kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Ismaily SC

Ismaily SC, grundad 20 mars 1921, är en fotbollsklubb i Ismailia i Egypten. Klubben spelar säsongen 2022/2023 i Egyptens högstadivision, Premier League.

Ismaily har vunnit tre nationella titlar genom historien, senast 2002. Dessutom har klubben nått finalen i afrikanska Champions League vid två tillfällen och vunnit turneringen en gång. 1969 ställdes man mot TP Englebert från Zaire i turneringens föregångare, African Cup of Champions Clubs. Englebert, som vunnit turneringen de senaste två säsongerna, inledde på hemmaplan, men Ismaily fick med sig ett oavgjort resultat till returen i Ismailia. Där vann Ismaily och fastställde det totala resultatet till 5–3, vilket innebar den första titeln i turneringen för en egyptisk klubb. 2003 stod nigerianska Enyimba för motståndet, men trots att Ismaily vann returmötet hemma blev Enyimba mästare efter totalt 2–1.

Meriter i urval

Nationella 
Egyptiska Premier League (3): 1966/1967, 1990/1991, 2001/2002
Egyptiska cupen (2): 1996/1997, 1999/2000

Internationella 
African Cup of Champions Clubs (1): 1969

Placering senaste säsonger

Källor

Noter 

Fotbollsklubbar i Egypten
Sportklubbar bildade 1921
Django (TV-serie)

Django är en fransk-italiensk engelskspråkig western- och dramaserie vars första säsong hade premiär i februari 2023. Första säsongen bestod av tio avsnitt. Serien är skapad av Leonardo Fasoli och Maddalena Ravagli, som även skrivit seriens manus. Serien är baseras på Sergio Corbucci film med samma namn från 1966.

Handling 
Serien kretsar kring den ökända revolvermannen Django som är på jakt efter sin sedan åtta år tillbaka förvunna dotter.

Rollista i urval 

 Matthias Schoenaerts - Django
 Nicholas Pinnock - John Ellis
 Lisa Vicari - Sarah
 Noomi Rapace - Elizabeth
 Abigail Thorn - Jess
 Dakota Trancher Williams - Aaron

Referenser

Externa länkar 

Franska TV-serier från 2020-talet
Italienska TV-serier från 2020-talet
Italienska dramaserier
Franska dramaserier
Engelskspråkiga TV-serier
TV-seriestarter 2023
Spartak Kiev

Spartak Kiev (; ) är en handbollsklubb från Kiev i Ukraina, bildad 1962. Damlaget var världens bästa under lång tid, med 13 segrar av Europacupen (nuvarande Champions League) som fortfarande är rekord.

Meriter 
 Europacupmästare (nuvarande Champions League) 13 gånger: 1970, 1971, 1972, 1973, 1975, 1977, 1979, 1981, 1983, 1985, 1986, 1987, 1988
 Sovjetiska mästare 20 gånger: 1969, 1970, 1971, 1972, 1973, 1974, 1975, 1976, 1977, 1978, 1979, 1980, 1981, 1982, 1983, 1984, 1985, 1986, 1987, 1988
 Ukrainska mästare tre gånger: 1992, 1996, 2000

Spelare i urval 
 Maryna Bazanova (1982–1991)
 Ljudmyla Bobrus-Poradnyk (1970-talet)
 Larysa Karlova (1975–1989)
 Natalija Mytrjuk (1976–1989)
 Tetiana Kotjerhina (1970-talet)
 Ljubov Odynokova (1970-talet)
 Natalia Rusnatjenko (1985–1990)
 Zinajida Turtjina (Stolitenko) (1962–1994)
 Natalija Tymosjkina (1970-talet)
 Maryna Vergeljuk (1995–2003)
 Olha Zubarjeva (1970–1980)

Referenser

Externa länkar 
 

Handbollsklubbar i Ukraina
Sportklubbar bildade 1962
Sport i Kiev
Nascar Grand National Series 1970

Nascar Grand National Series 1970 var den 22:a upplagan av den främsta divisionen av professionell stockcarracing i USA sanktionerad av National Association for Stock Car Auto Racing. Säsongen bestod av 48 race och inleddes 18 januari 1970 på Riverside International Raceway i Riverside i Kalifornien och avslutades 22 november 1970 på Langley Speedway i Hampton i Virginia. Bobby Isaac vann sin första och enda mästerskapstitel.

Resultat

Slutställning 

 Notering: Endast de femton främsta förarna redovisas.

Anmärkningar

Referenser 

Motorsportevenemang 1970
Motorsport i USA
1970
Jean De Geer (1675–1740)

Jean De Geer d.y., född 19 juni 1675 i Godegårds församling, Östergötlands län, död 15 juli 1740 i Godegårds församling, Östergötlands län, var en svensk brukspatron.

Biografi
Jean De Geer föddes 1675 på Godegårds bruk. Han var son till brukspatronen Jean De Geer och Sara Katarina Hovius. De Geer arbetade som brukspatron på bruket och avled där 1740. Han begravdes i familjegraven vid Godegårds kyrka.

Vid ett arvsskife 1704 sålde Jean De Geers änka Sara Skyllbergs bruk till sonen Louis De Geer d.y. medan Godegård och Dammgodset såldes till sonen Jean De Geer d.y. Han bodde först några år på Dammen där han bland annat lät uppföra den första ståndsmässiga mangårdsbyggnaden på 1690-talet. Det var ett rött timrat trähus. Det är i dag det enda återstående huset vid Mariedamms herrgårdspark fast numera reveterat. Efter sin mors död 1714 flyttade han från Mariedamm till Godegård, där han 1719 uppförde den nuvarande mangårdsbyggnaden. Han köpte 1727 egendomen runt Getabo vid Storsjön och anlade där en kvarn i Getaboån 10 år senare. För att hedra sina båda fruars minne beslöt han på 1710-talet att ändra det nybildade godsets namn från Dammen till Mariedam; den 1 januari 1960 ändrades stavningen till Mariedamm. När Godegårds kyrka blev för liten bekostade han 1724 en tillbyggnad och han genomdrev en rad förändringar av kyrkans lokaler, vilket resulterade i att han fick patronatsrätt i församlingen.

Familj
De Geer gifte sig första gången 24 juni 1697 på Finspång med sin kusin Sara Maria De Geer (1662–1699). Hon var dotter till assessorn Louis De Geer och Jeanne Parmentier. Första äktenskapet blev barnlöst.

De Geer gifte sig andra gången 1705 med Maria Christina von Bülow (1687–1713), dotter av det bremiska lantrådet Hartwig Christoffer von Bülow och friherrinnan Anna Elisabet Erskine. De fick tillsammans barnen brukspatronen Johan Carl De Geer (1706–1750) Louise De Geer (1707–1707), Beata Christina De Geer (1708–1773) som var gift med kammarherren Carl Gustaf Cedercreutz, Lovisa Vilhelmina De Geer (1709–1786) som var gift med hovjunkaren Axel Gyllenkrok, friherren Otto Vilhelm De Geer af Tervik (1710–1769), kaptenen Alexander De Geer (1712–1771), Hedvig Fredrika De Geer (1713–1783) som var gift med landshövdingen Carl Gustaf Roxendorff och Maria Elisabet De Geer (1713–1791) som var gift med brukspatronen Nils Bergenstråhle.

Han var bror till brukspatronen på Skyllbergs bruk Louis De Geer d.y. (1677–1735) samt halvbror till Abraham Bex, Anna Margarita Bex, Lorentz Bex och Adriana Bex.

Källor
PDF-text om Mariedamms herrgård sidan 7
Adelsvapen släkten De Geer

Noter 

Personer inom Sveriges näringsliv
Jean
Födda 1675
Avlidna 1740
Män
Personer från Godegårds socken
Svenska brukspatroner
Ragnar Benediktson

Ragnar Benediktson, född 24 april 1930 i Aborg, Assens, död 2013 i Hillerød, var en dansk-svensk arkitekt. 

Benediktson, som var son till vagnmakare Hjalmar Benediktson och Anna Hansen, avlade byggmästarexamen i Odense 1952. Han var arkitekt hos Bay & Vinding A/S i Holte 1952–1954, hos arkitekt Frede Halleløv i Haslev 1954–1957, hos arkitekt Bent Brangstrup i Köpenhamn 1959–1961, på Tage Møller Arkitektbyrå AB i Malmö 1961–1966 och bedrev egen arkitektverksamhet från 1966.

Referenser 

Danska arkitekter
Svenska arkitekter
Födda 1930
Avlidna 2013
Män
Personer från Assens
Ivar Leufstadius

Ivar Leufstadius, född 1641 i Österlövsta församling, död 15 mars 1705, var en svensk präst.

Biografi
Ivar Leufstadius föddes 1641 i Österlövsta församling. Han var son till kyrkoherden Magnus Ivari Leufstadius och Anna Andersdotter. Leufstadius blev i maj 1655 student vid Uppsala universitet och prästvigdes 21 mars 1667 i Uppsala domkyrka till pastorsadjunkt i Överlövsta församling. Han blev 5 juni 1667 huspredikant hos grevinnan Agneta Horn och därefter hos greven Anton von Steinberg. Leufstadius blev 10 november 1669 komminister i Klara församling, Stockholm, tillträdde 1 november 1670 och blev 1680 kyrkoherde i Funbo församling. Han avled 1705 och begravdes 25 maj samma år i Funbo församling

Familj
Leufstadius var gift med Brita Olsdotter Florenius (död 1694). De fick tillsammans dottern Agneta Leufstadius (1672–1737) som var gift med professorn Carl Skunck vid Uppsala universitet.

Leufstadius gifte sig andra gången med Christina Springer (död 1713).

Referenser

Noter 

Födda 1641
Svenska präster under 1600-talet
Svenska präster under 1700-talet
Personer från Österlövsta socken
Män
Avlidna 1705
Ericus Martini Harræus

Ericus Martini Harræus, född i Ångermanland, död 1665 i Danviks hospital och Sicklaö församling, var en svensk präst.

Biografi
Ericus Harræus föddes i Ångermanland. Han blev i februari 1622 student vid Uppsala universitet. Harræus blev 1640 komminister i Hammarby församling och 30 augusti 1644 komminister i Klara församling, Stockholm. Han blev 23 maj 1655 kyrkoherde i Danviks hospital och Sicklaö församling. Harræus avled 1665 i Danviks hospital och Sicklaö församling.

Familj
Harræus var gift med Sigrid Persdotter. De fick tillsammans barnen Catharina Harræus (död 1726) som var gift med kyrkoherden Ericus Arvidi Dusaeus i Bankeryds församling och huspredikanten Henric Hammarinus.

Referenser

Noter 

Födda okänt år
Svenska präster under 1600-talet
Personer från Ångermanland
Män
Avlidna 1665
Panamerikanska U21-cupen (volleyboll, damer)

Panamerikanska U21-cupen är en tävling i volleyboll för nord- och sydamerikanska U21-damlandslag organiserad av Pan-American Volleyball Union under NORCECAs överinseende. Före 2012 var åldersgränsen 20 år.

Upplagor

Medaljörer

Referenser

Externa länkar 
2023 års turnering 

Internationella volleybolltävlingar i Amerika (nord- och syd)
Panamerikanska U19-cupen (volleyboll, damer)

Panamerikanska U19-cupen är en turnering i volleyboll för U19-damlandslag från nord- och sydamerika som hålls vartannat år. Den är organiserad av Pan-American Volleyball Union under överinseende av NORCECA. Åldersgränsen är 19 år, fram till 2021 var åldersgränsen 18 år.

Upplagor

Medaljörer

Referenser

Externa länkar 
Turneringen 2023 

Internationella volleybolltävlingar i Amerika (nord- och syd)
Guglielmo Vicario

Guglielmo Vicario, född 7 oktober 1996 i Udine, är en italiensk professionell fotbollsspelare (målvakt) som spelar för det engelska Premier League-laget Tottenham Hotspur.

Spelarkarriär 
Vicario gjorde sin Serie C-debut för Venezia i en match mot Teramo den 5 mars 2017.

Den 17 juli 2019 skrev han på ett femårskontrakt med Cagliari. Den 25 juli 2019 anslöt han till Perugia på ett säsongslångt lån. 

Den 9 juli 2021 gick han till Empoli på ett lån med en köpoption. Empoli meddelade den 18 juni 2022 att de nyttjade sin köpoption. Vicario gjorde en trippelräddning i en ligamatch mot Roma den 4 februari 2023 som hyllades av många åskådare.

Tottenham Hotspur meddelade den 27 juni 2023 att de tecknat ett femårigt avtal med Vicario. Med det blev Vicario klubbens första nyförvärv under den nytillträdde tränaren Ange Postecoglou.

Landslagskarriär 
Vicario blev uttagen till Italiens fotbollslandslag för första gången den 17 september 2022 då Roberto Mancini tog ut honom i truppen till UEFA Nations League-matcherna mot England och Ungern.

Referenser

Externa länkar 
 

Italienska fotbollsmålvakter
Spelare i Tottenham Hotspur FC
Spelare i Udinese Calcio
Spelare i SSC Venezia
Spelare i Cagliari Calcio
Spelare i Perugia Calcio
Spelare i Empoli FC
Personer från Udine
Födda 1996
Levande personer
Män
Varuestetik

Varuestetik är ett begrepp inom politisk ekonomi, myntat 1971 av den tyske filosofen Wolfgang Fritz Haug i boken Kritik der Warenästhetik (svensk översättning, Kritik av varuestetiken, 1975). Varuestetikens syfte är att förmå människor att konsumera mera, även varor som de inte behöver. Varuestetiken gör en vara förment mera tilltalande för kunden och höjer varans bytesvärde. Varuestetiken inbegriper reklam, marknadsföring och paketering och är ämnad att göra varan mera konkurrenskraftig.

Källor

Marxistisk ekonomi
Estetik
Konsumtionssociologi
Brunel

Brunel kan avse:

 Isambard Kingdom Brunel (1806–1859), brittisk ingenjör, en av sin samtids främsta
 Marc Isambard Brunel (1769–1849), fransk-brittisk ingenjör, far till Isambard Kingdom Brunel

 Brunel University – universitet i västra London, Storbritannien, grundat 1966

Efternamnsförgreningssidor
Engelska efternamn
Paula de Odivelas

Paula de Odivelas, född Paula Teresa da Silva e Almeida 17 juni 1701 i Lissabon, Portugal, död 22 april 1768 Odivelas, Portugal, var en portugisisk nunna och mätress. Hon är känd för sitt förhållande med kung Johan V av Portugal, som ägde rum mellan 1719 och 1750. Förhållandet ansågs vara en stor skandal på grund av Odivelas' status som nunna, och nunnan-mätressens luxuösa livsstil väckte extra skandal.

Referenser

Födda 1701
Avlidna 1768
Kvinnor
Portugisiska nunnor
Mätresser
Personer i Portugal under 1700-talet
Erik Wolff

Erik Wolff, född 4 mars 1891 i Göteborg, död 27 september 1971 i Stockholm, var en svensk läkare och rättskemist.

Erik Wolff var son till vice häradshövdingen Emil Wolff och Agnes Levy samt brorson till Ludvig Wolff. Efter studentexamen i Stockholm 1909 studerade han vid Karolinska Institutet och blev där medicine kandidat 1912 och medicine licentiat 1917. 1920 blev Wolff medicine doktor vid Lunds universitet. Efter förordnanden vid olika sjukhus blev han vid Statens rättskemiska laboratorium tillförordnad assistent 1921 samt professor och föreståndare 1925. 1923–1936 var han även praktiserande läkare i Stockholm. Bland hans tryckta skrifter märks sådana om blodgrupper och blodgruppsbestämning, om koloxidbestämning i blod - där Wolff utarbetade en ny och känslig metod -, om förgiftningar med mera samt ett populärvetenskapligt arbete om hjärtats och blodkärlens sjukdomar (1924).

Referenser

Noter 

Svenska läkare
Personer från Göteborg
Födda 1891
Avlidna 1971
Män
Kågegården

Kågegården är en byggnad uppförd i början av 1800-talet på Granden, Kåge som numer används som museum. Byggnaden utgörs av en timrad parstuga, eller en så kallad Västerbottensgård, med införkammare. 

År 1930 blev byggnaden den första att flyttas till Nordanå, Skellefteå. Den gar gått från att vara bostadshus till utställningshall och därefter museum och skildrar året 1904, då familjen Lundmark bodde i gården.

Referenser

Externa länkar 
 Bild Kågegården (1959)

Byggnader och anläggningar i Kågedalen
Byggnader och anläggningar i Skellefteå
Träbyggnader
Colman Domingo

Colman Jason Domingo, född 28 november 1969 i Philadelphia i Pennsylvania, är en amerikansk skådespelare, manusförfattare och regissör. Han medverkar bland annat i den amerikanska HBO-serien Euphoria, som han vann en Primetime Emmy Award för år 2022. Han har också varit nominerad till en Tony Award år 2011, detta för sin insats i musikalen The Scottsboro Boys.

Domingo är öppet gay och har varit gift med sin make, Raúl Domingo, sedan år 2014.

Filmografi (i urval)

Filmer

 (röstroll)
 (röstroll)

TV-serier

 (även 2008)
 (även 2010)

2015–nutid – Fear the Walking Dead (TV-serie)

 (röstroll)
 (röstroll)
 (röstroll)
2019–nutid – Euphoria (TV-serie)
2020 – The Twilight Zone (TV-serie)

Sceninsatser

1994 – Out of the Inkwell
1995 – Trettondagsafton
1997 – En midsommarnattsdröm (även 2002)
1999 – Romeo och Julia
1999 – Två ungherrar i Verona (även 2001)
2000 – Fences
2000 – Så tuktas en argbigga
2000 – Kärt besvär förgäves
2001 – En julsaga
2002 – Harun och sagornas hav
2002 – En vintersaga

2003 – Henrik V
2004 – Slutet gott, allting gott
2006 – Passing Strange (även 2007 och 2008)
2009 – The Wiz
2010 – The Scottsboro Boys (även 2013 och 2014)
2010 – Chicago (även 2011)
2014 – Guys and Dolls
2019 – A Raisin in the Sun

Externa länkar

Amerikanska skådespelare
Amerikanska manusförfattare
Amerikanska TV-regissörer
Födda 1969
Män
Levande personer
Skådespelare från Philadelphia
Skådespelare från Pennsylvania
Amerikanska filmproducenter
Amerikanska teaterproducenter
M/S Jungfruhamn

M/S Jungfruhamn är ett danskt fartyg som används som ett flytande kafé och barlokal i Köpenhamns hamn sedan 2016.

Historik
Byggdes till Malmö Bogsering AB med förstärkning för isbrytning 1882, fick namnet Axel och gick i reguljärtrafik Malmö - Skanör sina första år. Från 1891 till 1900 hyrde dåvarande Sankt Ibbs landskommun in fartyget för trafik Landskrona - Ven tre dagar i veckan, två gånger per dag, med extra turer på sommaren från Helsingborg. Lades upp när ersättaren Bore levererades. Såldes 1916 och flyttades till Husum, 1918 till Luleå och tillbaka Husum igen 1920. 

Bytte ägare under 1940-talet några gånger, fick först namnet Simson I och sedan Start, nu placerad i Stockholm. Såldes 1950 till Västra Sund och användes för bogseringar i Glafsfjorden fram tills när fartyget lades upp i slutet 1960-talet. Ny ägare 1981 för dyk- och bogseringsanvändning i Arvika och blev senare fritidsfartyg.

Såldes 2001 till Ekerö och renoverades samt fick namnet Jungfruhamn 2002. 
Ägarbyte 2016 då fartyget såldes till Danmark.

Gick för egen maskin till Köpenhamn i mitten av juli 2016 och ligger nu som husbåt och kafé på Skibbroen 2 i sydhamnen, nära Fisketorvet och  Havneholmen vid Vesterbro.

Källor
Start på www.tugboatlars.se
Jungfruhamn (2002-) på www.faergelejet.dk/
Bergström, Bo A. (2010): "JUNGFRUHAMN Signe - Axel - Simson I - Start", Ekerö.

Noter

Externa länkar
 Foto av Jungfruhamn till sjöss 19 maj 2012, bild Rune Holm
 Skeppsmäklarvideo på Youtube 14 april 2016 - Shipsforsale Sweden Jungfruhamn, Historical tugboat/passenger vessel. Sold
 Webbplats Kahyt & Kaffe - Sydhavns flydende kaffébar

Fartyg sjösatta 1882
Fartyg byggda i Sverige
Lindvalls Chark

Lindvalls Chark är ett charkuteriföretag i Strömsnäsbruk, som grundades av Joel Lindvall 1925.

2022 blev Lindvalls Chark Svensk Mästare i klassen Grillkorv fjärde gången i rad och med en tidigare seger har de nu 5 mästartitlar, men även vegankorv och klimatkorv finns i sortimentet.

Nuvarande VD Sara Lindvall är fjärde generationen Lindvall i företaget och har varit VD sedan 2018.

I de egna industrilokalerna utmed E4 i Strömsnäsbruk tillverkas ca. 2 miljoner korvar varje vecka.och fabriken har spårbarhet.

Sedan 2017 ägs Lindvalls Chark av det norska företaget Scandza A/S.

Historia
Joel Lindvall startade sin verksamhet 1925 i Strömsnäsbruk och sysslade med slakt, men främst med detaljhandel.[1] Under 30-talet tillkom filialer i Emmaljunga och Markaryd. 1955 bygger Lindvall en korvfabrik intill sin bostad i samhället och en tredje filial öppnas i Strömsnäsbruk.

Lindvalls Charkuteri AB startar 1965 och fabrikentillverkar då ca. 2-4 ton per vecka. En ny affär öppnar 1967 i Strömsnäsbruks centrum och då säljs en av filialerna. Sonen Paul Lindvall tar över företaget 1970 och för att fokusera verksamheten på korvfabriken säljs alla filialer. Paul Lindvalls söner Stefan och Jan Lindvall börjar jobba i företaget 1982 respektive 1984. Fram till mitten av 80-talet såldes främst lokalt i lösvikt, men för få ett större spridningsområde började man 1985 sälja färdigpackade förpackningar och nu skapades också den logga som företaget med små ändringar fortfarande använder.

Den tredje generationen Lindvall, dvs. Stefan och Jan Lindvall tar över företaget 1990, fabrikens lokalyta fördubblas och företaget investerar i ny modern maskinutrustning. Lindvalls börjar sälja korv till Shell Select 1993 och snart måste man åter igen utöka produktionsytan, för att klara de ökande försäljningsvolymerna, så man bygger en helt ny fabrik vid E4:an, som står klar 1997. Två år senare blir 7-eleven nästa stora snabbmatskund och vid millennieskiftet år 2000 tillverkas det 38 ton per vecka i fabriken.

För att frigöra kapital att investera så man kan bli ett av de ledande företagen på snabbmat i Sverige, görs 2003 en nyemmision. Leiv Vidar går in som ägare till 48% av företaget.

Stefan Lindvall slutar som VD 2007 och Leiv Vidar tar över aktiemajoriteten i Lindvalls. Lars Andersson tar över som VD. Jan och Sara Lindvall äger tillsammans 9% av aktierna och fortsätter arbeta i företaget. 2007 är omsättningen 110 miljoner och man tillverkar 70 ton per vecka.

Statoil blir ny kund 2008 och Lindvalls korvar säljs i Sverige och Danmark och Leiv Vidars korvar säljs i Norge. Året efter bygger man ut produktionsytan igen. IKEA, Statoil, Shell, Seven-Eleven och Pressbyrån säljer korvar från Lindvalls.

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats

Svenska livsmedelsföretag
Företag bildade 1925
Företag i Markaryds kommun
Adult Video News

Adult Video News, mestadels känd som AVN, är en amerikansk månatligen utkommande nyhetstidning som täcker den pornografiska filmbranschen. Tidningen, som grundades 1983, har den roll för den nordamerikanska porrbranschen som Billboard har för musikbranschen. AVN sponsrar en årlig branschmässa, som under namnet Adult Entertainment Expo arrangeras i januari varje år i Las Vegas. Under mässans gång utdelas också AVN Awards, vid en prisgala för porrbranschen som är modellerad efter den årliga Oscarsgalan.

Innehåll 
I AVN publiceras recensioner av porrfilmer, och i ett nummer av tidningen kan över 500 filmrecensioner få plats. Dessutom förmedlas nyheter från branschen. Tidningen består till 80 procent av annonser och riktar sig främst mot videoförsäljare och -uthyrare. Dess artiklar har beskrivits som en blandning av journalistik och marknadsföring, och den har setts som en sorts Variety för den pornografiska branschen.

Historia

Tidningshistorik 
Adult Video News grundades 1983 i Philadelphia av trion Paul Fishbein, Irv Slifkin och Barry Rosenblatt. Olika intressen, under en tid då den nordamerikanska porrbranschen omvandlades från bio- till videobaserad underhållning, gjorde att endast Fishbein återstod i tidningsledningen fyra år senare. Så småningom flyttades utgivningen till San Fernando Valley, där den sedan dess är baserad. 2010 sålde Fishbein tidningen.

2007 lanserade AVN en europeisk upplaga av tidningen – AVN Europe. Den levererade månatligen under två års tid nyheter från den europeiska porrfilmsmarknaden, innan den slutligen lades ner sommaren 2009. Tidningen var baserad i Budapest i Ungern, ett land med en stor egen produktion.

Adult Entertainment Expo 
1984 sponsrade tidningen den första upplagan av Adult Entertainment Expo (AEE), den största branschmässan för pornografi i Nordamerika. Fram till och med 2011 fungerade den som en sektion av den stora konsumentelektronikmässan CES.

På AEE delas sedan starten ut de olika AVN Awards-statyetterna, på en gala modellerad efter den allmänna filmbranschens Oscarsgala och med en mängd olika priskategorier. Galan har genom åren bevakats av olika TV-kanaler, inklusive Playboy TV mellan 1998 och 2007, och Showtime sedan 2008.

Tidningen sponsrar även den särskilda GayVN Awards-galan, som sedan 1986 belönar insatser inom bögpornografi. Prisgalan arrangeras separat sedan 1998.

Referenser

Noter 

Tidskrifter startade 1983
Amerikanska tidskrifter
Nyhetstidningar
Verk om pornografi
Rustin

Rustin är kommande amerikansk biografisk dramafilm från 2023, producerad av Barack och Michelle Obamas produktionsbolag Higher Ground Productions för Netflix. Filmen kommer att släppas för officiell streamingpremiär på Netflix den 17 november 2023. Filmen är regisserad av George C. Wolfe, från ett manus skrivet av Julian Breece och Dustin Lance Black. Filmens stora huvudroll (Bayard Rustin) spelas av Colman Domingo.

Handling 
Filmens handling kretsar kring aktivistledaren Bayard Rustin, som tillsammans med Martin Luther King år 1963, arrangerade den stora arbets- och frihetsmarschen i Washington, D.C., vilket senare skulle komma att bli ett av den amerikanska medborgarrättsrörelsens mest betydelsefulla ögonblick.

Rollista (i urval) 
Colman Domingo – Bayard Rustin
Chris Rock – Roy Wilkins
Glynn Turman – A. Philip Randolph
Audra McDonald – Ella Baker
Aml Ameen – Martin Luther King
C.C.H. Pounder – Anna Arnold Hedgeman
Michael Potts – Cleveland Robinson
Bill Irwin – A. J. Muste
Da'Vine Joy Randolph
Carra Patterson – Coretta Scott King
Adrienne Warren – Claudia Taylor

Källor

Externa länkar 

Amerikanska filmer 2023
Amerikanska biografifilmer
Amerikanska dramafilmer
Beetle

Beetle kan syfta på:

Volkswagen Beetle
Volkswagen New Beetle
Blue Beetle
Blue Beetle (film)
The Silver Beetles
Beetlejuice
Beetlejuice (underhållare)

Se även
The Beatles