kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Anders Amelberg

Anders Amelberg, född 1707, död 1754, var en rådman i Åmål. Han var son till vågmästaren Lars Amelberg och borgmästaren Anders Åberg var hans morbror. Han låg i konflikt med Åberg under 1730-talet, vilket kom att prägla Åmåls politiska liv, och försökte efter Åbergs avgång att själv bli vald till borgmästare istället för Anders Åbergs son, Peter Åberg.. Amelberg var grosshandlare, och hade för sin tid ett betydande antal varor i sitt lager. Han var även under en längre tid riksdagsman. Hans politik, där han försökte frigöra Åmål från Göteborgs inflytande, kom på kant med den etablerade timmerhandeln och de handelsmän som dominerade den åmålska politiken.

Referenser 

Födda 1707
Avlidna 1754
Personer från Åmål
Män
Works Volume 2

Works Volume 2 är det sjätte studioalbumet av den progressiva rockgruppen Emerson, Lake & Palmer, utgivet 10 november 1977.

Låtlista
Sida ett
 "Tiger in a Spotlight" (Keith Emerson, Greg Lake, Carl Palmer, Peter Sinfield) - 4:02
 "When the Apple Blossoms Bloom in the Windmills of Your Mind I'll Be Your Valentine" (Emerson, Lake, Palmer) - 3:56
 "Bullfrog" (Ron Aspery, Colin Hodgkinson, Palmer) - 3:49
 "Brain Salad Surgery" (Emerson, Lake, Sinfield) - 3:05
 "Barrelhouse Shake-Down" (Emerson) - 3:55
 "Watching Over You" (Lake, Sinfield) - 3:54
Sida två
 "So Far to Fall" (Emerson, Lake, Sinfield) - 4:55
 "Maple Leaf Rag" (Scott Joplin, arr. Emerson) - 2:00
 "I Believe in Father Christmas" (Lake, Sinfield) - 3:20
 "Honky Tonk Train Blues" (Meade Lux Lewis, arr. Emerson) - 2:57
 "Show Me the Way to Go Home" (James Campbell, Reginald Connelly) - 3:40

Källor

Musikalbum 2017
Magnus Eneroth

Magnus Siggesson Eneroth, född 1645, död juni 1713 i Åmåls stadsförsamling, Älvsborgs län, var en svensk borgmästare.

Biografi
Magnus Siggesson Eneroth föddes 1645. Han var son till befallningsmannen Sigge Torsson och Brita. Eneroth arbetade som mantalskommissarie i Älvsborgs län. Eneroth hade tidigare varit lagläsare över Dal. Han blev 28 januari 1681 borgmästare vid Åmåls rådhusrätt. Eneroth var riksdagsman vid riksdagen 1697. Han avled 1713 i Åmåls stadsförsamling. Han efterträddes på borgmästarposten av Anders Åberg.

Han dominerade politiken och lät ingen annan lägga sig i hur staden sköttes. Hans tid präglades av striden med omkringliggande städer, särskilt Karlstad, om vem som skulle ha rätt att idka handel vid Byälvens mynning. På grund av ett par skeppsbrott på Vänern led han mot slutet av sitt liv av dålig ekonomi.

Familj
Eneroth gifte sig första gången 1681 med Sigrid Falk. Hon var änka efter vice borgmästaren Olof Töresson Åman i Åmål. Eneroth och Falk fick tillsammans sonen hovrättsrådet Lars Ehrenstam (1681–1744) i Svea hovrätt.

Eneroth gifte sig andra gången med Christina Cnattingius (1675–1720). Hon var dotter till kyrkoherden Sven Cnattingius och Helena Daalhemia i Västerlösa församling. Efter Eneroths död gifte Cnattingius om sig med komministern Jonas Roman i Bolstads församling.

Referenser

Noter 

Män
Födda 1645
Avlidna 1713
Åmåls borgmästare
Personer från Åmål
Borgarståndets riksdagsledamöter
Samfunnshuset, Ny-Ålesund

Samfunnshuset är ett byggnadsminne i Ny-Ålesund i Svalbard.

Samfunnshuset är en av de svenska trähus ("svenskebrakke") som uppfördes 1945 i Ny-Ålesund efter andra världskriget. Det var då ett envåningshus med vind och påbyggdes senare med en våning. Det byggdes som ett gemenskapshus för samhället med bland andra biograflokal, kafé och bibliotek. I den norra delen fanns bostadsrum.

Samfunnshuset används idag fortfarande som ett gemenskapshus för forskarsamhället i byn, även och dess funktion till en del övertagits av Servicehuset. I den södra ändan finns en gymnastik- och träningslokal samt seminarierum. Det finns också en herr- och en dambastu samt ett bubbelbad.

Källor
Samfunnshuset på Riksantikvariens webbplats

Externa länkar
Samfunnshuset på Velferdens webbplats

Byggnader och anläggningar i Svalbard
Byggnadsminnen i Svalbard
Ny-Ålesund
Töres Persson

Töres Persson var enligt traditionen Åmåls egentliga grundläggare. Han var troligen den drivande kraften bakom stadens tillblivelse. Han var borgmästare 1656 till 1681. Förutom stadens andre borgmästare  var han krögare, timmerhandlare och jordbrukare.

Referenser

Litteraturlista 

Män
Åmåls borgmästare
Horace Wells

Horace Wells, född 21 januari 1815 i Hartford, Vermont, död 24 januari 1848, var en amerikansk tandläkare som arrangerade den första dokumenterade tandutdragningen under lustgasbedövning den 11 december 1844 genom att låta en kollega dra ut en av Wells egna tänder efter lustgasinhalation, vilken ledde till att han inte kände någon smärta. Han hade dagen dessförinnan bevistat en förevisning av lustgas, där en person råkade skada sig utan att ha känt smärta och utan att efteråt minnas något av händelsen.

Redan år 1838 hade Wells givit ut en lärobok om tänder, behandling och tandutveckling samt betonat vikten av munhygien inklusive tandborstning, vilket inte var allmänt accepterat på den tiden.

Wells hade troligen en manodepressiv sjukdom med rotlös livsstil som följd och slutade med regelbunden tandläkarverksamhet 1845 för att börja sälja badduschar efter ett eget patent. Han planerade att fara till Paris för att köpa konst för att sälja i USA. 1847 for han till Paris och redogjorde för sin narkosupptäckt inför bland andra Académie Nationale de Médecine.

Wells experimenterade på sig själv med eter och kloroform och under ett kloroformrus på sin 33-årsdag skadade han ett par kvinnor varför han blev fängslad. Några dagar senare begick han självmord i fängelset genom att under kloroformrus skära av sig vänstra lårbensartären. Knappt två veckor tidigare hade Société de Médecine de Paris hedrat honom som den förste som upptäckte och utförde kirurgiska operationer utan att patienten kände smärta. Man hade beslutat att utnämna honom till hedersmedlem och tillägna honom ett medicinskt hedersdoktorat. Hedersbetygelserna nådde aldrig fram till honom innan han dog.

Källor

Noter

Externa länkar
 

Amerikanska tandläkare
Födda 1815
Avlidna 1848
Män
Andrew Murray (1828–1917)

Andrew Murray, född 9 maj 1828, död 18 januari 1917, var en sydafrikansk författare, lärare, pastor och helgelseförkunnare. Han var en centralgestalt inom helgelserörelsen. Genom sina skrifter, blev Murray en ledare inom "Inner Life"/"Higher Life"/Keswickrörelsen, och hans tro på helbrägdagörelse genom tron och hans tro på de apostoliska nådegåvornas fortsättning, gjorde honom till en betydelsefull föregångare till pingströrelsen.

Murray skrev mest om det inre livet i Kristus, och var en sann mystiker.

Han brann för missionen, och betraktade missionen som "the chief end of the church".

Bibliografi 

En bibliografi sammanställd av D. S. B. Joubert uppskattar att Murray publicerade över 240 böcker och traktater, detta tal inkluderar mer än 50 böcker, många av dem författade både på holländska och engelska, inkluderande: 

 Abide in Christ
 Absolute Surrender
 Be Perfect
 Divine Healing
 God's Will: Our Dwelling Place
 Holy in Christ
 How to Raise Your Children for Christ
 Humility: The Beauty of Holiness
 Let Us Draw Nigh
 Like Christ
 Money
 The Deeper Christian Life
 The Lord's Table
 The Holiest of All: An Exposition of the Epistle to the Hebrews
 The Master's Indwelling
 The Ministry of Intercession
 The Power of the Blood of Christ
 The Prayer Life
 The School of Obedience
 The Spirit of Christ
 The Spiritual Life
 The True Vine
 The Two Covenants
 Thy Will Be Done
 Waiting on God
 With Christ in the School of Prayer
 Working for God!
 The Dearth of Conversions
 Jesus Himself
 Lord Teach Us to Pray Or, The Only Teacher

Referenser

Externa länkar 
Böcker om och av Andrew Murray på Internet Archive
World invisible online library (inkluderar flera av Murrays böcker)

Män
Födda 1828
Avlidna 1917
Personligheter inom pingströrelsen
Alumner från Utrechts universitet
Alumner från University of Aberdeen
Rho1 Arae

Rho1 Arae (ρ1 Arae, förkortat Rho1 Ara, ρ1 Ara)  är en dubbelstjärna belägen i den mellersta delen av stjärnbilden Altaret. Den har en skenbar magnitud på 6,28, är mycket svagt synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer och en av de svagaste stjärnorna med Bayerbeteckning. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 5,1 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 640 ljusår (ca 200 parsek) från solen.

Egenskaper
Primärstjärnan Rho1 Arae A är en blå till vit i huvudserien av spektralklass B3 Vnpe , där e-suffixet anger förekomst av emissionslinjer i spektret, vilket pekar på att detta är en Be-stjärna med framträdande och variabla emissionslinjer. Den har en beräknad massa som är ca 6,3 gånger större än solens massa, en radie som är ca 3,6 gånger större än solens och utsänder från dess fotosfär ca 1 400 gånger mera energi än solen vid en effektiv temperatur av ca 19 800 K.

Rho11 Arae är en spektroskopisk dubbelstjärna med en omkretsande följeslagare som anges av skiften i spektret. Men eftersom den primärstjärnan roterar snabbt med en projicerad rotationshastighet av 370 ± 10 km/s är det svårt att erhålla pålitliga omloppsdata. Omloppsperioden har uppskattats till 0,439 dygn. Rho1 Arae har en egenrörelse på 27,4 ± 4,9 km/s i förhållande till sina grannar, vilket gör det till ett flyktstjärna.

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/rho1arae

		
Stjärnbilden Altaret
Bayerobjekt	
Huvudseriestjärnor klass B
Dubbelstjärnor
Be-stjärnor
HD-objekt
Pär Weihed

Pär Alf Weihed, född 19 november 1959, är en svensk professor i malmgeologi och prorektor vid Luleå tekniska universitet sedan den 6 april 2018. Weihed är utbildad vid Göteborgs universitet, där han avlade magisterexamen 1983 och disputerade i mineralogi-petrologi 1992.

Referenser

Externa länkar
 

Män
Födda 1959
Levande personer
Personer verksamma vid Luleå tekniska universitet
Svenska professorer i geologi
Ledamöter av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien
George Hawkins Pembe

George Hawkins Pember, känd som G. H. Pember, född 1837, död 1910, var en engelsk teolog och författare som var knuten till Plymouthbröderna. 

Han studerade på Gonville and Caius College, Cambridge, där han uppnådde en B.A. i klassiska studier 1860. Han gick vidare till postgraduala studier, och uppnådde en M.A.1863. 

Pember var en tidig förespråkare för djurens rättigheter i boken Animals: Their Past and Present 1883. Han kritiserade grymhet mot djur. Han menade också att vissa djur hade evigt liv och skulle få vara med på den nya jorden. 

I sin bok Earth Earliest's Ages, and Their Connection with Modern Spiritualism and Theosophy, 1876, försökte Pember förlika Första Mosebok med den geologiska evidensen för en gammal jord, och var en förespråkare för "gap creationism". 

Han har bl.a. inspirerat Jessie Penn-Lewis författarskap.

Bibliografi 

 Animals: Their Past and Future, London: Hodder & Stoughton, 1883.
 The Antichrist Babylon and the Coming of the Kingdom, London: Hodder & Stoughton, 1886.
 The Great Prophecies of the centuries concerning Israel and the Gentiles 6th ed. London: Hodder & Stoughton, 1909.
 The Lord’s Command. A few words on baptism in the form of a reply to a pamphlet entitled "Baptism: pouring on or dipping in?" London: Hodder & Stoughton, 1904.
 Mystery Babylon the Great and The Mysteries and Catholicism : an exposition of Revelation 17 and 18 and An Account of the Rise of the Roman Catholic Church under Pagan InfluencesLondon: Oliphants, 1942.
 Earth Earliest's Ages, and Their Connection with Modern Spiritualism and Theosophy London: Hodder & Stoughton,1876.
 The church the churches and the mysteries, of revelation and corruption, London: Hodder & Stoughton, 1901.

Referenser

Engelska teologer
Män
Födda 1837
Avlidna 1910
Joakim Lundgren

Joakim Lundgren, född 1973 i Luleå, är professor i energiteknik vid Luleå tekniska universitet. År 2004 disputerade han vid Luleå tekniska universitet med avhandlingen "Design and experimental studies of a biomass fired furnanance for a small- and medium scale heating applications".

Joakim Lundgrens forskning handlar om att utveckla och tillämpa metoder för att utvärdera bioenergiprocesser. Han är föreståndare för Svenskt förgasningscentrum (SFC) som är ett 10-årigt forskningsprogram med en total budget om drygt en halv miljard och där ett stort antal universitet, företag och institut deltar.  

Han är styrelseledamot The Swedish Competence Centre for Renewable Transportation Fuels (f3) och gästforskare vid International Institute for Applied Systems Analysis (IIASA) i Österrike.

Referenser 

Män
Födda 1973
Svenska professorer i energiteknik
Forskare från Luleå
Personer verksamma vid Luleå tekniska universitet
Levande personer
Svenska forskare under 2000-talet
Lorensberg 1

Lorensberg 1 är en fastighet vid Söder Mälarstrand 115 på Södermalm i Stockholm. Byggnaden är ett av de få bevarade äldre bostadshus längs Pålsundets södra sida som idag utgör Pålsundsparken. Fastigheten ägs och förvaltas av AB Stadsholmen och är grönmärkt av Stadsmuseet i Stockholm vilket innebär ”särskilt värdefull från historisk, kulturhistorisk, miljömässig eller konstnärlig synpunkt”.

Historik

Lorensberg kallas även Lorentzberg och har sitt namn efter kamrer Lorentz Johan Götherström som ägde stället på 1820-talet. Då gick tomten ända fram till Pålsundet. Området utstakades i början av 1700-talet och hade flera mindre kvarter som fick namnet Långholmsbron. År 1798 förvärvades fastigheten Långholmsbron 3 av Lorentz Johan Götherströms far, revisorn Lars Johan Götherström, som sedan tidigare även ägde tomt nummer 5. Långholmsbron 3 och 5 hanterades sedan som en enda fastighet. 1833 såldes Lorentzberg till fabrikör Hieronymus Joseph Dehm.

Det smala putsade stenhus i två våningar och inredd vind som finns här idag uppfördes på 1870-talet, exakt årtal är inte klarlagt. Ägaren var före detta portvakten Johan Olofsson som lät inreda sex lägenheter i huset. Huvudbyggnaden förlängdes mot öster med en låg tillbyggnad som innehöll sex vedbodar med egna ingångar mot norr. Tillbyggnaden fick ett brutet tegeltäckt sadeltak som mot söder räcker ända ner till marken. På Olofssons fastighet fanns dessutom två stenhus från 1760-talet. Det ena revs på tidigt 1900-tal när strandområdet utfylldes och föregångaren till Söder Mälarstrand drogs förbi här, det andra försvann 1938. 

Bebyggelsen renoverades och moderniserade 1984. Fram till dess var exteriören och interiören till stor del i ursprungligt skick. Efter ombyggnaden fanns en modern lägenhet om två rum och kök per plan och i den låga tillbyggnaden inrättades en lokal. Byggherre var AB Familjebostäder och HJS Arkitektkontor stod för ritningarna.

Bilder

Noter

Källor
AB Stadsholmen: Lorensberg 1, faktablad.
Bygglovsritningar upprättade av HJS Arkitektkontor den 20 maj 1981.

Externa länkar

Byggnader och anläggningar på Södermalm
Grönmärkta byggnader i Stockholm
Prinsessan Junshi

Junshi, född 13 mars 1311, död 1337, var en japansk kejsarinna, gift med kejsar Go-Daigo av Japan. 

Hon var prinsessa av Japan som dotter till kejsare Go-Fushimi och hovdamen Fujiwara no Saionji. Hon gifte sig med kejsar Go-Daigo. De tillhörde olika linjer av kejsarätten: hans farfar var hennes farfars farbror. Hon fick en dotter, prinsessan Sachiko (幸子内親王), född 1335.  Hon var den sista kejsarinnan i Japan vars namn är känt fram till Tokugawa Masako cirka 300 år senare.

Källor

Referenser 

Födda 1311
Avlidna 1337
Japanska kejsarinnor
Kvinnor
WP:Projekt Japan
Japanska prinsessor
Personer i Japan under 1300-talet
Saionji no Kishi

Saionji no Kishi, född 1303, död 1333, var en kejsarinna, gift med kejsare Go-Daigo av Japan. 

Hon gifte sig med Go-Daigo 1313. De fick två döttrar. Maken avsattes 1332, och fram till att han återinsattes var hon buddhistnunna. 

Hon är en av endast fem japanska kejsarinnor före Meijirestaurationen (1868), som varken tillhörde ätten Fujiwara eller var födda som medlemmar av kejsarhuset: de övriga var Ōtomo no Koteko, Tachibana no Kachiko (786-850), Taira no Tokuko (1155–1213), och Tokugawa Masako (1607–1678).

Källor 
 

Födda 1303
Avlidna 1333
Japanska kejsarinnor
Kvinnor
WP:Projekt Japan
Personer i Japan under 1300-talet
Buddhistiska nunnor
Ana Golja

Muazana "Ana" Golja, född 31 januari 1996 i Mississauga i Kanada, är en kanadensisk sångerska och skådespelerska. Golja är känd för rollen som Zoë Rivas i tonårsserierna Degrassi: The Next Generation och Degrassi: Next Class och Ariana Berlin i TV-filmen Full Out. I december 2018 var hon en av programledarna i en av Albaniens största musikfestivaler, Festivali i Këngës 57.

Golja föddes 1996 i området Streetville i Mississauga till albanska föräldrar. Hon inledde sin karriär som skådespelerska 2005 i den kanadensiska polisserien 1-800-Missing.

Referenser

Externa länkar 

Kanadensiska skådespelare
Kanadensiska sångare
Födda 1996
Levande personer
Personer från Mississauga
Skådespelare från Ontario
Kvinnor
Anita Nyman

Anita Nyman född den 27 juli 1952 i Uppsala, är en svensk skådespelare.

Biografi 
Anita Nyman, som växte upp i Göteborg, inledde sin artistbana som dansare i Claude Marchand Dance Theatre i Göteborg 1970. 1972 medverkade hon i den uppmärksammade svenska originaluppsättningen av rockoperan och musikalen Jesus Christ Superstar, som hade premiär på Scandinavium i Göteborg, och därefter spelades på Johanneshovs isstadion i Stockholm, samt på arenor i Örebro och Gävle. Hon var även sångerska i den göteborgsbaserade jazzgruppen Sundance.

Teater & TV 
Anita Nyman gick Teaterhögskolan i Malmö 1978–1981, och var där klasskamrat med bland andra Cecilia Walton, Magnus Wetterholm, Ninn Persson, Johan Hedenberg, María Árnadóttir, Christian Fex. 1981–1984 var Anita Nyman engagerad vid Malmö Stadsteater, och medverkade då bland annat i Vem är rädd för Virginia Woolf? och Historien om en häst , båda i regi av Ronnie Hallgren. 

Från 1987 blev Anita Nyman välkänd för den breda publiken, som en av huvudkaraktärerna i den populära svenska TV-serien Svenska hjärtan av Carin Mannheimer (manus och regi), i rollen som Hellen. Hennes make i serien, Börje, spelades av Stig Torstensson. Svenska hjärtan, som utspelade sig i en typisk svensk till synes idyllisk radhuslänga, sändes under fyra säsonger, åren 1987–1998.

Anita Nyman har arbetat på teatrar som Malmö Stadsteater, Riksteatern, Norrbottensteatern, Estrad Norr, Teater Västernorrland, Dalateatern, Smålands Musik och Teater, Västerbottensteatern, Uppsala Stadsteater, Helsingborgs stadsteater, Teater Tribunalen, Teater Fågel Blå, Musikteatergruppen Oktober, Sommarteater på Krapperup, Döda fallet/Ragunda Sommarteater, Stadra sommarscen, med flera.  

Anita Nyman är även sångerska, musiker (piano och tvärflöjt) och manusförfattare, skriver egen musik och har producerat flera egna uppsättningar, bland annat kabarén Flyttfåglar utan lokalsinne, 2011–2012. 

Hösten 2018 medverkade Anita Nyman i Riksteaterns uppsättning av Polarfararna, regi: Åsa Johannisson. Våren 2019, med premiär på Internationella kvinnodagen den 8 mars 2019, gjorde Anita Nyman huvudrollen i nyskrivna pjäsen I huvudet på Alfhild Agrell  på Teater Västernorrland, i regi av Dag Norgård. Pjäsen är en berättelse om den svenska 1800-talsförfattaren och dramatikern Alfhild Agrell.

Film & TV (i urval) 

, manus & regi Lars Molin
, manus & regi Carin Mannheimer
, manus & regi Solveig Nordlund
 Gästroll
, manus & regi Lisa Ohlin
, manus & regi Maria Blom

Teater (i urval)

Referenser 

Svenska skådespelare
Svenska musiker
Svenska dramatiker
Alumner från Teaterhögskolan i Malmö
Födda 1952
Levande personer
Kvinnor
Projekt Kvinnliga huvudpersoner
Viktor Zhusti

Viktor Zhusti, född 8 december 1942 i Aten i Grekland, är en albansk skådespelare.

Zhusti föddes i Grekland men flyttade 1943 med sin familj till Gjirokastra i södra Albanien. 1956 flyttade han till huvudstaden Tirana där han studerade vid konstskolan Jordan Misja och fortsatte utbilda sig vid konsthögskolan i Tirana. Efter examen blev han chef för kulturcentret i Gjirokastra. 

Zhusti började skådespela vid nationalteatern i Tirana. 1966 gjorde han filmdebut i Komisari i dritës. 1971 var han programledare för Festivali i Këngës tillsammans med Edi Luarasi. För sin roll i filmen Gëzhoja e vjetër vann han pris vid den albanska filmfestivalen 1980.

I december 2018 kommer Zhusti tillsammans med skådespelerskan och sångerskan Ana Golja vara programledare för Festivali i Këngës 57. Det innebär att Zhusti gör comeback som programledare efter 47 års frånvaro.

Zhusti är bosatt i Euboia i Grekland.

Filmografi 
 1966: Komisari i dritës som Mark Dedina
 1971: Malet me blerim mbuluar som Jaho Cani
 1978: Dollia e dasmës sime som posłaniec
 1980: Gëzhoja e vjetër som Pandi Myllo
 1981: Kur po xhirohej një film som Kujtim
 1982: Nëntori i dytë som Pandeli Cala
 1984: Taulanti kërkon një motër som Piro
 1986: Dhe vjen një ditë som Llano
 1988: Rikonstruksioni som pracownik ministerstwa
 1990: Inxhinieri i minieres som sekretarz
 2010: Tingulli i heshtjes 
 2018: Delegacja som Leo

Referenser 

Födda 1942
Personer från Aten
Albanska skådespelare
Levande personer
Män
Fujiwara no Nariko

Fujiwara no Nariko, född 1117, död 1160, var en japansk kejsarinna, gift med kejsar Toba av Japan. Hon spelade en politisk roll under Hogenupproret 1156.

Biografi

Fujiwara no Nariko var dotter till Fujiwara no Nagazane och Minamoto no Masako. Hon blev gunstling till exkejsar Toba år 1134, och fick tre döttrar och en son med honom, däribland den framtida kejsar Konoe. År 1139 utnämnde Toba sin son med henne till tronföljare. År 1141 tvingade Toba sin son kejsar Sutoku att abdikera till förmån för sin son med Nariko, och hon blev därmed kejsarmoder. 

År 1142 tvingades Tobas kejsarinna Fujiwara no Tamako gå i kloster anklagad för att ha försökt förhäxa Nariko, och därefter fick hon titeln kejsarinna, vilket var en fristående titel som inte alltid gavs till kejsarens hustru. År 1148 adopterade hon sin kusin Fujiwara no Koremichis dotter (och regenten Fujiwara no Tadamichis adoptivdotter) Fujiwara no Shimeko, och denna blev tillsammans med Fujiwara no Tashi (besläktad med Tobas andra maka Tamako) hennes svärdotter år 1150. Nariko blev änka 1155.

Källor 
 

Födda 1117
Avlidna 1160
Japanska kejsarinnor
Kvinnor
WP:Projekt Japan
Personer i Japan under 1100-talet
Franck Solforosi

Franck Solforosi, född 10 september 1984 i Lyon, är en fransk roddare.

Solforosi blev olympisk bronsmedaljör i lättvikts-fyra utan styrman vid sommarspelen 2016 i Rio de Janeiro.

Källor 

Franska roddare
Franska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 2016
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2016 från Frankrike
Tävlande i rodd vid olympiska sommarspelen 2016
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2012 från Frankrike
Tävlande i rodd vid olympiska sommarspelen 2012
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Frankrike
Tävlande i rodd vid olympiska sommarspelen 2008
Födda 1984
Idrottare från Lyon
Levande personer
Män
Fujiwara no Onshi

Fujiwara no Onshi, född 885, död 954, var en kejsarinna, gift med kejsar Daigo av Japan. Hon grundade en tradition med änkekejsarinnor som förmyndare till omyndiga kejsare och hade en inflytelserik ställning som medlare mellan kejsaren, den abdikerade kejsaren och hans bröder.

Källor 
 

Födda 885
Avlidna 954
Japanska kejsarinnor
Kvinnor
WP:Projekt Japan
Personer i Japan under 800-talet
Personer i Japan under 900-talet
David Goggins

David Goggins, född 17 februari 1975 i Buffalo, New York i USA, är en amerikansk ultramaraton-löpare, långdistanscyklist, triathlet och tidigare världsrekordhållare för flest räckhäv inom 24 timmar. Han är pensionerad Navy SEAL samt tidigare Air Force Tactical Air Controller som deltog i kriget i Afghanistan och Irakkriget. I december 2018 utkom hans självhjälpsmemoar Can't Hurt Me: Master Your Mind and Defy the Odds.

Bibliografi 

 2018 – Can't Hurt Me: Master Your Mind and Defy the Odds

Referenser

Noter

Externa länkar 

Män
Födda 1975
Levande personer
Idrottare från Buffalo, New York
Personer som tjänstgjort i USA:s flotta
Personer som tjänstgjort i USA:s flygvapen
Ellingen

Ellingen är en stad i Landkreis Weißenburg-Gunzenhausen i Regierungsbezirk Mittelfranken i förbundslandet Bayern i Tyskland. 

Stadnen ingår i kommunalförbundet Ellingen tillsammans med kommunerna Ettenstatt och Höttingen.

Källor

Kommuner, köpingar och städer i Landkreis Weißenburg-Gunzenhausen