kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Märta Rosman

Hilda Märta Rosman, född 16 april 1909 i Kalmar, död 27 januari 1992 i Maria Magdalena församling i Stockholm, var en svensk målare, tecknare och grafiker.

Hon var dotter till Sven Rosman och Olivia Maria Johanson. Rosman ägnade sig först åt silversmide, men övergick senare till bildkonsten. Hon studerade målning vid Otte Skölds målarskola i Stockholm 1946 och för Vilhelm Lundstrøm i Köpenhamn 1948 samt under ett antal studieresor till Frankrike, Italien och Spanien där hon periodvis var bosatt på 1950-talet. Separat ställde hon ut på Lilla Paviljongen i Stockholm 1951 och hon medverkade i utställningar med Sveriges allmänna konstförening. Rosman är gravsatt i minneslunden på Börringe kyrkogård.

Källor 
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 536, Allhems Förlag, Malmö. 
 Hilda Märta Rosman på Gravar.se

Noter 

Svenska målare under 1900-talet
Svenska tecknare under 1900-talet
Svenska grafiker under 1900-talet
Konstnärer från Kalmar
Födda 1909
Avlidna 1992
Kvinnor
Ann Jansson (keramiker)

Ann Jansson, född 19 augusti 1945 i Johanneberg i Göteborg, är en svensk keramiker. Hon utbildades vid Konstindustriskolan i Göteborg 1965–1969. Där träffade hon också sin blivande make/sambo, fotografen Gerry Johansson. 

Efter utbildningen fick hon anställning vid Höganäs keramik och bland hennes formgivningar märks servisen Höganäs Aptit Vit. Vid sidan av arbetet för Höganäs keramik producerade hon även egna keramikföremål. Tillsammans med Henning Nilsson, Claes Thell och Brita Mellander-Jungermann bildade hon gruppen Keramiker i Höganäs som arrangerade gemensamma samlingsutställningar på olika platser i landet samt drev en egen utställningshall i Höganäs. Jansson finns representerad vid Nationalmuseum i Stockholm och har gjort offentliga utsmyckningar. 

Paret Jansson/Johansson är sedan 1984 bosatt i Höganäs. Ann Jansson tilldelades 2019 Höganäs kommuns keramikstipendium.

Källor

Noter

Externa länkar 

 Ann Jansson, personlig hemsida

Svenska keramiker
Kvinnor
Födda 1945
Levande personer
Representerade vid Nationalmuseum
Svenska konsthantverkare under 1900-talet
Konstnärer från Göteborg
Idoff Rosin

Erik Idoff Rosin, född 12 oktober 1898 i Surte, Älvsborgs län, död där 23 februari 1980, var en svensk målare, grafiker och skulptör.

Han var son till glasblåsaren Erik Gustaf Rosin och Hulda Maria Berg och gift 1925–1943 med Anna Sofia Venner och från 1945 med textilkonstnären Karin Viola Svensson. Rosin studerade vid Slöjdföreningens skola 1912–1916 samt krokistudier vid Valands målarskola och under ett antal studieresor till München, Paris, Rom och Florens. Rosin arbetade omväxlande mellan bildkonst och skulptur. Han medverkade i Stockholmsutställningen 1930 tillsammans med Göteborgs konsthantverkare. Separat ställde han på Nutida konst i Göteborg 1950 och han medverkade utställningen Västsvenska konstnärer i Uddevalla 1945 och i utställningar arrangerade av Göteborgs konstnärsklubb på Göteborgs konsthall. Bland hans offentliga arbeten märks högreliefen Mercurius i Göteborgs handelsbanks lokal och ett antal porträttbyster till olika regementens officersmässar. Hans bildkonst består av porträtt och landskapsmålningar utförda i olja, akvarell, träsnitt  eller linjeetsning. Som skulptör utförde han porträttbyster och reliefer.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 529, Allhems Förlag, Malmö. 

Svenska skulptörer under 1900-talet
Män
Födda 1898
Avlidna 1980
Personer från Nödinge socken
Svenska målare under 1900-talet
Svenska grafiker under 1900-talet
Manne Runsten

Ernst Emanuel (Manne) Runsten, född 13 oktober 1891 i Pojo socken, Nyland, Finland, död 4 januari 1945 i Stockholm, var en finländsk-svensk målare och teaterdekoratör.

Han var son till trädgårdsmästaren Ernst Frithiof Runsten och Vilhelmina Kristina Wiman och gift med skådespelaren Märta Arbin samt far till Lars Runsten. Efter avslutade studier vid Tekniska skolan i Visby studerade Runsten vid Konsthögskolan i Stockholm 1911–1913 och deltog samtidigt i Axel Tallbergs etsningskurs. Därefter fortsatte han sina studier vid Högre konstindustriella skolan i Helsingfors samt vid Althins målarskola i Stockholm. Han var efter sin utbildning huvudsakligen verksam som teaterdekoratör och utförde dekorationer för teatrar i Stockholm, Köpenhamn och Helsingfors samt arbetade som filmarkitekt. Han medverkade i en samlingsutställning i Visby 1913 samt i utställningarna Svensk scendekorativ konst 1916–1936 på Drottningholms teatermuseum och Svensk teaterkonst under 20 år 1916–1936 som visades på Skånska konstmuseum och Charlottenborg i Köpenhamn 1936. Hans stafflikonst består av porträtt och landskap. Runsten finns representerad vid Drottningholms teatermuseum. Han är begravd på Norra kyrkogården i Visby.

Teater

Scenografi (ej komplett)

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 558, Allhems Förlag, Malmö. 
Svenska konstnärer, Biografisk handbok, Väbo förlag, 1987, sid 450,

Noter

Svenska målare under 1900-talet
Finländska konstnärer
Män
Födda 1891
Avlidna 1945
Gravsatta på Norra kyrkogården i Visby
Svenska scenografer
Personer från Pojo
Erik Rudestad

Erik Gustaf August Rudestad. född 3 augusti 1899 i Stockholm, död där 1 maj 1977, var en svensk tjänsteman och målare.

Han var son till handlaren Anders August Johansson och Hilda Maria Andersson och från 1940 gift med Ebba Agnes Louise Johansson. Rudestad studerade vid Wilhelmsons målarskola. Tillsammans med Åke Nothberg och Carl Luthander ställde han ut i Södertälje 1941. Han medverkade i samlingsutställningar med Sveriges allmänna konstförening och Högalids konstförening. Hans konst består av stilleben, mariner och landskapsmotiv från Stockholms skärgård huvudsakligen utförda i olja.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 551-552, Allhems Förlag, Malmö. 
Svenska konstnärer, Biografisk handbok, Väbo förlag, 1987, sid 448. 

Svenska målare under 1900-talet
Män
Födda 1899
Avlidna 1977
Konstnärer från Stockholm
Anders Rubach

Anders Rubach (Ruback, Rudback), död 8 maj 1807, var en svensk snickarmästare och bildhuggare.

Han var gift första gången med Charlotta Höhl och andra gången med Justina Östvall samt far till Johan Rubach. Rubach blev mästare i Stockholms snickarämbete 1764. För Össeby-Garns kyrka i Uppland utförde han 1781-1782 en predikstol som var grönmarmorerad och försedd med förgyllda ornament och lister.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 544-545, Allhems Förlag, Malmö. 

Svenska bildhuggare
Män
Födda okänt år
Avlidna 1807
Olof Nobelius

Olof Nobelius, född 31 december 1706 i Uppsala, död 18 februari 1760 i Uppsala, var en svensk ritmästare, miniatyrmålare och tecknare.

Han var son till häradshövdingen Petter Nobelius och Wendela Rudbeck och från 1746 gift med Anna Kristina Wallin. Nobelius skrevs in som student vid Uppsala universitet 1714 men när hans konstnärliga anlag visade sig fick han en utbildning av akademiritmästaren Johan Klopper 1727–1730. Därefter flyttade han till Stockholm där han försörjde sig som informator och ritade och målade på fritiden. Han sökte 1734 platsen som ritmästare vid Uppsala universitet och i sin ansökan bifogade han en rekommendation från Carl Hårleman, platsen tillsattes dock av en annan och Nobelius fick vänta till 1754 då platsen åter blev ledig. Vid Uppsala biträdde han Linné med teckningar och lade upp en stor gravyrsamling som användes i undervisningen.
Han var far till Immanuel Nobel den äldre och farfarsfar tiil Alfred Nobel.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 218, Allhems Förlag, Malmö.

Referenser 

Miniatyrmålare
Svenska målare under 1700-talet
Svenska tecknare under 1700-talet
Konstnärer från Uppsala
Olof
Födda 1706
Avlidna 1760
Män
USA:s handelsdepartement

USA:s handelsdepartement () är USA:s handelsministerium och en del av USA:s federala statsmakt.

Den 14 februari 1903 grundades departementet United States Department of Commerce and Labor när USA:s 26:e president Theodore Roosevelt undertecknade lagförslaget som skapade det. Den 4 mars 1913 delades departementet upp i ett handelsdepartement och ett arbetsdepartement. 

USA:s första handelsminister och chef för handelsdepartementet var William C. Redfield, som innehade ämbetet från mars 1913 till oktober 1919.

Myndigheter
 National Institute of Standards and Technology
 National Oceanic and Atmospheric Administration
 United States Census Bureau
 United States Patent and Trademark Office

Se även

 United States Census
 USA:s handelsrepresentant

Referenser

Externa länkar 

Handelsdepartementet
Organisationer bildade 1913
Rolf Wigur

John Tore Rolf Wigur, född 24 januari 1927 i Östersunds församling i Jämtlands län, är en svensk militär.

Biografi
Wigur tjänstgjorde 1944–1958 vid Jämtlands fältjägarregemente. Han avlade officersexamen 1951 och utnämndes samma år till fänrik, varefter han befordrades till löjtnant 1953. Han studerade vid Krigshögskolan 1958–1961, befordrades till kapten 1961, tjänstgjorde vid Arméstaben 1961–1965, tjänstgjorde vid Svea ingenjörregemente 1965–1967 och var chef för Studieavdelningen vid Arméstaben 1968–1970. År 1968 befordrades han till major och 1970 till överstelöjtnant. Han var verksam vid SAAB AB i Linköping 1970–1971 och var utbildningsofficer vid Norra Smålands regemente 1971–1973. År 1973 befordrades han till överste, varpå han var chef för Sektion 4 vid Försvarsstaben 1973–1977. Han var ställföreträdande chef för Kronobergs regemente (I 11) 1977–1978, befordrades 1978 till generalmajor och var departementsråd vid Försvarsdepartementet 1978–1982. Åren 1982–1987 var han befälhavare för Nedre Norrlands militärområde.

Wigur var också ledamot av styrelsen för Försvarets forskningsanstalt och av styrelsen för Swedair AB samt ordförande i styrelsen för Försvarets förvaltningsskola. Han var huvudsekreterare i 1978 års försvarskommitté.

Rolf Wigur invaldes 1974 som ledamot av Kungliga Krigsvetenskapsakademien.

Utmärkelser
  Riddare av Svärdsorden, 6 juni 1969.

Referenser

Män
Födda 1927
Levande personer
Militärer från Östersund
Svenska militärer under 1900-talet
Generalmajorer i svenska armén
Svenska regementschefer
Svenska departementsråd
Personer med anknytning till Saab
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Riddare av Svärdsorden
Fritz Hjelte

Fritz Yngve Hjelte, född 10 augusti 1926 i Pjätteryds församling i Kronobergs län, död 18 april 2018, var en svensk ingenjör och professor i flygteknik.

Hjelte tog civilingenjörexamen 1951 vid Kungliga Tekniska högskolan (KTH) och teknologie licentiatexamen där 1956. Åren 1968–1972 var han överingenjör i Flygmaterielförvaltningen vid Försvarets materielverk och 1972–1991 var han professor i flygteknik vid KTH.

Fritz Hjelte invaldes 1975 som ledamot av Kungliga Krigsvetenskapsakademien.

Bibliografi i urval 
Velocity distribution on a family of thin conical bodies with zero incidence according to linearized supersonic flow theory (Institutionen för flygteknik vid Kungliga Tekniska Högskolan, Stockholm 1952).
On the calculation of the pressure distribution on threedimensional wings at zero incidence in incompressible flow (Institutionen för flygteknik vid Kungliga Tekniska Högskolan, Stockholm 1953).
Methods for calculating pressure distributions on oscillating wings of delta type at supersonic and transonic speeds (Institutionen för flygteknik vid Kungliga Tekniska Högskolan, Stockholm 1956).
Optimal linjär filtrering av vissa slag av brusbehäftade instationära signaler (Kungliga Tekniska Högskolan, Stockholm 1961).
Flyglärans grunder (redaktör med Olle Ljungström; Bonnier, Stockholm 1962).
Styrning med poissonfördelade diskreta åtgärder (Kungliga Tekniska Högskolan, Stockholm 1966).
Discrete control with poisson distributed control actions (Institutionen för flygteknik vid Kungliga Tekniska Högskolan, Stockholm 1969).
Inlet vortex models (Stockholm 1985).

Referenser

Källor 
Anderson, Björn: Kungl Krigsvetenskapsakademien. Svenska Krigsmanna Sällskapet (till 1805), Kungl Krigsvetenskapsakademien. 20 år med akademien och dess ledamöter 1996–2016 (Kungl. Krigsvetenskapsakademien, Stockholm 2016), s. 85.
Kjellander, Rune: Kungl Krigsvetenskapsakademien. Svenska Krigsmanna Sällskapet (till 1805), Kungl Krigsvetenskapsakademien. Biografisk matrikel med porträttgalleri 1796–1995 (Kungl. Krigsvetenskapsakademien, Stockholm 1996), s. 181.

Svenska ingenjörer under 1900-talet
Personer verksamma vid Kungliga Tekniska högskolan
Alumner från Kungliga Tekniska högskolan
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Födda 1926
Avlidna 2018
Män
Personer från Pjätteryds socken
Jan-Olov Arman

Jan-Olov Arman, född 24 januari 1921 i Östersunds församling i Jämtlands län, död 15 februari 2018 i Trosa i Södermanlands län, var en svensk ingenjör.

Arman avlade 1945 civilingenjörsexamen vid Kungliga Tekniska högskolan. Han tjänstgjorde 1945–1949 vid Krigsflygskolan och blev 1947 flygingenjör av andra graden. Åren 1949–1959 var han förste flottiljingenjör och teknisk chef vid Södermanlands flygflottilj. Åren 1959–1964 var han chef för Flygplanssektionen vid Flygförvaltningen (från 1960 som flygdirektör av första graden) och 1964–1968 var han överingenjör och byråchef vid  Underhållsavdelningen där. Han erhöll 1963 tjänsteklass av överste i flygvapnet och 1970 tjänsteklass av överste av första graden. Åren 1968–1970 var han överingenjör och byråchef i Underhållsavdelningen i Huvudavdelningen för flygmateriel vid Försvarets materielverk och 1970–1982 chef för avdelningen.

Jan-Olov Arman invaldes 1976 som ledamot av Kungliga Krigsvetenskapsakademien.

Utmärkelser 

  Kommendör av Nordstjärneorden, 6 juni 1974.

Referenser

Källor 
.
.
.

Födda 1921
Avlidna 2018
Män
Svenska ingenjörer under 1900-talet
Alumner från Kungliga Tekniska högskolan
Svenska militärer under 1900-talet
Överstar i svenska armén
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Personer från Östersund
Kommendörer av Nordstjärneorden
Nils Gyldén

Nils Olof Gyldén, född den 21 september 1937 i Oscars församling i Stockholm, är en svensk ingenjör.

Karriär
Åren 1959–1962 var han förste assistent vid Kungliga Tekniska högskolan och tog 1960 civilingenjörexamen där. Han var 1962–1966 förste forskningsingenjör vid Försvarets forskningsanstalt (FOA) och 1966–1976 laborator. Han tog 1970 teknologie licentiatexamen och 1971 teknologie doktorsexamen vid KTH och blev 1972 docent där. Åren 1976–1981 var han överingenjör vid FOA. Han var 1981–1994 departementsråd och chef för Sekretariatet för säkerhetspolitik och långsiktsplanering inom totalförsvaret vid Försvarsdepartementet. Åren 1994–1996 var han rektor för Försvarshögskolan. Som generaldirektör vid Försvarsdepartementet arbetade han 1997–2002 som oberoende försvarsrådgivare åt de baltiska staterna.

Nils Gyldén var expert i Neutralitetspolitikkommissionen 1992–1994. Han invaldes 1978 som ledamot i Kungliga Krigsvetenskapsakademien.

Utmärkelser
   Kommendör av Norska förtjänstorden (1 juli 1994)

Bibliografi i urval
Internationella rustningsbegränsningar och nationell säkerhet (med Nils Andrén och Johan Lundin; Centralförbundet Folk och Försvar, Stockholm 1979).
Sverige mellan maktblocken. Miljö och hotbilder för försvarsplaneringen (Centralförbundet Folk och Försvar, Stockholm 1989).
Sweden’s security and defence policy. Through the Cold War and towards the turn of the century (Försvarsdepartementet, Stockholm 1994).
La politique suédoise de sécurité et de défense (École polytechnique, Paris 1994).
”Totalförsvaret – viktig del av 1900-talets kulturarv”, Kungl. Krigsvetenskapsakademiens handlingar och tidskrift, nr 1/2006, s. 26–32.

Referenser

Källor
Anderson, Björn: Kungl Krigsvetenskapsakademien. Svenska Krigsmanna Sällskapet (till 1805), Kungl Krigsvetenskapsakademien. 20 år med akademien och dess ledamöter 1996–2016 (Kungl. Krigsvetenskapsakademien, Stockholm 2016), s. 88.
Kjellander, Rune: Kungl Krigsvetenskapsakademien. Svenska Krigsmanna Sällskapet (till 1805), Kungl Krigsvetenskapsakademien. Biografisk matrikel med porträttgalleri 1796–1995 (Kungl. Krigsvetenskapsakademien, Stockholm 1996), s. 185.

Födda 1937
Män
Levande personer
Svenska ingenjörer under 1900-talet
Alumner från Kungliga Tekniska högskolan
Svenska generaldirektörer
Personer verksamma vid Kungliga Tekniska högskolan
Personer verksamma vid Försvarets forskningsanstalt
Personer verksamma vid Försvarshögskolan
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Ingenjörer från Stockholm
Roland Grahn

Thure Roland Grahn, född 5 december 1928 i Brastads församling i Göteborgs och Bohus län, är en svensk militär.

Biografi
Grahn avlade officersexamen vid Krigsskolan 1953 och utnämndes samma år fänrik vid Östgöta luftvärnsregemente. Han gick Luftvärnsofficersskolan vid Artilleri- och ingenjörofficersskolan 1957–1958. År 1964 befordrades han till kapten och tjänstgjorde 1964–1969 vid Roslagens luftvärnsregemente. År 1969 befordrades han till major i Generalstabskåren och 1972 till överstelöjtnant. Åren 1973–1976 var han chef för Luftvärnsavdelningen vid Arméstaben och 1976–1978 bataljonschef vid Luleå luftvärnsregemente. Han befordrades till överste 1978 och var chef för Roslagens luftvärnsregemente 1978–1980. År 1980 befordrades han till överste av första graden, varpå han var chef för Planeringssektion 3 i Planeringsledningen vid Försvarsstaben 1980–1984. År 1984 befordrades han till generalmajor och var 1984–1985 stabschef vid staben i Östra militärområdet. Åren 1985–1993 var Grahn utredare hos överbefälhavaren och vid Försvarsstaben, varpå han 1993–1994 tjänstgjorde i Försvarsdepartementet.

Roland Grahn invaldes 1978 som ledamot i Kungliga Krigsvetenskapsakademien.

Utmärkelser
  Riddare av Svärdsorden, 18 november 1971.

Referenser

Födda 1928
Levande personer
Män
Personer från Brastads socken
Svenska militärer under 1900-talet
Generalmajorer i svenska armén
Svenska regementschefer
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Riddare av Svärdsorden
Per Blomquist (militär)

Per Ulf Blomquist, född 16 februari 1929 i Katarina församling i Stockholms stad, är en svensk militär.

Biografi
Blomquist avlade officersexamen vid Krigsskolan 1955 och utnämndes samma år till fänrik vid Livregementets husarer. År 1967 befordrades han till kapten och 1967–1971 tjänstgjorde han vid Försvarsstaben och Arméstaben. Han tjänstgjorde vid staben i Västra militärområdet 1971–1975 och befordrades 1982 till major samt senare samma år till överstelöjtnant. Han var ställföreträdande chef för Livregementets husarer 1975–1976 och tjänstgjorde 1976–1978 åter vid staben i Västra militärområdet. År 1978 befordrades han till överste och var 1978–1982 chef för Norrlands dragonregemente. År 1982 befordrades han till överste av första graden, varefter han 1982–1986 var chef för Operationsledningen i Västra militärområdet. Åren 1986–1989 var han chef för Älvsborgs regemente och befälhavare för Älvsborgs försvarsområde.

Blomquist invaldes 1988 som ledamot av Kungliga Krigsvetenskapsakademien.

Utmärkelser 
  Riddare av Svärdsorden, 6 juni 1973.

Bibliografi
Sverige i förändringens vind. Ett strategiskt scenario fram mot år 2000 (med Lars Borgström; Centralförbundet Folk och Försvar, Stockholm 1990).
Modern svensk strategi behövs! (Kungl. Krigsvetenskapsakademien, Stockholm 2008).

Källor

Noter

Födda 1929
Män
Levande personer
Militärer från Stockholm
Svenska militärer under 1900-talet
Överstar i svenska armén
Svenska regementschefer
Försvarsområdesbefälhavare
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Riddare av Svärdsorden
Bengt Selander

Nils Einar Bengt Haqvin Selander, född den 13 september 1923 i Skeppsholms församling i Stockholms stad, död 30 november 2017, var en svensk militär.

Biografi
Selander avlade officersexamen vid Kungliga Krigsskolan 1947 och utnämndes samma år till fänrik vid Livregementets husarer. Han blev löjtnant vid Livgardesskvadronen 1953 och befordrades 1960 till ryttmästare vid Livgardesskvadronen. År 1957 tjänstgjorde han i FN-insats i Korea. Han utnämndes till kapten i Generalstabskåren 1964, var detaljchef vid Försvarsstaben 1964–1966, befordrades till major 1965 och var adjutant hos överbefälhavaren 1966–1969. År 1968 befordrades han till överstelöjtnant och 1969–1972 tjänstgjorde han vid Hallands regemente. Han befordrades 1972 till överste och var överadjutant hos Hans Majestät Konungen 1972–1974, samma år var han även chef för Arméns kompaniofficersskola (AKS). Under år 1974 var han sekundchef vid Svea livgarde, varpå han 1975–1980 var regementschef där. Åren 1976–1979 var han även chef för Östra arméfördelningen. Han befordrades 1980 till överste av första graden och var försvarsattaché vid ambassaderna i Paris, Bryssel och Rom 1980–1983. Från 1983 var han militär rådgivare till Hägglund & Söner. Han var generalsekreterare för Allmänna försvarsföreningen 1988–1992.

Bengt Selander invaldes 1992 som ledamot av Kungliga Krigsvetenskapsakademien.

Bibliografi 
Kungl. Svea livgardes historia. 5: 1719–1976 (redaktör; Stiftelsen för Svea livgardes historia, Stockholm 1976).
Kungl. Svea livgardes historia. 6: Biografiska uppgifter om regementsofficerskåren 1903–1981 (redaktör; Stiftelsen för Svea livgardes historia, Stockholm 1983).
”Svensk krigsskola i Frankrike”, Kungl. Krigsvetenskapsakademiens handlingar och tidskrift, nr 1/1994, s. H:41–56.

Referenser 

Födda 1923
Avlidna 2017
Män
Militärer från Stockholm
Diplomater från Stockholm
Svenska militärer under 1900-talet
Överstar i svenska armén
Svenska attachéer
Svenska regementschefer
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Stig Jacksén

Stig Börje Jacksén, född den 22 april 1919 i Bjurholms församling, Västerbottens län, död den 25 april 2000 i Katarina församling i Stockholm, var en svensk ingenjör.

Efter skolgång och beredskapstjänst under andra världskriget genomgick han Krigsskolan och blev fänrik vid Västerbottens regemente 1944, befordrad till löjtnant 1947. Åren 1950–1951 studerade han allmän, organisk och teknisk kemi vid Kungliga Tekniska högskolan och tog civilingenjörexamen där 1951. Därefter genomgick han Krigshögskolan och 1955 utnämndes han till kapten vid Fälttygkåren, där han stannade till 1958.

Därefter tjänstgjorde han vid Försvarets forskningsanstalt (FOA), 1958–1962 som laborator, 1962–1967 som avdelningsdirektör, 1967–1978 som överingenjör och 1978–1984 som institutionschef och chef för Huvudavdelning 4. Under sin tid vid FOA ägnade han sig mycket åt skydd mot ABC-stridsmedel.

Stig Jacksén invaldes 1979 som ledamot i Kungliga Krigsvetenskapsakademien.

Bibliografi
Biologiska och kemiska stridsmedel (med Henrik Markkula och Lars-Erik Tammelin; Stockholm 1968).
Fyra aktuella frågor om BC-stridsmedel (Centralförbundet Folk och försvar, Stockholm 1971).
C-krig? Faktorer som påverkar den internationella hotbilden (Centralförbundet Folk och försvar, Stockholm 1974).

Referenser

Källor
Kjellander, Rune: Kungl Krigsvetenskapsakademien. Svenska Krigsmanna Sällskapet (till 1805), Kungl Krigsvetenskapsakademien. Biografisk matrikel med porträttgalleri 1796–1995 (Kungl. Krigsvetenskapsakademien, Stockholm 1996), s. 185.
Norberg, Erik: ”Minnesteckningar över bortgångna ledamöter”, Kungl. Krigsvetenskapsakademiens Handlingar och Tidskrift, nr 6/2000, s. 10, .

Födda 1919
Avlidna 2000
Män
Svenska ingenjörer under 1900-talet
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Personer från Bjurholms socken
Västergötlands runinskrifter 12

Västergötlands runinskrifter 12 är en vikingatida runsten i Storegården, Hindsberg, Leksbergs socken och Mariestads kommun. 
Runsten består av gnejs och är 95 cm hög, 83 cm bred och 30  cm tjock. Runhöjden är mellan tio och 15 cm. Ristningarna vetter mot Ö och SÖ. Enligt Västergötlands runinskrifter lyder inskriften: "Olov Nacke ... femton gårdar ... Alla må skända(?) Göt ..." Enligt excerptuppgifter lär den saknade delen till runstenen ha lagts som fyllnadsmaterial i stengrunden till Haggårdens ladugård. Denna är nu riven och framträder som en delvis frilagd stengrund på 26 x 15 meter. Grunden är delvis dold av sentida dumpmassor och vittrad betong. Enligt undersökning år 1988 (ATA dnr 4340/88) av västra delen av grunden till ladugården fanns ej den avslagna biten av runstenen där.  Olov nacke omnämns även i runinskriften Vg 9.

Inskriften

Källor

Se även
Alfabetisk lista över runinskrifter
Lista över Västergötlands runinskrifter

 
Västergötlands runinskrifter
Fornminnen i Mariestads kommun