kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Tristan Jarry

Tristan Jarry, född 29 april 1995, är en kanadensisk professionell ishockeymålvakt som är kontrakterad till Pittsburgh Penguins i National Hockey League (NHL) och spelar för deras primära samarbetspartner Wilkes-Barre/Scranton Penguins i American Hockey League (AHL). Han har tidigare spelat på lägre nivå för Edmonton Oil Kings i Western Hockey League (WHL).

Jarry draftades i andra rundan i 2013 års draft av Pittsburgh Penguins som 44:e spelare totalt.

Referenser

Externa länkar
Tristan Jarry NHL Statistics – Hockey-Reference.com
Tristan Jarry hockey statistics and profile at hockeydb.com
Tristan Jarry – player profile at The Hockey News

Spelare i Pittsburgh Penguins
Spelare i Wilkes-Barre/Scranton Penguins
Spelare i Edmonton Oil Kings (2007–)
Kanadensiska idrottare under 2000-talet
Kanadensiska ishockeymålvakter
Idrottare från British Columbia
Personer från Surrey, British Columbia
Levande personer
Födda 1995
Män
Spelare valda i NHL Entry Draft 2013
Spelare valda av Pittsburgh Penguins i NHL Entry Draft
Emilio Salafia

Emilio Salafia, född 10 oktober 1910 i Palermo, död 24 maj 1969 i Palermo, var en italiensk fäktare.
Salafia blev olympisk silvermedaljör i sabel vid sommarspelen 1928 i Amsterdam och vid sommarspelen 1932 i Los Angeles.

Källor 

Italienska fäktare
Italienska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1932
Olympiska silvermedaljörer 1928
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1932 från Italien
Tävlande i fäktning vid olympiska sommarspelen 1932
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1928 från Italien
Tävlande i fäktning vid olympiska sommarspelen 1928
Födda 1910
Avlidna 1969
Män
Personer från Palermo
Norma John

Norma John är en finsk indiepopduo. Gruppen består av Lasse Piirainen och Leena Tirronen. De representerade Finland i Eurovision Song Contest 2017 med låten "Blackbird". Duon placerade sig på plats 12 i den första semifinalen och gick därmed inte vidare till final, trots att deras bidrag förväntats göra detta.

Referenser 

Finländska musikgrupper
Deltagare i Eurovision Song Contest 2017
Artister som representerat Finland i Eurovision Song Contest
Finländska duogrupper
Blackbird (låt av Norma John)

Blackbird är en låt framförd av indiepopduon Norma John. Låten är skriven och producerad av duons medlemmar Lasse Piirainen och Leena Tirronen. Den representerade Finland i den första semifinalen av Eurovision Song Contest 2017, med startnummer 7, och kom inte vidare till final.

Referenser

Musiksinglar 2017
Bidrag till Eurovision Song Contest 2017
Engelskspråkiga sånger
Finlands bidrag i Eurovision Song Contest
Skeletons (låt av Dihaj)

Skeletons är en låt framförd av sångerskan Dihaj. Låten är skriven och producerad av Isa Melikov och Sandra Bjurman. Den kommer att representera Azerbajdzjan i den första semifinalen av Eurovision Song Contest 2017, med startnummer 8.

Referenser

Musiksinglar 2017
Bidrag till Eurovision Song Contest 2017
Engelskspråkiga sånger
Azerbajdzjans bidrag i Eurovision Song Contest
Saltarö-Skärmarö naturreservat

Saltarö-Skärmarö ligger på östra delen av Värmdölandet i Värmdö kommun i närheten av fritidshusområet Saltarö och Skärmarö, i Värmdö distrikt i Uppland (Stockholms län). Det har en areal av 127 hektar. Reservatet bildades 21 januari 1965.

Reservatet
Reservatet består huvudsakligen av ett barrskogsområde med en mosaik av hällmarker, granskogar med lövinslag och våtmarker. Då skogsbruk inte har bedrivits under lång tid har skogen utvecklats till en tämligen orörd naturskog. Kärrmarkerna varierar från helt trädlösa fattigkärr till al- och björkkärr med betydligt rikare flora. Djurlivet är rikt och fågelarter som fiskgjuse, ormvråk, orre, ugglor och flera hackspettsarter har iakttagits.

Referenser

Externa länkar
 Stockholms länsstyrelse: Saltarö-Skärmarö ordningsföreskrifter

Naturreservat i Värmdö kommun
Naturskyddsområden bildade 1965
Sidor om naturreservat i Stockholms län som saknar länkar till Länsstyrelsen
Lipót Schulhof

Lipót (eller Léopold) Schulhof, född den 12 mars 1847 i Baja i Ungern, död den 10 oktober 1921 i Paris, var en fransk astronom.

Schulhof var en tid anställd vid observatoriet i Wien och vid den österrikiska gradmätningen under Theodor von Oppolzer. Han begav sig därefter till Paris och var 1875–1915 kalkylator vid Bureau des longitudes. Schulhof beräknade flera planet- och kometbanor; bland dessa kan nämnas hans arbete tillsammans med Joseph Bossert om kometen från 1812: Sur l'orbite de la comète de 1812 (Pons) et sur son prochain retour (1883). I Annuaire publicerade han talrika meddelanden om kometerna under tiden 1800–1880 och han beräknade från 1878 tillsammans med Rodolphe Radau måntabellerna efter Delaunays teori. Han diskuterade Ralph Allan Sampsons tabeller för Jupiters månar; Schulhof beräknade tillsammans med Bossert och efter dennes död stjärnors egenrörelse (Catalogue des mouvements propres de 5671 étoiles, 1920). Av hans övriga arbeten kan nämnas Sur les étoiles filantes (1894).

Minor Planet Center listar honom som upptäckare av 1 asteroid.

Asteroiden 2384 Schulhof är uppkallad efter honom.

Asteroider upptäckta av Lipót Schulhof

Se även 
Astronomiska upptäckter av L Schulhof

Källor 
  

Franska astronomer under 1800-talet
Franska astronomer under 1900-talet
Personer från Baja
Födda 1847
Avlidna 1921
Män
Salmonsens
Fågelfängare

Fågelfängare kan avse:

 Fågelfängare - föråldrat uttryck för person som yrkesmässigt eller med förkärlek bedriver fågeljakt
 Fågelfängare - alternativnamn på arter i ett släkte av underblomsväxter, se Pisonia brunoniana
 Henrik I Fågelfängaren (876–936), smeknamn på den tyske kejsaren Henrik I av Sachsen

Se även 
 Papageno – fågelfängare i Mozarts Trollflöjten.
Delta Cephei

Delta Cephei (δ Cep, δ Cephei) är Bayer-beteckningen för en kvadrupelstjärna belägen cirka 887 ljusår bort i den norra cirkumpolära stjärnbilden Cepheus. På detta avstånd är den skenbara magnituden hos stjärnan minskad med 0,23 på grund av skymning av gas och rymdstoft längs siktlinjen. Stjärnan är prototyp till Cepheidvariabelstjärnor som genomgår periodiska förändringar av ljusstyrkan.

Upptäckten av Delta Cephei 
År 1874 upptäckte John Goodricke att Delta Cephei var en variabel stjärna. Han beskrev sin första observation den 19 oktober 1784, följt av en serie regelbundna observationer de flesta nätter fram till den 28 december. Ytterligare observationer gjordes under det första halvåret 1785 och variabiliteten beskrevs i ett brev daterat den 28 juni 1785. Formellt offentliggörande kom den 1 januari 1786.  Detta var den andra variabla stjärnan av denna typ som upptäckts, sedan Eta Aquilae upptäckts bara några veckor tidigare den 10 september 1784.

Egenskaper
Förutom att vara en prototyp, är Delta Cephei bland de, från solen räknat, närmaste stjärnorna av den här typen av variabler, med bara Polstjärnan närmare. Dess variabilitet orsakas av regelbundna pulsationer i de yttre skikten av stjärnan. Den varierar från magnitud 3,48 - 4,37 och även dess spektraltyp varierar från omkring F5 till G3. Pulsperioden är 5,366249 dygn, med ökning till maximum snabbare än den efterföljande nedgången till minimum.

Då perioden för denna klass av variabel beror på stjärnans ljusstyrka, är Delta Cephei av särskild betydelse som en kalibrator för relationen mellan perioden och ljusstyrkan, eftersom dess avstånd är ett av de mest exakt fastställda för en Cepheid. Denna noggrannhet är avhängig av dess plats i en stjärnhop  och tillgängligheten av exakta parallaxer erhållna från rymdteleskopet Hubble/Hipparcos. 

Stjärnor av denna typ antas ha samlat massa på 3-12 gånger solens och sedan ha passerat genom huvudserien som stjärnor av B-typ. Med väte som förbrukas i sin kärnområde, passerar nu dessa instabila stjärnor senare skeden av kärnbränning.  Den uppskattade massan av Delta Cephei, såsom härledd från färgindex, är 4,5 ± 0,3 gånger solens massa. Som jämförelse är massan som härrör från evolutionära modeller 5,0 - 5,25 gånger solens massa. I detta skede av sin utveckling, har de yttre skikten av stjärnan expanderade till ett genomsnitt av 44,5 gånger solens omkrets.

Delta Cephei avger omkring 2 000 gånger solens ljusstyrka från dess yttre atmosfär. Detta leder till en stark stjärnvind, som i kombination med pulsationer och stötar i stjärnans atmosfär, matar ut massa med en hastighet av (1,0 ± 0,8) x 10 -6 solmassor per år, eller motsvarande solens massa på ungefär en miljon år.

Källor

Referenser

Externa länkar
 http://stars.astro.illinois.edu/sow/deltacep.html
 https://web.archive.org/web/20170411055025/http://www.starobserver.eu/multiplestars/deltacephei.html
 http://earthsky.org/brightest-stars/delta-cephei-the-kings-famous-variable-star

Stjärnbilden Cepheus
Dubbelstjärnor
Klassiska cepheidvariabler
Bayerobjekt
Flamsteedobjekt
HR-objekt
HD-objekt
Antoine Vitez

Antoine Vitez, född 20 december 1930 i Paris, död där 30 april 1990, var en fransk teaterregissör, skådespelare och poet.

Biografi
Antoine Vitez tog en examen i ryska vid l'École nationale des langues orientales och har översatt bland andra Anton Tjechov, Vladimir Majakovskij, Maksim Gorkij och Michail Sjolochov. Han debuterade som skådespelare 1949 på Théâtre Maubel i Paris. 1950 lämnade han Conservatoire national supérieur d'art dramatique (CNSAD) i Paris utan någon examen. Han anslöt sig på 1950-talet till Parti communiste français men lämnade partiet på grund av Sovjetunionens invasion i Afghanistan 1979. 1960-1962 var han privatsekreterare åt Louis Aragon när denne skrev ett verk om Sovjetunionens historia. Under början av 1960-talet studerade han för skådespelerskan Tania Balachova, skrev teaterkritik i tidskriften Théâtre populaire, gjorde inläsningar för radio och dubbade filmer. 1966 debuterade han som regissör med en framgångsrik uppsättning av Sofokles Elektra på teatern Maison de la Culture de Caen. Samma år började han undervisa hos Jacques Lecoq och 1968 blev han lärare på samma teaterutbildning som han lämnat 1950. 1972 grundade han Théâtre des Quartiers d'Ivry i Paris samt workshopen Ateliers d'Ivry som var en mötesplats för professionella och amatörer. I Ivry gjorde han bland annat en uppmärksammad svit Molière-uppsättningar. Han gav ut två diktsamlingar, en 1976 och en 1981. Samma år blev han chef för Théâtre national de Chaillot i Paris som han omvandlade till en modern folkteater i Jean Vilars anda. Där stannade han tills han 1988 blev chef för Frankrikes nationalteater Comédie-Française. 1975 var en av hans uppsättningar för första gången inbjuden till Avignonfestivalen, vilket sedan hände ytterligare sex gånger, sista gången 1988 med Les Apprentis Sorciers (Trollkarlens lärlingar) av Lars Kleberg. Hans samlade skrifter om teater gavs postumt ut i fem volymer.

Referenser

Källor
 Antoine Vitez, Nationalencyklopedin (läst 10 april 2017)
 Antoine Vitez, Encyclopédie Larousse (läst 10 april 2017)
 Antoine Vitez, Encyclopædia Universalis (läst 10 april 2017)
 Antoine Vitez, Théâtre National de Chaillot (läst 10 april 2017)
 Leif Zern: Vitez har lämnat scenen, Expressen 8/5 1990

Noter

Externa länkar
 Antoine Vitez i Internet Movie Database (IMDb)
 Antoine Vitez i Libris

Franska teaterregissörer
Franska skådespelare under 1900-talet
Franska teaterchefer
Franska teaterpedagoger
Franska teaterteoretiker
Franska poeter under 1900-talet
Franskspråkiga poeter
Franska författare under 1900-talet
Franska översättare
Franskspråkiga översättare
Översättare från ryska
Skådespelare från Paris
Författare från Paris
Födda 1930
Avlidna 1990
Män
Pi Cassiopeiae

Pi Cassiopeiae (π Cassiopaiae, förkortat Pi Cas, π Cas), som är stjärnans Bayer-beteckning,  är en snäv dubbelstjärna  belägen i den södra delen av stjärnbilden Cassiopeja. Den har en skenbar magnitud på 4,95, är synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 18,6 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 175 ljusår (ca 54 parsek) från solen.

Egenskaper
Primärstjärnan, Pi Cassiopeiae A, är en blå till vit stjärna i huvudserien av spektralklass A5 V. Stjärnan har en beräknad massa som är ca 1,8 gånger större än solens massa, en radie som är omkring 50 procent större än solens och utsänder från dess fotosfär ca 22 gånger mera energi än solen vid en effektiv temperatur av ca 8 400 K.

Pi Cassiopeiae är en dubbelsidig spektroskopisk dubbelstjärna med en omloppsperiod på nästan två dygn i en cirkulär bana och en ellipsoidisk variabel (ELL). Stjärnan varierar i magnitud 5-5,02 med en period av 0,98211 dygn eller 23,571 h.

Se även 
 Variabla stjärnor

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/picassiopeiae

Stjärnbilden Cassiopeja
Huvudseriestjärnor klass A
Dubbelstjärnor
Bayerobjekt
Flamsteedobjekt
Ellipsoidiska variabler
HR-objekt
HD-objekt
Saturnus tecken

Saturnus tecken är en roman av Ulrika Kärnborg utgiven 2016.

Den är en historisk roman som utspelar sig i Sverige på 1600-talet. I centrum för berättelsen står den intrigerande rikskanslern Axel Oxenstierna som stod kung Gustav II Adolf nära och blev mycket inflytelserik. Romanen skildrar rivaliteten mellan Oxenstierna och drottningen Maria Eleonora av Brandenburg samt andra intriger där dvärgen Lisbeta som kommit till hovet också har en framträdande roll.

Saturnus tecken är första delen i en romandiptyk om stormaktstiden.

Mottagande
Flera kritiker jämförde Kärnborg med Hilary Mantel och dennes romaner om Tudortiden. Kärnborg berömdes av flera kritiker för sin tidsskildring. "Saturnus tecken är tveklöst ett gediget stycke historisk roman. Tiden får kropp i mustiga miljöskildringar och maktmanipulationerna blottas med eleganta snitt” skrev Ann Lingebrandt i Sydsvenskan. I en recension i Svenska Dagbladet tyckte dock Sebastian Lönnlöv att författaren visserligen är påläst men inte lyckas få fram någon dramatik och spänning i det stora innehållet.

Källor

Svenska romaner
Skönlitteratur 2016
Historiska romaner
1600-talet i skönlitteratur
Kulturella återgivningar av Axel Oxenstierna
Kulturella återgivningar av Gustav II Adolf
Hemskär, Värmdö kommun

Hemskär är en ö i Nämdö socken i Värmdö kommun, nordväst om Ängskär. Ön har en yta på 24 hektar.

Hemskär ansågs länge som en ö av mycket lågt värde; ön är karg och bergig och dög inte som betesö. En del tallskog finns på ön. Ön har numera åtta fastigheter, av vilka en är permanentbostad och sju fritidshus.

Källor 
 Sveriges öar, 3:e upplagan 2013, Anders Källgård s. 321.

Öar i Värmdö kommuns skärgård
I.B.I

I.B.I (hangul: 아이비아이) är en sydkoreansk tjejgrupp bildad 2016 av LOEN Entertainment.

Gruppen består av de fem medlemmarna Haein, Sohee, Chaekyung, Suhyun och Hyeri. Alla medlemmarna deltog 2016 i talangtävlingen Produce 101 på TV-kanalen Mnet.

Medlemmar

Diskografi

Singlar

Soundtrack

Källor 
Artistinformation och diskografi på MelOn

Externa länkar 

Sydkoreanska musikgrupper
Musikgrupper bildade 2016
WP:Projekt Korea
Kjell Qvale

Kjell Qvale, född 7 juli 1919, död 2 november 2013, var en norsk-amerikansk affärsman. Qvale utmärkte sig inom bilvärlden som importör av bland annat Jaguar på amerikanska västkusten och hans engagemang i skapandet av Jensen Healey samt ägandet av Jensen Motors.

Qvale började importera brittiska MG till USA och sedan tillkom Austin, Morris, Jaguar och Rolls-Royce. Senare kom han även att importera Volkswagen, Porsche, De Tomaso, Maserati och Lamborghini.

Källor

Män
Födda 1919
Avlidna 2013
Personer inom USA:s näringsliv
Alumner från University of Washington
Rodolphe Radau

Jean Charles Rodolphe Radau, född 22 januari 1835 i Angerburg, Preussen, död den 21 december 1911 i Paris, var en tyskfödd fransk astronom.

Radau begav sig 1858 till Paris, där han blev naturaliserad fransman och vetenskaplig medarbetare i ett flertal stora tidningar och tidskrifter, särskilt Revue des deux Mondes. Vid sidan av sin journalistiska verksamhet ägnade han sig åt rent vetenskapliga arbeten, särskilt inom astronomi, fysik och närliggande ämnen. Radau tilldelades Lalandepriset 1884. Han blev 1897 ledamot av Franska institutet och 1899 av Bureau des longitudes i Paris. Radaus främsta vetenskapliga arbeten avhandlade frågor inom den teoretiska astronomin samt teorin för den atmosfäriska refraktionen. I en serie avhandlingar över trekropparsproblemet visade han, hur de differentialekvationer, till vilka detta problem leder, kan väsentligen förenklas. Han ägnade även flera arbeten åt teorin för jordens form, och han leddes därvid på teoretisk väg till en uppskattning av jordens avplattning, som avvek från det då på grund av observationerna som sannolikast ansedda värdet, men som genom senare observationsresultat bekräftats. Hans arbeten över teorin för månens rörelse lämnade viktiga bidrag till denna teori, och han erhöll därför av Franska vetenskapsakademien 1892 ett för behandlingen av detta ämne utsatt pris. Radaus inte minst viktiga arbeten är de som behandlar refraktionsteorin. Det sista av dessa arbeten, Essai sur les réfractions astronomiques (1889), innehåller på hans teoretiska undersökningar baserade refraktionstabeller.

Källor 

 

Franska astronomer under 1800-talet
Ledamöter av Franska vetenskapsakademien
Mottagare av Lalandepriset
Personer från Ostpreussen
Födda 1835
Avlidna 1911
Män
Ugglan
Mats Andersson (finansman)

Mats Andersson, född 1954, är en svensk finansman och fondförvaltare. Efter tidigare uppdrag på Warburg, Deutsche Bank och Skandia Liv tog han över som vd för Fjärde AP-fonden (AP4) där han drev arbetet med att ställa om investeringar på energiområdet till fossilfria aktörer inom ramarna för regeringens direktiv Fossilfritt Sverige som engagerar mer än 200 företag, kommuner, län, regioner, och andra organisationer. Han samarbetade även aktivt med FN för att öka medvetenheten kring de risker klimatförändringen medför ur ett finans- och investeringsperspektiv.

Andersson var en drivkraft bakom projektet Portfolio Decarbonization Coalition (PDC) som grundades och medfinansierades av AP4 tillsammans med FN:s miljöprograms finansinitiativ (UNEP FI), Amundi, och Carbon Disclosure Project (CDP). Initiativet omsattes i praktiken av Andersson genom att låta AP4 kraftigt minska eller helt göra sig av med sitt amerikanska aktieinnehav i företag med högt koldioxidavtryck, kombinerat med en ny strategi för innehav på tillväxtmarknader i företag med lågt avtryck.

Andersson tilldelades 2016 års Chief Investment Officer’s Lifetime Achievement Award. Han rankades 2015 på femte plats på Financial News "100 Most Influential List" i kategorin för pensionsinvesteringar, och samma år på fjärde plats på Sovereign Wealth Fund Institutes "Public Investor 100"-lista.

Han lämnade Fjärde AP-fonden i mars 2016 för att bland annat agera vice styrelseordförande i Global Challenges Foundation med särskilt fokus på global governance och globala katastrofrisker. I december 2016 tillsattes han av regeringen som särskild utredare med "uppdrag att kartlägga hur marknaden för gröna obligationer kan främjas".

Referenser

Män
Födda 1954
Levande personer
Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Piaggio Ape

Piaggio Ape är en trehjulig skotermodell med stort lastutrymme som tillverkas av Piaggio sedan 1948. Namnet kommer från italienskans ord för bi. De flesta tillverkas i Indien av Piaggio India. Den tillverkas i ett antal olika modeller och med olika motoralternativ.

Referenser

Piaggio
A4260

A4260 är en väg som leder från A422 Henneff Way, Banbury till Frieze Way nära Oxford. Vägen har en körbana för majoriteten av rutten, förutom vid en del nära Steeple Aston i ungefär 1,4 km och vid Frieze Way där A4260 möter A34 vid Peartree Interchange, Oxford, där vägen har två körbanor. Vägen passerar genom Bodicote, Adderbury, Deddington och Kidlington.

Referenser 

Vägar i Storbritannien
Evald Ängermark

Carl Evald August Ängermark ursprungligen Andersson, född 12 november 1914 i Norums socken, Gävleborgs och Bohus län, död 2 maj 1996, var en svensk yrkesmålare och konstnär.

Han var son till lantbrukaren Karl Andersson och Alma Sofia Svensson och gift med Gunborg Aurora Karlsson (1917–1999). Ängermark utbildade sig till yrkesmålare 1930–1936 och studerade konst vid kvällsundervisningen på Slöjdföreningens skola i Göteborg 1935–1936 och via korrespondens undervisning samt för Jöran Salmson vid Arbetarnas bildningsförbund i Göteborg. Han medverkade i en samlingsutställning på Vänersborgs museum 1966 och i utställningar arrangerade av lokala konstföreningar. Han målade till en början en mängd skiftande motiv men från omkring 1950 blev det uteslutande marinmålningar. Ängermark är representerad vid Vänersborgs museum med gouachen Vänerslupen Rosander och oljemålningen Vänergalesen Alexandra. Makarna Ängermark är begravda på Stora Askeröns kyrkogård.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V sid 792, Allhems Förlag, Malmö.

Noter

Svenska marinmålare
Svenska målare under 1900-talet
Personer från Norums socken
Födda 1914
Avlidna 1996
Män
Adele Änggård

Adele Änggård, född Hankey 1933, är en engelsk-svensk scenograf och kostymskapare. Under sin karriär har hon verkat på scener runt om i Europa och Skandinavien. Hon har också studerat arkeologi och bidragit med nya tolkningar av Europas tidiga civilisationer.

Utbildning 
Adele Änggård studerade 1948-1953 balett, scenografi och kostym på Elmhurst Ballet School of Music and Drama. 1960-1963 följde hon Paul Colins kurser i konstnärlig gestaltning, studerade på Académie Julian och arbetade i André Lhotes atelje. 1972 studerade hon television och film på College de San Mateo.

Karriär 
Änggårds rika teaterkarriär 1957-2000 består av omkring 80 produktioner. Hennes skapande utmärks av en påfallande enkelhet och av en tydlig visuell gestaltning av föreställningens budskap och skådespelarnas insatser. Hon är representerad vid Scenkonstmuseet och finns med i Svenskt konstnärslexikon (del V, sid 792).

Särskilt viktiga operaföreställningar
Mäster Pedros Marionetter, Drottningholms Slottsteater (1957), regissör Göran Gentele.
Il pastor fido, Den Norske Opera, Oslo (1979), regissör Bengt Peterson.
La Bohème, Kungliga Operan, Stockholm (1994), regissör Bengt Peterson.

Särskilt viktiga balettföreställningar
While the spider slept, Kungliga Baletten, Stockholm (1966) och Royal Winnipeg Ballet (1967), koreograf Brian Macdonald.
Kampen om kungakronan, Nyköping (1986), Malmö Stadsteater och SVT (1990), koreograf Birgit Cullberg.

Särskilt viktiga teaterföreställningar
King Lear, Royal Shakespeare Company (biträdande scenograf) (1962) med världsturné 1964, regissör Peter Brook.
The Depty, (le Vicaire), Theatre Athénée, Paris (1963), regissör Peter Brook.
En mans Hamlet, med Mikael Strandberg, Helsingborg (1991), regissör Anita Blom.
The Oresteia, Skillinge teater (1966), regissör Anita Blom.

Filmproduktion
King Lear, Filmways Inc. och Royal Shakespeare Company, Köpenhamn (1971), regissör Peter Brook.

Scenografi

Arkeologi 
Änggård har ett livslångt intresse för arkeologi och besökte på 60-talet Altamira och Lascaux tack vare sin faster Vronwy Hankey, specialist på Minoisk och Mykensk kultur. Hon studerade senare arkeologi på Södertörns universitet både på grundnivå och avancerad nivå.

Efter studierna publicerade hon 2016 boken A Humanitarian Past. Boken tillför en social dimension till Europas tidiga historia och utmanar konventionella föreställningar om de tidiga européerna som underutvecklade och förhistorisk konst som primitiv.

Noter 

Svenska målare under 1900-talet
Brittiska konstnärer 
Kvinnor
Födda 1933
Levande personer
Representerade vid Scenkonstmuseet
Svenska scenografer
Svenska kostymörer
Personer från Surrey
Binali Yıldırım

Binali Yıldırım, född 20 december 1955 i Refahiye i Erzincan, är en turkisk politiker och från 2016 till 2018 den 27:e och tidigare premiärministern i Turkiet. Han är även ledare för Rättvise- och utvecklingspartiet (AKP). Han var tidigare minister för transport, sjöfart och kommunikation nästan oavbrutet 2002–2013 och 2015–2016. Under 2014 och 2015 tjänstgjorde han som rådgivare till president Erdoğan.

Källor

Fotnoter

Externa länkar

Turkiets premiärministrar
Turkiska partiledare
Födda 1955
Levande personer
Män
Turkiska politiker under 2000-talet
Ronko

Ronko kan syfta på:
Ronko, Taipalsaari, Södra Karelen, 
Ronko, Karleby, Mellersta Österbotten,  (0,5 ha)

Listor över Sveriges insjöar baserat på namn