kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Alrik Gorne

Knut Alrik Gorne, född 8 mars 1903 i Eda församling, Värmlands län, död 19 september 1985, var en svensk arkitekt. Han var far till Thomas Gorne.

Gorne, som var son till disponent Brynte Andersson och Hanna Andersson, avlade studentexamen i Örebro 1923 och utexaminerades som arkitekt från Kungliga Tekniska högskolan 1930. Han var anställd hos arkitekterna Erik Fant och Kjell Westin i Stockholml 1930—32. Han anställdes på stadsarkitektkontoret i Örebro stad 1933 och var vice stadsarkitekt där från 1963.

Källor

Svenskt Porträttarkiv

Externa länkar

Svenska arkitekter under 1900-talet
Födda 1903
Avlidna 1985
Män
Personer från Eda socken
Slaget vid Komarów (1914)

Slaget vid Komarow var ett slag på östfronten under första världskriget som utkämpades mellan den 26 augusti och 2 september 1914 och slutade med österrikisk-ungersk seger.

Bakgrund 
Under tiden före krigsutbrottet 1914 hade de tyska och österrikisk-ungerska generalstaberna utarbetat en plan för ett eventuellt krig mot Ryssland. Denna gick ut på att stänga in de ryska styrkorna i den polska utbuktningen genom en kniptångsmanöver. Vid krigsutbrottet hade dock den tyske generalstabschefen Helmuth von Moltke omdirigerat viktiga förband till västfronten varför tyskarna var oförmögna att delta i någon större offensiv i öst. Det tyska nederlaget i vid Gumbinnen den 20 augusti försvårade ytterligare situationen. Von Moltke bad därför Conrad von Hötzendorf att, trots avsaknaden av tyskt stöd, inleda en offensiv mot ryska Polen för att minska trycket mot Ostpreussen. framryckningen påbörjades ändå framgångsrikt av den österrikisk-ungerska 1:a armén under Viktor von Dankls befäl som lyckades besegra en rysk styrka vid Kraśnik.

Arméerna

Österrike-Ungern 
På Dankls högra flank inledde den österrikisk-ungerska IV:e armén sin framryckning under befäl av Moritz Auffenberg von Komaróv. Auffenbergs styrka bestod av 12 infanteridivisioner av vilka tre var under befäl av den skicklige Svetozar Boroevic von Bojna samt 3 kavalleridivisioner. De österrikisk-ungerska styrkorna leddes av yrkesofficerare och trupperna var vältränade.

Ryssland 
De ryska styrkorna under Pleve var överlägsna österrikarna i antal vilket försvårade situationen för Auffenbergs flankstyrkor. En stor del av de ryska trupperna bestod av vältrande kosacker som mest användes för rekognosering. Ryssarnas svaga punkt var dock infanteriet som till skillnad från sin österrikisk-ungerska motsvarighet led brist på träning och av försörjningsproblem.

Slaget 
Österrikarna ryckte fram i god ordning den 26 augusti och drabbade snart samman med den ryska högra flanken som redan hade lidit svåra förluster vid Kraśnik. Efter en desperat strid gav de ryska förbanden vika för övermakten. Efter sex dagars strider hade österrikarna tagit cirka 20 000 ryska krigsfångar.

Efterspel 
Ryssarna hade förlorat en stor del av sina bäst tränade soldater, något som skulle få katastrofala följder senare i kriget. För Österrike-Ungern innebar segern att moralen bland soldaterna höjdes och att vägen stod öppen för en framryckning mot det inre av Polen. Krigslyckan skulle dock vända för österrikarna när den 2:a armén omdirigerades till den serbiska fronten. Detta bildade en farlig lucka i den österrikisk-ungerska frontlinjen. Ryssarna var inte sena att utnyttja detta och i det följande slaget vid Rawa led österrikarna ett svidande nederlag vilket tvingade dem att dra sig tillbaka från Polen.

Källor

Tryckta källor 
Jordan, David, Neiberg, Michael S. Första världskriget, Band 3. Östfronten 1914-1920 - från Tannenberg till det Rysk-polska kriget.

Webbkällor 
http://www.consimgames.com/docs/Golovin%20Battle%20of%20Galacia%20article.pdf

Slag under första världskriget
Ryska slag
Österrikiska slag
Ungerska slag
Slag i Polen
Krigsåret 1914
Jonathan Levi

Jonathan Levi, född 23 januari 1996, är en svensk fotbollsspelare som spelar för ungerska Puskás Akadémia. Han spelar främst som mittfältare.

Karriär
Levi kommer från orten Glumslöv i Landskrona kommun. Han gjorde 2-0-målet när Landskrona BoIS slog ut Malmö FF ur Svenska cupen med 3-1 den 25 augusti 2016. 

Levi presenterades för den norska storklubben Rosenborg BK den 8 juli 2017, dit han blev värvad från Östers IF. Den 8 februari 2019 lånades Levi ut till IF Elfsborg på ett låneavtal över säsongen 2019.

Den 2 februari 2020 värvades Levi av IFK Norrköping.

Källor

Landslagsstatistik på svenskfotboll.se

Noter

Svenska fotbollsspelare
Svenska landslagsspelare i fotboll
Fotbollsspelare i Landskrona BoIS
Fotbollsspelare i Östers IF
Spelare i Rosenborg BK
Fotbollsspelare i IF Elfsborg
Fotbollsspelare i IFK Norrköping
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Spelare i Superettan
Spelare i Division 1 i fotboll för herrar
Spelare i Tippeligaen
Födda 1996
Levande personer
Män
Idrottare från Landskrona
Svenska idrottare under 2000-talet
Badhotellet, Södertälje

För olika betydelser av "Badhotellet", se Badhotellet

Badhotellet är en tidigare hotellbyggnad vid Järnagatan 16 i Södertälje. Anläggningen stod färdig 1899 och ritades av arkitekt Edward Ohlsson. Hotellverksamhet bedrevs fram till slutet av 1970-talet. Idag finns kontor i huset. Byggnaden är av Stockholms läns museum rödklassad vilket innebär att byggnaden motsvarar fordringarna för byggnadsminnesförklaring enligt Kulturmiljölagen.

Bakgrund

I slutet av 1800-talet blev Södertälje känt som badort med badanläggningar, park och hotell. Badortsverksamheten blomstrande och delar av Stockholmssocieteten tillbringade sommarsäsongen i Södertälje. På stadens initiativ byggdes Södertäljes stadshotell (senare kallat Nya Strandhotellet, idag Quality Hotel Park), vid Järnagatan 9. Stadshotellet ritades av Ernst Haegglund och stod klart 1888. Men kapaciteten räckte inte och för att tillgodose efterfrågan på hotellrum bildades år 1898 ett särskilt Badhotellsaktiebolag som tog initiativet till att låta bygga ytterligare ett stort badhotell.

Badhotellet
Byggnaden skulle uppföras på en av badinrättningen ägd tomt, belägen nära järnvägsstationen och Badparken där det fanns bad- och societetshus. Uppdraget att rita det nya hotellet gick till Stockholmsarkitekten Edward Ohlsson. Han formgav byggnaden i tidstypisk arkitektur med en blandning av historismus och jugend. Fasaderna är putsade och rikt smyckade med burspråk, balkonger, fantasifulla takkupor och toureller.

Stadens badortsepok varade i nästan 100 år, mellan åren 1849 och 1945. Därefter minskade antal hotellgäster. Kvar från badortsepoken finns idag Badhotellet, Stadshotellet, Villa Bellevue och delar av Badparken som numera ligger väster om Oxbacksleden. Funktionen som badhotell behölls fram till 1950-talet då namnet ändrades till Hotel Bristol.

Husets vidare öden
I slutet av 1970-talet upphörde hotellverksamheten helt och olika restauranger och ett diskotek fanns i byggnadens bottenvåning medan hotellvåningarna blev till kontor. Byggnadens yttre hade då blivit kraftig förvanskad. 

Åren 1994–1995 genomfördes en totalrenovering under regi av Telge Fastigheter då husets fasader återställdes till sitt ursprungliga utseende. Huset kallas fortfarande ”Badhotellet” men inhyser bland annat kontor för ett 20-tal företag och ”Vårdcentralen Badhotellet”. En liten rest av den forna Badparken som sträckte sig nästan fram till Torekällberget finns bevarad i en liten park i anslutning söder om huset.

Nutida bilder

Källor
 Stockholms läns museum. Inventering av kulturmiljöer i Södertälje kommun: Södertälje stadskärna, sid. 8.
 LT: Badhotell som blev kontor och vårdcentral.

Externa länkar

Byggnader och anläggningar i Södertälje
Södertälje
Lottie Andreasson

Charlotte Lottie Marie Andréason, född 21 juli 1903 i Tyskland, död 13 december 1992 i Bromma församling, Stockholm, var en tysk-svensk violinist, bosatt i Sverige sedan 1910.

Biografi
Andreasson fick sin utbildning av Lars Zetterquist och Charles Barkel. Förutom egna konserter framträdde hon från 1926 ofta som solist med orkester i Stockholms konsertförening och i landsorten. Hon var medlem av Berwaldtrion och från 1933 i Stockholms radioorkester. Hon var sedan 1924 gift med musikdirektör och dirigent Carl Martin Andréason (1893-1974)

Källor
 ''Svensk Uppslagsbok’’, Band 1, 1947–1955. (spalt 10011)

Noter 

Svenska violinister
Avlidna 1992
Födda 1903
Kvinnor
Cross Rivers nationalpark

Cross Rivers nationalpark är en nationalpark i delstaten Cross River i Nigeria. Parken består av två separata sektioner, Okwangwo (etablerad 1991) och Oban (etablerad 1988). Parken har en total yta på ca 4 000 km2, där merparten består av primära, fuktiga tropiska regnskogar i de norra och centrala delarna och med mangrovesumpmark i kustzonerna. Delar av parken tillhör regionen Guinea-Kongo, och har ett slutet tak av trädkronor med spridda växande träd som når upp 40 eller 50 meters höjd.

Parken innehåller en av de äldsta regnskogarna i Afrika och har identifierats som en hotad miljö för biologisk mångfald. Sexton arter av primater noterats i parken. Sällsynta primater inkluderar vanliga schimpanser, drill och (i Okwangwo) Cross River gorillor.

Parkens båda avdelningar hotas av olaglig avverkning, svedjebruk och tjuvjakt. Ekoturism kan stödja ansträngningarna att bevara parkens fauna. Att hjälpa byborna i buffertzoner att utöva hållbart skogsbruk är lovande.

Referenser

Nationalparker i Nigeria
Naturskyddsområden bildade 1991
Bertil Morsing

Inge Bertil Morsing, född 18 juni 1928 i Upplands Väsby, Stockholms län, död där 13 februari 2015, var en svensk arkitekt.

Morsing, som var son till järnvägstjänsteman Artur Morsing och Inga Westerholm, avlade studentexamen i Stockholm 1948 och utexaminerades från Kungliga Tekniska högskolan 1954. Han anställdes hos arkitekt Nils Islinger 1953, hos Georg Varhelyi 1955, hos Lennart Brundin 1958 och var chef för arkitektgruppen inom Svenska Riksbyggen från 1963. Han var ledamot av byggnadsnämnden i Upplands-Väsby landskommun från 1964.

Källor

Fonus: Bertil Morsing

Svenska arkitekter under 1900-talet
Födda 1928
Avlidna 2015
Män
Personer från Hammarby socken, Uppland
Belägringen av Przemyśl

Belägringen av Przemyśl (tyska Permissel) ägde rum mellan den 16 september 1914 och den 22 mars 1915 och var den längsta belägringen under första världskriget. Slaget slutade i ett kännbart nederlag för Österrike-Ungern efter att har pågått i 133 dagar.

Bakgrund 
I augusti 1914 återupptog ryssarna offensiverna mot Tyskland och Österrike-Ungern. Framryckningen mot Ostpreussen hejdades i slaget vid Tannenberg samma månad men offensiven mot Österrike-Ungern var mer framgångsrik. Ryska trupper tvingade österrikarna att dra sig tillbaka mot Karpaternas fot. Fästningen Przemyśl som var det enda österrikiska fästet i östra Galizien att fortfarande hålla stånd, omringades och lades under belägring.

Första belägringen 
Den 24 september påbörjade befälhavaren för den ryska 3:e armé, Radko Dimitrijev, belägringen av fästningen. De ryska styrkorna led brist på tungt artilleri men trots detta beslöt sig Dimitiev för att storma Przemyśl innan österrikiska förstärkningar hann anlända. Anfallet varade i tre dagar men ledde bara till enorma förluster för ryssarna. Samtidigt inleddes en gemensam tysk-österrikisk offensiv mot Warszawa i norr. I samverkan med framryckningen i norr avancerade en österrikisk-ungersk hjälpkår mot Przemyśl under befäl av Svetozar Borojević von Bojna för att undsätta garnisonen. Dimitiev anade hotet från norr och avbröt belägringen den 11 oktober varpå ryssarna drog sig tillbaka över San.

Andra belägringen 
Efter att den tysk-österrikiska offensiven hejdats utanför Warszawa tvingades von Bojna att dra tillbaka sina trupper. Den 9 november återupptogs belägringen av Przemyśl av den ryska 11:e armén under Andrei Selivanov. Istället för att försöka storma fästningen som Dimitrijev hade gjort, bestämde sig Selivanov för att svälta ut garnisonen. I mitten december bombarderade ryssarna fästningen utan uppehåll samtidigt som förhållandena inuti Przemyśl blev allt sämre. Samtliga försök  att häva belägringen misslyckades och i slutet av februari meddelade stabschefen Franz Conrad von Hötzendorf att inga fler försök skulle göras för att undsätta garnisonen. Den 22 mars 1915 efter över 133 dagars belägring kapitulerade till slut Przemyśl. Bland de 117,000 krigsfångarna fanns nio generaler, nittiotre stabsofficerare samt över 2 500 lägre befälhavare.

Efterspel 
Efter Przemyśls fall låg vägen öppen för ryssarna att tränga in i Ungern. Offensiven genomfördes aldrig men förlusten av fästningen gav moralen bland de österrikisk-ungerska soldaterna den hård törn. Belägringen av Przemyśl och de misslyckade undsättningsförsöken av fästningen hade dessutom kostat Österrike-Ungern hundratusentals stupade och sårade, förluster som den habsburgska armén aldrig skulle återhämta sig helt från.

Källor

Tryckta källor 
 Jordan, David, Neiberg, Michael S. Första världskriget, Band 3. Östfronten 1914-1920 - från Tannenberg till det Rysk-polska kriget. 
 Tucker, Spencer (2002). The great war 1914-1918.  
Slag under första världskriget
Ryska slag
Ungerska slag
Österrikiska slag
Slag i Polen
Krigsåret 1914
Krigsåret 1915
Daniel Stern

Daniel Stern kan syfta på:

 Daniel Stern (psykoterapeut) (1934–2012), amerikansk psykiater
 Daniel Stern (skådespelare) (född 1957), amerikansk skådespelare
 Marie d'Agoult (1805–1876), fransk författarinna med pseudonymen Daniel Stern
The Voyage (opera)

The Voyage är en amerikansk opera i prolog, tre akter och epilog med musik av Philip Glass och libretto av David Henry Hwang.

Historia 
The Voyage var ett beställningsverk av Metropolitan Opera House i New York för att högtidlighålla 500-årsjubileet av Christofer Columbus ankomst till Amerika år 1492. David Henry Hwangs libretto är mer en allegori om resor och utforskning av sinnet och fantasin än en hyllning till geografiska upptäckter. Operan tar även upp den ofrånkomliga rubbningen som uppstår när olika kulturer krockar med varandra. Operan hade premiär den 12 oktober 1992 (på dagen 500 år sedan Columbus nådde Amerikas kust).

Personer
Columbus (basbaryton)
Isabella (mezzosopran)
Vetenskapsman/Förste styrman (tenor)
Kommendörkapten (sopran)
Skeppsläkaren/Rymdtvilling 1 (sopran)
Andre styrman/Rymdtvilling 2 (bas)
Jordtvilling 1 (mezzosopran)
Jordtvilling 2 (bas)

Handling 
Prolog

Vetenskapsmannen (en karaktär byggd på Stephen Hawkins) är bunden till sin rullstol men omsluts av stjärnor i sin fantasi.

Akt I

Ett rymdskepp störtar på jorden i förhistorisk tid. Rymdfararna tar var och en med sig en av skeppets färdkristaller och ombeds att föreställa sig tid och plats när de ska söka en ny tillvaro på den nya planeten. I sitt sökande mot detta mål förnimmer särskilt kommendörkaptenen en sensuell framtid bland "de infödda".

Akt II

1400-talets Spanien. Columbus föräras ett ärorikt farväl på sin resa. Men det visar sig endast pågå i hans fantasi, vilket visar sig när vi plötsligt befinner oss ombord Columbus skepp till havs. Resan har hittills varit förgäves och hoppet börjar tryta bland besättningen. Då syns land vid horisonten.

Akt III 

År 2092. Kristallerna från akt I har hittats av Jordtvillingarna. Då de förs samman sänder de signaler till Rymdtvillingarna. Detta är tecknet att en ny planet är funnen och en ny resa är ska antas.

Epilog

Columbus får besök av Isabellas ande vid sin dödsbädd. Hon ångrar inte sin plundring av den nya kontinenten. Han förskjuter henne och hans bädd svävar upp mot stjärnorna.

Källor

Operor av Philip Glass
Engelskspråkiga operor
Musikåret 1992
Teateråret 1992
Mångfaldigandeuppgifter

Mångfaldigandeuppgifter är en svensk juridisk term, som härstammar från 1 kap 5 § tryckfrihetsförordningen (TF).

En skrift som framställts genom stencilering, fotokopiering eller ett liknande tekniskt förfarande (exempelvis i en skrivare eller kopiator) kan få grundlagsskydd enligt TF, om den försetts med mångfaldigandeuppgifter. Dessa uppgifter skall ange att skriften är mångfaldigad, vem som har mångfaldigat den samt ort och datum för mångfaldigandet. Exempel: ”Denna skrift har mångfaldigats i 100 exemplar, av Johan Johansson i Stockholm 2017”.

För att grundlagsskydd enligt TF ska gälla, är en förutsättning i vanliga fall att det rör sig om tryckt skrift, det vill säga skrift som framställts i tryckpress. Systemet med mångfaldigandeuppgifter är en utvidgning av denna regel, som gör det möjligt att få grundlagsskydd för fler typer av skrifter, såsom flygblad.

Källor 
  – tryckfrihetsförordningen, 1 kap 5 §

Juridiska termer
Gnidkvarn

En gnidkvarn var en handkvarn, som var den ursprungliga kvarntypen för att mala säd.

En gnidkvarn består av en fast, bearbetad, oftast skålformad malsten, "underliggare" eller "liggare", och en rörlig, rund gnidsten, "löpare". I Sverige har fynd gjorts av gnidkvarnar från stenåldern fram till medeltiden. Gnidkvarnarna användes för att krossa säd, fröer och nötter, och i också för mala människoben i brandgravar under äldre järnåldern, från ungefär 500 före Kristus.

En senare mer utvecklad kvarntyp för handkraft, eller för användning av dragdjur, var vridkvarnen, som började användas i det romerska riket i början av vår tideräkning och kom till Norden omkring 200 efter Kristus. 

I början av medeltiden introducerades skvaltkvarnar, så kallade grekiska kvarnar, i Sverige, vilka utnyttjade kraften av fallande vatten i bäckar och åar.

Se även
Mortel

Källor
Kvarnar på Värnamo kommuns webbplats
Svintuna kvarn på www.lionsclubkolmarden.se
Kvarnstenarna från Lädersättra på Järfälla kommuns webbplats

Noter

Kvarnar
Lionel N.O.

Lionel N.O., kallad Lionel, född 31 maj 2010 i Tønsberg i Vestfold fylke, är en norsk varmblodig travhäst. Han tränas av Göran Antonsen, som också är hans ägare och uppfödare. Tidigare tränades han av Fabrice Souloy (2015–2016) och Daniel Redén (2016–2018).

Lionel började tävla 2013. Han har till augusti 2019 sprungit in 17 miljoner kronor på 81 starter varav 25 segrar, 14 andraplatser och 7 tredjeplatser. Han har tagit karriärens hittills största segrar i Prix de Paris (2016) och Olympiatravet (2017).

Bland hans andra stora segrar räknas Prix d'Été (2015), Prix de Provence (2015), Prix Ténor de Baune (2015), Prix Doynel de Saint-Quentin (2015), Prix de l'Atlantique (2016) och ett försök av Elitloppet (2018). Han har även kommit på andraplats i Prix du Bourbonnais (2016), Oslo Grand Prix (2017) och International Trot (2018), samt på tredjeplats i Prix d'Amérique (2017).

Karriär
Lionel inledde karriären i Norge, där han tränades av sin ägare och kusk Göran Antonsen. Han gjorde sin första start den 25 juni 2013 i ett lopp på Momarken Travbane där han kom tvåa. Första segern kom i karriärens andra start den 3 juli 2013 på Kongsvinger Travbane. Han tog sin första större seger i HKH Kronprins Haakons Pokalløp den 14 juni 2014. Den 7 september 2014 startade han i finalen av Norskt Travderby, där han kom femma.

Inför säsongen 2015 flyttades han till tränare Fabrice Souloy i Frankrike, där han kom att få sitt stora genombrott. Han segrade i 9 av 15 starter under 2015, däribland i stora lopp som Prix d'Été, Prix de Provence och Prix Ténor de Baune. Framgångarna fortsatte även 2016, med segrar i bland annat Prix de Paris och Prix de l'Atlantique. Efter att Souloy varit inblandad i en uppmärksammad dopningskandal under hösten 2016, då han blivit fälld för att ha dopat hästar (även Lionel) med kobolt, flyttades han från Souloy till den svenske tränaren Daniel Redén. Första segern hos Redén kom i Olympiatravets final den 29 april 2017 på Åbytravet. Våren 2019 tog ägare Göran Antonsen hem honom till sin egen träning igen.

Prix d'Amérique
Han har deltagit i världens största travlopp Prix d'Amérique på Vincennesbanan i Paris tre år i rad (2017, 2018 och 2019). Han tog sin bästa placering 2017 då han slutade på tredjeplats.

Elitloppet 
Han deltog i 2018 års upplaga av Elitloppet den 27 maj på Solvalla. Han bjöds in till loppet den 16 maj 2018. Han startade i det omtalade första försöksloppet – ett lopp som försenades med 15 minuter efter problematik med omstarter. I det lopp som senare gick iväg segrade Lionel, och han tog sig därmed vidare till final. I finalen slutade han på femteplats.

Referenser

Noter

Externa länkar 

 Lionel's profil hos Det Norske Travselskap
 Lionel's profil hos Le Trot

Hästar födda 2010
Norska varmblodiga travhästar
Hästar som tränats av Daniel Redén
Hästar som vunnit Prix de Paris
Hästar som vunnit Olympiatravet
Dopningsfall inom travsport
Michael Collins

Michael Collins kan syfta på:

 Michael Collins (irländsk ledare) (1890–1922) – irländsk politisk och militär ledare
 Michael Collins (film) – film från 1996 om den irländska ledarens liv
 Michael Collins (författare) – psudonym för amerikanske författaren Dennis Lynds (1924–2005)
 Michael Collins (rymdfarare) (1930–2021) – amerikansk astronaut
 Michael Collins (politiker) (född 1940) – irländsk politiker
 Michael Collins (astronom) – amerikansk astronom
Vridkvarn

En vridkvarn är en handkvarn, eller en typ för användande av dragdjur, som är en äldre kvarntyp för att mala säd.

En vridkvarn ersatte den urgamla gnidkvarnen. Den består av två malstenar, en fast "underliggare" eller "liggare", och en rörlig övre "löpare". Den senare är försedd med någon slags hävstång så att löparen kan vridas runt på underliggaren. 

Vridkvarnen började användas i det romerska riket i början av vår tideräkning och kom till Norden omkring 200 efter Kristus. I sådana vridkvarnar räfflades från medeltiden stenarna för öka effekten.

I början av medeltiden introducerades skvaltkvarnar, så kallade grekiska kvarnar, i Sverige, vilka utnyttjade kraften av fallande vatten i bäckar och åar.

Källor
Kvarnar på Värnamo kommuns webbplats
Svintuna kvarn på www.lionsclubkolmarden.se
Kvarnstenarna från Lädersättra på Järfälla kommuns webbplats

Noter

Externa länkar
Bild av vridkvarn från Järfälla kommun i Richard Grönwall: Lädersättra. Arkeologisk förundersökning av RAÄ 47:1, inom fastigheten Lädersättra 1:27 samt särskild arkeologisk utredning av RAÄ 372:1 inom fastigheten Dikartorp 3:7, Järfälla socken och kommun, Uppland, Stockholms läns museum, Rapport 2010:9, sidan 13
Bild av vridkvarn på www.saublogg.se
Kvarnar
Enok Pettersson

Nils Algot Enok Pettersson, född 12 september 1930 i Uppsala, död där 3 november 2011, var en svensk arkitekt.

Pettersson, som var son till köpman Algot Pettersson och Ruth Andersson, avlade studentexamen 1950 och utexaminerades från Chalmers tekniska högskola 1957. Han anställdes hos arkitekt Sten Hummel-Gumaelius i Uppsala 1957 och bedrev egen konsulterande verksamhet där från 1963. Han var även lektor i byggnadsutformning samt byggnadsteknik och materiallära vid tekniska gymnasiet i Uppsala från 1963.

Källor

Noter

Svenska arkitekter under 1900-talet
Svenska lektorer
Födda 1930
Avlidna 2011
Män
Arkitekter från Uppsala
Skvaltkvarnen i Sillarödsbäcken

Skvaltkvarnen i Sillarödsbäcken är en skvaltkvarn och ett byggnadsminne vid gården Uråsa, söder om Sillaröds by, några kilometer väster om Andrarum i Tomelilla kommun.

Sillaröds by hade under 1800-talet omkring sex vattenkvarnar längs Sillarödsbäcken, varav två hjulkvarnar och omkring fyra skvaltkvarnar. De låg tätt, med omkring 150 meters mellanrum och en fallhöjd på omkring 1,5 meter. Sillarödsdammen fungerade som vattenmagasin och är bevarad. De två hjulkvarnarna revs omkring 1919 respektive 1931. En skvalta revs omkring 1917, och andra senare. Den sista skvaltkvarnen togs ur drift 1922, men fick stå kvar. Den skänktes 1970 till Albo härads hembygdsförening.

Efter skador på exteriören av en kraftig översvämning i början av 1970-talet har den återuppbyggts, fått nytt vasstag och ett nytt vattenhjul. 
Senare har också kvarnen fått en ny vattenränna och nya dammluckor.

Sillaröds skvaltkvarns ålder har inte kunnat bestämmas, men kvarnen är utmarkerad på laga skifteskartan från 1832. Byggnaden är nio kvadratmeter stor. Den är uppförd med väggar i skiftesverk och är stråtäckt och har stenlagt golv. Kvarnen har kvarnhjulets skovlar i bäcken och ett intakt kvarnverk.

Bilder

Källor
Byggnadsminnesförklaring av skvaltkvarn i Sillarödsbäcken, Sillaröd 1:38, Andrarums socken, Tomelilla kommun, beslut om byggnadsminne den 7 september 2016, Länsstyrelsen i Skåne län

Externa länkar
Om Skvaltan Sillaröd på Albo härads hembygdsförenings webbplats
Om Sillaröds skvaltkvarn på enjoysweden.se

Tomelilla kommun
Byggnadsminnen i Skåne län
Kvarnar i Sverige