kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Arkiv Gävleborg

Arkiv Gävleborg är en ideell förening som vårdar och bevarar arkiv från föreningar, företag, byar och gårdar och i vissa fall enskilda personer i Gävleborgs län (Gästrikland och Hälsingland).

Arkivet ingår i kultursamverkansmodellen och har tillsammans med Länsmuseet Gävleborg och Hälsinglands museum varaktiga regionala uppdrag inom kulturarv och kulturmiljö.

Historik 
På 1920-talet påbörjades en insamling av arkivhandlingar från föreningar i Gävleområdet. Hjalmar Söderberg, och sedermera hans son Sigurd, samlade in material från nykterhetsloger, arbetarrörelse och frikyrkliga samfund. År 1955 invigdes ett arbetarrörelsens arkiv i Folkets hus källare i Gävle. Samlingen blev grunden till det länsomfattande arkiv som bildades år 1978.

Organisationen gick till en början under namnet Folkrörelsernas arkiv. År 2003 ändrades namnet till Arkiv Gävleborg. Samtidigt breddades verksamheten till att omfatta alla typer av enskilda arkivbildare. Idag ingår arkiv från föreningar, företag, gårdar, byar och privatpersoner. I samlingarna finns även fotografier, affischer och en samling fanor och standar. Vid utgången av verksamhetsåret 2021 uppgick antalet arkivbildare till 6 201, antalet volymer räknade 44 375 och antalet fanor 800.

Föremål

Affischer 
Arkivets samling av affischer består av drygt 3 000 objekt. Dessa berättar om kultur och nöjen, idrott och politik under över ett sekel i Gävleborgs län. Affischerna är digitaliserade och är sökbara på arkivets webbplats.

Fanor och standar 

År 2021 uppgick samlingen av fanor och standar till 800 objekt. Samlingen är sökbar via arkivets databas. Arkivet har bland annat publicerat boken "De bars främst i våra led ..." (1984) samt visat upp fanorna utställningar på flera håll i länet.

Fotografier och föremål på Digitalt Museum 
Sedan våren 2021 publicerar Arkiv Gävleborg fotografier och föremål ur samlingarna på Digitalt Museum.

Historiska dagstidningar 
Arkivet har både mikrofilmade tidningar och tidningar inbundna i lägg.

Tidningar på mikrofilm
Arbetarbladet 1902–2013
Gefle Dagblad 1895–2013
Gefle Posten 1864–1941
Hudiksvallsposten 1864–1945
Hudiksvalls Tidning 1909–1943
Ljusdals Tidning 1895–1945
Norrlands-Posten 1837–1956 (jan-febr 1946 saknas)
Söderhamnskuriren 1895–1945

Tidningar i lägg
Arbetarbladet 1902–2014
Hälsinglands Folkblad 1916–1934
Gefleposten 1868–1940
Gefleborgs läns tidning 1844, 1889, 1890
Gestrike- Upplands bygd 1910–1918
Norrlandsbladet 1908–1911, 1921–1923, 1936–1937
Norrlandsposten 1838–1956 (enstaka år saknas)
Sandvikens Tidning 1911–1979 (vissa år saknas)
Folkets röst 1942–1952
Arbetaren 1911–1957

Organisation

Finansiering
Arkivets ekonomi bygger på avgifter från medlemmarna. Region Gävleborg är huvudfinansiär. Länets kommuner ger bidrag till verksamheten.

Länsarkivarier 
Barbro Eriksson, 1976–2013
Ulla Ejemar, 2014–2021
Anders Wesslén, 2021–

Referenser

Externa länkar 
Officiell webbplats
Officiell webbplats för arkivets databas
Arkiv Gävleborg på DigitaltMuseum.se

Svenska arkivinstitutioner
Gävleborgs län
Organisationer bildade 1978
Organisationer i Gävle
Johan Stensson Rothman

Johan Stensson Rothman, född 24 februari 1684 i Växjö, död där 20 juli 1763, var en svensk lärare och läkare.

Johan Stensson Rothman var son till kyrkoherden Sten Svensson Rothman och brorson till Johan Svensson Rothman. Han blev student vid Uppsala universitet 1703, var prosektor i Stockholm 1705 och avlade medicine kandidatexamen inför Collegium medicum 1710. Efter tjänstgöring som extraordinarie pestläkare i Stockholm och läkare vid finska eskadern reste han 1713 till Holland, där han samma år blev medicine doktor i Harderwijk, studerade därefter i Leiden och återkom 1714 till Sverige. 1714–1755 var han provinsialläkare i Kronobergs län och samtidigt 1714–1751 lektor i logik och fysik vid Växjö gymnasium. Han uppehöll dock lektoratet först från 1720. Rothman fick 1722 titeln assessor i Collegium medicum och uppfördes 1744 i första förslagsrummet till professur i medicin vid Lunds universitet men blev förbigången. 1749 blev han blind. Bland hans skrifter märks främst hans doktorsavhandling om böldpesten i Stockholm 1710. Hans största förtjänst inför eftervärlden var att han som lärare åt Carl von Linné under dennes skoltid 1726–1727 på allvar tog sig an honom och därigenom räddade honom åt vetenskapen. Medan de flesta övriga lärare misströstade i fråga om Linnés lämplighet för studier såg Rothman hans begåvning och tog sig han honom, och främst genom enskild undervisning i hög grad bidrog till hans utveckling. Bland annat lärde han Linné Joseph Pitton de Tourneforts växtsystem och Sébastien Vaillants uppfattning om växternas sexualitet.

Källor 
 

Svenska läkare under 1700-talet
Svenska lärare under 1700-talet
Läkare från Växjö
Födda 1684
Avlidna 1763
Män
Roundnet

Roundnet (även kallat spikeball) är en nätsport. Sporten spelas mellan två lag, där det oftast är två spelare i varje lag.

Sporten skapades 1989 av Jeff Knurek, och är inspirerat av volleyboll. Sporten fick nytt liv 2008, då Spikeball Inc. började marknadsföra den.

Grundläggande regler 
I början av varje poäng ställer spelarna upp sig runt ett nät som står på marken. Poängen börjar med att en spelare slår en serve med handen så att bollen träffar nätet och studsar upp mot en motspelare. Därefter turas lagen om att slå bollen ner i nätet tills det att bollen går i marken. Efter serven får varje lag röra bollen tre gånger innan den måste slås ner i nätet igen. Det finns inga planhalvor, båda lagen får röra sig fritt runt nätet så fort serven har slagits.

Svenska mästerskapen
Svenska mästerskapen i roundnet är ett årligt återkommande svenskt mästerskap som arrangeras av Svenska roundnetförbundet.  Mästerskapen har arrangerats sedan 2020. Mästerskapen har sedan 2021 hållits i tre olika klasser: open, dam och mixed.

Referenser

Roundnet
BMW G70

BMW G70 är en personbil i BMW 7-serien som den tyska biltillverkaren BMW presenterade i april 2022. Utöver förbränningsmotorer kommer modellen även som ren elbil.

Motor

Referenser

Externa länkar
 BMW Sverige

G70
Bakhjulsdrivna fordon
Fyrhjulsdrivna fordon
Lanseringar 2022
Grades Singing

Grades Singing, född , död , var en amerikansk travare, mest känd för att ha varit det näst mest vinstrikaste stoet i historien, efter Peace Corps.

Karriär 
Grades Singing var ett brunt sto efter Texas och under Singing Bay (efter Duke Rodney). Hon föddes upp av Bay Jean Farm & Stables och ägdes under större delen av tävlingskarriären av Högtorps Gård AB i Sverige. Hon tränades inledningsvis av Hervé Filion och senare av Olle Goop.

Grades Singing tävlade mellan 1984 och 1991 och sprang in totalt  kr på 148 starter, varav 84 segrar, 21 andraplatser och 12 tredjeplatser. Hon tog karriärens största segrar i Breeders Crown Open Mare Trot (1986, 1987, 1989), Maple Leaf Trot (1986), Finlandialoppet (1987), Olympiatravet (1987), European Grand Circuit (1987), Gran Premio Lotteria (1988) och Grosser Preis von Bayern (1988). Hon kom även på andra plats i Prix d'Amérique (1987) och på tredje plats i Åby Stora Pris (1987), Preis der Besten (1988) och Elitloppet (1989).

Grades Singing valdes in i Canadian Horse Racing Hall of Fame 1996.

Som avelssto 
Grades Singing fick under sin livstid 11 svenskregistrerade avkommor. Hennes mest vinstrika avkomma var Smashing Victory.

Död 
Grades Singing avlivades den  efter att en tumör i lymfan upptäckts.

Referenser 

Hästar födda 1982
Hästar avlidna 2007
Kanadensiska travhästar
Anton Olsson

Anton Olsson, född 26 januari 2003 i Helsingborg, är en svensk professionell ishockeyspelare som spelar för Skellefteå AIK i SHL.

Klubbar
  Malmö Redhawks J20, Superelit (2018/2019 - 2019/2020)
  Malmö Redhawks, SHL (2019/2020 - 2021/2022)
  Skellefteå AIK, SHL (2022/2023 - )

Referenser

Noter 

Män
Födda 2003
Levande personer
Svenska ishockeyspelare
Ishockeyspelare i Skellefteå AIK
Svenska idrottare under 2000-talet
Idrottare från Helsingborg
Nina Statheus

Nina Linnéa Katarina Viola Statheus, mer känd som Nina Statheus, född 19 maj 1978, är en svensk bibliotekspedagog och författare. Hon är uppvuxen i Mälarbaden utanför Eskilstuna, men är numera bosatt i Nyköping. 

2019 debuterade Statheus med bilderboken Lugn och Fin på spökjakt. Det är en spökhistoria om två barn som flyttar till ett stort mystiskt hus, där det händer konstiga saker.

Bibliografi

Referenser 

Svenska författare under 2000-talet
Födda 1978
Levande personer
Kvinnor
Saint-Martial, Île de la Cité

Saint-Martial var en kyrkobyggnad i Paris, helgad åt den helige Martialis av Limoges. Kyrkan var belägen vid Impasse Saint-Martial på Île de la Cité i fjärde arrondissementet.

Historia
Kyrkan uppfördes under 1100-talet. 

I början av 1700-talet var kyrkan förfallen och man försökte förgäves att samla ihop medel till en restaurering. Kyrkan Saint-Martial revs år 1722.

I Musée de Cluny kan man beskåda en vigvattenskål och två kapitäl från kyrkan.

Källor

Webbkällor

Tryckta källor

Externa länkar

Romersk-katolska kyrkobyggnader helgade åt den helige Martialis av Limoges
Kyrkobyggnader invigda under 1100-talet
Ej längre existerande kyrkobyggnader i Paris
Romersk-katolska kyrkobyggnader rivna under 1700-talet
Paris fjärde arrondissement
Romersk-katolska kyrkobyggnader på Île de la Cité
Geopolitikens grunder

Geopolitikens grunder (eng. The Foundations of Geopolitics) är en bok från 1997 skriven av den ryske analytikern Aleksandr Dugin. Den beskriver hur Ryssland enligt Dugin bör agera geopolitiskt för att stärka sin position i framtiden. Boken anses allmänt vara pseudovetenskaplig.

Facklitteratur 1997
Nationalism i Ryssland
Geopolitik
HD 156274

HD 156274 ( eller HR 6416) är en trippelstjärna i den norra delen av stjärnbilden Akterskeppet som också har Gouldbeteckningen 41 G Arae. Den har en kombinerad skenbar magnitud av ca 5,48 och är svagt synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 113,6 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 29 ljusår (ca 9 parsek) från solen. Den rör sig bort från solen med en heliocentrisk radialhastighet på ca 25 km/s.

Egenskaper
Primärstjärnan HD 156274 A är en gul till vit stjärna i huvudserien av spektralklass G8 V. Den har en massa som är ca 0,8 solmassa, en radie som är ca 0,8 solradie och har ca 0,5 gånger solens utstrålning av energi från dess fotosfär vid en effektiv temperatur av ca 5 300 K.

Den svagare följeslagaren, HD 156274 B, är en röd dvärg med en massa som är ca 0,52 solmassa, en radie som är ca  0,65 solradie och har ett ovanligt spektrum som visar ett underskott av element med ett högre atomnummer än helium. Inga planetariska följeslagare har upptäckts i omloppsbana kring dessa stjärnor. Stjärnorna i systemet visar låg kromosfärisk aktivitet och har en netto egenrörelse på 52 km/s i förhållande till solen. Detta, i kombination med deras låga metallicitet, visar att paret tillhör den gamla populationen i Vintergatans skiva.

De två stjärnorna delar en mycket elliptisk bana med uppskattningarna av omloppsperioden som sträcker sig från 693 till 2 200 år, och den genomsnittliga separationen av de två stjärnorna är ca 210 AE.

HD 156274 är troligen en trippelstjärna, bestående av komponenterna A som antas vara en spektroskopisk dubbelstjärna och B som följeslagare. Två andra visuella följeslagare har föreslagits, men ingen av dem delar systemets egenrörelse.

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/84720/41arae. 
 41 G. Arae 2 SolStation entry.
 HR 6416
 Image 41 G Arae
 HIC 84720
 CCDM 17191-4638

		
Stjärnbilden Altaret
HD-objekt
HR-objekt
Glieseobjekt
Huvudseriestjärnor klass G
Huvudseriestjärnor klass M
Il grillo del focolare

Il grillo del focolare är en opera i tre akter med musik av Riccardo Zandonai och ett libretto av Cesare Hanau efter Charles Dickens novell The Cricket on the Hearth. Den hade premiär den 28 november 1908 på Teatro Politeama Chiarella i Turin.

Historia
Dickens populära novell låg som bas för flera operor, däribland Giuseppe Gallignanis  Il grillo del focolare som hade premiär i Genua 1873, Karl Goldmarks Das Heimchen am Herd (libretto av A. M. Willner) som hade premiär i Berlin (1896) och New York (1910), och en version av den engelske kompositören Alexander Mackenzie (ordförande i Royal Academy of Music) som tonsatte ett libretto av Julian Sturgis 1900. Alla dessa föregick Zandonais tonsättning, vilket hjälpte honom att bli uppmärksammad av förläggaren Giulio Ricordi. Efter succén i Turin gavs operan med framgång i Nice och Genua. Den har stundtals uppförts i Europa under förra seklet och en liveföreställning med Orchestra filarmonica "G. Rossini" di Pesaro dirigerad av Ottavio Ziino sändes i RAI 1986 och gjordes tillgänglig på DVD av House of Opera. Premiären i USA gavs i en konsertant version av Teatro Grattacielo i oktober 2017, dirigerad av Israel Gursky.

Personer

Källor

Musikåret 1908
Italienskspråkiga operor
Teateråret 1908
Verk 1908
Italienska operor
Gustaf Berencreutz

Arvid Gustaf Berencreutz, född den 2 oktober 1854 i Kolbäcks socken, Västmanlands län, död den 22 januari 1941 i Stockholm, var en svensk jurist och ämbetsman. Han var bror till Adolf Berencreutz.

Berencreutz avlade hovrättsexamen i Uppsala 1880. Han blev vice häradshövding 1882, var vice auditör vid Svea livgarde 1885–1893, tillförordnad krigsfiskal i krigshovrätten 1886–1902 och krigshovrättsråd 1902–1922. Berencreutz invaldes som ledamot av Krigsvetenskapsakademien 1926. Han blev riddare av Vasaorden 1892 och av Nordstjärneorden 1901 samt kommendör av andra klassen av sistnämnda orden 1914.

Källor 

 
 
 
 
 

Svenska hovrättsråd
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Kommendörer av andra klassen av Nordstjärneorden
Riddare av Vasaorden
Svenska jurister under 1900-talet
Svenska ämbetsmän under 1900-talet
Personer från Kolbäcks socken
Födda 1854
Avlidna 1941
Män
Gustaf
Gillis Berencreutz

Gustaf Gillis Adolf Carl Berencreutz, född den 3 april 1890 i Stockholm, död den 6 augusti 1981 i Helsingborg, var en svensk jurist och ämbetsman. Han var son till Adolf och Hildegard Berencreutz.

Berencreutz avlade juris kandidatexamen vid Uppsala universitet 1914 och genomförde tingstjänstgöring 1914–1917. Han var assessor i Helsingborgs rådhusrätt 1921–1947 och rådman där 1947–1956. Berencreutz var även auditör vid Krigsflygskolan och Skånska flygflottiljen. Han blev riddare av Vasaorden 1949 och av Nordstjärneorden 1953. Berencreutz är begravd vid Krematoriet i Helsingborg.

Källor 

 
 
 
 
 
 Berencreutz, Gustaf Gillis Adolf Carl på SvenskaGravar.se

Svenska rådmän
Riddare av Nordstjärneorden
Riddare av Vasaorden
Svenska jurister under 1900-talet
Svenska ämbetsmän under 1900-talet
Jurister från Stockholm
Ämbetsmän från Stockholm
Gravsatta på Krematoriekyrkogården i Helsingborg
Födda 1890
Avlidna 1981
Män
Gillis
Adolf Berencreutz

Fredrik Adolf Georg Berencreutz,  född den 19 juni 1856 i Kolbäcks socken, Västmanlands län, död den 28 februari 1946 i Helsingborg, var en svensk diplomat och hovman. Han var bror till Gustaf Berencreutz, gift med Hildegard Berencreutz och far till Gillis och Nils Berencreutz.

Berencreutz avlade kansliexamen vid Uppsala universitet 1878. Han blev amanuens i civildepartementet 1880, tillförordnad kanslisekreterare där 1889 och sekreterare i kommerskollegium 1891. Han blev kammarherre 1887. Berencreutz blev generalkonsul i Köpenhamn 1900, tillförordnad generalkonsul i Antwerpen 1906, konsulatsråd vid beskickningen i Berlin 1906, i Paris 1908, generalkonsul i London 1914, i disponibilitet 1918. Han publicerade Précis du droit constitution de la Suède, De centrala organen för handelns och sjöfartens främjande, fosterländska och lyriska dikter samt uppsatser i pressen med mera. Berencreutz blev riddare av Vasaorden 1899 och av Nordstjärneorden 1904 samt kommendör av andra klassen av Vasaorden 1914. Makarna Berencreutz är begravda på Solna kyrkogård.

Källor 

 
 
 
 
 
 
 Fredrik Adolf Georg Berencreutz på Gravar.se

Sveriges generalkonsuler i Köpenhamn
Sveriges generalkonsuler i London
Svenska kammarherrar
Kommendörer av andra klass av Vasaorden
Riddare av Nordstjärneorden
Svenska diplomater under 1900-talet
Personer från Kolbäcks socken
Gravsatta på Solna kyrkogård
Födda 1856
Avlidna 1946
Män
Adolf
Pluto går i sömnen

Pluto går i sömnen (även Pluto sömngångaren) (engelska: The Sleepwalker) är en amerikansk animerad kortfilm med Pluto från 1942.

Handling 
Pluto går i sömnen och ger sitt kött till hundflickan Dinah utan att veta om det, och när han vaknar tror han att hon har stulit benet. Detta gör honom så arg att han förstör Dinahs hundkoja, men får dåligt samvete när han ser att hon har hundvalpar.

Om filmen 
Filmen är den sista från Disney som innehåller musik komponerad av Leigh Harline, då denne gick över till att arbeta för Columbia Pictures istället.

Svenska visningar 
Filmen hade svensk premiär den 14 augusti 1944 på biografen Spegeln i Stockholm.

1982 visades filmen som ett inslag i Kalle Anka och hans vänner önskar God Jul. Följande år visades filmen igen som extrainsatt inslag efter programmet.

Rollista 
 Pinto Colvig – Pluto

Källor

Externa länkar 

Disneys animerade kortfilmer
Amerikanska filmer 1942
Engelskspråkiga filmer
Animerade filmer 1942
Filmer i regi av Clyde Geronimi
Animerade filmer om hundar
Kortfilmer med Pluto
1988 PD1

1988 PD1 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes 14 augusti 1988 av Palomar-observatoriet.

Asteroiden har en diameter på ungefär 4 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Phocaea.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Phocaea-asteroider
Ej namngivna småplaneter
Astronomiska upptäckter av Palomar-observatoriet
Astronomiska upptäckter 1988
11852 Shoumen

11852 Shoumen eller 1988 RD är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 10 september 1988 av de båda bulgariska astronomerna Vladimir Sjkodrov och Violeta G. Ivanova vid Rozhen-observatoriet. Den är uppkallad efter Shoumens universitet.

Asteroiden har en diameter på ungefär 7 kilometer.

Referenser 
 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter platser
Astronomiska upptäckter av Vladimir Sjkodrov
Astronomiska upptäckter av Violeta G. Ivanova
Astronomiska upptäckter 1988
AZS-AWF Warszawa

AZS-AWF Warszawa är en sportklubb från Warszawa, Polen. Klubben grundades 24 november 1949 och har hela tiden varit knuten till Józef Piłsudskis universitet för idrott och hälsa i Warszawa (polska: ''Akademia Wychowania Fizycznego Józefa Piłsudskiego w Warszawie, förkortat AWF). Klubben är och har haft aktivitet inom en mängd sporter: brottning, friidrott, fäktning, handboll, hästsport, judo, rugby, simning, taekwondo och volleyboll.

Sektioner

Friidrott
Friidrottarna Tomasz Majewski och Jacek Wszoła har tävlat för klubben.

Fäktning
Fäktaren Marek Dąbrowski har tävlat för klubben.

Judo
Paweł Nastula har tävlat för klubben.

Simning
Simmarna Otylia Jędrzejczak har tävlat för klubben.

Tyngdlyftning
Tyngdlyftaren Waldemar Baszanowski har tävlat för klubben.

Volleyboll
Klubben herrlag har blivit polska mästare fjorton gånger (1952-1961 och 1963-1966) och vunnit polska cupen tre gånger (1953, 1953/54 och 1954). Klubbens damlag har blivit polska mästare elva gånger (1952, 1955-1958, 1960, 1962-1966), nått final i polska cupen tre gånger (1954, 1970 och 1972). De har också nått final i europacupen två gånger (1961 och 1963). Damlaget har från och med 1990-talet främst spelat i näst högsta ligan.

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats 

AZS-AWF Warszawa
Gregory Vlastos

Gregory Vlastos (grekiska: Γρηγόριος Βλαστός), född 27 juli 1907 i Konstantinopel, död 12 oktober 1991 i Berkeley, Kalifornien, var en amerikansk filosof och forskare av skotsk och grekisk börd. Han var en av världens främsta experter på grekisk filosofi. Vlastos magnum opus är Socrates: Ironist and Moral Philosopher, utgiven 1991.

Biografi
Gregory Vlastos föddes i Konstantinopel; hans mor var skotsk och hans far grekisk. Vlastos avlade kandidatexamen vid Robert College och doktorsexamen 1931 vid Harvard University. År 1948 anställdes han vid Cornell University och mellan 1955 och 1976 var han professor i filosofi vid Princeton University. Därefter innehade han till 1987 en professur vid University of California i Berkeley.

Vlastos var medlem av American Academy of Arts and Sciences och American Philosophical Society. Två gånger mottog han Guggenheim Fellowship.

Bibliografi (urval)
 1939 – Christian Faith and Democracy
 1973 – Platonic Studies
 1991 – Socrates: Ironist and Moral Philosopher
 1994 – Socratic Studies
 1995 – Studies in Greek Philosophy Volume I: the Presocratics
 1995 – Studies in Greek Philosophy; Volume II: Socrates, Plato, and Their Tradition
 2005 – Plato's Universe

Källor

Noter

Amerikanska filosofer under 1900-talet
Amerikanska professorer i filosofi
Födda 1907
Avlidna 1991
Män
Personer från Istanbul
Religionsfilosofer
Alumner från Robert College
Alumner från Harvard University
Personer verksamma vid Cornell University
Personer verksamma vid Princeton University
Personer verksamma vid University of California, Berkeley
Raziel (fribrottare)

Raziel, född 8 februari 1973 i Mexico City, död 4 april 2022, var en mexikansk fribrottare. Han brottades i Consejo Mundial de Lucha Libre (CMLL), Mexikos äldsta fribrottningsförbund mellan 2004 och 2022. 

Raziel började brottas år 1993 under namnet Neo. Han tränades av Brazo Cibernético och Skayde, varav den sistnämnda är en av de mest meriterade tränarna inom fribrottning, både i Mexiko och internationellt. 2005 debuterade han i CMLL under namnet Caligula, efter den romerske kejsaren. Fem år senare skapade han den nya karaktären Raziel, den här gången var inspirationen ängeln Raziel från judisk mystik. Tillsammans med Cancerbero och Virus utgjorde de gruppen Los Cancerberos del Infierno. Gruppen höll det nationella triobältet vid tidpunkten för Raziels död.

Som många andra mexikanska fribrottare brottades Raziel under en fribrottningsmask enligt traditioner inom Lucha libre. Hans riktiga identitet är inte känd av allmänheten.

Referenser 

Mexikanska fribrottare
Män
Avlidna 2022
Födda 1973
Mexikanska idrottare under 2000-talet
Personer från Mexico City
Mexikanska idrottare under 1900-talet
Jakob Gabriel Rothman

Jakob Gabriel Rothman, född 1721 i Växjö, död 27 juni 1772 i Stockholm, var en svensk författare och ämbetsman.

Jakob Gabriel Rothman var son till Johan Stensson Rothman. Han började studera medicin vid Uppsala universitet 1741 och blev utan examen prosektor där 1747. Han företog under en följd av år utrikes resor bland annat till London, men återvände på 1760-talet till Stockholm, där han blev verksam som politisk pamflettförfattare för mösspartiet och blev 1767 föreståndare för Handelsbalanskontoret. Vid mössväldets fall 1769 flydde Rothman till Danmark men återvände redan 1770 som politisk medarbetare i Dagligt Allehanda. 1765 utgav Rothman det bisarra romanfragmentet Thor Frimans underliga lefnad och sällsamma tänkesätt, fyllt av filosofiska reflexioner och satiriska anspelningar på svenska politiska förhållanden. Verket fick dock ingen betydelse för den svenska romanens utveckling. Mer betydande blev han som politisk författare. Hans polemiska huvudskrift, Philolalus Parrhesiastes eller den pratsjuke fritalaren, var mössornas viktigaste pressorgan under 1768. Dess uppgift var att skildra hattpartiets dumheter och förbrytelser, och den ger ett färgrikt och temperamentsfullt uttryck för de yngre mössornas politiska och kulturella inställning men utmärker sig även för ett hatfullt, insinuant och ofta smaklöst framställningssätt och klart skandalmässiga kampmetoder. Den gav också upphov till en rad motskrifter. Rothman som var välbeläst i samtida litteratur roade genom sin livfulla stil, ofta saftiga komik och groteska infall men blev också frånstötande för sina ovederhäftiga insinuationer och böjelse för det skandalösa. I London gifte han sig med Martha Taylor, som han senare troligen övergav.

Källor 
 

Svenska författare under 1700-talet
Författare från Växjö
Ämbetsmän från Växjö
Födda 1721
Avlidna 1772
Män