kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Bertel Gripenberg (arkitekt)

Bertel Edvard Leonard Gripenberg, född 19 februari 1920 i Helsingfors, död 5 april 2013 i Esbo, var en finländsk arkitekt. Han var son till Ole Gripenberg och far till Jörn Gripenberg. 

Gripenberg verkade från 1945 vid faderns arkitektkontor, i vilket han blev delägare 1955 och helt övertog 1971. Rörelsen ombildades 1974 till Arkitektkontor Gripenberg & Co och 1987 övertogs Bertel Gripenbergs andel i detta företag av sonen Jörn Gripenberg, som blev ensam innehavare 2002.

Av Gripenbergs verk från tiden 1951–1971 kan nämnas Stockmanns varuhus i Tammerfors, Hartwalls fabriker i Kånala, Siporexfabriken i Ikalis, Suomen Tupakka Oy:s fabrik på Drumsö, Teknos fabriker i Sockenbacka och Rajamäki samt till- och ombyggnader av Sunila Oy:s fabriker, utförda under överinseende av den ursprunglige arkitekten Alvar Aalto. Från 1974 utfördes betydande projekt i Sovjetunionen, däribland en flygfraktterminal i Moskva och ett konst- och kulturcentrum i Sibirien. I Finland ritade han under denna period bland annat direktörsvillor och gästlokaler för Kymmene fabriker i Kuusankoski, Astra läkemedelsfabrik i Köklax samt ett antal bostads- och fritidshus.

Källor

Arkitekt Bertel Gripenberg, Hufvudstadsbladet den 3 maj 2013.

Noter

Finländska arkitekter under 1900-talet
Födda 1920
Avlidna 2013
Män
Arkitekter från Helsingfors
Finländsk adel
Bertel
Jörn Gripenberg

Carl-Gustaf Jörn Gripenberg, född 5 mars 1945, är en finländsk arkitekt. Han är son till arkitekten Bertel Gripenberg.

Gripenberg övertog 1987 faderns andel i Arkitektkontor Gripenberg & Co och blev 2002 ensam ägare av detta företag, som i dag en av Finlands äldsta fungerade arkitektbyråer. Han har framgång ritat bland annat industribyggnader, däribland Tamros huvudkontor och distributionslager i Vanda. Han har också utmärkt sig inom samhällsplaneringen med bland annat flera markanvändningsplaner för Sjundeå kommun.

Källor
 
 Finlands riddrskaps och adels kalender 1992, s. 267. Esbo 1991. 

Finländska arkitekter under 1900-talet
Födda 1945
Män
Levande personer
Finländska arkitekter under 2000-talet
Finländsk adel
Jörn
3047 Goethe

3047 Goethe eller 6091 P-L är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 24 september 1960 av den nederländsk-amerikanske astronomen Tom Gehrels och det nederländska astronomparet  och  vid Palomarobservatoriet. Den är uppkallad efter Johann Wolfgang von Goethe.

Asteroiden har en diameter på ungefär 5 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av Palomar–Leiden survey
Astronomiska upptäckter av T Gehrels
Astronomiska upptäckter av I van Houten-Groeneveld
Astronomiska upptäckter av CJ van Houten
Astronomiska upptäckter 1960
3079 Schiller

3079 Schiller eller 2578 P-L är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 24 september 1960 av den nederländsk-amerikanske astronomen Tom Gehrels och det nederländska astronomparet  och  vid Palomarobservatoriet. Den är uppkallad efter Friedrich Schiller.

Asteroiden har en diameter på ungefär 6 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av Palomar–Leiden survey
Astronomiska upptäckter av T Gehrels
Astronomiska upptäckter av I van Houten-Groeneveld
Astronomiska upptäckter av CJ van Houten
Astronomiska upptäckter 1960
3164 Prast

3164 Prast eller 6562 P-L är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 24 september 1960 av den nederländsk-amerikanske astronomen Tom Gehrels och det nederländska astronomparet  och  vid Palomarobservatoriet. Den är uppkallad efter Martin Prast.

Asteroiden har en diameter på ungefär 19 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Themis.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Themis-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av Palomar–Leiden survey
Astronomiska upptäckter av T Gehrels
Astronomiska upptäckter av I van Houten-Groeneveld
Astronomiska upptäckter av CJ van Houten
Astronomiska upptäckter 1960
David Frölander-Ulf

David Wilhelm Frölander-Ulf, född 13 augusti 1874 i Segersta församling i Gävleborgs län, död 12 december 1947 i Helsingfors, var en svensk-finländsk arkitekt. 

Frölander-Ulf utexaminerades från Tekniska skolan i Stockholm och flyttade till Finland 1898. Han praktiserade till en början på Gustaf Nyströms arkitektkontor, därefter hos Gesellius-Lindgren-Saarinen och hos Lars Sonck samt bedrev egen arkitektverksamhet från 1912. Han hade störst framgång som inredningsarkitekt, av vilka kan nämnas Lovisa apotek, Café Fennia, Hotell Kämp, Adlon och The English Tearoom i Helsingfors. Av hans verk från tiden hos Sonck kan särskilt nämnas inredningen till Hypoteksföreningens hus vid Södra Esplanaden 16 i Helsingfors.

Källor

Noter

Finländska inredningsarkitekter
Födda 1874
Avlidna 1947
Män
Personer från Segersta socken
Fi Aurigae

Fi Aurigae (φ Aurigae, förkortat Fi Aur, φ  Aur) som är stjärnans Bayerbeteckning, är en ensam stjärna belägen i den södra delen av stjärnbilden Kusken. Den har en skenbar magnitud på 5,09 och är svagt synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 7,2 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 450 ljusår (ca 140 parsek) från solen.

Egenskaper 
Fi Aurigae är en röd till orange jättestjärna av spektralklass K3 IIIp. Den har en radie som är ca 16 gånger större än solens och utsänder från dess fotosfär ca 350 gånger mera energi än solen vid en effektiv temperatur på ca 4 370 K.

Källor

Referenser

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/phiaurigae

	
Stjärnbilden Kusken
Bayerobjekt
Orangea jättar
Flamsteedobjekt
HR-objekt
HD-objekt
3201 Sijthoff

3201 Sijthoff eller 6560 P-L är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 24 september 1960 av den nederländsk-amerikanske astronomen Tom Gehrels och det nederländska astronomparet  och  vid Palomarobservatoriet. Den är uppkallad efter Albert G. Sijthoff.

Asteroiden har en diameter på ungefär 5 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av Palomar–Leiden survey
Astronomiska upptäckter av T Gehrels
Astronomiska upptäckter av I van Houten-Groeneveld
Astronomiska upptäckter av CJ van Houten
Astronomiska upptäckter 1960
Cacicus flavicrissus

Cacicus flavicrissus, "svartstjärtad kasik", är en fågelart i familjen trupialer inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln delas in i två underarter med följande utbredning:
 C. f. vitellinus – centrala Panama söderut till norra och centrala Colombia (Santa Marta, Tolima).
 C. f. flavicrissus – västra Ecuador (norrut till västra Esmeraldas) samt nordvästligaste Peru (Tumbes).

Den betraktas oftast som underart till gulgumpad kasik (Cacicus cela), men urskiljs sedan 2016 som egen art av Birdlife International, IUCN och Handbook of Birds of the World.

Status 
Den kategoriseras av IUCN som livskraftig.

Noter

Kommentarer

Källor

Externa länkar 

Trupialer
Cacicus
Fåglar i neotropiska regionen
Henry Mordaunt, 4:e baron Mordaunt

Henry Mordaunt, 4:e baron Mordaunt, född cirka 1568 i Turvey, död den 13 februari 1608, var en engelsk adelsman. Han föddes 1568 som son till Lewis Mordaunt, 3:e baron Mordaunt och Elizabeth Mordaunt (flicknamn Darcy). Han hade en syster, Mary Mordaunt, som var född 1566. Mordaunt misstänktes ha varit inblandad i krutkonspirationen och fick för detta böta 10 000 mark och hållas fängslad i Towern 15 november 1605 till 3 juni 1606. Fångenskapen påverkade Mordaunts hälsa och påskyndade hans död. I sitt testamente förnekade han all medverkan i krutkonspirationen. En av anledningarna till att Mordaunt misstänktes ha varit inblandad i krutkonspirationen var för att konspiratören Robert Keyes fru Christina arbetade som guvernant åt Mordaunts barn.

Familj 
Mordaunt gifte sig med lady Margaret Compton, dotter till Henry Compton, 1:e baron Compton, någon gång innan 1 oktober 1593 (förmodat runt 1585) och tillsammans fick de barnen:

Frances Brooke (flicknamn Mordaunt), född 1579
John Mordaunt, 1:e earl av Peterborough, 5:e baron Mordaunt (18 januari 1598–19 juni 1644 alternativt 1642)
James Mordaunt
Henry Mordaunt
Lewis Mordaunt
Margaret Mordaunt
Anne Mordaunt
Frances Mordaunt
Elizabeth Mordaunt
Francis Mordaunt
Anne Mordaunt

Referenser

Noter

Tryckta källor 

Personer i England under 1500-talet
Personer i England under 1600-talet
Män
Födda 1568
Avlidna 1608
Personer under Tudoreran
Carlos Gracia

Carlos Moros Gracia, född 15 april 1993, är en spansk fotbollsspelare som spelar i Djurgårdens IF.

Karriär
Gracia spelade 37 matcher och gjorde fyra mål för amerikanska collegelaget Temple Owls.

Den 30 mars 2017 värvades Gracia av GIF Sundsvall, där han skrev på ett treårskontrakt. Den 15 juli 2017 gjorde Gracia allsvensk debut i en 1–0-vinst över Halmstads BK, där han blev inbytt i den 89:e minuten mot Smajl Suljevic. Totalt spelade Gracia 12 ligamatcher och gjorde ett mål säsongen 2017. Målet gjorde han den 29 oktober 2017 i en 4–1-förlust mot Hammarby IF. Under säsongen spelade Gracia även en match i Svenska cupen mot Torstorps IF (3–0-vinst), där han också gjorde ett mål. Efter säsongen 2019 lämnade Gracia klubben.

Den 19 december 2019 värvades Gracia av polska ŁKS Łódź, där han skrev på ett 2,5-årskontrakt med option på ytterligare ett år. I juli 2021 värvades Gracia av Mjällby AIF, där han skrev på ett kontrakt över 2021 med option på ytterligare ett år. Efter säsongen 2022 lämnade Gracia Mjällby.

Den 18 november 2022 värvades Gracia av Djurgårdens IF, där han skrev på ett treårskontrakt.

Karriärstatistik

Källor

Carlos Gracia på fotbolltransfers.com

Noter

Spanska fotbollsspelare
Fotbollsspelare i GIF Sundsvall
Fotbollsspelare i ŁKS Łódź
Spelare i Mjällby AIF
Spelare i Djurgårdens IF Fotboll
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Spelare i Ekstraklasa
Spelare i 1. liga
Födda 1993
Levande personer
Män
Personer från Sagunto
Spanska idrottare under 2000-talet
Alumner från Temple University
Paul Grimault

Paul Grimault, född 23 mars 1905 i Neuilly-sur-Seine, död 29 mars 1994, var en fransk regissör av animerad film. Hans mest kända verk är kortfilmen Le petit soldat från 1947 och långfilmen Fågeln och tyrannen från 1980, båda gjorda i samarbete med manusförfattaren Jacques Prévert. Grimault hör till de mest inflytelserika inom fransk animation.

Liv och gärning
Paul Grimault arbetade som möbelritare och reklamtecknare innan han lärde känna dramatikern Jean Anouilh och manusförfattaren Jacques Prévert och därigenom kom in i filmbranschen. På 1930-talet gjorde han några modernistiska animerade kortfilmer. Han gjorde en rad berättande kortfilmer under 1940-talet. Den mest renommerade av dessa är Le petit soldat från 1947, efter H.C. Andersens saga "Den ståndaktige tennsoldaten", som gjordes i samarbete med Prévert.

År 1948 tog sig Grimault och Prévert an sitt mest ambitiösa projekt, en långfilm efter Andersens "Herdinnan och sotaren". De arbetade med projektet i flera år, men efter en dispyt med producenten André Sarrut fick de sparken. En version av filmen, med flera förändringar som de misstyckte till, hade premiär 1952 som La bergère et le ramoneur ("herdinnan och sotaren"). Grimault kämpade därefter under många år för att få rättigheterna till filmen. Detta lyckades 1977, och Grimault kunde omarbeta filmen, lägga till 20 minuter av nytt material, och lät den nya versionen ha premiär 1980. I Sverige fick den titeln Fågeln och tyrannen, medan den franska ursprungstiteln är Le roi et l'oiseau ("kungen och fågeln"). Filmen fick ett mycket positivt mottagande och tilldelades Louis Delluc-priset.

Grimaults filmer har haft stort inflytande på fransk animerad film. Hans fokus på hantverk och detaljer har ställts i kontrast till Hollywoods animationsindustri. Den typiska Grimaultfilmen använder ett lekfullt och poetiskt bildspråk och är på samma gång satirisk och känslosam. Han tilldelades Heders-César 1989.

Filmografi
 Phénomènes électriques (1937)
 L'ile déserte (1938)
 Le messager de la lumière (1938)
 Sain et sauf (1938)
 Le marchand de notes (1942)
 Les passagers de la Grande Ourse (1942)
 L'épouvantail (1943)
 Le voleur de paratonnerres (1944)
 La flûte magique (1946)
 Le petit soldat (1947)
 Un maître coq (1951)
 La bergère et le ramoneur (1952)
 Pierres oubliées (1952)
 Les preuves par le feu (1953)
 Le petit col (1954)
 Les beaux jours de fête (1955)
 Enrico cuisinier (1956)
 La faim du monde = La faim dans le monde (1957)
 Fidélité (1959)
 Le diamant (1969)
 Chien mélomane (1973)
 Fågeln och tyrannen (Le roi et l'oiseau) (1980)
 Det magiska bordet (La table tournante) (1988) – antologi med tidigare kortfilmer

Källor

Externa länkar

 Officiell webbplats 

Avlidna 1994
Franska animatörer
Franska filmregissörer
Födda 1905
Personer från Neuilly-sur-Seine
Män
Antonio Zapata y Cisneros

Antonio Zapata y Cisneros, född 8 oktober 1550 i Madrid, död 27 april 1635 i Madrid, var en spansk kardinal och ärkebiskop. Han var ärkebiskop av Burgos från 1600 till 1604 samt storinkvisitor av Spanien från 1627 till 1632.

Biografi
Antonio Zapata y Cisneros var son till greve Francisco Zapata de Cisneros och María Clara de Mendoza. Han studerade vid Salamancas universitet, där han år 1579 blev licentiat i kanonisk rätt. Han prästvigdes och blev kanik vid Toledos katedral och tillika inkvisitor.

I augusti 1587 utnämndes Zapata y Cisneros till biskop av Cádiz och biskopsvigdes i november samma år av kardinal Gaspar de Quiroga y Vela i Madrid. År 1596 installerades han som biskop av Pamplona och år 1600 blev han ärkebiskop av Burgos.

I juni 1604 upphöjde påve Clemens VIII Zapata y Cisneros till kardinalpräst och han erhöll året därpå San Matteo in Merulana som titelkyrka. Kardinal Zapata y Cisneros kom att delta i två konklaver: maj 1605 samt 1621. 

Kardinal Zapata y Cisneros avled i Madrid 1635 och är begravd i de oskodda franciskanernas kloster i Barajas.

Bilder

Referenser

Externa länkar

Personer från Madrid
Spanska kardinaler
Romersk-katolska ärkebiskopar
Inkvisitorer
Födda 1550
Avlidna 1635
Män
Kardinalpräster av Santa Croce in Gerusalemme
Kardinalpräster av San Matteo in Merulana
3218 Delphine

3218 Delphine eller 6611 P-L är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 24 september 1960 av den nederländsk-amerikanske astronomen Tom Gehrels och det nederländska astronomparet  och  vid Palomarobservatoriet. Den är uppkallad efter Delphine Jehoulet Delsemme.

Asteroiden har en diameter på ungefär 4 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av Palomar–Leiden survey
Astronomiska upptäckter av T Gehrels
Astronomiska upptäckter av I van Houten-Groeneveld
Astronomiska upptäckter av CJ van Houten
Astronomiska upptäckter 1960
3226 Plinius

3226 Plinius eller 6565 P-L är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 24 september 1960 av den nederländsk-amerikanske astronomen Tom Gehrels och det nederländska astronomparet  och  vid Palomarobservatoriet. Den är uppkallad efter Plinius den äldre.

Asteroiden har en diameter på ungefär 7 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Koronis.

Se även 
 Plinius (månkrater)

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Koronis-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av Palomar–Leiden survey
Astronomiska upptäckter av T Gehrels
Astronomiska upptäckter av I van Houten-Groeneveld
Astronomiska upptäckter av CJ van Houten
Astronomiska upptäckter 1960
Alfred Berg (bankman)

Anders Alfred Berg, född 5 september 1871 i Stockholm, död 18 maj 1920, var en svensk börsmäklare och bankman. Han är mest känd för att ha lagt grunden till Sveriges äldsta fondkommissionärsfirma Alfred Berg. Mellan åren 1912 och sin död 1920 var Alfred Berg ägare av Wiks slott i Uppsala där han bland annat hade sina stora konst- och vapensamlingar. 

Alfred Berg gifte sig med Berta Maria Katarina Hedman (1879-1927) den 19 oktober 1916 i Adolf Fredriks församling.  

Alfred härstammade från släkten Berg med ursprung i Lund. Hans farfars far Anders Berg (1767-1827) var en framgångsrik fabrikör och färgare med verksamhet på Södermalm i Stockholm. Alfred var son till grosshandlaren och industrimannen Knut Victor Berg (1836-1913) och dennes hustru Hilma Julia Mathilda Winroth (1843-1909), äldre syster till Alfred Winroth och Hugo Winroth.

Referenser

Män
Födda 1871
Avlidna 1920
Svenska fondförvaltare
Näringslivspersoner från Stockholm
Toivo Paatela

Jalo Toivo Paatela, född 13 oktober 1890 i Helsinge socken, död 14 augusti 1962 i Helsingfors, var en finländsk arkitekt. Han var bror till Jussi Paatela. 

Paatela drev en arkitektbyrå tillsammans med brodern 1919–1929, var byggnadsinspektör i Haga köping 1926–1928 och bedrev egen arkitektverksamhet från 1929. Han ritade en rad affärs- och kyrkobyggnader, vilka präglas av utpräglad funktionalism.

Verk i urval
Andelsbankernas centralbank Ab:s affärshus, Helsingfors (1932)
Kesko Oy:s huvudkontor med centrallager, Helsingfors (1940)
Finska handelshögskolans studenkårsbyggnad KY, Helsingfors (1940)
Jyväskylä ortodoxa kyrka (1954)
Lahtis ortodoxa kyrka (1955)

Källor

Finländska arkitekter under 1900-talet
Födda 1890
Avlidna 1962
Män
Personer från Vanda
Hôtel Ritz Paris

Ritz Paris är ett hotell, beläget vid Place Vendôme i centrala Paris, i stadens första arrondissement. Hotellet är rankat som ett av de lyxigaste i världen och är med i guiden The Leading Hotels of the World. Hotellet hade en nyöppning den 6 juni 2016 efter att ha renoverats i nära fyra år.

Hotellet, som idag har 142 rum, grundades 1898 av César Ritz, i samarbete med den franske kocken Auguste Escoffier. Det var bland de första hotellen i Europa att tillhandahålla badrum, telefon och el i varje rum.

Under andra världskriget blev hotellet ockuperat av Tyskland, som använde det som lokalt högkvarter för Luftwaffe. Efter att Ritz son dött 1976, sålde de resterade familjemedlemmarna hotellet till den egyptiske affärsmannen Mohamed Al-Fayed 1979. 

Den 31 augusti 1997 åt Prinessan Diana av Wales middag i hotellets Imperial Suite; strax därefter omkom hon i en bilolycka.

Referenser 

Hotell i Paris
Paris första arrondissement
Domplatsen

Domplatsen (lettiska: Doma laukums) är Rigas största torg. Den ligger i Gamla stan (Vecrīga) och är stadsdelens centrala offentliga plats och används för olika evenemang.

Vid Domplatsen ligger Rigas domkyrka samt flera monumentala byggnader, som uppfördes under 1800- och 1900-talen. Den mest kända byggnaden är det 1856 invigda tidigare börshuset, som idag inrymmer Konstmuseum Rigas Börs. Bredvid den ligger det 1940 byggda Radiohuset.

Domtorget ligger i stadens tidigare mest tätbebyggda område och skapades på 1860-talet. Då revs hus längs den tidigare Lielās Mūku iela ("Store Munkgatan") för att ge plats för bättre tillfart till domkyrkans nordvästra port. År 1885 namngavs det nybildade torget som Domes laukums (tyska: Domplatz, ryska: Думская площадь). I september 1923 fick Domplatsen officiellt sitt nuvarande lettiska namn.

Torgets nuvarande utseende är från 1936, efter det att, på initiativ av Kārlis Ulmanis, några byggnader på den nordliga och nordöstra delen av torget rivits. Den nybildade platsen fick i maj 1937 namnet 15 maija laukums ("15 maj-platsen") efter datum för Ulmanis statskupp 1934. Efter Sovjetunionens ockupation 1940 omdöptes torget i juli till 17 jūnija laukums ("17 juni-platsen"). Under den nazityska ockupationen delades platsen och kallades Domplatz respektive Albert-von-Buxhoevden-Platz ("Albert av Riga-platsen"), men redan i april 1942 återförenades platserna, denna gång som Domplatz. Efter andra världskriget fick platsen åter namnet 17 jūnija laukums, för att från november 1987 åter kallas Domplatsen.

Fotogalleri

Byggnader och anläggningar i Riga
Torg i Riga
Vecriga
Tallmon

Tallmon är ett kommunalt naturreservat, som ligger omedelbart väster om Charlottenberg i Eda kommun i Värmland.

Tallmon är ett 72,7 hektar stort område som ligger nära samhället Charlottenberg. Det består av lövrik skog, fuktiga ravinlandskap och sandiga hedmarker längs Vrångsälven. Eda kommun beslutade om ett kommunalt naturreservat 2010. Raststugan Tallmostugan färdigställdes 2013. 

I naturreservatet finns bland annat Värmlands landskapsinsekt brun gräsfjäril (Coenonymphs hero).

I området, vid Vrångsälven, finns lämningar av Morast skans, som byggdes 1644, samt från det modernare skyttevärnet Nolby skans, som byggdes i samband med upplösningen av kungaunionen mellan Sverige och Norge 1905.

Källor
Skötselplan för Naturreservatet Tallmon, 2013 
Sandlevande insekter i naturreservatet Tallmon, Charlottenberg, Eda kommun 2016

Noter

Externa länkar
Webbsida om Naturreservatet Tallmon på Eda kommuns webbplats
Om naturreservatet Länsstyrelsen Värmland 

Naturreservat i Eda kommun
Naturskyddsområden bildade 2010
Svensk-norska unionen
Veli Paatela

Veli Eero Paatela, född 26 september 1919 i Helsingfors, död där 10 maj 2005, var en finländsk arkitekt. Han var son till Jussi Paatela och bror till Jaakko Paatela. 

Paatela studerade vid Kungliga Tekniska högskolan i Stockholm 1940–1941 och utexaminerades från Tekniska högskolan i Helsingfors 1944. Han tjänstgjorde hos sin far 1944–1946, hos Alvar Aalto i Boston 1946–1948, som forskningsassistent hos fadern vid Världshälsoorganisationen (WHO) i Genève 1950–1952 och innehade en arkitektbyrå tillsammans med brodern Jaakko Paatela 1952–1989. 

Av Paatelas egna verk kan nämnad Helsingfors universitets byggnader i Vik (1961–1967). Tillsammans med hustrun Kaija Paatela (född 1921) ritade han även utbyggnaden och reparationen av Kauniala krigsinvalidsjukhus i Grankulla (1979, 1980). Han tilldelades professors titel 1993.

Referenser

Noter

Finländska arkitekter under 1900-talet
Födda 1919
Avlidna 2005
Män
Arkitekter från Helsingfors