kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
3772 Piaf

3772 Piaf eller 1982 UR7 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 21 oktober 1982 av den rysk-sovjetiska astronomen Ljudmila Karatjkina vid Krims astrofysiska observatorium på Krim. Den är uppkallad efter den franska sångerskan Édith Piaf.

Asteroiden har en diameter på ungefär 18 kilometer och tillhör asteroidgruppen Eos.

Se även 
 Piaf (krater)

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Eos-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av LG Karatjkina
Astronomiska upptäckter 1982
3773 Smithsonian

3773 Smithsonian eller 1984 YY är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 23 december 1984 av Oak Ridge-observatoriet. Den är uppkallad efter det amerikanska nationalmuseet Smithsonian Institution.

Referenser 
 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter platser
Astronomiska upptäckter av Oak Ridge-observatoriet
Astronomiska upptäckter 1984
Smithsonian Institution
3774 Megumi

3774 Megumi eller 1987 YC är en asteroid i huvudbältet, som upptäcktes den 20 december 1987 av den japanske amatörastronomen Takuo Kojima i Chiyoda. Den är uppkallad efter upptäckarens fru.

Asteroiden har en diameter på ungefär 18 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Eos.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Eos-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av T Kojima
Astronomiska upptäckter 1987
3786 Yamada

3786 Yamada eller 1988 AE är en asteroid i huvudbältet, som upptäcktes den 10 januari 1988 av den japanske amatörastronomen Takuo Kojima i Chiyoda. Den är uppkallad efter japanen Sakao Yamada.

Asteroiden har en diameter på ungefär 12 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Maria.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Maria-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av T Kojima
Astronomiska upptäckter 1988
Heidenau, Sachsen

Heidenau är en stad i Landkreis Sächsische Schweiz-Osterzgebirge i förbundslandet Sachsen i Tyskland. Staden har cirka  invånare.

Källor

Kommuner och städer i Landkreis Sächsische Schweiz-Osterzgebirge
George Russell (racerförare)

George Russell, född 15 februari 1998 i King's Lynn i England, är en brittisk racerförare som sedan 2022 kör för Mercedes i Formel 1. 

Russel vann GP3 år 2017 i stallet ART Grand Prix vilket resulterade i att han fick en plats i Formel 2 2018 för samma stall. Även här var han framgångsrik och vann F2 som rookie. Detta resulterade i att Russell fick en plats i Formel 1 år 2019 i stallet Williams.

Hans första podium kom i Belgiens GP 2021 när han kvalade in som tvåa i den kanske sämsta bilen av alla. Söndagens race kom att ställas in på grund av regn vilket resulterade i att Russell tilldelades andra platsen, Williams första pallplats på 4 år sedan Lance Stroll slutade trea i Azerbajdzjans GP 2017.

Russel vann både sprinten och huvudloppet i Brasiliens Grand Prix 2022 och tog därmed sin första seger i Formel 1 och Mercedes enda under säsongen.

Inhopp i Mercedes 
Vid Sakhirs Grand Prix 2020 gjorde Russell ett inhopp för Mercedes då Lewis Hamilton testat positivt för covid-19. I hans plats hos Williams kom Jack Aitken att göra sin F1-debut.

Russell hamnade på en andraplats i kvalet och ledde loppet under många varv men efter ett dåligt depåstopp och en säkerhetsbil lyckades Russell klättra från en femteplats till andraplats. Efter att ha fått en punktering på vänster bakdäck tvingades Russell göra ännu ett depåstopp och trillade ner på femtonde plats. Russell tog sig därefter upp till en niondeplats och lyckades sätta tävlingens snabbaste varv, vilket innebar att han tog sina första poäng i Formel 1.

Formel 1-karriär

Etta i F1-lopp

Tvåa i F1-lopp

Trea i F1-lopp

Pole position i F1-lopp

Snabbaste varv i F1-lopp

Referenser

Externa länkar 
 

Födda 1998
Levande personer
Personer från King's Lynn
Män
Brittiska racerförare
GP3 Series-förare
Brittiska Formel 1-förare
Williams F1-förare
Brittiska idrottare under 2000-talet
Formel 1-racevinnare
Formel 1-racevinnare under 2020-talet
Formel 2-förare
Mercedes F1-förare
Mercedes Junior Team
Zeana

Zeana Muratovic, född 5 november 1992 i Växjö, är en svensk artist.

Muratovic deltog i Idol 2016 där hon kom på en tolfteplats. Under 2017 skrev Zeana låten ”Ingen lek med mig” för skokedjan Din sko som blev hennes riktiga officiella singel på Spotify. Youtubern Felicia Aveklew hörde låten och ville vara med som gästartist vilket hon sedan blev.

Zeana deltog, tillsammans med Anis Don Demina, i Melodifestivalen 2019 med låten "Mina bränder". Duon deltog i den första deltävlingen i Göteborg den 2 februari 2019 där de kom på femte plats.

"Mina Bränder" tog sig sedan direkt in på 12:e plats på den svenska topplistan på Spotify.

Källor

Externa länkar

Zeana 
Svenska Idol-deltagare
Idol 2016
Svenska sångare under 2000-talet
Musiker från Växjö
Mononymt kända personer
Födda 1992
Levande personer
Kvinnor
Hartha, Tyskland

Hartha är en stad i Landkreis Mittelsachsen i förbundslandet Sachsen i Tyskland. Staden har cirka  invånare.

Historia
Hartha grundades vid en väg mellan Dresden och Leipzig. Området beboddes av franker, thuringier och flamländare. Platsen nämns i ett dokument för första gången år 1223. Sedan 1400-talet är den känd som en liten stad.'

Den viktigaste industrin i staden sedan 1500-talet var textiltillverkning. I mitten av 1800-talet grundades fabriker för filt, skor, cigarrer och knappar. Vagnfabriken M. J. Plenikowski & Co. var välkänd.

Järnvägen mellan Waldheim och Rochlitz, där Hartha hade en station, öppnades 1893 och stängdes 1998.

Hartha har ett astronomiskt observatorium som har en omfattande samling av uppgifter om variabla stjärnor.

Källor

Kommuner och städer i Landkreis Mittelsachsen
Amir Rostami

Amir Rostami, född 1981 i Teheran, är svensk polis, författare, doktor i sociologi och professor i kriminologi vid Högskolan i Gävle. Han forskar om brottslighet vid Stockholms universitet sedan 2009 och vid Institutet för framtidsstudier sedan 2011. Sedan 2021 är han en av två vetenskapliga ledare för det strategiska forskningsområdet Hälsofrämjande arbete vid Högskolan i Gävle. Hans forskning har ett särskilt fokus på att förstå och bekämpa organiserad brottslighet, gängbrottslighet och våldsbejakande extremism.

Karriär 
Rostami har arbetat som polis sedan 2004, och började 2005 som utredare vid sektionen mot gängkriminalitet vid Stockholmspolisen, vars metoder har uppmärksammats utomlands. Han har varit projektledare för det europeiska projektet "The Stockholm Gang Intervention and Prevention Project" (SGIP), som inleddes 2009. Han var seniorrådgivare i avhopparfrågor till den svenska nationella samordnaren för att skydda demokratin mot våldsbejakande extremism  och forskade i samband med detta om varför svenska medborgare begav sig till Islamiska staten, och hur jihadister rekryteras bland gängmedlemmar i Europa.

Rostami försvarade år 2013 licentiatavhandlingen "Tusen fiender: en studie om de svenska gatugängen och deras ledare" vid Linnéuniversitetet, där han intervjuar 24 gängledare om deras drivkrafter. Han disputerade 2016 med doktorsavhandlingen "Criminal Organizing - Studies in the sociology of organized crime" vid Stockholms universitet. 

I november 2018 publicerade Rostami, tillsammans med bland andra kriminologerna Christoffer Carlsson och Jerzy Sarnecki, en uppmärksammad forskningsrapport som kartlade organiserad brottslighet i Sverige, som visade sig vara fler individer, mer utbildade och bättre organiserade än forskarna hade förväntat sig. De största kategorierna var MC-gäng och kriminella nätverk i utanförskapsområden, medan mindre grupper utgjordes av fotbollshuliganism, maffia samt våldsbejakande extremism inom vit maktrörelsen, jihadism och autonom vänster. Rostami har uttalat sig som debattör om behovet av skyndsamma brottspreventiva åtgärder mot gängkriminalitet. Sedan 2021 är Amir Rostami av regeringen utsedd att leda utredningen mot välfärdsbrottslighet. Under samma år tillträdde även Amir Rostami som vetenskaplig ledare till det strategiska forskningsområdet Hälsofrämjande arbete vid Högskolan i Gävle.  

Rostami är aktiv som föreläsare. Den 26 november 2019 gav Kronprinsessan och Prins Daniel företräde för Rostami. Under företrädet informerade Rostami Kronprinsessparet om sin forskning, som särskilt fokuserar på organiserad brottslighet, gängkriminalitet och extremism. Rostami har även bjudits in av den svenska regeringen för att informera den om sin forskning.

Källor

Personer verksamma vid Stockholms universitet
Personer verksamma vid Linnéuniversitetet
Personer från Teheran
Svenska poliser
Svenska sociologer
Svenska kriminologer
Män
Levande personer
Personer verksamma vid Högskolan i Gävle
Slaget om Artasjat

Slaget om Artasjat, eller Slaget vid Arsanias, nära floden Arsanias, stod år 68 f.Kr. mellan Republiken Rom och Kungariket Armenien. Romarna leddes av konsuln Lucius Licinius Lucullus och armenierna av kung Tigranes II, som bistods av kung Mithridates VI av Pontus. Romarma vann, men kunde inte utnyttja sitt övertag, eftersom soldaterna gjorde myteri.

Slaget var den del av tredje mithridatiska kriget som utkämpades mellan romerska riket och Mithridates av Pontus, vars dotter Cleopatra var gift med Armeniens kung Tigranes II.

Bakgrund
Kungariket Armenien hade under Tigranes II skaffat sig hegemoni i regionen. Denna bröts under det tredje av de romersk-mithridadiska krigen, då Tigranes blev inblandad via sin allierade och svärfar, kung Mithradadas VI av Pontus, som sökt skydd i Tigranakert. Den romerske härföraren Lucullus sände en ambassadör vid namn Appius Claudius med begäran att Tigranes skulle överlämna sin svärfar. När Tigranes vägrade, invaderade Lucullus Armenien, utan att ha fått mandat från Senaten i Rom.

Tigran, som styrde från sin nyuppförda huvudstad Tigranakert sommaren 69, skickade en kavalleristyrka på 2.000-3.000 man för att bromsa Lucullus snabba framryckning i Armenien, men denna tillintetgjordes av det romerska kavalleriet. Staden Tigranakert, som var kraftigt befäst, belägrades, men romarna hade inte möjlighet att inta den. Tigris, som disponerade en kvantitativt överlägsen armé, konfronterade de romerska styrkorna strax sydväst om staden. Där utspelade sig den 6 oktober år 69 före Kristus Slaget vid Tigranakert. Lucullus gjorde en omfattningsmanöver efter en vadning över floden för att angripa Tigrans högra flygel i ryggen och bakom, och över, en kulle. Han ledde själv denna manöver till fots. Lucullus anföll därefter nedför kullen mot katafrakterna, som överraskades och kom i oordning och flydde genom de egna leden fotsoldater. Tigranes II flydde och den armeniska armén upplöstes.

Slaget vid Artasjat
Medan Tigranakert år 69 var Tigrans nya huvudstad under uppbyggnad, huserade kungafamiljen fortfarande i den tidigare huvudstaden Artasjat, som låg i den östra delen av det ursprungliga området i Tigris rike: Större Armenien. Lucullus tågade ditåt, vilket föranledde Tigranes att söka genskjuta honom. Arméerna möttes vid floden Arsanias nordöst om Vansjön, några dagsmarscher från Artasjat. Lucullus vann slaget utan större problem, men kunde inte utnyttja segern och inta Artasjat. Hans romerska legionärer vägrade att fortsätta marschen vidare efter att ha tågat 1.500 kilometer. I stället gick den romerska armén i vinterkvarter i staden Nisibis och skickades året därpå hem. Lucullus ersattes som härförare av Pompejus, som med en ny armé fullföljde kampanjen mot Tigranes II. Denne besegrades, men fick fortsätta styra Armenien som vasall till den romerska republiken.

Källor
Nathaniel Hooke: The Roman History, from the building of Rome to the ruin of the Commonwealth, Volume III, London 1770, sidorna 244-245
Denna artikel är delvis baserad på artikeln Battle of Aratsjat på engelskspråkiga Wikipedia.

Noter

Armeniska krig
Romerska rikets historia
Slag
Uniper

Uniper SE är ett tyskt multinationellt energiföretag som producerar och säljer energi som utvinns från kol, kärnkraft, vattenkraft och naturgas. Företaget har sina verksamheter i Belgien, Frankrike, Nederländerna, Ryssland, Storbritannien, Sverige, Tyskland och Ungern och med ytterligare närvaro i Azerbajdzjan, Förenade Arabemiraten, Indien, Singapore, Sydafrika, Turkiet och USA. I Sverige har företaget bland annat ägande i samtliga aktiva kärnkraftverk (Forsmarksverket, Oskarshamnsverket och Ringhalsverket) samt det nerlagda Barsebäcksverket.

Företaget grundades den 1 januari 2016 när Eon SE knoppade av sin enhet för fossila bränslen men behöll en aktiepost på omkring 47% i det nya företaget. I september 2017 meddelade den finländska energijätten Fortum Abp att man hade för avsikt att köpa Uniper till ett värde av cirka 8 miljarder euro. Fortum var dock mest intresserat av att köpa främst Eons aktiepost. Den 7 november lämnade Fortum ett formellt bud på Uniper och den 26 juni 2018 blev det officiellt att Fortum köpte aktier som motsvarade 47,12%, däribland Eons.

För 2017 hade Uniper en omsättning på omkring 72,3 miljarder euro och en personalstyrka på 12 180 anställda. Företagets huvudkontor ligger i Düsseldorf.

I december 2022 sålde Fortum företaget till tyska staten.

Referenser

Externa länkar
 Officiell webbplats

Kärnkraft i Sverige
Företag listade på Frankfurtbörsen
Multinationella företag
Düsseldorf
Tyska energiföretag
Företag bildade 2016
Eon
Tyska kärnkraftsbolag
Ululering

Ululering eller zaghrouta kallas det jubeljoddel som används vid bröllop och stora festligheter.

Ljudet är långt, högfrekvent och drillande.

Ululering är vanligt förekommande i större delen av Afrika, mellanöstern och central- och södra Asien samt på några platser i Europa (till exempel Cypern och delar av Spanien). Väluppfostrade arabiska kvinnor som ululerar håller handflatan ovanför munnen och döljer tungan för att slippa sexuella anspelningar.

Källor

Referenser 

Fonetik
Musik
Ann-Britt Edfast

Ann-Britt Edfast, född 1959 i Överkalix, Norrbotten, är FoU-chef på Sveaskog.

Hon utexaminerades som jägmästare 1987 och som skoglig doktor 1997 med avhandlingen "Nitrogenous compounds as indicators of nitrogen saturation in Scots pine, Norway spruce and other boreal forest plants". Efter doktorsexamen anställdes hon på Assidomän och blev utsedd till FoU-chef på Sveaskog 2005. Ann-Britt Edfast invaldes i Kungliga Skogs- och lantbruksakademin 2008.

Källor 

Kvinnor
Födda 1959
Levande personer
Svenska jägmästare
Kungliga skogs- och lantbruksakademien
Personer från Överkalix socken
3778 Regge

3778 Regge eller 1984 HK1 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 26 april 1984 av den italienske astronomen Walter Ferreri vid La Silla-observatoriet. Den är uppkallad efter den italienska fysikern 

Asteroiden har en diameter på ungefär 8 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Koronis.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Koronis-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av W Ferreri
Astronomiska upptäckter 1984
3777 McCauley

3777 McCauley eller 1981 JD2 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 5 maj 1981 av den amerikanska astronomen Carolyn S. Shoemaker vid Palomar-observatoriet. Den är uppkallad efter geologen 

Den tillhör asteroidgruppen Flora.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Flora-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av CS Shoemaker
Astronomiska upptäckter 1981
3779 Kieffer

3779 Kieffer eller 1985 JV1 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 13 maj 1985 av den amerikanska astronomen Carolyn S. Shoemaker vid Palomar-observatoriet. Den är uppkallad efter Hugh Hartman Kieffer.

Asteroiden har en diameter på ungefär 14 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Eunomia.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Eunomia-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av CS Shoemaker
Astronomiska upptäckter 1985
3792 Preston

3792 Preston eller 1985 FA är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 22 mars 1985 av den amerikanska astronomen Carolyn S. Shoemaker vid Palomar-observatoriet. Den är uppkallad efter den amerikanske författaren Richard Preston.

Asteroiden har en diameter på ungefär 5 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av CS Shoemaker
Astronomiska upptäckter 1985
Jean Joseph Beaulard

Jean Joseph Beaulard, känd som Le Sieur Beaulard, var en fransk modeskapare. 

Han beskrivs som den ledande designern i Paris tillsammans med Mademoiselle Alexandre vid under Ludvig XV:s senare regeringstid, och räknades som Rose Bertins främste rival under Marie Antoinettes tid som drottning. Hans kanske mest berömda skapelse var pouffrisyren "Goda Mormor", som skapades som en pik till den äldre generationens ogillande av de höga pouffrisyrerna och som kunde höjas och sänkas genom en inbyggd mekanik, och som blev enormt populär vid 1770-talets mitt. Han presenterades för Marie Antoinette och gjorde succé då han gav henne en artificiell ros med inbyggd parfymdoft som öppnade sig över ett porträtt av kungen, även om han inte lyckades ersätta Bertin som drottningens favoritdesigner; han fortsatte dock att räknas som en av Paris två främsta designers vid sidan av Bertin, och deras rivalitet omtalas ofta. Han är främst känd för sina frisyrer och hårklädslar, men designade framgångsrikt även kläder.

Källor 

Män
Födda 1700-talet
Personer inom Frankrikes näringsliv under 1700-talet
Franska modeskapare
Dödsår saknas
Mademoiselle Alexandre

Mademoiselle Alexandre var en fransk modeskapare. Hon beskrivs som den ledande designern i Paris tillsammans med Le Sieur Beaulard under Ludvig XV:s senare regeringstid på 1760- och 70-talen, då deras rivalitet tilldrog sig uppmärksamhet. 

Mademoiselle Alexandre kom från en familj av skräddare. Hon öppnade år 1740 en modehandel på Rue de la Monnaie i centrala Paris. Vid denna tid var Marie Madeleine Duchapt den ledande modehandlaren, men Alexandre kom så småningom att tillhöra sitt yrkes elit. Som modehandlare var det hennes uppgift att dekorera klänningar, något som under denna epok var en viktig uppgift eftersom klänningar under tiden 1740–1770 i princip alltid syddes i samma grundmodell och visade modets växlingar endast genom sin dekor. Hon sålde även accessoarer till män. Alexandres butik blev så småningom Paris mest exklusiva jämsides med Le Sieur Beaulards, och det var hennes butik som fick ordern att komplettera utstyrseln för grevinnorna av Provence och Artois, när dessa gifte in sig i franska kungahuset 1771 respektive 1773. Hon hade även kunder utomlands. 

Hon utkonkurrerades på 1770-talet av Rose Bertin och gick 1779 i konkurs.

Källor 
 Ariane James-Sarazin et Régis Lapasin, Gazette des atours de Marie-Antoinette, RMN, Paris, 2006, p.11.
 De Adolphe de Fontaine de Resbecq, Ligaran, Voyages littéraires sur les quais de Paris

Kvinnor
Födda 1700-talet
Personer inom Frankrikes näringsliv under 1700-talet
Franska modeskapare
Dödsår saknas
Badrumssångarna

Badrumssångarna var ett radioprogram som sändes i Sveriges Radio P2 under mellandagarna 2012 - 2013. Programmet var utformat som en musiktävling mellan fyra lag. Programledare var Thomas Nordegren, domare Anders Klintevall och producent Anna-Karin Ivarsson.

De tävlande lagen var:
 Lag Confidencen - Kjerstin Dellert och Henrik Måwe.
 Lag Musikerna - Margareta Bengtsson och Bengt Forsberg.
 Lag Kungliga Operan - Katarina Aronsson och Staffan Mårtensson.
 Lag Kritikerna - Camilla Lundberg och Love Enström.

Referenser 
 SR: Badrumssångarna
 Svensk mediadatabas

Noter 

Svenska radioprogram
Obergefell mot Hodges

Obergefell mot Hodges (engelska Obergefell v. Hodges) är det domslut i USA:s högsta domstol som 2015 fastslog att samkönade par har grundlagsskyddad rätt att gifta sig.

Bakgrund 
Beslutet Obergefell mot Hodges baserar sig på ett annat beslut, Förenta staterna mot Windsor (2013), som fastslog att samkönade par hade rätten till federala bidrag så långt som de var gifta. Årets 2013 beslut upphävde också kongressens Defense of Marriage Act som högsta domstolen ansåg att vara olagligt.

Högsta domstolens beslut 
Domstolen grundade sitt beslut på rätten till likhet inför lagen som garanteras av USA:s grundlags 14:e tillägget. Detta betyder att alla delstater måste erkänna samkönade äktenskap även om de skulle vara olagliga i delstaten i frågan. Av de 9 ledamöterna anmälde 4 avvikande mening. Högsta domstolen offentliggjorde sitt beslut den 26 juni 2015.

Frågor som högsta domstolen försökte svara på var 1) kräver det 14:e tillägget delstater att legalisera äktenskapet mellan två personer av samma kön, och 2) kräver det 14:e tillägget delstater att erkänna samkönade äktenskap också i sådana fall då äktenskapet har ingått i en annan delstat?

Röster i högsta domstolen fördelade sig på ett följande sätt:

Efter beslutet 
I december 2022 godkände USA:s representanthus ett lagförslag som skulle kodifiera rätten till samkönat äktenskap i lagen.

Se även 

 Respect for Marriage Act

Källor 

Amerikanska rättsfall
Högsta domstolen i USA
Juridikåret 2015
2015 i USA
HBTQ-rättigheter i Nordamerika
Dorothy Lawrence

Dorothy Lawrence, född 4 oktober 1896 i Hendon, Middlesex, död 4 oktober 1964, var en engelsk reporter som förklädde sig till en manlig soldat för att kunna rapportera från frontlinjen under första världskriget. När Lawrence kom tillbaka till England efter kriget skrev hon en självbiografi om sina upplevelser. Hon blev senare inlagd på mentalsjukhus i 39 år, då hon ansågs sinnessjuk. På sjukhuset dog Lawrence 4 oktober 1964.

Uppväxt  
Dorothy Lawrence föddes i Hendon, norra London 4 oktober 1896. Det är mycket som är oklart om hennes föräldrar, men Lawrences mor var troligtvis en ogift kvinna. När Lawrence var 13–14 år dog hennes mor, varefter Lawrence gavs en förmyndare från Engelska kyrkan.

Krigskorrespondent 
Dorothy Lawrence blev aspirerande journalist i London med artiklar publicerade i The Times. När första världskriget bröt ut 1914 bodde hon i Paris. Lawrence kontaktade ett antal brittiska tidningar med förhoppningen att få arbete som krigskorrespondent. Men hon fick ingen anställning med motiveringen att det var för farligt för en kvinna. Därefter försökte hon gå med i en frivilligorganisation för att komma närmare fronten, men blev nekad. I ren frustration försökte hon vandra till krigsområdet, men blev på vägen arresterad av fransk polis. I ett parisiskt kafé vände hennes tur. Hon träffade två brittiska soldater som hjälpte henne att komma till frontlinjen.

Förvandling 
De två soldaterna hjälpte henne genom att smuggla en khakiuniform del för del från den tvättstuga armén använde. För att minimera risken att bli avslöjad som kvinna använde Lawrence en hemgjord korsett för att dölja sina kvinnliga former. Hon använde också bomullskuddar för att göra sina axlar bredare. De två soldaterna som hjälpte henne att få tag på kläderna hjälpte henne också att klippa håret kort. De rakade Lawrence så hon fick ett sår efter rakningen på ena kinden, för att hon mer skulle likna en man, och hjälpte henne att marschera som en soldat. Hon skaffade förfalskade identitetshandlingar: Menige Denis Smith av första bataljonen.

Livet efter kriget 
År 1919 flyttade Lawrence till Canonbury, Islington där hon slutligen publicerade självbiografin Sapper Dorothy Lawrence: The Only English Soldier. Stora delar av bokens innehåll hade censurerats av den brittiska armén och boken fick inte så bra recensioner.

Lawrence förlorade alltmer sin trovärdighet som journalist och eftersom hon saknade inkomst uppdagades hennes oregelbundna hälsa och beteende allt mer. År 1925 berättade hon i förtroende för en läkare att hon under sin uppväxt våldtagits av sin förmyndare. Hennes avsaknad av familj och anhöriga gjorde att hon blev omhändertagen och institutionaliserad på Friern Hospital, tidigare Colney Hatch Lunatic Asylum, i Friern Barnet. Här skulle hon komma att bo i 39 år, fram till sin död 1964.

Källor

Engelska journalister
Personer i Storbritannien under första världskriget
Kvinnor förklädda till män inom det militära
Personer från Middlesex
Födda 1896
Avlidna 1964
Kvinnor