kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Betty Parris

Betty Parris, död 1760, var en av vittnena i häxprocessen i Salem. 

Hon var dotter till Salems kyrkoherde Samuel Parris och kusin till Abigail Williams.

Häxprocessen i Salem utbröt sedan ett antal flickor, Betty Parris, Abigail Williams, Ann Putnam, Mercy Lewis, Mary Walcott, och Elizabeth Hubbard, hade plågats av anfall. Parris och Williams anklagade sedan tre kvinnor: Tituba, Sarah Good och Sarah Osborne, för att ha förtrollat dem, vilkas arrestering var början på häxprocessen. 

Hon gifte sig 1710 med skomakaren Benjamin Baron, med vilken hon fick fyra barn. Hon uttalade aldrig någon ånger för sin roll i häxprocessen och kommenterade den aldrig efter att den upphört.

Referenser 
 Rosenthal, Bernard (1993). Salem Story: reading the witch trials of 1692. Cambridge: Cambridge University Press. .

kvinnor
Födda 1682
Avlidna 1760
Personer i Nordamerikas historia
Rebecca Nurse

Rebecca Nurse, död 1692, var en av de åtalade i häxprocessen i Salem. 

Hon var gift med hantverkaren Francis Nurse. Paret var kyrkliga och respekterade medlemmar i Salems församling. 

Häxprocessen i Salem utbröt sedan ett antal flickor, Betty Parris, Abigail Williams, Ann Putnam, Mercy Lewis, Mary Walcott, och Elizabeth Hubbard, hade plågats av anfall. Parris och Williams anklagade sedan tre kvinnor: Tituba, Sarah Good och Sarah Osborne, för att ha förtrollat dem. Processen växte sedan de åtalade uppmanades ange medbrottslingar. 

Hon angavs av Edward och John Putnam. Anklagelserna mot Rebecca Nurse bemöttes annorlunda av domstolen än i för de flesta andra fall under häxprocessen, därför att hon var en respekterad person med gott rykte. De "besatta flickorna" fick upprepade anfall i rättssalen under rättegången. Nurse frikändes. Hennes frikännande möttes dock av sådana anfall av de påstådda offren att domstolen ändrade sin dom. 

Hon dömdes som skyldig och avrättades genom hängning. 1706 uppgav Ann Putnam, som vittnat mot Nurse, att hon ångrade sitt vittnesmål. Kyrkan förklarade år 1712 Rebecca Nurse för oskyldig.

Referenser 
 Rosenthal, Bernard (1993). Salem Story: reading the witch trials of 1692. Cambridge: Cambridge University Press. .

Noter 

Kvinnor
Födda 1621
Avlidna 1692
Personer som blivit avrättade under 1600-talet
Personer som blivit avrättade genom hängning i England
Personer som blivit avrättade för häxeri
Personer i Nordamerikas historia
Martha Carrier

Martha Carrier, död 1692, var en av de åtalade i häxprocessen i Salem. 

Hon var gift med Thomas Morgan Carrier. Familjen var fattig och försörjde sig knapphändigt på sin gård. 

Häxprocessen i Salem utbröt sedan ett antal flickor, Betty Parris, Abigail Williams, Ann Putnam, Mercy Lewis, Mary Walcott, och Elizabeth Hubbard, hade plågats av anfall. Parris och Williams anklagade sedan tre kvinnor: Tituba, Sarah Good och Sarah Osborne, för att ha förtrollat dem. 

Martha Carrier utpekades när en del av "Salem-flickorna" reste omkring i trakten för att identifiera vilka personer som hade deltagit i förhäxningen och som var häxor. 

Hon dömdes som skyldig och avrättades genom hängning.

Referenser 
 Rosenthal, Bernard (1993). Salem Story: reading the witch trials of 1692. Cambridge: Cambridge University Press. .

Noter 

Kvinnor
Födda okänt år
Avlidna 1692
Personer som blivit avrättade under 1600-talet
Personer som blivit avrättade genom hängning i England
Personer som blivit avrättade för häxeri
Personer i Nordamerikas historia
Martha Corey

Martha Corey, död 1692, var en av de åtalade i häxprocessen i Salem. 

Hon var gift med bonden Giles Corey. Familjen var välbärgade och respekterade medlemmar av församlingen. 

Häxprocessen i Salem utbröt sedan ett antal flickor, Betty Parris, Abigail Williams, Ann Putnam, Mercy Lewis, Mary Walcott, och Elizabeth Hubbard, hade plågats av anfall. Parris och Williams anklagade sedan tre kvinnor: Tituba, Sarah Good och Sarah Osborne, för att ha förtrollat dem. 

Martha Corey beskrivs som from, men hon trodde inte på häxeri och hade öppet uttalat att hon trodde att de "förtrollade flickorna" bara var hysteriska barn, innan de utpekade även henne. 

Hon dömdes som skyldig och avrättades genom hängning. Hennes avrättning innebar en vändpunkt i häxprocessen på grund av hennes respekterade ställning: efter hennes växte häxprocessen till ett hundratal åtalade innan den upphörde. Bland dem som avrättades efter henne fanns hennes egen make.

Referenser 
 Rosenthal, Bernard (1993). Salem Story: reading the witch trials of 1692. Cambridge: Cambridge University Press. .

Noter 

Kvinnor
Födda okänt år
Avlidna 1692
Personer som blivit avrättade under 1600-talet
Personer som blivit avrättade genom hängning i England
Personer som blivit avrättade för häxeri
Personer i Nordamerikas historia
Mozi (bok)

Mozi (), 'Master Mo', är en kinesisk bok skriven under tidiga delen av De stridande staterna (403 f.Kr.–221 f.Kr.). Huvuddelen av boken är skriven av filosofen Mozi (ca 476–390 f.Kr.).

Ursprungligen tros Mozi bestått av 71 kapitel, varav 53 kapitel finns bevarade. Den huvudsakliga texten beskriver tolv olika filosofiska teman.

Referenser

Noter 

Kinesisk litteratur
WP:Projekt Kina
Klassiker av barnslig fromhet

Klassiker av barnslig fromhet eller XiaoJing () är en kinesisk konfuciansk klassisk text om sociala relationer. Traditionellt tillskrivs texten Konfucius, men det är ifrågasatt.

Referenser

Noter

Externa länkar
 Klassiker av barnslig fromhet på kinesiska och engelska

Konfucianism
Kinesisk litteratur
WP:Projekt Kina
Sandsjöbacka-ekodukten

Sandsjöbacka-ekodukten är den första ekodukten i Sverige. Ekodukten ligger vid Sandsjöbacka naturreservat i Kungsbacka kommun i Hallands län. Viltpassagen invigdes 2018.

Geografi
Sandsjöbacka ekodukt korsar Europaväg 6 vid Sandsjöbacka naturreservat söder om Lindome mellan trafikplats Lindomemotet och trafikplats Kungsbacka Nord norr om Kungsbacka.

Konstruktionen
Sandsjöbacka ekodukt är en bro byggd i betong och mäter 32 meter i bredd med en längd av 64 meter. Sidorna har skyddsskärm mot ljus och ljud från motorvägen med en höjd på 2,2 meter. Ekodukten är Sveriges första viltpassage som byggts över en befintlig väg.

Ekoduktens placering planerades bland annat utifrån djurens rörelsemönster och landskapets topografi. I området finns rödlistade arter som hasselmus, hasselsnok och sandödla. Naturbron ska även minska viltolyckorna genom att binda samman landskapet på båda sidor om motorvägen.

Historia
Första spadtaget på viltpassagen gjordes 15 augusti 2016. Bygget fördröjdes i januari 2017 när två stöttor vek sig och man behövde riva en del av bron.

Ekodukten öppnades för djur i juni 2018, den officiella invigningen skedde den 31 augusti  samma år.

Referenser

Externa länkar 

 Bild Sandsjöbacka ekodukt (pe.se)
 Film Sandsjöbacka ekodukt (Trafikverket.se)
 Informationsblad Sandsjöbacka ekodukt (Trafikverket.se)
 Lägeskarta (Trafikverket.se)
 Ekoduktprojekt i Europa Wildlife Crossings Project (wcproject.eu)

Byggnader och anläggningar i Kungsbacka kommun
Transport i Kungsbacka kommun
Broar i Hallands län
Arkitekturåret 2018
2018 i Sverige
Ekologiska projekt
Naturskydd
Djurskötsel
Vägar
Motorvägsbroar
Naturreservat i Portugal

Det finns flera naturreservat (Reservas naturais) i Portugal.
Dessa områden har skyddats av myndigheter för att långsiktigt bevara värdefulla naturmiljöer - med dess flora och fauna – samt säkra tillgången till viktiga fritids- och kulturpräglat miljöer.

 Reserva Natural da Serra da Malcata
 Reserva Natural das Berlengas
 Reserva Natural das Dunas de São Jacinto
 Reserva Natural das Lagoas de Santo André e da Sancha
 Reserva Natural do Estuário do Sado
 Reserva Natural do Estuário do Tejo
 Reserva Natural do Paul de Arzila
 Reserva Natural do Paul do Boquilobo
 Reserva Natural do Sapal de Castro Marim e Vila Real de Santo António
 Reserva Natural das Ilhas Desertas
 Reserva Natural das Ilhas Selvagens
 Reserva Natural da Baía de São Lourenço
 Reserva Natural Parcial do Garajau
 Reserva Natural do Sítio da Rocha do Navio

Se även 

Naturparker i Portugal
Parque Nacional da Peneda-Gerês

Referenser

Noter 

Naturreservat i Portugal
Natur i Portugal
Naturskydd i Portugal
Crossapol

Crossapol eller Crossapoll är en by på Hynish Bay, på ön Tiree, i Tiree civil parish, i Argyll and Bute, Skottland. Byn är belägen 5 km från Scarinish. Orten hade  invånare år 1971.

Referenser

Externa länkar 

Orter i Argyll and Bute
Tiree
Lilla Piratförlaget

Lilla Piratförlaget är ett svenskt bokförlag som ger ut barn- och ungdomslitteratur. De är systerförlag till Piratförlaget och grundades 2011.

Historik 
Erik Titusson illsammans med Piratförlaget grundade Lilla Piratförlaget 2011. Sedan 2015 ingår Gilla böcker i Lilla Piratförlaget.

2022 bildade grundarna av Lilla Piratförlaget och Alfabeta Bokförlag ett gemensamt ägarbolag för sina två förlag.

Författare på Lilla Piratföralget (i urval) 

 Annika Leone
 Jon Klassen
 Pija Lindenbaum
 Lisa Bjärbo
 Meg Rosoff
 Anna Höglund

Referenser

Externa länkar 

 Lilla piratförlagets webbplats
Företag bildade 2011
Svenska barn- och ungdomsboksförlag
FM Circini

FM Circini, även känd som Nova Circini 2018, är en ensam stjärna i den södra delen av stjärnbilden Cirkelpassaren. Den har en skenbar magnitud av ca 5,8 - 17,3 kräver åtminstone en stark handkikare eller ett mindre teleskop för att kunna observeras.

Upptäckt och förlopp
FM Circini upptäcktes av John Search på Chatsworth Island, New South Wales, Australien den 19 januari 2018, med hjälp av en DSLR med en 50 mm F/1.2-lins. Vid tidpunkten för upptäckten hade den en skenbar magnitud på 9,1.  Den bekräftades spektroskopiskt vara en nova den 21 januari 2018 och nådde en maximal ljusstyrka på magnitud 5,8 den 22 mars 2018, vilket då gjorde den svagt synlig för blotta ögat.

FM Circinis utbrott och nedgång från högsta ljusstyrka observerades av Gaia rymdfarkoster, All Sky Automated Survey för SuperNovae och AAVSO-observatörer.  Novan steg långsamt till toppljusstyrka och fluktuerade sedan mellan magnitud ca 6,5 och ca 8,5 i cirka tre månader innan den började en nästan monoton nedgång. Det tog 150 dygn för FM Circini att blekna från toppljusstyrka med 2 magnituder, vilket gör den till en "långsam" nova i klassificeringsschemat enligt Cecilia Payne-Gaposchkin.

Omloppsperioden för FM Circini är 3,4898 dygn. Ljuskurvan visar modulationer i svansen (efter utbrottet).

Referenser

Noter

Externa länkar
 Photograph of FM Circini taken on 10 March 2018

		
Stjärnbilden Cirkelpassaren
Novor
Astronomiska upptäckter 2018
Regnitz

Regnitz är en flod i Franken i Tyskland, som vid Bamberg mynnar ut i Main.

Floden med den tyska vattenkoden 242 är nästan 64 km lång och avrinningsområdet är ungefär 7 520 km² stort.

Floden Regnitz har sitt ursprung vid sammanflödet av floderna Pegnitz och Rednitz, som ligger cirka 1 km norr om Fürth på 282 meter över havet. Mynningen i Main ligger ungefär 50 meter lägre.

Referenser

Externa länkar 

Mains avrinningsområde
Vattendrag i Bayern
Hadith om Umars förbud mot hadith

Vissa nedtecknade historiska återberättelser (arabiska: حديث, ḥadīth) bland muslimer handlar om Umar – den andra kalifen av Rashidun-kalifatet, som regerade från år 634 till 644 – och hans förbud mot hadith.

Även om återberättelsen är väl citerad och hänvisad till, ges den inte något formellt namn, i motsats till andra hadither som Hadithen om Ghadir Khumm eller Hadithen om Koranen och sunna.

Introduktion 

Under Umars regeringstid som kalif återberättades hadither av folket.

Många källor uppger att det var Umar själv som var den första personen som förbjöd hadith. Under sitt styre följde Umar strikt policyn om att förbjuda hadith, och han förbjöd rapportering och förmedling av hadith helt och hållet. Närhelst han skickade en grupp till en stad förbjöd han dem att återberätta hadith.

Detta förbud fortsatte genom kalifatet för Rashidun-kaliferna in i Umayyad-perioden, och upphörde inte förrän Umar ibn 'Abd al-'Aziz tid, som regerade från år 717 till 720.

Referenser 

Hadith
Ruaig

Ruaig är en by på ön Tiree, i Tiree civil parish, i Argyll and Bute, Skottland. Byn är belägen 3 km från Rubha Dubh. Fram till 1969 hade den en grundskola. Orten hade  invånare år 1961.

Referenser

Externa länkar 

Orter i Argyll and Bute
Tiree
Balvicar

Balvicar är en by på Balvicar Bay, på ön Seil, i Kilbrandon and Kilchattan civil parish, i Argyll and Bute, Skottland. Byn är belägen 4 km från Clachan Bridge. Orten hade  invånare år 1961.

Referenser

Externa länkar 

Orter i Argyll and Bute
Sterky

Sterky är ett efternamn som burits av bland andra:

 Amelina Sterky  (1842–1922), svensk fältskär
 Anna Sterky (1856–1939), dansk-svensk  fackföreningskvinna, feminist, redaktör och politiker (socialdemokrat)
 Carl Edvard Sterky (1871–1946), svensk jurist och ämbetsman
 Fredrik Sterky (1860–1900), svensk fackföreningsman, tidningsman och politiker (socialdemokrat)
 Göran Sterky (född 1930), svensk läkare och professor emeritus i pediatrik
 Gösta Sterky (1905–1982), svensk ingenjör och företagsledare
 Håkan Sterky (1900–1992), svensk ingenjör och ämbetsman
 Ludvig Sterky (1919–1988), svensk ingenjör och företagsledare
Daisy Leach

Dorothy "Daisy" Leach, född 1900 i Storbritannien, död (uppgift saknas), var en brittisk friidrottare med löpgrenar som huvudgren. Leach var en pionjär inom damidrott, hon var världsrekordhållare i stafettlöpning 4 x 100 meter och blev guldmedaljör vid den första ordinarie Damolympiaden 1922 i Paris.

Biografi 
Dorothy Leach föddes år 1900 i Storbritannien. Senare studerade hon vid Regent Street Polytechnic belägen på Regent Street i centrala London.

I ungdomstiden blev hon intresserad av friidrott och gick med i idrottsföreningen "Highgate Harriers" i norra London.

1922 deltog i den första ordinarie damolympiaden den 20 augusti 1922 i Paris. Under idrottsspelen vann hon guldmedalj med stafettlaget (med Mary Lines, Nora Callebout, Daisy Leach som tredje löpare och Gwendoline Porter) på 4 x 110 yards, segertiden 51,8 sekunder blev det andra officiella världsrekordet i stafettlöpning för damer.

Senare drog Leach sig tillbaka från tävlingslivet.

Referenser

Externa länkar 
 Bild engelska deltagargruppen vid avresa från London (Alamy.com)
 Bild på engelska deltagartruppen vid öppningsceremonin av Damolympiaden 1922 (Flickr.com)

Brittiska friidrottare
Brittiska idrottare under 1900-talet
Brittiska kortdistanslöpare
Idrottare från London
Världsrekord
Världsrekordhållare på 4 x 100 meter löpning
Födda 1900
Dödsår saknas
Kvinnor
Orfeus (staty)

Orfeus är en bronsskulptur av den svenske konstnären Theodor Lundberg från 1905. Statyn föreställer sångaren Orfeus från den grekiska mytologin som här porträtterats med sin lyra. Den är uppställd i parken söder om Nordiska museet på Djurgården i Stockholm.

Referenser

Externa länkar 

Skulpturer av Theodor Lundberg
Skulpturer 1905
Skulpturer på Djurgården
Skulpturer med motiv från grekisk-romersk mytologi
Carl Edvard Sterky

Carl Edvard Theodor Sterky, född den 23 juni 1871 i Stockholm, död där den 19 april 1946, var en svensk ämbetsman. Han var far till Håkan, Gösta och Ludvig Sterky.

Sterky blev student vid Uppsala universitet 1889 och avlade juris utriusque kandidatexamen där 1895. Han genomförde tingstjänstgöring i Svea hovrätt och Stockholms rådstugurätt 1895–1898. Sterky var reservauditör i Västmanlands regemente 1895–1904, amanuens i ecklesiastikdepartementet 1898–1907, krigsfiskal i krigshovrätten 1902–1907 samt krigsråd och chef för arméförvaltningens civila departements kanslibyrå 1907–1935. Han var sekreterare och sakkunnig i flera statliga utredningar och kommittéer. Sterky var vice ordförande i  i försvarsväsendets lönenämnd 1921–1934 och ledamot av direktionen för Sällskapet de gamlas vänner från 1935. Han invaldes som ledamot av Krigsvetenskapsakademien 1914. Sterky blev riddare av Vasaorden 1907 och av Nordstjärneorden 1910 samt kommendör av andra klassen av Vasaorden 1921 och av Nordstjärneorden 1925. Han vilar på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Källor 

 
 
 
 
 
 
 
 Sterky, Carl Edvard Theodor på SvenskaGravar.se

Krigsråd
Svenska åklagare
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Kommendörer av andra klassen av Nordstjärneorden
Kommendörer av andra klass av Vasaorden
Svenska ämbetsmän under 1900-talet
Svenska jurister under 1900-talet
Ämbetsmän från Stockholm
Jurister från Stockholm
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1871
Avlidna 1946
Män
Firehouse Subs

Firehouse Restaurant Group, Inc., marknadsför sig som Firehouse Subs, är en amerikansk snabbmatskedja som säljer främst smörgåsar. De hade för år 2021 totalt 1 213 restauranger och de var placerade i 46 amerikanska delstater, det amerikanska territoriet Puerto Rico samt Kanada. I USA hade de en total försäljning på nästan 1,1 miljarder amerikanska dollar för det året. Restaurangkedjan ägs av det kanadensiska förvaltningsbolaget Restaurant Brands International (RBI).

Restaurangkedjan grundades den 10 oktober 1994 när bröderna Chris och Robin Sorensen, båda arbetade som brandmän, öppnade en smörgåsrestaurang i Jacksonville i Florida. I oktober 2015 började man expandera internationellt, när man öppnade en restaurang i Oshawa, Ontario i Kanada. Den 15 november 2021 köpte RBI Firehouse för en miljard dollar.

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats

Företag bildade 1994
Amerikanska snabbmatskedjor
Amerikanska smörgåsrestauranger
Företag i Florida
Jacksonville
Restaurant Brands International
Amerikanska familjeföretag
Örebro moské

Örebro moské är en moskébyggnad i stadsdelen Vivalla i Örebro.

Moskén brann ned den 26 september 2017.

Källor 

Moskéer i Sverige
Religiösa byggnader i Örebro
Fosterbröderna

Fosterbröderna är två bronsskulpturer av den svenske konstnären Theodor Lundberg från 1888. Den ena skulpturen inköptes 1891 av Nationalmuseum i Stockholm och är utställd i Museiparken omedelbart nordväst om museet. Statens Museum for Kunst i Köpenhamn förvärvade den andra skulpturen 1890. 

Den kraftfullt, realistiska och monumentala skulpturgruppen skildrar två kämpar efter striden, den äldre lyfter med ett kraftigt grepp upp sin sårade kamrat och söker fånga hans slocknande blick. Den är signerad Th. Lundberg Roma 1888.

Referenser 
Nationalmuseums webbplats

Digitalmuseum.se
Statens Museum for Kunsts webbplats

Externa länkar 

Skulpturer av Theodor Lundberg
Skulpturer 1891
Skulpturer på Nationalmuseum
Skulpturer på Statens Museum for Kunst
GEBA

GEBA (spanska: Club de Gimnasia y Esgrima, på svenska: gymnastik- och fäktningsklubben) är en idrottsförening från Buenos Aires, Argentina. Föreningen grundades 11 november 1880.

Föreningen har över 18 000 medlemmar och har aktivitet inom ett stort antal tävlingssporter samt andra typer av social samvaro (som t.ex. dans och teater). 

Klubben herrvattenpololag har blivit argentinska mästare 11 gånger, medan dess damvolleybollag blivit argentinska mästare tre gånger och sydamerikansk mästare två gånger. Lag inom övriga sektioner håller i huvudsak till i regionala ligor för Buenos Aires med omnejd. Inom fotboll var klubben främst framgångsrik under amatöreran. På dess stadium, Estadio GEBA, spelade Argentinas herrlandslag i fotboll landskamper från 1910 och framåt.

Referenser

Noter

Externa länkar
Officiell webbplats 

GEBA
Culver's

Culver Franchising System, LLC, marknadsför sig som Culver's, är en amerikansk snabbmatskedja som säljer främst hamburgare, smörgåsar och custard. De hade för år 2020 totalt 782 restauranger varav sex var ägda av Culver's själva medan resten var ägda av franchisetagare. De hade en total försäljning på nästan två miljarder amerikanska dollar för det året. För 2022 har Culver's restauranger i 26 amerikanska delstater. Restaurangkedjan ägs i majoritet av släkten Culver medan riskkapitalbolaget Roark Capital Group är minoritetsägare.

Restaurangkedjan grundades den 18 juli 1984 när Craig och Lea Culver tillsammans med hans föräldrar George och Ruth Culver öppnade en restaurang med namnet Culver's Frozen Custard and Butterburgers i Sauk City i Wisconsin. George Culver hade tidigare varit restaurangägare och ägde bland annat restaurang tillhörande A&W. I oktober 2017 köpte Roark Capital Group en minoritetsaktiepost i Culver's.

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats

Företag bildade 1984
Amerikanska snabbmatskedjor
Amerikanska smörgåsrestauranger
Företag i Wisconsin
Sauk County
Elmrothska garveriet

Elmrothska garveriet kallas en byggnad på friluftsmuseet Torekällberget i Södertälje. Garverigården består av flera hus som flyttades hit från olika platser i Södertälje. Själva garveriet låg ursprungligen vid Garvaregatan, där Varuhuset Kringlan uppfördes 1967. I anläggningen på Torekällberget visas förutom garveriet ett kopparslageri och en måleriverkstad. Även museets krukmakeri har sin verksamhet här.

Historik
 Ursprunglig placering, koordinater: 

Elmrothska garveriet är uppkallat efter garvaren Carl Erik Elmroth som tog över verksamheten 1823 och drev den till sin död 1864. Då fanns fem garverier vid Garvaregatan och Elmrots garveri var ett av de största. Därefter ledde hans hustru Sofia Carolina Christiansson garveriet fram till 1907 som då var det enda kvarvarande i Södertälje. Hon gifte om sig med en man från Grödinge socken, men det var hon ledde verksamheten. Närheten till Södertälje kanal var en lämplig plats för ett garveri som krävde tillgång till mycket vatten. Men verksamheten var illaluktande varför den lades på 1870-talet till stadens utkanter. Till garverigården flyttade då andra verksamheter.

Själva garveribyggnaden uppfördes på 1790-talet. Långsidan med det överbyggda portlidret vette mot Garvaregatan. Husets synliga timmerstockar kläddes först på 1930-talet med panel. Verkstaden med lägerberedning låg på bottenvåningen och mellanvåningen. Högst upp låg torkvinden med gesällkammare. På svalgången torkades hudarna. 

Till gården hörde flera uthus från 1700-talet bland dem brygghus, materialbod, stall för tre hästar, vedbod, torkvindar samt ett överbyggt portlider. Förmodligen fanns på gården tre nedgrävda garvkärl för beredning och färgning av skinn samt en avlång ränna för garvning och valkning av hudarna. Till bebyggelsen hörde även ett bostadshus med tretton rum.

Flytten till Torekällberget
I ramen för Södertäljes citysanering på 1960-talet revs flera byggnader vid Storgatan / Garvaregatan. Elmrothska gården räddades dock för eftervärlden men bara loftgångshuset flyttades i slutet av 1960-talet till sin nuvarande plats på Torekällberget. På den ursprungliga platsen står sedan 1965 Varuhuset Kringlan, ritad av arkitekterna Erik och Tore Ahlsén. Till gårdsmiljön på Torekällberget hör också Gustav Victor Nyströms koppar-, bleck- och plåtslageri som det såg ut år 1910 och är inredd i garvaregårdens bottenvåning samt målarmästare Per August Sandholms verkstad i Järna år 1900. 

Torekällbergets krukmakeri ligger i ett tidigare bostadshus som flyttades från Jovisgatan 7 till sin nuvarande plats 1962. På den ursprungliga tomten uppfördes varuhuset EPA (idag Åhléns) efter ritningar av arkitekt Fritz Voigt. Krukmakeriet drivs av föreningen Torekällbergets krukmakeri, med verkstad, butik och kursverksamhet. Övriga hus på garvaregården är flyttade från olika platser i Södertälje.

Bilder

Referenser

Noter

Källor
Torekällberget: Elmrothska garveriet med kopparslageri och målarverkstad
Informationstavla på platsen

Externa länkar

Byggnader och anläggningar i Södertälje
Torekällberget
CA Olimpia

CA Olimpia är en sportklubb från stadsdelen Colón, Montevideo, Uruguay. Klubben bildades 17 september 1918 och är aktiv inom många sporter. 

Klubben har nått störst framgångar i basket där blivit uruguyanska mästare åtta gånger och sydamerikanska mästare en gång (1946). Damlaget i volleyboll kom fyra vid sydamerikanska mästerskapet 2021. Till 1932 hade klubben en fotbollssektion. Det året gick den samman med CA Capurros fotbollssektion och bildade CA River Plate. Förutom dess lag i lagsport har även enskilda idrottare nått framgångar, som t.ex. cyklisten Juan José Timón, som deltog vid olympiska spelen 1960 och 1964.

Referenser

Basketklubbar i Uruguay
Fotbollsklubbar i Uruguay
Volleybollklubbar i Uruguay
Sportklubbar bildade 1918
Sport i Montevideo