kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
4031 Mueller

4031 Mueller eller 1985 CL är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 12 februari 1985 av den amerikanska astronomen Carolyn S. Shoemaker vid Palomar-observatoriet. Den är uppkallad efter den amerikanska astronomen Jean Mueller.

Asteroiden har en diameter på ungefär 3 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Hungaria.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Hungaria-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av CS Shoemaker
Astronomiska upptäckter 1985
Slaget vid Alberga

Slaget vid Alberga var ett slag under finska inbördeskriget som ägde rum den 11 april 1918 i Alberga och resulterade i seger för tyska Östersjödivisionen. Slaget var ett förspel till slaget om Helsingfors.

Slaget

Tyskarna kommer till Esbo
Efter att tyska Östersjödivisionen landsteg i Hangö den 3 april retirerade de röda mot Karis, där den första konfrontationen mellan tyskar och rödgardister utspelades den 6 april. Därifrån fortsatte de röda sin reträtt till Helsingfors omnejd och den 10 april fick de order att mobilisera huvudstadens försvar. Samtidigt avancerade tyskarna mot Helsingfors via Kyrkslätt. Följande morgon anlände generalmajor Karl Wolfs förtrupp till Helsingfors förstäder och intog de röda fästena längs Åbovägen. De röda mobiliserade sig vid Gransinmäki, Nupukivenkallio, Vallikallio och Friisinmäki i Alberga. Sammanlagt uppgick de röda till cirka 1 500 man från olika delar av Helsingforsområdet. På morgonen anlände Wolfs 95. reservinfanteribrigad och från Köklax kom överste Hans von Tschirschky und Bögendorff samt bayerska 2. bergsartilleriregementets batteri, som förlades vid Haukkakallio.

De rödas fästen beskjuts
Innan slaget försökte tyskarna med hjälp av den svenske militärattachén kapten af Ekström förhandla om de rödas kapitulation och överlämnandet av Helsingfors, men folkkommissarie Antti Kiviranta som kom till huvudstaden övertygade på ett möte i Senatshuset stadens rödgardister att möta tyskarna med strid. Klockan 10,30 meddelade tyskarna att de var klara för beskjutning och när förhandlingarna strandade mobiliserade tyskarna sina artilleripjäser klockan 12,15. Strax därefter återupptogs förhandlingarna och tyskarna gick med på en 2 timmar lång vapenvila innan rödgardisterna kapitulerade klockan 16. Kapitulationen gällde dock inte alla rödgardister och när tyskarna avancerade mötte de oväntat eld som de besvarade med artilleribeskjutning från två håll. De röda tvingades snabbt retirera och deras försvarspunkter övergavs. Under striderna förfogade de röda över artilleripjäser, men dessa förblev oanvända.

Efter slaget
De röda retirerade via Mäkkylä, Myrbacka och Sockenbacka till Hoplax och ett dygn efter slaget hade nästan 10 000 rödgardister med familjer flytt till Esbo, Helsingfors eller andra orter i norra Finland. På kvällen den 11 april avancerade tyskarna vidare mot Haga och Hoplax och konfronterade de röda i hårda strider vid Brunakärr och Ilmala järnvägsstation. Den 12 april lät von der Goltz öppna artillerield mot Dickursby och samma dag togs järnvägsbanan från Dickursby till Helsingfors i besittning av tyskarna.

Under slaget vid Alberga stupade två tyskar och ytterligare en avled följande dag. En 27-årig soldat vid namn Xavier Brummer dog endera i en olycka eller begick självmord och begravdes i Alberga. Ursprungligen restes ett minneskors i trä för de stupade tyskarna, men 1923 uppfördes en gravsten i granit, tillverkad av Ville Vallgren och Guido Eriksson.

Referenser

Alberga
Slag i Finland
Slag under finska inbördeskriget
4029 Bridges

4029 Bridges eller 1982 KC1 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 24 maj 1982 av den amerikanska astronomen Carolyn S. Shoemaker vid Palomar-observatoriet. Den är uppkallad efter Patricia M. Bridges.

Asteroiden har en diameter på ungefär 7 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av CS Shoemaker
Astronomiska upptäckter 1982
Céphale et Procris

Céphale et Procris ou l’Amour conjugal är en opera med musik av André Grétry och libretto av Jean-François Marmontel efter den antika myten om Kefalos och Prokris såsom den berättas av Ovidius i Metamorfoser. Verket är i form av en ballet héroïque i tre akter. Den hade premiär på slottet i Versailles den 30 december 1773.

Uppförandehistorik
Céphale et Procris spelades första gången i Versailles den 30 december 1773 som en del av bröllopsfestligheterna mellan greven av Artois (kung Ludvig XV:s tredje barnbarn) och prinsessan Maria Teresa av Savojen. Den togs inte väl emot då publiken fann musiken för modern. Den fick nypremiär på Académie royale de musique (Parisoperan) den 2 maj 1775, där den spelades 12 föreställningar. Åter igen var mottagandet svalt med kritiker som sköt in sig på inkonsekventa detaljer i Marmontels libretto. Ett framförande i maj 1777 hade mer succé med en total spelperiod av 26 föreställningar.

Musik och libretto
Céphale et Procris var del av ett försök att introducera en mer italiensk stil vad gällde recitativ, arior och ensembler i den seriösa franska operan. Den har dock mycket gemensamt med samtida verk såsom Philidors Ernelinde, princess de Norvège (1767) och Gossecs Sabinus (1773), vilka båda spelades under greven av Artois bröllopsfestligheter.

Trots att Marmontel beskriver operan som en ballet héroïque skriver musikhistorikern Benoït Dratwicki att Céphale et Procris inte riktigt passar in på genren såsom den utvecklades under 1700-talet. Den ligger närmare till en tragédie lyrique och innehåller även vissa element som pekar framåt mot romantikens musik.

Personer

Handling

Akt 1
Scen: En skog
Procris är en nymf som en gång följde gudinnan Diana men hon lämnade det livet efter att ha förälskat sig i jägaren Céphale. Morgonrodnadens gudinna Aurora är också kär i Céphale och planerar att röja sin rival ur vägen. Hon förklär sig och förutspår att Céphale ska bli ett medel för Dianas hämnd och kommer döda Procris. För att undvika detta rymmer Céphale från Procris.

Akt 2
Scen: Auroras palats
Céphale söker skydd i Auroras palats men gudinnan lyckas inte förföra honom då han fortfarande älskar Procris.

Akt 3
Scen: En övergiven glänta i skogen
Avunden plågar Procris med fasan att Céphale har övergivit henne. Han närmar sig och hon gömmer sig för att kunna tjuvlyssna. Han misstar hennes suckar för ljudet av ett djur och han skjuter henne med en pil och sårar henne dödligt. Dianas hämnd är fullbordad. Men Cupido stiger ned från himlen, återupplivar Procris och skänker paret odödlighet.

Inspelningar

Kompletta
Céphale et Procris, Pierre-Yves Pruvot (Céphale), Katia Vellétaz (Procris), Les Agrémens et le Chœur de Chambre de Namur, dirigerad av Guy Van Waas (Ricercar, 2 CDs, 2010)

Ballet suite
På Grétry: Suites and Overtures, Orchestre de Bretagne, dirigerad av Stefan Sanderling (ASV 1 CD, 2001)

Källor 

Benoït Dratwicki, medföljande bok till Guy Van Waas inspelning
Michel Brenet, Grétry: sa vie et ses œuvres (F. Hayez, Brussels, 1884)

Franskspråkiga operor
Operor av André Grétry
Verk 1773
Ovidius-bearbetningar
Slaget om Karis

Slaget om Karis var ett slag under finska inbördeskriget som ägde rum den 6 april 1918 och resulterade i att tyska Östersjödivisionen erövrade Karis. Slaget var det första som Östersjöbataljonen deltog i under inbördeskriget.

Tyskarnas ursprungliga order var att ta järnvägen mellan Helsingfors och Åbo i besittning och färdas längs den mot Helsingfors. När de röda retirerade till Karis kunde tyskarna inta Hangö och Ekenäs utan strid. I Karis samlades cirka 1 000 rödgardister från Helsingfors omnejd och de flesta hade deltagit i striden vid Vesilax. Rödgardisterna förfogade också över två pansartåg.

Tyskarna som intog Karis var Östersjödivisionens 11. cykelkompani samt en bataljon med artilleribatteri under Rüdiger von der Goltz befäl, vidare 95. reservinfanteribrigaden under ledning av överste Konrad Wolf och en armégrupp ledd av den svenske majoren Adolf Hamilton. Under slaget stupade 9 tyskar, men hur många rödgardister som stupade är inte känt. Efter slaget avancerade tyskarna via Lojo och Kyrkslätt mot Esbo och därifrån vidare till Helsingfors som erövrades den 13 april.

Se även
 Slaget vid Alberga

Referenser

Karis
Slag i Finland
Slag under finska inbördeskriget
Chaerephon jobimena

Chaerephon jobimena är en fladdermus i familjen veckläppade fladdermöss som förekommer på västra Madagaskar. Artepitet i det vetenskapliga namnet är bildat av det inhemska ordet för mörkröd.

Djuret påminner om Tadarida aegyptiaca. Kanske bildar båda arter i framtiden ett eget släkte.

Utseende 
Arten blir med svans 10,7 till 11,7 cm lång och svanslängden är 3,2 till 5,1 cm. Djuret väger 12,5 till 16 g, har 4,5 till 4,8 mm långa underarmar, 0,7 till 1,0 cm långa bakfötter och 2,1 till 2,7 cm stora öron. Håren som bildar ovansidans päls är ljus beige till vit nära roten, mörk chokladbrun i mitten och ibland ljusare brun vid spetsen. Några exemplar hade vita fläckar framför och bakom öronen. Den mörkare chokladbrun pälsen fortsätter fram till strupen och efter en tydlig gräns är bröstet och buken ljusare brun. Tre registrerade exemplar byte pälsfärgen under årets lopp och de var mer rödbruna. Chaerephon jobimena har svartbrun flygmembran, även mellan bakbenen. Liksom hos flera andra släktmedlemmar förekommer veck i den övre läppen.

Jämförd med andra släktmedlemmar på Madagaskar har arten längre öron. De är sammanlänkade med en hudremsa. Den broskiga fliken i örat (tragus) är bara en liten stubbe. Det finns inga vita fläckar på vingarna.

Utbredning 
Utbredningsområdet ligger i låglandet och i låga bergstrakter på västra Madagaskar. Djuret hittades i regioner som ligger 50 till 870 meter över havet. Habitatet utgörs av ganska torra lövfällande skogar samt av taggiga buskskogar i områden med kalksten eller sandsten.

Ekologi 
Chaerephon jobimena vilar i grottor och i byggnader. Den blir aktiv under skymningen.

Status 
Antagligen jagas arten på sydvästra Madagaskar. Flera exemplar hittades i eller nära skyddsområden. IUCN listar Chaerephon jobimena som livskraftig (LC).

Referenser 

Veckläppade fladdermöss
jobimena
Däggdjur i etiopiska regionen
Scarborough Marsh

Scarborough Marsh är ett 3200-acre (ca 13km2) salt våtmark tillhörande staten Maine och administreras av statens "Department of Inland Fisheries and Wildlife" som naturreservat ("wildlife management area"). Det ligger i kommunen Scarborough, Cumberland County i södra Maine.

Källor

Noter 

Landformer i Maine
The Coming of Post-Industrial Society

The Coming of Post-Industrial Society, först utgiven 1973 och sedan dess i nya upplagor, är en av den amerikanska samhällsvetaren Daniel Bells mest kända böcker. I boken identifierar Bell de strukturella förändringarna i USA vilka han menade banade väg för industrisamhällets omvandling till ett postindustriellt samhälle.

Referenser 

Facklitteratur 1973
Industrialismen
John Hagenbeck

John Hagenbeck, född 1866, död 1940, var en tysk affärsman, djurhandlare och plantageägare. Han var halvbror till Carl Hagenbeck och fungerade som dennes agent på Ceylon, där han odlade kakao, kokos och gummi. Han jagade, fångade och köpte upp djur på Ceylon, men även i Indien, på Java och Sumatra. Han var även inblandad i värvning av människor till människoutställningar (Völkerschau) i Europa, bl a singhaleser 1885.

1898 arrangerade John Hagenbeck tillsammans med sin helbror Gustaf  ”Carl Hagenbecks Indien”, ett stort jippo i Berlin där ett femtiotal indier bodde i "indiska hyddor", visade upp danser och hantverk, samt sålde produkter från Indien.

Under första världskriget blev John Hagenbeck tvungen att lämna Ceylon. Han fungerade då under en tid som direktör för familjens djurpark i Hamburg, efter Carl Hagenbecks bortgång. Han lämnade dock verksamheten redan 1918 för att öppna eget filmbolag. Under perioden 1919-1924 producerade han fjorton spelfilmer och nio korta animationer. Han har också skrivit flera böcker om sina äventyr i Asien. 

John Hagenbeck dog ogift i ett krigsfångeläger i Colombo 1940.

Referenser 

Män
Födda 1866
Avlidna 1940
Tyska köpmän
4030 Archenhold

4030 Archenhold eller 1984 EO1 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 2 mars 1984 av den belgiske astronomen Henri Debehogne vid La Silla-observatoriet. Den är uppkallad efter den tyske astronomen Friedrich S. Archenhold.

Asteroiden har en diameter på ungefär 6 kilometer.

Referenser 
 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av H Debehogne
Astronomiska upptäckter 1984
Jon Øigarden

Jon Øigarden, född 31 maj 1971 i Oslo, är en norsk skådespelare.

Filmografi

Referenser

Externa länkar 

 

Norska skådespelare under 1900-talet
Norska skådespelare under 2000-talet
Skådespelare från Oslo
Födda 1971
Levande personer
Män
4032 Chaplygin

4032 Chaplygin eller 1985 UT4 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 22 oktober 1985 av den sovjetisk-ryska astronomen Ljudmila Zjuravljova vid Krims astrofysiska observatorium på Krim. Den är uppkallad efter den ryske fysikern och ingenjören Sergej Tjaplygin.

Asteroiden har en diameter på ungefär fyra kilometer.

Referenser 
 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av L Zjuravljova
Astronomiska upptäckter 1985
Masaru Inoue

Masaru Inoue , en japansk astronom.

Minor Planet Center listar honom som M. Inoue och som upptäckare av 12 asteroider.

Asteroider upptäckta av Masaru Inoue

Se även 
 :Kategori:Astronomiska upptäckter av Masaru Inoue

Referenser 

Japanska astronomer under 1900-talet
Män
WP:Projekt Japan
En av oss

En av oss: En berättelse om Norge (originaltitel: En av oss: en fortelling om Norge) är en bok av den norska journalisten och författaren Åsne Seierstad, utgiven 2013. Boken handlar om terrorattentaten i Norge 2011 och dess gärningsman Anders Behring Breivik, men fokuserar mest på de tonåringar som var på plats under massakern på Utøya och deras berättelser.

Filmer 
2018 – 22 July, regisserad av Paul Greengrass

Referenser 

Facklitteratur 2013
Norskspråkig litteratur
Terrorattentaten i Norge 2011
Odontoklaster

Odontoklaster är multinukleära celler tillhörande monocytsläktet. De tros vara ledande celler som orsakar rotresorption av tänder. Likt osteoklasterna, differentieras odontoklasterna från cirkulerande monocytlika celler. Cellerna innehåller vakuoler och har även långa cytoplasmatiska utskott. Ribosomer och en stor mängd mitokondrier återfinns inuti cellen. Odontoklaster bildar även Howships lakuner likt osteoklasterna men dessa är större vid resorbtion av tänder än vid resorbtion av ben. Odontoklaster benämns även som "cementoclaster" då de även deltar i resorption av rotcement och inte bara dentin.

Referenser 

Bindvävsceller
Gisbert Flüggen

Gisbert Hipolit August  Flüggen, född den 9 februari 1811 i Köln, död den 3 september 1859 i München, var en tysk genremålare. Han var far till Joseph Flüggen.

Flüggen bedrev sina studier i München, där han sedan bosatte sig, och av vars konstakademi han var hedersledamot. Flüggen skildrade företrädesvis sådana scener, vilka erbjuder lösningen av någon psykologisk uppgift, kontraster och konflikter i det husliga och sociala livet, och har därför även blivit jämförd med Hogarth och Wilkie. Bland hans tavlor bör nämnas De överraskade tjänarna (1839), Det brutna äktenskapskontraktet (1840), Äktenskaplig lycka (1845), Utslag i processen (1847), De lurade arvsspekulanterna (1848), Utpantningen (1854), Fadersglädje, Kung Augusts av Sachsen sista ögonblick och En furstes förmak.

Källor 

 
 

 

Tyska genremålare
Tyska målare under 1800-talet
Personer från Köln
Födda 1811
Avlidna 1859
Män
Ugglan
Gretchen Whitmer

Gretchen Esther Whitmer, född 23 augusti 1971 i Lansing, Michigan, är en amerikansk jurist och demokratisk politiker. Hon är guvernör i Michigan sedan den 1 januari 2019. Hon vann guvernörsvalet den 6 november 2018 och besegrade republikanen Bill Schuette.

Hennes beslut i mars 2020 om försiktighetsåtgärder mot spridningen av COVID-19-pandemin möttes med godkännande från 69% av invånarna i Michigan under mars och 57% i april. Som guvernör har Whitmer fokuserat på sjukvård och infrastruktur.

Biografi 
Gretchen Whitmer avlade kandidatexamen i kommunikation vid Michigan State University år 1993 och juristexamen vid Detroit College of Law vid Michigan State University år 1998.

Guvernör i Michigan 
Den 7 augusti 2018 blev Whitmer den demokratiska kandidaten för guvernör i Michigan. Whitmer besegrade republikanen Schuette i guvernörsvalet den 6 november med nästan en 10-poängs marginal.

Whitmer beskriver sig själv som en progressiv demokrat.

COVID-19 pandemin 
Whitmer utfärdade en nödorder om att befolkningen skulle stanna hemma i största möjliga utsträckning som svar på coronaviruspandemin i mars 2020. Denna order möttes med ett brett offentligt godkännande; en undersökning i mars fann att 69% av invånarna i Michigan stödde Whitmers handlingar, inklusive 61% av de självidentifierade republikanerna.

I slutet av mars fick Whitmer nationell uppmärksamhet när USA:s president Donald Trump rapporterades ha sagt till vicepresident Mike Pence, "ring inte den där kvinnan i Michigan" som svar på Whitmers tidigare kritik av Trump-administrationens första svar på krisen. Whitmer svarade genom att ha på sig en "Den där kvinnan från Michigan" T-shirt i en intervju med Trevor Noah den 1 april.

Familj
Whitmer föddes som det äldsta av tre barn till advokaterna Richard Whitmer och Sharon H. "Sherry" Reisig. Föräldrarna skilde sig när hon var 10 år och hon och hennes syskon bodde med sin mor i Grand Rapids. Hennes far reste från sitt hem i Detroit för att besöka familjen minst en gång i veckan.

Whitmer är gift för andra gången. Hon har två barn med sin första make, Gary Shrewsbury. Sedan 2011 är hon gift med Marc Mallory. Whitmer och Mallory bor i East Lansing, Michigan, med hennes två döttrar och Mallorys tre söner i ett tidigare äktenskap.

Referenser

Externa länkar 

Födda 1971
Levande personer
Kvinnor
Alumner från Michigan State University College of Law
Amerikanska demokrater
Guvernörer i Michigan
Amerikanska politiker under 2000-talet
Personer från Lansing
Joseph Flüggen

Joseph Eduard Flüggen, född den 3 april 1842 i München, död den 3 november  1906, var en tysk historie- och porträttmålare. Han var son Gisbert Flüggen.

Flüggen studerade först hos sin far, sedan hos Piloty och utbildade sig vidare genom besök i Paris, London, Bryssel och Antwerpen, i vilken stad han tillägnade sig åtskilligt av Leys manér. Flüggens porträtt utmärks av fin modellering och säker behandling. Bland hans arbeten bör endast nämnas Milton, dikterande "Det förlorade paradiset", Lantgrevinnan Margareta tar farväl av sina barn samt tavlan till Uhlands dikt Der Wirthin Töchterlein (1869).

Källor 

 
 

Tyska historiemålare
Tyska porträttmålare
Tyska målare under 1800-talet
Personer från München
Födda 1842
Avlidna 1906
Män
Expedition 58

Expedition 58 var den 58:e expeditionen till Internationella rymdstationen (ISS). Expeditionen började den 20 december 2018 då delar av Expedition 56s besättning återvände till jorden med Sojuz MS-09.

På grund av förskjutningar i schemat för utbyte av besättningar på rymdstationen bestod Expedition 58 endast av tre personer, alla tre överfördes till Expedition 59.

Expedition 58 avslutades då Sojuz MS-12 dockade med rymdstationen den 15 mars 2019.

Besättning

Referenser

Externa länkar 
 

Internationella rymdstationen
Rymdfartsåret 2018
Rymdfartsåret 2019
2018 i Kazakstan
2018 i Ryssland
10 Lyncis

10 Lyncis är en vit stjärna i stjärnbilden Lodjuret. Stjärnan har visuell magnitud +6,96 och är således inte synlig för blotta ögat.

Referenser

Noter 

Stjärnbilden Lodjuret
Flamsteedobjekt
11 Lyncis

11 Lyncis är en vit huvudseriestjärna i stjärnbilden Lodjuret. Stjärnan har visuell magnitud +5,89 och är synlig för blotta ögat enbart vid mycket god seeing.

Referenser

Noter 

Stjärnbilden Lodjuret
Flamsteedobjekt
Huvudseriestjärnor klass A
HR-objekt
Seyed Javad Miri

Seyed Javad Miri Meynagh, född 1971, är en svensk-iransk sociolog.

Verk i urval 
 Islamism and Post-Islamism: Reflections upon Allama Jafari’s Political Thought, University Press of America, 2014
 Reimagining Malcolm X: Street Thinker versus Academic Thinker, University Press of America, 2015
 East and West: Allama Jafari on Bertrand Russell, University Press of America, 2013
 Orientalism: A Eurocentric Vision of the ‘Other’, International Peace Studies Center Press, 2013
 Reclaiming the Sane Society: Essays on Erich Fromm’s Thought, edited by Seyed Javad Miri, Robert Lake and Tricia M. Kress, Sense Publishers, 2014
 Ali Shariati and the Future of Social Theory: Religion, Revolution, and the Role of the Intellectual, edited by Dustin J. Byrd and Seyed Javad Miri, Brill, 2017
 Frantz Fanon and Social Theory: A View from the Wretched, edited by Dustin J. Byrd and Seyed Javad Miri, Brill, forthcoming

Referenser

Externa länkar
 Seyed Javad Miri

Svenska sociologer
Iranska sociologer
Islamologer
Alumner från Göteborgs universitet
Födda 1971
Män
Levande personer
Alumner från universitetet i Bristol
Blackstones förhållande

Blackstones förhållande eller Blackstones formulering (engelska: Blackstone's ratio eller Blackstone's formulation), inom straffrätt, är tanken att:

{{citat| Det är bättre att tio skyldiga personer undkommer straff än att en oskyldig person tar skada. | William Blackstone, Commentaries on the Laws of England}}

Den formulerades av den engelske juristen William Blackstone i hans främsta verk Commentaries on the Laws of England'' som publicerades på 1760-talet.

Idén kom att bli en grund för juridiskt tänkande i anglosaxiska jurisdiktioner och debatteras fortfarande. Liknande tankar, att staten och domstolarna ska fela till fördel för oskyldiga, har förekommit i hundratals år och i olika juridiska traditioner.

När John Adams försvarade brittiska soldater anklagade för mord för deras medverkan i Bostonmassakern sade han att "det är viktigare för samhället att oskyldiga skyddas än att skyldiga straffas; för skuld och brott är så vanliga att alla inte kan straffas; och ofta inträffar brott på ett sätt att konsekvenserna för allmänheten är små, oavsett om de straffas eller inte. Men när oskyldiga ställs inför rätta och döms, särskilt om de döms till döden, kommer de att utbrista 'Det spelar ingen roll om jag uppför mig väl eller illa; för dygd i sig är ingen säkerhet.' Och om en sådan uppfattning fäster sig i deras sinnen då är det slutet för all säkerhet över huvud taget."

Se även 
 Rättssäkerhet
 Oskuldspresumtion
 In dubio pro reo och hellre fria än fälla

Fotnoter

Anmärkningar

Referenser

Källor 

Straffrätt
Vaktstugan, Rosendals slott

Vaktstugan kallas en mindre byggnad vid Rosendalsvägen 31 på Rosendals slottsområde på Södra Djurgården i Stockholm. Huset är blåmärkt av Stadsmuseet i Stockholm, vilket innebär "att bebyggelsen bedöms ha synnerligen höga kulturhistoriska värden".

Beskrivning

Det lilla huset med fasader målade i gammalrosa och pilaster samt fönster- och dörrfoder i varmvit kulör uppfördes 1820 efter ritningar av arkitekt Fredrik August Lidströmer. Han var kung Karl XIV:s arkitekt innan den befattningen övertogs av vännen och kollegan Fredrik Blom. Vaktstugan är dock konstruerad enligt Bloms innovativa uppfinning för flyttbara hus. Väggar, golv och tak är prefabricerade moduler bestående av dubbla brädväggar med lufttät papp emellan. Modulerna tillverkades på Bloms verkstad vid Klara sjö (på platsen för nuvarande Stockholms central).

Vaktstugan är formgiven i den typiska Djurgårdsempiren (även kallad Karl Johansstil) och hade ursprungligen samma utseende på båda långfasaderna med en dominerande frontespis med fronton som bärs upp av två kolonner. Den södra är fortfarande bevarad medan den norra revs 1910. Huset kallades ursprungligen både Lakejpaviljongen och Officerspaviljongen. Efter att det beboddes av slottets vaktmästare kallas det numera Vaktstugan. Byggnaden hyrs ut som privatbostad och är ett statligt byggnadsminne sedan november 2006.

Noter

Källor
RAÄ:s bebyggelseregister: DJURGÅRDEN 1:1 - husnr 78, VAKTSTUGAN.

Informationstavla på platsen uppsatt av Djurgårdsförvaltningen.

Externa länkar

Byggnader och anläggningar på Djurgården
Byggnadsminnen i Stockholms kommun
Blåmärkta byggnader i Stockholm