kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Lars Olof Torstensson

Lars Olof Torstensson, född den 28 februari 1927, död 30 november 2019, var en svensk arkitekt.

Han utbildades vid Högre konstindustriella Skolan i Stockholm, med examen 1954. Han tog arkitektexamen vid Kungliga tekniska högskolan 1964.
Han var anställd vid Uhlin & Malm Arkitektkontor AB innan han startade egen verksamhet.

Verk i urval 
 Åkersberga kyrka (1971)
 Edsbergskyrkan, Sollentuna (1972)
 Sankt Petri kyrka, Eskilstuna (1974)
 Maria kyrka,  Järfälla (1981)
 Missionskyrkan i Skara
 Famnen, Bromma (1984-1986)
 S:t Andreas kyrka, Eskilstuna (1988)
 S:t Ansgars kyrka, Bromma (planerat ny inredning)
 Engelbrektskyrkan, Stockholm (renovering 1992-1993)
 Engelbrektskyrkan, Stockholm (utformning av kapell 1993)

Bilder

Referenser

Externa länkar

Män
Födda 1927
Avlidna 2019
Svenska arkitekter under 1900-talet
Cepphus olsoni

Cepphus olsoni är en utdöd fågel i familjen alkor inom ordningen vadarfåglar. Den beskrevs 1982 utifrån fossila lämningar från miocen funna i Kalifornien, USA.

Referenser 

Alkor
Utdöda fågelarter
Uria paleohesperis

Uria paleohesperis är en utdöd fågel i familjen alkor inom ordningen vadarfåglar. Den beskrevs 1982 utifrån fossila lämningar från miocen funna i Kalifornien, USA.

Referenser 

Alkor
Utdöda fågelarter
Cerorhinca dubia

Cerorhinca dubia är en utdöd fågel i familjen alkor inom ordningen vadarfåglar. Den beskrevs 1925 utifrån fossila lämningar från miocen funna i Kalifornien, USA.

Referenser 

Alkor
Utdöda fågelarter
Amy Allen

Amy Allen, född 1970, är en amerikansk filosof och författare. Hon är professor i filosofi vid Pennsylvania State University. Hon forskar i ämnena kvinnofrågor, genusvetenskap och sexualvetenskap.

Allen avlade doktorsexamen i filosofi vid Northwestern University 1996 med avhandlingen Toward a Feminist Theory of Power. I boken The Power of Feminist Theory, som är en redigerad utgåva av avhandlingen, granskar Allen feministiska maktteorier utifrån å ena sidan poststrukturalismen och å den andra normativ kritisk teori. I The Politics of Our Selves försöker Allen överbrygga klyftan mellan foucaultsk och habermasisk kritisk teori. Allen ägnar boken The End of Progress åt att kritisera Frankfurtskolan; hon vänder sig bland annat mot den eurocentrism hon anser sig finna i Axel Honneths, Rainer Forsts och Jürgen Habermas teoribyggen.

Bibliografi (urval)
 1999 – The Power of Feminist Theory: Domination, Resistance, Solidarity
 2008 – The Politics of Our Selves: Power, Autonomy and Gender in Contemporary Critical Theory
 2016 – The End of Progress: Critical Theory in Postcolonial Times

Källor

Amerikanska filosofer under 1900-talet
Kvinnor
Levande personer
Födda 1970
Amerikanska filosofer under 2000-talet
Amerikanska professorer i filosofi
Amerikanska författare under 2000-talet
Alumner från Northwestern University
Personer verksamma vid Pennsylvania State University
Poststrukturalister
SpaceX CRS-22

SpaceX CRS-22 eller SpX-22 var en obemannad flygning till Internationella rymdstationen med SpaceX:s rymdfarkost Dragon 2. Farkosten sköts upp en Falcon 9-raket, från Kennedy Space Center LC-39, den 3 juni 2021. Den dockade med rymdstationen den 5 juni 2021.

Farkosten levererade bland annat flera solpaneler till rymdstationen.

Farkosten lämnade rymdstationen den 8 juli 2021. Den återinträdde i jordens atmosfär och landade i Mexikanska golfen den 10 juli 2021.

Källor 

SpaceX
Rymdfarkoster
Internationella rymdstationen
Rymdfartsåret 2021
2021 i USA
HD 126200

HD 126200 är en misstänkt variabel stjärna och vit stjärna i huvudserien i Björnvaktarens stjärnbild. 

Stjärnan har visuell magnitud +5,94 och har efter närmare observationer befunnit ha konstant ljusstyrka (CST). Den misstänktes tidigare vara en förmörkelsevariabel.

Referenser 

Stjärnbilden Björnvaktaren 
Misstänkta variabler
Huvudseriestjärnor klass A
HD-objekt
HR-objekt
Rubin Colwill

Rubin James Colwill, född 27 april 2002, är en walesisk fotbollsspelare som spelar för Cardiff City.

Klubbkarriär 
Colwill debuterade i Championship den 13 februari 2021 i en match mot Coventry City, där han blev inbytt mot Harry Wilson på stopptid.

Landslagskarriär
Colwill debuterade för Wales landslag den 2 juni 2021 i en 3–0-förlust mot Frankrike, där han blev inbytt i den 83:e minuten mot Joe Morrell.

Källor 

Rubin Colwill på Transfermarkt

Noter

Walesiska fotbollsspelare
Walesiska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Cardiff City FC
Spelare i English Football League
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2020
Spelare i VM i fotboll 2022
Födda 2002
Levande personer
Män
Personer från Neath
Brittiska idrottare under 2000-talet
Soffi Lindegrén

Sofie ”Soffi” Wilhelmina Lindegrén, född 31 januari 1863 i Krokeks socken, död 6 augusti 1943 i Sveg, var en svensk operasångerska (sopran).

Lindegrén var dotter till grosshandlaren Johan Didrik Lindegrén. Efter skolgång i Norrköping genomgick hon Musikkonservatoriet i Stockholm. Hon studerade sång för Julius Günther och senare för Désirée Artôt i Paris 1894 samt plastik för Signe Hebbe.

Efter att 1887 ha debuterat vid Kungliga Teatern som Micaëla i Carmen var hon 1888–1893 engagerad vid Stora teatern i Göteborg och utförde där såväl opera- och operettpartier som talroller, däribland Solveig mot August Lindberg som Peer Gynt. Från 1894 och fram till sin död var hon knuten till Kungliga Teatern, först som operasångerska, sedan som sufflös och sist som kontrollant för städerskorna.

Som ung framträdde hon främst i lyriska sopranpartier. Hennes glansroller var Mignon, som hon instuderat för Ambroise Thomas själv i Paris 1894 som hon utförde ett sjuttiotal gånger på Kungliga Teatern. Bland hennes övriga partier märks Eros i Orfeus, Susanna i Figaros bröllop, Agatha i Friskytten, Margareta och Siebel i Faust, Larina i Eugen Onegin, Santuzza och Lola i På Sicilien, Hans i Hans och Greta samt Anna, Lotta och Mor Annika i Värmlänningarne. Sin sista roll, Cho-cho-sans tant i Madame Butterfly, utförde hon vid närmare åttio års ålder.

Källor

Noter

Svenska operasångare under 1800-talet
Personer från Krokeks socken
Födda 1863
Avlidna 1943
Kvinnor
At the fringe

At the fringe, ibland Tranås at the fringe, är en årlig internationell kulturfestival som samarrangeras av flera aktörer i Tranås sedan 2014, med föreningen Kultivera som huvudarrangör.

Källor

Se även 
 Edinburgh Festival Fringe

Externa länkar
 Officiell webbplats

Festivaler i Sverige
Kultur i Tranås
Återkommande evenemang med premiär 2014
San Gallicano

San Gallicano, även benämnd Santi Maria e Gallicano, är en kyrkobyggnad i Rom, helgad åt den helige martyren Gallicanus (död 363). Kyrkan är belägen vid Via di San Gallicano i Rione Trastevere.

Kyrkans historia
År 1724 grundade påve Benedikt XIII sjukhuset San Gallicano och uppdrog åt arkitekten Filippo Raguzzini att rita detta samt en kyrka. Sjukhuset var främst avsett för fattiga patienter vilka led av tyfus och skabb.

Kyrkan San Gallicano konsekrerades år 1726. År 1870 blev sjukhuset en sekulär institution och blev berömt för sin behandling av hudsjukdomar. Kyrkan restaurerades år 1925. År 2000 ansågs sjukhuslokalerna vara för omoderna och man flyttade till Via Elio Chianesi, söder om EUR.

Beskrivning
Kyrkans fasad kan med fördel betraktas från Vicolo di Mazzamurelli. Fasaden har fem axlar med ett markerat mittparti. Nedervåningen har pilastrar i kompositordning, medan övervåningens pilastrar har pseudodoriska kapitäl. Ovanför ingången sitter ett hjärta i relief med mottot . Fasadens storform företer ett släktskap med en annan av Raguzzinis kyrkobyggnader – Santa Maria della Quercia.

Kyrkans grundplan utgörs av ett grekiskt kors. Altarmålningen Den helige Gallicanus för fram tre patienter inför Jungfru Maria och Barnet är ett verk av Marco Benefial. Han har även utfört sidomålningarna föreställande Vår Fru av snön och Den helige Filippo Neris förhärligande.

Källor

Noter

Webbkällor

Tryckta källor

Externa länkar

Romersk-katolska kyrkobyggnader i Rom (rione Trastevere)
Mariakyrkor i Rom
Kyrkobyggnader i Trastevere
Romersk-katolska kyrkobyggnader invigda 1726
Barockarkitektur i Rom
Rione Trastevere
Kyrkobyggnader ritade av Filippo Raguzzini
Bryan Cristante

Bryan Cristante, född 3 mars 1995, är en italiensk fotbollsspelare som spelar för Roma och Italiens landslag.

Källor 

Bryan Cristante på Transfermarkt 

Italienska fotbollsspelare
Italienska landslagsspelare i fotboll
Spelare i AC Milan
Fotbollsspelare i SL Benfica
Spelare i SSD Palermo
Spelare i Pescara Calcio
Spelare i Atalanta BC
Spelare i AS Roma
Spelare i Serie A
Spelare i Primeira Liga
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2020
Födda 1995
Levande personer
Män
Personer från San Vito al Tagliamento
Italienska idrottare under 2000-talet
Military District of Washington

Military District of Washington (förkortning: MDW) är en enhet inom USA:s armédepartement som ansvarar för arméns verksamhet i huvudstadsområdet ifråga om militärt försvar, militära hedersbetygelser vid militärbegravning på Arlingtonkyrkogården och deltagande i statsceremonier som presidentinstallationer, statsbegravningar och statsbesök.

Befälhavaren för MDW som är en generalmajor lyder direkt under USA:s arméstabschef och är i en separat försvarsgrensövergripande roll även är befälhavare för Joint Force Headquarters National Capital Region (JFHQ-NCR), som operativt ingår i United States Northern Command.

Verksamhet

3rd US Infantry Regiment bidrar förutom med två infanteribataljoner med ständigt bemannad hedersvakt vid den okända soldatens grav på Arlingtonkyrkogården, paradförband, uppvisningsexercis och ett salutbatteri. 

Två militära musikkårer ingår: United States Army Band (även kallade för "Pershing's Own") och United States Army Field Band.

Military District of Washington är även värdförband för flera militära anläggningar: Fort Lesley J. McNair (där högkvarteret är beläget), Joint Base Myer–Henderson Hall, Fort Belvoir, Fort A.P. Hill, Fort Meade samt Fort Hamilton i New York.

Se även
 Air Force District of Washington
 Marine Barracks Washington
 Naval District Washington
 Pentagon Force Protection Agency
 USA:s nationalgarde
 Washington Headquarters Services
 White House Military Office

Referenser

Noter

Externa länkar
 www.army.mil/mdw

USA:s armé
Förband och myndigheter under USA:s armédepartement
HD 139139

HD 139139 (även känd som EPIC 249706694) är en trolig dubbelstjärna belägen i den mellersta delen av stjärnbilden Vinkelhaken. Den har en skenbar magnitud av ca 9,84 och är kräver ett teleskop för att kunna observeras. Baserat på parallax enligt Gaia Data Release 2 på ca 9,3 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 351 ljusår (ca 108 parsek) från solen. Den rör sig bort från solen med en heliocentrisk radialhastighet på ca 16 km/s.

Egenskaper
Primärstjärnan HD 139139 A är en gul till vit stjärna i huvudserien av spektralklass G3/5 V. Den har en radie som är ca 1,1 solradier och har ca 1,3 gånger solens utstrålning av energi från dess fotosfär vid en effektiv temperatur av ca 5 800 K.

Följeslagaren tros vara en röd dvärg separerad med 3 bågsekunder från HD 139139. Den är ungefär tre magnitud svagare och har en temperatur på mellan 4 100 och 4 300 K. Båda stjärnorna har en liknande egenrörelse, vilket innebär att de kan bilda en gravitationellt bunden dubbelstjärna.

HD 139139 uppvisar dippar i ljusstyrka som liknar dem som orsakas av transiterande jordliknande planeter. Rymdteleskopet Kepler observerade 28 sänkningar i ljusstyrka under en 87-dygnsperiod (23 augusti – 20 november 2017). Dipparna verkar dock inte vara periodiska som förväntat, om de var orsakade av transiterande planeter.

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/123292/hd139139.

 

		
Stjärnbilden Vågen
HD-objekt
Huvudseriestjärnor klass G
Röda dvärgar
Dubbelstjärnor
Hans Anton Lindehn

Hans Anton Westeson Lindehn, född 23 februari 1826 i Knislinge socken, död 9 eller 10 juli 1884 i Philadelphia, var en svenskamerikansk lärare, journalist och schackspelare.

Hans Anton Lindehn var son till klockaren Hans Westesson. Han blev student vid Lunds universitet 1843 och 1853 filosofie kandidat och filosofie doktor där. 1854–1859 studerade han vid Uppsala universitet. 1866–1870 drev han privata elementarskolan Lyceum i Göteborg. Han sysslade med husaffärer men gjorde konkurs 1870. Hans skola uppgick i Göteborgs lyceum. Efter en tid i Stockholm, där han försörjde sig som journalist, utvandrade han 1873 till USA, varifrån han skickade korrespondenser till svenska tidningar. På 1850-talet gjorde Lindehn sig ett namn som vid sidan av Severin Bergh en av Sveriges främsta schackspelare. Under resor i England, Frankrike, Tyskland och Belgien 1861–1865 nådde han internationell berömmelse genom att besegra några av världens skickligaste spelare som MacDonnel, Kolisch, Wilhelm Steinitz med flera. 1873–1877 befäste han position som en framstående spelare genom möten med amerikanska schackspelare som Mackenzie, Delmar och Elson. Han deltog dock aldrig i någon turnering.

Källor 
 

Svenska journalister under 1800-talet
Svenska schackspelare
Personer från Knislinge socken
Födda 1826
Avlidna 1884
Män
Linda Martín Alcoff

Linda Martín Alcoff, född 25 juli 1955 i Panama, är en amerikansk filosof och författare.

Alcoff är professor i filosofi vid Hunter College vid City University of New York, och forskar i ämnena social epistemologi, feministisk filosofi, avkoloniseringsteori samt kontinental filosofi, i synnerhet Michel Foucaults verk.

Alcoff avlade doktorsexamen i filosofi vid Brown University 1987. Hon har bland annat publicerat ett verk om sexuellt våld – Rape and Resistance.

Bibliografi (urval)
 1996 – 
 1997 – 
 1998 – 
 2003 – 
 2006 – 
 2006 – 
 2006 – 
 2015 – 
 2018 –

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats

Amerikanska filosofer under 2000-talet
Kvinnor
Levande personer
Födda 1955
Amerikanska professorer i filosofi
Amerikanska författare under 2000-talet
Cirkusmusik

Cirkusmusik är musik som spelas när cirkusnumren presenteras på en cirkus och som ackompanjemang till numren, men också i samband med parader. 

Musik har använts på cirkus åtminstone sedan slutet av , då ofta med  en trumma och några flöjter, och år 1770 fanns en  en orkester på Philip Astleys cirkus i London.

I början bestod cirkusmusiken av populära melodier som spelades på violin och olika träblåsinstrument men på  började man att använda brassband. De följde med på turnéen och spelade också vid en parad genom staden för att göra reklam för cirkusen. På  var det vanligt att orkestern kompletterades med en ångorgel.

Repertoaren består vanligen av marschmusik, ragtime, valser, galopper och annan dansmusik. Bland kompositörerna kan nämnas orkesterledaren Karl King, som skrev 280 melodier under sin livstid, och John Philip Sousa, vars mest populära marsch  "Stars and Stripes Forever" dock aldrig ingår i föreställningen men spelas för att varna för en farlig situation. Den mest kända cirkusmelodin är "Gladiatorernas intåg", en militärmarsch av den tjeckiska kompositören Julius Fučík som har arrangerats för en mindre orkester av kanadensaren Louis-Phillipe Laurendeau och används till att introducera clownerna.

Musikexempel

Källor

Musikgenrer
Cirkus
Brian Hayward

Brian George Hayward, född 25 juni 1960, är en kanadensisk före detta professionell ishockeymålvakt som tillbringade elva säsonger i den nordamerikanska ishockeyligan National Hockey League (NHL), där han spelade för Winnipeg Jets, Montreal Canadiens, Minnesota North Stars och San Jose Sharks. Han släppte in i genomsnitt 3,72 mål per match och hade åtta nollor (inte släppt in ett mål under en match) på 357 grundspelsmatcher. Hayward spelade också för Jets de Sherbrooke och Canadiens de Sherbrooke i American Hockey League (AHL); Kalamazoo Wings i International Hockey League (IHL) samt Cornell Big Red i National Collegiate Athletic Association (NCAA).

Han blev aldrig NHL-draftad.

Hayward vann William M. Jennings Trophy, tillsammans med målvaktskollegan Patrick Roy, för säsongerna 1986–1987, 1987–1988 och 1988–1989.

Samtidigt som han spelade för Cornell Big Red, avlade han en kandidatexamen i företagsekonomi vid Cornell University. Efter spelarkarriären har Hayward arbetat som sportkommentator för Anaheim Ducks, sedan ishockeyorganisationen bildades 1993. Han har även synts på ishockeysändningar på ABC, CBC, ESPN och NBC rörande NHL och internationell ishockey.

Referenser

Externa länkar
Brian Hayward NHL Statistics – Hockey-Reference.com
Brian Hayward (b.1960) hockey statistics and profile at hockeydb.com

Män
Födda 1960
Levande personer
Personer från Georgetown, Ontario
Idrottare från Ontario
Kanadensiska ishockeymålvakter
Kanadensiska idrottare under 1900-talet
Spelare i Markham Waxers
Spelare i Guelph Holody Platers
Ishockeyspelare i Cornell Big Red (herrar)
Alumner från Cornell University
Spelare i Winnipeg Jets (1979–1996)
NHL-spelare som inte blivit valda i NHL Entry Draft
Spelare i Jets de Sherbrooke
Spelare i Canadiens de Sherbrooke
Spelare i Montreal Canadiens
Vinnare av William M. Jennings Trophy
Spelare i Minnesota North Stars
Spelare i Kalamazoo Wings (1974–1995)
Spelare i San Jose Sharks
Spelare i Kansas City Blades
Kanadensiska sportkommentatorer
Anaheim Ducks
Kärlek och långvantar

Kärlek och långvantar är en svensk TV-film från 1973. Filmen regisserades av Hans Bergström och bygger på Fritiof Nilsson Piratens novell Kärlek och långvantar, utgiven i samlingen Vänner emellan från 1955.

Filmens manus skrevs av Bergström och Mats Arehn. Den producerades av Lars Boberg och Bert Sundberg.

Handling 
"En berättelse om den första, bittra förälskelsen."

Rollista 
 Johan Edström - Fritiof
 Nina Danielsson - Blanche
 Kerstin Widgren - mor
 Lars Edström - far

Källor 

Svenska TV-filmer
Svenskspråkiga filmer
Svenska filmer 1973
Svenska filmer baserade på böcker
Fritiof Nilsson Piraten-filmatiseringar
Eduard Sobol

Eduard Oleksandrovytj Sobol (), född 20 april 1995, är en ukrainsk fotbollsspelare som spelar för Strasbourg. Han representerar även det ukrainska landslaget.

Karriär
I januari 2023 värvades Sobol av Strasbourg, där han skrev på ett 3,5-årskontrakt.

Källor 
 Eduard Sobol på Transfermarkt

Noter

Ukrainska fotbollsspelare
Ukrainska landslagsspelare i fotboll
Spelare i FK Metalurh Zaporizjzja
Spelare i FK Sjachtar Donetsk
Spelare i FK Metalurh Donetsk
Spelare i FK Metalist Charkiv
Spelare i FK Zorja Luhansk
Fotbollsspelare i SK Slavia Prag
Spelare i FK Jablonec
Spelare i Club Brugge KV
Spelare i RC Strasbourg
Spelare i Premjer-Liha
Spelare i 1. česká fotbalová liga
Spelare i Jupiler League
Spelare i Ligue 1
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2020
Födda 1995
Levande personer
Män
Personer från Vil'nyans'k
Ukrainska idrottare under 2000-talet
Babette Babich

Babette Babich, född 14 november 1956 i New York, är en amerikansk filosof och författare. Hon är professor i filosofi vid Fordham University.

Babich avlade doktorsexamen i filosofi vid Boston College 1987. Hon forskar om bland annat vetenskapsteori, vetenskapshistoria och estetik. Babich har influerats av Nietzsche, Heidegger och Hölderlin.

Källor

Amerikanska filosofer under 1900-talet
Kvinnor
Levande personer
Födda 1956
Forskare från New York
Författare från New York
Amerikanska filosofer under 2000-talet
Amerikanska författare under 1900-talet
Amerikanska professorer i filosofi
Amerikanska författare under 2000-talet
Heideggerforskare
Ontologer
Alumner från Boston College
Didier Eribon

Didier Eribon, född 10 juli 1953 i Reims, är en fransk filosof och författare. Han är professor i filosofi vid Université de Picardie Jules-Verne i Amiens. Eribon har under lång tid föreläst vid École des hautes études en sciences sociales. Därtill har han varit gästprofessor vid University of California och vid Institute for Advanced Study i Princeton.

Eribon publicerade 1989 biografin Michel Foucault, 1926–1984 (svensk översättning 1991).

År 2008 tilldelades Eribon Brudner Prize, men han lämnade tillbaka det tre år senare.

Priser
 1989 – Prix Aujourd'hui
 2008 – Brudner Prize
 2019 – Jake Ryan Book Award, Working-Class Studies Association

Bibliografi
 Michel Foucault, 1926–1984, 1989
 Michel Foucault et ses contemporains, 1994
 Réflexions sur la question gay, 1999
 Papiers d'identité: interventions sur la question gay, Paris, 2000
 Une morale du minoritaire: variations sur un thème de Jean Genet, 2001
 Hérésies: essais sur la théorie de la sexualité, 2003
 Échapper à la psychanalyse, 2005
 D'une révolution conservatrice et de ses effets sur la gauche française, 2007
 Contre l'égalité et autres chroniques, 2008
 Retour à Reims, 2009 (Tillbaka till Reims)
 De la subversion: droit, norme et politique, 2010
 La société comme verdict: classes, identités, trajectoires, 2013
 Théories de la littérature: système du genre et verdicts sexuels, 2015
 Principes d'une pensée critique, 2016
 Écrits sur la psychanalyse, 2019

Källor

Noter

Externa länkar
Officiell webbplats

Franska filosofer
Män
Levande personer
Födda 1953
Personer från Reims
Personer i Frankrike under 1900-talet
Personer i Frankrike under 2000-talet
Franska professorer i filosofi
Franska författare under 2000-talet
Alumner från Université Panthéon-Sorbonne
Time Being

Time Being, The Time Being eller For the Time Being kan syfta på:
 Time Being (Peter Erskine), jazzalbum från 1994 av Peter Erskine
 Time Being (Ron Sexsmith), rockalbum från 2006 av Ron Sexsmith
 Time Being (Trio 3), jazzalbum från 2006 av Trio 3
 The Time Being (film), amerikansk mysteriefilm från 2012 i regi av Nenad Cicin-Sain
 For the Time Being (dikt), långdikt från 1944 av Wystan Hugh Auden
 For the Time Being (bok), kreativ facklitteraturbok från 1999 av Annie Dillard
 For the Tyme Being, blandband från 2009 av Shing02
Moses krossar lagens tavlor

Moses krossar lagens tavlor ( eller Moses med lagens tavlor () är en oljemålning av den nederländske konstnären Rembrandt. Den målades 1659 och ingår i Gemäldegaleries samlingar i Berlin. 

Det gammaltestamentliga motivet med Mose med lagens tavlor har tolkats av många konstnärer. I Andra Moseboken skildras hur Mose på Sinai berg mottog två stentavlor på vilka Gud skrivit "med sitt finger" de tio budorden (31:18). Vidare berättas att under tiden Mose befunnit sig på berget hade folket blivit otåliga och bett Aron, Moses bror, om en annan gud att dyrka. Aron hade då gjutit en guldkalv till folket att tillbe. När Mose återvände till sitt folk och såg dem dansa kring guldkalven slog han i vredesmod sönder stentavlorna (32:19). Rembrandts målning skildrar möjligen detta ögonblick. 

Senare beskrivs hur Mose hugger ut två nya stentavlor där Gud skriver samma ord som stod på de första tavlorna (kapitel 34). Gemäldegalerie anger att det kan vara dessa stentavlor som Mose visar upp för sitt folk i Rembrandts målning och benämner därför tavlan Moses med lagens tavlor istället för Moses krossar lagens tavlor. Till stöd för detta anförs bland annat att Moses ansiktsuttryck inte är vredgat.

Målningen ingick på 1700-talet i Fredrik II:s samlingar och ärvdes därefter inom den preussiska kungafamiljen. Under andra världskrigets slutskede förvarades den i en saltgruva i Wartburgkreis där den upptäcktes av amerikanska trupper och togs som krigsbyte. Tavlan återfördes till tyska myndigheter 1949 och var därefter utställd i Wiesbaden och senare Västberlin. Den överfördes till Gemäldegalerie i samband med museets återöppnade 1998.

Källor 
Gemäldegaleries webbplats
rkd.nl
bildindex.de

Målningar av Rembrandt
Målningar från 1600-talet
Målningar i Gemäldegalerie
Målningar med motiv från Gamla testamentet
Kulturella återgivningar av Mose
Alca grandis

Alca grandis är en utdöd fågel i familjen alkor inom ordningen vadarfåglar. Den beskrevs 1955 utifrån fossila lämningar från miocen funna i Florida, USA.

Referenser 

Alkor
Utdöda fågelarter
Uria brodkorbi

Uria brodkorbi är en utdöd fågel i familjen alkor inom ordningen vadarfåglar. Den beskrevs 1981 utifrån fossila lämningar från miocen funna i Kalifornien, USA.

Referenser 

Alkor
Utdöda fågelarter
Calidris pacis

Calidris pacis är en utdöd fågel i familjen snäppor inom ordningen vadarfåglar. Den beskrevs 1955 utifrån fossila lämningar från miocen funna i Florida, USA.

Referenser 

Alkor
Utdöda fågelarter