kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Gravplundraren

Gravplundraren (engelska: The Body Snatcher) är en amerikansk skräckfilm från 1945 i regi av Robert Wise. I huvudrollerna ses Henry Daniell och Boris Karloff. Béla Lugosi ses i en biroll.

I Sverige totalförbjöds filmen av censuren i december 1945 och fick svensk premiär först 28 år senare, i augusti 1973.

Handling
Fru Marsh besöker doktor Wolfe "Toddy" MacFarlanes mottagning i Edinburgh i avsikt att söka ett botemedel till sin paraplegiska och rullstolsbundna dotter Georgina. MacFarlane menar att endast ett kirurgiskt ingrepp kan hjälpa Georgina på fötter, men meddelar samtidigt att han inte kan utföra ingreppet själv eftersom han är alltför upptagen med att lära ut medicinsk dissektion.

MacFarlanes elev Donald Fettes engagerar sig i fallet och ges senare möjligheten av MacFarlane att arbeta som hans assistent. Fettes märker dock snart att MacFarlane både har ett gemensamt förflutet och skumma affärer med en droskförare vid namn John Gray. Gray blir snart varse om fallet med den förlamade flickan och även han försöker övertala MacFarlane att ta sig an operationen.

Produktion
Filmen var den sista av tre filmer, producerade av RKO Pictures, som de gamla skräckfilmsskådespelarna Boris Karloff (känd som Frankensteins monster) och Béla Lugosi (känd som Dracula) medverkade i tillsammans.

Rollista i urval

Bakgrund
Filmen är baserad på novellen The Body Snatcher från 1884 av den skotske författaren Robert Louis Stevenson. Novellen bygger i sin tur på verkliga händelser rörande en serie av 16 mord utförda i Edinburgh, Skottland under en tiomånadersperiod 1828 av två män vid namn William Burke och William Hare. Burke och Hare ska sedan ha sålt liken vidare till Robert Knox (1791–1862), en etolog och läkare i anatomi, som sedan använde liken som dissektionsobjekt i sin undervisning.

Burke, Hare och Dr. Knox nämns alla tre vid namn i filmen.

Referenser

Bibliografi

Externa länkar 
 

Amerikanska filmer 1945
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska skräckfilmer
Edinburgh på film
Robert Louis Stevenson-filmatiseringar
Filmer i regi av Robert Wise
AM Herculis-variabel

AM Herculis-variabel, eller den polära variabeln, är en typ av kataklysmisk variabel som kallas novaliknande variabel (NL). Det är frågan om stjärnor som påminner om novor eller dvärgnovor i spektrum eller ljusvariationer, men även variabler med novaliknande utbrott och objekt som inte observerats i utbrott men har små ljusvariationer som påminner om fluktuationerna hos gamla novor som haft utbrott. Noggrannare observationer leder ibland till att variabler klassificeras om från denna kategori.

Också  UX Ursae Majoris-variablerna och VY Sculptoris-variablerna räknas till de novaliknande variablerna.

Stjärnor som tillhör AM Herculis-typen (AM) är dvärgnovor med starka magnetfält hos den vita dvärgen. Någon vanlig insamlingsskiva bildas därför inte utan istället följer materialet från givarstjärnan de magnetiska fältlinjerna och ansamlas vid de magnetiska polerna på den vita dvärgen. Dessa blir källor till röntgenstrålning och sänder ut polariserat ljus. Variabeltypen kallas därför också ibland polariserande variabel. 

Prototypstjärnan AM Herculis varierar mellan visuell magnitud +12,3 och 15,7 med en period av 0,128927 dygn.

Se även 
 Variabel stjärna

Referenser

Noter 
 

Variabeltyper
Astrofysik
Iran Khodro

Iran Khodro (), med varumärket IKCO, är en iransk biltillverkare med huvudkontor i Teheran. Företaget hette från början Iran National (). Det grundades 1962. Bolaget tillverkar personbilsmärkena Samand, Peugeot och Renault samt lastbilar, minibussar och bussar.

Historia

Bolaget tillverkade under mer än tre decennier fram till 2005 modellen Paykan som baserades på brittiska Rootes-gruppens personbil Hillman Hunter. 1966 fick Iran Khodro licensen att producera Hillman Hunter-bilar. Den första bilen som byggdes 1967 kallades för Paykan och kom i två olika modeller: deluxe och standard. Redan samma år utökades produktionslinjen med Paykan pickup och Paykan taxi. Rootes slöt ett avtal med Paykan om att montera Hillman Hunter-bilar i Iran. Tillverkningen startade 1967. 1985 sålde den nya ägaren PSA hela produktionsrätten till Paykan och bilen fortsatte att tillverkas i Iran fram till 2005, under hela 38 år.

Referenser

Iranska biltillverkare
Valdeltagande

Valdeltagande är andelen berättigade väljare som lägger en röst i ett val. Rösträtten varierar beroende på land, och den röstberättigade befolkningen bör inte förväxlas med den totala vuxna befolkningen. Ålder och medborgarskap är ofta bland kriterierna som används för att fastställa berättigande, men vissa länder begränsar även berättigande baserat på kön, ras eller religion.

Efter att ha ökat i många decennier har det förekommit en trend att minska valdeltagandet i de flesta etablerade demokratier sedan 1980-talet. I allmänhet anses lågt valdeltagande beror på: desillusionering, likgiltighet eller en känsla av meningslöshet (uppfattningen att ens röst inte kommer att göra någon skillnad). Enligt statsvetare Adam Bonica och Michael McFaul finns det en samsyn bland statsvetare att "demokratier klarar sig bättre när fler röstar".

Referenser

Val
Sidor med ogranskade översättningar
Høyang-Polaris

Høyang-Polaris var ett företag och ett varumärke för gjutjärnprodukter, exempelvis stekpannor och grytor. Varumärket ägs av Iittala som i sin tur ägs av Fiskars.

Historia
1912 grundades företaget A/S Saturn i Moss som började producera produkter i det på den tiden moderna materialet aluminium. Med 12 anställda 1913 producerade företaget borsthållare, dammsugardelar, ventiler, kopplingar och kabelklämmor. Gradvis expanderade företaget och startar Norges första fabrik för tillverkning av köksartiklar och andra hushållsartiklar i aluminium.

1922 köper Ernst Poleszynski A/S Saturn och byter namn till IL-O-Van Aluminiumvarefabrikk A/S, produkterna får varumärket IL-O-VAN.
1968 blir IL-O-VAN uppköpt av Nordisk Aluminiumsindustri A/S. Samma år blir Nordisk Aluminiumsindustri A/S en del av ÅSV Årdal och Sunndal Verk.
1975 köps konkurrenten Polaris-fabriken A/S och resultatet blir ett nytt namn på en fabrik som tillverkar köksapparater i både stål och aluminium.
1978 ändrades varumärket IL-O-VAN till Høyang för alla aluminiumprodukter. Stålprodukterna marknadsfördes fortfarande under Polaris. Under många år namngavs de olika produktserierna med antingen Høyang eller Polaris men från år 2001 fick alla varumärket Høyang-Polaris.
1989 köptes Høyang-Polaris A/S av det finska företaget Hackman och Høyang-Polaris behölls därefter som ett varumärke för produkter som såldes i Norge. Strax efter att Hackmann tog över Høyang-Polaris köpte företaget också det gamla finska företaget Iittala.
2000 fabriken i Sandnes stängs.
2003 överfördes all Hackmanns designverksamhet till Iittala.
2007 fabriken i Rygge stängs.
2007 förvärvades Iittala av Fiskars.
2007 Fiskars flyttar produktionen av grytor och stekpannor till Finland och Kina.
2015 lägger Fiskars ner varumärket och vissa av produkterna marknadsförs istället under varumärket Fiskars.

Referenser

Norska tillverkningsföretag
Företag bildade 1912
Potet

{{Album infobox
|Typ          = studioalbum
|Namn         = Potet
|bild         = 
|bildstorlek  = 
|bildtext     = 
|Mera text    = 
|Artist       = Jørun Bøgeberg
|Utgivning    = 2014
|Inspelad     = 
|Genre        = Country, folk, poprock, komedi
|Längd        = 45:32
|Språk        = Norska
|Skivbolag    = Basstard Musik
|Regissör     = 
|Producent    = Jørun Bøgeberg
|Ljudtekniker = 
|Låtlista     = 
|Recensioner  = 
|Kronologi    = 
|Förra album  = Basstard(2006)
|Detta album  = Potet(2014)
|Nästa album  = 
|Misc         = 
|Singlar      = 
}}Potet'' är ett musikalbum med Jørun Bøgeberg, utgivet 2014 av det egna skivbolaget Basstard Musik. Albumet är Bøgebergs första album med norska texter. Albumet innehåller mycket ordlek i texterna. Till exempel er namnet på albumet, "Potet" (potatis) en ordlek med ordet "Poet". Bidragande musiker på albumet är Nils Einar Vinjor på gitarr och Trond Augland på trummor.

Låtlista
"Bassoversveis" – 2:13
"Trall for maten" – 3:13
"Bryggeriboogie" – 3:59
"Hvissom atte lissom" – 3:18
"Asbjørn Sauesankar" – 5:07
"Bever Rag" – 1:24
"Vil ikke sove" – 3:44
"Elsker mine barn" – 3:57
"Slaraffenliv" – 5:28
"En ny dag" – 3:25
"Potet" – 5:15
"Fall til ro – 2:49

Alla låtar skrivna av Jørun Bøgeberg.

Referenser

Externa länkar
Potet på Discogs

Musikalbum 2014
Småkom

Småkom är ett nationellt nätverk för befolkningsmässigt små kommuner i Sverige. SmåKom bildades 1989 och har ca 70-talet medlemmar. Ordförande är Peter Lindroth (S), tidigare kommunalråd i Karlsborgs kommun.

Nätverket syftar till att "bättre kunna hävda sina intressen och föra en dialog om små kommuners angelägenheter med myndigheter, regering och riksdag". SmåKom driver framför allt kommunala utvecklings- och fördelningsfrågor, men har också profilerat sig på till exempel tillgång till banktjänster, statliga servicekontor och bredbandsutbyggnad på lands- och glesbygd. 

Arbetet bedrivs dels riktat mot riksdagspartierna, dels genom att delta i offentliga utredningar. Under året ordnas också nationella konferenser där ledande politiker och tjänstemän träffas för erfarenhetsutbyte.

SmåKom har ca 70 medlemskommuner, vilket utgör ungefär en fjärdel av Sveriges kommunerna. Räknat till befolkning utgör kommunerna däremot en mindre andel av Sveriges kommuner, och sett till yta en betydligt större andel.

Referenser 
 

Intresseorganisationer i Sverige
Bränslemätare

En bränslemätare ett instrument som används för att ange mängden bränsle i en bränsletank. 

I moderna bilar sker mätningen ofta med hjälp av en flottör i tanken kopplad till en potentiometer, det vill säga ju högre flottören flyter desto mer ström går igenom potentiometern. Då etanol men inte bensin och diesel i viss mån är elektriskt ledande ger denna mätmetod en viss missvisning för etanol, vilket ger intrycket att det finns lite mer bränsle kvar än det egentligen gör. Ett sätt att komma runt detta är att använda en magnetisk flottör, en magnetometer på utsidan av tanken kan då mäta flottörens  nivå utan att elektroniken störs av vätskan. Magnetiska flottörer används på mindre flygplan och används också för att mäta nivån i vattentankar. Stora flygplan har många sensorer som mäter dielektricitet. Beroende på hur många sensorer som har kontakt med bränslet räknar en dator ut bränslemängden.

Flygplan och bilar från 1900-talets början hade en glastub med en stång i på instrumentbrädan. Stången var direkt kopplad till flottören.

Referenser 

Bildelar
Brott utan offer

Ett brott utan offer är en olaglig handling som antingen direkt involverar endast gärningsmannen eller uppstår mellan samtyckande vuxna. I sådana fall finns det utan tvekan inget riktigt offer, dvs drabbad part. 

Definitioner av offerlösa brott varierar i olika delar av världar och lagstiftningssystem, men inkluderar vanligtvis innehav av olagligt kontraband, narkotikamissbruk, prostitution och förbjudet sexuellt beteende mellan samtyckande vuxna, vapenhandel, smuggling och mänskligt smuggling. Det finns emellertid kontroverser kring detta.  Edwin Schur och Hugo Adam Bedau uppger i sin bok Victimless Crimes: Two Sides of a Controversy att "vissa av dessa lagar producerar sekundär brottslighet, och alla skapar nya brottslingar, av vilka många annars är laglydiga medborgare."

Referenser 

Brott
Kriminologi
Sidor med ogranskade översättningar
UX Ursae Majoris-variabel

UX Ursae Majoris-variabeln är en typ av kataklysmisk variabel som kallas novaliknande variabel (NL). Det är frågan om stjärnor som påminner om novor eller dvärgnovor i spektrum eller ljusvariationer, men även variabler med novaliknande utbrott och objekt som inte observerats i utbrott men har små ljusvariationer som påminner omfluktuationerna hos gamla novor som haft utbrott. Noggrannare observationer leder ibland till att variabler klassificeras om från denna kategori.

Också AM Herculis-variablerna och VY Sculptoris-variablerna räknas till de novaliknande variablerna.

Stjärnor som tillhör UX Ursae Majoris-typen har stabila ackretionsskivor vilket gör att inga dvärgnovautbrott förekommer. Det är system som permanent verkar ha fastnat i platåfasen hos UGZ-stjärnor , dvs. dvärgnovor av typen Z Camelopardalis-variabel.

Prototypstjärnan UX Ursae Majoris är också en algolvariabel (EA/WD) Den har en visuell magnitud som varierar mellan +12,57 och 14,15 med en period av 0,196671287 dygn eller 4,720111 timmar.

Se även 
 Variabel stjärna

Referenser

Noter 

Variabeltyper
Astrofysik
Maggie Dence

Maggie Dence, född 1 februari 1942 i Victoria, Australien, är en australisk skådespelare. Hon är känd som Rose Sullivan i The Sullivans och Dorothy Burke i Grannar. I Kvinnofängelset spelar hon den ondskefulla psykopaten Bev "The Beast" Baker.

Källor

Bev Baker (Maggie Dence)

Externa länkar

Skådespelare från Victoria, Australien
Födda 1942
Levande personer
Kvinnor
Australiska skådespelare under 1900-talet
VY Sculptoris-variabel

VY Sculptoris-variabeln är en typ av kataklysmisk variabel som kallas novaliknande variabel (NL). Det är frågan omstjärnor som påminner om novor eller dvärgnovor i spektrum eller ljusvariationer, men även variabler med novaliknande utbrott och objekt som inte observerats i utbrott men har små ljusvariationer som påminner omfluktuationerna hos gamla novor som haft utbrott. Noggrannare observationer leder ibland till att variabler klassificeras om från denna kategori.

Också  UX Ursae Majoris-variablerna och AM Herculis-variablerna räknas till de novaliknande variablerna.

Stjärnor som tillhör VY Sculptoris-typen (NL/VY) är kataklysmiska variabler av dubbelstjärnor med en het och luminiös vit dvärg, som med oregelbundna intervaller genomgår förmörkelser på ett eller flera magnituder på grund av låg massöverföring. Förmörkelserna kan pågå från några dygn till flera år. Omloppsperioden för dubbelstjärnans komponenter är vanligen 0,12 – 0,18 dygn.

Variabeltypen kallas ibland anti-dvärgnova eftersom stjärnorna företer novalika utbrott, men med rejäla försvagningar av ljusstyrkan, precis som RCB-variablerna, istället för spektakulära utbrott där ljusstyrkan ökar.  

Prototypstjärnan VY Sculptoris har visuell magnitud +11,8 och kan vid förmörkelsen bli så pass ljussvag som magnitud +18,6.

Se även 
 Variabel stjärna

Referenser

Noter 

Variabeltyper
Dubbelstjärnor
Astrofysik
Olle Ljungström (ingenjör)

Gustaf Olle Ljungström, född 26 februari 1918 i Engelbrekts församling, Stockholm, död 19 februari 2013 i Lidingö församling, Stockholms län, var en  svensk ingenjör.

Biografi 
Olle Ljungström föddes 1918 som son till Fredrik Ljungström (entreprenör och en av Sveriges främsta uppfinnare genom tiderna) och Signe, född Söderberg. Han studerade vid Whitlockska samskolan och flygteknik vid KTH i Stockholm samt gjorde militärtjänst vid Flygvapnet 1939–1940. Han blev 1973 filosofie doktor inom transport och luftfart-teknologi vid KTH.

Ljungström arbetade som ingenjör i familjeföretag, särskilt med oljeskifferutvinning. Han var anställd vid Saab 1942–1970. Som teknisk ingenjör arbetade han med utvecklingen av flygplan som Saab 29 Tunnan och Saab 35 Draken. Han ingick också i gruppen som utvecklade svävaren Saab 401 för marinen under 1960-talet.

Han var gästprofessor vid Stanford University 1966–1967 och California Institute of Technology 1968.

Ljungström var en pionjär inom vindkraft och presenterade prototyper redan på 1950-talet.

Ljungström har bidragit som teknisk författare och redaktör i  Teknisk Tidskrift  (1960–1975). Efter att ha arbetat nära sin far skrev han 1999 en biografi om honom, Fredrik Ljungström 1875-1964 - Uppfinnare och inspiratör.

Bibliografi

Utmärkelser 
  Hedersmedlem i Flygtekniska Föreningen

Se även 
 Lista över personer med flyganknytning
 Deltavinge
 Överljudsflyg
 Svävare
 Vindkraft

Referenser 

Svenska ingenjörer under 1900-talet
Svenska flygplanskonstruktörer
Personer med anknytning till Saab
Alumner från Kungliga Tekniska högskolan
Födda 1918
Avlidna 2013
Män
Snart 17 (album)

Snart 17 är ett album med Anne Grete Preus, utgivet som LP 1984 av skivbolaget Transmission. Albumet innehåller film-musik till filmen Snart 17. Bandet Can Can, där Preus var medlem, spelar på albumet.

Låtlista
Sida 1
"Sultne hjerter" – 3:36
"Dancing with Me" – 3:02
"Don't Hide" – 3:32
"Mariannes tema" – 1:15

Sida 2
"Running Away" – 3:15
"On My Way" – 2:00
"Black Lightbulbs" – 3:06
"Natt-tema – 0:54

Alla låtar skrivna av Anne Grete Preus.

Medverkande
Musiker
Anne Grete Preus – sång, gitarr, keyboard
Jørn Christensen – akustisk gitarr, elektrisk gitarr
Erik Østby – elektrisk gitarr
Per Vestaby – basgitarr
Øyvind Hansen – trummor
Sigurd Køhn – saxofon (på "Natt-tema")
Nina Askeland – sång (på "Don't Hide", "Running Away")
Sidsel Endresen – sång (på "Sultne hjerter")

Produktion
Anne Grete Preus – musikproducent
Bjørn Lillehagen – ljudtekniker
Ingar Helgesen – ljudtekniker
PD (Peter Dahl) – mastering

Externa länkar
Snart 17 på Discogs
Snart 17 på Rockipedia

Musikalbum 1984
Jacques Androuet du Cerceau

Jacques Androuet du Cerceau kan syfta på:

* Jacques Androuet du Cerceau den äldre (1510–1584), fransk arkitekt och kopparstickare
 Jacques Androuet du Cerceau den yngre (1550–1614), fransk arkitekt
Jacques Boyceau

Jacques Boyceau de la Barauderie, född omkring 1562 i Saint-Jean-d'Angély, död omkring 1634 i Paris, var en fransk landskapsarkitekt.

Boyceau, som var Ludvig XIII:s hovträdgårdsmästare, räknas som den främste företrädaren för den klassiska franska parken före André Le Nôtre.

Källor 
 

Franska landskapsarkitekter
Personer i Frankrike under 1500-talet
Personer i Frankrike under 1600-talet
Födda 1562
Avlidna 1634
Män
Hotel St. Pauli (album)

Hotel St. Pauli är ett musikalbum med Anne Grete Preus, utgivet 1988 som LP och CD av skivbolaget EMI. Albumet innehåller film-musik till filmen Hotel St. Pauli.

Låtlista
"Hotel St. Pauli" – 4:00
"Daydreamer" – 3:17
"Trauma" – 2:20
"Escape" – 2:30
"Hotel St. Pauli" – 3:15
"Devil's Smile" – 3:47
"In The Woods" – 2:37
"The End" – 5:27
"Love Theme" – 3:52

Text: Anne Grete Preus, Johnny Sareussen
Musik: Anne Grete Preus, Svein Gundersen

Medverkande
Musiker
Anne Grete Preus – sång
Bent Bredesen – gitarr
Svein Dag Hauge – gitarr 
Terje Lillegård Jensen (Jonas Fjeld) – gitarr
Pål Reinertsen – basgitarr
Rolf Graf – basgitarr
Eva Hillered – körsång
Geir Langslet – keyboard
Kjetil Bjerkestrand – keyboard
Per Hillestad – trummor
Per Kolstad – orgel

Produktion
Svein Gundersen – musikproducent
Johnny Sareussen – musikproducent
Ingar Helgesen – ljudtekniker

Externa länkar
Hotel St. Pauli på Discogs

Musikalbum 1988
Anders Nilsson (1899–1985)

Anders Nilsson, född 13 juli 1899 i Järvsö socken, död 11 februari 1985 i Tyresö församling, var en svensk tidningsredaktör, A-pressdirektör och kommunalpolitiker (socialdemokrat).

Anders Nilsson var son till kvarnägaren Anders Nilsson. Han arbetade 1912–1915 som mjölnardräng, var 1916 skogs- och verkstadsarbetare och därefter 1917–1919 elektriker. Redan som tonåring engagerade han sig i arbetarrörelsen och följde vid Socialdemokratiska arbetarepartiets (SAP) partisplittring 1917 med kommunistfalangen. Han lämnade dock kommunisterna i protest mot Moskvateserna 1920.

Nilsson studerade 1919–1921 vid Brunnsviks folkhögskola och var 1920 medarbetare i Nya Norrland. Han arbetade 1921–1922 som instruktör vid Arbetarnas bildningsförbund (ABF) i Gävleborgs län och därefter som redaktionssekreterare vid Nya Norrland. Under tiden var han ordförande i Ångermanlands socialdemokratiska partidistrikt. Nilsson flyttade därefter till Falköping där han 1926–1933 var redaktör för Skaraborgaren, sekreterare i Skaraborgs läns socialdemokratiska partidistrikt 1927–1933, ordförande i Falköpings arbetarekommun 1929–1933 och ledamot av Falköpings stadsfullmäktige 1930–1934.

Nilsson var 1933–1940 tillförordnad partisekreterare i SAP, ledamot av styrelsen för Socialdemokraten AB 1939–1951, ledamot av styrelsen för Aftontidningen AB 1940–1948 och VD för A-Pressens förlags AB 1940–1961. Vidare var han ledamot av styrelsen för AB Skaraborgaren från 1943, ledamot av styrelsen för Fastighets AB Socialen från 1949, VD i A-pressens samorganisation 1950–1961, ledamot av styrelsen för Journalistinstitutet och av verkställande utskottet för International Federation of Social Democratic Press.

Källor

Svenska chefredaktörer
Svenska kommunalpolitiker
Födda 1899
Avlidna 1985
Män
Personer från Järvsö socken
Mark Robson

Mark Robson, född 4 december 1913 i Montreal, Quebec, död 20 juni 1978 i London, var en kanadensisk filmregissör, filmproducent och filmklippare. Robson inledde sin 45 år långa karriär i Hollywood som filmklippare. Han verkade sedan som regissör och producent. Robson regisserade totalt 33 filmer, däribland Broarna vid Toko-Ri (1955), Lek i mörker (1957), för vilken han erhöll sin första Oscarsnominering, Von Ryans express (1965) och Dockornas dal (1967).

Robson avled i en hjärtinfarkt efter att ha spelat in sin sista film, Lavinexpressen, 1978. Filmen fick premiär ett år efter hans död.
 
Mark Robson har för sina insatser vid filmen förärats en stjärna på Hollywood Walk of Fame.

Filmografi i urval

Regi 

 
 
 
 
 
 
 

 
 

 

 

 (även producent) 
 (även producent) 

 (även producent) 
 (även producent) 
 (även producent) 
 (även producent)

Klippning

Externa länkar 
 

Kanadensiska filmregissörer
Kanadensiska filmproducenter
Födda 1913
Avlidna 1978
Män
Quartu Sant'Elena

är en ort och kommun i storstadsregion Cagliari, innan 2016 provinsen Cagliari, i regionen Sardinien i Italien. Kommunen hade  invånare (2017).

Referenser 

   

Kommuner i storstadsregionen Cagliari
Paul Reinhold Strandberg

Paul Reinhold Strandberg, född den 29 mars 1831 i Stigtomta församling, Södermanland, död den 14 februari 1903 i Stockholm, var en svensk ämbetsman och publicist. Han var bror till Olof och Carl Wilhelm August Strandberg.

Strandberg var 1878–1896 kanslisekreterare i Civildepartementet och 1886–1894 därjämte huvudredaktör av Post- och Inrikes tidningar. Tre söner till honom ägnade sig åt sångarbanan: Agnar Strandberg (bas), Richard Strandberg (baryton) och Nils Strandberg (tenor, även kompositör av sångromanser). Den sistnämnde var 1909–1917 gift med operasångerskan Lilly Walleni.

Källor 

 

Svenska publicister
Svenska ämbetsmän under 1800-talet
Födda 1831
Avlidna 1903
Män
Ugglan
Lilly Walleni

Lilly Walleni, konstnärsnamn för Sanna Klara Vallentin, född den 11 augusti 1875 i Malmö, död den 14 maj 1920 i Stockholm, var en svensk operasångerska.

Walleni tillbragte sexton ungdomsår i Nordamerika, där hon utbildades vid Musical 
college i Boston. Återkommen till Sverige, var hon anställd vid Albert Ranfts operettscener 1902–05, vid 
Kungliga teatern 1906–08, studerade sedan i Berlin ett år, uppträdde i Aachen 1910 och på de stora operascenerna 
i Berlin, Dresden och Hamburg, hade anställning vid Hannoveroperan 1911–17 och ånyo vid Kungliga teatern i 
Stockholm 1917–19, sedan hon gästspelat där 1916. Hon var 1909–17 gift med sångaren och sångläraren Nils 
Strandberg. Utrustad med en ganska stor, mörkfärgad och särskilt i höjden klangfull 
mezzosopran samt kraftigt dramatiskt temperament, uppbar hon ett flertal större Wagnerroller (Elsa, Elisabet, 
Kundry, Sieglinde, Brünnhilde, Senta) liksom Santuzza i "På Sicilien", Tosca, Aida, Amneris i "Aida" med mera.

Källor 

 

Svenska operasångare under 1900-talet
Födda 1875
Avlidna 1920
Kvinnor
Ugglan