kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Kepler-13

Kepler-13 eller KOI-13, är en trippelstjärna belägen i den norra delen av stjärnbilden Lyran. Den har en kombinerad skenbar magnitud av ca 9,95 och kräver ett teleskop för att kunna observeras. Baserat på parallax enligt Gaia Data Release 2 på ca 1,91 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 1 700 ljusår (ca 520 parsek) från solen. Den rör sig närmare solen med en heliocentrisk radialhastighet på ca -9 km/s.

Egenskaper
Primärstjärnan Kepler-13 A är en vit till blå stjärna i huvudserien av spektralklass A0. Den har en massa som är ca 1,72 solmassa, en radie som är ca 1,71 solradie och har en effektiv temperatur av ca 7 700 K. Följeslagaren Kepler-13 B är en vit till blå stjärna med en massa som är ca 1,68 solmassa, en radie som är ca 1,68 solradie och har en effektiv temperatur av ca 7 500 K.

Observationer
Stjärnans mångfaldighet upptäcktes 1904 av Robert Grant Aitken vid Lick Observatory. Han mätte upp en separation mellan A- och B-komponenterna på ungefär en bågsekund och en positionsvinkel på 281,3°. Den relativa positionen för de två visuella komponenterna i förhållande till varandra har förblivit konstant sedan 1904. Mätningar av radiell hastighet gjorda med SOPHIE échelle-spektrografen vid Haute-Provence Observatory visade ytterligare en följeslagare som kretsar kring Kepler-13 B. Denna följeslagare har en massa på mellan 0,4 och 1 solmassa och har en omloppsperiod på 65,831 dygn med en excentricitet på 0,52.

Planetsystem
I omlopp kring Kepler-13 A, kretsar en het Jupiter som exoplanet och upptäcktes med Keplerteleskopet 2011. Den bekräftades som en planet genom mätning av Dopplerstrålningseffekten på Kepler-ljuskurvan. Planeten har en radie på mellan 1,5 och 2,6 jupiterradie och är en av de största kända exoplaneterna.  

Planeten är sannolikt tidvattenlåst till moderstjärnan. År 2015 uppskattades den planetariska nattemperaturen vara 2 394 ± 251 K.  

En studien 2012 har, med användning av en Rossiter-McLaughlin-effekt, fastställt att planetbanan är svagt skild från stjärnans ekvatorialplan med 24 ± 4°. Planettransiteringarna förändras varaktig över tiden, vilket sannolikt orsakas av planetens interaktion med dess värdstjärna.

Se även
 Lista över exoplaneter
 Keplerteleskopet

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/121016/kepler13. 

Stjärnbilden Lyran
Huvudseriestjärnor klass A
Keplerstjärnor
Trippelstjärnor
Planetpassage-variabler
Solsystem
Astronomiska upptäckter 2011
Upplands runinskrifter 400

U 400 är två runstensfragment från vikingatiden av sandsten funnet 1928 intill Prästgården, Sigtuna och Sigtuna kommun. Ett tredje fragment har förkommit. Fragmenten förvaras i Sigtuna museum.

De två fragmenten är 29x19 respektive 20x33 centimeter stora.

Inskriften

Se även

Alfabetisk lista över runinskrifter
Lista över Upplands runinskrifter

Källor 

 
Upplands runinskrifter
Runinskrifter i Sigtuna kommun
Vågmästaregården, Kristinehamn

Vågmästaregården var en byggnad i centrala Kristinehamn, vid Norra torget, som, ur ett ekonomihistoriskt perspektiv, är särskilt intressant då det var platsen där världsmarknadspriset på järn fastställdes. Gården revs 1936.

Bland vågmästare märks Johan Göransson Camitz, som var brukspatron till Övre och Nedre Degerfors.

Källor 

Sveriges industrihistoria
Byggnader och anläggningar i Kristinehamns kommun
Vågmästaregården

Vågmästaregården kan syfta på:

 Vågmästaregården, Kristinehamn
 Vågmästaregården, Åmål
Upplands runinskrifter 409

U 409 är en vikingatida runsten av granit i Lövstaholm, Odensala socken och Sigtuna kommun. Runstenen är 1,6 meter hög, 1 meter bred och intill 0,5 meter tjock. Runhöjden är 6-8 centimeter.

Inskriften

Se även

Alfabetisk lista över runinskrifter
Lista över Upplands runinskrifter

Källor 

 
Upplands runinskrifter
Runinskrifter i Sigtuna kommun
Johan Camitz

Johan Georgsson Camitz, född 3 februari 1681 i Kristinehamn, död 30 oktober 1741 på Posseberg, var en svensk vågmästare och brukspatron.

Biografi 
Camitz tillhörde, enligt traditionen, en adlig släkt från Schlesien. Hans far, Georg Camitz, gavs privilegium den 16 oktober 1660 att anlägga en hammare vid Letälven och 1666 för en hammare vid Övre Degerfors, som han senare blev bruksägare till. Camitz var också ägare till Nissafors järnbruk, som han grundade tillsammans med N. Silfverhielm 1725. Vid renoveringen och tillbyggnaden av Karlskoga kyrka vid början av 1700-talet var han ekonomiskt bidragande.

I Kristinehamn förestod han arbetet i Vågmästaregården, där järnpriset beslutades.

Camitz gifte sig 1706 med Maria Wester, dotter till brukspatron Peder Andersson. I äktenskapet föddes nio barn.

Referenser 

Födda 1681
Avlidna 1741
Personer från Kristinehamn
Män
Personer i Degerfors historia
Personer i Kristinehamns historia
Svenska brukspatroner under 1700-talet
Personer inom Sveriges näringsliv under 1700-talet
Johan
Svenska vågmästare
SM U-110

SM U-110 var en Typ U-93 ubåt som tjänstgjorde i den kejserliga tyska flottan under första världskriget. U-110 sänkte 10 fartyg på totalt 26 963 ton.

Design 
De tyska ubåtarna av Typ U 93 föregicks av de kortare ubåtarna av Typ U-87. U-110 hade ett deplacement på 798 ton vid ytan och 1 000 ton under vatten. Hon hade en total längd på 71,55 meter, en bredd på 6,30 meter, en höjd på 8,25 meter och ett djupgående på 3,94 meter. Ubåten drevs av två motorer på 2.400 hästkrafter (1 800 kW; 2 400 shp) för användning vid ytan och två motorer på 1 200 hästkrafter (880 kW; 1 200 shp) för användning under ytan. Fartyget hade två propelleraxlar. Fartyget kunde operera på upp till 50 meters djup.

Ubåten kunde nå en hastighet på 16,4 knop (30,4 km/h) på ytan och 8,4 knop (15,6 km/h) under ytan. Under vatten kunde hon färdas 50 nautiska mil (93 km) i 5 knop (9,3 km/h); när hon var uppe på ytan kunde hon färdas 9 280 nautiska mil (17 190 km) i 8 knop (15 km/h). U-110 var utrustad med sex torpedtuber på 50 centimeter (fyra i fören och två i aktern), tolv till sexton torpeder, en 10,5 cm SK L/45 däckskanon och en 8,8 cm SK L/30 däckskanon. Hon hade en besättning på trettiosex personer (trettiotvå sjömän och fyra officerare).

Sänkta eller skadade fartyg

Referenser

Anmärkningar

Noter

Tryckta källor 

 
 Kemp, Paul : U-Boats Destroyed  (1997). ISBN 1-85409-515-3
 Tarrant, VE : The U-Boat Offensive 1914–1945 (1989)

Externa länkar 

  
Sjöolyckor 1918
Fartyg byggda i Kiel
Fartyg sjösatta 1917
Tyska ubåtar under första världskriget
Erkki Linnasalmi

Erkki Ilmari Linnasalmi, född 27 april 1908 i Helsingfors, död 2 maj 1982, var en finländsk arkitekt.

Linnasalmi, som var son till filosofie magister Frans Oskari Linnasalmi och Toini Augusta Bonsdorff, blev student 1927 och diplomarkitekt 1935. Han var arkitekt på Viborgs stads byggnadskontor 1936–1938, på Medicinalstyrelsens byggnadskontor 1938–1941, på Allmänna sjukhusets i Helsingfors byggnadskontor 1941–1946 och bedrev egen arkitektverksamhet tillsammans med sin hustru, diplomarkitekt Aura Inkeri Linnasalmi, född Veijola, från 1945. Av hans verk kan nämnas Helsingfors barnklinik (genomförandefas 1941–1946) samt barnsjukhuset Savon lastenlinna i Kuopio (1946–1950) och Vasa centralsjukhus (från 1945).

Referenser 

Finländska arkitekter
Födda 1908
Avlidna 1982
Män
Arkitekter från Helsingfors
SM U-112

SM U-112 var en Typ U-93 ubåt som tjänstgjorde i den kejserliga tyska flottan under första världskriget. U-112 sänkte eller skadade inga fartyg.

Design 
De tyska ubåtarna av Typ U 93 föregicks av de kortare ubåtarna av Typ U-87. U-112 hade ett deplacement på 798 ton vid ytan och 1 000 ton under vatten. Hon hade en total längd på 71,55 meter, en bredd på 6,30 meter, en höjd på 8,25 meter och ett djupgående på 3,94 meter. Ubåten drevs av två motorer på 2 300 hästkrafter (1 692 kW; 2 269 shp) för användning vid ytan och två motorer på 1 200 hästkrafter (880 kW; 1 200 shp) för användning under ytan. Fartyget hade två propelleraxlar. Fartyget kunde operera på upp till 50 meters djup.

Ubåten kunde nå en hastighet på 16,4 knop (30,4 km/h) på ytan och 8,4 knop (15,6 km/h) under ytan. Under vatten kunde hon färdas 50 nautiska mil (93 km) i 5 knop (9,3 km/h); när hon var uppe på ytan kunde hon färdas 8 300 nautiska mil (15 400 km) i 8 knop (15 km/h). U-112 var utrustad med sex torpedtuber på 50 centimeter (fyra i fören och två i aktern), tolv till sexton torpeder, en 10,5 cm SK L/45 däckskanon och en 8,8 cm SK L/30 däckskanon. Hon hade en besättning på trettiosex personer (trettiotvå sjömän och fyra officerare).

Referenser

Noter

Tryckta källor 

 
Fartyg sjösatta 1917
Fartyg byggda i Kiel
Tyska ubåtar under första världskriget
Posseberg

Posseberg, även Possbergs herrgård, är en herrgård i Varnums socken, Kristinehamns kommun, söder om tätorten Kristinehamn.

Enligt Fernow blev Posseberg säteri vid slutet av 1600-talet och den uppges ha ingått i Björneborgs bruks- och lantegendom.

Förste ägare var Harald Posse och bland senare ägare märks brukspatron och vågmästare Johan Camitz.

Källor 

Herrgårdar i Värmland
Byggnader och anläggningar i Kristinehamns kommun
Orla Bock

Orla Bock, född 1872, död 1930, var en dansk fotograf, författare och regissör.

Orla Bocks farfar drev ett större järngjuteri i Köpenhamn, men efter hans död gjorde farbrodern konkurs och hans far dog kort därefter, och Orla Bock tvingades börja försörja familjen. Han sattes i lära hos en fotograf i Ringsted, och 1888 följde han med då ateljén flyttade till Helsingör. 1889 anställdes han vid en ateljé i Nyborg och flyttade därefter runt till olika ateljéer innan han 1889 fick anställning som förman hos en fotograf i Lund. 1900 öppnade han egen ateljé i Ringkøbing, och innehade därefter en egen ateljé i Halmstad 1902–1905. Under tiden här började han gå från porträttfotografering till att verka som pressfotograf, bland annat var han en flitig leverantör av bilder till Hvar 8:e Dag. Samtidigt inledde han den författarbana är den som gjort honom mest känd. Har utgav han den humoristiska kåserisamlingen Hans Hendrichs Tossestreger og andre. 1905 flyttade han till Köpenhamn, här följde flera liknande humoresksamlingar, Mester Mittwochs Historie (1905) och Peter Blaesebælg (1906), en fjärde samling Rasmus Kardsuld & C:o hade liknande profil. Orla Bock gjorde sig även känd i Danmark med uppläsningar ur sina böcker. Genom sina kunskaper i svenska gjorde han även flera översättningar från svenska till danska, bland annat av Hans nåds testamente samt romaner av Gustaf Ullman och Algot Ruhe. Han var även verksam som dramatiker, hans roman Pigen fra Nørrewold dramatiserades  för teatern 1922. Från 1920-talet blev han medarbetare i Aftenbladet. Orla Bock var även verksam som regissör för filmen Atlantis.

Referenser 
 Orla Bock – porträtt av en Halmstadsfotograf, när seklet var ungt, artikel av Eric Hägge i Föreningen Gamla Halmstads årsbok 1959

Noter 

Danska översättare
Danska författare
Danska fotografer
Födda 1872
Avlidna 1930
Män
SM U-113

SM U-113 var en Typ U-93 ubåt som tjänstgjorde i den kejserliga tyska flottan under första världskriget. U-113 sänkte 4 fartyg på totalt 6 648 ton.

Design 
De tyska ubåtarna av Typ U 93 föregicks av de kortare ubåtarna av Typ U-87. U-113 hade ett deplacement på 798 ton vid ytan och 1 000 ton under vatten. Hon hade en total längd på 71,55 meter, en bredd på 6,30 meter, en höjd på 8,25 meter och ett djupgående på 3,94 meter. Ubåten drevs av två motorer på 2 300 hästkrafter (1 692 kW; 2 269 shp) för användning vid ytan och två motorer på 1 200 hästkrafter (880 kW; 1 200 shp) för användning under ytan. Fartyget hade två propelleraxlar. Fartyget kunde operera på upp till 50 meters djup.

Ubåten kunde nå en hastighet på 16,4 knop (30,4 km/h) på ytan och 8,4 knop (15,6 km/h) under ytan. Under vatten kunde hon färdas 50 nautiska mil (93 km) i 5 knop (9,3 km/h); när hon var uppe på ytan kunde hon färdas 8 300 nautiska mil (15 400 km) i 8 knop (15 km/h). U-113 var utrustad med sex torpedtuber på 50 centimeter (fyra i fören och två i aktern), tolv till sexton torpeder, en 10,5 cm SK L/45 däckskanon och en 8,8 cm SK L/30 däckskanon. Hon hade en besättning på trettiosex personer (trettiotvå sjömän och fyra officerare).

Sänkta eller skadade fartyg

Referenser

Anmärkningar

Noter

Tryckta källor 

 
Fartyg sjösatta 1917
Fartyg byggda i Kiel
Tyska ubåtar under första världskriget
Alyssa Diaz

Alyssa Diaz, född 7 september 1985 i Northridge, Kalifornien, är en amerikansk skådespelerska.

Diaz har bland annat medverkat i TV-serien The Rookie. Hon har även medverkat i filmerna Ben 10: Alien Swarm och Ray Donovan: The Movie.

Filmografi (i urval)

Referenser

Externa länkar 

Amerikanska skådespelare under 2000-talet
Födda 1985
Kvinnor
Levande personer
Skådespelare från Kalifornien
Stornåda

Christina Lovisa von Hofsten, ursprungligen Geijer, känd som Stornåda, även Stornåda på Valåsen, född 1762, död 1821, var en mytomspunnen kvinna i Karlskoga socken.

Stornåda var dotter till Johan Eberhard Geijer på Bofors bruk och Anna Fredrika Löfman, samt gift med brukspatron Bengt von Hofsten. Även om Stornåda inte hade några direkta förpliktelser gentemot socknen, var hon viktig i den meningen att hon genom symbolhandlingar gav uttryck för brukspatronens familjs betydelse för socknens väl och ve.

Stornåda, som enligt traditionen var en bestämd dam, och beskrevs som "myndig och originell", skänkte bland annat ett golvur till Karlskoga kyrka eftersom hon ville ha koll på om predikotiden var tillräckligt lång. Hon gravsattes på Österplana kyrkogård.

Källor 

Kvinnor
Födda 1762
Avlidna 1821
Personer från Karlskoga socken
Personer i Karlskogas historia
Släkten Geijer
Ätten von Hofsten
Valåsen
13368 Wlodekofman

13368 Wlodekofman eller 1998 UV24 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 18 oktober 1998 av LONEOS vid Anderson Mesa Station. Den är uppkallad efter Wlodek Kofman.

Asteroiden har en diameter på ungefär 4 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Koronis.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Koronis-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av LONEOS
Astronomiska upptäckter 1998
Epomophorus minor

Epomophorus minor är ett däggdjur i familjen flyghundar som förekommer i östra Afrika. Populationen infogades tidvis i Epomophorus labiatus.

Utseende 
Med en kroppslängd (huvud och bål) av 96 till 115 mm, med 54 till 66 mm långa underarmar och med en vikt av 45 till 55 g är arten ungefär lika stor som andra släktmedlemmar. Den saknar svans, har 14 till 15 mm långa bakfötter och 16 till 20 mm stora öron. Hannar är lite större än honor och de har veck i överläppen. Typisk för huvudet är avrundade nakna öron och stora ögon med brun regnbågshinna. Bakom och framför varje öra finns en ljusfläck. Epomophorus minor har sandbrun päls som är lite ljusare på undersidan. Som hos alla släktmedlemmar har hannar vita tofsar på axlarna som liknar epåletter. Arten har 6 tvärliggande åsar på gommen och två ligger bakom tänderna.

Utbredning 
Denna flyghund har en population i Etiopien och en annan population från Kenya och Uganda över Tanzania och sydöstra Kongo-Kinshasa till östra Zambia, Malawi och norra Moçambique. Den lever i låglandet och i bergstrakter upp till 1950 meter över havet. Arten hittas i savannlandskapet Miombo, i halvöknar, gräsmarker, buskskogar och öppna skogar.

Ekologi 
Exemplaren är nattaktiva och de vilar på dagen i trädens kronor, i palmer eller i små stugor. De har frukter och nektar som föda. Antagligen finns två parningstider per år. Ungar, dräktiga honor och individer med aktiva könsdelar hittades i olika månader.

Hot 
Epomophorus minor jagas i vissa regioner intensiv för köttets skull. Hela populationen anses vara stabil. IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar 
 Foto, siencesource.com

Flyghundar
minor
Däggdjur i etiopiska regionen
VK Chebăr

VK Chebăr är en volleybollklubb från Pazardzjik, Bulgarien. Laget spelar i Superliga sedan säsongen 2017/2018. De har blivit bulgariska mästare två gånger (2020/2021 och 2021/2022) och vunnit bulgariska cupen fyra gånger (2019, 2020, 2022 och 2023).

Referenser

Externa länkar
Webbplats 

Volleybollklubbar i Bulgarien
Richard T. Jones

Richard T. Jones, född 16 januari 1972 i Japan, är en amerikansk skådespelare.

Jones har bland annat medverkat i TV-serierna The Rookie och Narcos. Han har även medverkat i filmen Godzilla.

Filmografi (i urval)

Referenser

Externa länkar 

Amerikanska skådespelare under 2000-talet
Födda 1972
Män
Levande personer
13369 Youngblood

13369 Youngblood eller 1998 UF37 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 28 oktober 1998 av LINEAR i Socorro County, New Mexico. Den är uppkallad efter Donna Sue Youngblood.

Asteroiden har en diameter på ungefär 13 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Themis.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Themis-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av LINEAR
Astronomiska upptäckter 1998
Lerdala gård

Lerdala gård är en jordbruksegendom i Lerdala socken. 

Gården består av en mangårdsbyggnad uppförd av reveterat trä från 1600-talet, som innehåller nio rum ett kök och några hallar. Fastigheten har under åren genomgått flera förändringar på 1800-talet genomfördes en ombyggnad och på 1930-talet moderniserades den med vatten, el, wc och badrum. Den ena flygelbyggnaden i trä uppfördes på 1600-talet och innehåller ett rum och kök medan den andra flygelbyggnaden i trä från 1600-talet innehåller fyra rum och ett kök. Den moderniserades omkring 1925 med el, vatten, och toalett. Till gården hör även en arbetarbostad av trä, uppförd omkring 1850 som innehåller två lägenheter med totalt sex rum och två kök, huset byggdes om och moderniserades 1951. Till gården hör ett flertal olika ekonomibyggnader, djurstallet som uppfördes omkring 1900 i sten och trä, gav plats för 10 hästar och 75 nötkreatur. I den vänstra flygelbyggnaden inrymdes under senare delen av 1800-talet bygdens postkontor. Under 1840-talet uppfördes ett tegelbruk av Johan Åke Nordenfeldt, det har även funnits ett spritbränneri på gården.

De äldsta kända ägarna till Lerdala gård är överstelöjtnant Miles Fleetwood (1642-1705) och dennes son Gustaf Adolf Fleetwood (1682-1757), som ägde gården under senare hälften av 1600-talet och fram till 1750-talet. I början av 1800-talet innehades egendomen av Johan Åke Nordenfeldt. Godsägaren och riddaren Wilhelm Gustaf Mörck (1826-1892) förvärvade gården 1850, och den ägdes efter hans död av dennes stärbhus fram till 1893, då patron Konrad Billing köpte gården. Denne innehade den till 1904, varpå han sålde den till Per Westlin. 1905-1910 ägdes Lerdala gård av patron Castegren, och ägare ha sedan varit i nämnd ordning: Hugo Håkanson, Hanner, Lindoff, Ola Roman, Thorsell och häradshövding Knut Tillberg. 1920 inköptes gården av bröderna Ernst och Nils Widengren.

Källor
Sveriges bebyggelse, Skaraborgs län, del IV, sid 195, 
gårdar i Sverige
Byggnader och anläggningar i Skövde kommun
Doppio concerto

Doppio concerto (Dubbelkonsert) är en dubbelkonsert för oboe och harpa av den tyske kompositören Hans Werner Henze. Den färdigställdes och uruppfördes i Zürich 1966 och publicerades av musikförlaget Schott Music.

Historia
Henzes dubbelkonsert beställdes av Paul Sacher och hans Collegium Musicum Zürich och är tillägnad honom och hans fru Maya Sacher, liksom Henzes Sonata per archi. Konserten skrevs för oboisten Heinz Holliger och hans fru, harpisten Ursula Holliger. Den var färdig 1966 och uruppfördes den 2 december 1966 av Holligers som solisterna och Sacher dirigerade sin Collegium Musicum Zürich. Den publicerades så småningom av Schott Music.

Struktur 
Konserten är i en sats med en sammanlagd längd på cirka trettio minuter. Den är uppdelad i en ABA1-struktur, med en extra coda baserad i B, som påminner om strukturen i Bartóks tredje stråkkvartett. I inspelningar är spåren vanligtvis uppdelade enligt denna struktur:

Del A börjar vid takt 1, märkt ♩ = c. 112, med oboen som presenterar temat som ska vidareutvecklas i avsnittet.
Del B börjar vid takt 252, märkt Andante, med en långsammare och mörkare ton, och slutar med en kadens framförd av harpan.
Del A1 börjar vid takt 386, efter att kadensen är klar, och huvudtemat citeras flera gånger under detta avsnitt. Den är märkt ♩ = 80 och har en kort kadens av oboen.
Codan börjar vid takt 558, märkt Andante, och är den kortaste delen i konserten. Tonen är återigen mörk och rytmiskt enklare.

Eftersom detta är ett konsertant stycke innehåller det många tekniska utmaningar, såsom dubbla harmonier, fladder-tungspel, mikrotonsglissandi och så kallad cirkulationsandning, en teknik som var ganska ny vid den tiden. För Henze är det viktigt att ha en dekorativ kontrast i instrumentering som harpa, eftersom "den distinkta oboetimbren kan utmatta lyssnaren om den överdrivs". Konserten är komponerad för de två solisterna, oboe och harpa, och en stråksektion bestående av 18 solister, åtta violiner, fyra viola, fyra celli och två kontrabasar.

Inspelningar 
Både beställarna och de ursprungliga solisterna spelade in stycket i juli 1968. Inspelningen släpptes av Deutsche Grammophon.
Hans Werner Henze dirigerade Concertgebouworkestern och spelade in stycket med solisterna Heinz och Ursula Holliger den 27 oktober 1968.

Externa länkar
 Double Concerto (Doppio concerto) Hans Werner Henze Stiftung

Referenser

Verk av Hans Werner Henze
Musikåret 1970
Selim Savonius

Selim Wilhelm Savonius, född 16 januari 1885 i Vasa, död 21 april 1965, var en finländsk arkitekt. 

Savonius, som var son till överste Selim Viktor Savonius och Eloise Wilhelmina Natalia Wolff, blev student 1903 och avlade arkitektexamen 1908. Han företog studieresor till Tyskland och Italien 1909 samt Sverige, Tyskland, Schweiz och Nederländerna 1929. Han blev extra arkitekt vid Överstyrelsen för allmänna byggnaderna 1910 och tillförordnad förste arkitekt 1929. Efter nämnda myndighets ombildning till Byggnadsstyrelsen blev han biträdande arkitekt 1937, byråarkitekt samma år och var överarkitekt från 1945. Han var chef för arkivdelegationen 1936–1947 och ledamot av standardiseringskommittén 1925–1948.

Referenser 

Finländska arkitekter
Födda 1885
Avlidna 1965
Män
Personer från Vasa
13370 Júliusbreza

13370 Júliusbreza eller 1998 VF är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 7 november 1998 av de båda slovakiska astronomerna Peter Kolény och Leonard Kornoš vid Modra-observatoriet. Den är uppkallad efter Július Breza.

Asteroiden har en diameter på ungefär 3 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av Peter Kolény
Astronomiska upptäckter av Leonard Kornoš
Astronomiska upptäckter 1998
Mina Nordenfeldt

Eva Vilhelmina Ottiliana (Mina) Nordenfeldt, född 3 augusti 1838 på Lerdala gård i Lerdala socken, död 13 januari 1900 i Mauritzberg, var en svensk skolledare.

Hon var dotter till Johan Åke Nordenfeldt och Eva Sofia Carolina Kuhlefelt (1799–1883). Nordenfeldt kom att ingå i den grupp barn som fick undervisning i den informella privata skola som Emily Nonnen öppnade 1848 på Liseberg. Eleverna fick undervisning i skilda ämnen, bland annat engelska, men även teckning, historia, geografi medan systern Mary Nonnen undervisade i grekisk och romersk historia. Efter vidare utbildning till lärare grundade hon en elementarskola för flickor i Skövde 1875. Skolan fick redan från början ett mycket gott rykte och tvingades söka sig till större och mer ändamålsmässiga lokaler. 1880 invigdes lokalerna för Sköfde Elementarläroverk för flickor på Skolgatan 2 i Skövde. Nordenfeldt var föreståndarinna för elementarskolan 1875–1883.

Källor 
Adelsvapen släkten Nordenfeldt

Noter 

Svenska lärare
Födda 1838
Avlidna 1900
Kvinnor