kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Stoppa Pressarna! (webbtidning)

Stoppa Pressarna är en svensk webbtidning som skriver om kändisar, kungligheter och politiker.

Historik
Stoppa Pressarna grundades 2013 av journalisten och IT-entreprenören Daniel Nyhlén som tidigare arbetat med kändisjournalistik på bland annat Se & Hör och Aftonbladet. Efter att ha startat flera webbaserade bolag insåg Nyhlén att den svenska kändisjournalistiken hade missat ta utrymme på internet. 

Till en början siktade Stoppa Pressarna på att utnyttja citaträtten och samla utdrag ur artiklar i den befintliga kändispressen. Några år senare började den med egna avslöjande nyheter, inspirerad av brittiska tabloider i allmänhet och den amerikanska webbplatsen TMZ i synnerhet.

Stoppa Pressarna har blivit uppmärksammad för en mängd avslöjanden om kändisar och makthavare, däribland toppolitikern Fredrick Federleys samboskap med en dömd pedofil. Nyheten tvingade den dåvarande EU-parlamentarikern att lämna samtliga sina uppdrag hösten 2020. Stoppa Pressarna avslöjade även skandalen i den svenska polisledningen med Linda Staaf och Mats Löfving som fick stort genomslag över landet hösten 2022 samt våren 2023.

Ett aktivt val har gjorts att inte ansluta sig till Medieombudsmannen, vilket medför att tidningen inte kan fällas av mediernas etiknämnd.

Genom ägarföretaget Nya Media i Norden AB är Stoppa Pressarna medlem i Svenska Tidningsutgivareföreningen.

I början av juni 2021 inledde justitiekanslern (JK) en förundersökning om grovt förtal mot Stoppa Pressarna. Detta efter att tidningen publicerat en ”hemlig” film som de uppger ska ha friat toppjuristen Göran Lambertz från anklagelserna om våldtäkt. I juni 2022 beslutade JK att lägga ner förundersökningen mot Stoppa Pressarna då åtal inte gick att styrka.

Referenser 

Svenska webbplatser
Kjell Ekström

Kjell Dag Thure Ekström, född 25 juli 1961 i Jomala, är en finländsk museiman, konstnär och kulturadministratör.

Ekström blev filosofie magister 1988. Han var 1987–1989 etnolog vid Ålands sjöfartsmuseum och 1990–2003 chef för Ålands museum, där han gärna satsade på okonventionella utställningar, exempelvis "Den tatuerade ålänningen".

Ekström är också självlärd konstnär med akvareller som specialitet. Vid sidan av en rad utställningar runtom i Norden och i Estland, Lettland, Italien, Tyskland och Spanien har han sammanställt böcker med egna illustrationer och publicerat en stor mängd böcker. Den etnologiska översikten Klockor på locket behandlar dekortationsmåleriet under 1700-talet på Åland (1988). Ekström har skrivit flera konstnärsbiografier om t.ex. Victor Westerholm, Hanna Rönnberg, Erik Juselius och Edvard Westman. Han är ordförande för Önningeby hembygdsförening, som driver Önningebymuseet där man visar verk av Victor Westerholm och kretsen kring honom.

Källor

Noter

Finländskt museifolk
Finländska målare
Födda 1961
Personer från Jomala
Levande personer
Män
Transfennica

Transfennica är ett finländskt linjerederi.

Transfennica grundades 1976 av den finländska pappersexportindustrin och är sedan 2005 helägt av Spliethoff Bevrachtingskantoor B.V. i Amsterdam. Rederiet har sedan 1978 utvecklat en modern, specialbyggd flotta i sex generationer för transport både av finländska skogsindustriprodukter, annan export och importgods. 2006 sysselsatte bolaget 17 fartyg, därav tre finländska, i reguljär linjetrafik mellan Finland och Sverige, Estland, Polen, Tyskland samt kontinenten och England. Samtidigt levererades de första enheterna i ett flerårigt nybyggnadsprogram på totalt åtta 205 m långa och 25,5 m breda fartyg. Den nya fartygstypen får fasta ramper till fyra däck med totalt 2 900 filmeter lastutrymme och plats för 639 TEU (standardcontainrar). Transfennica sysselsätter en personal på cirka 100 personer, och bolagets flotta seglar huvudsakligen under utländsk flagg. De viktigaste hamnarna i Finland är Raumo, Hangö och Fredrikshamn.

Källor 

 

Finländska rederier
Förtrollerskan från Florens

Förtrollerskan från Florens är en roman av Salman Rushdie utgiven 2008.

Romanen utspelar sig på 1500-talet och handlar om en besökare som kommer till stormogulen hov och hävdar att han är ättling till Akbar den store, son till en emigrerad indisk prinsessa och en italiensk man från Florens. Handlingen rör sig fram och tillbaka mellan kontinenterna, från stormogulens hov till Florens under renässansen. Den blandar historisk fakta med fiktion och saga.

Referenser

Romaner av Salman Rushdie
Skönlitteratur 2008
Florens i fiktion
1500-talet i skönlitteratur
Två år, åtta månader och tjugoåtta nätter

Två år, åtta månader och tjugoåtta nätter är en roman av Salman Rushdie utgiven 2015.

Romanen utspelar sig i en nära framtid. Den handlar om jinner, och är en berättelse om en jinnprinsessa och hennes många ättlingar som lever i en egen avskild värld. Jinnerna har magiska förmågor, är både goda och onda, och tar sig in i världen under en tid av kris som kallas för "egendomligheternas tid" som varar i två år, åtta månader och tjugoåtta dagar. En filosofisk fejd om förnuft och tro som står mellan rationalisten Averroes och teologen Al-Ghazali ingår också i handlingen. Romanens titel syftar på Tusen och en natt.

Mottagande
"Två år, åtta månader och tjugoåtta nätter är en roman som verkar på flera plan. Det är inte bara en fängslande berättelse och en skrattspegel över vår samtid. Som Rushdietvinnade röda trådar löper även en filosofisk, religiös och ideologisk diskussion genom boken. Det är sagolikt."  – Svenska Dagbladet

"Rushdie är vår Sheherazade. Outtröttligt lägger han berättelser i varandra och vecklar sedan ut den ena efter den andra med en sådan okuvlig förtjusning att det kommer som en chock när man minns att han, liksom hon, har levt sitt berättarliv i akut livsfara." – Ursula K. Le Guin i The Guardian

Källor
Salman Rushdie Two Years Eight Months and Twenty-Eight Nights, Random House 2015
Salman Rushdie Två år, åtta månader och tjugoåtta nätter, Albert Bonniers Förlag 2016
Two Years, Eight Months and Twenty-Eight Nights Ursula K. Le Guin i The Guardian

Romaner av Salman Rushdie
Skönlitteratur 2015
Litteratur inom magisk realism
Det gyllene huset

Det gyllene huset ("The Golden House") är en roman av Salman Rushdie utgiven 2017.

Den är en samtidsroman om USA som handlar om den från Bombay inflyttade familjen Golden. Romanen fick ett blandat kritikermottagande. I en recension för The Guardian skrev Aminatta Forna: "Rushdie sätter fingret på den nationella identitetskrisen i denna roman om ras, återuppfinning och de olika bubblorna av amerikanskt liv" och jämförde den med Den store Gatsby och Fåfängans fyrverkeri. När den utkom på svenska beskrev Mikael Timm i Sveriges Radio den som "en skruvad berättelse från Trumps USA", där handlingen är "ett lätt bisarrt upplägg av en berättelse om en bisarr tid... Knappast ett mästerverk – men den är nog rätt roman för en tid som definitivt inte är den bästa av tänkbara världar." Johan Werkmäster i Göteborgs-Posten tyckte att "Som alltid är Rushdie en skicklig berättare. Och tidsramen – från Obama till Trump – är välfunnen. Men historien om familjen Golden kunde både ha varit djupare och haft en tydligare eftersmak." Ingrid Elam i Ystads Allehanda beskrev den som en "Svindlande tragisk fars" och berömde även översättaren Peter Kihlgårds förmedling av Rushdies språk.

Källor

Romaner av Salman Rushdie
Skönlitteratur 2017
USA i skönlitteratur
Luka och livets eld

Luka och livets eld är en roman av Salman Rushdie utgiven 2010.

Romanen är en uppföljare till Harun och sagornas hav. Den skrevs till författarens trettonårige son. Rushdie hämtade inspiration till romanen från datorspel. Romanen handlar om Luka som tillsammans med sina trogna följeslagare hunden Björn och björnen Hund måste ge sig ut att hämta Livets Eld för att rädda sin pappa, den legendariske sagoberättaren Rashid Khalifa, som förvandlats till en spökversion av sig själv.

Källor

Romaner av Salman Rushdie
Skönlitteratur 2010
Pro Arte

Pro Arte var en konstnärsgrupp med säte i Åbo. Gruppen uppstod när tolv konstnärer 1933 i protest lämnade den lokala konstnärsföreningen. Något gemensamt program fanns inte, men medlemmarna förenades av modernistiska strävanden. Gruppens bärande kraft var målaren Edwin Lydén, och dess mest kända medlem blev snart Otto Mäkilä. Gruppens verksamhet upphörde 1938. 

År 1957 grundade sju unga Åbokonstnärer konstnärsgruppen Pro Arte 57, som arrangerade gemensamma utställningar 1957–1959. Bland gruppens medlemmar märktes Alpo Jaakola, Olavi Vaarula och Antti Lampisuo.

Källor

Konstnärsgrupper i Finland
Kultur i Åbo
Sandhamnsgatan

Sandhamnsgatan är en gata i stadsdelen  Gärdet i Stockholm. Gatan sträcker sig från Värtavägen i norr till Lindarängsvägen i söder. Infart för vägtrafik norrifrån sker dock från Tegeluddsvägen. Gatunamnet antogs 1931 och faller under kategorin ”skärgårdsnamn”.

Beskrivning
Sandhamnsgatans norra del sträcker sig genom bostadsområden med punkthus uppförda på 1940- och 1960-talen efter ritningar av arkitekterna Björn Hedvall respektive Paul Hedqvist. Vid gatans södra del finns kontorshus på östra sidan och Gärdets sportfält på den västra. Här ligger Kampementsbadets bassängbad som invigdes 1962. Ursprungligen var den södra delen av Sandhamnsgatan ett renodlat område för kontor och lätt industri. 

De senaste åren har kontor ersatts av bostäder. Byggnader har byggts om eller rivits och ersatts av nya bostadshus. Här finns bland annat det tidigare kontorshuset Tegeludden 11 som nominerades till Årets Stockholmsbyggnad 2012 och flerbostadshuset 79&Park som nominerades till Årets Stockholmsbyggnad 2019.

Bilder

Källor

 Detaljplan 2011-00131, planbeskrivning, laga kraft: 2014-08-22

Externa länkar

Gator och torg på Gärdet
Juan Antonio Muro

Juan Antonio Muro, född 18 juni 1945 i Sabadell, är en spansk-finländsk gitarrist, musikpedagog och målare. 

Efter musikstudier i Barcelona har Muro sedan 1972 varit verksam som klassisk gitarrist och lektor vid Helsingfors konservatorium. Han studerade 1989–1992 vid Fria konstskolan i Helsingfors och ställde ut första gången 1992. Hans måleri har sin utgångspunkt i konkretismen och informalismen, men också i det expressiva med intryck från amerikansk konst. En av hans utställningar bestod av fem geometriska verk, målade bland annat i akryl direkt på galleriväggen. Målningarna präglades av enkel skönhet och luftighet med intryck av djup trots sin tvådimensionalitet.

Källor

Finländska gitarrister
Klassiska gitarrister
Finländska musikpedagoger
Finländska målare
Födda 1945
Män
Levande personer
Torremaggiore

Torremaggiore är en ort och kommun i provinsen Foggia i regionen Apulien i Italien. Kommunen hade 17 069 invånare (2017).

Den tysk-romerska kejsaren Fredrik II dog i Castel Fiorentino, en gammal stad som låg 5 kilometer ifrån den nutida orten.

Referenser

Externa länkar 

 Torremaggiores officiella webbplats

Orter i Apulien
Kommuner i provinsen Foggia
Werner Seibold

Werner Seibold, född 24 januari 1948 i Tegernsee, död 29 november 2012 i Bad Wiessee, var en västtysk sportskytt.

Seibold blev olympisk bronsmedaljör i gevär vid sommarspelen 1976 i Montréal.

Källor 

Västtyska sportskyttar
Västtyska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 1976
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1976 från Västtyskland
Tävlande i skytte vid olympiska sommarspelen 1976
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1984 från Västtyskland
Tävlande i skytte vid olympiska sommarspelen 1984
Födda 1948
Avlidna 2012
Män
CD Projekt

CD Projekt S.A. är en polsk spelutvecklare samt förläggare, med huvudkontor i Warszawa. Företaget är grundat av Michał Kiciński and Marcin Iwiński år 2002. Verksamheten innan 2002 innefattade försäljning av datorspel och då främst import av utländska spel för lokal försäljning i Polen. Sedan 2002 har företaget agerat som spelutvecklare, med The Witcher-serien som dess debut. 2008 lanserade företaget speldistributionshemsidan Good Old Games, som senare kom att heta GOG.com.

Historia 
Företaget började med att översätta västerländska datorspel till polska och ge ut dem, och samarbetade med Interplay Entertainment för två Baldur's Gate-spel. CD Projekt arbetade med PC-versionen av Baldur's Gate: Dark Alliance när Interplay upplevde ekonomiska svårigheter. Spelet avbröts och företaget beslutade att återanvända koden för sitt eget datorspel. Det blev The Witcher, ett datorspel baserat på böcker av Andrzej Sapkowski.

Ludografi

Referenser

Noter 

Företag bildade 2002
Polska företag
Datorspelsförlag
Edwin Lydén

Edwin Leonhard Lydén, född 19 april 1879 i Letala, död 3 mars 1956 i Åbo, var en finländsk målare. 

Lydén studerade 1894–1899 vid Finska konstföreningens ritskola i Åbo och 1899–1906 vid Königliche Bayerische Academie der bildenden Künste i München. Han målade till en början symbolistiskt i tidens anda, men övergick till ett impressionistiskt ljusmåleri, som förbyttes i ett surrealistiskt uttryck, sedan han 1919–1920 i Berlin stiftat bekantskap med Kurt Schwitters och Paul Klees konst. Lydén var i slutet av 1920-talet en av den abstrakta konstens pionjärer i Finland och närmade sig på 1930-talet konkretismen. Bland hans offentliga arbeten märks altartavlan i Mellilä kyrka (1912). Lydén bidrog genom sin kritikerverksamhet i Uusi Aura och Turun Sanomat på 1920- och 1930-talen väsentligt till den så kallade Åbomodernismens genombrott och förde den moderna konstens talan i Åbo vid sidan av Otto Mäkilä. 

Lydén medarbetade som satirisk karikatyrtecknare i tidens talrika skämtblad och tillfälliga publikationer. På 1940-talet hamnade han i en konstnärlig återvändsgränd och målade mest religiösa motiv och stilleben. Han verkade 1921–1949 som teckningslärare i olika läroverk. Han tilldelades Pro Finlandia-medaljen 1954. En minnesutställning över Lydén hölls som den första specialutställningen i Wäinö Aaltonens museum i Åbo 1967.

Källor

Finländska målare
Finländska tecknare
Finländska konstkritiker
Mottagare av Pro Finlandia-medaljen
Födda 1879
Avlidna 1956
Män
Jösse, Nordmarks och Grums domsaga

Jösse, Nordmarks och Grums domsaga var en domsaga i Värmlands län som bildades 1779 som en utbrytning ur Västersysslets domsaga. Domsagan upplöstes 1830 då Jösse härad återgick till Västersysslets domsaga, Nordmarks härad gick till Södersysslets domsaga och Grums härad till Mellansysslets domsaga 

Domsagan ingick i Svea hovrätts domkrets.

Tingslag
Jösse tingslag 
Grums tingslag 
Nordmarks tingslag

Häradshövdingar
 1779–1792 Jonas Uggla
 1792–1795 Anders Christoffer Forssenius
 1796–1829 Samuel Gammal Ehrencrona

Källor
Nationella arkivdatabasen för uppgifter om  domsagor, tingslag och tingsrätter
Elsa Trolle Önnerfors: Domsagohistorik - Arvika tingsrätt (del av Riksantikvarieämbetets Tings- och rådhusinventeringen 1996-2007)
Elsa Trolle Önnerfors: Domsagohistorik - Karlstads tingsrätt (del av Riksantikvarieämbetets Tings- och rådhusinventeringen 1996-2007)

Historiska domsagor i Värmlands län
Arvid Sand

Karl Arvid Sand, född 16 januari 1998 i Virestad, är en svensk skådespelare.

Sand medverkade i två kortfilmer innan han fick sitt stora genombrott 2019. Han debuterade 2017 genom att spela en av huvudrollerna i kortfilmen Stjärnhimmel som producerades av Christian Zetterberg. Han har också medverkat i kortfilmen When We Dreamed. Året därefter deltog han i produktionen Störst av allt som producerades av FLX och släpptes på Netflix den 5 april 2019. Där spelade han rollen för en nära vän till huvudpersonens pojkvän.

Filmografi
 ? – When We Dreamed som Devin
 2017 – Stjärnhimmel som Jacob
 2019 – Störst av allt (TV-serie) som Lars-Gabriel "Labbe" Sager-Crona
 2023 - Maria Wern - Ett tidigare liv som Jonny
 2023 - Ondskan som Affe

Referenser

Noter

Externa länkar
 

Födda 1998
Levande personer
Män
Svenska skådespelare under 2000-talet
Personer från Stockholm
Adelsfors bruk

Adelsfors bruk var en stångjärnssmedja i Sjösås socken, Växjö kommun, Småland. Bruket inlämnade anläggningsanmälan till Kommerskollegium den 8 juni 1877. Bruket anlades vid ett fall till Lidboholmsån som drev stångjärnshammaren. Grundare var Adolf August Löfgren som 1876 flyttade in till Knabbarödje i Sjösås sn från Kolsboda i Hornaryds socken, där han hade varit delägare i Holmafors knipp- och spiksmedja. Bruket övertogs omkring 1894 av sonen Gustaf Löfgren. 1902 brann smedjan ner och driften upphörde. Bruket var det sista i Värend som hade någon betydande stångjärnsproduktion. 

Bruket hade ej masugn, utan tackjärn inköptes och färskades, tillsammans med smidesskrot, av två Franche-Comté härdar. 

Bruket skulle egentligen ha hetat Adolfsfors efter grundarens förnamn, men då det redan fanns ett Adolfsfors bruk i Värmland, ändrades namnet till det i folkmål snarlikt ljudande Adelsfors.

Källhänvisningar 

Svenska järnbruk
Företag i Växjö kommun
Byggnader och anläggningar i Växjö kommun
Industriminnen i Småland
Ragnar Ungern

Ernst Johan Ragnar Ungern, född 21 april 1885 i Ekenäs, död 17 december 1955 i Åbo, var en finländsk målare.

Ungern fick sin utbildning bland annat vid Konstföreningens i Åbo ritskola, där han gjorde en betydande insats som lärare från 1910 och som föreståndare 1917–1945. Han målade landskap, stilleben och figurkompositioner; motiv som han särskilt använde sig av var blommor och himlen med molnbildningar i olika belysningar över låga horisontlinjer, som ofta föreställer skärgårdsstränder. Han var 1919–1923 tillförordnad intendent för Åbo konstmuseum.

Källor 
  

Personer från Ekenäs
Födda 1885
Finländska målare
Män
Avlidna 1955
Charles Anderson-Pelham

Charles Anderson-Pelham kan syfta på:

* Charles Anderson-Pelham, 1:e baron Yarborough (1749–1823), brittisk politiker
 Charles Anderson-Pelham, 1:e earl av Yarborough (1781–1846), brittisk peer
 Charles Anderson-Pelham, 2:e earl av Yarborough (1809–1862), brittisk peer
 Charles Anderson-Pelham, 3:e earl av Yarborough (1835–1875), brittisk peer

Se även 
 Charles Pelham
Charles Pelham

Charles Pelham kan syfta på:

* Charles Pelham (död 1763), brittisk godsägare och politiker
 Charles Pelham (1835–1908), amerikansk politiker
 Charles Pelham, 4:e earl av Yarborough (1859–1936), brittisk peer
 Charles Pelham, 8:e earl av Yarborough (född 1963), brittisk godsägare och peer
 Charles Pelham, lord Worsley (1887–1914), brittisk militär som stupade i första världskriget

Se även 
 Charles Anderson-Pelham
Enzio Sevón

Enzio Arvid Rafael Sevón, född 11 augusti 1906 i Kyrkslätt, död 31 mars 1998 i Grankulla, var en finlandssvensk journalist.

Sevón utexaminerades 1927 från Svenska handelshögskolan, var 1929–1935 anställd vid några försäkringsbolag och 1935–1952 chef för Hufvudstadsbladets sportredaktion (signaturen Kim). Han debuterade 1935 som radioreporter och blev senare framförallt känd som idrottsreporter.

Sevón var 1952–1972 anställd vid Rundradion, bland annat som chef för reportageavdelningen 1958–1965. Åren 1953–1973 var han därtill chefredaktör för Sportpressen. År 1986 utgav han memoarverket Optimist och kosmopolit.

Källor 
 
 

Födda 1906
Avlidna 1998
Personer från Kyrkslätt
Män
Finländska sportjournalister
Finlandssvenska journalister
Finländska journalister under 1900-talet
Vera Efron

Vera Efron-Kosmina, född 4 april 1959 i Novokuznetsk i Ryska SFSR, Sovjetunionen, är en rysk förläggare och författare verksam i Sverige.

Biografi 
Efron tillhör den kända förläggarsläkten Efron och studerade vid Leningrads universitet. Hon tvingades lämna Sovjetunionen och fick permanent uppehållstillstånd i Sverige 1989, där hon startade ett förlag tillsammans med sin dotter.

Utmärkelser 
 2006 – Stiftelsen Klas de Vylders stipendium för invandrarförfattare

Bibliografi 
 2003 – 
 2004 – 
 2006 – 
 2007 – 
 2008 – 
 2014 – 
 2015 – 
 2017 –

Redaktör eller medförfattare 
 2006 – 
 2007 – 
 2009 – 
 2014 –

Referenser

Externa länkar

Se även 
 Efron %26 Dotter

Svenska biografiförfattare
Svenskspråkiga biografiförfattare
kvinnor
Födda 1959
Levande personer
Juhani Harri

Juhani Harri (tidigare Wirtanen), född 27 februari 1939 i Vasa, död 18 juni 2003 i Helsingfors, var en finländsk konstnär. 

Harri besökte Fria konstskolan 1960 som elev till bland andra Unto Pusa. Han debuterade 1964 och räknades bland tidens nyrealister och popkonstnärer som stod nära bland annat den amerikanska konstnären Edward Kienholz och fransmannen Arman. Surrealism och dadaism i Salvador Dalís och Luis Buñuels anda kan även skönjas i bakgrunden. Harris arbeten i blandteknik består ofta av lådor med glas på, som innehåller gamla föremål av vilka han skapade fantasifulla kompositioner eller så kallat assemblage. Hans färgskala var alltid knapp och dämpad i grått, svart, rostbrunt.

Källor

Finländska målare
Födda 1939
Avlidna 2003
Män
Konstnärer från Vasa
Jari Huhta

Jari Huhta, född 17 juli 1958 i Kemi, är en finländsk målare. 

Huhta bedrev maskinbyggnadsstudier i Leningrad 1978–1981, besökte Fria konstskolan i Helsingfors 1983–1984 och genomgick Bildkonstakademin 1984–1990. Han ställde ut första gången 1989. Han har blivit känd för sina studier av drömmande och själfulla människoansikten, tecknade eller målade i tempera- och oljefärger. Motiven är skarpt beskurna och ansiktena är ofta täckta av färggranna växtmotiv med vilka han vill betona människans nära förhållande till sig själv och naturen.

Källor

Finländska målare
Födda 1958
Män
Levande personer
Personer från Kemi
Ilmari Nylund

Ilmari Aleksanteri Nylund, född 6 januari 1905 i Tammerfors, död 12 maj 1996 i Helsingfors, var en finländsk målare. 

Nylund studerade 1926–1933 som privatelev vid Finska konstföreningens ritskola och 1937–1940 likaledes som privatelev vid Finlands konstakademis skola med Werner Åström och William Lönnberg som lärare. Han ställde ut första gången 1931. Nylund blev känd bland annat för sina monumentala och formfasta figurbilder, ofta med fiskarmotiv och landskap med inspiration av Paul Gauguin och Paul Cézanne. Även Nylunds blomster- och trädmotiv är gjorda med för honom karakteristiska mustiga färger, speciellt gröna och blå. Han deltog i bland annat väggmålningstävlingar, och hans förslag prisbelönades eller löstes in. Han undervisade 1953–1954 vid Finlands konstakademis skola. Han blev känd av flera generationer blivande konstnärer genom sin vaktmästartjänst vid konstskolorna i Ateneum, som han efter sin egen studietid skötte i över trettio år.

Källor

Finländska målare
Födda 1905
Avlidna 1996
Män
Personer från Tammerfors
Sven-Olof Westerlund

Sven-Olof Westerlund, född 29 juli 1935 i Helsingfors, är en finländsk grafiker, tecknare och målare.

Westerlund studerade 1954 vid Fria konstskolan, 1957–1960 vid Konstindustriella läroverket och genomgick 1961–1963 Aukusti Tuhkas grafikerkurs. Han debuterade på 1960-talet med fria abstrakta verk, men övergick i början av 1970-talet till en samhällsengagerad nyrealism, som han förverkligade bland annat i minutiöst utförda blyertsteckningar av arbetare; en del av teckningarna mångfaldigades också som litografier. Mot slutet av 1970-talet återgick han till måleriet, där han utvecklade en förenklad på ett livfullt formspel byggd nonfigurativism, ofta med monumentala drag. Han har också utfört monumentalarbeten, bland annat för Helsingfors telefonförening (1968) och Jorvs sjukhus (1991).

År 1988 tilldelades han Pro Finlandia-medaljen.

Referenser

Noter

Webbkällor 
 

Finländska målare
Män
Finländska grafiker
Konstnärer från Helsingfors
Födda 1935
Levande personer
Mottagare av Pro Finlandia-medaljen
Lauri Haataja

Lauri Haataja, född 21 augusti 1947 i Pyhäntä, död 4 september 2012 i Helsingfors, var en finländsk skriftställare.

Haataja blev politices licentiat 1981. Han innehade 1971–1993 olika lärar- och forskarbefattningar vid Helsingfors universitet och var 1996–2004 chef för Finlands jaktmuseum i Riihimäki. Han författade och redigerade ett stort antal arbeten om det moderna Finlands historia, bland annat Demokratian opissa – SKP, vaaran vuodet ja Neuvostoliitto (1988), Kun kansa kokosi itsensä – suomalaisten talvisota (1989), Tekijät ja näkijät (1996), Talvisotakirja (1999) och Presidenttikirja (2001).

Referenser

Noter

Webbkällor 
 

Avlidna 2012
Personer från Norra Österbotten
Födda 1947
Män
Finländska fackboksförfattare
Finländska historiker