kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Ove Martin Wall

Ove Martin Wall född 1942 är en svensk socionom (Umeå) och kulturpersonlighet inom svenskt kulturliv.

Biografi
Wall startade, på uppdrag av Riksteatern 1969, Västerbotten-ensemblen i Västerbottens län som senare blev Västerbottensteatern, länets regionala teater. Han var teaterchef för Riksteaterns barn- och ungdomsteatern 1971-1975. Han skrev Modell för barnteater (Ord&Bild 5/74) tillsammans med Suzanne Osten. Tillsammans fick de möjlighet att driva Klarateatern för i huvudsak barnteater, ur detta uppstod senare Unga Klara. Wall lämnade teatern dessförinnan.

Wall var chef för Riksutställningars utställningsproduktion 1976 – 1986. Han övergick därefter till frilansarbete inom utställnings-, förlags- och teaterområdet. Han samarbetade i fler år med Monica och Carl-Axel Dominique med flera på scen, i studio , radio och TV och på turnéer. Han har gjort ett 10-tal regiuppdrag för scen, radio och TV och producerade under den perioden närmare 100 kassett-/ljudböcker. Han nominerades tillsammans med musikern Jan Wallgren, sångerskan Lena Willemark med flera för produktionen av Ulf Starks Jaguaren för en Grammis 1993.

Wall grundade den 12 oktober 1989, tillsammans med formgivaren Bo Ljungström, textilföretaget och varumärket Lexington. Företaget såldes senare till nuvarande ägare. Han var förbundsdirektör för KRO 1996-2002. Han var vice ordförande i Författarförlaget styrelse 1979-85, ordförande i Stiftelsen Grafikskolan i Stockholm styrelse 1998-00 samt ordförande i den ägarstiftelse som driver Gerlesborgsskolan i Bohuslän och i Stockholm 1998-2009.

Drev Blåsåsens Matsal utanför Nyköping 2009-2015. Han är sedan 1996 gift med bildkonstnär Elisabet Englund Wall. Han har från tidigare äktenskap fyra barn. 
Är bosatt i Nyköping.

Källor

Män
Födda 1942
Levande personer
Svenska teaterchefer under 1900-talet
Aleksandr Volkov (ishockeyspelare)

Aleksandr Vladimirovitj Volkov, ryska: Александр Владимирович Волков, född 2 augusti 1997, är en rysk professionell ishockeyforward som spelar för NHL-laget Anaheim Ducks.

Han har tidigare spelat på NHL-nivå för Tampa Bay Lightning och på lägre nivåer för Syracuse Crunch i AHL.

Volkov draftades av Tampa Bay Lightning i andra rundan i 2017 års draft som 48:e spelare totalt.

Statistik

Internationellt

Referenser

Externa länkar
Alexander Volkov NHL Statistics – Hockey-Reference.com
Alexander Volkov (b.1997) hockey statistics and profile at hockeydb.com
Alexander Volkov – player profile at The Hockey News

Män
Födda 1997
Levande personer
Idrottare från Moskva
Ryska ishockeyspelare
Ryska idrottare under 2000-talet
Spelare valda i NHL Entry Draft 2017
Spelare i Syracuse Crunch
Spelare i Tampa Bay Lightning
Stanley Cup-mästare 2020
Spelare i Anaheim Ducks
Spelare valda av Tampa Bay Lightning i NHL Entry Draft
Rovfågelleden

Rovfågelleden är en vandringsled i närheten av tätorten Gladö kvarn i Huddinge kommun. Leden har sitt namn efter kommunens utfodringsplats för rovfåglar som ligger på före detta Gladötippen. Rovfågelleden är även en del av den 80 kilometer långa Huddingeleden som sammanknyter kommunens naturreservat.

Beskrivning

Den 1,8 kilometer långa stigen inrättades år 2014 i sydvästra delen av Gladö Kvarnsjöns naturreservat och kallades då Örnmatingsleden. Samtidigt planerades en vindkraftspark med tio vindaggregat i Sofielundsområdet och matning av rovfågel ställdes in. En vindkraftspark byggdes dock inte och efter att vara utan utfodringsplats i några år öppnades den åter igen i oktober 2019, nu som Rovfågelleden. 

Leden börjar vid torpet Mellanberg och är markerad med skyltar visande en flygande örn. Den sträcker sig sedan på Kvarnvägen i sydvästlig riktning och följer längs ravinen och dalgången som avvattnar Kärrsjön. I höjd med det numera försvunna Skomakartorpet svänger leden upp på ett brant berg som är en gammal soptipp vilken tillhörde Sofielunds återvinningsanläggning och kallades Gladötippen. Området är numera övertäckt och ett gräsbevuxet friluftsområde med vidsträckt utsikt över Södertörn och återvinningsanläggningen som ligger nedanför (öster om) berget.

På berget underhåller kommunen en utfodringsplats för rovfåglar. Verksamheten är ett samarbete mellan kommunen och Huddinge jakt- och viltvårdsförening samt markägaren, SRV återvinning. De kadaver som utplaceras här är huvudsakligen trafikdödade djur, även slaktrester från kommunens skyddsjakt läggs ut. På så vis gynnar döda djur hotade rovfåglars överlevnad. Utfodringsplatsen besöks av bland andra havsörn, duvhök, korp, kråka och ormvråk, men även däggdjur som räv och grävling lockas till platsen. Utfodringsstället är inte tillrättalagt för fågelskådning.

Bilder

Källor
Informationstavla på platsen.
Sveriges Radio P4 Stockholm: Soptippen är rovfåglarnas fristad, publicerad 13 mars 2014.
Huddinge kommun: Rovfåglar får utfodringsplats i Huddinge, publicerad 8 oktober 2019.
Huddinge Direkt: ”Gigantiskt sopberg har blivit örnnäste”, publicerad 12-18 oktober 2019.
Huddinge kommun, naturkartan: ”Spana efter rovfåglar vid Gladö Kvarnsjön”.

Externa länkar

Huddinge kommun
Vandringsleder i Stockholms län
Nostra Signora del Santissimo Sacramento e Santi Martiri Canadesi

Nostra Signora del Santissimo Sacramento e Santi Martiri Canadesi är en kyrkobyggnad och titelkyrka i Rom, helgad åt Jungfru Maria och särskilt åt hennes roll som Vår Fru av Eukaristin samt de kanadensiska martyrerna. Kyrkan är belägen vid Via Giovanni Battista de' Rossi i quartiere Nomentano och tillhör församlingen Nostra Signora del Santissimo Sacramento e Santi Martiri Canadesi. Kyrkan är Kanadas nationskyrka i Rom.

Historia
Kyrkan uppfördes åren 1950–1955 efter ritningar av arkitekten Bruno Apollonj Ghetti. Kyrkan konsekrerades den 1 november 1962 av kardinal Paul-Émile Léger.

Fasaden uppvisar en monumental mosaik, utförd av Marko Ivan Rupnik, och invigd år 2008. Mosaiken består av tre scener: 

 Kristus i sin härlighet med de åtta kanadensiska martyrerna René Goupil, Isaac Jogues, Jean de Lalande, Antoine Daniel, Jean de Brébeuf, Noël Chabanel, Charles Garnier och Gabriel Lalemant.
 Kvällsvarden i Emmaus med Jungfru Maria Hodegetria.
 Korsfästelsen med två av de kanadensiska martyrerna. I nedre högra hörnet ses en tvättbjörn.

Interiören i nygotisk stil är enskeppig. Högaltaruppsatsen, ritad av Apollonj Ghetti, består av en hög baldakin med utsmyckning i keramik av Angelo Biancini; ovanpå denna ses en Kalvarieskulptur. Francesco Nagni har utfört tabernaklet och monstransen. Glasmålningarna är ett verk av János Hajnal och Marcello Avenali.

Kapellet Nostra Signora del Santissimo Sacramento har en skulptur och lågreliefer av Eugenio De Courten.

Titelkyrka
Kyrkan stiftades som titelkyrka av påve Paulus VI år 1965.

Kardinalpräster
 Maurice Roy: 1965–1985
 Paul Grégoire: 1988–1993
 Jean-Claude Turcotte: 1994–2015
 Patrick D'Rozario: 2016–

Referenser

Noter

Webbkällor

Tryckta källor

Externa länkar

Romersk-katolska kyrkobyggnader i Rom (quartiere Nomentano)
Mariakyrkor i Rom
Titelkyrkor i Rom
Nationskyrkor i Rom
Roma Q. V Nomentano
Romersk-katolska kyrkobyggnader invigda 1962
Nygotiska kyrkobyggnader
1962 i Italien
28 Aquarii

28 Aquarii, som är stjärnans Flamsteed-beteckning, är en ensam stjärna belägen i den norra delen av stjärnbilden Vattumannen. Den har en skenbar magnitud på 5,60  och är svagt synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 5,8 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 560 ljusår (ca 173 parsek) från solen. Den rör sig bort från solen med en heliocentrisk radiell hastighet på ca 8 km/s.

Egenskaper
28 Aquarii är en orange till gul jättestjärna av spektralklass K2 III. Den har en massa som är ca 1,5 gånger större än solens massa, en radie, som är ca 28 gånger större än solens och utsänder från dess fotosfär ca 258 gånger mera energi än solen vid en effektiv temperatur av ca 4 400 K.

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/28aquarii

		
Stjärnbilden Vattumannen
Flamsteedobjekt
HR-objekt
HD-objekt
Orangea jättar
PFL 9 (säsong 2019)

PFL 9, den nionde MMA-galan i 2019 års säsong av Professional Fighters League går av stapeln 31 oktober 2019 på Mandalay Bay i Las Vegas, NV, USA.

Bakgrund
Det är den tredje galan i årets slutspel och innehåller matcher i viktklasserna tungvikt och lätt tungvikt.

Ändringar
Kelvin Tiller fick komma tillbaka in i turneringen på semifinalnivå trots att han åkte ut i kvarten mot Isajev. Detta på grund av att både Alex Nicholson och Francimar Barosso var oförmögna att fortsätta efter deras plågade och foul-fyllda kvartsfinal.

Invägning
Vid invägningen till PFL 9 vägde utövarna följande:

Resultat

Turneringsträd

2019 års slutspel i tungvikt

2019 års slutspel i lätt tungvikt

Referenser

Noter

Externa länkar
www.pflmma.com

Professional Fighters League-evenemang
Achille Castiglioni

Achille Castiglioni, född 16 februari 1918 i Milano, död där 2 december 2003, var en italiensk arkitekt och industridesigner.

Achille Castiglioni arbetade för Alessi, Flos, Knoll och Zanotta. Han är mest känd för sin traktorpall Mezzadro från 1955 för Zanotta och Arco-lampan från 1962 för Flos. Andra produkter av Castiglioni är cykelsadeln Sella från 1957, bordslampan Snoopy från 1967 och knäpallen Primate från 1970. Under 1980-talet var han professor i arkitektur och design i Milano. Castiglioni blev 1986 honorary Royal Designer for Industry.

Arkitekturprojekt 
 1938 École primaire, de Lierna Lac de Côme
 Urbanismprojekt från 1950 i Lierna Lake Côme
 1952 Lierna stadshus, Lierna Lac de Côme

Källor

Noter

Italienska formgivare
Italienska arkitekter under 1900-talet
Födda 1918
Avlidna 2003
Män
Arkitekter från Milano
Zahraa Aldoujaili

Zahraa Aldoujaili är en svensk skådespelare.

År 2018 spelade hon i Gabriela Pichlers film Amatörer vilket ledde till att hon nominerades till en Guldbagge för Bästa kvinnliga huvudroll vid Guldbaggegalan 2019. Hon var även en av sex nominerade till utmärkelsen Rising Star vid Stockholms filmfestival 2018.

Filmografi i urval

Källor

Externa länkar

Levande personer
Födelseår saknas
Kvinnor
Svenska skådespelare under 2000-talet
Guldbaggenominerade
Gudrun Lindahl

Gudrun Maria Lindahl, född 27 augusti 1931 i Gudmundrå församling, Västernorrlands län, död 11 april 2011 i Hörnett, Själevads socken, Västernorrlands län, var en svensk konstskribent och -kritiker.

Lindahl, som var dotter till övermontör Verner Vikström och Maria Blomquist, blev filosofie kandidat vid Umeå universitet 1972 och började doktorera i konstvetenskap där 1980, men fullföljde ej dessa studier. Hon var konstskribent vid bland annat Örnsköldsviks Allehanda från 1974. Hon författade bland annat Örnsköldsviks konst 100 år (1977), Konst i Ådalen (1983) och Anders Åberg, konstnärsmonografi (1987).

Källor

Gudrun Maria Lindahl på finngraven.se

Svenska journalister
Svenska konstkritiker
Födda 1931
Avlidna 2011
Kvinnor
Personer från Gudmundrå socken
Polesine Zibello

är en kommun i provinsen Parma i regionen Emilia-Romagna i Italien. Kommunen hade  invånare (2018).

 bildades den 1 januari 2016 genom en sammanslagning av de tidigare kommuneerna Polesine Parmense och Zibello.

Referenser 

   

Kommuner i provinsen Parma
Mailis Stensman

Mailis Stensman, född Jansson 8 februari 1937 i Virestads församling, Kronobergs län, är en svensk konstskribent och -kritiker.

Stensman, som är dotter till trävaruhandlare Erik Jansson och modist Ruth Andersson, blev filosofie kandidat i Lund 1968. Hon var verksam vid Arkiv för dekorativ konst (nu Skissernas museum) där 1963–1975, Krognoshuset där 1966–1969, Malmö konsthall 1975–1977, Statens konstråd 1977–1987 och frilans från 1987. Hon var medarbetare i tidskriften Form från 1966, ägnade sig åt konstprogram på Sveriges Radio 1972–1975 och var styrelseledamot i Svenska konstkritikersamfundet 1976–1979.

Bibliografi i urval
Konst i offentlig miljö i Lund och Malmö (1969)
Konstverkens liv i offentlig miljö (tillsammans med Sven Sandström och Beate Sydhoff, 1982)
En värld underjord – färg och form i tunnelbanan (tillsammans med andra, 1985)
”Konsten är på väg att bliva allas…” (1987)
Ulrica Hydman-Vallien (1990)
Rodhe: Rodhe som textilare (1995)
Sten Kauppi (1997)
Konsten i Regeringskansliet (1998)
Olle Anderson: formgivare (1999)
Torsten Renqvist (2002) 
Jörgen Fogelquist (tillsammans med Thomas Millroth, 2012)
Folke Truedsson (2013)
JLK: en konstsamling (2015)
Hertha Hillfon, Themis, Stockholm 2021,

Källor

Noter 

Svenska konstkritiker
Födda 1937
Kvinnor
Levande personer
Personer från Virestads socken
Sissa Trecasali

är en kommun i provinsen Parma i regionen Emilia-Romagna i Italien. Kommunen hade  invånare (2018).

Kommunen bildades den 1 januari 2014 genom en sammanslagning av de tidigare kommunerna Sissa och Trecasali.

Referenser 

   

Kommuner i provinsen Parma
Trecasali

Trecasali är en ort och frazione i kommunen Sissa Trecasali i provinsen Parma i regionen Emilia-Romagna i Italien. 

Trecasali upphörde som kommun den 1 januari 2014 och bildade med den tidigare kommunen Sissa den nya kommunen Sissa Trecasali. Den tidigare kommunen hade  invånare (2013).

Referenser 

Orter i Emilia-Romagna
Sissa

Sissa är en ort och frazione i kommunen Sissa Trecasali i provinsen Parma i regionen Emilia-Romagna i Italien. 

Sissa upphörde som kommun den 1 januari 2014 och bildade med den tidigare kommunen Trecasali den nya kommunen Sissa Trecasali. Den tidigare kommunen hade  invånare (2013).

Referenser 

Orter i Emilia-Romagna
Joachim Stenbäcken

Erik Martin Joachim "Kimmen" Stenbäcken, född 26 maj 1963 i Kullings-Skövde församling, är en svensk tidigare handbollsspelare (mittsexa). Han är morbror till Jonathan Stenbäcken.

Karriär 
Joachim Stenbäcken föddes och växte upp i Vårgårda och gjorde sin seniordebut för Vårgårda IK 1978. Han flyttade sedan till Alingsås HK innan han skrev på för dåvarande toppklubben IFK Karlskrona 1982. IFK Karlskrona nådde 1982/1983 finalen i IHF-cupen (nu European League), där de förlorade mot den då sovjetiska klubben (nu ukrainska) ZTR Zaporizjzja. Han gjorde 400 mål under sina fem säsonger i Karlskrona.

1987 lämnade han klubben och anslöt till division 2-klubben SoIK Hellas, där han spelade två säsonger. 1989 skrev han på för IFK Kristianstad och hjälpte till att föra dem tillbaka till elitserien under sin första säsong där. IFK Kristianstad blev nedflyttade samma år men tog sig tillbaka året efter. Han lämnade klubben 1995 och återvände till Hellas. Därefter spelade han för Stavstens IF i elitserien.

1998 återanslöt han till IFK Kristianstad i de lägre divisionerna. Han spelade för klubben till 2004 då han avslutade sin karriär. Han spelade 340 matcher för IFK Kristianstad och gjorde 1 355 mål klubben (inte elitseriemål utan i alla matcher), tredje flest i IFK Kristianstads historia bakom Markus Olsson och Bo Ahlberg. Av Stenbäckens mål var dessa 768 elitseriemål för IFK Karlskrona, IFK Kristianstad och Stavstens IF.

Landslagskarriär 
Stenbäcken spelade för Alingsås HK då han gjorde debut i juniorlandslaget 1980. Följande år deltog han i det svenska juniorlandslag som blev nordiska mästare. 1983 deltog Stenbäcken i det svenska ungdomslandslag som hamnade på 4:e plats i Ungdoms-VM. Han har spelat 22 U- och 8 J-landskamper.  Samma år gjorde han debut i seniorlandslaget. Han gjorde mästerskapsdebut i VM-turneringen 1986. Totalt blev det 55 matcher i det svenska A-landslaget med 66 gjorda mål, mellan 1983 and 1987. Hans främsta merit med landslaget blev fjärdeplatsen i VM 1986.

Efter karriären 
Efter handbollskarriären blev han journalist för Kvällsposten och skrev om travsport, som han hade följt tidigare under lång tid. Han läste sedan psykologi, och intresserade sig för idrottspsykologi. 2014/15 var han mental coach for HIF Karlskrona, och hjälpte laget att nå elitserien. 2017 anslöt han som mental coach i damklubben Kristianstad HK, och återförenades med HIF Karlskrona  förre coach Ulf Schefvert.

Referenser 

Födda 1963
Levande personer
Män
Svenska handbollsspelare
Spelare i IFK Kristianstad
Mottagare av Stora grabbars och tjejers märke
Handbollsspelare i SoIK Hellas
Handbollsspelare i IFK Karlskrona
Terenzo

är en ort och kommun i provinsen Parma i regionen Emilia-Romagna i Italien. Kommunen hade  invånare (2018).

Referenser 

   

Kommuner i provinsen Parma
Valmozzola

är en kommun i provinsen Parma i regionen Emilia-Romagna i Italien. Kommunen hade  invånare (2018).

Referenser 

   

Kommuner i provinsen Parma
Uno Kvist

Nils Uno Gunnar Kvist, född 1 oktober 1932 i Raus, Malmöhus län, död 11 december 2017 i Lund i Skåne län, var en svensk handbollsspelare. Han spelade "back", det vill säga niometersspelare.

Karriär 
Kvist började spela i Näsby IF men bytte klubb i Kristianstad till IFK Kristianstad 1950. Under sin tid i IFK Kristianstad 1950-57 spelade han 104 matcher (295 mål). Han spelade 72 matcher i obruten följd och  55 matcher i rad med mål. Meriterna blev stora då detta var IFK Kristianstad stora år på femtiotalet. Han vann 2 allsvenska seriesegrar  och 2 SM-guld 1952 och 1953. därtill 3 SM-silver 1951, 1954 och 1955. Han spelade 18 SM-matcher då SM avgjordes i cupform och gjorde 40 mål i dessa. Han vann 6 DM-guld med IFK Kristianstad. 1957 bytte han klubb till Lugi HF. De två första säsonger i Lugi spelade han i division 2. 1959 tog sig Lugi upp i allsvenskan och blev direkt en toppklubb där. Uno vann inget SM-guld inomhus i Lugi men tog ännu ett SM-silver 1960. 1960 var han med i Lugis lag som tog hem SM i utehandboll. Han spelade 70 allsvenska matcher och gjorde 278 mål för Lugi i högsta ligan. 1963 ramlade Lugi ur allsvenskan men återkom året därpå och Uno Kvist var med och spelade upp Lugiallsvenskan. 1964 återvände Kvist till IFK Kristianstad och spelade division 2 handboll några säsonger. Uno Kvist var en av de populäraste handbollsspelarna och spelade en publikfriande handboll.

Uno Kvist spelade också sju A-landskamper  1956-1957 med 11 gjorda mål. Enligt svensk handbolls statistik nu bara 6 landskamper men en trolig utomhuslandskamp saknas i den statistiken

Biografi 
Uno Kvist utbildade sig till folkskollärare, sedan till  adjunkt och blev slutligen metodiklektor i lärarutbildningen. Han blev 1974 rektor för Nyvångsskolan i Dalby och arbetade där till sin pensionering 1998.

Referenser

Fotnoter 

Män
Födda 1932
Avlidna 2017
Spelare i IFK Kristianstad
Spelare i Lugi HF
Svenska handbollsspelare
Svenska mästare i handboll
Jean de Brébeuf

Jean de Brébeuf, född 25 mars 1593 i Condé-sur-Vire i Frankrike, död 16 mars 1649 vid Baie Georgienne i Kanada, var en fransk romersk-katolsk präst och martyr. Från år 1625 missionerade han bland huronerna i Kanada. Brébeuf mördades av irokeser, huronernas svurna fiender. Jean de Brébeuf vördas som helgon inom Romersk-katolska kyrkan.

Bilder

Referenser

Webbkällor

Tryckta källor

 The Book of Saints: A Dictionary of Servants of God. 6th ed. London: Cassell 1994.

Externa länkar

Personer från Condé-sur-Vire
Franska helgon
Jesuithelgon
Män
Födda 1593
Avlidna 1649
Romersk-katolska präster
Katolska martyrer
Kanadensiska helgon
Alta Val Tidone

är en kommun i provinsen Piacenza i regionen Emilia-Romagna i Italien. Kommunen hade  invånare (2018).

 bildades den 1 januari 2018 genom en sammanslagning av de tidigare kommunerna Caminata, Nibbiano och Pecorara.

Referenser 

   

Kommuner i provinsen Piacenza
Porträtt av Jeanne Samary

Porträtt av Jeanne Samary () är en oljemålning av den franske konstnären Auguste Renoir från 1877. Samma år ställde Renoir ut porträttet på den tredje impressionist-utställningen i Paris där den fick ett negativt mottagande. Den är idag utställd på Pusjkinmuseet i Moskva. Den franska titeln La Rêverie betyder 'dagdrömmen'. 
 

Året därpå målade han ännu ett porträtt av Jeanne Samary, denna gång i helfigur. Detta porträtt var något mindre impressionistiskt och något mer formellt akademiskt i förhållande till 1877 års porträtt. Möjligen var det en anpassning till kritiken mot det tidigare porträttet. Detta kan också ha bidragit till att den 1879 blev antagen till Salongen i Paris. Målningen ingår idag i samlingarna på Eremitaget i Sankt Petersburg. 

Jeanne Samary (1857–1890) var skådespelerska på Comédie Française och är känd från ett tiotal målningar av Renoir. Hon syns till exempel i Roddarnas frukost, Gungan och Bal du moulin de la Galette.

Båda porträtten ingick i Ivan Morozovs samling som Sovjetunionen konfiskerade efter ryska revolutionen. 1877 års porträtt förekommer på ett sovjetiskt frimärke från 1970.

Källor 
Pusjkinmuseets webbplats
Eremitagets webbplats 

Målningar 1877
Målningar på Pusjkinmuseet
Porträttmålningar
Målningar av Auguste Renoir
Målningar 1878
Målningar på Eremitaget
Anders Gustavsson (etnolog)

Anders Karl Gustav Gustavsson, född den 7 december 1940 i Tegneby församling, Göteborgs och Bohus län, är en svensk professor emeritus i etnologi.

Biografi 
Gustavsson föddes på gården Hogen i Tegneby i en familj som ville att han skulle ta över gården. Han hade dock andra planer och studerade vid Lunds universitet till en teologie kandidat 1964 och en filosofie magister 1965.

Han disputerade 1972 på en avhandling om kyrktagningsseden i Sverige. 1973 blev han docent och 1980 ledare för Centrum för religionsetnologisk forskning vid Lunds universitet. 1987 blev han professor i etnologi vid Uppsala universitet, och 1997 professor i etnologi vid Oslo universitet.

I sin forskning har han bland annat studerat Bohusläns bondekulturer, där han bland annat 2013 gav ut den autoetnografiska boken Bondekultur i möte med akademikerkulturer i Sverige och Norge, där han på ett personligt sätt skildrar mötet mellan bondekulturen på Orust och olika akademiska universitetsmiljöer. Andra forskningsområden är folktro, kulturmöten, gränskultur, gravsymboler, bruk av och avhållsamhet från alkohol, folklivsmåleri med mera.

Han har publicerat böcker om forskning om folkligt fromhetsliv, folklore och sociala kontakter, sommargäster och bofasta samt förtegenhet vid etnologiska intervjuer. Han har också varit utgivare av antologierna Religiösa väckelserörelser i Norden samt Kulturmöten och kulturell förändring: Nutida tysk etnologi.

Bibliografi (urval) 
 1985 - 
 1985 - 
 2011 - 
 2012 - 
 2013 - 
 2013 – 
 2014 - 
 2018 - 
 2019 -

Utmärkelser, ledamotskap och priser
 Ledamot av Vetenskapssocieteten i Lund (LVSL, 1978)
 1974 - Vetenskapligt pris från Kungliga Gustav Adolfs Akademien för avhandlingen Kyrktagningsseden i Sverige
 2005 - Vetenskapligt pris från Kungliga Gustav Adolfs Akademien. Motiveringen för priset var ”hans mångsidiga, vetenskapligt gedigna och rika produktion inom ämnesområdena etnologi, kulturhistoria och religionsetnologi”.
 2013 - Orust kommuns kulturpris

Referenser

Externa länkar 

 

Män
Födda 1940
Levande personer
Svenska professorer i etnologi
Ledamöter av Vetenskapssocieteten i Lund
Personer från Tegneby socken
Svenska teologer under 1900-talet
Santi Sette Fondatori

Santi Sette Fondatori är en kyrkobyggnad i Rom, helgad åt Servitordens sju grundare. Kyrkan är belägen vid Piazza Salerno i quartiere Nomentano och tillhör församlingen Santi Sette Fondatori.

Kyrkan förestås av Servitorden.

Historia
Kyrkan uppfördes åren 1946–1956 efter ritningar av arkitekten Alberto Tonelli. Den invigdes dock redan år 1949.

Interiören utgörs av en tolvhörning. Absiden har en monumental mosaik med motivet Jungfru Maria uppenbarar sig för de heliga sju grundarna, utförd av Ambrogio Fumagalli. 

Kyrkans krypta hyser Tempio del Perpetuo Suffragio. Dess altare har reliefen Korsnedtagandet.

Referenser

Noter

Webbkällor

Tryckta källor

Externa länkar

Romersk-katolska kyrkobyggnader i Rom (quartiere Nomentano)
Nationskyrkor i Rom
Roma Q. V Nomentano
Romersk-katolska kyrkobyggnader invigda 1949
1949 i Italien