Efterträdandet av Muhammed

Efterträdandet av Muhammed som ledare för det muslimska samfund som denne hade grundat på Arabiska halvön under första hälften av 600-talet hade ett händelseförlopp som gav upphov till att muslimerna blev uppdelade i två grenar – den sunnitiska och den shiitiska, en uppdelning som ännu består. De muslimer som tog fasta på de världsliga budskapen i profetens förkunnelse och som stödde sig på sunna vann valet av efterträdare och styrde valet av de tre första kaliferna. De som emellertid såg Muhammed främst som religiös ledare var samlade i ett parti (shia) och ville att Muhammeds egna släktingar skulle överta ledarskapet. Under tidernas lopp uppstod mellan de båda motsatta parterna en väsentlig skillnad även med avseende på vissa bland de viktigaste troslärorna inom islam.

Enligt sunniterna var Abu Bakr den rättmätige ledaren över muslimerna då han valdes till kalif i ett rådslag i Saqifa. Enligt shiaislam var Ali ibn Abi Talib den rättmätige ledaren efter profeten enligt kungörandet i Ghadir Khumm.

Efter de två efterföljande kaliferna Umar ibn al-Khattab och Usman ibn Affan utsågs Ali till ny kalif. Efter hans död 661 efterträdde Hasan ibn Ali honom politiskt sett, och enligt shiiter även religiöst sett. Efter cirka sex månader slöt han dock ett fredsavtal med Muawiya ibn Abi Sufyan i vilket det stod att Muawiya skulle ha politisk makt så länge som han inte valde sin egen efterträdare. Muawiya bröt mot avtalet och valde ut sin son Yazid som sin efterträdare, vilket utgjorde början på umayyaddynastin.

Sunniterna som ansåg att den som hade den politiska makten var efterträdare till profeten, accepterade Muawiya som kalif utan förbehåll.

Hasan och hans broder Husayn ibn Ali fortsatte att vara de religiösa ledarna enligt shiiterna. Enligt tolvshiiterna var de tolv imamerna (Ali, Hasan, Husayn och nio ättlingar till Husayn) Muhammeds rättmätiga efterträdare, vare sig de hade den politiska makten eller inte. Vid Muaviyas död gjorde Husayn anspråk på kalifatet, men han och hans anhängare dödades i massakern vid Karbala av Yazids trupper och denne säkrade därvid umayyadernas fortsatta politiska makt över kalifatet.

Utöver dessa två grenar har även många andra åsikter formats gällande efterträdandet av profeten.

Historisk överblick

Mötet i Saqifa 

Omedelbart efter Muhammeds bortgång samlades Medinas befolkning, Ansar, i Saqifa (gården) som tillhörde Banu Sa'ida-klanen  för att man skulle besluta om en ny ledare för det muslimska samfundet bland dem själva, med avsikten att utesluta migranterna från Mecka. Detta har sedan dess blivit föremål för debatter.

Men när Abu Bakr och Umar fick reda på mötet oroade de sig för en potentiell kupp och skyndade sig dit. När de kom fram talade Abu Bakr till de församlade männen med en varning om att ett försök att välja ledare utanför Muhammeds egen stam, Quraysh, sannolikt skulle leda till oenighet, eftersom bara dessa kunde få den nödvändiga respekten i samhället. Han tog sedan Umar och en annan följeslagare, Abu Ubaidah ibn al-Jarrah, i handen och föreslog att välja en av dem. Det möttes med förslaget att Quraysh och Ansar  skulle välja en ledare  vardera bland dem själva, som sedan skulle styra gemensamt. Stämningen i församlingen hettade till och man började diskutera med varandra. Umar tog då hastigt Abu Bakrs hand och svor trohet till denne och de andra församlade gjorde då samma sak.

Konsekvenserna efter mötet i Saqifa 
Abu Bakr accepterades av nästan alla muslimer som ledare för det muslimska samfundet (i form av kalif) men tvister uppstod på grund av det hastiga valet. Flera av Muhammeds följeslagare, varav den främste bland dem var Ali ibn Abi Talib, vägrade inledningsvis att erkänna hans myndighet. Ali själv kunde rimligen förväntats ha tagit över ledarskap efter profeten Muhammeds bortgång, efter att ha varit både den sistnämndas kusin och svärson. Abu Bakr skickade senare Umar för att konfrontera Ali för att vinna hans trohet, vilket resulterade i en häftig dispyt som kan ha inneburit våld. Umar hotade därvid även att bränna ned profetens dotter Fatimas hus om de som opponerade sig mot honom och Abu Bakr fortsatte att samlas där.

Sex månader efter mötet i Saqifa, i samband med Fatimas bortgång, slöt den avvikande gruppen fred med Abu Bakr och Ali erbjöd honom sin trohet. Denna första konflikt betraktas som det första tecknet på den kommande splittringen mellan muslimerna.  De som accepterade valet av Abu Bakr blev senare kända som sunniter, medan anhängare av Alis rättighet blev kända som shiiter.

Se även 

Händelsen i Ghadir Khumm
Hadith al-Thaqalayn
 Hadithen om De tolv efterträdarna
 Hadithen om pennan och pappret
 Varningshadithen
 Positionshadithen
 Hadithen om den som dör
 Hadithen om splittring
Fatimiya

Källor 

Islams historia
Muhammed
Ali