kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Språk i Tyskland

Tyskland är ett relativt homogent land där tyska språkets ställning är stark. Enligt Ethnologue talas det dock 28 olika språk i landet.

Tyska och tyskt teckenspråk 
År 2014 talades tyska av 95 % landets befolkning som första språk. Det är också landets enda officiella språk. Tyska språket talas också i andra länder som Österrike och Schweiz. Där används dock en annorlunda standard för tyska. Det tysktalande området i Tyskland, Schweiz och Österrike kallas också för Deutsche Sprachraum ("tyska språkrummet").

Det tyska språket indelas i många olika dialekter som är en relativt stor del av människors lokala kulturhistoria. Det finns 16 olika huvudsakliga dialekter, det vill säga en dialekt för ett förbundsland som sedan delas in i ännu fler lokala dialekter.. De tyska dialekterna i Tyskland indelas i två grupper enligt den så kallade högtyska ljudskiftet: högtyska och plattyska dialekter. Alla dessa ljudskiften skedde i de högtyska dialekterna, men inte alla finns i dagens standardspråk. Skillnader, som härstammade från dessa ljudskiften, ledde till exempel till att en person från Hamburg inte kunde förstå en person från München. Standardspråkets uttal baserar sig på Hannovers dialekt.. Av dessa kan bland annat bayerska räknas som ett självständigt språk.

Det tyska teckenspråket används av cirka 80 000 personer.

Andra språk 
Romani, danska, frisiska och sorbiska är minoritetsspråk som har en lång etablerad historia i Tyskland. Inget av språken talas av mer än 1 %. Sorbiskan talas av 60 000 personer, danska av 50 000, frisiska högst 10 000. Romani talas av cirka 150 000 personer, varav nästan alla är tvåspråkiga. Dessa fyra har också erkänts som Tysklands officiella minoritetsspråk sedan 1992. Tyskland var bland de första länder i Europa som gjorde detta.

I 63 % av hushåll där åtminstone en person har invandrarbakgrund, var tyska det mest talade språket enligt statistiken år 2018. De mest talade språken bland invandrarna är turkiska, ryska, polska och arabiska.

Källor 

Språk i Tyskland
Sound of the Underground (sång)

Sound of the Underground är en sång av Girls Aloud, utgiven som singel i december 2002 från albumet Sound of the Underground. Singeln gick direkt in på förstaplatsen på UK Singles Chart.

Låtlista
CD-singel
 "Sound of the Underground" – 3:41
 "Stay Another Day" (Tony Mortimer, Rob Kean, Dominic Hawken) – 4:24
 "Sound of the Underground" (Brian Higgins Remix) – 4:40

Medverkande
 Sarah Harding
 Cheryl Tweedy
 Nadine Coyle
 Nicola Roberts
 Kimberley Walsh

Källor

Noter

Sånger av Girls Aloud
Musiksinglar 2002
Debutsinglar
Singelettor i Storbritannien
Christian Lindner

Christian Lindner, född 7 januari 1979 i Wuppertal, är en tysk liberal politiker som har varit partiordförande för det fria demokratiska partiet (FDP) sedan 2013. Han är sedan den 8 december 2021 Tysklands finansminister i regeringen Scholz.

Bakgrund och privatliv 
Lindner har studerat juridik, filosofi och statsvetenskap vid Bonns universitet. År 2006 började Lindner skriva sin doktorsavhandling som han inte slutfört. Efter sina studier år 1997 grundade Lindner en marknadsföringsbyrå som han lämnade år 2004. Dessutom har han varit med i att grunda ett annat företag.. Lindner har tjänstgjort den tyska flygvapnet och han är major i reserven.

Mellan 2011 och 2018 var Lindner gift med journalisten Dagmar Rosenfeld, som var chefredaktör på tidningen Die Welt.

Politisk karriär 
Lindner blev medlem i FDP år 1995. Fem år senare valdes han till Nordrhein-Westfalens lantdag som den yngsta (21 år gammal) representant nånsin.

För första gången valdes Lindner till Bundestag år 2009.

Då FDP förlorade alla sina mandat i valet 2013, sade hela partiledningen upp sig. Detta öppnade vägen till toppen för Lindner som valdes till ordförande år 2013. Han var den yngsta partiordförande som FDP har haft. Trots att Lindner gick framåt i sin politiska karriär har han beskrivit valet som traumatiskt på grund av det dåliga valresultatet. Han lyckades ändå få sitt parti tillbaka till Bundestag i valet 2017.

Källor 

Födda 1979
Tyska politiker under 2000-talet
FDP-politiker
Alumner från Bonns universitet
Män
Levande personer
Personer från Wuppertal
Charlotte Bonaparte

Charlotte Bonaparte, född 1802, död 1839, var en fransk prinsessa. 

Hon var dotter till Joseph Bonaparte och Julie Clary och brorsdotter till kejsar Napoleon Bonaparte. 

Hon gifte sig 1826 med sin kusin Charles Napoléon Louis Bonaparte. Äktenskapet hade arrangerats av hennes far som hoppades att stärka arvsrätten till den franska kejsartronen om dynastin Bonaparte någonsin återkom till makten, vilket vid denna tid inte ansågs omöjligt.

Hon studerade etsning och litografi i Paris med konstnären Louis Léopold Robert och några av hennes verk finns bevarade. Hon blev änka 1831, och avled i barnsäng efter ett förhållande med greve Potocki.

Referenser 

Födda 1802
kvinnor
Avlidna 1839
Huset Bonaparte
Franska målare under 1800-talet
Franska prinsessor
Konstnärer från Paris
Personer som dött i barnsäng
Zénaïde Bonaparte

Zénaïde Bonaparte, född 1801, död 1854, var en fransk prinsessa. 

Hon var dotter till Joseph Bonaparte och Julie Clary och brorsdotter till kejsar Napoleon Bonaparte. 

Hon gifte sig 1822 med sin kusin Charles Lucien Bonaparte. Äktenskapet hade arrangerats av hennes far som hoppades att stärka arvsrätten till den franska kejsartronen om dynastin Bonaparte någonsin återkom till makten, vilket vid denna tid inte ansågs omöjligt. De fick elva barn. 

Duvarten Zenaida har fått sitt namn efter henne.

Referenser 

Födda 1801
kvinnor
Avlidna 1854
Huset Bonaparte
Franska prinsessor
Personer i Frankrike under 1800-talet
Personer från Paris
Patricia av Connaught

Prinsessan Patricia av Connaught, född 17 mars 1886, död 12 januari 1974, var en brittisk prinsessa.

Biografi 
Hon var dotter till prins Arthur, hertig av Connaught och Strathearn och Luise av Preussen och sondotter till drottning Viktoria av Storbritannien. Hon följde under sin uppväxt med sin familj mellan faderns olika posteringar i den brittiska armén runtom det brittiska imperiet, och levde i både Indien och Kanada. Hon deltog som brudtärna i den framtida Georg V av Storbritanniens bröllop med Mary av Teck 1893. 

Patricia av Connaught ansågs vara en av de mest eftertraktade prinsessorna i Europa vid 1900-talets början, och hennes framtida giftermål blev föremål för många spekulationer under den edvardianska eran. Hon sammankopplades med bland andra Gustaf VI Adolf (som 1905 gifte sig med systern Margaret som blev Sveriges kronprinsessa), Alfons XIII av Spanien, Ludvig Filip av Portugal, Adolf Fredrik VI av Mecklenburg-Strelitz och storfurst Michail Aleksandrovitj av Ryssland. Hon var med sin pappa i Kanada när denne tjänstgjorde som dominionens generalguvernör och har ett regemente i Kanadas armé som bär hennes namn. 

Hon gifte sig 27 februari 1919 i Westminster Abbey med den skotske sjöofficeren Sir Alexander Ramsay. Hon fick en son senare samma år. 

Patricia tillbringade sitt liv i Storbritannien. Vid sitt giftermål avstod hon från sin titel och rang som brittisk prinsessa, men ägnade sig hela sitt liv åt att leva ett kungligt liv och närvara vid kungliga högtider som bröllop, trädgårdspartys, kröningar och statsbesök. Hon blev änka 1972.

Referenser

Externa länkar 

Födda 1886
kvinnor
Avlidna 1974
Brittiska prinsessor
Personer i Storbritannien under 1900-talet
Personer från London
Anna av Montenegro

Anna av Montenegro, född 1874, död 1971, var en montenegrinsk prinsessa.

Hon var dotter till Nikola I av Montenegro och Milena Vukotić. Hon gifte sig 1897 med officeren prins Franz Josef av Battenberg. Paret var barnlöst men lyckligt. De tillbringade större delen av sitt liv i Schweiz. Anna utgav anonymt ett antal framgångsrika kompositioner.

Referenser 

Födda 1874
kvinnor
Avlidna 1971
Montenegrinska kungligheter
Personer i Montenegro under 1800-talet
Personer från Cetinje
Kompositörer under 1900-talet
Xenia av Montenegro

Xenia av Montenegro, född 1881, död 1960, var en montenegrinsk prinsessa.

Biografi
Hon var dotter till Nikola I av Montenegro och Milena Vukotić. Hon beskrivs som en skönhet och var föremål för en rad spekulationer kring sitt framtida äktenskap med en rad olika kungliga personer. Hon föredrog att inte gifta sig utan fortsätta bo hemma hos sina föräldrar tillsammans med sin yngsta syster Vera, som gjorde samma val. Efter faderns avsättning 1918 följde systrarna sina föräldrar i exil till Frankrike.

Referenser 

Födda 1881
kvinnor
Avlidna 1960
Montenegrinska kungligheter
Personer i Montenegro under 1900-talet
Personer från Cetinje
Nationalpark Schwarzwald

Nationalpark Schwarzwald är en nationalpark i förbundslandet Baden-Württemberg i sydvästra Tyskland. Den har en yta på  hektar och ligger på norra Schwarzwalds högsta topp, främst mellan Schwarzwaldhochstraße i Schwarzwald och Murgdalen. Den består av två separata områden, ungefär 3,5 kilometer från varandra, runt Ruhestein (7 615 ha) och Hoher Ochsenkopf/Plättig (2 447 ha) och är en del av naturparken Naturpark Schwarzwald Mitte/Nord. Nationalparken invigdes officiellt den 3 maj 2014 med mottot "Eine Spur wilder" ("ett spår vildare").

Historia 
Nationalpark Schwarzwald skapades den 1 januari 2014 och är den första nationalparken i Baden-Württemberg. Förbundslandsparlamentet röstade för inrättandet den 28 november 2013.

Inrättandet av den första nationalparken i Schwarzwald var politiskt kontroversiellt. 2013 motsatte sig Baden-Württembergs oppositionspartier (CDU och FDP), företrädare för träindustrin och en del av den berörda befolkningen bildandet, samtidigt som det stöddes av Tysklands socialdemokratiska parti och Allians 90/De gröna, bevarandeföreningar och andra delar av befolkningen i norra Schwarzwald.

Läge och utbredning 
Större delen av Ruhesteinområdet sträcker sig upp till en höjd av cirka 1 150 mö.h. nära Dreifürstenstein i den sydligaste delen av Hornisgrinde, det högsta berget i norra Schwarzwald. Andra toppar är Vogelskopf, (1 056 m och Schliffkopf, (1 054 m) i väster, Seekopf (1 054 m) i nordväst, Riesenköpfle (1 001 m) i centrum, Leinkopf (992 m) i norr och Großhahnberg (940 m) i nordost. I denna södra del av nationalparken finns tjärnarna Wildsee, Huzenbacher See och Buhlbachsee och den övre Schönmünzdalen och Murgvattendragens utlopp (Rechtmurg och Rotmurg och andra bifloder från Murg). På de västra sluttningarna av Schliffkopf sträcker sig dessa underregioner ner till Allerheiligen-Wasserfälle, där de når den lägsta och västligaste punkten på en höjd av cirka 500 mö.h. Undantaget från Ruhesteinområdet är Ruhestein självt med sina två skidbackar och Great Ruhestein Ski Jump, Darmstädter Hut, Schliffkopf Hotel, jaktstugan Rotmurg, byn Schonmünz (Volzenhäuser) och andra små områden. Statens skogsmark här tillhör huvudsakligen kommunen Baiersbronn (i Freudenstadt). Andra delar tillhör Oppenau, Ottenhöfen och Seebach (i landkreis Ortenaukreis).

Parken täcker ett område på 10 062 hektar, varav 2 447 hektar ligger inom High Ochsenkopf/Plättig och 7 615 hektar runt Ruhestein. De två områdena skiljs åt av Forbachs ortsdel Hundsbach.

Referenser

Noter 

Nationalparker i Tyskland
Naturskyddsområden bildade 2014
2014 i Tyskland
Baden-Württembergs geografi
Damernas K-1 500 meter i kanotsport vid olympiska sommarspelen 2020

Damernas K-1 500 meter vid olympiska sommarspelen 2020 hölls mellan 4 och 5 augusti 2021 på Sea Forest Waterway i Tokyo.

Det var 19:e gången grenen fanns med vid sommar-OS och det är den enda grenen i damkanot som funnits med i varje upplaga sedan det började tävlas i 1948. Grenen är en tävling i enmanskajak (K1) på en distans över 500 meter.

Resultat

Försöksheat
De tre högst placerade gick direkt vidare till semifinal medan övriga gick till kvartsfinal.

Heat 1

Heat 2

Heat 3

Heat 4

Heat 5

Heat 6

Kvartsfinaler
De tre högst placerade gick vidare till semifinal medan övriga blev utslagna.

Kvartsfinal 1

Kvartsfinal 2

Kvartsfinal 3

Kvartsfinal 4

Semifinaler
De två högst placerade gick vidare till A-finalen, trean och fyran till B-finalen, femman och sexan till C-final medan övriga blev utslagna.

Semifinal 1

Semifinal 2

Semifinal 3

Semifinal 4

Finaler

Final A

Final B

Final C

Referenser 

Kanotsport vid olympiska sommarspelen 2020
Tom Brokaw

Thomas John Brokaw, oftast kallad för Tom Brokaw, född 6 februari 1940 i Webster, South Dakota, är en amerikansk journalist och författare. Brokaw var både chefredaktör och nyhetsankare på vardagar för NBC:s nationella nyhetssändning på kvällstid, NBC Nightly News, mellan 1983 och 2004. 

Han är även den ende förutom rollen som nyhetsankare vid Nightly News som även varit programledare för The Today Show och Meet the Press. Som nyhetsankare var han ofta på plats i händelsernas centrum, exempelvis vid Berlinmurens fall 1989. 1998 gav han ut boken The Greatest Generation som en hyllning till sin föräldrageneration genom en porträttskildring av flera bemärkta personer som unga vuxna deltog i andra världskriget och boken kom att mynta begreppet för dessa som den "största generationen" i amerikansk-engelsk vokabulär. 

USA:s president Barack Obama tilldelade Brokaw Presidentens frihetsmedalj under 2014. 22 januari 2021 meddelades det att Brokaw slutligen gick i pension från NBC efter 55 år i olika roller där, under senare år som senior korrespondent och nyhetskommentator vid NBC News samt som paneldeltagare även på MSNBC.

Bibliografi
 1998 The Greatest Generation 
 1999 The Greatest Generation Speaks  
 2001 An Album of Memories  
 2002 A Long Way from Home: Growing Up in the American Heartland  
 2007 Boom!: Voices of the Sixties Personal Reflections on the '60s and Today 
 2011 The Time of Our Lives: A Conversation About America  
 2013 Christmas from Heaven: The True Story of the Berlin Candy Bomber  
 2015 A Lucky Life Interrupted: A Memoir of Hope  
 2019 The Fall of Richard Nixon: A Reporter Remembers Watergate

Referenser

Noter

Externa länkar
 Tom Brokaw - Introduction från National Museum of American History på youtube

Födda 1940
Levande personer
Män
Amerikanska journalister under 1900-talet
Amerikanska författare under 1900-talet
Amerikanska författare under 2000-talet
Författare från South Dakota
Alumner från University of Iowa
Mottagare av Frihetsmedaljen
Mottagare av Hederslegionen
Amerikanska journalister under 2000-talet
Personer från Webster, South Dakota
Alumner från University of South Dakota
Amerikanska TV-programledare
Life After Death

Ready to Die är ett studioalbum av hiphopartisten The Notorious B.I.G., utgivet den 25 mars 1997 av Bad Boy Records och Arista Records. Ready to Die var The Notorious B.I.G:s, vars egentliga namn var Christopher Wallace, andra studioalbum och blev också hans sista. Det utgavs postumt efter att Wallace dödats i en skjutning den 9 mars 1997 i Los Angeles.

Låtlista 
 CD 1
 Life After Death (Intro)
 Somebody's Gotta Die
 Hypnotize
 Kick in the Door
 Fuck You Tonight
 Last Day
 I Love the Dough
 What's Beef?
 B.I.G. Interlude
 Mo Money Mo Problems
 Niggas Bleed
 I Got a Story to Tell
 Interview/Biggie Speaks (dolt ljudspår)

 CD 2
 Notorious Thugs
 Miss U
 Another
 Going Back to Cali
 Ten Crack Commandments
 Playa Hater
 Nasty Boy
 Sky's the Limit
 The World Is Filled...
 My Downfall
 Long Kiss Goodnight
 You're Nobody (Til Somebody Kills You)

Musikalbum 1997
Amerikanska hiphopalbum
Sant'Eufemia

Sant'Eufemia kan avse:
 
 Sant'Eufemia d'Aspromonte, en ort och kommun i storstadsregionen Reggio Calabria, i regionen Kalabrien i Italien
 Sant'Eufemia a Maiella, en ort och kommun i provinsen Pescara i regionen Abruzzo i Italien
 Sant'Eufemia al Foro Traiano, en kyrkobyggnad i Rom
Castagna

Castagna kan avse:
 
 Giovanni Battista Castagna, en påve 
 Carrozzeria Castagna, en italiensk karossmakare med verksamhet i Milano
 Castel Castagna, en ort och kommun i provinsen Teramo i regionen Abruzzo i Italien
Vilhelm Ragnar

Vilhelm Ragnar, egentligen Wilhelm Ragnar Ragnarsson, född den 3 september 1907 i Stockholm, död där den 13 juni 1984, var en svensk arbetarförfattare.

Biografi 
Vilhelm Ragnar byggde sitt författarskap på den varierade yrkeserfarenhet han förvärvat, bland annat som byggnadsarbetare, fartygseldare, bokhandelsbiträde, pråmskeppare och scenarbetare. Han debuterade 1948 med kollektivromanen Bygget och skildrade i Inga hårda män (1950) Göteborgs hamnarbetare samt i Fyra män i en båt [1951) besättningen på en bogserbåt.

Bibliografi

Referenser 

Svenskspråkiga författare
Svenska arbetarförfattare
Födda 1907
Avlidna 1984
Män
Författare från Stockholm
Svenska författare under 1900-talet
Förlossningsbristning

''Denna sida handlar om underlivsbristningar som en skada under förlossning, för skador på fostret se förlossningsskada.

Förlossningsbristning, underlivsbristningar eller underlivsskada genom bristningar i bäckenbotten är vanligt i samband med förlossning, särskilt hos förstföderskor, och kan orsaka stora problem både på kort och lång sikt. Några exempel är smärta, inkontinens, avföringsproblem, psykiskt lidande, framfall och sexuella svårigheter. En korrekt identifiering är avgörande för att bristningarna ska behandlas rätt och för att förhindra långsiktiga komplikationer och skador.

Gradering av bristningar 
Bristningar delas in i 4 grader. Grad 1 involverar endast slemhinnan eller hud och behöver inte alltid sys. Grad 2 involverar förutom slemhinna även underliggande muskler i perineum och/eller levator ani-muskeln. Ett klipp klassificeras som en grad 2-bristning och involverar vanligtvis hud, slemhinna och muskler i perineum. Grad 3 involverar även muskeln runt ändtarmen (partiell analsfinkterruptur) och vid en grad 4-bristning är även rektal mukosa involverad (total analsfinkterruptur) .  Grad 2-bristningar kan generellt sys under lokalbedövning på förlossningsrummet av en barnmorska eller läkare, medan grad 3 och 4 sutureras under operation av en läkare. Vaginala och perineala bristningar och andra skador på bäckenbotten hos kvinnor som föder vaginalt kan orsaka lidande både på kort och lång sikt. Förutom smärta, kan förlossningsskador på bäckenbottens stödjefunktioner leda till urinläckage, avföringsläckage, tarmtömningssvårigheter, framfall av vaginalväggarna samt sexuell dysfunktion.

Forskning om åtgärder mot förlossningsskador kan läggas upp på många olika sätt. Den statliga myndigheten SBU har undersökt vilken typ av forskningsfrågor som vårdpersonal och patienter skulle vilja prioritera.

Förekomst 
Vid de flesta förlossningar uppstår inga långsiktiga komplikationer, vare sig för den som föder eller för barnet. Förlossningsbristningar i underlivet uppkommer däremot vid de flesta vaginala förlossningar, även när en förlossning handläggs helt korrekt och det inte finns några riskfaktorer.

Andelen förstföderskor i Sverige som drabbas av bristningar av grad 3 eller 4 varierar mellan 3,9 och 7,6 procent enligt statistik från Socialstyrelsen. Vad gäller andra förlossningsskador saknas det statistik över hur många kvinnor som årligen drabbas i Sverige, men en engelsk studie har visat att mellan 70 och 85 procent av alla kvinnor som föder vaginalt får grad 1 och 2-bristningar i slemhinna, mellangården (perineum) eller båda .

Se även 

 Analsfinkterskada (en allvarligare form av förlossningsbristning)

Referenser 

Förlossning
Arne Hassler

Jan Ebbe Arne Hassler, född den 14 augusti 1900 i Kyrkheddinge församling, Malmöhus län, död den 6 april 1985 i Stockholm, var en svensk teolog och präst. Han var bror till Carita Hassler-Göransson, Åke Hassler och Ove Hassler samt farfar till John Hassler.

Hassler avlade teologie kandidatexamen vid Lunds universitet 1921 och teologie licentiatexamen där 1930. Han blev vice pastor i Kyrkheddinge och Esarp 1921, kyrkoadjunkt i Munka-Ljungby och Ängelholm 1923, komminister i Öster-Lövsta 1925, kyrkoadjunkt i Brännkyrka 1933, komminister i Sofia församling på Södermalm 1942 och kyrkoherde där 1951. Hassler blev emeritus 1968. Han blev ledamot av Nordstjärneorden 1954. Hassler vilar på Gamla kyrkogården i Grödinge församling.

Bibliografi 
 Prästens Jan (1956)
 Prästens Jan i Katedralskolan (1961)
 Stockholmspräster (I 1964, II 1969)
 Ung präst på tjugotalet (1968)

Källor 

 
 
 
 Jan Ebbe Arne Hassler på Gravar.se

Kyrkoherdar i Stockholm
Präster i Svenska kyrkan
Alumner från Lunds universitet
Svenska teologer under 1900-talet
Svenska präster under 1900-talet
Personer från Kyrkheddinge socken
Födda 1900
Avlidna 1985
Män
Ledamöter av Nordstjärneorden
Jan-Erik Kjellberg

Jan-Erik Kjellberg, tidigare Högberg, född  26 mars 1924, död 6 september 2021 i Nacka distrikt, var en svensk driftingenjör omtalad som den siste överlevande av de svenska frivilligsoldaterna i Finland under andra världskriget.

Biografi
Kjellberg föddes som ett så kallat oönskat barn. Han lämnades bort till en fosterfamilj och växte upp i Röttle i Gränna socken. I sin självbiografiska bok Barnet som ingen ville ha har han beskrivit hur hans uppväxt präglades av tidens syn på fosterbarn. Som 17-åring blev han 1941 stamanställd vid Gotlands infanteriregemente och avancerade senare till vicekorpral, korpral och furir 1945.

Som 18-åring anmälde han sig våren 1942 vid Frivilligbyrån i Stockholm för att strida i det finska fortsättningskriget mot Sovjetunionen. Om beslutet har Kjellberg angett psykologiska orsaker som saknaden efter en far och bristande känsla av samhörighet. Att han hade släkt från Savolax bidrog till beslutet. Han tjänstgjorde som undersergeant vid Svirfronten i det svenska frivilligkompaniet i bataljonen JR 13 tiden –. Kjellberg har beskrivit svåra umbäranden och upplevelser under kriget, men att det var särskilt svårt att svenska frivilliga blev kallade nazister vid hemkomsten.

Kjellberg kom sedan att arbeta i oljebranschen med driftsfrågor inom Shell, OK och BP och pensionerades som driftchef inom oljedistributionsföretaget ODAB. Han var under många år aktiv i Finlands krigsinvaliders Sverigedistrikt. Upp till hög ålder höll han sig i trim och 93 år gammal fotograferades han på gym av David Lundmark, som med bilden 2018 vann tävlingen "Årets bild" i kategorin "Vardagsliv i Sverige".

I sin bok summerar Kjellberg upplevelserna av kriget: "Den som varit med har svårt att förklara och den som inte varit med har svårt att förstå".

Bibliografi

Referenser

Externa länkar
Bild på Jan-Erik Kjellberg, 93 år gammal, på gym. Fotograf: David Lundmark.

Vidare läsning 

Födda 1924
Avlidna 2021
Män
Svenska frivilligsoldater
Personer i fortsättningskriget
Svenska militärer under 1900-talet
Amélie Svensson

Amélie Svensson, född 28 augusti 1996 i Tyskland, är en svensk friidrottare (hinderlöpning samt medel- och långdistanlöpning). Hon tävlar för Sävedalens AIK. 

Vid Junior-EM i Eskilstuna i juli 2015 deltog Svensson på 3 000 meter hinder. Hon tog sig till final och kom där in på en sjätteplats.

Vid 2020 års utomhus-SM vann hon guld på 3 000 meter hinder.

Personliga rekord 

Utomhus 
800 meter – 2.19,06 (Baunatal, Tyskland 9 juni 2013)
1 500 meter – 4.24,59 (Pfungstadt, Tyskland 18 juni 2022)
3 000 meter – 9.43,62 (Varberg, Sverige 15 juli 2019)
5 000 meter – 17.37,23 (Eskilstuna, Sverige 26 augusti 2018)
2 000 meter hinder – 6.30,54 (Pliezhausen, Tyskland 8 maj 2022)
3 000 meter hinder – 9.52,49 (Norrköping, Sverige 5 augusti 2022)

Inomhus 
800 meter – 2.18,22 (Karlsruhe, Tyskland 25 januari 2022)
1 500 meter – 4.32,57 (Karlsruhe, Tyskland 28 januari 2022)
1 engelsk mil – 5.13,27 (Chapel Hill, North Carolina, USA 17 januari 2015)
3 000 meter – 10.01,49 (Sindelfingen, Tyskland 12 februari 2022)

Referenser 

Svenska mästare i hinderlöpning
Svenska mästare i stafettlöpning
Kvinnor
Födda 1996
Svenska idrottare under 2000-talet
Levande personer