kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Wimbledonmästerskapen 2017

Wimbledonmästerskapen 2017  var den 131:a upplagan av Wimbledonmästerskapen och den tredje Grand Slam-turneringen under året. Den ägde rum i All England Lawn Tennis and Croquet Club, och pågick från 3 till 16 juli. Mästerskapen bestod av tävlingar för herrar, damer, flickor, pojkar samt rullstolstennis.

Seniorer

Herrsingel
I herrarnas singelturneringen var Andy Murray toppseedad följt av Novak Đoković och Roger Federer. I finalen vann Roger Federer mot Marin Čilić med 3-0 i set.

Damsingel
I damernas singelturneringen var Angelique Kerber toppseedad följt av Simona Halep och Karolína Plíšková. I finalen vann Garbiñe Muguruza mot Venus Williams med 2-0 i set.

Herrdubbel
I herrarnas dubbelturnering var Henri Kontinen och John Peers toppseedade. I finalen vann Łukasz Kubot och Marcelo Melo mot Oliver Marach och Mate Pavić med 3-2 i set.

Damdubbel
I damernas dubbelturnering var Bethanie Mattek-Sands och Lucie Šafářová toppseedade. I finalen vann Jekaterina Makarova och Jelena Vesnina mot Chan Hao-ching och Monica Niculescu med 2-0 i set.

Juniorer

Pojksingel
Segrare:  Alejandro Davidovich Fokina

Flicksingel
Segrare:  Claire Liu

Pojkdubbel
Segrare:  Axel Geller /  Hsu Yu-hsiou

Flickdubbel 
Segrare:  Olga Danilović /  Kaja Juvan

Rullstolsburna

Herrsingel
Segrare:  Stefan Olsson

Damsingel
Segrare:  Diede de Groot

Herrdubbel
Segrare:  Alfie Hewett /  Gordon Reid

Damdubbel
Segrare:  Yui Kamiji /  Jordanne Whiley

Referenser

Externa länkar 
 Officiell webbplats
Beata Tyszkiewicz

Beata Maria Helena Tyszkiewicz, född 14 augusti 1938 i Wilanów i Warszawa, är en polsk skådespelare.

Filmografi
 1956: Hämd (Zemsta) regi: Antoni Bohdziewicz, Bohdan Korzeniewski 
 1961: Samson regi: Andrzej Wajda
 1961: Zaduszki regi: Tadeusz Konwicki
 1964: Saragossamanuskripten (Rekopis znaleziony w Saragossie) regi: Wojciech Has
 1965: Popioły regi: Andrzej Wajda
 1967: Pieśń triumfującej miłości regi: Andrzej Żuławski
 1968: Allt till salu (Wszystko na sprzedaż) regi: Andrzej Wajda
 1968: Lalka regi: Wojciech Has
 1969: Adelsnästet (Dvoryánskoe gnezdó) regi: Andrej Kontjalovskij
 1975: Noce i dnie regi: Jerzy Antczak
 1980: Kontraktet (Kontrakt) regi: Krzysztof Zanussi
 1981: Édith et Marcel regi: Claude Lelouch
 1983: Uppdrag sex (Seksmisja) regi: Juliusz Machulski
 1984: Vabank II, czyli riposta regi: Juliusz Machulski
 1987: Kingsajz regi: Juliusz Machulski
 1988: Bernadette regi: Jean Delannoy
 1991: V.I.P. regi: Juliusz Machulski
 1991: Ferdydurke regi: Jerzy Skolimowski
 1992: Beröringen (Dotkniecie reki) regi: Krzysztof Zanussi
 1993: Un pequeño apocalipsis regi: Costa-Gavras
 2006: Frälsartorget (Plac Zbawiciela) regi: Krzysztof Krauze
 2011: Listy do M. regi:  Mitja Okorn

Externa länkar

 http://www.filmpolski.pl/fp/index.php?osoba=112237 på Filmpolski.pl 

Polska skådespelare under 1900-talet
Födda 1938
Levande personer
Kvinnor
Riddare av Hederslegionen
Skådespelare från Warszawa
Lars Petter Norrgren

Lars Petter Norrgren, född 16 mars 1860 i Hishults socken, Hallands län, död 21 maj 1934 i Harplinge församling, Hallands län
,  var en halländsk gåramålare och folkskollärare.

Lars Petter Norrgren var son till lantbrukaren Nils Örjansson. Han var verksam som folkskollärare i Harplinge, men en stor mångsysslare, till politiskt radikal och temperamentsfylld. Norrgren var initiativtagare till Harplinge handelsförening och Hallands Kooperativa stenhuggarförening och mycket aktiv i Hallands föreläsningsförening. Under lediga stunder ägnade han sig åt måleri, Norrgren var särskilt intresserad av arkitektur.

Källor 
 Några halländska gåramålare, artikel av C. M. Andersson i årsboken Halland 1971

Noter 

Svenska målare under 1900-talet
Svenska målare under 1800-talet
Gåramålare
Födda 1860
Avlidna 1934
Män
Personer från Hishults socken
Martin Rolf

Martin Rolf Johansson (som konstnär använde han namnet Martin Rolf), född 7 april 1872 i Borrby socken, död 7 juli 1960 i Kärredal, Torpa socken, Halland, var en svensk gåramålare.

Martin Rolf var son till den indelte soldaten Johan Nilsson Fast. 15 år gammal rymde han hemifrån och begav sig till Danmark, där han lärde känna flera konstnärer där han började använda sitt andra förnamn Rolf som artistnamn. Efter några år i Danmark reste han till Düsseldorf där han studerade realistiskt landskapsmåleri. Efter resor i olika länder i Europa återvände han 25 år gammal till Sverige. Han gifte och slog sig ned i Stockholm där han började studera skulptur. Eftersom målningar var enklare att sälja övergick han snart till stafflimåleri. Själv betraktade sig Martin Rolf som marinmålare, men försörjde sig främst som gåramålare. Han hann under sitt liv med att vara bosatt i Dalarna, Dalsland, Småland (Tranås och Vetlanda), Öland och Gotland, men har även utfört måleri på andra håll. Under de sista 15 åren av sitt var han bosatt i Kärredal, under de tre sista åren av sitt liv var han blind.

Martin Rolf Johanssons två söner beslöt sig att ändra sitt efternamn till Rolfö baserat på faderns artistnamn. Rolfö bärs idag som släktnamn bland de familjer som härstammar från Martin Rolf. Här finns däribland fotbollsspelaren Fridolina Rolfö.

Källor 
 Några halländska gåramålare, artikel av C. M. Andersson i årsboken Halland 1971

Noter 

Gåramålare
Svenska målare under 1800-talet
Svenska målare under 1900-talet
Födda 1872
Avlidna 1960
Män
Erik Andersson (ishockeyspelare född 1971)

Erik Andersson, född 19 augusti 1971 i Stockholm, är en svensk före detta professionell ishockeyspelare. 1990 NHL-draftades han av Los Angeles Kings, som 112:e spelare i sjätte rundan. 1997 blev han även NHL-draftad av Calgary Flames, som 70:e spelare i tredje rundan.

Externa länkar 

Män
Födda 1971
Levande personer
Svenska ishockeyspelare
Idrottare från Stockholm
Spelare valda i NHL Entry Draft 1990
Spelare valda i NHL Entry Draft 1997
Spelare valda av Calgary Flames i NHL Entry Draft
Spelare valda av Los Angeles Kings i NHL Entry Draft
Paul och Prosper Henry

Paul-Pierre Henry, född 21 augusti 1848, död 4 januari 1905, och Prosper-Mathieu Henry, född 10 december 1849, död 25 juli 1903, var två franska bröder som sysslade med optik och astronomi.

Bröderna Henry utförde med självgjorda instrument banbrytande arbeten inom himmelsfotografin. År 1872 delade de båda på Lalandepriset och 1877 på det första Valzpriset.

Minor Planet Center listar dem som P. P. Henry respektive P. M. Henry och som upptäckare av vardera 7 asteroider mellan 1872 och 1882.

Kratern Henry Frères på månen och Henry-kratern på Mars är uppkallade efter dem båda. Även asteroiden 1516 Henry är uppkallad efter dem.

Asteroider upptäckta av Paul och Prosper Henry

Se även 
Astronomiska upptäckter av PP o PM Henry

Källor 
 Carlquist, Gunnar (red.) (1932). Svensk uppslagsbok. Malmö: Svensk Uppslagsbok AB:s förlag, band 12 s. 1092.

Noter 

Franska astronomer under 1800-talet
Syskonskaror
Mottagare av Valzpriset
Mottagare av Lalandepriset
Svensk uppslagsbok
Stefan Pucher

Stefan Pucher, född 1965 i Gießen i Hessen, är en tysk teaterregissör.

Biografi
1988–1994 studerade Stefan Purcher teatervetenskap och amerikanistik vid Johann Wolfgang Goethe-Universität i Frankfurt am Main. Han debuterade som regissör 1995 då han satte upp sin egen Zombie – Ein Horrortrip durch drei Jahrzehnte på Theater am Turm i Frankfurt. Därefter arbetade han med den tysk-engelska performancegruppen Gob Squad med vilka han satte upp sin egen 15 minutes to comply på Documenta i Kassel. En uppsättning som blev hans biljett till den tyskspråkiga världens stora välrenommerade teatrar. Han har regisserat på bland andra Volksbühne och Deutsches Theater i Berlin, Deutsches Schauspielhaus och Thalia Theater i Hamburg, Münchner Kammerspiele, Schauspielhaus Zürich och Burgtheater i Wien. Med Der Kirschgarten (Körsbärsträdgården) av Anton Tjechov på Theater Basel började han hitta sin form där han förenade det starkt visuella med det tekniskt innovativa. När Christoph Marthaler tog honom till Schauspielhaus Zürich kom hans stora genombrott med Tjechovs Drei Schwestern (Tre systrar) som var den första av hans uppsättningar att väljas ut till Berliner Theatertreffen 2002. Därefter har ytterligare sex av hans uppsättningar valts ut till Theatertreffen: 2003 Richard III av William Shakespeare på samma teater; 2005 valdes två av hans uppsättningar ut – dramatiseringen av Max Frisch Homo faber på Schauspielhaus Zürich och Shakespeares Othello på Deutsches Schauspielhaus; 2008 Shakespeares Der Sturm (Stormen) på Münchner Kammerspiele; 2001 Tod eines Handlungsreisenden (En handelsresandes död) av Arthur Miller på Schauspielhaus Zürich och 2016 Henrik Ibsens Ein Volksfeind (En folkefiende) på samma teater. 2005 utsåg den prestigefulla tidskriften Theater heute honom till årets regissör för uppsättningen av Othello.

Teater

Regi

Referenser

Källor
 Stefan Pucher, Gyldendals Teaterleksikon (läst 4 juli 2017)
 Stefan Pucher, Munzinger (läst 4 juli 2017)
 Till Briegleb: Stefan Pucher, 50 Directors working at German Theatres, Goethe-Institut (läst 4 juli 2017)
 Stefan Pucher, Thalia Theater (läst 4 juli 2017)
 Stefan Pucher, Deutsches Theater (läst 4 juli 2017)
 Stefan Pucher, Schauspiel Stuttgart (läst 4 juli 2017)
 Stefan Pucher, Münchner Kammerspiele (läst 4 juli 2017)
 Stefan Pucher, Schauspiel Frankfurt (läst 4 juli 2017)
 Leif Zern: Det blev ja. Zürichborna fick folkomrösta om sin teater Schauspielhaus, Dagens Nyheter 4/6 2002
 Gitte Lauströer: Nakna scener på Teaterträffen, Hufvudstadsbladet 26/5 2005

Noter

Externa länkar
 Stefan Pucher på Malmö stadsteater

Tyska teaterregissörer
Personer från Giessen
Födda 1965
Levande personer
Män
A-band (NATO)

A-bandet är en föråldrad beteckning för radiofrekvenser från 0 till 250 MHz (ekvivalent med våglängder under 1,2 m) som framförallt användes under den kalla krigsperioden. Sedan 1992 är frekvenstilldelning och -beteckning reglerad av NATO Joint Civil/Military Frequency Agreement (NJFA). För att identifiera militära radiospektrala krav, exempelvis för planering av krishantering, utbildning, elektronisk krigföring eller i militära operationer, är emellertid detta system fortfarande i bruk.

Källor 

Frekvensband
B-band (NATO)

B-bandet är en föråldrad beteckning för radiofrekvenser från 250 till 500 MHz (ekvivalent med våglängder mellan 1,2 och 0,6 m) som framförallt användes under den kalla krigsperioden. Sedan 1992 är frekvenstilldelning och -beteckning reglerad av NATO Joint Civil/Military Frequency Agreement (NJFA). För att identifiera militära radiospektrala krav, exempelvis för planering av krishantering, utbildning, elektronisk krigföring eller i militära operationer, är emellertid detta system fortfarande i bruk.

Källor 

Frekvensband
C-band (NATO)

C-bandet är en föråldrad beteckning för radiofrekvenser från 500 till 1000 MHz (ekvivalent med våglängder mellan 0,6 och 0,3 m) som framförallt användes under den kalla krigsperioden. Sedan 1992 är frekvenstilldelning och -beteckning reglerad av NATO Joint Civil/Military Frequency Agreement (NJFA). För att identifiera militära radiospektrala krav, exempelvis för planering av krishantering, utbildning, elektronisk krigföring eller i militära operationer, är emellertid detta system fortfarande i bruk.

Källor 

Frekvensband
D-band (NATO)

D-bandet är en föråldrad beteckning för radiofrekvenser från 1000 till 2000 MHz (ekvivalent med våglängder mellan 30 och 15 cm) som framförallt användes under den kalla krigsperioden. Sedan 1992 är frekvenstilldelning och -beteckning reglerad av NATO Joint Civil/Military Frequency Agreement (NJFA). För att identifiera militära radiospektrala krav, exempelvis för planering av krishantering, utbildning, elektronisk krigföring eller i militära operationer, är emellertid detta system fortfarande i bruk.

Källor 

Frekvensband
E-band (NATO)

E-bandet är en föråldrad beteckning för radiofrekvenser från 2000 till 3000 MHz (ekvivalent med våglängder mellan 15 och 10 cm) som framförallt användes under den kalla krigsperioden. Sedan 1992 är frekvenstilldelning och -beteckning reglerad av NATO Joint Civil/Military Frequency Agreement (NJFA). För att identifiera militära radiospektrala krav, exempelvis för planering av krishantering, utbildning, elektronisk krigföring eller i militära operationer, är emellertid detta system fortfarande i bruk.

Källor 

Frekvensband
F-band (NATO)

F-bandet är en föråldrad beteckning för radiofrekvenser från 3000 till 4000 MHz (ekvivalent med våglängder mellan 10 och 7,5 cm) som framförallt användes under den kalla krigsperioden. Sedan 1992 är frekvenstilldelning och -beteckning reglerad av NATO Joint Civil/Military Frequency Agreement (NJFA). För att identifiera militära radiospektrala krav, exempelvis för planering av krishantering, utbildning, elektronisk krigföring eller i militära operationer, är emellertid detta system fortfarande i bruk.

Källor 

Frekvensband
G-band (NATO)

G-bandet är en föråldrad beteckning för radiofrekvenser från 4000 till 6000 MHz (ekvivalent med våglängder mellan 7,5 och 5 cm) som framförallt användes under den kalla krigsperioden. Sedan 1992 är frekvenstilldelning och -beteckning reglerad av NATO Joint Civil/Military Frequency Agreement (NJFA). För att identifiera militära radiospektrala krav, exempelvis för planering av krishantering, utbildning, elektronisk krigföring eller i militära operationer, är emellertid detta system fortfarande i bruk.

Källor 

Frekvensband
H-band (NATO)

H-bandet är en föråldrad beteckning för radiofrekvenser från 6000 till 8000 MHz (ekvivalent med våglängder mellan 5 och 3,75 cm) som framförallt användes under den kalla krigsperioden. Sedan 1992 är frekvenstilldelning och -beteckning reglerad av NATO Joint Civil/Military Frequency Agreement (NJFA). För att identifiera militära radiospektrala krav, exempelvis för planering av krishantering, utbildning, elektronisk krigföring eller i militära operationer, är emellertid detta system fortfarande i bruk.

Källor 

Frekvensband
I-band (NATO)

I-bandet är en föråldrad beteckning för radiofrekvenser från 8000 till 10000 MHz (ekvivalent med våglängder mellan 3,75 och 3 cm) som framförallt användes under den kalla krigsperioden. Sedan 1992 är frekvenstilldelning och -beteckning reglerad av NATO Joint Civil/Military Frequency Agreement (NJFA). För att identifiera militära radiospektrala krav, exempelvis för planering av krishantering, utbildning, elektronisk krigföring eller i militära operationer, är emellertid detta system fortfarande i bruk.

Källor 

Frekvensband
J-band (NATO)

J-bandet är en föråldrad beteckning för radiofrekvenser från 10 till 20 GHz (ekvivalent med våglängder mellan 3 och 1,5 cm) som framförallt användes under den kalla krigsperioden. Sedan 1992 är frekvenstilldelning och -beteckning reglerad av NATO Joint Civil/Military Frequency Agreement (NJFA). För att identifiera militära radiospektrala krav, exempelvis för planering av krishantering, utbildning, elektronisk krigföring eller i militära operationer, är emellertid detta system fortfarande i bruk.

Källor 

Frekvensband
K-band (NATO)

K-bandet är en föråldrad beteckning för radiofrekvenser från 20 till 40 GHz (ekvivalent med våglängder mellan 1,5 och 0,75 cm) som framförallt användes under den kalla krigsperioden. Sedan 1992 är frekvenstilldelning och -beteckning reglerad av NATO Joint Civil/Military Frequency Agreement (NJFA). För att identifiera militära radiospektrala krav, exempelvis för planering av krishantering, utbildning, elektronisk krigföring eller i militära operationer, är emellertid detta system fortfarande i bruk.

Källor 

Frekvensband
L-band (NATO)

L-bandet är en föråldrad beteckning för radiofrekvenser från 40 till 60 GHz (ekvivalent med våglängder mellan 7,5 och 5 mm) som framförallt användes under den kalla krigsperioden. Sedan 1992 är frekvenstilldelning och -beteckning reglerad av NATO Joint Civil/Military Frequency Agreement (NJFA). För att identifiera militära radiospektrala krav, exempelvis för planering av krishantering, utbildning, elektronisk krigföring eller i militära operationer, är emellertid detta system fortfarande i bruk.

Källor 

Frekvensband
M-band (NATO)

M-bandet är en föråldrad beteckning för radiofrekvenser från 60 till 100 GHz (ekvivalent med våglängder mellan 5 och 3 mm) som framförallt användes under den kalla krigsperioden. Sedan 1992 är frekvenstilldelning och -beteckning reglerad av NATO Joint Civil/Military Frequency Agreement (NJFA). För att identifiera militära radiospektrala krav, exempelvis för planering av krishantering, utbildning, elektronisk krigföring eller i militära operationer, är emellertid detta system fortfarande i bruk.

Källor 

Frekvensband
N-band (NATO)

N-bandet är en föråldrad beteckning för radiofrekvenser från 100 till 200 GHz (ekvivalent med våglängder mellan 3 och 1,5 mm) som framförallt användes under den kalla krigsperioden. Sedan 1992 är frekvenstilldelning och -beteckning reglerad av NATO Joint Civil/Military Frequency Agreement (NJFA). För att identifiera militära radiospektrala krav, exempelvis för planering av krishantering, utbildning, elektronisk krigföring eller i militära operationer, är emellertid detta system fortfarande i bruk.

Källor 

Frekvensband
Svenska mästerskapet i handboll för herrar 1940/1941

Svenska mästerskapet i handboll 1940/1941 vanns av IFK Kristianstad. Deltagande lag var DM-vinnarna från respektive distrikt.

Omgång 1
Visby AIK–IFK Uppsala w.o.
Sandvikens IF–Nytorp 5–4
IFK Uddevalla–Redbergslids IK 10–12
I 2 Karlstad–IFK Skövde resultat saknas
Västerås IK–Norrköpings AIS 13–7
Örebro SK–IK City w.o.
IFK Karlskrona–GoIF Fram w.o.
IS Halmia–IFK Kristianstad 4–24

Kvartsfinaler
IFK Uppsala–Sandvikens IF 8–5
Redbergslids IK–I 2 Karlstad 18–10
Västerås IK–Örebro SK 16–5
IFK Karlskrona–IFK Kristianstad 9–10 (förl.)

Semifinaler
IFK Uppsala–Redbergslids IK 7–6
Västerås IK–IFK Kristianstad 9–12

Final
IFK Uppsala–IFK Kristianstad 8–17

Referenser 

Elitserien i handboll för herrar
Sportåret 1941
Sportåret 1940
Svenska mästerskapet i handboll för herrar 1941/1942

Svenska mästerskapet i handboll 1941/1942 vanns av Majornas IK. Deltagande lag var DM-vinnarna från respektive distrikt.

Omgång 1
GUIF–Trängen, Linköping 13–9
KFUM Örebro–Västerås IK 10–11 (förl.)
Upsala IF–Gävle GIK 10–4
Stockholms-Flottans IF–A 7 Visby w.o.

Omgång 2
IFK Kristianstad–IF Leikin w.o.
Växjö BK–IFK Karlskrona 7–13
GF Frithiof–Majornas IK 5–23
IFK Uddevalla–Karlstads BIK 11–15
GUIF–Västerås IK 3–10
Upsala IF–Stockholms-Flottans IF 7–8
IFK Umeå–A 10 Sundsvall 20–8

Kvartsfinaler
IFK Kristianstad–IFK Karlskrona 5–23
Majornas IK–Karlstads BIK 21–10
Västerås IK–Stockholms-Flottans IF 9–10
IFK Umeå–F 4 Östersund 21–14

Semifinaler
IFK Karlskrona–Majornas IK 12–13
Stockholms-Flottans IF–IFK Umeå 15–8

Final
Majornas IK–Stockholms-Flottans IF 16–5

Referenser 

Elitserien i handboll för herrar
Sportåret 1941
Sportåret 1942
Amsgård – en vikingasaga

Amsgård - en vikingasaga är en svensk dramafilm från Filmåret 2007 i regi av Andrzej Slowinski.

Filmen är en amatörproduktion som hade premiär den 16 juni 2007.

Externa länkar 
 Amsgård - en vikingasaga

Referenser

Noter 

900-talet på film
Småland på film
Svenska dramafilmer
Svenska filmer 2007
Vikingatiden på film
Svenska mästerskapet i handboll för herrar 1942/1943

Svenska mästerskapet i handboll 1942/1943 vanns av Majornas IK. Deltagande lag var DM-vinnarna från respektive distrikt.

Omgång 1
Bodens BK–Umeå IK resultat saknas
Västerås HF–GUIF 10–6
Motala AIF–IFK Örebro 13–12 (förl.)
Norslunds IF–Sandvikens IF 5–22

Omgång 2
Umeå IK–Sollefteå GIF 13–15
Västerås HF–Motala AIF 17–9
IF Leikin–Ystads IF HF w.o.
IF Hallby–IFK Karlskrona w.o.
Visby AIK–IFK Lidingö 6–13
Upsala IF–Sandvikens IF 15–5
GF Kroppskultur–Majornas IK 12–29

Kvartsfinaler
Sollefteå GIF–Västerås HF 8–11
Ystads IF HF–IFK Karlskrona 13–6
IFK Lidingö–Upsala IF 12–8 (förl.)
IFK Skövde–Majornas IK 10–27

Semifinaler
Västerås HF–Ystads IF HF 9–8
IFK Lidingö–Majornas IK 7–14

Final
Västerås HF–Majornas IK 8–14

Referenser 

Elitserien i handboll för herrar
Sportåret 1943
Sportåret 1942
Juicebaren (TV-serie)

Juicebaren är en svensk dramakomediserie som hade premiär på SVT Play 6 december 2016. Serien är skapad av Caroline Ringskog Ferrada-Noli. 

Serien kretsar kring Sindra (Malin Persson) som jobbar på en juicebar i Stockholms innerstad som utgör knutpunkten för några misslyckade människor. Stammisen David (Joel Spira) är en 35-årig arkitekt som inte kan bli vuxen. Sindras bästa kompis Max (Christopher Garplind) vill inte vara ihop med sin kille. Fanni (Karin Franz Körlof) är gravid och olycklig.

Rollista i urval
Malin Persson – Sindra 
Joel Spira – David
Christopher Garplind – Max
Karin Franz Körlof – Fanni
Tom Ljungman – Alexander
Simon Reithner – Niklas
Nina Gunke – Toppe
Jonathan Johansson – Davids kompis
Rebecca Scheja – Rebecca
Fiona Fitzpatrick – Fiona
Johannes Bah Kuhnke – Peter
Christian Wennberg – Mårten

Källor

Noter

Externa länkar
https://www.svt.se/juicebaren
http://www.expressen.se/kultur/svts-juicebaren-ar-lysande-samtids-tv/
https://www.svd.se/antligen-en-svt-serie-med-njutbar-dialog
http://ng.se/artiklar/caroline-ringskog-ferrada-noli-dubbeldebuterar-med-juicebaren

Svenska TV-serier från 2010-talet
TV-seriestarter 2016
Svenska dramaserier
Svenska komediserier på TV
TV-program i SVT
Kristoffer Hoas

Kristoffer Tomasson Hoas, född 31 mars 1877 i Gammalsvenskby i Nya Ryssland, Kejsardömet Ryssland, död 7 april 1941 i Roma socken.

Kristoffer Hoas var son till bonden Thomas Hoas. Efter folkskolan blev han år 1892 elev vid tyska lärarseminariet i Sarata i Bessarabien och avlade år 1896 klockarexamen där. Hoas verkade därefter som lärare, klockare och bysekreterare i Gammalsvenskby. År 1900 företog han en studieresa till Sverige och fick därigenom möjligheter att bygga upp ett bybibliotek och ta emot jordbruksstöd från Sverige.

Efter ryska revolutionen förstatligades kyrkan i Gammalsvenskby och man behövde en gudstjänstförrättare från byn och Kristoffer Hoas tog på sig uppgiften. När senare lugnare tider inträdde, fick Hoas möjlighet att resa till Sverige där han år 1922 prästvigdes av ärkebiskop Nathan Söderblom. Kristoffer Hoas stannade som präst i Gammalsvenskby till 1928, då det politiska klimatet åter hårdnade.

Hoas lyckades dock få utresetillstånd för att besöka Sverige där han valde att stanna och arbeta för att ge övriga gammalsvenskbybor möjlighet att emigrera. År 1929 lyckades ett sådant tillstånd utverkas och samma år ankom omkring 880 svenskbybor till Trelleborg. Kristoffer Hoas mötte dem i Jönköping där de stannade en kortare tid, och företog även en resa till Kanada tillsammans med en grupp gammalsvenskbybor för att undersöka möjligheten till emigration dit.

Tillsammans med omkring 550 av gammalsvenskbyborna valde dock Hoas år 1930 att bosätta sig på Gotland. Fram till 1937 tjänstgjorde han som pastorsadjunkt i bland annat Sjonhem och Viklau

Källor

Noter

Vidare läsning

Externa länkar 

Svenska präster under 1900-talet
Födda 1877
Avlidna 1941
Män

Personer från Gammalsvenskby
Svenska mästerskapet i handboll för herrar 1943/1944

Svenska mästerskapet i handboll 1943/1944 vanns av Majornas IK. Deltagande lag var DM-vinnarna från respektive distrikt.

Omgång 1
Visby AIK–AUS, Uppsala 9–13

Omgång 2
GIF Sundsvall–Sollefteå GIF 16–8
Umeå läroverk–Hornskrokens IF 18–12
AUS, Uppsala–IK Göta 7–13
Örtakoloniens IF–Ludvika FfI 18–10

Omgång 3
GIF Sundsvall–Umeå läroverk 9–4
IK Göta–Örtakoloniens IF 17–10
IF Hallby–IF Leikin 16–8
Västerås HF–IK City 9–3
Norrköpings AIS–Örebro SK 12–14
Karlstads BIK–Majornas IK 9–12

Kvartsfinaler
GIF Sundsvall–IK Göta 4–25
IFK Karlskrona–IF Hallby 11–9 (förl.)
Västerås HF–Örebro SK 15–10
Majornas IK–Uddevalla IS w.o.

Semifinaler
IK Göta–IFK Karlskrona 3–12
Västerås HF–Majornas IK 8–16

Final
IFK Karlskrona–Majornas IK 8–16

Referenser 

Elitserien i handboll för herrar
Sportåret 1943
Sportåret 1944