kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Hjejleselskabet

Hjejleselskabet, eller A/S Hjejlen, är ett danskt rederi. Det hyr ut en flotta på nio passagerarbåtar till Stiftelsen Hjejleselskabet, vilket trafikerar Silkeborgsøerne. A/S Hjejle och Hjejleselskabet är mest kända för hjulångaren S/S Hjejlen som byggdes år 1861 för att segla till och från Silkeborg.

Michael Drewsen grundade Hjejleselskabet 1861 för att inköpa och driva ett ångfartyg med utgångspunkt i Silkeborg. Vid denna tidpunkt var järnvägen inte utbyggd till Silkeborg, en stad med knappt 2.000 invånare. 

År 2008 övertog rederiet Ry Turistbåde i Ry, med båtarna Turisten (tidigare Maagen) och Viking.

De 300 aktierna i Hjejlen A/S ägs av 220 aktieägare, varav den största är Silkeborgs kommun med 60 aktier.

Båtar 
 1861 S/S Hjejlen 
 1896 S/S Ternen, från 1922-1923 M/S Ternen 
 1903 Maagen, numera M/S Turisten 1909 S/S Hejren, från 1965 M/S Hejren 1920 M/S Falken 1947 M/S Tranen 
 1948 M/S Rylen 1996 Mågen 
 2008 M/S Viking, byggd 1923 och övertagen från Ry Turistbåde 2008

Bildgalleri

Bibliografi
Tage Kaarsted: Bådfart på Silkeborgsøerne gennem 100 år – A/S Hjejlen 1861-1961'', Lindhardt og Ringhoff 2019

Källor
Om Hjejleselskabet på Hjejleselskabets webbplats

Noter

Externa länkar
Hjejleselskabets webbplats

Danska rederier
Företag bildade 1861
Silkeborg
Hapless

Hapless (även benämnd The Jewish Enquirer) är en brittisk komediserie från 2020 hade premiär på Viaplay den 21 mars 2023. Första säsongen består av 6 avsnitt.

I Storbritannien och Irland hade serien premiär den 28 februari 2020 under namnet The Jewish Enquirer. Serien har fått kontrakt på en andra säsong.

Handling 
Serien kretsar kring den, inte alltid framgångsrika, undersökande journalisten Paul Greens arbete på den fjärde största judiska tidningen, The Jewish Enquirer, i Storbritannien.

Roller i urval 

 Tim Downie – Paul Green
 Josh Howie – Simon
 Lucy Montgomery – Naomi

Referenser

Externa länkar 

Engelskspråkiga TV-serier
Brittiska dramaserier
Brittiska TV-serier från 2020-talet
TV-seriestarter 2021
M/S Ternen

M/S Ternen är ett danskt passagerarfartyg, som seglar för Hjejleselskabet i Silkeborg.
Hon byggdes som ett propellerdrivet ångfartyg med en encylindrig maskin på 31,4 hk och levererades 1896 av Ljunggrens Verkstads AB i Kristianstad.

S/S Ternan trafikerade under sina första år rutten Silkeborg-Himmelbjerget, åren 1903–1915 med hemmahamn i Ry.

År 1923 byggdes hon om till motorbåt och fick installerad en tvåcylindrig Kelvin petroleummotor på 36 hk.

Källor
Både på Hjejleselskábets webbplats

Fartyg sjösatta 1896
Danska passagerarfartyg
Fartyg byggda i Kristianstad
Finland i 19de seklet

Finland i 19de seklet är en bok som utgavs i Finland år 1893 på initiativ av Leo Mechelin.

Verket ingick i Mechelins politiska program för att motivera Finlands särställning i det ryska riket. Zacharias Topelius intog en central ställning vid planeringen och skrev förordet och de inledande kapitlen. Till verket bidrog 28 sakkunniga med texter och verket illustrerades av bland annat Gunnar Berndtson, Albert Edelfelt,  Axel Gallén och Eero Järnefelt.

År 2019 utgavs verket som en digital utgåva av Svenska litteratursällskapet som nummer 14 i serien Zacharias Topelius skrifter (2010-2022) och nummer 837 i Skrifter utgivna av svenska litteratursällskapet.

Källor

Externa länkar 

 Digitala utgåvan av Finland i 19de seklet vid topelius.sls.fi

Verk av Zacharias Topelius
Litteratur 1893
Nina Power

Nina Power är en brittisk filosof och sociolog. Hon är skribent på tidskriften Compact. Power är ledamot av Royal Society of Arts och medlem av British Philosophical Association.

Biografi
Nina Power avlade doktorsexamen vid Middlesex University med en avhandling om humanism och antihumanism inom fransk filosofi under efterkrigstiden. Hon skriver för en rad olika tidskrifter och tidningar, bland andra Frieze, The Wire, Radical Philosophy och The Guardian.

Power har i sin forskning inriktat sig på marxismen, Alain Badiou, Ludwig Feuerbach, Jean-Paul Sartre samt atomismen. År 2009 publicerade hon One-Dimensional Woman, ett feministiskt manifest. Bokens titel alluderar på Marcuses One-Dimensional Man. I boken kritiserar Power hur feminismen har låtit sig påverkas av konsumtionskapitalismen.

Bibliografi (urval)
 2009 – One-Dimensional Woman
 2011 – Den endimensionella kvinnan
 2010 – "Towards a Cybernetic Communism: The Technology of the Anti-Family", Further Adventures of the Dialectic of Sex
 2010 – "On Feuerbach, Speculation and Atheism", After the Postsecular and the Postmodern: New Essays in Continental Philosophy of Religion
 2010 – "Politics". Badiou: Key Concepts (tillsammans med Alberto Toscano)
 2013 – "E.P. Thompson's Concept of Class, the Flesh and Blood of Self-Emancipation", E. P. Thompson and English Radicalism
 2021 – What Do Men Want?

Referenser

Noter 

Födelseår saknas
Levande personer
Kvinnor
Brittiska filosofer under 2000-talet
Brittiska sociologer
Brittiska marxistiska teoretiker
Brittiska översättare
Alumner från Middlesex University
Personer verksamma vid University of Roehampton
Liga Kobiet Polskich

Liga Kobiet Polskich är en polsk kvinnoorganisation, grundad 1913.  

Under 1800-talet fick inga politiska föreningar verka i det som då var Ryska Polen och Österrikiska Polen, därmed inte heller renodlade kvinnoföreningar. Först 1905 tilläts politiska föreningar i Ryssland. 

År 1913 grundades Liga Kobiet Polskich Pogotowia Wojennego i Warszawa i Ryska Polen av  Izabela Moszczeńska, Jadwiga Marcinowska, Teresy Ciszkiewiczowej och Heleny Ceysingerówny. Det var en nationalistisk förening för kvinnliga intellektuella som ville verka för Polens självständighet. Denna Liga Kobiet stödde aktivt självständighetsrörelsen i Polen under första världskriget, och grundade lokalföreningar med målet att bli en paraplyorganisation. År 1915 grundades en till Liga Kobiet, Liga Kobiet Galicji i Śląska, i Krakow i Österrikiska Polen, med sin företrädare i Warszawa sim förebild. Båda föreningar stödde införandet av rösträtt för kvinnor i konstitutionen i det självständiga Polen de verkade för. 

När Polen blev ett självständigt land och Ryska Polen och Österrikiska enades i november 1918, inkluderades kvinnors lika politiska rättigheter och rösträtt i det nybildade landets konstitution 28 november 1918. Ryska Polens Liga Kobiet och Österrikiska Polens Liga Kobiet höll ett gemensamt möte i den nya huvudstaden Warszawa i december 1918 och förenades till en enda nationell organisation: Liga Kobiet Polskich. 

Det nya Polen hade visserligen garanterat kvinnor och män samma basrättigheter i sin konstitution, men efter detta fick den polska kvinnorörelsen under Liga Kobiet Polskich svårt att få igenom några ytterligare reformer under mellankrigstiden, eftersom den katolska kyrkan ställde sig ogillande till fler reformer. Under den nazistiska ockupationen 1939 förbjöds alla polska politiska föreningar, och när kommunisterna tog makten efter kriget 1945 avskaffades alla kvinnoorganisationer till förmån för den statliga kvinnoföreningen League of Polish Women, som dock genomförde fullständig jämlikhet mellan könen. 

Liga Kobiet Polskich återgrundades år 2001. Den registrerades formellt som en fortsättning på den ursprungliga organisationen, och räknas därför som samma förening. 
Den verkar främst för att försvara kvinnors och familjers rättigheter, att hjälpa kvinnor i svåra livssituationer och för kvinnors utbildning.

Källor

1913 i Europa
Kvinnlig rösträtt
Organisationer bildade 1913
Feminism i Polen
Kvinnoorganisationer i Polen
Veronika Kalinina

Veronika Kalinina, född 9 januari 2000 i Moskva, är en rysk orienterare som tävlar för IFK Lidingö. Kaninina vann guld i junior-VM 2019.

Källor

Externa länkar
 Löparprofil World of O 
 Profil hos IOF Eventor
 Egen hemsida

Födda 2000
Levande personer
Kvinnor
Ryska orienterare
Ryska idrottare under 2000-talet
Idrottare från Moskva
Pierre de Massot

Pierre de Massot, född 10 april 1900 i Lyon, död 3 januari 1969 i Paris, var en fransk författare och konstkritiker. Han förknippas med dadaismen och surrealismen. Massot var skribent för bland annat Nouvelle Revue Française.

Biografi
Massot studerade vid Lycée Saint-Marc i Lyon och reste senare till Paris för ytterligare studier. Där lärde han känna bland andra Francis Picabia, André Breton, Pierre Seghers, André Gide, Jean Cocteau, Marcel Duchamp, René Crevel, Max Jacob och Tristan Tzara.

Han blev 1936 medlem i Franska kommunistpartiet, men han lämnade partiet 1956 i samband med Ungernrevolten. Han motsatte sig Frankrikes agerande i Algeriet och var en av undertecknarna av Manifeste des 121.

Bibliografi (urval)
 De Mallarmé à 391, 1922
 Essai de critique théâtrale, 1922
 The Wonderful Book. Reflections on Rrose Selavy, 1924
 Saint-Just ou le divin bourreau, 1925
 Portrait d'un bull-dog, 1926
 Soliloque de Nausicaa, 1928
 Prolégomènes à une éthique sans métaphysique, 1930
 Mon corps, ce doux-démon, 1959
 Oui, notules sur Erik Satie et lettres du compositeur à l'auteur, avec un dessin de Georges Braque, 1960
 Le Mystère des maux, 1961
 Marcel Duchamp, 1965
 Francis Picabia, 1966
 D-S, 1967
 André Breton ou le Septembriseur, 1967
 Le Déserteur. Œuvre poétique 1923–1969, 1992

Källor

Noter

Översättning

Födda 1900
Avlidna 1969
Män
Personer från Lyon
Franska författare under 1900-talet
Franska trotskister
Dadaister
Surrealister
Franska konstkritiker
Hundested Propeller

Hundested Propeller A/S är en dansk mekanisk verkstad i Hundested på Sjælland.

Företaget grundades 1921 genom sammanslagning av smeden August Jørgensens och ingenjör Johannes Højsgaards reparationsverkstäder i Hundested. Förutom reparationer sålde företaget motorer från Munktells Mekaniska Verkstads AB och Motorfabriken Dan.

År 1926 byggde företaget sin första egenutvecklade motor, en glödkulemotor på 22 hk, som installerades i en fiskebåt 1928. År 1933 lanserades en liten motor med koppling, som tillät reversering. Företaget bytte 1938 namn till Hundested Motorfabrik A/S och fortsatte att utveckla allt större motorer, framför allt för fiskebåtar.

Efter 1967 avtog efterfrågan på motorer, och 1990 stoppades produktionen av dessa. I stället inriktades denna på propellrar, vilket Hundested hade börjat tillverka 1933. Företagets namn ändrades igen 1977, nu till Hundested Motor & Propellerfabrik A/S, och senare till Hundested Propeller A/S.

Den danska företagsgruppen BSI i Haderslev, som tillverkar utrustning för fartyg, köpte företaget 2019.

Källor
Our story på Hundested Propellers webbplats

Noter

Externa länkar
Hundested Propellers webbplats

Danska verkstadsföretag
Företag bildade 1921
Hundested
Elsa Öhrn

Elsa Öhrn, född 22 mars 2003, är en svensk skådespelare.

Öhrns karriär som skådespelare började med att hon medverkade i filmen Berts dagbok från 2020. Det stora genombrottet fick hon när hon spelade huvudrollen Elisabeth i Vinterviken 2021. År 2023 spelar hon en av huvudrollerna i filmen Ett sista race.

Filmografi (i urval)

Referenser

Externa länkar 

 

Svenska skådespelare under 2000-talet
Födda 2003
Kvinnor
Levande personer
Utgångspunkt för vägmätning

Utgångspunkt för vägmätning är en plats i en stad, särskilt i ett lands huvudstad, varifrån vägavståndet mäts till andra platser. I många länder markeras denna av en nollkilometersten eller annan markör efter mönster av en sådan sten i Rom under romartiden

Romarriket
Milliarium Aureum (latin ”den gyllene milstenen”) var en marmorpelare belagd med förgylld brons (därav namnet "den gyllene") på Forum Romanum i Rom, nära den plats där Septimius Severus triumfbåge senare uppfördes. Nuvarande plats är nära Saturnustemplet. Den invigdes år 20 före Kristus av kejsar Augustus. Från Milliarium Aureum mättes avståndet till de viktigaste städerna i det romerska imperiet. 

Dock beräknades avstånden inom Italien inte från denna punkt, utan från portarna i Serviusmuren.

Byzantion
Byzantion hade den bågformade byggnaden Milion i Konstantinopel som utgångspunkt för avståndsberäkning för vägar till andra städer.

Danmark
I Köpenhamn fanns historiskt tre nollstenar, beroende på åt vilket håll avståndet mättes: Østerport, Amagerport (Sønderport), och Vesterport.  Från Vesterport mättes vägarna söderut och västerut. Platser norrut mättes från Østerport.

Finland
Torget Skillnaden är utgångspunkt för vägmätning från Helsingfors.

Frankrike
Nollpunkten finns på torget utanförhuvudentrén till katedralen Notre-Dame de Paris i Paris. ()

Italien
Den italienska mittstenen finns på krönet av Kapitolium i Rom.

Japan
Utgångspunkten för avståndsmätning för vägavstånd är mitten av Nihonbashibron i Nihonbashi i Tokyo.

Norge
Utgångspunkten för avståndsmätning är Observatoriegaten 1.

Sverige
Huvudartikel: Vägmätning i Sverige
Milstolparnas avståndsangivelser i "mil" förlorade sin betydelse 1863 genom övergången till decimalsystemet och 1873 till metersystemet. Deras funktion upphörde helt 1891 och Stockholm förlorade då också in ställning som utgångspunkt för hela rikets vägmätning.

USA
"Zero Milestone" är placerad omedelbart söder om Vita huset på norra sidan av The Ellipse.

Referenser
Denna artikel är delvis baserad på artikeln Kilometre zero på engelskpråkiga Wikipedia.

Noter
Yussra El Abdouni

Yussra El Abdouni, född 12 februari 2003, är en svensk skådespelare.

Biografi 
Yussra El Abdouni är uppvuxen i Masmo utanför Stockholm och blev tidigt intresserad av teater. Som tioåring var hon med i inspelningarna av Ninja Thybergs kortfilm Catwalk, som hade premiär 2015. När hon gick i högstadiet provspelade hon för TV-serien Störst av allt. Rollbesättaren tyckte att hon passade perfekt för den då planerade TV-serien Kalifat för Sveriges Television. Serien handlar om muslimska ungdomar som radikaliserades och vill ansluta sig till Islamiska staten. Yussra El Abdouni är själv troende muslim och tvekade först, för att hon var rädd att den skulle ge en felaktig bild av muslimer i Sverige. Hon tackade ja till rollen och den hade premiär 2020, och hon fick ett omedelbart genombrott.

Hon studerade samhälle och beteendevetenskap på gymnasiet, och skådespelade samtidigt. År 2020 kom filmen Berts dagbok, där hon hade en huvudroll som Berts kärleksintresse Lejla. År 2022 spelade hon en av huvudrollerna i filmen Håkan Bråkan.

Hon har bland annat även varit med i TV-serien Snabba cash och haft huvudroller i komediserien Flykten till Östermalm och skräckkomediserien Ingen ängel.

Filmografi (i urval)

Referenser

Externa länkar 

Svenska skådespelare under 2000-talet
Födda 2003
Kvinnor
Levande personer
Odei Jainaga

Odei Jainaga Larrea, född 14 oktober 1997 i Éibar, är en spansk spjutkastare. Han innehar det spanska rekordet i spjutkastning med ett kast på 84,80 meter.

Hans mor, Cristina Larrea, blev spansk mästare i spjutkastning 1992, 1993 och 1994.

Karriär
I maj 2017 förbättrade Jainaga sitt personbästa i spjut till 77,66 meter vid en tävling i Soria, vilket var det tredje längsta kastet av en spansk spjutkastare genom tiderna. Det blev även ett nytt spanskt U23-rekord. I juli 2017 tog han guld vid spanska mästerskapen i Barcelona efter ett kast på 73,50 meter.

I februari 2018 förbättrade Jainaga sitt spanska U23-rekord till 77,95 meter vid en tävling i Getxo. Samma månad blev Jainaga den första spanska spjutkastaren att kasta över 80 meter då han kastade 80,64 meter vid en tävling i Castellón. Han slog då Gustavo Dacals tidigare spanska rekord som hade stått sig sedan 2003. Rekordet slogs sedan 2019 av Manu Quijera.

I augusti 2020 noterade Jainaga ett nytt spanskt rekord vid en tävling i León med ett kast på 81,90 meter. Följande månad förbättrade han sitt spanska rekord ytterligare till 84,10 meter vid en tävling i Madrid. I september 2020 tog Jainaga även sitt andra guld vid spanska mästerskapen och noterade ett nytt mästerskapsrekord med ett kast på 83,51 meter.

I maj 2021 förbättrade Jainaga sitt spanska rekord med 70 centimeter till 84,80 meter vid europeiska lagmästerskapen i Chorzów. Under större delen av säsongen drogs Jainaga dock med skadebekymmer i axeln och vid OS i Tokyo 2021 tog han sig inte vidare från kvalet i spjuttävlingen.

Internationella tävlingar

Personliga rekord
Utomhus
 Spjutkastning – 84,80 (Chorzów, 29 maj 2021)

Progression

Källor

Noter

Spanska spjutkastare
Spanska mästare i friidrott
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2020 från Spanien
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2020
Födda 1997
Levande personer
Män
Spanska idrottare under 2000-talet
Personer från Gipuzkoa
Lubna El-Shanti

Lubna El-Shanti, född 25 maj 1991 Kiev i Ukrainska SSR i dåvarande Sovjetunionen, är en svensk journalist. Hon är korrespondent i Ukraina för Sveriges Radio. Tidigare var hon Östersjökorrespondent. Hon har belönats med flera priser för sin rapportering.

Biografi 
Lubna El-Shanti tillbringade sina första år i Kiev. Hennes far kom från Palestina och modern från Ukraina. Familjen kom till Sverige som flyktingar 1996. Hon var då fem år gammal. Den första tiden bodde de på en flyktingförläggning i Flen.

Efter studenten tjänstgjorde hon som informatör i Försvarsmakten. Först vid Ledningsregementet i Enköping och därefter en period i Afghanistan. El-Shanti studerade statsvetenskap, internationella relationer och nationalekonomi. Under 2014 fick hon anställning vid Sveriges ambassad i Moskva.

Som journalist har hon arbetat på tidningen Folket, nyhetsbyrån Omni och Ekots utrikes-redaktion. Karriären som korrespondent tog fart 2018 då hon utsågs till "trainee i Nils Horners anda". Efter genomgånget program utsågs hon 2020 till Sveriges Radios Östersjökorrespondent med bas i Helsingfors. Sedan Rysslands invasion av Ukraina inleddes i februari 2022 har hon rapporterat från Ukraina. Hon har också formellt utsetts till Sveriges Radios korrespondent i landet.

Priser och utmärkelser 
El-Shanti tilldelades tidningen Journalistens pris Årets stilist 2021. Tillsammans med sin kollega Johan Mathias Sommarström nominerades hon 2022 till Stora Journalistpriset i kategorin "årets röst" för deras arbete i Ukraina. Hon tilldelades Nils Horner-priset 2023.

Källor 

Kvinnor
Födda 1991
Levande personer
Personer från Kiev
Svenska journalister under 2000-talet
Utrikeskorrespondenter
Linda Andersson (olika betydelser)

Linda Andersson och liknande namn kan avse

 Linda Andersson (född 1972), svensk simmare
 Linda Wemmert (född 1977), svensk politiker (moderat), hette tidigare Linda Andersson
 Linda Andersson (volleybollspelare), (född 1998), svensk vollebollspelare
Annette Badland

Annette Badland, född 26 augusti 1950 i Edgbaston, Birmingham, är en brittisk skådespelare. Hon är bland annat känd för rollen som rättsläkaren Dr Fleur Perkins i TV-serien Morden i Midsomer.

Referenser 

Brittiska skådespelare under 1900-talet
Brittiska TV-skådespelare
Kvinnor
Födda 1950
Levande personer
Brittiska skådespelare under 2000-talet
Skådespelare från Birmingham
Jan Leijonhielm

Jan Tore Ivarsson Lejonhielm, född 21 oktober 1944, är en svensk statstjänsteman. Han studerade ryska som en del sin värnpliktsutbildning på Upplands signalregemente i Uppsala] och utbildade sig i bland annat östkunskap vid Stockholms universitet. 

Han har arbetat med analys av Sovjetunionens ekonomiska resurser på Öst Ekonomiska Byrån, en organisation som bedrevs i samarbete mellan näringslivet i Sverige och Försvarsmakten, där han från 1981 var chef, och från 1970 med källinformationsinhämtning och underrättelseanalys inom utrikesdelen av underrättelseorganisation IB på Grevgatan 24. Denna var fram till IB-affären 1973 en hemlig svensk statlig enhet under täckmantel av påhittade privata företag, vilken var underställd Försvarsstaben.

Han har också varit verksam vid den militära underrättelse- och säkerhetstjänsten, MUST och som  projektledare för Rysslandsforskning på Totalförsvarets forskningsinstitut, FOI.

Bibliografi
Jan Knoph och Jan Leijonhielm: Rysk militär förmåga i ett tioårsperspektiv – användarrapport, Försvarets forskningsanstalt, Avdelningen för försvarsanalys, i serien FOA-R, 1104-9154 ; 99-01151-170, Stockholm 1999, 
Robert Larsson och Jan Leijonhielm: Russia's strategic commodities – energy and metals as security levers, Totalförsvarets forskningsinstitut 2004, serien FOI-R:1346
Jan Leijonhielm, Jan Knoph, Robert Larsson, Ingmar Oldberg, Wilhelm Unge och Carolina Vendil Pallin: Russian military capability in a ten-year perspective – problems and trends in 2005 – summary and conclusions from a study for the Swedish Ministry of Defence, Totalförsvarets forskningsinstitut Försvarsanalys, serien FOI memo: 1396, Stockholm 2005
 Ett svenskt Leijon – ett liv i underrättelsevärlden, Malmö 2022,

Källor
Ett svenskt Leijon : ett liv i underrättelsevärlden på www.adlibris.com, läst den 15 mars 2023
Mikael Holmström: Jan Leijonhielm jobbade på topphemliga IB – värvade i öst i Dagens Nyheter den 25 mars 2023

Noter

Externa länkar
Blogginlägg på Krigsvetenskapsakademins webbplats

Svenska författare under 1900-talet
Födda 1944
Levande personer
Män
Svenska författare under 2000-talet
Nattens sista spårvagn

Nattens sista spårvagn är en  sång skriven och komponerad av Ingela "Pling" Forsman. Den spelades ursprungligen in av Arvingarna på albumet Då & nu från 1996 samt släpptes på singel samma år.

Sångtexten handlar om en man som tar sista spårvagnen efter att hans flickvän blivit sårad och han berättar i sången att han vill säga förlåt för det som hände och han lovar att aldrig svika henne igen. I TV-programmet Arvingarnas sommar spelade Arvingarna låten ombord på en spårvagn i Göteborg tillsammans med Kalle Moraeus och Anna Bergendahl. En spanskspråkig version spelades in av Umberto Marcato på albumet Anita från 2001, då under namnet "Senza una parola".

Källor

Musiksinglar 1996
Svenska dansbandslåtar
Svenskspråkiga sånger
Låtar av Ingela Forsman
Sånger 1996
Grace Lee Boggs

Grace Lee Boggs, född 27 juni 1915 i Providence i Rhode Island, död 5 oktober 2015 i Detroit i Michigan, var en amerikansk författare, filosof, feminist och aktivist. Hon samarbetade med bland andra C.L.R. James och Raja Dunajevskaja.

Biografi
Grace Lee Boggs föddes 1915 i Providence i Rhode Island. Hennes föräldrar kom ursprungligen från Taishan i södra Kina. Boggs avlade 1940 doktorsexamen vid Bryn Mawr College med en avhandling om George Herbert Mead. År 1953 gifte hon sig med James Boggs (1919–1993), en politisk aktivist.

Under 1940-talet gick Boggs med i Workers Party, ett trotskistiskt parti som tog avstånd från både kapitalism och stalinism. Hon översatte flera av Marx skrifter som ingår i Ökonomisch-philosophische Manuskripte aus dem Jahre 1844. Senare gick hon med i det vänsterradikala partiet Johnson–Forest Tendency.

Efter bröllopet bosatte sig paret Boggs i Detroit och engagerade sig i medborgarrättsrörelsen och black power-rörelsen. Under 1960-talet var hon under en period medlem i den vänsterradikala gruppen Facing Reality. År 1970 var Boggs med och grundade Detroit Asian Political Alliance. År 1979 deltog paret Boggs i grundandet av National Organization for an American Revolution (NOAR). De grundade även det mångkulturella kollektivet Detroit Summer.

Grace Lee Boggs avled i Detroit 2015, 100 år gammal. President Barack Obama sade i ett pressmeddelande bland annat: "As the child of Chinese immigrants and as a woman, Grace learned early on that the world needed changing, and she overcame barriers to do just that. She understood the power of community organizing at its core – the importance of bringing about change and getting people involved to shape their own destiny."

Bibliografi (urval)
George Herbert Mead: Philosopher of the Social Individual, 1945
The Invading Socialist Society, 1947
State Capitalism and World Revolution, 1950
Facing Reality, 1958
Revolution and Evolution in the Twentieth Century, 1974
Women and the Movement to Build a New America, 1977
Conversations in Maine: Exploring Our Nation's Future, 1978
Conditions of Peace: An Inquiry: Security, Democracy, Ecology, Economics, Community, 1991
Living for Change: An Autobiography, 1998
The Next American Revolution: Sustainable Activism for the Twenty-First Century, 2011

Källor

Noter

Födda 1915
Avlidna 2015
Kvinnor
Personer från Providence
Amerikanska feminister
Amerikanska aktivister
Amerikanska författare under 1900-talet
Amerikanska författare under 2000-talet
Amerikanska filosofer under 1900-talet
Amerikanska filosofer under 2000-talet
Amerikanska marxister
Amerikanska trotskister
Hundraåringar
Alumner från Bryn Mawr College