kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
August Hjelmér

Nicolaus August Hjelmér, född 19 oktober 1875 i Hjälmseryds församling, Jönköpings län, död 1941, var en svensk trafikdirektör. 

Hjelmér, som var son till handlaren Gust. Johansson och Hilda Pettersson, blev kontorsbiträde vid Statens Järnvägar 1898, stationsskrivare vid Gävle–Dala Järnväg 1900, förste stationsskrivare 1904, byråassistent 1906, trafikinspektör 1910 samt var trafikdirektör och föreståndare för trafikavdelningen vid Södra Dalarnes Järnväg från 1919. Han innehade diverse förtroendeuppdrag, var ledamot av belysningsstyrelsen i Gävle stad 1914–1927, vice ordförande 1919–1927, av hamnstyrelsen från 1916 och av stadsfullmäktige från 1924. Han skrev Gäfle stationsfråga. En replik (tillsammans med Axel Hagman och Fritz Nordström, 1924).

Källor

Svenska kommunalpolitiker
Personer i Gävles historia
Födda 1875
Avlidna 1941
Män
Personer från Hjälmseryds socken
Kjell Henriksen-observatoriet

Kjell Henriksen-observatoriet är ett geofysiskt observatorium utanför Longyearbyen i Svalbard. 
Kjell Henriksen-observatoriet har sitt namn efter Kjell Henriksen (1938-1996), som var professor i fysik vid Universitetet i Tromsø och ägnade sig mycket åt norrskensforskning i Svalbard.

Observatoriet grundades i oktober 1970 som ett litet observatorium på fjället Breinosa. En enkel forskningsstation, Nordlysstasjonen, inrättades i Adventdalen 1978 och ersattes 1983 av en mer permanent byggnad i närheten, på den tidigare flygplatsens landningsbana i Endalens mynning i Adventdalen. Den byggdes därefter ut i omgångar 1988 och 2002. År 2007 flyttades verksamheten till ett nytt observatorium på 700 kvadratmeter uppe på Breinosa på 520 meters höjd ovanför Gruve 7 och något ovanför Eiscats två antenner.

Observatoriet ägs av Statsbygg Nord och för driften ansvarar den geofysiska institutionen på Universitetscentret på Svalbard. Observatoriet är anslutet till Internet via fiberkabel till Longyearbyen.

Konstnärlig utsmyckning
Byggnaden består av ett arbetsrum, ett lunchrum samt observaroriemuduler längs en 30 meter lång korridor klädd med träfiberskivor. Mellan dörrarna finns ett tjugotal, huvudsakligen abstrakta, målningar av den norske konstnären Marius Martinussen.

Källor
Fred Sigernes, Margit Dyrland, Silje Eriksen Holmen, Xiangcai Chen, Henrik Bjørklund, Lisa Baddeley och Dag Lorentzen: Status of the Kjell Henriksen Observatory 2006 – 2012
C.S. Deehr: Optical Atmospheric Scientist Kjell Henriksen, Polar Bear on a Hot Tin Roof – Proceedings of the 30th Annual European Meeting on Atmospheric Studies, 2003''
G.G. Sivjee and C.S. Deehr: A historic view on the observatory under History på Kjell Henriksen Observatory:s webbplats, 2003

Noter

Externa länkar
Kjell Henriksen-observatoriets webbplats
Bild från Kjell Henriksen-observatoriets tak
Bild från norrskensobservation vid Kjell Henriksen-observatoriet

Polarsken
Longyearbyen
Forskning i Svalbard
Observatorier
Forskningsstationer i Arktis
Daniel J. Travanti

Daniel J. Travanti, född Danielo Giovanni Travanti den 7 mars 1940 i Kenosha, Wisconsin, är en amerikansk skådespelare.

Travanti är känd i rollen som captain Frank Furillo i Spanarna på Hill Street. För den rollen vann han en Golden Globe år 1982 och en Emmy 1981 och 1982.

Källor

Personer från Kenosha
Skådespelare från Wisconsin
Födda 1940
Män
Levande personer
Vintergatan (visualiseringsmodell)

Vintergatan är ett ramverk och en metod för att skapa, underhålla och tillämpa Enterprise Architecture (EA). Vintergatan som ramverk och metod skapades 2013 av Annika Klyver på IRM, Sverige och har utvecklats sedan dess. Cecilia Nordén, IRM skrev boken "Vintergatan" 2018.  

Vintergatan är en industristandard som är tillgänglig kostnadsfritt för alla organisationer som önskar utveckla och arbeta med Enterprise Architecture. Det har byggts upp under ett antal år genom ett öppet deltagande och samarbete mellan enterprisearkitekter. EA med Vintergatan skapar förutsättningar för verksamheten att leva upp till ökade krav på flexibilitet och effektivisering.

Vintergatan bygger på att visualisera flöden och förmågor genom att rita upp de i förhållande till varandra och organisationens "puls". Metoden hanterar bland annat affär, information, applikation och teknik. Metoden innehåller verktyg för att beskriva, mäta och styra en organisations arkitektur. Dessutom är värdeflöden centrala i visualiseringen.

Referenser 
 IRM Vintergatan
 Presentation Vintergatan

Externa länkar 
 IRM Vintergatan
Länk till boken Vintergatan https://irm.se/boken-om-vintergatan/

Standarder och konventioner
Metodologi
Madeleine Lartessuti

Madeleine Lartessuti, född 1478, död 1543, var en fransk bankir och redare. 

Hon var dotter till en advokat i Avignon och gifte sig med en adelsman, men lämnade maken 1502 och slog sig ned i Marseilles, där hon bedrev storhandel som redare och bankir inom medelhavshandeln. Hon var finansiär av kung Frans I av Frankrike och finansierade hans flotta i östra Medelhavet genom samarbete med vice amiral baron Bertrand d'Ornesan de Saint-Blancart, som ska ha varit hennes älskare.

Källor
 Béatrice Craig, Women and Business since 1500: Invisible Presences in Europe and North America?

Kvinnor
Födda 1478
Avlidna 1543
Personer inom näringslivet under 1500-talet
Franska bankirer
Redare
Lasioglossum knereri

Lasioglossum knereri är en biart som först beskrevs av Jason Gibbs 2010. Den ingår i släktet smalbin och familjen vägbin. Arten finns i nordvästra USA till sydvästligaste Kanada.

Beskrivning 
Huvud och mellankropp är gulgröna med ett blått skimmer till blå med grönt skimmer. Munsköldens övre halva är mörkbrun, och dess nedre bronsfärgad till varmgul. Antennerna är brunaktiga, vingarna halvgenomskinliga med brungula ribbor, och benen bruna.Bakkroppen är mörkbrun med rödaktigt till gulaktigt bruna bakkanter på segmenten. Kroppen har vitaktig behåring som är förhållandevis gles utom på nederdelen av hanens ansikte och på hanens buk. Arten är liten, honan har en kroppslängd på 5,5 till 6,2 mm och en längd på framvingen på 3,5 till 4,3 mm, medan motsvarande mått hos hanen är knappt 5 mm respektive omkring 3,5 mm.

Utbredning 
Utbredningsområdet omfattar sydvästra Kanada (sydligaste British Columbia och sydvästligaste Alberta) till nordvästra USA (Washington, Montana, Idaho, Oregon, Wyoming, sydvästligaste Nebraska, nordöstra Kalifornien, Nevada, nordöstligaste Utah och Colorado). Arten är vanligt förekommande.

Ekologi 
Lasioglossum knereri besöker korsblommiga växter som Smelowskia calycina och klockväxter som liten blåklocka.

Källor

Externa länkar 

Smalbin
knereri
B Robert Andersson

Berndt Robert Andersson, född 9 mars 1974 i Gudmundrå församling i Västernorrlands län, är en svensk terapeut och företagare.

Biografi
Andersson, som är uppväxt i Kramfors, arbetade som kock och köksmästare, då han kom i kontakt med alkohol och droger. År 2002 bytte han bana och utbildade sig till behandlingsassistent, alkohol- och drogterapeut och familjeterapeut med inriktning på kriminalitet samt organisationskonsult. Han har arbetat på Korpbergets behandlingscenter på Svanö, med öppenvård i Uppsala, med Hopp Norrköping, som är en förening för offer för tidiga sexuella övergrepp, och i stiftelsen Kriminalitet som livsstil.  Därefter har han som egenföretagare inriktat sig på uppdrag för företag och skolor. Han har även verkat inom svensk elithockey med ledarskapsutveckling, mental coachning, handledning och grupputveckling, till exempel i klubbarna Timrå IK och HC Vita Hästen.

År 2015 utgav Andersson boken Jag ska döda er alla som från ett barns perspektiv beskriver våld, missbruk och sexuella övergrepp. Andreas Gustavssons film I det gula huset bygger på boken.

Referenser

Externa länkar 
Boken Jag ska döda er alla i Libris

Män
Födda 1974
Levande personer
Personer från Kramfors
Robert Grondelaers

Robert Grondelaers, född 28 februari 1933 i Opglabbeek, död 22 augusti 1989 i Opglabbeek, var en belgisk tävlingscyklist.

Grondelaers blev olympisk guldmedaljör i laglinjeloppet vid sommarspelen 1952 i Helsingfors.

Källor 

Belgiska tävlingscyklister
Belgiska olympiska guldmedaljörer
Belgiska olympiska silvermedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1952
Olympiska silvermedaljörer 1952
Tävlande i cykling vid olympiska sommarspelen 1952
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1952 från Belgien
Födda 1933
Avlidna 1989
Män
Hagman

Hagman är ett svenskt efternamn. Offentlig statstik tillgänglig i juni 2018 uppger att 3671 personer med namnet Hagman var bosatta i Sverige.
I Finland var 768 personer med namnet bosatta.

Personer med efternamnet Hagman
 Alexander Hagman (född 1975), hardcore- och punkmusiker
 Anton Hagman (född 1998), sångare

 Britt Hagman, flera personer
 Britt Hagman (hembygdsforskare) (född 1932)
 Britt Hagman (skådespelare) (1927–2015), barnskådespelare och journalist

 Carl Hagman (1890–1949), skådespelare, sångare och komiker
 Carl Hagman (operasångare)  (1864–1921)
 Carl-Johan Hagman (född 1966), sjörättsjurist och företagsledare
 Clara Hagman (född 1991), sångerska

 Daniel Hagman (död 1777), arkitekt och byggmästare

 Emy Hagman (1906–1976), skådespelare

 Gerd Hagman (1919–2011), skådespelare
 Gudrun Hagman (född 1928), konstnär

 Hampus Hagman  (född 1987), politiker, kristdemokrat

 Johan Hagman  (född 1981), fotbollsmålvakt
 Josef Hagman (1885–1948), egnahemsdirektör
 Justus Hagman (1859–1936), skådespelare

 Kaj Hagman (1916–2003), finländsk journalist
 Konrad Hagman (1859–1938), statsvetare

 Larry Hagman (1931–2012), amerikansk skådespelare
 Lars Johan Hagman  (1858–1940), fackföreningsman och politiker, socialdemokrat
 Lucina Hagman (1853–1946), finländsk pedagog, skriftställare och kvinnosakskvinna

 Mia Hagman (1863–1940), skådespelare
 Mikael Hagman (född 1968), företagsledare

 Nathalie Hagman (född 1991), handbollsspelare
 Niklas Hagman (född 1979), finländsk ishockeyspelare

 Oskar Hagman  (1880–1942), ämbetsman och politiker
 Ove Hagman (1933–2000), konstnär

 Palle Hagmann  (1916–1974), dansk skådespelare och varietéartist
 Patrik Hagman  (född 1976), finländsk teolog och författare
 Paul Hagman (1887–1964), skådespelare
 Per Hagman (född 1968), författare

 Rune Hagman (1914–2007), konstnär

 Sofia Hagman (1842–1900), finländsk folkhögskolepionjär
 Sophie Hagman (1758–1826), balettdansös
 Sven Hagman  (1941–2018), konstnär och författare

 Toivo Hagman (1904–1965), finlandssvensk författare
 Tore Hagman  (född 1952), naturfotograf
 Torsten Hagman (1893–1968), sjömilitär

 Wictor Hagman (1888–1937), skådespelare

Se även
 Hagman (motorstall) – ett svenskt motorstall

Källor

Svenska efternamn
Efternamn i Finland
Irja Kilpeläinen

Irja Inkeri Kilpeläinen, född 17 juni 1911 i Pernå, död 23 maj 1999 i Helsingfors, var en finländsk teolog.

Kilpeläinen tog en teologisk examen 1935 och fick därefter anställning inom kyrkan, där hon var en banbrytare för församlingarnas kvinno- och ungdomsarbete. Hon slog in på en ny bana när hon 1961–1970 tjänstgjorde som sjukhusteolog på Hesperia sjukhus i Helsingfors, där hon introducerade en amerikanskinspirerad patientcentrerad själavård.

Kilpeläinen gav 1969 ut boken Osaammeko kuunnella ja auttaa (svensk översättning Att lyssna och hjälpa, 1971), där hennes metod presenterades. På äldre dagar var hon en flitig skriftställare; hennes självbiografi utkom 1989.

Källor 

Kvinnor
Finländska teologer
Avlidna 1999
Födda 1911
Personer från Pernå
Erkki Asp

Erkki Kalevi Asp, född 4 november 1930 i Kirvu, död 17 april 2010 i Åbo, var en finländsk sociolog.

Asp avlade filosofie doktorsexamen 1965. Han var professor i sociologi vid Åbo universitet 1968–1998. I sin  forskning behandlade han bland annat samesamhällen och problem i arbetslivet. Han gjorde även  attitydundersökningar bland blivande lärare.

Av Asps publikationer kan nämnas Lappalaiset ja lappalaisuus (1965), The Finnicization of the Lapps (1966), Työnsosiologia och Työelämän sosiologia (1980 och 1991, båda jämte Matti Peltonen), Johdatus sosiologiaan (1994) och Finnish trade unions and the quality of life (1998).

Källor 

 

Finländska professorer i sociologi
Personer från Karelen
Personer verksamma vid Åbo universitet
Män
Avlidna 2010
Födda 1930
Osmo Apunen

Osmo Kalevi Apunen, född 5 oktober 1938 i Kotka, död 16 oktober 2022 i Tammerfors var en finländsk statsvetare.

Apunen avlade politices doktorsexamen 1968. Han var 1972–1973 byråchef vid utrikesministeriet och utnämndes 1973 till professor i internationell politik vid Tammerfors universitet. Som forskare intresserade han sig bland annat för Finlands utrikes- och säkerhetspolitik, Finlands moderna historia och de internationella relationernas historia. Bland hans arbeten märks Suomi keisarillisen Saksan politiikassa 1914–1915 (1968), Paasikiven-Kekkosen linja (1977), Tilinteko Kekkosen aikaan (1984) och Murrosaikojen maailmanpolitiikassa (1998).

Utmärkelser

Referenser

Noter

Källor 

Avlidna 2022
Personer från Kotka
Personer verksamma vid Tammerfors universitet
Födda 1938
Män
Finländska statsvetare
Finländska professorer
James Bradford

James Edward "Jim" Bradford, född 1 november 1928 i Washington, D.C., död 13 september 2013 i Silver Spring, var en amerikansk tyngdlyftare.

Bradford blev olympisk silvermedaljör i +90-kilosklassen i tyngdlyftning vid sommarspelen 1952 i Helsingfors.

Källor 

Amerikanska tyngdlyftare
Amerikanska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1952
Olympiska silvermedaljörer 1960
Tävlande i tyngdlyftning vid olympiska sommarspelen 1952
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1952 från USA
Tävlande i tyngdlyftning vid olympiska sommarspelen 1960
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1960 från USA
Födda 1928
Avlidna 2013
Män
Idrottare från Washington, D.C.
Sapajus libidinosus

Sapajus libidinosus (syn. Cebus libidinosus) är en primat i gruppen kapuciner som förekommer i Brasilien.

Arten hittas i Brasiliens centrala och nordöstra delar söder om Amazonområdet. Den lever i landskapen Cerradon och Caatinga som kännetecknas av öppna lövfällande skogar, av savanner med flera buskar och av galleriskogar.

Sapajus libidinosus är allätare och har bland annat frukter, nötter, ryggradslösa djur samt ungdjur från ryggradsdjur som föda. I flera studier publicerades att dessa kapuciner använder stenar för att krossa nötternas skal. Nötterna placeras innan på en statisk grund.

En flock består av 6 till 20 individer och vanligen finns fler honor än hannar. De etablerar en hierarki. En studie från 2017 upptäckte att brunstiga honor kastar stenar och kvistar mot hannarna för att få deras uppmärksamhet.

Djuret jagas och flera exemplar fångas för att hålla som sällskapsdjur. Allmänt är populationen och utbredningsområdet stora. IUCN listar Sapajus libidinosus därför som livskraftig (LC).

Referenser 

Cebusliknande brednäsor
Däggdjur i neotropiska regionen
Ester Bolinder

Ester Alexandra Bolinder, född Nordquist 18 juni 1894 i Sundsvall, död 21 februari 1984 i Stockholm, var en svensk författare.

Ester Bolinder var dotter till sågverkschefen Alfred Nordquist och Nella Fernlund. Hon växte upp i Gävle. Från 1913 var hon gift med forskningsresanden Gustaf Bolinder. Hon följde maken på hans resor till Sydamerika och Afrika, bland annat på en tvåårig forskningsresa till Colombia som även blev deras bröllopsresa. Hon skildrade den i boken Med lilla Sif hos indianerna (1921) som blev hennes debut som reseskildrare.

Hon var också verksam som ungdomsförfattare och skrev sammanfattningsvis tolv flickböcker med resemotiv som utkom i serien B. Wahlströms ungdomsböcker. Ett återkommande motiv i hennes romaner är en svensk flicka som reser utomlands, träffar en infödd flicka och lär sig om olika seder och traditioner.

Bibliografi

Källor

Noter 

Svenskspråkiga författare
Författare från Sundsvall
Avlidna 1984
Födda 1894
Svenska författare
Kvinnor
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Författare från Medelpad
James George

James D. "Jim" George, född 1 juni 1935 i Akron i Ohio, är en amerikansk före detta tyngdlyftare.

George blev olympisk silvermedaljör i 82,5-kilosklassen i tyngdlyftning vid sommarspelen 1960 i Rom.

Källor 

Amerikanska tyngdlyftare
Amerikanska olympiska silvermedaljörer
Amerikanska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 1956
Olympiska silvermedaljörer 1960
Tävlande i tyngdlyftning vid olympiska sommarspelen 1956
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1956 från USA
Tävlande i tyngdlyftning vid olympiska sommarspelen 1960
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1960 från USA
Födda 1935
Levande personer
Män
Personer från Akron, Ohio
Henri Bardy

Henri George Adolphe Bardy, född 22 januari 1875 i Helsingfors, död där 28 augusti 1944, var en finländsk läkare.

Bardy blev medicine och kirurgie doktor 1906. Han blev 1908 assistent vid Maria sjukhus kirurgiska avdelning och tio år senare underläkare samt 1919 överläkare; 1927 utsågs han till sjukhusets direktör. Han var från 1914 docent i kirurgi vid Helsingfors universitet.

Bardy utmärkte sig som en av landets skickligaste kirurger och lanserade bland annat en ny teknik vid gallstensoperationer. Han hade även omfattande humanistiska och sociala intressen; 1924 fick Maria sjukhus tack vare hans ansträngningar landets första socialsköterska. I unga år var han även idrottsman med konståkning på skridskor som specialitet. Han erhöll professors titel 1935.

Källor 
 

Finländska innehavare av professors namn
Finländska kirurger
Födda 1875
Avlidna 1944
Läkare från Helsingfors
Män
Stanley Stanczyk

Stanley Anthony "Stan" Stanczyk, född 10 maj 1925 i Armstrong i Wisconsin, död 3 juli 1997 i Miami, var en amerikansk tyngdlyftare.

Stanczyk blev olympisk guldmedaljör i 82,5-kilosklassen i tyngdlyftning vid sommarspelen 1948 i London.

Källor 

Amerikanska tyngdlyftare
Amerikanska olympiska guldmedaljörer
Amerikanska olympiska silvermedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1948
Olympiska silvermedaljörer 1952
Tävlande i tyngdlyftning vid olympiska sommarspelen 1948
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1948 från USA
Tävlande i tyngdlyftning vid olympiska sommarspelen 1952
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1952 från USA
Födda 1925
Avlidna 1997
Män
Boda bruk

Boda bruk är en skogsegendom och tidigare järnbruk i Enångers socken, Gävleborgs län. 

Järnbruket, som hade sin storhetstid under förra hälften av 1800-talet, privilegierades 1770 som annex till Långvinds bruk och erhöll förnyade privilegier 1830. Boda bruk hade ursprungligen egen masugn, men den lades ned efter en tid och masugnen i Långvind fick betjäna båda bruken. År 1835 hade Boda bruk hade två stångjärnshammare och fyra härdar. Boda järnbruk lades ned i mitten av 1880-talet. År 1922 ägdes Boda bruk av disponent Helge Norén i Stockholm.

Vid Boda bruk finns numera Boda naturreservat.

Källor

Boda bruk

Orter i Hudiksvalls kommun
Svenska järnbruk
Theta1 Microscopii

Theta1 Microscopii (θ1  Microscopii, förkortat Theta1 Mic, θ1  Mic) som är stjärnans Bayerbeteckning, är en ensam stjärna belägen i den sydöstra delen av stjärnbilden Mikroskopet. Den har en skenbar magnitud på 4,82 och är synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 16,5 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 200 ljusår (ca 60 parsek) från solen.

Egenskaper 
Theta1 Microscopii är en blå till vit stjärna i huvudserien av spektralklass A7VpSrCrEu. Den har en massa som är ca 2,3 gånger större än solens massa, en radie som är ca 2,2 gånger större än solens och utsänder från dess fotosfär ca 37 gånger mera energi än solen vid en effektiv temperatur på ca 11 300 K.

Theta1 Microscopii är rapporterad som en α² CVn-variabel med en period på 2,125 dygn och en variation från magnitud 4,77 till 4,87, samt som en kemiskt märklig stjärna med starka metalliska emissionslinjer i dess spektrum.

Källor

Referenser

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/theta1microscopii

	
Stjärnbilden Mikroskopet
Bayerobjekt
Huvudseriestjärnor klass A
HD-objekt
Julius Melzer

Julius Melzer, född den 11 juni 1878 i dåvarande Stolp, Tyskland (nuvarande Słupsk, Polen), död den 20 december 1934 i São Paulo, Brasilien, var en tysk-brasiliansk entomolog som var specialiserad på långhorningar i Sydamerika.

Källor

Brasilianska entomologer
Tyska entomologer
Män
Födda 1878
Avlidna 1934
Lonchophylla inexpectata

Lonchophylla inexpectata är en fladdermus i familjen bladnäsor som förekommer i östra Brasilien.

Arten har i princip samma utseende som Lonchophylla mordax. Pälsen på ovansidan är brun och undersidan är täckt av ljusbrun till vitaktig päls. Det som skiljer arterna från varandra är utformningen av knölarna på kindtänderna. På framsidan av de övre hörntänderna finns hos Lonchophylla inexpectata ingen ränna. Individen som undersöktes vid artens beskrivning (holotyp) hade 34,6 mm långa underarmar och en vikt av 8,2 g.

Denna fladdermus lever i biomen Caatinga som liknar en torr savann med buskar.

Referenser 

Bladnäsor
inexpectata
Däggdjur i neotropiska regionen
2085 Henan

2085 Henan eller 1965 YA är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 20 december 1965 av Purple Mountain-observatoriet i Nanjing, Kina. Den är uppkallad efter den kinesiska provinsen Henan.

Asteroiden har en diameter på ungefär 13 kilometer. Den tillhör och har givit namn åt asteroidgruppen Henan.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Henan-asteroider
Småplaneter namngivna efter platser
Astronomiska upptäckter av Purple Mountain-observatoriet
Astronomiska upptäckter 1965
Henan
André Seyrig

André Seyrig, född 1897, död den 3 januari 1945 i Antananarivo, Madagaskar, var en entomolog som var specialiserad på brokparasitsteklar.

Källor
 

Entomologer
Män
Födda 1897
Avlidna 1945
Ototylomys chiapensis

Ototylomys chiapensis är ett däggdjur i familjen hamsterartade gnagare som förekommer i södra Mexiko. Före 2017 antogs populationen tillhöra den storörade klätterråttan.

Utseende 
Arten når en kroppslängd (huvud och bål) av 139 till 194 mm, en svanslängd av 135 till 174 mm och en vikt av 55 till 165 g. Den har 30 till 34 mm långa bakfötter och 20 till 27 mm stora öron. Jämförd med den storörade klätterråttan har Ototylomys chiapensis oftast större bakfötter och den saknar den vita fläcken vid varje öra. Dessutom har Ototylomys chiapensis mörkare päls på undersidan, med undantag för några vitaktiga fläckar. Håren som inte är helt vita är mörka nära roten och rödbruna, ljusbruna eller gråbruna vid spetsen. Ovansidan har därför ett brunt utseende och undersidan är lite ljusare.

Utbredning 
Individer av arten hittades vid två ställen i delstaten Chiapas i södra Mexiko. Regionen är ett karstlandskap med torra och fuktiga årstider. Habitatet utgörs av skogar med ormbunkar, mossa och andra kärlväxter som undervegetation.

Ekologi och status 
Klätterråttor från delstaten Chiapas hölls under 1970-talet i fångenskap. De tillhörde kanske denna art och åt främst korn och andra frön. I mindre mått togs frukter som föda.

I utbredningsområdet pågår några skogsavverkningar. Dessutom är regionen där arten lever liten. Studien som godkände Ototylomys chiapensis som art föreslår att den listas som akut hotad (CR).

Referenser 

Hamsterartade gnagare
Däggdjur i neotropiska regionen
William Wright Smith

William Wright Smith, född den 2 februari 1875 i Lochmaben, död den 15 december 1956 i Edinburgh, var en skotsk botaniker.

Mellan 1922 och 1956 var han drottningens botaniker i Skottland, föreståndare för Royal Botanic Garden Edinburgh och professor i botanik vid Edinburghs universitet.

Smith adlades 1932 och blev Fellow of the Royal Society 1945.

Källor

Skotska botaniker
Brittiska professorer i botanik
Personer verksamma vid Edinburghs universitet
Ledamöter av Royal Society
Män
Födda 1875
Avlidna 1956
Alumner från Edinburghs universitet