kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Fridolf Rafael von Haartman

Fridolf Rafael von Haartman, född 20 december 1839 i Helsingfors, död 1 mars 1902 i Sankt Petersburg, var en finländsk affärsman. Han var son till Carl Daniel von Haartman.

Efter att ha varit officer och bland annat adjutant hos generalguvernören över Finland erhöll von Haartman majors avsked. Han var därefter tullföreståndare i Sankt Petersburg och 1879–1887 anställd vid kejsarens finska kansli. Han grundade 1873 ett transportföretag som trafikerade Neva med ångslupar. Från 1876 rullade hans sovvagnar på rutten Helsingfors–Sankt Petersburg. Ångbåtsbolaget utvecklades snabbt och hade 1897 76 slupar. Han idkade dessutom elektrisk spårvägsdrift och belysningsverksamhet i Nizjnij Novgorod och Sevastopol. Han hade egen mekanisk verkstad och sysselsatte slutligen omkring 1 000 personer, till stor del finländare. Under den ryska förtrycksperioden försvårades hans fortsatta verksamhet. Han tilldelades statsråds titel 1897.

Källor

Noter 

Finländska officerare
Finländska företagsledare
Finländska innehavare av statsråds titel
Födda 1839
Avlidna 1902
Män
Personer från Helsingfors
Fridolf Rafael
Lucky One

Lucky One är en svensk-norsk-finsk film som hade svensk premiär 15 mars 2018. Filmen har regisserats av Mia Engberg som också skrivit manus. Tobias Janson har producerat filmen för Story AB.

Handling 
Lucky One handlar om Vincent om sliter hårt i den under världen i Paris. Han ser ingen anledning till att slå in på den smala vägen förrän han får ta över ansvaret att ta hand om sin tonårsdotter Adina.

Rollista i urval 

 Bruno La Brasca - Bossen
 Olivier Loustau - Vincent
 Lorette Nyssen - Adina
 Diana Rudychenko - Diana

Referenser

Externa länkar 

Svenska filmer 2018
Svenska dramafilmer
Borromäussystrarna

Borromäussystrarna' är samlingsnamn för ett flertal katolska, kvinnliga ordenskongregationer med gemensamt ursprung.

Organisationens ursprung var en grupp kvinnor som 1626 samlades för att sköta om de sjuka i ett sjukhus i den franska staden Nancy. Erkänd som kongregation blev den 1652. Systrarna placerade sig under ärkebiskop Carlo Borromeos beskydd, härav namnet. Vid 1700-talets mitt hade kongregationen flera sjukhus, och började snart även med att undervisa barn i kristendom. Arbetet fortsatte även under franska revolutionen, fast systrarna då var skingrade och inte kunde bära sin ordendräkt. Dräkten återtog de 22 juli 1804, efter att ha fått Napoleons godkännande.

Ordensregeln baseras på Augustinus regel och fick påvligt godkännande 1859. Vid 1900-talets början arbetade borromäussystrar i alla slags barmhärtighetsarbeten, såsom skolor och fattighus. Systrarna skötte även om sjuka i deras egna hem. I denna verksamhet har man även haft ett slags leksystrar, som inte avlade eviga löften utan för ett år i taget. Under 1800-talet uppstod flera, från varandra fristående grenar av borromäussystrar.

Två av medgrundarna till elisabethsystrarna, Franziska Werner och Maria Merkert, lämnade en tid sitt projekt för att inträda som noviser i borromäussystrarna men återgick senare till att återskapa elisabethsystrarnas verksamhet.

Källor 

Romersk-katolska ordnar och kongregationer
Carl Lund (präst)

Carl Lund, född 1710, död 13 juli 1755 i Gällivare socken, var en svensk präst.

Lund var son till fänriken vid Jämtlands regemente Carl Lund och Anna Norman. Han blev student i Åbo 1732, studerade vid Åbo akademi och arbetade i tre år som informator för barnen till kyrkoherde Gran i Överkalix församling. Han prästvigdes 1741, blev pastorsadjunkt i Överkalix samma år, skolmästare i Jokkmokk 1744 och utnämndes till kyrkoherde i Gällivare församling 1750. Under sina fem år som kyrkoherde var han ständigt sjuklig och avled 45 år gammal 1755.

Lund var sedan 1741 gift med Brita Gran, med vilken han hade fyra barn. Sonen Nathanael blev sedermera klockare i Piteå landsförsamling och dottern Sara åtalades för barnamord och gick i landsflykt.

Referenser

Män
Födda 1710
Avlidna 1755
Svenska präster under 1700-talet
Gino Colombini

Gino Colombini, född 1 januari 1915 i Milano, död 30 januari 2011, var en italiensk formgivare.

Gino Colombini formgav möbler tillsammans med Franco Albini 1948 och de vann samma år en Low Cost Furniture Competition i New York. Han formgav 1951 plastföremål i mjuk funktionalistisk stil för Kartell. Omkring 1960 samarbetade han med Husqvarna Borstfabrik och formgav bland annat termoskarotten Karotta, termoskannan Karaffa och durkslaget Scolaplasta.

Källor 

 

Italienska formgivare
Födda 1915
Avlidna 2011
Män
Svensk handbollselit 2019/2020

Svensk handbollselit (SHE) 2019/2020 är den 49:e säsongen av Sveriges högsta division i handboll för damer.

På grund av coronavirusutbrottet 2019–2021 i Sverige beslutade Svenska Handbollförbundet den 17 mars att ställa in SM-slutspelet.. Den 20 mars bestämdes det också att ingen mästare skulle utses.

Deltagande lag 
 Från SHE 2017/2018 (8 lag)
 H65 Höör
 Kungälvs HK
 Lugi HF
 Skara HF 
 Skuru IK
 IK Sävehof
 VästeråsIrsta HF
 Önnereds HK

 Från SHE-kval (3 lag)
 BK Heid (kvar i Elitserien)
 Boden Handboll IF (kvar i Elitserien)
 Skövde HF (kvar i Elitserien)

 Från Allsvenskan 2018/2019 (1 lag)
 GT Söder HK

Sluttabell i serien 

 Serien spelades mellan den 14 september 2019 och 13 mars 2020 
 Lag ett till åtta till slutspel. Lag 12 flyttas ner till Allsvenskan. Lag 9-11 får kvala om en plats i SHE med lag 2-4 i Allsvenskan.

All star team 2019-2020 
 Målvakt: Wilma Kroon Andersson, IK Sävehof
 Vänstersexa: Melanie Felber, Skara HF
 Vänsternia: Ulrika Olsson, Skuru IK
 Mittnia: Emma Lindqvist, H65 Höör
 Mittsexa: Johanna Forsberg, IK Sävehof
 Högernia: Louise Søndergaard, Skövde HF
 Högersexa: Mathilda Lundström, Skuru IK

 Försvarare: Linnea Pettersson, IK Sävehof
 Tränare: Ola Månsson, H65 Höör
 MVP: Ulrika Olsson, Skuru IK

Skytteligan och statistik

Källor 

Sport i Sverige 2020
Sport i Sverige 2019
Handbollssäsongen 2019/2020
2019/2020
Russo, Ticino

Russo  är en ort i kommunen Onsernone i kantonen Ticino, Schweiz. 

Russo var tidigare en självständig kommun, men 1995 gick Russo och två andra kommuner ihop i kommunen Onsernone.

Orter i Ticino
Tidigare kommuner i Ticino
Onsernone
Russo

Russo kan avse:

 Russo, Ticino – en ort i Schweiz

Personer
 Aaron Russo – en amerikansk filmproducent (1943-2007)
 Clemente Russo – en italiensk boxare (1952-)
 Giacomo Russo – en italiensk racerförare (1937-1967)
 Patti Russo – en amerikansk sångerska (1964-)
 Rene Russo – en amerikansk skådespelerska (1954-)
 Richard Russo – en amerikansk författare (1949-)
 Robbie Russo – en amerikansk ishockeyspelare (1993-)
 Vito Russo – en amerikansk författare och skådespelare (1946-1990)

 Bröderna Russo, två amerikanska filmregissörer, Anthony (1970-) och Joe (1971-)
Vem kan slå Anja och Foppa

Vem kan slå Anja och Foppa är ett underhållningsprogram på Kanal 5 som sändes första gången den 11 november 2018. I programmet tävlar Anja Pärson och Peter Forsberg mot andra par av stora sportprofiler. Programledare för programmet är Jessica Almenäs och Carina Berg. Programmet är en uppföljare till Vem kan slå Filip och Fredrik som lades ner 2012. Skillnaden från den förra serien, bortsett de nya motståndarna, är att maxantalet grenar minskat från elva till åtta. Kommentator är sportjournalisten Jonas Karlsson.

Andra säsongen av programmet började sändas den 3 november 2019. Tredje säsongen startade den 8 november 2020.

Utmanare

Säsong 1 

 Avsnitt 1: Sanna Kallur och Stefan Holm
 Avsnitt 2: Pernilla Wiberg och Sarah Sjöström
 Avsnitt 3: Thomas Ravelli och Jesper Blomqvist
 Avsnitt 4: Frida Hansdotter och Kim Källström
 Avsnitt 5: Börje Salming och Bianca Salming
 Avsnitt 6: Markus Näslund och Therese Alshammar

Säsong 2 

 Avsnitt 1: Andreas ”Granen” Granqvist och Henrik Larsson
 Avsnitt 2: Carolina Klüft och Mikaela Laurén
 Avsnitt 3: Heidi Andersson och Björn Ferry
 Avsnitt 4: Magdalena Forsberg och Tony Rickardsson
 Avsnitt 5: Magnus Wislander och Hanna Öberg
 Avsnitt 6: Anna Lindberg och Staffan Olsson

Säsong 3 

 Avsnitt 1: Jesper Parnevik och Douglas Murray
 Avsnitt 2: Ingemar Stenmark och André Myhrer
 Avsnitt 3: Emil och Anna Jönsson Haag
 Avsnitt 4: Torgny Mogren och Isabelle Gulldén
 Avsnitt 5: Angelica Bengtsson och Jonas Björkman
 Avsnitt 6: Kosovare Asllani och Anders Svensson
 Avsnitt 7: Petter Northug och Frida Karlsson

Referenser

Externa länkar 
Officiell hemsida, Dplay

TV-program i Kanal 5
Underhållningsprogram
Bashkimi (1924)

Bashkimi var en veckovisutgiven albanskspråkig tidning med teman som politik, samhälle, litteratur, kultur och pedagogik. Den var organ för sällskapet Bashkimi och grundades av Avni Rrustemi. Det första numret utkom den 8 juli 1924 och totalt med 38 nummer. Tidningen gjorde Fan Nolis politik populärt i Albanien och var bland annat emot feodalismen och korruptionen i landet.

Källor

 

Albanska tidningar
Tidningar startade 1924
Tidningar nedlagda 1924
Kuressaares våghus

Kuressaares våghus () är ett kulturhistoriskt värdefullt, tidigare våghus i staden Kuressaare på Ösel i Estland. Byggnaden är registrerad i Estlands nationella register över kulturminnen, med nummer 20873. Våghuset ligger vid stadens centrala torg, nära Kuressaares rådhus. Den används idag för restaurangverksamhet.

Historik
Initiativet till att bygga Kuressaares våghus tillskrivs Magnus Gabriel de la Gardie, som styrde Ösel 1648–1654. Byggnaden färdigställdes 1663, vilket årtal ristats på dess trappstegsformade gavel. Vindflöjeln i smide på gavelns topp dateras till 1664.

Förutom sin ursprungliga funktion som våghus har byggnaden under årens lopp använts för flera andra ändamål. 1803 hölls stadsvakten till i byggnaden. Den härbärgerade stadens postkontor från 1856 till 1912 och 1906 fanns Ösels första telefonväxel i våghuset.

Byggnaden genomgick en omfattande restaurering 1980–1982, under ledning av arkitekten Lilian Hansar.

Källor
Kuressaare vaekoda i Estlands nationella register över kulturminnen

Noter

Externa länkar
Kuressaaren våghus på www.visitestonia.com, Estlands officiella webbplats för turistinformation Läst den 3 november 2019.
Historik på Pub Vaekodas webbplats

Byggnader och anläggningar i Saaremaa
Kuressaare
Teltowkriget och Magdeburgkriget

Teltowkriget och Magdeburgkriget, tyska: Teltow-Krieg respektive Magdeburger Krieg, var två krig inom det Tysk-romerska riket om herraväldet över regionerna Teltow och Barnim i samband med Ostsiedlung-epoken under 1200-talet. 

Krigen utkämpades under perioden mellan 1239 och 1245, mellan:
 på ena sidan de gemensamt regerande markgrevarna av Brandenburg, Johan I och Otto III av huset Askanien,
 på andra sidan markgreve Henrik III av Meissen, av huset Wettin, furstärkebiskopen av Magdeburg, Wilbrand av Käfernburg, samt furstbiskopen av Halberstadt, Ludolf I av Schladen.

Under denna period byggde huset Askanien ut dubbelstaden Berlin-Cölln av handels- och näringspolitiska orsaker samt särskilt på grund av platsens strategiska betydelse i kampen gentemot Köpenick, som då låg under huset Wettins kontroll. Därmed lade askanierna grundstenen till Berlins senare maktposition i regionen. Genom huset Askaniens seger 1245 lades nästan hela Teltow och Barnim varaktigt under markgrevskapet Brandenburg.

Referenser 

Brandenburgs historia
Berlins historia
Tysk-romerska krig
Europeiska inbördeskrig
Sachsens historia
Sachsen-Anhalts historia
Chris Kempczinski

Christopher John "Chris" Kempczinski, född 26 september 1968, är en amerikansk företagsledare som är president och VD för den globala snabbmatskedjan McDonald's Corporation sedan den 3 november 2019, när han efterträdde britten Steve Easterbrook. Han har tidigare arbetat för Procter & Gamble, Boston Consulting Group, Pepsico och Kraft Foods Inc. Kempczinski kom till McDonald's 2015 för att leda koncernens arbete rörande affärsutveckling, innovation och strategi. Två år senare blev han utsedd till att vara högste chef för McDonald's amerikanska dotterbolag McDonald's USA.

Han avlade en kandidatexamen vid Duke University och en master of business administration vid Harvard Business School.

Den 16 maj 2022 meddelade Chris Kempczinski, att McDonald's verksamhet i Ryssland säljs, 850 restauranger och 62,000 anställda berörs.

Referenser

Noter

Män
Födda 1968
Levande personer
Personer från Cincinnati
Alumner från Duke University
Alumner från Harvard Business School
Personer inom USA:s näringsliv under 2000-talet
Personer inom Kanadas näringsliv under 2000-talet
McDonald's
Amerikanska företagsledare
Pepsico
Ventasso

är en kommun i provinsen Reggio Emilia i regionen Emilia-Romagna i Italien. Kommunen hade  invånare (2018).

 bildades den 1 januari 2016 genom en sammanslagning av de tidigare kommunerna Busana, Collagna och Ligonchio och Ramiseto.

Referenser 

   

Kommuner i provinsen Reggio Emilia
Strömvåg

En strömvåg är ett elektromekaniskt mätinstrument för att bestämma strömstyrka som i princip består av en balansvåg där man på ena sidan har en vanlig vågskål i vilken man placerar vikter och på den andra sidan har en strömgenomfluten elektrisk ledare i ett magnetfält. Hos precisionsinstrument utgörs såväl ledaren som magneten av spolar. Vågen kan dock i praktiken utfomas på olika sätt.

Strömvågar har använts för att bestämma SI-enheten ampere och en utveckling av strömvågen, kibblevågen (tidigare wattvågen), används sedan 20 maj 2019 för att bestämma SI-enheten kilogram.

Kelvins strömvåg
1887 konstruerade William Thomson (från 1899 Lord Kelvin) en ny typ av strömvåg (se bilderna nedan) som kom att bli den mest använda. Den består av fyra fast monterade spolar (A1, A2, B1 och B2 i principskissen nedan). A1 och A2 är lindade på samma håll (i förhållande till strömriktningen genom dem) och ger ett magnetfält i samma riktning, medan B1 och B2 är lindade på andra hållet och därför ger ett magnetfält i motsatt riktning. Mellan dessa fyra spolar sitter två spolar, C1 och C2, monterade på en (grön) vågbom. Dessa är lindade på varsitt håll och ger därför magnetfält som är motriktade varandra. I figuren attraheras sålunda den vänstra spolen C1 av B1 och repelleras av A1, medan den högra spolen C2 attraheras av A2 och repelleras av B2, vilket ger upphov till krafterna F1 respektive F2. Alla sex spolarna är seriekopplade så att samma ström flyter genom dem. På vågbommen sitter en (blå) skjutbar vikt (W) och när denna vikt placerats så att vridmomentet från dess tyngd (F3) motverkar vridmomenten från F1 och F2 är vågen i balans och vridmomentet från F1+F2 kan beräknas. Skalan på vågen kan, såklart, graderas direkt i ampere, i stället för hur långt åt höger på bommen vikten skjutits (kvadraten på strömstyrkan är ju proportionell mot produkten av viktens massa och hur långt den flyttats) och genom att byta vikt kan vågens mätområde ändras. Thomson lät tillverka sex olika dimensioner; den minsta för mätområdet 20 till 500 mA, medan den kraftigaste spände över 100 till 2500 A.

"Kelvinvågar" skall inte förväxlas med kelvinvågor.

Referenser och noter
R.T. Glazebrook, 1903, Electricity and magnetism. An elementary text-book, theoretical and practical, Univeristy Press, Cambridge, sid. 368-370.
Francis Briggs Silsbee, 1952, Extension and Dissemination of the Electrical and Magnetic Units by the National Bureau of Standards i Precision measurement and calibration: electricity and electronics (1961), National Bureau of Standards,sid. 57/2.

Se även
Galvanometer

Externa länkar
Current Balance på Kenyon College Department of Physics med foton på fyra "kelvinvågar".

Elektricitet
Mätinstrument
Yu Gam-dong

Yu Gam-dong (Hangul: 유감동; Hanja: 兪甘同), död efter 1428, var en koreansk kisaeng. 

Hon var dotter till Yu Guisu och gifte sig med adelsmannen Choi Jungki i ett arrangerat äktenskap.  Hennes make försköt henne efter att hon blivit utsatt för en våldtäkt, och hon försörjde sig då som kisaeng, vilket var ovanligt för en adlig kvinna.  Som kisaeng tog hon namnet Gamdong och blev känd som dansare, konstnär (målare) och poet.  Hon beskrivs som en skicklig konstnär, men mycket lite av hennes målningar och dikter har bevarats. 

Som kisaeng hade Yu Gam-dong 39 älskare, bland dem minister Seong Dal-saeng, ämbetsmannen Yi Hyo-rye, en hantverkare samt hennes makes brorson och svåger. Skandalen utbröt 1427 och var på sin tid mycket uppmärksammad, då det i Korea var tabu för en kvinna att ha så många sexualpartners. Eftersom hon inte var lagligt skild från sin make utan bara förskjuten, uppfattades detta som äktenskapsbrott, och hon blev enligt lagen år 1428 piskad och gjord till slav åt en ämbetsman i en avlägsen region. Hennes fall liksom en rad andra fall av otrohet bland adliga kvinnor vid samma tidpunkt gjorde att kvinnlig otrohet år 1513 blev belagd med dödsstraff i Korea.

Referenser 

 Pae-yong Yi: Women in Korean History 한국 역사 속의 여성들

Kvinnor
Personer i Korea under 1400-talet
Koreanska poeter
Koreanska målare
Målare under 1400-talet
Poeter under 1400-talet
Kisaeng
Slavar
Koreanska dansare
Helene Lohmann

Helene Lohmann, född 1784 i Bommern, död 1866 i Witten, var en tysk affärsidkare. Hon ärvde ett stålverk efter sin make Friedrich Lohmann år 1837 och utvecklade det till ett omfattande industriimperium med andelar i 69 gruvor i Ruhr. Hon var en av få kvinnliga storindustrialister i Ruhr under regionens industrialiseringsprocess under 1800-talet. Hon uttalade sig också kvinnors rättigheter. En skola är uppkallad efter henne.

Källor 

Kvinnor
Födda 1784
Avlidna 1866
Personer inom Tysklands näringsliv under 1800-talet
Personer från Witten
Brukspatroner under 1800-talet
Overkill: The Aileen Wuornos Story

Overkill: The Aileen Wuornos Story är en amerikansk TV-film från 1992 om Aileen Wuornos som åren 1989–1990 mördade sju män i Florida.

Rollista
Jean Smart – Aileen Wuornos
Park Overall – Tyria Moore
Tim Grimm – Steve Binegar

Källor
Overkill: The Aileen Wuornos Story Hoyt Hilsman. Variety 16 november 1992. Läst 4 november 2019.

TV-filmer 1992
Amerikanska kriminaldramafilmer
Hoang Xuan Thanh Khiet

Hoang Xuan Thanh Khiet, född 1985, är en vietnamesisk schackspelare och internationell mästarinna i schack (WIM). Hon blev vietnamesisk mästarinna i schack år 2005.

Schackkarriär 
2004 blev Hoang Xuan Thanh Khiet silvermedaljör i Vietnamesiska mästerskapet i schack för damer.

2004 spelade hon också som reserv för Vietnam i Schackolympiaden för damlag i Calvià i Spanien, i ett lag bestående av Nguyễn Thị Thanh An (ELO 2345), Lê Kiều Thiên Kim (2329) och Lê Thị Phương Liên (2249). Hon hade själv rating 2144 och spelade 9 partier. Hoang vann 4 partier och förlorade 5. Hennes vinstprocent stannade därför vid 44,4 procent.  Det vietnamesiska laget slutade på 21:a plats, med 7 vinster, 1 remi och 6 förluster och 53,6 i vinstprocent.

2005 erövrade Hoang Xuan Thanh Khiet guldmedalj i Vietnamesiska mästerskapet i schack för damer och därmed titeln Vietnamesisk mästarinna. Samma år erhöll hon titeln Internationell mästarinna (WIM) 2005.

2005 placerade Hoang Xuan Thanh Khiet sig också som trea i den Asiatiska zonturneringen i Malaysia inför Världsmästerskapet i schack för damer. Turneringen vanns av Nguyen Quynh Anh på 6,5 poäng, före  Pham Le Thao Nguyen och Hoang Xuan Thanh Khiet på 6 poäng, men med en särskiljning som gynnade Pham. Det innebar att Hoang kvalificerade sig för Världsmästerskapet i schack för damer Inför världsmästerskapet hann hon också med att vinna det Sydöstasiatiska mästerskapet för damer 2005 och hade därför stora förväntningar på sig som enda vietnamesiska i knock out-turneringen om världsmästerskapet för damer 2006. Där fick hon möta den högt rankade kinesiskan Xu Yuhua i första ronden. De spelade ett franskt parti som slutade med remi, men Hoang förlorade därefter som svart i ett Löparspel och blev alltså utslagen redan i första ronden med ½-1½. Xu Yuhua skulle sedan gå vidare ända till finalen och bli världsmästarinna.

Hoang Xuan Thanh Khiet har därefter inte spelat om världsmästerskap eller i schackolympiad, men har fortsatt att spela internationellt ibland annat ”Indonesia Open” (2012) och ”Tradewise Gibraltar” (2013, 2014).

I sin turneringsrepertoar väljer hon gärna halvöppna spelöppningar som Fransk öppning, Caro-Kann och Sicilianskt, både som svart och vit.

Referenser

Externa länkar 
 Hoang Xuan Thanh Khiets schackpartier hos 365Chess.com
 Hoang Xuan Thanh Khiets partier hos Chessgames 
 Hoang Xuan Thanh Khiets lagstatistik hos Olimpbase 

Vietnamesiska schackspelare
Födda 1985
Kvinnor
Levande personer
18 Ophiuchi

18 Ophiuchi är en Am-stjärna i stjärnbilden Ormbäraren.

18 Ophiuchi har visuell magnitud +6,74 och kräver fältkikare för att kunna observeras.

Referenser 

Stjärnbilden Ormbäraren
Am-stjärnor
Flamsteedobjekt
HD-objekt
Chengduplatån

Chengduplatån () är en slätt i Sichuanbäckenet i Kina.

Chengduplatån upptar ett område av 23 kvadratkilometer och är den största slätten i sydvästra Kina.

Platån har ett milt klimat, riklig nederbörd, bördig jord, och har en gynnsam naturlig miljö för jordbruksproduktion med hög avkastning och är en av de primära områdena för Kinas matproduktion.

Minfloden formar tillsammans med sina biflöden ett vattennät över Chengduplatån. För att skydda området under översvämningssäsongen uppfördes för mer än 2 200 år sedan Dujiangyans bevattningssystem, som tillsammans med Qingchengshan sedan år 2000 listas av Unesco som kulturellt världsarv.

Referenser

Noter 

WP:Projekt Kina
Geografi i Sichuan
15 Ophiuchi

15 Ophiuchi är en gulvit stjärna i huvudserien i stjärnbilden Ormbäraren.

15 Ophiuchi har visuell magnitud +6,98 och kräver fältkikare för att kunna observeras. Den befinner sig på ett avstånd av ungefär 300 ljusår.

Referenser 

Stjärnbilden Ormbäraren
Huvudseriestjärnor klass F
Flamsteedobjekt
HD-objekt
Nygård östra

Nygårds östra är en småort i Nykvarns kommun i Stockholms län. 

Namnet kommer från en gård på vars mark bebyggelsen etablerats.

Administrativ historik
2000 klassade SCB bebyggelsen i östra delen till en småort.
2010 hade bebyggelse i västra delen tillkommit och hela området räknade SCB som en tätort benämnd Nygårds hagar. 2015 justerade SCB definitionen för tätorter något, varvid man fann att avstånden mellan de olika husområdena är för stort för att området skall kunna utgöra en gemensam tätort och delarna har för få boende för att i sig kunna utgöra tätorter. Istället kom delar av orten att utgöra två småorter benämnda Nygårds östra och Nygårds västra.

2018 klassades bebyggelsen i den västra delen som en tätort benämnd Nygårds hagar medan den östra delen kvarstod som en separat småort

Befolkningsutveckling

Samhället
Nygård består framför allt av villabebyggelse uppförd under 2000-talet. 

Vid Nygård uppfördes en skola på 1870-talet. Den användes fram till 1960-talet. Numera finns en modern skola i Nygård.

Se även
Taxinge socken

Källor

Orter i Nykvarns kommun

Småorter i Sverige