kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Byskebäcken

Byskebäcken är ett vattendrag i Västerbotten, Skellefteå kommun, vänsterbiflöde till Byskeälven. Längd ca 12 km, flodområde ca 40 km². Största sjön i flodområdet är Simmersjön. 

Byskebäcken  rinner upp några kilometer väster om Tåmeträsket. Källflödena är Södra Byskebäcken från Röjmyran resp. Norra Byskebäcken från Slåttesmyran. Efter sammanflödet just norr om Degermyran rinner Byskebäcken åt sydsydost och passerar efter några kilometer Bäckliden, där Simmerbäcken från Simmersjön ansluter sig. Därefter slingrar sig Byskebäcken vidare ner mot Byske by och Byskeälven, där den mynnar ut mitt i Byske samhälle, vid vägen ut mot Byske havsbad.

Kyrkogården i Byske översvämmades rejält i oktober 2012 när Byskebäcken gick över alla bräddar mer än i mannaminne.

Vattendrag i Västerbotten
Vattendrag i Skellefteå kommun
 
Byske
Nestor (namn)

Nestor är ett mansnamn av företrädesvis grekiskt  ursprung.

Personer med Nestor som förnamn 
 Nestor (författare) (1056–1114), östslavisk munk och författare 
Néstor Almendros (1930–1992), spansk filmfotograf
 Nestor Aspgren (1847–1922), svensk militär
 Nestor Canobbio, äve känd som  Fabián Canobbio(född 1980), uruguayansk fotbollsspelare 
Nestor Carbonell (född 1967), amerikansk skådespelare
Nestor Geli (född 1947), amerikansk-svensk musiker och låtskrivare
Nestor Hammarlund (1888–1966), svensk lantbrukare och politiker 
Néstor Kirchner (1950–2010), Argentinas president från 2003 till 2007
Nestor Machno (1888/1889–1934),  ukrainsk anarkistisk gerillakrigare
Eemil Nestor Setälä (1864–1935), finsk filolog, folklivsforskare, politiker och statsråd
 Kaarle Nestor Rantakari (1877–1948), en finländsk tidningsman

Fiktiva gestalter
 Nestor (mytologisk kung)– vördad äldre grekisk kung av Pylos,deltagare i trojanska kriget
 Nestor Burma – privatdetektiv i böcker av Léo Malet
 Nestor (seriefigur) – butler på Moulinsart, det slott där kapten Haddock och professor Kalkyl bor i Tintins äventyr
 Nestor Halambique – karaktär i albumet Kung Ottokars spira i Tintins äventyr

Se även
 Nestorius  (omkring 381–451), patriark av Konstantinopel, företrädare för nestorianismen

Grekiska förnamn
Hebreiska förnamn
Mansnamn
Publius Valerius Publicola (olika betydelser)

Publius Valerius Publicola är ett namn som burits av flera romare:

* Publius Valerius Publicola, romersk politiker
 Publius Valerius Publicola (konsul 475 f.Kr.), romersk politiker
 Publius Valerius Publicola (konsul 352 f.Kr.), romersk politiker 
 Publius Valerius Publicola (magister equitum), romersk militär och politiker
 Publius Valerius Publicola Potitus, romersk politiker
 Publius Valerius Potitus Publicola, romersk politiker
Publius Valerius Flaccus

Publius Valerius Flaccus är ett namn som burits av flera romare:

* Publius Valerius Flaccus (konsul), romersk politiker, konsul 227 f.Kr.
 Publius Valerius Flaccus (legat), romersk militar och diplomat 
 Publius Valerius Flaccus (åklagare), romersk politiker, åklagare i rättegången mot Gaius Papirius Carbo
La clemenza di Tito (Gluck)

La clemenza  di Tito (Titus mildhet) är en opera (dramma per musica) i tre akter med musik av Christoph Willibald Gluck och libretto av Pietro Metastasio.

Historia 
La clemenza di Tito hade premiär den 4 november 1751 på Teatro San Carlo i Neapel. I operan återanvände Gluck en mängd material från operan Ezio. Arian "Se mai senti spirarti" blev senare "O malheureuse Iphigénie" i Iphigénie en Tauride. Mozart skulle senare komponera sin version av Metastasios libretto: La clemenza di Tito (1791).

Personer 
Tito Vespasiano/Titus Vespasianus, romersk kejsare (Tenor)
Vitellia, kejsar Vitellius dotter (Sopran)
Servilia, Sestos syster (Sopran)
Sesto/Sextus, Titos vän och Vitellias älskade (Mezzosopran)
Annio/Annius, Sestos vän och Servilias älskade (Mezzosopran)
Publio/Publius, pretorianernas prefekt (Bas)

Handling 
Operan utspelar sig i Rom år 79 e.Kr.

Akt I

Vitellia försöker nå en maktposition i Rom genom att dela kejsar Titos säng. Men denne vill gifta sig med dottern till kungen av Judéen. Vitellia planerar att hämnas på Tito genom att låta den unge Sesto, som är Titos vän och hennes lydige slav, mörda honom. Kejsaren ändrar sig och sänder bort den främmande bruden från Rom. Vitellia avstyr mordet, men Publio, pretorianernas prefekt är medveten om komplotten och känner till vilka som ligger bakom. Tito vill dock inte lyssna till honom, utan väljer istället en ny brud, Servilia, Sestos syster. Men när Servilia bekänner för Tito att hon älskar Annio och inte makten, prisar han henne för hennes uppriktighet och beviljar hennes äktenskap med Annio. Vitellia, som tror att Tito skall äkta Servilia, befaller på nytt Sesto att mörda kejsaren. Hon får därefter till sin stora bestörtning reda på att Tito nu äntligen har bestämt sig för att gifta sig med henne. Det är dock för sent för henne att avstyra mordet. Capitolium står i lågor. Sesto söker upp Vitellia och berättar att Tito är död, men hon lyckas hindra honom från att öppet bekänna mordet.

Akt II

Men Tito lever. Sesto har mördat någon som burit en snarlik toga. Vitellia fruktar att Sesto skall avslöja henne och uppmanar ynglingen att fly, men denne har redan blivit förrådd av en medsvuren och grips. Om Sesto håller tyst kommer Vitellia att bli kejsarinna. Hon väntar. Tito förhör pojken, som erkänner sitt dåd och döms till döden. Annio ber kejsaren benåda Sesto. Kejsaren vill veta orsaken till förräderiet, men Sesto tiger. Kejsaren skriver då under dödsdomen men river sedan sönder den. Vitellia tror att Sesto har talat och skall kastas för vilddjuren, medan Vitellia själv skall krönas till kejsarinna. Vitellia inser att hon kan rädda sig själv genom att hålla tyst, eller rädda Sesto genom att erkänna. Det blir för mycket för henne. Hon erkänner och blir liksom Sesto benådad av Tito.

Källor 

Verk av Christoph Willibald Gluck
Italienskspråkiga operor
Tyska operor
Italienska operor
Nikolaj Tjernych

Nikolaj Stepanovitj Tjernych (), född 6 oktober 1931 i Usman, död 26 maj 2004 i Ivanovo oblast, var en rysk-sovjetisk astronom.

Minor Planet Center listar honom som N. S. Chernykh och som upptäckare av 537 asteroider. Flera av upptäckterna gjorde han tillsamman med sin fru Ljudmila Tjernych.

Han upptäckte även de båda kometerna 74P/Smirnova-Chernykh och 101P/Chernykh. 

Asteroiden 6619 Kolya är uppkallad efter honom och asteroiden 2325 Chernykh är uppkallade efter honom och frun Ljudmila Tjernych.

Lista över upptäckta mindre planeter och asteroider

Se även 
 Astronomiska upptäckter av Nikolaj Tjernych

Referenser 

Sovjetiska astronomer
Ryska astronomer
Personer från Lipetsk oblast
Födda 1931
Avlidna 2004
Män
Publius Valerius

Publius Valerius är ett namn som burits av flera romare:

 Publius Valerius Cato, romersk poet
 Publius Valerius Falto, romersk politiker, konsul 238 f.Kr.
 
 Publius Valerius Laevinus, romersk politiker, konsul 280 f.Kr.
 Publius Valerius Potitus Publicola, romersk politiker
Intelligent agent

Inom artificiell intelligens (AI) är en intelligent agent (IA) en självständig enhet som observerar genom sensorer och verkar på en miljö med hjälp av aktuatorer (det vill säga, det är en agent) och riktar dess aktivitet mot att uppnå mål (det vill säga, den är "rationell", enligt den ekonomiska definitionen). Intelligenta agenter kan också lära eller använda kunskap för att uppnå sina mål. De kan vara mycket enkla eller mycket komplexa: en reflexmaskin, såsom en termostat, eller ett annat reglersystem, är en intelligent agent.

Intelligenta agenter beskrivs ofta schematiskt som ett abstrakt funktionellt system som liknar ett datorprogram. Av denna anledning kallas intelligenta agenter ibland för abstrakta intelligenta agenter (AIA) i syfte att skilja dem från deras verkliga implementationer som datorsystem, biologiska system eller organisationer. Vissa definitioner av intelligenta agenter betonar dess autonomi, i vilka termen autonoma intelligenta agenter föredras. Andra (särskilt ) betraktade målinriktat beteende som kärnan i intelligens, och föredrog därav en term inlånad från ekonomin, rationell agent.

Intelligenta agenter är relaterade till mjukvaruagenter (ett autonomt datorprogram som utför arbetsuppgifter på uppdrag av användare). Inom datavetenskap kan termen intelligent agent användas för att hänvisa till en mjukvaruagent som har någon intelligens, oavsett huruvida eller inte det är rationell agent enligt Russells och Norvigs definition. Exempelvis kallas autonoma program som används för operatörsassistans eller datautvinning (ibland kallade botar) också för "intelligenta agenter".

En mängd olika definitioner 
Intelligenta agenter har definierats på många olika sätt. Enligt Nikola Kasabov bör AI-system uppvisa följande egenskaper:

 Ackommoderar nya regler för problemlösning stegvis
 Anpassar sig online och i realtid
 Kan analysera sig själv i termer av beteende, fel och framgång.
 Lär och förbättrar sig genom interaktion med miljön
 Lär sig snabbt från stora mängder data
 Har minnesbaserad exemplarisk lagring och hämtningskapaciteter
 Har parametrar för att representera kort- och långtidsminne, ålder, glömmande, etc.

Källor 

 , chpt. 2
 Stan Franklin and Art Graesser (1996); Is it an Agent, or just a Program?: A Taxonomy for Autonomous Agents; Proceedings of the Third International Workshop on Agent Theories, Architectures, and Languages, Springer-Verlag, 1996
 N. Kasabov, Introduction: Hybrid intelligent adaptive systems. International Journal of Intelligent Systems, Vol.6, (1998) 453–454.
 Weiss, G. (2013). Multiagent systems (2nd ed.). Cambridge, MA: The MIT Press.

Externa länkar 
 Coneural 

Artificiell intelligens
Lucius Furius

Lucius Furius är ett namn som burits av flera romare:

* Lucius Furius (militär), romersk militär
 
 
 
 Lucius Furius Purpureo, romersk politiker och militär, konsul 196 f.Kr.
Marcus Horatius Pulvillus

Marcus Horatius Pulvillus är ett namn som burits av flera romare:

* Marcus Horatius Pulvillus (konsul), romersk konsul 509 och 507 f.Kr.
 Marcus Horatius Pulvillus (tribun), romersk militär och politiker, militärtribun 378 f.Kr.
Hilding Björklund

Hilding Emanuel Björklund, född 10 juni 1897 i Nyeds församling i Värmlands län, död 8 december 1981 i Sankt Matteus församling i Stockholm, var en svensk ingenjör.

Biografi
Björklund avlade studentexamen vid realgymnasiet i Uppsala 1916. Han gick svagströmstekniska linjen vid Tekniska högskolan i Stockholm 1918–1922 och avlade civilingenjörsexamen där 1922. Han var laboratorieingenjör vid Fälttelegrafkårens verkstad 1926–1930 och var teknisk chef vid fortifikationens laboratorium, ritkontor och verkstad 1930–1937. Han blev 1937 tygingenjör och 1948 armédirektör i Arméingenjörkåren. Åren 1954–1963 var han överingenjör i Elektroavdelningen vid Armétygförvaltningen.

Hilding Björklund invaldes 1946 som ledamot av Kungliga Krigsvetenskapsakademien.

I en nekrolog berättas om Björklund att han ”var en av de verkliga pionjärerna på radioteknikens område i vårt land. Han var med från allra första början, då de första trevande stegen togs, och då det exempelvis kunde ta ett halvår att från utlandet anskaffa ett nytt radiorör, då Tekniska Högskolans enda exemplar hade förkommit. Under senare delen av 1920-talet liksom under 30-talet ledde han utvecklingen av ny radio- och telemateriel för försvaret, och att denna enligt uttalande i en statsverksproposition från den tiden ’torde ha representerat det förnämsta, som kunde uppnås inom den militära radiotekniken’, var till inte ringa del Björklunds förtjänst. Materiel med beteckningar sådana som 1W Br m/29, 5W Br m/30 och 10W Br m/37 bär sålunda hans signum. Förutom signalmateriel utvecklade han bl a även tändapparater för sprängning m m, och han gav även idén till och konstruerade en fäktmarkeringsapparat, som ännu [1982] används världen över.”

Utmärkelser
  Riddare av Vasaorden, 1945.

Referenser

Vidare läsning

Födda 1897
Avlidna 1981
Män
Personer från Nyeds socken
Svenska ingenjörer under 1900-talet
Alumner från Kungliga Tekniska högskolan
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Riddare av Vasaorden
Opiter Verginius Tricostus

Opiter Verginius Tricostus är ett nann som burits av flera romare:

 Opiter Verginius Tricostus (konsul 502 f.Kr.), romersk politiker
 Opiter Verginius Tricostus Esquilinus, romersk politiker, suffektkonsul 478 och eventuellt även 473 f.Kr.
Publius Furius

Publius Furius är ett namn som burits av flera romare:

* 
 Publius Furius Medullinus Fusus, romersk politiker, konsul 472 f.Kr.
Högre alkaner

Högre alkaner avser alkaner vars kedja består av minst nio kolatomer.

Fysikaliska egenskaper 

Anmärkningar

Källor 

!
Spurius Furius Medullinus Fusus

Spurius Furius Medullinus Fusus är ett namn som burits av två romare:

* Spurius Furius Medullinus Fusus (konsul 481 f.Kr.), romersk politiker
 Spurius Furius Medullinus Fusus (konsul 464 f.Kr.), romersk politiker
Spurius Furius Medullinus

Spurius Furius Medullinus är ett namn som burits av flera romare:

* 
 Spurius Furius Medullinus (konsulartribun 400 f.Kr.), romersk politiker
 Spurius Furius Medullinus (konsulartribun 378 f. Kr.), romersk politiker
Händels cembalosviter

Händels cembalosviter, Suites de Pieces pour le Clavecin vol. 1 och vol. 2 (HWV 426–433 och 434–442), är två samlingar klavermusik av Georg Friedrich Händel, ursprungligen skrivna för cembalo. 

Den första samlingen publicerades 1720 och innehåller bland annat Svit nr 5 i E-dur (HWV 430), ur vilken stycket Air and variations i efterhand blivit känt under namnet "The Harmonious Blacksmith". Den andra samlingen publicerades 1733, och en orkestrerad version av "Sarabande" ur Svit nr 4 i D-moll (HWV 437) användes som huvudtema i Stanley Kubricks film Barry Lyndon från 1975.

Bakgrund 
Publiceringen av de första cembalosviterna 1720 skedde sannolikt efter att kopior av hans manuskript hamnat i cirkulation mot hans vilja. I förordet till den första publiceringen 1720 framgår att Händel bland annat oroade sig över de otillåtna och felaktiga kopiorna:"I have been obliged to publish some of the following Lessons, because surreptitious and incorrect Copies of them had got Abroad. I have added several new ones to make the Work more useful, which if it meets with a favourable Reception; I will still proceed to publish more, reckoning it my duty, with my Small Talent, to serve a Nation from which I have receiv’d so Generous a protection."

Stil 

Merparten av sviterna inleds med preludier och följer sedan stilmässigt ett flertal olika barockdanser. Exempel på återkommande titlar på styckena är: 
 Allemande 
 Courante 
 Gigue 
 Sarabande

Efterföljande verk av andra kompositörer 
 Mauro Giulianis Variationer på ett tema av Händel, op. 107 från 1828 är i grunden ett arrangemang för gitarr av Air and variations ur Svit nr 5 i E-dur (HWV 430).
 Johannes Brahms Variationer och fuga på ett tema av Händel, op. 24 från 1861 bygger vidare på Air and variations ur Svit nr 1 i B♭-dur (HWV 434).
 Percy Graingers Variations on Handel’s ‘The Harmonious Blacksmith’  från 1911 grundar sig på temat i Air and variations ur Svit nr 5 i E-dur (HWV 430). Grainger utvecklade sedan kompositionen till orkesterverket Handel in the Strand.
 Francois Poulencs avslutande delar av cembalokonserten Concert champêtre från 1927–1928 innehåller musikaliska referenser till Air and variations ur Svit nr 5 i E-dur (HWV 430).

Se även 
 Georg Friedrich Händel
 Cembalo
 Barock (musik)
 Barry Lyndon

Referenser 

Verk av Georg Friedrich Händel
Verk 1720
Furius Medullinus

Medullinus var namnet på en familj tillhörande gens Furia.

Kända medlemmar 
 
 Publius Furius Medullinus Fusus, romersk politiker, konsul 472 f.Kr.
Furius

Furius är ett namn som burits av bland andra:

 
 
 
 Quintus Furius, romersk präst, pontifex maximus 449 f.Kr.
Walter Holmstedt

Erik Walter Andersson Holmstedt, född 11 januari 1894 i Östersund, död 14 december 1970 i Stockholm, var en svensk ingenjör, rektor, radiotjänsteman och militär.

Erik Holmstedt var son till bankdirektören Anders Gustaf Andersson. Efter studentexamen vid Östersunds högre allmänna läroverk 1913 blev han elev vid Kungliga Tekniska Högskolan. Holmstedt blev 1916 fänrik vid Jämtlands fältjägarregementes reserv och 1918 underlöjtnant vid samma regemente. 1917-1919 studerade han även sång för Oscar Lejdström. Vid Kungliga Tekniska högskolan studerade han först vid bergsavdelningen men gick senare över till kemi avdelningen och avlade 1919 examen från fackavdelningen för kemisk teknologi. Holmstedt arbetade 1919-1920 som assistent vid Statens provningsanstalt, 1920 befordrades han till löjtnant i reserven. Han arbetade 1920-1923 som biträdande ingenjör vid Patent- och registreringsverket. Mellan 1924 och 1962 och återigen 1966–1969 var rektor för Stockholms tekniska institut, där han 1962–1966 var studierektor och 1962–1969 vice ordförande i skolans styrelse. Han befordrades 1940 till kapten i Jämtlands fältjägarregementes reserv.

Holmstedt anställdes 1925 som hallåman vid Sveriges Radio på kvällar och söndagar där Sven Jerring tidigare varit enda hallåman. Han började avsluta programmen med att själv sjunga Du gamla, du fria. Holmstedt blev kvar som hallåman vid radion fram till 1937. Vidare var han ordförande i Stockholms yrkeskorporationers idrottssammanslutning 1926-1936, ordförande i Stockholms brottningsförbund 1933-1944, ledamot av styrelsen för Nationalföreningen för trafiksäkerhetens främjande 1934-1970 och föreningens vice ordförande 1958-1964, ordförande i Cykelfrämjandet 1934-1961, ordförande i Svenska arméns och flygvapnets reservofficersförbund 1945-1955 och ordförande i Centralstyrelsen för de svenska reservofficersförbunden 1945-1960 och var ledamot av 1945 års trafiksäkerhetskommitté 1945-1948.

Källor 

Svenska militärer under 1900-talet
Svenska ingenjörer under 1900-talet
Svenska skolledare under 1900-talet
Svenska radioprogramledare
Födda 1894
Avlidna 1970
Män
Personer från Östersund
Militärer från Östersund
Publius Manlius Vulso

Publius Manlius Vulso är ett namn som burits av flera romare:

* Publius Manlius Vulso (konsulartribun), romersk politiker, konsulartribun 400 f.Kr.
 Publius Manlius Vulso (praetor), romersk politiker, praetor 210 f.Kr.
Lucius Manlius Vulso

Lucius Manlius Vulso är ett namn som burits av flera romare:

* Lucius Manlius Vulso (praetor 218 f.Kr.), romersk politiker
 Lucius Manlius Vulso (praetor 197 f.Kr.), romersk politiker
 Lucius Manlius Vulso (legat), romersk politiker och diplomat
 Lucius Manlius Vulso Longus, romersk politiker, konsul 256 och 250 f.Kr.
Manlius Vulso

Vulso var namnet på en familj tillhörande gens Manlia.

Kända medlemmar 
 
 Gnaeus Manlius Vulso, romersk politiker, konsul 189 f.Kr.
 
 Marcus Manlius Vulso, romersk politiker, konsulartribun 420 f.Kr.
 
 Quintus Manlius Vulso Capitolinus, romersk politiker, konsulartribun 396 f.Kr.
Marcus Atilius Regulus

Marcus Atilius Regulus är ett namn som burits av flera romare:

* Marcus Atilius Regulus (konsul 294 f.Kr.), romersk politiker
 Marcus Atilius Regulus (konsul 267 f.Kr.), romersk politiker och militär
 Marcus Atilius Regulus (konsul 227 f.Kr.), romersk politiker
 Marcus Atilius Regulus Calenus, romersk politiker, konsul 335 f.Kr.
Gaius Atilius Regulus

Gaius Atilius Regulus är ett namn som burits av flera romare:

* Gaius Atilius Regulus (konsul 257 f.Kr.), romersk politiker 
 Gaius Atilius Regulus (konsul 225 f.Kr.), romersk politiker
Atilius Regulus

Regulus var namnet på en familj tillhörande gens Atilia.

Kända medlemmar
Spurius Servilius Priscus

Spurius Servilius Priscus är ett namn som burits av flera romare:

* Spurius Servilius Priscus (konsul), romersk politiker, konsul 476 f.Kr.
 Spurius Servilius Priscus (censor), romersk politiker, censor 378 f.Kr.
Publius Servilius Priscus

Publius Servilius Priscus är ett namn som burits av flera romare:

* Publius Servilius Priscus (konsul 495 f.Kr.), romersk politiker
 Publius Servilius Priscus (konsul 463 f.Kr.), romersk politiker
Servilius Priscus

Priscus var namnet på en familj tillhörande gens Prisca.

Kända medlemmar 
 
 Quintus Servilius Priscus, romersk politiker, konsul 468 och 466 f.Kr.
Falsk balans

Falsk balans är en term som används för att beskriva en debatt eller nyhetsrapportering som är utformad så att båda sidor får komma till tals i lika stor utsträckning och som jämbördiga parter, trots att den ena parten har vetenskapen på sin sida. Detta innebär att man ger oproportionerligt mycket utrymme åt en åsikt, jämfört med fakta.

Referenser 

Debatt
Giovanni Scatturin

Giovanni Scatturin, född 30 maj 1893 i Venedig, död 11 oktober 1951 i Rosario, var en italiensk roddare.

Scatturin blev olympisk guldmedaljör i tvåa med styrman vid sommarspelen 1920 i Antwerpen.

Källor 

Italienska roddare
Italienska olympiska guldmedaljörer
Italienska olympiska silvermedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1920
Olympiska silvermedaljörer 1924
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1920 från Italien
Tävlande i rodd vid olympiska sommarspelen 1920
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1924 från Italien
Tävlande i rodd vid olympiska sommarspelen 1924
Födda 1893
Avlidna 1951
Män
Personer från Venedig
Jingtailing

Jingtailing (景泰陵, Jǐngtàilíng) är ett mausoleum där den kinesiske kejsaren Jingtai är begravd. Jingtailing ligger i Haidiandistriktet norr om Jingmingparken 17 km nordväst om centrala Peking.

Efter Tumukrisen 1449 placerade kejsar Jingtai sin bror, den tidigare kejsar Zhengtong, i husarrest i Förbjudna staden. 1457 övertog kejsar Zhengtong tronen efter en konspiration och kejsar Jingtai avled kort därefter. Kejsar Jingtai hade vid sin död nästan färdigställt sin grav vid Minggravarna där hans förfäder vilade, men kejsar Zhengtong totalförstörde graven. I stället begravdes Jingtai som en prins tillsammans med kejsarinnan Wang norr om Yuquanberget vid foten av Västra bergen i nordvästra Pekings ytterområde. Under kejsar Chenghua (r. 1464–1487) uppgraderades graven till en kejsargrav.

Kejsar Jingtais ursprungliga och länge oanvända grav vid Minggravarna återuppbyggdes 1621 som Qingling där kejsar Taichang begravdes samma år.

Jämfört med de övriga kejsargravarna från Mingdynastin är Jingtailing mindre. Resterna av graven är i mycket dåligt skick och numer tillhör området där graven finns ett bostadsområde för pensionerade militärer.

Se även 
 Minggravarna

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 
 

WP:Projekt Kina
Mausoleer i Kina
Fornminnen i Kina
Haidian
Atte Engren

Atte Engren, född 19 februari 1988 i Raumo, är en finländsk professionell ishockeymålvakt.

Externa länkar 

Män
Födda 1988
Levande personer
Finländska ishockeymålvakter
Personer från Raumo
Spelare valda i NHL Entry Draft 2007
Målvakter i Kajaanin Hokki
Spelare valda av Nashville Predators i NHL Entry Draft
Målvakter i HC TPS
Ishockeymålvakter i Leksands IF
Spelare i Atlant Mytisjtji
Spelare i HC Lev Prag
Spelare i Milwaukee Admirals (2001–)
Spelare i Turun Toverit
Spelare i Kiekko-Vantaa
Målvakter i Lukko
Saunja

Saunja kan syfta på:

Estland 

 Saunja, Harjumaa, Kuusalu kommun, 
 Saunja, Läänemaa, Lääne-Nigula kommun,

Indien

 Saunja, Indien, Bihar,
Kiowa, Colorado

Kiowa är administrativ huvudort i Elbert County i Colorado. Orten har fått sitt namn efter indianstammen. Enligt 2020 års folkräkning hade Kiowa 725 invånare.

Källor 

Orter i Colorado
Elbert County, Colorado
Silverton, Colorado

Silverton är administrativ huvudort i San Juan County i Colorado. Enligt 2020 års folkräkning hade Silverton 622 invånare.

Källor 

Orter i Colorado
San Juan County, Colorado
Saunja, Läänemaa

Saunjaär en by () i Lääne-Nigula kommun i landskapet Läänemaa i nordvästra Estland. Byn ligger öster om bukten Saunja laht, den innersta delen av Hapsalviken, vid vägskälet där Riksväg 9 möter Riksväg 17.

Källor 

Orter i Läänemaa
Byar i Estland
Saunja, Harjumaa

Saunja är en by () i Kuusalu kommun i landskapet Harjumaa i norra Estland.

Orter i Harjumaa
Byar i Estland
Silverton, Oregon

Silverton är en ort i Marion County i Oregon. Enligt 2020 års folkräkning hade Silverton 10 484 invånare. Orten hette ursprungligen Milford och sedan Silver Creek. Namnbytet till Silverton skedde den 16 juli 1855. Silverton fick status som city den 16 februari 1885.

Källor 

Orter i Oregon
Marion County, Oregon
Silverton, Ohio

Silverton är en ort i Hamilton County i Ohio. Enligt 2020 års folkräkning hade Silverton 4 908 invånare.

Källor 

Orter i Ohio
Hamilton County, Ohio