kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Broken by Desire to Be Heavenly Sent

Broken by Desire to Be Heavenly Sent är det andra studioalbumet av den skotska sångaren Lewis Capaldi. Albumet släpptes den 19 maj 2023 och föregicks av tre singlar; "Forget Me", "Pointless" och "Wish You the Best", samt marknadsföringssingeln "How I'm Feeling Now". I samband med albumets utgivande påbörjade Capaldi en världsturné och släppte en dokumentärfilm om sin karriär på Netflix, med titeln Lewis Capaldi: How I'm Feeling Now.

Bakgrund 
Albumets första singel "Forget Me" släpptes den 9 september 2022. Capaldi uttryckte via NME att han var väldigt lycklig över singelsläppet. Han sade att denna singel var mer "upbeat" än den musik han tidigare släppt, men att den textmässigt var väldigt klassisk för honom.

Capaldi utannonserade albumets namn, skivomslag, släppdatum och även planen på en världsturné via sociala medier den 18 oktober 2022.

Albumets andra singel "Pointless" släpptes den 9 december. Singeln skrevs ihop med Ed Sheeran.

Marknadsföringssingeln "How I'm Feeling Now" släpptes den 17 mars 2023, samma dag som en trailer för Capaldis dokumentärfilm Lewis Capaldi: How I'm Feeling Now släpptes på YouTube.

Albumets tredje singel "Wish You the Best" släpptes den 14 april.

Turné 

För att marknadsföra albumet utannonserade Capaldi en världsturné samtidigt som han utannonserade albumet.

Efter att ha haft problem med att fullständigt genomföra flertalet spelningar på grund av sin mentala hälsa och även hans Tourettes syndrom meddelade Capaldi dock via sina sociala medier i juli 2023, dagen efter att han hade uppträtt på Glastonburyfestivalen, att han med omedelbar verkan ställer in resten av turnén, och tar en paus på obestämd tid. Han bad om ursäkt och sade att det var det svåraste beslutet han hade behövt ta, men att "det var behövligt så att han kunde fortsätta med det han älskar under en lång tid".

Låtlista

Referenser

Externa länkar 
 Broken By Desire To Be Heavenly Sent på Spotify.
 Broken By Desire To Be Heavenly Sent (Apple Music Edition) på Apple Music.

Musikalbum 2023
Harald Whitefield

Nils Louis Harald Whitefield, född den 10 juni 1898 i Hässleholm, död den 18 december 1970 i Danderyds församling, Stockholms län, var en svensk ämbetsman.

Whitefield avlade juris kandidatexamen 1921. Efter tingstjänstgöring 1921–1925 blev han extra länsbokhållare i Hallands län 1926, länsbokhållare av första klassen där 1930, i Kristianstads län 1934, länsassessor där 1939, byråchef i Bränslekommissionen 1941(–1943), taxeringsintendent i Kristianstads län 1944 och skattedirektör vid Överståthållarämbetet 1947. Whitefield var landskamrerare i Östergötlands län 1950–1963. Han blev riddare av Vasaorden 1946 och av Nordstjärneorden 1949 samt kommendör av sistnämnda orden 1955. Whitefield vilar på Barkåkra nya kyrkogård.

Källor 

 Hallands län – Länsbokhållare i Sveriges statskalender 1929
 
 Kristianstads län – Länsbokhållare i Sveriges statskalender 1935
 
   
 
 Kommendörer av Kungl. Nordstjärneorden i Sveriges statskalender 1962 
 
 
 
 Nils Louis Harald Whitefield på Gravar.se

Landskamrerare i Östergötlands län
Svenska byråchefer
Kommendörer av Nordstjärneorden
Riddare av Vasaorden
Svenska ämbetsmän under 1900-talet
Svenska jurister under 1900-talet
Personer från Hässleholm
Födda 1898
Avlidna 1970
Män
Johan Lillienadler

Johan Lillienadler, tidigare Lundius, född 1671 i Uppsala, död 21 februari 1724 i Jönköping, var en svensk ämbetsman.

Biografi
Johan Lillienadler föddes 1671 i Uppsala. Han var son till professorn Carolus Lundius och Gertrud Lohrman. Lillienadler blev 18 december 1680 student vid Uppsala universitet och 1691 auskultant i Svea hovrätt. Han avled 1691 vice fiskal i hovrätten och var 1692 sekreterare hos kungliga rådet och presidenten Gustaf Adolf De la Gardie. Han följde med honom sistnämnda år till Pommern där han skulle avsluta reduktionsverket. Lillienadler blev 18 juni 1694 notarie vid reduktionskommisionen i Pommern blev 20 oktober 1699 häradshövding i Åkerbo, Bankekinds, Hanekinds, Memmings och Skärkinds häraders domsaga. Han adlades 28 juni 1700 till Lillienadler och introducerades 1703 i Sveriges Riddarhus som nummer 1385. Lillienadler blev 19 november 1718 sekreterare i Göta hovrätt och var åter 22 april 1719 häradshövding Åkerbo, Bankekinds, Hanekinds, Memmings och Skärkinds häraders domsaga, med assessors karaktär. Han blev 21 maj 1719 assessor i Göte hovrätt. Lillienadler avled 1724 i Jönköping och begravdes i Örtomta kyrka.

Familj
Lillienadler gifte sig  28 maj 1713 på Sörby säteri i Örtomta församling med friherrinnan Anna Margareta Cederhielm (1687–1729), dotter av presidenten Germund Cederhielm och Anna Margareta Nyman. Efter Lillienadlers död gifte Cederhielm om sig med kammarherren Carl Rutger von Braunjohan.

Källor

Noter 

Födda 1671
Avlidna 1724
Män
Personer från Uppsala
Svenska häradshövdingar
Svenska assessorer
Sten Neikter

Sten Axel Neikter, född den 16 juni 1909 i Emmaboda, Vissefjärda församling, Kalmar län, död den 15 maj 1984 i Hammarö församling, Värmlands län, var en svensk ämbetsman.

Neikter avlade studentexamen 1928 och juris kandidatexamen vid Stockholms högskola 1934. Efter tingstjänstgöring 1934–1937 blev han extra länsbokhållare i Värmlands län 1937, extra ordinarie länsbokhållare 1940, länsbokhållare av andra klassen 1942, förste taxeringsinspektör i Kristianstads län 1944, länsbokhållare av första klassen i Värmlands län 1945, länsassessor där 1946, biträdande taxeringsintendent 1952 och taxeringsintendent i Kronobergs län 1957. Neikter var landskamrerare i Västerbottens län 1958–1963, i Östergötlands län 1963–1971 och länsråd där 1971–1974. Han blev riddare av Nordstjärneorden 1960 och kommendör av samma orden 1964.

Källor 

 Riddare och Ledamöter av Kungl. Nordstjärneorden i Sveriges statskalender 1962 
 
 Kommendörer av Kungl. Nordstjärneorden i Sveriges statskalender 1969
 
 

Landskamrerare i Västerbottens län
Landskamrerare i Östergötlands län
Länsråd i Östergötlands län
Kommendörer av Nordstjärneorden
Svenska ämbetsmän under 1900-talet
Svenska jurister under 1900-talet
Personer från Vissefjärda socken
Födda 1909
Avlidna 1984
Män
Lehmann (krater)

Lehmann är en nedslagskrater med en diameter på 21 kilometer, på planeten Venus. Lehmann har fått sitt namn efter den danske seismologen och geofysikern Inge Lehmann.

Se även 
 Lista över kratrar på Venus
 5632 Ingelehmann

Källor 
 

Kratrar på Venus
Christopher Connelly

Christopher Connelly, född 8 september 1941 i Wichita i Kansas, död 7 december 1988 i Burbank i Kalifornien (lungcancer), var en amerikansk skådespelare. Han var mest känd för att spela rollen som Norman Harrington i ABC-serien Peyton Place, vilket han gjorde från 1964 till 1969.

Connelly ligger begravd på Forest Lawn Memorial Park i Hollywood Hills i Los Angeles County, Kalifornien.

Filmografi (i urval)

Filmer

TV-serier

Referenser

Externa länkar

Christopher Connelly på AllMovie

Amerikanska skådespelare
Födda 1941
Avlidna 1988
Män
Personer från Wichita
Skådespelare från Kansas
Lehmann (månkrater)

Lehmann är en nedslagskrater på månen. Lehmann har fått sitt namn efter den tyske astronomen Jacob Heinrich Wilhelm Lehmann.

Satellitkratrar

Se även 
 Lista över månens kratrar

Källor 
 

Kratrar på månen
Vakö Torvpulverfabrik

AB Vakö Torvpulverfabrik var ett företag, som utvann torv och processade den till torvpulver och torvbriketter. Det låg på en fastlandsudde i Vakö myr på gränsen mellan Småland och Skåne, omkring fyra kilometer norr om Hökön i Osby kommun. Vakö myr med sin yta på omkring tretton kvadratkilometer i södra Småland och norra Skåne är en av de större högmossarna i Sydsverige.  

Torven togs upp med hjälp av stora torvverk med en höj- och sänkbar elevator, ältades och transporterades med en skruvtransportör till tippvagnar på en industribana med 600 mm spårvidd. Den fraktade råtorven till ett torkområde på mossen och i en andra etapp till torklador eller fabrik. Motorloken var tillverkade av Söderbloms Gjuteri & Mekaniska Verkstad i Eskilstuna och hade en encylindrig motor som gick på träsprit, eftersom ånglok undveks på grund av eldfara. Det enda tillåtna var lokomotivet Vakö, som trafikerade ett normalspårigt industrispår till Hökön och fraktade ut färdigprodukterna i form av torvpulver eller torvbriketter till Sölvesborg–Olofström–Älmhults Järnväg.

Torvpulvret framställdes genom en av Hjalmar von Porat och Erik Odelstierna patenterad metod och såldes som bränsle för ånglok. 

Torvpulverfabriken uppfördes under första världskrigets kolbrist 1915–1917, delvis med ett statligt lån ur torvlånefonden. Fabriksbyggnaden uppfördes i vitputsad betong. Fabriksutrustningen tillverkades 1916 av Hässleholms Mekaniska Verkstad.

Driften påbörjades 1917, men bolaget måste rekonstrueras 1921 efter fyra års förluster. Under sommarsäsong arbetade där 800 personer.

Driften upphörde 1925, varefter anläggningen såldes till ett skrotföretag. Detta arrenderade 1940 ut det till Vakö AB, vilket efter en renovering av fabriken tillverkade bränntorv i betydande omfattning under andra världskriget. Därefter minska efterfrågan. I början av Koreakriget blev det ett visst uppsving, men tillverkningen lades ned för gott 1952.

År 1978 sprängdes fabriksbyggnaderna som del av ett militärt övningsprojekt. 

Torvtäkten på Vakö myr har blivit känd av beskrivningar i Vägen ut av Harry Martinsson, som arbetade där som kuparpojke som ung, somrarna 1917 och 1919.

Se också
Röde mosse torvströfabrik
Hästhagens mosse

Källor
Fredrik von Feilitzen: Mosskultur i svensk skönlitteratur – och i verkligheten, i Svensk mosskultur: Odling, torvanvändning och landskapets förändring 1750-2000, 2008, sidorna 366–371,

Externa länkar
Bild på Vakö Torvpulverfabrik, omkring 1923
Bild på Vakö Torvpulverfabrik, omkring 1923
Bild på lokomotivet Vakö med torvfabriksarbetare

Företag bildade 1914
Ej längre existerande svenska företag
Torvindustri
Ōharu

Ōharu  är en landskommun i Aichi prefektur i Japan. Kommunen ligger cirka 7 km väster om centrala Nagoya.

Källor 

Orter i Aichi prefektur
WP:Projekt Japan
Carl Rutger von Braunjohan

Carl Rutger von Braunjohan, född 1680 i Tyska Christinae församling, Göteborg, död 3 juli 1759 i Irsta församling, var en svensk kammarherre.

Biografi
Carl Rutger von Braunjohan föddes 1680 i Tyska Christinae församling, Göteborg. Han var son till inspektoren Conrad von Braunjohan och Sara Carlberg. von Braunjohan hade tjänst som hovjunkare och blev 8 mars 1720 kammarherre. Han avled 1759 på Kusta i Irsta församling.

Egendom
von Braunjohan ägde gården Kusta i Irsta socken.

Familj
von Braunjohan gifte sig första gången 24 november 1715 med Margareta Helena Wennerstedt (1685–1724), dotter av generallöjtnanten Anders Wennerstedt och Christina Rosenberg. De fick tillsammans barnen Sara Catharina von Braunjohan (1716–1717), Anders Conrad von Braunjohan (1718–1718) och Fredrika Ulrika Eleonora von Braunjohan (1722–1809) som var gift med generalmajoren Carl Hierta.

von Braunjohan gifte sig andra gången 8 april 1725 på Sörby säteri i Örtomta socken med friherrinnan Anna Margareta Cederhielm (1687–1729), dotter av presidenten Germund Cederhielm i Göta hovrätt och Anna Margareta Nyman. Cederhielm var änka efter assessorn Johan Lillienadler. von Braunjohan och Cederhielm fick tillsammans barnen översten Germund Carl von Braunjohan (1726–1805) vid Jönköpings regemente och Brita Maria von Braunjohan (1729–1729).

von Braunjohan gifte sig tredje gången 22 augusti 1731 med Hedvig Sofia Westerling (1705–1778), dotter av överinspektoren Mårten Westerling och Beata Elisabet Stam. De fick tillsammans barnen Hedvig Elisabet von Braunjohan (1732–1737), Otto Vilhelm von Braunjohan (1735–1735), Beata Sofia von Braunjohan (1736–1776) som var gift med brukspatronen Jakob Fredrik Petre och Susanna Vilhelmina von Braunjohan (1738–1743).

Källor

Noter 

Födda 1680
Avlidna 1759
Män
Personer från Göteborg
Svenska kammarherrar
Okhotsk subprefektur

Okhotsk  är ett förvaltningsområde (subprefektur) i Hokkaido prefektur i Japan. Området ligger på östra delen av Hokkaido vid Ochotska havet. Det omfattar tre städer samt 15 landskommuner. Landskommunerna är grupperade i fyra distrikt, men dessa har ingen administrativ funktion utan fungerar i huvudsak som postadressområden.

Före 2010 hette subprefekturen Abashiri.

Administrativ indelning

Källor 

Hokkaido prefektur
Elitedivisionen

Elitedivisionen (sedan säsongen 2019/2020 av sponsorskäl även kallad Gjensidige Kvindeligaen) är den högsta divisionen i fotboll för damer i Danmark. Den har funnits sedan 1973 (med nuvarande upplägg sedan 1994). Serien består 2023 av åtta lag. Vinnaren blir dansk mästare i fotboll medan de sämsta lagen kan åka ner i Kvinde 1. division.

Mästare

 1973:  Ribe BK
 1974:  Ribe BK
 1975:  BK Femina
 1976:  Ribe BK
 1977:  BK Femina
 1978:  Ribe BK
 1979:  Ribe BK
 1980:  BK Femina
 1981:  B 1909
 1982:  HEI Århus
 1983:  B 1909 
 1984:  HEI Århus
 1985:  B 1909
 1986:  HEI Århus
 1987:  HEI Århus
 1988:  HEI Århus
 1989:  HEI Århus
 1990:  HEI Århus
 1991:  HEI Århus
 1992:  B 1909
 1993:  B 1909
 1994:  Fortuna Hjørring
 1995:  Fortuna Hjørring
 1996:  Fortuna Hjørring
 1997:  HEI Århus
 1998:  HEI Århus
 1999:  Fortuna Hjørring
 2000:  Odense BK
 2001:  Odense BK
 2002:  Fortuna Hjørring
 2003:  Brøndby IF
 2004:  Brøndby IF
 2005:  Brøndby IF
 2006:  Brøndby IF
 2007:  Brøndby IF
 2008:  Brøndby IF
 2009:  Fortuna Hjørring
 2010:  Fortuna Hjørring
 2011:  Brøndby IF
 2012:  Brøndby IF
 2013: Brøndby IF
 2014: Fortuna Hjørring
 2015: Brøndby IF
 2016: Fortuna Hjørring
 2017: Brøndby IF
 2018: Fortuna Hjørring
 2019: Brøndby IF
 2020: Fortuna Hjørring
 2021: HB Køge
 2022: HB Køge
 2023: HB Køge

Referenser

Noter

Fotbollsserier i Danmark
Återkommande sportevenemang med premiär 1973
Erik von Stockenström (militär)

För riksrådet med samma namn se Erik von Stockenström
För borgmästaren med samma namn (1823–1905), se Erik von Stockenström (borgmästare).

Erik von Stockenström, född 28 december 1731 på Genstorp i Viby socken i Närke, död 9 april 1801 på Kokkala i Hauho, var en svensk greve, militär och kommendant.

Biografi
Han var son till häradshövdingen Lars von Stockenström och Maria Elisabeth Fægræa (1699–1774) samt dotterson till häradshövdingen Johan Fægræus (1661–1725). Han var vidare brorson till justitiekansler Erik von Stockenström.

von Stockenström blev volontär vid fortifikationen 1752 och underkonduktör där 1754. Han var konduktör 1757 och adjutant vid fortifikationen 1763. Han blev löjtnant 1764 och kapten 1773 samt major 1780. Han utnämndes till generalkvartermästarelöjtnant 1788 och fick avsked från aktiv tjänst 1792. Han var kommendant över Finland och Tavastehus (1770-tal—1792). Möjligen var det hans farbror greve von Stockenström, som ingick i Gustav III:s hovkrets som hjälpte honom till den utnämningen. Hans uppgift i Tavastehus var att leda de massiva befästningsarbeten som skulle utföras på slottet och befästningsanläggningarna samt en flytt av hela staden. Kungen skickade instruktioner direkt till von Stockenström, såsom en order om att jämna ut den nya platsen i staden. Under 15 år övervakade, styrde, rapporterade och organiserade von Stockenström det stora projektet. Det krävdes i hans fall mycket diplomati mot stadsbefolkningen och deras missnöje med flyttplanerna. Det tydligaste spåret av von Stockenström syns idag i slottets huvudvakt, som byggdes som en förlängning av kronbageriet på dess västra sida. von Stockenström och Nils Cedergren utförde ritningarna till byggnaden 1780. Byggandet påbörjades redan året efter och tvåvåningsbyggnaden i tegel stod färdig ett par år senare. Han återvände inte till Sverige efter sitt avsked 1792, utan bosatte sig på gården Kokkala i Hauho där han drev en lantegendom. von Stockenström är begravd vid Hauhos kyrka där hans gravsten och grav finns bevarad.

Källor
Släkten Stockenström på Adelsvapen
Svensk uppslagsbok, Lund 1930, 

Svenska militärer
Svenska grevar
Födda 1731
Avlidna 1801
Män
Ejnar Hörstadius

Ejnar Gustaf Hörstadius, född den 18 april 1893 i Stockholm, död den 11 juni 1978 i Uppsala, var en svensk jurist. Han var son till Wilhelm Hörstadius.

Hörstadius avlade studentexamen 1911 och juris kandidatexamen vid Uppsala universitet 1917. Han blev underlöjtnant i Svea livgardes reserv 1915 och var löjtnant där 1918–1924. Efter tingstjänstgöring i olika domsagor 1917–1920 blev Hörstadius tillförordnad fiskal i Svea hovrätt 1920, assessor där 1924, tillförordnad revisionssekreterare 1926, hovrättsråd i Svea hovrätt 1931, ordinarie revisionssekreterare 1933 och ånyo hovrättsråd 1936. Han var sakkunnig i Handelsdepartementet 1928–1930 och extra fiskal i Justitiekanselrsämbetet 1932–1933. Hörstadius var häradshövding i Uppsala läns södra domsaga 1948–1960. Han publicerade Om ersättning för kroppsskada och förlust av försörjare (1935), Processuella spörsmål i trafikmål (1938), Om föredragning (1942) och Om ersättning för skada av djur enligt gällande svensk rätt (1953) samt tidskriftsuppsatser. Han blev riddare av Nordstjärneorden 1933 och kommendör av andra klassen av samma orden 1949. Hörstadius vilar på Uppsala gamla kyrkogård.

Källor 

 
 
 
 
 
 Hörstadius, Einar Gustaf på SvenskaGravar.se

Noter 

Svenska häradshövdingar
Svenska hovrättsråd
Svenska hovrättslagmän
Kommendörer av andra klassen av Nordstjärneorden
Svenska jurister under 1900-talet
Svenska ämbetsmän under 1900-talet
Jurister från Stockholm
Ämbetsmän från Stockholm
Gravsatta på Uppsala gamla kyrkogård
Födda 1893
Avlidna 1978
Män
Hans Stuart

Hans Stuart, född i Skottland, död oktober 1618, var en svensk militär.

Biografi
Hans Stuart föddes i Skottland. Han var son till Johannes Stuart och Agneta Forbes. Stuart flyttade till Sverige och blev ryttmästare i kung Erik XIV:s soldat. Han arbetade sedan åt hertig Karl av Södermanland och blev 1604 kammarjunkare hos honom. Stuart blev sedan överste för ett värvat regemente från Skottland. Han blev sedan generalfältkvartermästare och generalkrigskommissarie, samt generalmönsterherre över allt främmande krigsfolk i Sverige 1609. Stuart avled 1618 och begravdes bredvid sin fru i Vadsbro kyrka.

Egendom
Han ägde gården Hedenlunda i Vadsbro socken, Ekskogen i Vadsbro socken, Rockelsta i Helgesta socken och Lida gård i Kvillinge socken.

Familj
Stuart var gfit med Brita Eriksdotter (Soop) (död 1622), dotter av befallningsmannen Erik Pedersson Soop och Anna Carlsdotter Månesköld af Seglinge i Örebro. De fick tillsammans barnen kammarherren Anders Stuart den yngre (1589–1679), Ingeborg Stuart, Anna Stuart (död 1670) som var gift med överstelöjtnanten Johan Adolph Stuart, Märta Stuart som var gift med överstelöjtnanten Anton Ydron och kammarherren David Stuart (1595–1657).

Referenser

Noter 

Svenskt adlade
Huset Stuart
Födda okänt år
Avlidna 1618
Män
Personer i Sverige under 1600-talet
Lida gård, Kvillinge

Lida gård i Kvillinge socken kan beläggas från åtminstone 1500-talet.

Historik
Lida säteri i Kvillinge socken, Bråbo härad, som år 1596 donerades till generalfältkvartermästaren Hans Stuart, vilken inkom till Sverige och blev stamfader för härvarande adliga ätt med detta namn. Han dog 1618. Syns sedermera ha tillhört dennes broder, översten Anders Stuart (död 1640) men tillhörde 1636 Johan Adolph Stuart, vilken mot lag och förordning 1633 gift sig med sin kusin Anna Stuart, som var dotter av Hans Stuart. Hon sålde egendomen år 1661. Åren 1683 och 1687 tillhörde den häradshövdingen David Rosenholm, på 1750-talet lektorn, doktor Martin Lidén (död 1769) och vidare överstelöjtnanten Jakob Erik Gripenwald, vilken 1817 sålde densamma till handlanden E. Österlind. Därefter ägdes den av P. W. Österlind.

Gården
Egendomen är väl bebyggd med manbyggnad i två våningar, omgiven av vacker park och trädgård. Den bebyggdes till säteri omkring år 1624, kallas 1683 säteri, uppbyggd av ett allodialhemman, men föres 1687 under skatte.

Referenser

Noter 

Herrgårdar i Östergötland
Byggnader och anläggningar i Norrköpings kommun
Saroma

Saroma  är en landskommun (köping) i Hokkaido prefektur i Japan. 

Kommunen gränser i norr mot Saromasjön.

Källor 

Orter i Hokkaido prefektur
WP:Projekt Japan
Kunneppu

Kunneppu  är en landskommun (köping) i Hokkaido prefektur i Japan.

Källor 

Orter i Hokkaido prefektur
WP:Projekt Japan
Wilfried Wang

Wilfried Wang, född 30 maj 1957 i Hamburg, är en arkitekt, författare, arkitekturhistoriker.

Wang är grundare av Hoidn Wang Partner i Berlin och studerade på Bartlett School vid University College London. Wang har författat en rad verk om arkitektur under 1900-talet, bland annat om den svenska arkitekturen tillsammans med Claes Caldenby. Han har även skrivit böcker om Sigurd Lewerentz och Peter Celsing. Han har varit curator för arkitekturutställningar.

Han är invald i Akademie der Künste och hedersdoktor vid KTH.

Bibliografi

Referenser

Födda 1957
Män
Levande personer
Arkitekturhistoriker
Hedersdoktorer vid Kungliga Tekniska högskolan
Tsubetsu

Tsubetsu  är en landskommun (köping) i Hokkaido prefektur i Japan.

Källor 

Orter i Hokkaido prefektur
WP:Projekt Japan
Josef Vachek

Josef Vachek, född 1 mars 1909 i Prag, död 31 mars 1996 i Prag, var en tjeckisk lingvist, anglist och bohemist. Vachek var en framträdande medlem av Pragskolan. Han var professor i engelsk lingvistik vid Masarykuniversitetet i Brno från 1946 till 1962.

Bibliografi (urval)
 1933 – Český pravopis a struktura češtiny
 1946 – Anglicky svěže a spolehlivě – Soustavná učebnice řečí mluvené i psané s přepisem standardní výslovnosti, idiomatikou a konversací
 1956 – Jazykovědná problematika zkoušek srozumitelnosti řeči
 1962 – Historický pohled na dnešní angličtinu
 1968 – Dynamika fonologického systému současné spisovné češtiny
 1970 – U základů pražské jazykovědné školy
 1972 – A Brief Survey of the Historical Development of English
 1989 – Written Language Revisited
 1990 – English past and present – an introductory course
 1994 – A functional syntax of modern English
 1994 – Historický vývoj angličtiny
 1994 – Vzpomínky českého anglisty
 1999 – Prolegomena k dějinám Pražské školy jazykovědné
 2003 – Dictionary of the Prague School of Linguistics

Källor

 

Tjeckiska filologer
Tjeckiska litteraturvetare
Män
Födda 1909
Avlidna 1996
Litteraturhistoriker
Pragskolan
Alumner från Karlsuniversitetet
Personer verksamma vid Masarykuniversitetet
Anglister
Tjeckiska professorer
Aysän Äbdüläzimova

Aysän Äbdüläzimova (azeriska: Ayşən Əbdüləzimova) född 11 april 1993 är en azerisk volleybollspelare (center). Äbdulazimova spelar med Azerbajdzjans landslag. Hon har (2023) deltagit i samtliga EM sedan 2011. På klubbnivå har hon spelat för klubbar i Azerbajdzjan, Turkiet och Ungern.

Källor

Noter

Azeriska landslagsspelare i volleyboll (damer)
Volleybollspelare i Lokomotiv Baku
Volleybollspelare i Azärreyl QVK
Volleybollspelare i Sarıyer BSK
Volleybollspelare i Vasas SC
Volleybollspelare i Lokomotiv Biläcäri
Volleybollspelare i Şahdağ-Şirvan VK
Spelare i Europamästerskapet i volleyboll för damer 2023
Spelare i Europamästerskapet i volleyboll för damer 2021
Spelare i Europamästerskapet i volleyboll för damer 2019
Spelare i Europamästerskapet i volleyboll för damer 2017
Spelare i Europamästerskapet i volleyboll för damer 2015
Spelare i Europamästerskapet i volleyboll för damer 2013
Spelare i Europamästerskapet i volleyboll för damer 2011
Födda 1993
Levande personer
Kvinnor
Azeriska idrottare under 2000-talet
Nicolas Jackson

Nicolas Jackson, född 20 juni 2001 i Banjul, Gambia, är en senegalesisk fotbollsspelare (anfallare) som spelar för Premier League-klubben Chelsea. Han spelar även för Senegals landslag.

Klubbkarriär 
Den 30 juni 2023 värvades Jackson av Chelsea, där han skrev på ett åttaårskontrakt. Han debuterade i Premier League den 13 augusti 2023 i en 1–1-match mot Liverpool.

Källor

Noter 

Senegalesiska fotbollsspelare
Senegalesiska landslagsspelare i fotboll
Spelare i CD Mirandés
Spelare i Villarreal CF
Spelare i Chelsea FC
Spelare i Segunda División
Spelare i La Liga
Spelare i Premier League
Spelare i VM i fotboll 2022
Födda 2001
Levande personer
Män
Personer från Banjul
Senegalesiska idrottare under 2000-talet