kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Gramoz Ruçi

Gramoz Ruçi, född den 6 december 1951 i Tepelena i Albanien, är en albansk politiker som sedan september 2017 är talman i Albaniens parlament.

Ruçi föddes i byn Salaria nordväst om staden Tepelena i södra Albanien. I samma by föddes även den tidigare parlamentsledamoten för PS Valentina Leskaj. År 1985 började Ruçi engagera sig politiskt i det då enda tillåtna partiet, Albaniens arbetarparti. Han var förste sekreterare för arbetarpartiet i Tepelena distrikt från 1988. Efter kommunismens fall fortsatte Ruçi som aktiv i Albaniens socialistparti och utsågs av premiärminister Fatos Nano till inrikesminister en kort period 1991. 

Mellan 1992 och 1996 var han generalsekreterare i socialistpartiet. 1997 tog han plats i parlamentet för partiet. 2000 utsågs han till partiets gruppledare i parlamentet vilket han var till 2005 samt återigen mellan 2009 och 2017.

2017 godkände parlamentet Ruçis nominering till talman och han efterträdde den nytillträdde presidenten Ilir Meta på posten efter att Valentina Leskaj agerat talman efter Metas tillträde som president i juli 2017.

Källor

Noter 

Albaniens inrikesministrar
Talmän i Albaniens parlament
Albanska politiker under 2000-talet
Albanska politiker under 1900-talet
Personer från Tepelena
Män
Födda 1951
Levande personer
Jacobus Albertus Bruwer

Jacobus Albertus Bruwer, född 1915, sydafrikansk astronom.

Minor Planet Center listar honom som upptäckare av 4 asteroider mellan 1953 och 1970.

Asteroiden 1811 Bruwer är uppkallad efter honom.

Asteroider upptäckta av Jacobus Albertus Bruwer

Se även 
Astronomiska upptäckter av J A Bruwer

Referenser 

Sydafrikanska astronomer
Födda 1915
Dödsår saknas
Män
Astronomer under 1900-talet
Károly Wieland

Károly Wieland, född den 1 maj 1934 i Soroksár, död den 30 maj 2020, var en ungersk kanotist.

Wieland blev olympisk bronsmedaljör i C-2 1000 meter vid sommarspelen 1956 i Melbourne.

Källor 

Ungerska kanotister
Ungerska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 1956
Världsmästare i kanotsport
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1956 från Ungern
Tävlande i kanotsport vid olympiska sommarspelen 1956
Födda 1934
Avlidna 2020
Män
Ungerska idrottare under 1900-talet
Idrottare från Budapest
1658 Innes

1658 Innes eller 1953 NA är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 13 juli 1953 av den sydafrikanske astronomen J. A. Bruwer i Johannesburg. Den har fått sitt namn efter den skotske astronomen 

Asteroiden har en diameter på ungefär 13 kilometer. Den tillhör och har givit namn åt asteroidgruppen Innes.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Innes-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av J A Bruwer
Astronomiska upptäckter 1953
3284 Niebuhr

3284 Niebuhr eller 1953 NB är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 13 juli 1953 av den sydafrikanske astronomen J. A. Bruwer i Johannesburg. Den har fått sitt namn efter Carsten Niebuhr.

Asteroiden har en diameter på ungefär 9 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av J A Bruwer
Astronomiska upptäckter 1953
Ferenc Mohácsi

Ferenc Mohácsi, född 25 oktober 1929 i Budapest, är en ungersk före detta kanotist.

Mohácsi blev olympisk bronsmedaljör i C-2 1000 meter vid sommarspelen 1956 i Melbourne.

Källor 

Ungerska kanotister
Ungerska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 1956
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1956 från Ungern
Tävlande i kanotsport vid olympiska sommarspelen 1956
Födda 1929
Levande personer
Män
Idrottare från Budapest
1660 Wood

1660 Wood eller 1953 GA är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 7 april 1953 av den sydafrikanske astronomen J. A. Bruwer i Johannesburg. Den har fått sitt namn efter astronomen Harry Edwin Wood.

Asteroiden har en diameter på ungefär 11 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av J A Bruwer
Astronomiska upptäckter 1953
1794 Finsen

1794 Finsen eller 1970 GA är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 7 april 1970 av den sydafrikanske astronomen J. A. Bruwer i Hartbeespoort. Den har fått sitt namn efter den sydafrikanske astronomen William Stephen Finsen.

Asteroiden har en diameter på ungefär 38 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av J A Bruwer
Astronomiska upptäckter 1970
Eliurus grandidieri

Eliurus grandidieri är en gnagare i underfamiljen Madagaskarråttor.

Vuxna exemplar är 111 till 164 mm långa (huvud och bål), svanslängden är 144mm till 176 mm och vikten varierar mellan 42 och 62g. Pälsen på ovansidan är svartbrun till svartgrå, sidorna är ljusgråa med bruna nyanser och undersidan är ljusgrå. Jämförd med andra släktmedlemmar har Eliurus grandidieri en spetsigare nos. Svansen är uppdelad i en mörkgrå ovansida och en ljusgrå undersida. Nära bålen förekommer på svansens glest fördelade vita hår och längre bak blir håren längre och mörkare.

Arten lever i bergstrakter på nordöstra Madagaskar. Den vistas i regioner som ligger 410 till 1875 meter över havet. Området är täckt av skog som domineras av hårdbladsväxter. Antagligen kan Eliurus grandidieri gå på marken och klättra i växtligheten. Per kull föds troligen upp till tre ungar.

Tidpunkten för parningen och ungarnas födelse är troligen beroende på honans storlek och utbredningsområdet höjdläge. De flesta ungar föds vid slutet av den torra perioden. Artens föds består antagligen av frön.

Denna gnagare hittas i olika naturskyddsområden. Den listas av IUCN som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar 
 Foto

Råttartade gnagare
grandidieri
Däggdjur i etiopiska regionen
Dennis Green

Dennis Allan Green, född 26 maj 1931 i Epping utanför Sydney, död 5 september 2018 i Sydney, var en australisk kanotist.

Green blev olympisk bronsmedaljör i K-2 10000 meter vid sommarspelen 1956 i Melbourne.

Källor 

Australiska kanotister
Australiska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 1956
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1956 från Australien
Tävlande i kanotsport vid olympiska sommarspelen 1956
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1960 från Australien
Tävlande i kanotsport vid olympiska sommarspelen 1960
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1964 från Australien
Tävlande i kanotsport vid olympiska sommarspelen 1964
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1968 från Australien
Tävlande i kanotsport vid olympiska sommarspelen 1968
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1972 från Australien
Tävlande i kanotsport vid olympiska sommarspelen 1972
Födda 1931
Avlidna 2018
Män
Idrottare från Sydney
Krokstrands kyrka

Krokstrands kyrka, även Krokstrands kapell, är en kyrkobyggnad sedan 2006 i Skee-Tjärnö församling (tidigare Skee församling) i Göteborgs stift. Den ligger vid Idefjorden i Strömstads kommun.

Historia
Kyrkan är en träbyggnad som uppfördes 1930-1931 efter ritningar av Knut Nordenskjöld. Den ingår i en serie om fyra likartade kyrkobyggnader som uppfördes i Bohuslän efter dennes ritningar 1923-1939 och invigdes 1931 av biskop Edvard Herman Rodhe. Bygget möjliggjordes till dels genom donationer.

Kyrkobyggnaden
Träkyrka med släta, vitmålade väggar. Taket är täckt av svart skiffer, medan tornspiran är koppartäckt och krönt av ett kors med en tupp. Sakristian är utbyggd och koret avskilt.  

Interiören har dubbelkrökta träpanelytor i takets indragna, uppbyggda del. Vapenhuset i tornet är rymligt med trappor till läktaren. Inredning är i stort sett bevarad sedan byggnadstiden med måleri och färgsättning av Carl Oskar Svensson.

Referenser

Kyrkobyggnader i Göteborgs stift
Kyrkobyggnader i Strömstads kommun
Kyrkobyggnader invigda 1931
Träkyrkobyggnader i Sverige
1931 i Sverige
Apstriden 1964

Apstriden 1964 var en debatt som uppstod inom Ydre kommun 1964 där skolundervisning i evolutionsläran ifrågsattes.

Ydre kommun var efter andra världskriget en avfolkningsbygd med knappt 4 900 invånare år 1965 varav cirka var femte vuxen tillhörde någon av de 16 olika frikyrkoförsamlingarna. Statskyrkan var också stark.

I mitten av oktober 1964 vid ett föräldramöte i Norra Vi socken startade en fejd kring frågan om "människan härstammade från aporna enligt utvecklingsläran" eller enligt Bibelns skapelseberättelse. Detta med anledning av en nyintroducerad lärobok "Människan, naturen och samhället" avsedd för orienteringsämnet för fjärdeklassare, där författarna redogjorde för evolutionsteorin och exemplifierade med bilder. Utöver frikyrkomedlemmar deltog flera ledande personer inom Svenska statskyrkans Ydreförsamlingar med kyrkoherden i Norra Vi i spetsen i striden på de protesterandes sida. Nyheten om "apstriden" i det för de flesta svenskar okända Ydre spreds snabbt via riksmedia och uppmärksammades även internationellt.

Apdebatten förlorade efter några veckor riksintresse och avklingade även i Ydre kommun inom några månader. Den återkom emellertid av och till som sidospår i bland annat den lokala skoldebatten om exempelvis sexualundervisning och i november 1966 även i tidningen Expressen i en artikel om skoldans skulle tillåtas i Ydre kommun eller inte.

Referenser

Ydre kommun
1964 i Sverige
Appetizer (album)

Appetizer är debutalbumet till det svenska progressiva metal-bandet Freak Kitchen. Albumet släpptes juli 1994 av det danska skivbolaget Thunderstruck Productions.

Låtlista
"Blind" – 3:42	 
"Appetizer" – 4:58	 
"Lie Freedom" – 4:37	
"Hollow" – 3:58	 
"See You in Pittsburgh" – 4:42	
"Paperdance" (instrumental) – 2:29
"Raw" – 4:20	  
"Some Kind of Love Song" – 4:07	
"Are You for Real?" – 4:01	 
"The Healthy Man" – 4:04	  
"What's the Problem?" – 5:17	
"The New Part" (instrumental) – 4:02

Text & musik: Mattias "IA" Eklundh

Medverkande
Musiker (Freak Kitchen-medlemmar)
 Mattias "IA" Eklundh – gitarr, sång, percussion
 Joakim Sjöberg – trummor, percussion
 Christian Grönlund – basgitarr

Produktion
Torben Schmidt – producent, ljudtekniker
Steen Boel, Kristian Gislason, Björn Henriksen, Poul Ibsen – ljudtekniker
Michael Ilbert – ljudmix
Mike Spritz – foto

Referenser

Externa länkar 
Låttexter på DarkLyrics

Musikalbum 1994
Svenska metalalbum
Svenska debutalbum
Spanking Hour (album)

Spanking Hour är det andra studioalbumet till det svenska progressiva metal-bandet Freak Kitchen. Albumet släpptes april 1996 av det danska skivbolaget Thunderstruck Productions.

Låtlista
"Walls of Stupidity" – 4:34	 
"Haw, Haw, Haw" – 4:30	  
"Jerk" – 4:15	
"Taste My Fist" – 3:40	 
"Burning Bridges" – 4:05	
"Inner Revolution" – 3:35	  
"Lisa" – 5:30	 
"Spanking Hour" – 4:20	  
"Proud to Be Plastic" – 4:31	 
"Dystopia" – 3:45	  
"The Bitter Season" – 5:32

Text & musik: Mattias "IA" Eklundh

Medverkande
Musiker (Freak Kitchen-medlemmar)
 Mattias "IA" Eklundh – gitarr, flöjt, sång, percussion
 Joakim Sjöberg – trummor, percussion
 Christian Grönlund – basgitarr, percussion

Produktion
Torben Schmidt – producent, ljudtekniker, mastering
Mattias IA Eklundh – ljudtekniker, ljudmix
Jacob Langkilde – ljudtekniker, ljudmix
Christian Grönlund, Joakim Sjöberg – ljudmix
Camilla Ahlqvist – omslagskonst
Mike Spritz – foto

Referenser

Externa länkar 
Låttexter på DarkLyrics

Musikalbum 1996
Svenska metalalbum
HD 149382

HD 149382 är en stjärna i stjärnbilden Ormbäraren med en skenbar visuell magnitud på 8,943. Den är för svag för att kunna ses med blotta ögat även under idealiska förhållanden, men den kan ses med ett litet teleskop. Baserat på parallaxmätningar, är denna stjärna belägen cirka 240 ljusår (74 parsec) bort från jorden.

Det är en av de starkaste kända subdvärgarna av typ B. Stjärnan har spektraltyp B5 VI, och den genererar energi genom termonukleär fusion av helium i sin kärna. Den effektiva temperaturen hos stjärnans yttre är cirka 35 500 K, vilket ger den den karakteristiska blåvita nyansen av en B-typstjärna. HD 149382 har en optisk följeslagare belägen vid en vinkelseparation på 1 bågsekund.

Under 2009 tillkännagavs att en substellär följeslagare, kanske till och med en superjovisk planet, kretsar kring stjärnan. Detta kandidatobjekt uppskattades ha nästan hälften av solens massa. År 2011 betvivlades denna upptäckt när ett självständigt lag astronomer inte kunde bekräfta den. Deras observationer uteslöt att en följeslagare med en massa större än Jupiters kretsar kring stjärnan på mindre än 28 dagar.

Se även 
 Lista över bruna dvärgar

Källor

Externa länkar 
 
 

Stjärnbilden Ormbäraren
HD-objekt
Solsystem
Blå-vita subdvärgar
Staffan Näsström

Pär Staffan Näsström, född 27 februari 1943 i Dorotea församling i Västerbottens län, är en svensk ingenjör.

Biografi
Näsström avlade studentexamen 1963. Han avlade officersexamen vid Krigsflygskolan 1964 och civilingenjörsexamen vid Kungliga Tekniska högskolan i Stockholm 1968. Han var flygunderingenjör vid Östgöta flygflottilj 1968–1969 och systemingenjör vid Kalmar flygflottilj 1969–1972. År 1972 utnämndes han till flygdirektör av första graden, varefter han var sektionschef vid Försvarets materielverk (FMV) 1972–1978. Han erhöll majors tjänsteklass 1974 och överstelöjtnants tjänsteklass 1976. Han var teknisk chef vid Jämtlands flygflottilj 1978–1983. Åren 1983–2006 var han verksam vid FMV: som chef för Driftbyrån i Underhållsavdelningen 1983–1989, som överingenjör och chef för Flygplansbyrån i Flygplansavdelningen 1989–1991, som biträdande chef för Flygplansavdelningen 1991–1992, chef för Flygplansavdelningen 1992–1994, som chef för Flygmaterielledningen 1994–1996, som chef för Division Flygmateriel 1996–1999, som chef för Systemledningen 2000–2004 och som chef för Operativ verksledning Produktion 2004–2006. Under denna tid blev han överste i Flygingenjörkåren 1984, överste av första graden 1993 och generalmajor 1994. Han var rådgivare åt Försvarsdepartementet 2006–2008.

Staffan Näsström invaldes 1995 som ledamot av Kungliga Krigsvetenskapsakademien och 2002 som ledamot av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien.

Referenser

Födda 1943
Levande personer
Män
Personer från Dorotea socken
Svenska ingenjörer under 1900-talet
Svenska generaler
Personer verksamma vid Östgöta flygflottilj
Personer verksamma vid Kalmar flygflottilj
Personer verksamma vid Jämtlands flygflottilj
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Ledamöter av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien
Alumner från Kungliga Tekniska högskolan
Abraham Saxenberg

Abraham Saxenberg, född 1 december 1804, död 25 januari 1878 på Årsta slott, var en svensk godsägare. Han fann sin sista vila i gravplatsen för släkten Saxenberg, belägen på en lövträdsbevuxen kulle i Årsta slottsparkens södra del.

Biografi

Abraham Saxenberg var son till rusthållaren Johan Johansson (som antog namnet Saxenberg) och Christina Saxenberg. 1825 ärvde han föräldrarnas gods Hakunge i Össeby-Garns socken, dagens Vallentuna kommun. Han avsöndrade delar av egendomen och började reparation av huvudbyggnaden. 1830 gifte han sig med Christina Sophia, född Bennet. 

Paret fick elva barn bland dem Theresia Saxenberg, född 1843 på Hakunge. 1872 debuterade hon som operasångerska vid Kungliga Operan i Stockholm. En av sönerna, Karl (Carl) Saxenberg, blev arkitekt och ingenjör och ritade som 19-åring Bällsta väderkvarn åt sin morbror Knut Bennet, ägare till Bällsta gård.

År 1855 sålde Saxenberg egendomen Hakunge till kapten Johan Gustaf Dalman och året efter blev han ägare till godset Årsta slott i Österhaninge socken där han avled 1878. Under drygt 40 år (1856–1898) präglade familjen Saxenberg Årsta. Till familjens nära vänner hörde Fredrika Bremer som disponerade en våning på Årsta, Bremers fars gamla gods.

På en lövträdsbevuxen låg kulle i slottsparkens södra del ligger grav- eller minnesplatsen för släkten Saxenberg. Här är fyra stenar placerade i rad som bär följande inskriptioner: Simlärarinnan Emma Wilh. Lovisa Saxenberg, Fru Christina Sofia Saxenberg, född Bennet, Godsegaren Abraham Saxenberg och Arkitekten och Civilingenjören Karl Abr. Saxenberg. Troligen rör det sig om en minneslund, snarare än en gravplats. Minnesstenarna är enhetligt utformade och har  tillkommit vid ett och samma tillfälle omkring 1900-talets början. Den anlades av barnen till Abraham och Christina Saxenberg som på det viset ville hedra sina föräldrar och två av sina syskon, Emma och Karl.

Källor
 Geni: Abraham Saxenberg.
Historiskt-geografiskt och statistiskt lexikon öfver Sverige / Tredje Bandet. G-H. (Hakunge)
 IDUN, fredagen den 20 maj 1898.
 Stockholms läns museum: Årsta.
 Informationstavla vid minneslunden på Årsta sloo

Svenska godsägare under 1800-talet
Födda 1804
Avlidna 1878
Män
Adolf Axel Lovisin

Adolf Axel Lovisin, född 4 juli 1786, död 14 maj 1856 på Brandalsund, var en svensk friherre och generalmajor.

Biografi
Han var son till löjtnanten vid Livgardet Gustaf Adolf Lovisin (1732–1808) och Eleonora Maria von Höpken, hans bror var Carl Lovisin. Adolf Axel Lovisin gifte sig aldrig.

Lovisin blev fänrik vid Svea Livgarde den 28 september 1805 och deltog i det Ryska kriget 1808-1809. Han utnämndes till löjtnant den 2 december 1809 och därefter till kapten den 25 augusti 1814. Under denna tid deltog han vid fälttågen 1813 och 1814 i Tyskland under Sjätte koalitionskriget samt även i Fälttåget mot Norge 1814. Han befordrades till överstelöjtnant i armén i samband med Karl XIV Johans kröning den 11 maj 1818, och blev den 11 januari 1825 utnämnd till major vid Svea Livgarde. Den 11 maj 1826 befordrades han till överste i armén. Han fick avsked från livgardet den 20 juni 1837 och blev samtidigt utnämnd till generaladjutant samt från den 7 december 1838 adjutant till Karl XIV Johan.

Den 7 januari 1840 fick han även en civil befattning vid kungliga hovet då han utnämndes till kabinettskammarherre. Den 13 november 1843 blev han utnämnd till sekundchef vid Svea Livgarde och samtidigt befordrad till generalmajor. Han begärde avsked loch lämnade krigsmakten den 16 januari 1849. Kungen, Oscar I, ordnade så att han fick pension.

Under sitt liv var han även ordförande för direktionen för Drottningens hospital. Adolf Axel Lovisin dog 1856 på sitt fideikommiss Brandalsund och begravdes i familjens grav i Södertälje kyrka.

Utmärkelser
 Riddare av Svärdsorden – 28 januari 1816
 Kommendör av Svärdsorden – 6 februari 1843

Källor
Svenskt biografiskt lexikon
adelsvapen.com, tab 4

Svenska militärer under 1800-talet
Svenska generaler
Svenska friherrar
Födda 1786
Avlidna 1856
Män
Riddare av Svärdsorden
Kommendörer av Svärdsorden
Kabinettskammarherrar
Sabik

Sabik eller Eta Ophiuchi (η Ophiuchi, förkortat Eta Oph, η Oph) som är stjärnans Bayerbeteckning, är en dubbelstjärna belägen i den södra delen av stjärnbilden Ormbäraren. Den har en kombinerad skenbar magnitud på 2,43, är klart synlig för blotta ögat och den näst ljusaste stjärnan i stjärnbilden. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 36,9 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd av ca 88 ljusår (27 parsek) från solen.

Nomenklatur
Eta Ophiuchi har det traditionella namnet Sabik. År 2016 organiserade Internationella astronomiska unionen en arbetsgrupp för stjärnnamn (WGSN) med uppgift att katalogisera och standardisera riktiga namn för stjärnor. WGSN fastställde namnet Sabik för denna stjärna den 21 augusti 2016, som nu är inskriven i IAU:s Catalog of Star Names.

Egenskaper
Sabik är en blåvit stjärna i huvudserien av spektralklass AI IV. Den har en massa som är ca 3 gånger solens massa och en uppskattad radie som är ca 3,3 gånger större än solens. Den utsänder från dess fotosfär 17 gånger mera energi än solen vid en effektiv temperatur på ca 8  900 K.

Sabik är en dubbelstjärna som kräver avancerade teknik för att kunna upplösas. Primärstjärnan, Eta Ophiuchi A, är endst en aning större och varmare än sin följeslagare. Individuellt är båda stjärnorna ganska oansenliga huvudseriestjärnor av klass A, men som ett par dubbelstjärnor är de ovanliga. De kretsar kring ett gemensamt centrum i ett nära och mycket elliptiskt omlopp, vilket gör en planetformation osannolik i detta system.

Källor

Referenser

Externa länkar	
 https://www.universeguide.com/star/sabik
 http://stars.astro.illinois.edu/sow/sabik.html

	
Stjärnbilden Ormbäraren
Bayerobjekt
Vita underjättar
Dubbelstjärnor
Flamsteedobjekt
HR-objekt
HD-objekt
Rawcliffe Bridge

Rawcliffe Bridge är en by i East Riding of Yorkshire distrikt i East Riding of Yorkshire grevskap i England. Byn är belägen 38,8 km 
från Beverley. Orten har  invånare (2015).

Referenser 
 

Orter i East Riding of Yorkshire
Sari van Veenendaal

Sari van Veenendaal, född den 3 april 1990 i Nieuwegein, är en nederländsk fotbollsspelare (målvakt) som spelar för PSV Eindhoven. Tidigare har hon även spelat för FC Utrecht, FC Twente, Arsenal och Atlético Madrid.

Klubbkarriär 
Med FC Twente har van Veenendaal vunnit den nederländska ligan vid ett tillfälle (säsongen 2010/2011) samt den kombinerade belgisk/nederländska ligan, som existerade under några år, vid två tillfällen (2012/2013 och 2013/2014). Med Arsenal har hon vid ett tillfälle vunnit FA-cupen.

Landslagskarriär 
Sari van Veenendaal representerade det nederländska damlandslaget i Europamästerskapet på hemmaplan år 2017. Laget vann turneringen och van Veenendaal vaktade lagets mål i samtliga sex matcher. Hon var också en del av truppen som spelade i världsmästerskapet i Kanada år 2015, men spelade enbart matchen mot Kina.

Referenser 

Nederländska fotbollsmålvakter
Nederländska landslagsspelare i fotboll
Nederländska idrottare under 2000-talet
Spelare i FC Utrecht (damfotboll)
Spelare i FC Twente (damfotboll)
Spelare i Arsenal WFC
Spelare i Atlético Madrid Femenino
Spelare i PSV Eindhoven (damer)
Spelare i FA Women's Super League
Spelare i dam-VM i fotboll 2015
Spelare i dam-VM i fotboll 2019
Spelare i dam-EM i fotboll 2022
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2020 från Nederländerna
Tävlande i fotboll vid olympiska sommarspelen 2020
Personer från Nieuwegein
Födda 1990
Levande personer
Kvinnor
Värmlands lagsaga

Värmlands lagsaga var en lagsaga som omfattade Värmland, och tidvis även delar av Dalsland, och dess härader.  Lagsagan finns dokumenterad från slutet av 1200-talet och den ursprungliga lagen som användes var Värmlandslagen. 1552 tillfördes Nordmarks härad som innan dess hört till Västergötlands lagsaga. 1552–1568 och 1593–1634 hörde Dalsland till denna lagsaga.

1718–1719 var lagsagan uppdelad i två: Karlstads läns lagsaga och Kristinehamns läns lagsaga. 1817 överfördes Karlskoga härad till Närkes lagsaga. 1827 överfördes så resten av lagsagan till Närkes lagsaga som sedan avskaffades med övriga lagsagor 31 december 1849.

Lagmän

?Folkvid lagman omkring 1170?
Höldo (stråle) 1268
Karl Haraldsson omkring 1285
Tyrner Jonsson (tuppfot) 1291–1295
Knut Magnusson (lagman) 1304–1305
Algot Jonsson (Hjorthorn) 1306–1312
Gustaf Tunasson (Vingätten) 1339–1348
Tyrger, väpnare och nämnd som lagman 1347
Amund Hatt 1397–1405
Olof Björnsson (sparre) 1413–1415
Nils Tykesson (Välingeätten) 1424–1433
Björn Nilsson (Vinge) 1435–1444
Klaus Nilsson 1451
Olof Björnsson (Vinge) 1454–1495
Nils Olofsson (Vinge) 1497–1529
Torsten Brunsson (Forstenasläkten) 1529–1538 
Botvid Larsson (Anckar) 1538–1550
Peder Svensson Kart 1564–1566
Lars Västgöte 1568–1582
Bengt Gabrielsson Oxenstierna den äldre 1582–1591
Bo Ribbing 1593
Hans Eriksson (Ulfsparre) 1593–1616
Mathias Soop 1616–1622
Svante Gustafsson Banér 1622–1628
Gabriel Bengtsson Oxenstierna 1628–1656
Gabriel Gabrielsson Oxenstierna 1657–1673
Svante Svantesson Banér 1673–1674
Krister Klasson Horn af Åminne 1674–1680
Håkan Fägerstierna 1680–1683
Gabriel Lillieflycht 1683–1685
Johan Sylvius 1685–1690
Knut Törnhielm 1690–1699
Christer Bonde d.y. 1699–1712
Olof Sandberg 1713–1716
Thomas Fehman 1716–1718
Johan Cederbielke 1719
Bernhard Cederholm 1719–1733
Gustaf Samuel Gyllenborg 1733–1746
Gabriel Falkenberg af Trystorp 1746–1748
Alef Herman Anrep 1748–1764
Melcher Falkenberg 1765–1772
Gustaf Plaan 1772–1781
Jonas von Engeström 1781–1794
Fabian Ulfsparre 1794–1806
Hans Fredrik Harald Strömfelt 1806–1817
Carl af Georgii 1817–1826

Referenser

Lagmän under medeltiden och senare tid, Underlagmän och Lagläsare på riksarkivet] 

Lagsagor
Värmlands historia