanna Silfverskiöld

Susanna Silfverskiöld, född den 26 januari 1998, är en svensk opinionsbildare och debattör som gjort sig ett namn på Twitter. Hon arbetar sedan april 2023 som politiskt sakkunnig på statsrådsberedningens pressavdelning. Tidigare har hon varit ledarskribent på Svenska Dagbladet, copywriter hos Moderaterna och anställd vid näringslivets tankesmedja Timbro. 

Hon har gjort sig ett namn på Twitter där hennes konto @susannasilfver har över 50 000 följare. 2022 utsåg Medieakademin henne i Maktbarometern till årets komet på Twitter och placerade henne som 68:e mäktigast på svenska Twitter. Mediemätaren, en återkommande analys av det svenska politiska samtalet som publiceras av företaget Kantar Sifo, utsåg 2022 Silfverskiöld till den dominerande rösten på politiktwitter".

Referenser 

Födda 1998
Kvinnor
Levande personer
Svenska debattörer
13241 Biyo

13241 Biyo eller 1998 KM41 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 22 maj 1998 av LINEAR i Socorro County, New Mexico. Den är uppkallad efter Josette Biyo.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av LINEAR
Astronomiska upptäckter 1998
Vital Heynen

Vital Heynen, född 12 juni 1969 i Maaseik, Belgien, är en volleybolltränare och -spelare.

Heynen spelade hela sin spelkarriär med VC Maaseik från hemstaden. Med dem blev han belgisk mästare och belgisk cupmästare ett stort antal gånger, samt nådde final i europacupen två gånger. Efter att han avslutade sin spelarkarriär gick han över till att träna klubben, och det är som tränare han har sina största meriter. Som tränare fortsatt han att vinna belgiska titlar med VC Maaseik och blev vald till årets belgiska tränare både 2009 och 2011. 

Han gick 2012 över till Ziraat Bankası SK i Turkiet och blev samma år även förbundskapten för Tysklands herrlandslag. Heynen stannade i Turkiet en säsong innan han gick över till BKS Bydgoszcz i Polen, där han stannade två säsonger. Han fortsatte till Tours VB i Frankrike, med vilka han vann franska supercupen. Heynen slutade 2016 som förbundskapten i Tyskland, medan han samma år tog över som tränare för en tysk klubb - VfB Friedrichshafen. Med dem vann han tyska cupen och tyska supercupen flera gånger. Han blev 2017 förbundskapten för hemlandets herrlandslag, ett uppdrag som han hade under ett år innan han istället blev förbundskapten för Polens herrlandslag. Han lämnade 2019 Tyskland för att träna Sir Safety Umbria Volley, med vilka han vann italienska supercupen två gåner. Han behöll uppdraget till 2021 då han även slutade uppdraget som förbundskapten i Polen.

Från att tidigare ha tränat herrlag tog Heynen 2022 över som tränare för Nilüfer BSKs damlag och blev även förbundskapten för Tysklands damlandslag.

Källor

Noter 

Volleybollspelare i VC Maaseik
Volleybolltränare i VC Maaseik
Volleybolltränare i Ziraat Bankası SK
Volleybolltränare i BKS Bydgoszcz
Volleybolltränare i Tours VB
Volleybolltränare i VfB Friedrichshafen
Volleybolltränare i Sir Safety Umbria Volley
Volleybolltränare i Nilüfer BSK
Förbundskaptener för Tysklands herrlandslag i volleyboll 
Förbundskaptener för Tysklands damlandslag i volleyboll
Förbundskaptener för Polens herrlandslag i volleyboll
Förbundskaptener för Belgiens herrlandslag i volleyboll
Belgiska volleybolltränare
Belgiska volleybollspelare
Födda 1969
Levande personer
Män
Ballerina (film, 2024)

Ballerina är en amerikansk action-thillerfilm från 2024. Filmen är regisserad av Len Wiseman, med manus skrivet av Shay Hatten och Emerald Fennell. Det är den första spinoffen på John Wick-franchisen och utspelar sig mellan händelserna i John Wick: Chapter 3 – Parabellum och John Wick: Chapter 4.

Filmen är planerad att ha biopremiär i Sverige den 7 juni 2024.

Rollista (i urval) 
 Ana de Armas – Rooney
 Anjelica Huston – "The Director"
 Norman Reedus
 Gabriel Byrne
 Lance Reddick – Charon
 Catalina Sandino Moreno
 Ian McShane – Winston Scott
 Keanu Reeves – Jardani Jovonovich / Jonathan "John" Wick

Produktion 
Filminspelningarna påbörjades den 7 november 2022 i Prag. Ballerina var i postproduktion i februari 2023.

Filmmusiken är komponerad av Marco Beltrami och Anna Drubich, som anslöt sig till filmen i april 2023.

Referenser

Externa länkar 

Amerikanska filmer 2024
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska actionthrillerfilmer
Spinoff-filmer
Filmmusik av Marco Beltrami
Filmer i regi av Len Wiseman
Sigurd Brag

Sigurd Svante Brag, född 17 mars 1933 i Stockholm, är en svensk arkitekt.

Brag, som är son till arkitekt Torbjörn Brag och Margarethe Lunde, avlade ingenjörsexamen på högre tekniska läroverket i Malmö 1953 samt diplomingenjörs- och arkitektexamen vid tekniska högskolan i München 1961. Han anställdes på Thorsten Roos Arkitektkontor AB i Malmö 1961 och var chef för byggnadsavdelningen vid Kommunernas konsultbyrå-Landsbygdens Byggnadsförening i Karlskrona från 1964.

Referenser 

Svenska arkitekter
Födda 1933
Män
Levande personer
Arkitekter från Stockholm
Hanna Jensen

Hanna Jensen, född 1970, är en finländsk journalist och författare. Hon har skrivit två böcker om sina upplevelser när hennes föräldrar drabbades av Alzheimers sjukdom.

År 2009 fick Jensens far diagnosen Alzheimers sjukdom. Han avled 2012 och året efter utkom hon med boken 940 päivää isäni muistina (svenska: 940 dagar som min pappas minne). Två år senare, 2015, fick Jensens mor samma diagnos och hon valde då att skriva en bok även om detta sjukdomsfall. Boken Äitini muistina, toinen kierros (svenska: Som min mammas minne, andra omgången) kom ut 2022. Jensen har i en intervju beskrivit att medan hennes far blev tyst och tillbakadragen så blev modern aktiv, företagsam och ilsken.

Den 2 augusti 2023 är Jensen planerad att berätta om sina erfarenheter i radioprogrammet Vegas sommarpratare.

Hon studerar för närvarande logoterapi.

Bibliografi 
 2009 – Eri nainen - voiko itseään ja elämäänsä muuttaa. Helsingfors: Kirjapaja. .
 2013 – 940 päivää isäni muistina. Helsingfors: Teos. .
 2022 – Äitini muistina, toinen kierros. Helsingfors: Siltala. .

Källor 

Kvinnor
Födda 1970
Levande personer
Finländska författare under 2000-talet
Finländska journalister under 2000-talet
Sommarpratare 2023
Luleå-klass

Luleå-klass är en kommande fartygsklass av ytstridsfartyg för Svenska marinen som kommer byggas av Saab Kockums.

Första fartyget kommer att heta HMS Luleå, övriga fartyg är HMS Norrköping, HMS Trelleborg och HMS Halmstad. Beräknad leverans är 2030 för alla fartyg.

Utveckling 
I januari 2021 fick Saab Kockums ett kontrakt av FMV för produktdefinitionsfasen av Visby gen 2, vilket var en klass med fartyg som till stor del skulle vara baserade på marinens befintliga korvetter av Visby-klass. Ett förändrat omvärldsläge, framförallt Rysslands invasion av Ukraina samt Sveriges ansökan om NATO-medlemskap ledde dock till att utvecklingen av Visby gen 2 stoppades. Istället valde marinen att utveckla nya fartyg som inte är baserade på någon befintlig design.

Då marinen vill undvika förseningar och snabbt ta Luleå-klassen i tjänst finns det planer för att fartygsskroven kommer byggas på ett utländskt skeppsvarv medan Saab Kockums ansvarar för utrustandet fartygen inför att de ska tas i tjänst. En liknande lösning användes också för konstruktionen av HMS Artemis då skrovet byggdes av PGZ Stocznia Wojenna i Gdynia i Polen medan utrustandet av fartyget genomfördes av FRA i Karlskrona.

Utformning 
När Luleå-klassen tas i tjänst kommer de att vara de största fartygen i svenska marinen. Förbättrad räckvidd och uthållighet var drivande faktorer till deras längd på över 100 meter. Luleå-klassen kommer huvudsakligen vara utrustad för luftförsvar.

Noter 

Svenska örlogsfartyg
M/S Backafall

M/S Backafall var en svensk motorfärja som 1980-1995 trafikerade rutten Landskrona – Bäckviken på Ven för  Rederi AB Ventrafiken och som blev skrotad 2012.

Fartyget sjösattes och döptes 1953 till Hugo Hammar efter skeppsbyggaren med samma namn av dennes fru, och sattes i trafik i Göteborg mellan Stora Bommen och Lunbyhamnen på linje 5 och senare mellan Haket, Sörhallsberget och tillbaka på linje 4. Under 1970-talet byggdes hon om först till butik och korvkiosk i Hjuvik genom AB Båtvårdsaffären i Göteborg och fick namnet Mackgrillen. Såldes 1978 och byggdes om igen till lastfärja, och fick då tillbaka sitt ursprungliga namn och sattes på trafik mellan Göteborg och södra skärgården. 1980 togs fartyget över av Landskrona kommun för trafik till Ven och döptes då till Backafall. Trafikerade förbindelsen fram till 1995/1996 då fartygen såldes och flyttades så småningom till Malmö. Låg där för ombyggnad några år men sjönk i hamnen. Bärjades till slut och rapporterades som skrotad 24 september 2012.

Källor
M/S Backafall / Hugo Hammar på www.skargardsbatar.se
Digitalmuseum.se, Sjöhistoriska Museet - Backafall

Noter

Svenska färjor
Fartyg sjösatta 1953
Fartyg byggda i Sverige