kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Saga Berlin

Saga Matilda Berlin, född 31 december 1987, är en svensk fotograf, regissör och creative director som ofta arbetat under artistnamnet Niceguzz.

Berlin har bland annat uppmärksammats för sina musikvideor, och var nominerad till Grammisgalan 2016 i kategorin Årets musikvideo för videon till låten "Tabanja" av artisten Cherrie. Berlin har även uppmärksammats för sitt konstprojekt Uppfinn nått eller dö, där hon ville "Omdefiniera perspektivet på klotter till ett naturporträtt"; där skapandet av ett graffitiverk i Hägerstensbadet fotograferades och filmades. Verket tillkom utan tillstånd varför Berlin åtalades för grov skadegörelse. Under rättegången berättade Berlin att hon var inspirerad av tibetansk sandmandala, där nonfigurativa konstverk först skapas för att sedan avlägsnas. Hon dömdes att betala ett stort skadestånd för skadegörelsen i bassängen efter ett domslut 2019. Högsta domstolen ska emellertid avgöra om hovrätten hade rätt att avgöra målet utan huvudförhandling. Beslutet från HD blev att hovrätten inte hade rätt att göra detta och ärendet ska därför prövas av Hovrätten en gång till. Berlin fick i kölvattnet av bassängincidenten 2018 erhålla medel ur Blandarens stipendiefond till Edward Sminks dåliga minne.

Berlin var en av dem som skadades svårt i terrordådet på Drottninggatan i Stockholm 2017.

Referenser

Externa länkar 
 Saga Berlins webbplats
 Saga Berlins filmografi i filmbasen

Svenska musikvideoregissörer
Svenska graffitimålare
Konstnärer från Stockholm
Födda 1987
Kvinnor
Levande personer
Lucien Quélet

Lucien Quélet, född den 14 juli 1832 i Montécheroux, död den 25 augusti 1899 i Hérimoncourt, var en fransk naturhistoriker som främst intresserade sig för mykologi. Han var en av de tre grundana av Société mycologique de France ("Frankrikes mykologiska sällskap") 1854 och blev dess förste ordförande den 6 oktober samma år.

Verk
Quélet är författare till bland andra följande verk:
 1872: Les Champignons de Jura et des Vosges (128 sidor)
 1886: Enchiridion fungorum in Europa Media et praesertim in Gallia vigentium (352 sidor)
 1888: Flore mycologique de la France et des pays limitrophes (492 sidor)

Eponym
Svampsläktet Queletia, liksom svamparterna Russula queletii, Cortinarius queletii, Suillellus queletii, Helvella queletii, Cabalodontia queletii, Entoloma queletii, Ceratellopsis queletii, Hygrophorus queletii, Cantharellus queletii , Cudoniella queletii, Nectriopsis queletii och Inocybe queletii, har uppkallats efter Lucien Quélet.

Jordbruksskolan Lycée Lucien Quelet i Valdoie har uppkallats efter honom.

Referenser

Franska mykologer
Födda 1832
Avlidna 1899
Män
Alumner från Strasbourgs universitet
Ashwathi Pillai

Ashwathi Pillai, född 14 juli 2000 i Kanniyakumari i Indien, är en svensk badmintonspelare.

Fram till tio års ålder bodde Pillai i Bangalore i Indien. När fadern fick ett nytt arbete i Sverige flyttade familjen till Stockholm. Fadern har en bakgrund inom badminton och är involverad i dotterns träning.

Ashwati Pillai tävlar för Täby Badmintonförening och som 13-åring blev hon Sveriges yngsta elitklassade badmintonspelare någonsin. År 2018 vann hon SM-guld, 17 år gammal. Hon kvalificerade sig för att tävla i ungdoms-OS i Buenos Aires, Argentina 2018. Det var första gången som Sverige ställde upp med en kvinnlig badmintonspelare i mästerskapet.
Hon vann guld med Lag Alpha i den mixade lagtävlingen.

Källor 

Levande personer
Kvinnor
Födda 2000
Svenska badmintonspelare
Svenska mästare i badminton
Per Odensjö

Per Torsten Olof Odensjö, född 27 juni 1899 i Masthuggs församling i Göteborg, död 15 december 1974 i Danderyds församling i Stockholms län, var en svensk militär.

Biografi
Odensjö avlade studentexamen 1919. Han avlade officersexamen vid Kungliga Krigsskolan 1922 och intendenturexamen 1934. Han utnämndes till kapten i Intendenturkåren 1936 och var regementsintendent vid Västerbottens regemente 1936–1939 och vid Norrbottens regemente 1939–1941. År 1942 befordrades han till major, varpå han var stabsintendent vid staben i VI. militärområdet 1942–1948, befordrad till överstelöjtnant 1947. Han var chef för Underhållsbyrån vid Intendenturavdelningen i Arméförvaltningen 1949–1954, befordrades 1953 till överste och var chef för Förplägnadsbyrån i Arméintendenturförvaltningen 1954–1959. År 1959 inträdde han i reserven och var därefter 1959–1967 militärassistent vid överståthållarämbetet.

Per Odensjö författade boken Svenska krigsmaktens förplägnadstjänst i fred och krig (Folkförsvaret, Stockholm 1960 – se förplägnadstjänst). Han är begravd på Uppsala gamla kyrkogård.

Referenser

Födda 1899
Avlidna 1974
Män
Militärer från Göteborg
Svenska militärer under 1900-talet
Överstar i svenska armén
Gravsatta på Uppsala gamla kyrkogård
Folkpartiet (Finland)

Folkpartiet, Finska folkpartiet (finska: Kansanpuolue) var ett finländskt politiskt parti till vänster på den politiska skalan. 

Folkpartiet grundades i augusti 1932 av den gren av kristidsrörelsen som hade vuxit fram i Kalajokidalen grundade i augusti 1932 och hade visst samband med hästupproret i Nivala någon månad tidigare. Partiet, som hade en starkt populistisk karaktär, förespråkade ett parlamentariskt och republikanskt statsskick samt krävde en nedskärningar av antalet tjänstemän och inom undervisningsväsendet. Till dess krav hörde vidare, att Helsingfors universitet omedelbart skulle förfinskas och svenskan göras till ett frivilligt ämne i de finskspråkiga läroverken. 

Vid riksdagsvalet 1933 ställde Folkpartiet upp i Uleåborgs läns södra valkrets och samlade där 8 549 röster, vilket berättigade till två mandat. Folkpartiet, Småbrukarpartiet och kristidsrörelsen i Muhos sammanslogs 1936 till ett nytt parti, Pienviljelijäin ja maalaiskansan puolue. Partiets hårda samhällskritik ledde till att partiledaren Eino Yliruusi anhölls under fortsättningskriget, men några bevis för den misstänkta kommunistfinansieringen eller för att Yliruusi skulle vara sovjetisk spion kunde aldrig säkras. Partiet fortlevde fram till 1958.

Källor

Historiska politiska partier i Finland
Populism
Politiska partier bildade 1931
Politiska partier upplösta 1958
Ansgarskyrkan, Sävedalen

Ansgarskyrkan är en kyrkobyggnad belägen i södra delen av Sävedalen i Partille kommun. Den tillhör Sävedalens församling i Göteborgs stift och Svenska kyrkan.

Kyrkobyggnaden
Kyrkan är ritad av Stig-Henrik Lundgren och invigdes 1984. Den är utförd trä målat med lasyrfärger och ligger inom ett villaområde från 1970-talet. Kyrkorummet och övriga lokaler är samlade kring ett inre torg.

Inventarier
En genomgående symbolik med ett kors i en stiliserad ring går igen i tornfönster, predikstol och altarring.
Bakom altaret hänger en Kristusbild i trä, utförd av Eva Spångberg.
För textilierna har Christina Westman svarat.

Orgel
Orgeln är tillverkad 1984 av A. Magnusson Orgelbyggeri AB och har sex stämmor fördelade på manual och pedal.

Referenser

Webbplats: Om Ansgarskyrkan - Svenska kyrkan i Partille

Kyrkobyggnader i Göteborgs stift
Kyrkobyggnader i Partille kommun
Kyrkobyggnader invigda 1984
1984 i Sverige
Valdemar Swedenborg

Gustaf Birger Valdemar Emanuel Swedenborg, född 22 maj 1901 i Helsingborgs församling i Malmöhus län, död 5 februari 1999 i Oscars församling i Stockholm, var en svensk militär.

Biografi
Swedenborg avlade studentexamen vid Lundsbergs skola 1919. Han avlade officersexamen vid Kungliga Krigsskolan 1921 och utnämndes samma år till fänrik vid Livregementets husarer. Han gick Arméns rid- och körskola 1922–1923 och Gymnastiska centralinstitutet 1924–1926 samt tog fältflygexamen, var fältflygare och jaktflygare vid Ljungbyhed 1927–1929 och chef för 1. jaktförbandet vid Västmanlands flygflottilj 1932–1934. Han blev gymnastikdirektör 1934, gick militär förvaltningskurs vid Intendenturförvaltningsskolan 1935–1937, befordrades till ryttmästare 1936 och utnämndes till kapten i Intendenturkåren 1937. Han var regementsintendent vid Norrlands artilleriregemente 1937–1940 och tjänstgjorde vid Arméförvaltningen 1940–1942. År 1942 befordrades han till major, varefter han var chef för Arméledningens förvaltningsdetalj vid Arméstaben 1942–1947. Han befordrades till överstelöjtnant 1947, varefter han var chef för Intendenturförvaltningsskolan 1947–1951 och chef för Drivmedelsbyrån i Intendenturavdelningen vid Arméförvaltningen 1951–1954, befordrad till överste 1953. Åren 1954–1961 var han chef för Drivmedelsbyrån vid Arméintendenturförvaltningen.

Swedenborg var sakkunnig i Försvarets arvodesutredning 1943–1944 och 1946–1947 samt expert i Arméns officersutbildningskommitté 1944–1945 och expert i Försvarets upplysningsutredning. Han var ordförande i verkställande utskottet i Sveriges militära idrottsförbund 1955–1961 och konsult åt Svenska BP 1961–1972.

Familj 
Swedenborg var son till ryttmästare Emanuel Swedenborg och Ester Holm. Han gifte sig 1932 med Brita Drakenberg (född 1911).

Referenser

Födda 1901
Avlidna 1999
Män
Svensk obetitlad adel
Militärer från Helsingborg
Svenska militärer under 1900-talet
Överstar i svenska armén
Personer verksamma vid Västmanlands flygflottilj
Ylva Hasselberg

Ylva Hasselberg, född 1967 i Sollefteå, är en svensk professor i ekonomisk historia, verksam vid Uppsala universitet.

Hasselberg tillhör den västgötska präst- och ämbetsmannasläkten Hasselbergs norrlandsgren. Hennes far var lektor Staffan Hasselberg, hennes farfar kyrkoherde Bertil Hasselberg och hennes farfarsfar kyrkoherde Carl J E Hasselberg.

Hon disputerade år 1998 i historia på en avhandling om ekonomisk rationalitet och sociala nätverk i det tidiga 1800-talets brukshantering.

Hennes forskningsinriktning inkluderar företagshistoria, industrihistoria och vetenskapshistoria. Hon är också mycket aktiv i samhällsdebatten och har bland annat publicerat debattartiklar om  Nya Karolinska och om New public management i högskolesektorn.

Hasselberg är gift med nationalekonomen Henry Ohlsson.

Bibliografi i urval 
 Vetenskapens karaktär: Eli F. Heckscher. Del 1, Oberoende liv 1879-1924. Möklinta: Gidlunds förlag 2021.
Vem vill leva i kunskapssamhället? Essäer om universitetet och samtiden. Hedemora: Gidlunds förlag 2009.
Industrisamhällets förkunnare. Eli Heckscher, Arthur Montgomery, Bertil Boëthius och svensk ekonomisk historia 1920—1950. Gidlunds förlag 2007.
Spindeln i nätet – Erik Johan Ljungberg, lojalitet och ingenjörsidentitet på Domnarvet och Skutskär 1875–1896. Uppsala Papers in Financial and Business History nr 17, 2003.
I rikets tjänst — En ESO-rapport om statliga kårer. Rapport till Expertgruppen för studier i offentlig ekonomi (ESO). with Erik Kärnekull. Ds 2001:45.
Den sociala ekonomin. Familjen Clason och Furudals bruk 1804–1856. Acta Universitatis Upsaliensis, Studia Historica Upsaliensia 189, 1998.
Fisk och fusk: mål, medel och makt i fiskeripolitiken: rapport till Expertgruppen för studier i offentlig ekonomi (ESO). With Lars Hultkrantz och Daniel Stigberg. Ds 1997:45.

Källor 

Svenska professorer i ekonomisk historia
Svenska ekonomhistoriker
Svenska fackboksförfattare
Personer verksamma vid Uppsala universitet
Kvinnor
Födda 1967
Levande personer
Gunnar von Hertzen

Gunnar Emil von Hertzen, född 11 mars 1893 i Halikko, död 16 juli 1973 i Helsingfors, var en finländsk läkare och militär. 

Gunnar von Hertzen anslöt sig 1915 till preussiska jägarbataljonen 27, blev major 1918, medicine licentiat 1927 och sanitetsöverstelöjtnant 1940. Han tjänstgjorde under finska inbördeskriget 1918 som bataljonschef och organiserade den så kallade Aunusexpeditionen 1919; var först dess överbefälhavare, senare befälhavare för den sydliga gruppen. Han var även aktiv inom Lapporörelsen och på 1930- och 1940-talen en bakgrundsfigur i ett antal nazistiska organisationer. Han var kommunalläkare i Pihtipudas 1931–1957. Han publicerade under medverkan av jägarkollegan Ragnar Nordström boken Karelska expeditionen (1920).

Källor

Finländska läkare under 1900-talet
Finländska officerare
Födda 1893
Avlidna 1973
Män
Personer från Halikko
Den sista flickan

Den sista flickan: berättelsen om min fångenskap och kamp mot Islamiska staten är en självbiografi från 2017 av den yazidiska människorättsaktivisten Nadia Murad. Boken handlar om hennes tid i fångenskap och om sin kamp mot Islamiska staten (IS). Förordet till boken är skrivet av advokaten och aktivisten Amal Clooney. Den svenska översättningen av boken publicerades 2018.

Murad tilldelades Nobels fredspris 2018 tillsammans med Denis Mukwege för sitt arbete mot sexualiserat våld som vapen i krig och konflikter.

Utgåvor 

 2017 –

Referenser

Noter

Externa länkar 

 Officiell webbsida till den svenska utgåvan

Amerikansk litteratur
Facklitteratur 2017
Självbiografier
Grosshamns fältstation

Grosshamns fältstation ligger på Ramsvikslandet. Grosshamn som en gång fått sitt namn efter familjen Gross. Där låg senare Bohusläns regemente (I 17) från Uddevalla hade sin övningsplats men där idag endast militära rester finns kvar. En barack och så den lilla röda byggnaden, som nu är ett märklaboratorium.

Ramsvikslandet är en del av Sotenäset och var en halvö fram till 1930-talet, då den delvis sprängdes och den grävda Sotekanalen anlades. En svängbro förbinder idag ön med fastlandet. Kanalen är en uppskattad inomskärsled för fritidsbåtar.

Grosshamns Fältstation ska speciellt bevaka populationen av gulsparv, stenskvätta och aktivt ringmärka alla fåglar mellan 15 april och 15 september.

Vid Grosshamn sker fågelfångsten för ringmärkning i slöjnät. Dessa sätts upp där fåglar passerar, t.ex. i vassruggar eller bergskanter. Näten kontrolleras varje halvtimme. När en fågel har fångats artbestäms den och den får en ring i rätt ringstorlek runt benet. Den köns- och åldersbestäms och fågelns vingar mäts och man väger och bestämmer hur mycket fett fågeln har. Hela proceduren tar ett par minuter.

Externa länkar 
Grosshamns fältstations webbplats

Källor

Noter 

Fågelstationer
Sotenäs kommun
NHL Hitz

NHL Hitz var en datorspelsserie utgiven av Midway Games som släpptes till Game Boy Advance, Nintendo Gamecube, Playstation 2 och Xbox, serien konkurrerade med EA Sports NHL.

Spel

Referenser

Datorspelsserier lanserade 2001
Ishockeyspel
Datorspel baserade på National Hockey League
Lynetteholmen

Lynetteholmen är en föreslagen ny konstgjord ö i Köpenhamn, norr om Refshaleøen. Projektet presenterades av statsminister Lars Løkke Rasmussen med flera i samband med en pressträff den 5 oktober 2018. Ön beräknas rymma bostäder för 35 000 invånare och på längre sikt lika många arbetstillfällen. Den ska dessutom hjälpa till att säkra Köpenhamn mot ett stigande vattenstånd. Holmen kommer att byggas av överskottsjord från andra projekt. Bygget är planlagt att påbörjas år 2035 och att vara helt färdigställt 2070. I samband med projektet planeras en ny linje (alternativt en förlängning av M4) till Köpenhamns metro.

Källor 

Öar i Region Hovedstaden
Områden i Köpenhamn
3270 Dudley

3270 Dudley eller 1982 DA är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 18 februari 1982 av de båda amerikanska astronomerna Carolyn S. Shoemaker och Schelte J. Bus vid Palomar-observatoriet. Den är uppkallad efter H. Dudley Wright.

Referenser 
 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av CS Shoemaker
Astronomiska upptäckter av SJ Bus
Astronomiska upptäckter 1982
Asteroider som korsar Mars bana
Elsa Skäringer-Larsson

Elsa Skäringer-Larsson, född 26 december 1900 i Kristinehamn, död 9 maj 1969, var en svensk lärare, författare, fredsaktivist, rektor på Karl Johansskolan i Göteborg och pionjär inom skolforskning i Sverige. Hon var aktiv i den grupp lärare som under 1930-talet utvecklade den svenska modellen av aktivitetspedagogik. Hon var också delaktig i arbetet med att utveckla den svenska grundskolans pedagogik genom sitt deltagande 1946 års skolkommission tillsammans med Alva Myrdal och Ester Hermansson.

Skäringer-Larsson växte upp på gården Skäringsbol i Kristinehamn. 

Skäringer-Larsson var inspirerad av Elsa Köhler, docent och verksam inom pedagogik och psykologi vid universitetet i Wien. Tillsammans med kollegorna på Karl Johansskolan blev hon, via Köhler, en pionjär inom aktivitetspedagogiken. 

Genom Elsa Köhler hade Elsa Skäringer-Larsson även kommit i kontakt med tankarna hos den amerikanska pragmatismen, ofta personifierad av filosofen och pedagogen John Dewey. I april 1939 reste hon tillsammans med sin kollega Ester Hermansson till USA för att på plats skaffa sig kunskap om de nya pedagogiska idéerna. Deweys efterträdare vid Columbiauniversitetet, professor William H. Kilpatrick, tog emot de två svenska lärarinnorna och under månaderna i USA varvade de deltagande i universitetskurser med föreläsningar och studiebesök på olika skolor. De samlade också in material av olika slag att ta med sig hem: böcker, forskningsrapporter, undervisningsplaner med mera. Det var framför allt kopplingen mellan forskningen och klassrumspraktiken som stod i fokus för deras intresse. Resan resulterade i boken Demokratisk fostran i U.S.A. som när den kom år 1941 var en av Sveriges första böcker om skolans demokratiska uppdrag och demokratisk fostran. 

Skäringer-Larsson var politiskt engagerad, bland annat i fredsfrågan. Under 1930-talet var hon ställde hon upp som delegat för Kvinnornas Representantmöte "Ner med vapen i alla länder". 

Som aktiv inom Medborgarskolan var Skäringer-Larsson engagerad i, ledde och utvecklade deras studiecirkelverksamhet. 

Skäringer-Larsson var yrkesaktiv på Karl Johansskolan i Majorna i Göteborg.

Se även 

 Demokrati
 Pragmatism
 Laboratorieskola

Källor

Noter

Vidare läsning 
 

Svenska lärare under 1900-talet
Svenska fackboksförfattare
Kvinnor
Födda 1900
Avlidna 1969
Svenska pedagoger
Personer från Kristinehamn
Henning Björkman

Henning Nils Malkolm Björkman, född 23 augusti 1905 i Bergs församling i Jämtlands län, död 10 juli 1980 i Sankt Matteus församling i Stockholm, var en svensk militär.

Biografi
Björkman avlade officersexamen vid Kungliga Krigsskolan 1926 och utnämndes samma år till fänrik vid Norrlands artilleriregemente, där han 1928 befordrades till underlöjtnant. Han befordrades till löjtnant 1933 samt var adjutant hos fästningsintendenten vid kommendantstaben i Bodens fästning till 1934 och från 1934 regementsintendent vid Bodens ingenjörkår. År 1941 befordrades han till kapten, varefter han var regementsintendent vid Södra skånska infanteriregementet från 1941 och tjänstgjorde vid Försvarsstaben i mitten av 1940-talet. Han befordrades till major 1946 och var chef för Förrådskontrollkontoret i Intendenturavdelningen vid Arméförvaltningen 1946–1948. Åren 1948–1951 var han stabsintendent i staben vid VII. militärområdet och vid denna tid tillika chef för arméns intendenturförråd vid Tingstäde fästning. Han var chef för arméns intendenturanstalt i Stockholm 1952–1954 och befordrades till överstelöjtnant 1953. Han var chef för Mobiliserings- och anskaffningssektionen i Förplägnadsbyrån vid Arméintendenturförvaltningen 1954–1959, befordrades till överste 1959 och var chef för Förplägnadsbyrån vid Arméintendenturförvaltningen 1959–1963. Åren 1963–1965 var Björkman chef för Livsmedelsbyrån vid Försvarets intendenturverk. Han är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Utmärkelser
  Riddare av första klassen av Svärdsorden, 1946.
  Kommendör av Svärdsorden, 4 juni 1965.

Referenser

Män
Födda 1905
Avlidna 1980
Personer från Bergs socken, Jämtland
Svenska militärer under 1900-talet
Överstar i svenska armén
Kommendörer av Svärdsorden
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Demokratisk fostran i USA

Demokratisk fostran i U.S.A. är en bok skriven av Elsa Skäringer-Larsson. Boken var när den kom ut år 1941 ett pionjärverk inom skolans demokratiska uppdrag och demokratisk fostran, den var sitt första i sitt slag i Sverige. 

Genom Elsa Köhler hade Elsa Skäringer-Larsson även kommit i kontakt med tankarna hos den amerikanska pragmatismen, ofta personifierad av filosofen och pedagogen John Dewey. I april 1939 reste hon tillsammans med sin kollega Ester Hermansson till USA för att på plats skaffa sig kunskap om de nya pedagogiska idéerna. Deweys efterträdare vid Columbiauniversitetet, professor William H. Kilpatrick, tog emot de två svenska lärarinnorna och under månaderna i USA varvade de deltagande i universitetskurser med föreläsningar och studiebesök på olika skolor. De samlade också in material av olika slag att ta med sig hem: böcker, forskningsrapporter, undervisningsplaner med mera. Det var framför allt kopplingen mellan forskningen och klassrumspraktiken som stod i fokus för deras intresse.  Resan resulterade i boken Demokratisk fostran i U.S.A., som när den år 1941 var en av Sveriges första böcker om skolans demokratiska uppdrag och demokratisk fostran.

Referenser

Facklitteratur 1941
Kvarteret Snäckan

Kvarteret Snäckan ligger på Norrmalm i centrala Stockholm. Kvarteret omges av Vasagatan i väster, Tegelbacken i söder, Rödbodgatan i öster och Herkulesgatan i norr. Kvarteret består av två fastigheter: Snäckan 7 och Snäckan 8 som ägs av Stockholms stad och hyrs ut med tomträtt.

Historik
Snäckan hör till en grupp kvarter med havsrelaterade namn, som Sköldpaddan, Sjöhästen och Sjörån. De finns redan redovisade 1733 på Petrus Tillaeus Stockholmskarta (Skiöldpaddan, Siöhästen, Siöråen och Sneckan). Vid den tiden sträckte sig Klara sjö ända fram till dem. Av dessa kvarter finns bara Snäckan kvar, de övriga försvann i samband med Norrmalmsregleringen respektive uppgick delvis i Snäckan. Snäckan fick med tiden ett excellent läge vid Vasagatan mittemot Järnvägsparken och med omedelbar närhet till Stockholms centralstation. 

Dagens kvarter bildades 1974 genom en sammanslagning av Snäckan, en del av den öster därom belägna Sköldpaddan samt delar av Sjöhästen och Sjörån i söder. I kvarteret Sköldpaddan hade Dagens Nyheter och Expressen sina lokaler i de så kallade Klarakvarteren och i kvarteret Sjörån (sedermera benämnd "Pompe") låg Centralpostkontoret.

Ursprungligen bestod Snäckan av fyra fastigheter (3, 4, 5 och 6). Största byggnad i kvarteret var ett hus från 1880-talet som från och med 1912 inrymde Nya Banken. Banklokalerna, med en stor bankhall i bottenvåningen, byggdes 1912 efter ritningar av arkitekt Carl Malmström. I hörnhuset närmast DN hade TT sina lokaler och vid Klara västra kyrkogata / Herkulesgatan låg den anrika "tidningsrestaurangen" W6. Kvarterets byggnader revs 1965–1968 i samband med Norrmalmsregleringen.

Dagens kvarter

Snäckan 7

Hotell Sheraton ritades av AOS Arkitekter och uppfördes 1968-1971. Det var på sin tid det första Sheratonhotellet utanför USA. Hotellet har nio våningar plus takvåning och 465 rum. Sheratonbyggnaden är blåklassad av Stadsmuseet i Stockholm, vilket innebär "att bebyggelsen bedöms ha synnerligen höga kulturhistoriska värden".

Snäckan 8

KPMG-huset låg granne med Sheraton och uppfördes 1970–1973 efter ritningar av Erik Thelaus arkitektkontor. Thelaus ritade en kontorsbyggnad i sju våningar samt en något indragen takvåning som är samkomponerad med Sheraton. Byggnaden kallades även KPMG-huset efter sin största hyresgäst revisionsföretaget KPMG. Huset är grönklassat av Stadsmuseet, vilket betyder att bebyggelsen bedöms vara ”särskilt värdefull från historisk, kulturhistorisk, miljömässig eller konstnärlig synpunkt". Byggnaden revs år 2023 och ersätts av en ny byggnad med kontor och galleria och med Sveriges Kommuner och Regioner som största hyresgäst.

Noter

Källor

Externa länkar

Snäckan