kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Nicolaus Corylander

Nicolaus Petri Corylander, född 25 februari 1675 i Sankt Johannes församling, Östergötlands län, död 29 november 1736 i Styrstads församling, Östergötlands län, var en svensk präst.

Biografi 
Nicolaus Corylander föddes 1675 i Sankt Johannes församling och döptes 7 april samma år. Han var son till kyrkoherden i Tingstads församling. Corylander studerade i Norrköping och Linköping. Han blev 13 oktober 1693 student vid Uppsala universitet och 1703 kollega vid Norrköpings trivialskola. Corylander prästvigdes 9 juni 1706 och blev 1709 kyrkoherde i Styrstads församling. År 1735 blev han kontraktsprost i Norrköpings kontrakt. Corylander avled 1736 i Styrstads församling och begravdes 18 januari 1737 av biskopen Andreas Olavi Rhyzelius med likpredikan av Henric Jacob Sivers. Hans stoft ligger inmurad i en grav på Styrestads kyrkogård. Ett epitafium över Corylander hänger i kyrkan.

Corylander var preses vid prästmötet 1735 och var ledamot av prästeståndet vid Riksdagen 1734.

Familj 
Corylander gifte sig 1706 med Christina Rehn (1689–1760). Hon var dotter till sämskmakaren Johan Rehn och Maria Ericsdotter i Norrköping. De fick tillsammans barnen kyrkoherden Johan Corylander i Jämshögs församling, Christina Corylander (1709–1763) som var gift med faktor Adam Reinhold Broocman i Norrköping och tobaksfabrikören Robert Steuchman i Norrköping, Maria Corylander som var gift med kyrkoherden C. Birgersson i Ringarums församling, Petrus Corylander (1713–174), Nicolaus Corylander (1716–1716), Carl Corylander (född 1719) och Laurentius Corylander (född 1724).

Bibliografi
1735 – De fide justifica, diss, synod, Linköping.

Källor

Noter 

Präster i Svenska kyrkan
Svenska präster under 1700-talet
Personer från Sankt Johannes socken
Svenska kontraktsprostar
Prästeståndets riksdagsledamöter
Födda 1675
Avlidna 1736
Män
12443 Paulsydney

12443 Paulsydney eller 1996 EQ2 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 15 mars 1996 av AMOS-projektet vid Haleakalā-observatoriet. Den är uppkallad efter Paul Sydney.

Asteroiden har en diameter på ungefär 9 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Tirela.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Tirela-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av AMOS
Astronomiska upptäckter 1996
Castro Marim

Castro Marim () är en småstad (portugisiska: vila) och kommun i sydöstra delen av regionen Algarve i södra Portugal.
Kommunen ligger på högra banken av floden Guadiana som utgör gränsen mot Spanien.

Staden är huvudort i kommunen med samma namn. 
Den ligger  km nordväst om Vila Real de Santo António.

Kommunen har  invånare (2020) och en yta på  km². 
Den består av  kommundelar (freguesias).
Den hör administrativt till distriktet Faro och statistiskt till regionen Algarve samt till dess motsvarande kommunalförbund ("Comunidade Intermunicipal do Algarve"; ”AMAL”).

Ortnamnet
Ortnamnet Castro Marim härstammar från latinets Castrum Marini (”Marinos fästning”).

Ekonomi 

Traditionellt har traktens ekonomi byggt på jordbruk.                                                                                                                                  Mer än hälften av kommunen är odlad jord där bönderna odlar frukter, foderväxter och olivträd.                                                                                                                                    På gårdarna uppföds hönor, får och getter.                                                                                     Skogsarealen är obetydlig.

Se även
Algarve

Referenser

Externa länkar

Castro Marim kommun - webbsida

Orter i Portugal
Portugals kommuner
Corradino D'Ascanio

Corradino D'Ascanio, född 1891 i Popoli i provinsen Pescara i Italien, död 6 augusti 1981 i Pisa i Italien, var en italiensk flygplansingenjör.

Corradino D'Ascanio utbildade sig till mekanisk ingenjör på Politecnico di Torino i Turin med examen 1914. Han anslöt sig som frivillig till Ingenjörstruppernas flygavdelning i Piemonte vid utbrottet av första världskriget, där han arbetade med testning av flygplansmotorer. Han konstruerade ett patenterat övervakningsinstrument för flygplansförbanden för flygmotorer under gång, samt deltog i försök med de första radioutrustningar, som installerades i italienska flygplan. År 1916 placerades D'Ascanio på flygplanstillverkaren Fabbrica Aeroplani Ing. O. Pomilio. 

Efter kriget sålde bröderna Pomilio sitt företag och emigrerade 1918 tillsammans med nyckelanställda, däribland D'Ascanio, till Indianapolis i USA för att bilda konsultföretaget Pomilio Brothers Corporation. Efter att ha återvänt till Italien 1920, satte han upp en ingenjörsbyrå i Popoli och utvecklade olika flygrelaterade produkter. År 1925 grundade han ett helikopterföretag tillsammans med finansiären Pietro Trojani. Med D'Ascanio–Trojani D'AT3 från 1930, på uppdrag av det italienska flygministeriet, vann han flera uthållighetspriser. Den italienska staten visade dock inte något intresse för helikoptern, varefter företaget upplöstes. Han anställdes därefter av Piaggio.

Han arbetade efter andra världskriget på Agusta med företagets helikopterutveckling och utvecklade den första skotern för Ferdinando Innocenti, samt hjälpte Enrico Piaggio att få till stånd tillverkning av Vespa. D’Ascanio lämnade Piaggio för Agusta 1964 för att åter igen arbeta med helikopterkonstruktion, men dessa hans sista helikopterprojekt blev inte framgångsrika.

Källor
Corradino d'Ascanio på ww.motorwebmuseum.it/
From Helicopters to Vespas—The Aeronautical Engineering of Corradino d'Ascanio på www.researchgate.net

Flygpionjärer
Italienska ingenjörer under 1900-talet
Födda 1891
Avlidna 1981
Män
Personer från provinsen Pescara
IFK Oxelösund

IFK Oxelösund var en idrottsförening och IFK-förening från Oxelösund i Södermanland, bildad 1950 och upplöst 1984 när den sammanslogs med Oxelösunds SK i Oxelösunds IK. IFK var Oxelösunds främsta bandy- och fotbollsförening och utövade även ishockey.

Bandy
En äldre upplaga av IFK Oxelösund deltog i bandyspel under 1920-talet. Bandyn i Oxelösund skulle dock komma att domineras av Oxelösunds SK.

Fotboll

IFK Oxelösunds fotbollssektion spelade i lägre divisioner fram till 1976 då laget då tog steget upp till division VI, vilket sedan 2006 motsvaras av division II. Första säsongen i division IV 1977 renderade i en förtjänstfull andraplats för de blivitrandiga, emellertid hela sex poäng bakom Södertälje FF. Efter en svagare säsong 1978 kunde IFK vinna Sörmlandsfyran i stor stil 1979 och därmed kvalificera sig för division III, som vid denna tid var serien direkt under Allsvenskan och division II.

Laget klarade sig väl i division III; en sjundeplats 1980 åtföljdes av en imponerande fjärdeplats 1981. IFK upprepade sedan fjärdeplatsen 1982 innan man blev särklassig jumbo 1983. Detta skulle visa sig vara IFK:s sista säsong, föreningen sammanslogs efter säsongen med OSK och bildade OIK.

Ishockey
IFK hade en ishockeysektion som uppträdde i röda dräkter med blå och vita inslag. Föreningen bidrog till Södermanlands TV-pucksseger 1977 genom Torbjörn Andersson, Lennart Palmgren och Peter Öjevall.

Se vidare
 Oxelösunds IK (efterföljarförening)

Källor

Fotnoter

Upplösta bandyklubbar i Sverige
Upplösta fotbollsklubbar i Sverige
Upplösta ishockeyklubbar i Sverige
Sportklubbar bildade 1950
Sportklubbar upplösta 1984
Sport i Oxelösund
Sportklubbar i Oxelösunds kommun
12444 Prothoon

12444 Prothoon eller 1996 GE19 är en trojansk asteroid i Jupiters lagrangepunkt L5. Den upptäcktes 15 april 1996 av den belgiske astronomen Eric W. Elst vid La Silla-observatoriet. Den är uppkallad efter Prothoon i den grekiska mytologin.

Asteroiden har en diameter på ungefär 64 kilometer.

Referenser 

Jupiters trojaner, trojanska lägret
Småplaneter namngivna efter mytologiska figurer
Astronomiska upptäckter av EW Elst
Astronomiska upptäckter 1996
CEV Cup 2012–2013 (damer)

CEV Cup 2012-2013 för damer  utspelade sig mellan 23 oktober 2012 och 2 mars 2013. Det var den 41:e upplagan av CEV Cup och 36 lag från CEV:s medlemsförbund deltog. MKS Muszyna vann tävlingen för första gången genom att besegra  Fenerbahçe SK i finalen. Sanja Popović, Kroatien, utsågs till mest värdefulla spelare.

Deltagande lag

Sextondelsfinaler

Match 1

Match 2

Kvalificerade lag

Åttondelsfinaler

Match 1

Match 2

Kvalificerade lag

Kvartsfinaler

Match 1

Match 2

Kvalificerade lag

Challenge Round

Match 1

Match 2

Kvalificerade lag

Semifinaler

Match 1

Match 2

Kvalificerade lag

Final

Match 1

Match 2

Mästare 
MKS Muszyna

Referenser

Noter

Externa länkar
 

Sportåret 2012
Sportåret 2013
 2012-2013
Volleybollsäsongen 2012/2013
August Sundh

August Sundh, född 22 juni 1864 i Persberg, Färnebo socken, död 3 mars 1940 i Hastings-on-Hudson, var en svenskamerikansk uppfinnare och företagare.

August Sundh var son till gruvarbetaren Lars Jonson Sundh. Efter skolgång i sammanlagt sex veckor kom Sundh fjorton år gammal till Arendal, Norge, där han arbetade vid ett smältverk. Han begav sig sedan till Ryssland, där han först blev anställd vid en järngruva i Archangelsk och senare blev lokförare. Efter att ha återkommit till Sverige var han en tid belysningsmästare vid en nöjespark i Göteborg. 1887 emigrerade han till USA och blev hissinstallatör hos Otis Elevator Company i New York. 1888 fick han arrangera en utställning av firmans elektriska hissar i Frankfurt am Main. 1900 blev han medlem av firmans forskningsavdelning och 1912–1922 var han dess främste forskningsingenjör. Från 1922 till 1934 var han konsulterande ingenjör i företaget. Han blev amerikansk medborgare 1902. Sundh innehade 219 egna patent och var delägare i 29 andra. En av Sundhs mest betydande uppfinningar, varpå han 1898 erhöll patent, var en manöverinrättning för elektriska hissar, varigenom hissen automatiskt manövrerades antingen utifrån eller inifrån hisskorgen. Andra viktiga uppfinningar var en elektrisk varvtalsregulator för elektriska motorer (1903) och en bensinmätare för instrumentbrädan för bilar (1915). För tillverkning av den elektriska varvtalsregulatorn bilande han 1904 i Newark, New Jersey Sundh Electric Company, som han senare sålde. 1920 grundade han Sundh Engineering & Machine Company i Newark och senare Sundh Manufacturing Company i Cleveland.

Källor 
 

Amerikanska uppfinnare
Personer inom USA:s näringsliv under 1900-talet
Personer från Färnebo socken
Födda 1864
Avlidna 1940
Män
Louise Goffin

Louise Goffin, född 23 mars 1960, är en amerikansk singer-songwriter och producent av 2011 års album A Holiday Carole. Goffin signerades av skivchefen Lenny Waronker till DreamWorks 1999 och släppte Sometimes a Circle 2002. Hon fortsatte med att släppa fem album, en EP och flera singlar oberoende genom hennes eget skivbolag Majority of One Records, som lanserades i maj 2008. Hon lär ut låtskrivande till tonårsflickor från missgynnade bakgrunder i samarbete med välgörenhetsorganisationen WriteGirl.

Goffins föräldrar är låtskrivarna Carole King och Gerry Goffin. Vid 14 års ålder gav hon och hennes syster Sherry sång till låten "Nightingale", på hennes mamma Carole Kings album Wrap Around Joy, som släpptes 1974. Hon sjöng även bakgrundssång på Carole Kings släpp 1975 Verkligen Rosie och hennes 1977 release Simple Things. På Los Angeles University High Schools Interdisciplinary Program School (1975) använde hon namnet Lakshme. Hennes klasskamrater inkluderade Keith "Lucky" Leher, och Marla och Michelle, döttrar till Joy Miller, ett av offren för morden i Underlandet.

Referenser

Kvinnor
Födda 1960
Levande personer
Amerikanska sångare under 2000-talet
Amerikanska låtskrivare under 2000-talet
Musiker från New York
Personer från Brooklyn
SES Calais

SES Calais (fullständigt namn Stella Étoile Sportive Calais) är en volleybollklubb från Calais, Frankrike. Klubben grundades ursprungligen 1929 och återstartades 1952. Den vann Coupe de France 1993/1994 och har som bäst kommit trea i Ligue A, högstaligan.

Källor

Externa länkar
Officiell webbplats 

 
Sportklubbar bildade 1929
Pas-de-Calais
VBC Chamalières

VBC Chamalières (fullständigt namn Volley-Ball Club Chamalières) är en volleybollklubb från Chamalières, Frankrike. Klubben grundades ursprungligen 1967. De spelade länge på lägre nivå,men har sedan slutet av 00-talet etablerat sig på elitnivå. Elitlaget debuterad i Ligue A säsongen 2015/2016. Första sejouren i högstaligan blev kortvarig då de kom näst sist om degraderades, men efter ett år i näst högsta serien återkom laget i högsta serien och har spelat i den sedan dess.

Källor

Externa länkar
Officiell webbplats 

 
Sportklubbar bildade 1967
Puy-de-Dôme
Paddel (slagredskap)

Paddel är en form av slagträ, historiskt använt för prygling. Det nyttjas även inom BDSM och andra rollspel, där man leker med dominans och våld under samtycke. En sådan paddel har en plan yta för att användas vid erotiskt smiskande på exempelvis en rumpa.

Användning

Kroppsstraff 
Skolaga är fortfarande (2022) tillåten inom skolväsendet i 19 av USA:s delstater – många i den amerikanska södern – detta trots många års kamp från människorättsaktivister att helt avskaffa praktiken. Psykologer menar att kroppsaga i skolan gör eleverna mer och inte mindre aggressiva. Inom det amerikanska skolväsendet utförs skolaga med hjälp av en träpaddel.

I många andra länder är både skolaga och övrig kroppsaga sedan ett antal decennier tillbaka avskaffat i lag. I Sverige avskaffades skolaga 1958 och barnaga 1979.

BDSM 
Paddel är ett av de verktyg som kan användas vid erotiskt smiskande under sexuella lekar, med eller utan koppling till BDSM. Sådana paddlar kan vara tillverkade av kolfiber, silikon, konstläder eller trä. Vissa paddlar har även metallinslag. Mjukare material rekommenderas för nybörjare, med tanke på skaderisken vid användande av våld.

Referenser 

BDSM
Bestraffningsformer
Alon Schuster

Alon Natan Schuster (), född 2 mars 1957, är en israelisk politiker. Han var borgmästare i Sha'ar HaNegevs regionråd mellan 2002 och 2018 samt jordbruksminister från 2020 till 2021. Sedan 2021 är han försvarsminister.

Biografi

Uppväxt 
Schuster föddes i den israeliska kibbutzen Mefalsim. Hans far hade invandrat från Tyskland och hans mor från Argentina. Han genomgick obligatorisk militärtjänst Israels försvarsmakt i Nahal-brigaden.

1981 förlorade Schuster synen i ena ögat efter att ha blivit skadad under förberedelser till Libanonkriget 1982. Efter kriget studerade han på Ben-Gurions universitet i Negev och tog en kandidatexamen i matematik och datavetenskap. Schuster arbetade sedan på Sha'ar HaNegev Utbildningscenter som lärare och biträdande rektor.

Politisk karriär 
1998 ställde Schuster upp i Sha'ar HaNegevs borgmästarval men blev slagen av Shai Hermesh. I mars 2002 valdes han dock till Hermeshs efterträdare.

Som medlem i Israeliska arbetarpartiet stod han på 105:e plats på Sionistunionens vallista inför valet till Knesset 2015.

Inför valet i april 2019 gick han med i det nya partiet Styrka för Israel. Då partiet blev en del av den blåvita alliansen ställdes han på plats 27 på koalitionens gemensamma lista, och valdes därefter in i Knesset då alliansen vann 35 platser i valet. Han blev omvald i september 2019 och 2020. I maj 2020 utsågs han till jordbruksminister i den nya regeringen. 

Schuster blev omvald till Knesset i mars 2021. Han är för närvarande försvarsminister.

Privatliv 
Schuster är gift med Lizzie och har fyra barn. Han är ett fan av fotbollsklubben Hapoel Tel Aviv.

Referenser 

Män
Personer från Södra distriktet
Israels biträdande ministrar
Levande personer
Födda 1957
Israels försvarsministrar
Israels ministrar
Israeliska politiker under 2000-talet
Müveddet Kadın

Müveddet Kadın, död 1951, var tredje hustru till den osmanska sultanen Mehmet VI (regerande 1918–1922).

Hon var dotter till den abchaziska adelsmannen Kato Davud Bey Çıhçı och Ayşe Hanım. Hennes faster Habibe Hanım var kalfa vid i det kejserliga osmanska haremet, och hon gavs själv till haremet som kalfa vid nio års ålder, ungefär så som cariyes alltid hade placerats i haremet, en sed som vid denna tid precis hade dött ut. I enlighet med traditionen ändrades hennes namn då hon placerades i haremet. I haremet blev hon kalfa-tjänare hos sultanens mor Şayeste Hanım. 

Mehmet VI lade märke till henne och gifte sig med henne som hustru nummer tre 1911. Paret fick 1912 en son, som blev Mehmet VI:s arvinge. Hon motsatte sig att maken tog hennes brorsdotter till hustru nummer fyra 1918. 

Det osmanska sultanatet avskaffades 1 november 1922 och det osmanska kalifatet i mars 1924, varefter alla medlemmar av den före detta osmanska dynastin förvisades från den nya republiken Turkiet. Hon följde maken till San Remo i Italien och kvarblev där till hans död 1926. Hon bosatte sig 1929 i Egypten, där hon 1932 gifte sig med Şakir Bey. Hennes son accepterade inte hennes omgifte utan bröt med henne. Hon skilde sig 1936. 

Hon tilläts återvända till Turkiet och bosätta sig i Çengelköypalatset 1948.

Referenser

 

Kvinnor
Födda 1893
Avlidna 1951
Osmanska sultaners gemåler
Personer i Osmanska riket under 1900-talet
Personer från Adapazarı
Nevvare Hanım

Nevvare Hanım, död 1992, var fjärde hustru till den osmanska sultanen Mehmet VI (regerande 1918–1922).

Hon var dotter till den abkhaziska adelsmannen Mustafa Bey Çıhcı och Hafize Hanım Kap-Ipha. Hon var brorsdotter till Müveddet Kadın, och placerades i det kejserliga osmanska haremet som kalfa (hovdam) till sin moster. Sultan Mehmet VI attraherades av henne och gifte sig med henne 1919, mot hennes mosters vilja. Paret fick inga barn. 

Det osmanska sultanatet avskaffades 1 november 1922 och det osmanska kalifatet i mars 1924, varefter alla medlemmar av den före detta osmanska dynastin förvisades från den nya republiken Turkiet. Nevvare Hanım kunde inte lämna landet med sin exman eftersom hon var sjuk vid samma tidpunkt, och fick ta in på sjukhus för läkarvård. När hon tillfrisknat, återvände hon till sin familj, och bad sin exman ex-sultanen om skilsmässa. Hon gifte sedan om sig.

Referenser

Kvinnor
Födda 1901
Avlidna 1992
Osmanska sultaners gemåler
Personer i Osmanska riket under 1900-talet
Personer från Izmit
Nevzad Hanım

Nevzad Hanım, död 1992, var femte hustru till den osmanska sultanen Mehmet VI (regerande 1918–1922).

Hon var dotter till den albanska hovträdgårdsmästaren Şaban Efendi och Hatice Hanım. Hon gavs till det kejserliga osmanska haremet som kalfa. Mehmet VI blev sultan 1918 och gifte sig med henne 1921. Det blev sista gången en osmansk sultan gifte sig före monarkins fall. Paret fick inga barn. 

Det osmanska sultanatet avskaffades 1 november 1922 och det osmanska kalifatet i mars 1924, varefter alla medlemmar av den före detta osmanska dynastin förvisades från den nya republiken Turkiet. Hon stannade initialt kvar i Turkiet, men reste till maken i Italien efter upprepade uppmaningar från honom. När Mehmet avled 1926 anklagade hans systerson Sultanzade Sami Bey henne för att ha mördat sin make, och lade beslag på hennes tillhörigheter. Hon återvände sedan till Turkiet, och gifte om sig. 

Hon utgav sina memoarer 1937.

Referenser

 

Kvinnor
Födda 1902
Avlidna 1992
Osmanska sultaners gemåler
Personer i Osmanska riket under 1900-talet
Personer från Istanbul
Memoarskrivare under 1900-talet
Nurefsun Kadın

Nurefsun Kadın, död 1915, var andra hustru till den osmanska sultanen Abd ül-Hamid II (regerande 1876–1909).

Referenser

 

Kvinnor
Födda 1850
Avlidna 1915
Osmanska sultaners gemåler
Personer i Osmanska riket under 1900-talet
Mezidemestan Kadın

Mezidemestan Kadın, död 1909, var sjätte hustru till den osmanska sultanen Abd ül-Hamid II (regerande 1876–1909).

Referenser

 

Kvinnor
Födda 1869
Avlidna 1909
Osmanska sultaners gemåler
Personer i Osmanska riket under 1900-talet
Personer från Ganja
Sazkar Hanım

Sazkar Hanım, död 1945, var nionde hustru till den osmanska sultanen Abd ül-Hamid II (regerande 1876–1909).

Referenser

 

Kvinnor
Födda 1873
Avlidna 1945
Osmanska sultaners gemåler
Personer i Osmanska riket under 1900-talet
Personer från Adapazarı
Fatma Pesend Hanım

Fatma Pesend Hanım, död 1924, var elfte hustru till den osmanska sultanen Abd ül-Hamid II (regerande 1876–1909).

Referenser

 

Kvinnor
Födda 1876
Avlidna 1924
Osmanska sultaners gemåler
Personer i Osmanska riket under 1900-talet
Personer från Istanbul
Behice Hanım

Behice Hanım, död 1969, var tolfte hustru till den osmanska sultanen Abd ül-Hamid II (regerande 1876–1909).

Referenser

 

Kvinnor
Födda 1882
Avlidna 1969
Osmanska sultaners gemåler
Personer i Osmanska riket under 1900-talet
Personer från Adapazarı
Folkmordet på vita människor (konspirationsteori)

Folkmordet på vita människor eller utrotningen av den vita rasen är en antisemitisk konspirationsteori som handlar om att det pågår en medveten utrotning av vita människor. Mäktiga judar påstås ligga bakom en liberal migrationspolitik med bland annat syftet att få icke-vita folkgrupper att rasblandas med vita människor. Konspiratörerna försöker ge vita människors mark till icke-vita samt organisera kriminalitet i västvärlden för att på sikt utplåna den vita rasen.

Teorin populariserades av den vita nationalisten David Lane omkring år 1995 och har använts som propaganda i Europa, Nordamerika, Sydafrika och Australien. Liknande konspirationsteorier var även vanliga i Nazityskland.

Referenser 

Högerextremism
Fascism
Kulturell assimilation
Homofobi
Abortmotstånd
Alt-right
Antisemitism
Nazism
Propaganda
Konspirationsteorier
Konspirationer
Şayan Kadın

Şayan Kadın, död 1945, var en av gemålerna till den osmanska sultanen Murad V (regerande 1876).

Referenser

 

Kvinnor
Födda 1853
Avlidna 1945
Osmanska sultaners gemåler
Personer i Osmanska riket under 1800-talet
Personer från Krasnodar kraj
Meyliservet Kadın

Meyliservet Kadın, död 1891, var en av gemålerna till den osmanska sultanen Murad V (regerande 1876).

Referenser

 

Kvinnor
Födda 1859
Avlidna 1891
Osmanska sultaners gemåler
Personer i Osmanska riket under 1800-talet
Personer från Batumi
Han Mingdi

Mingdi () eller Kejsar Ming, född 28 e.Kr., död 75 e.Kr., var en kinesisk kejsare över Östra Handynastin. Hans personnamn var Liu Yang men han var även kand som Liu Zhuang. Liu Yang var den fjärde sonen till kejsar Guangwu, och hans mor var kejsarinnan Yin (陰皇后). År 43 e.Kr. blev Liu Yang tronarvinge, och tillträdde tronen 29 mars 57 e.Kr. som Kejsar Ming efter att kejsar Guangwu avlidit av sjukdom. Kejsar Mings tempelnamn var Han Xianzong (漢顯宗).

Kejsar Ming, och hans efterträdare kejsar Zhang, ändrade inte det regeringssystem som etablerats av kejsar Guangwu, och deras styre är därför känt som ett ganska fredlig och ekonomiskt välmående period, och perioden är känd som "Ming-Zhang-regenttiden" (明章之治). De bättre livsvillkoren under kejsar Mings regering bidrog till en ökningen av befolkningsstorleken jämfört kejsar Guangwus regeringstid. Kejsar Ming lät reparera Bian-kanalen (汴渠) som förband huvudstaden (Luoyang) med de viktigaste ekonomiska regionerna i imperiet.

Kejsar Ming förespråkade det statligt sponsrade uppförandet av konfucianska skolor för adelns söner. Hans egna söner och släktingar till den kejserliga familjen utbildades under ledning av konfucianska lärda som instruerade dem i de fem klassikerna. Dock kontrollerade kejsar Ming sina släktingar så att ingen fick för mycket makt.

År 58 e.Kr. skapade Kejsar Ming fred med nomadfolket Xianbei för att senare år 58 e.Kr.anfalla nomadfolket södra Xiongnu, och åtta år senare besegrades även de norra Xiongnu, vilket gar imperiet tillgång till mer spannmålsproduktion i de erövrade territorierna.

Under kejsar Mings tid som regent kom buddhismen till Kina. Kejsaren skickade ut representanter till Indien för att ta hem skrifter om denna nya främmande gudom. Munkar etablerades i huvudstaden och kinas buddhistiska tempel, Vita hästens tempel (白马寺) uppfördes i huvudstaden.

Efter sin död 75 e.Kr. efterträddes kejsare Ming 76 e.Kr. av sin son Liu Da, som tillträdde som kejsar Zhang. Kejsar Ming begravdes i Xianjieling i Mangberget (邙山) söder om Luofloden utanför huvudstaden Luoyang i Henanprovinsen.

Referenser

Noter

Källor 
 

Regenter under 000-talet
Födda 28
Avlidna 75
Män
Mingdi
WP:Projekt Kina