kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Tejat Posterior

Tejat Posterior eller  My Geminorum (μ Gem, μ Geminorum), som är Bayer-beteckning för denna stjärna, finns i norra delen av stjärnbilden Tvillingarna.

Etymologi
Stjärnans traditionella namn, Tejat Posterior, betyder bakre foten. Den markerar foten av Castor, en av tvillingarna. Detta namn syftade tidigare på en asterism bestående av denna stjärna, tillsammans med γ Gem (Alhena), ν Gem, η Gem (Tejat Prior), och ξ Gem (Alzirr). Namnen Calx (latin och betyder hälen), Pish Pai (från persiska Pīshpāy, پیشپای, som betyder framben) och Nuhatai (från arabiska Al Nuḥātai, den dubbla formen av Al Nuḥāt, "en kamels puckel") har My Geminorum tidigare också kallats.

Egenskaper
Tejat Posterior har en genomsnittlig magnitud på 2,9 , vilket gör den till den fjärde ljusaste medlemmen av stjärnbilden Tvillingarna. Från parallaxmätningar som gjorts inom Hipparcos-projektet, beräknas avståndet till denna stjärna vara omkring 230 ljusår (71 parsec). Dess visuella magnitud minskas med 0,07 som ett resultat av extinktion genom skymmande gas och stoft.

Denna stjärna är en långsam irreguljär variabel av typen LB. Dess ljusstyrka varierar mellan magnituden 2,75 och 3,02 under en 72-dygnsperiod, tillsammans med en 2 000-dygns långtidsvariation. Den är en röd jätte av spektraltyp M3 III, med en yttemperatur av 3 773 K, vilket betyder att den är ljusare och svalare än solen. Stjärnan befinner sig på asymptotiska jättegrenen och genererar energi genom kärnfusion av väte och helium utmed koncentriska skal som omger en inert kärna av kol och syre.

Källor

Referenser

Externa länkar
http://www.constellationsofwords.com/stars/TejatPosterior.html
https://www.universeguide.com/star/tejat

Stjärnbilden Tvillingarna
Bayerobjekt
Långsamma irreguljära variabler
Röda jättar
Flamsteedobjekt
HD-objekt
HR-objekt
Filippinkortvinge

Filippinkortvinge (Brachypteryx poliogyna) är en fågelart i familjen flugsnappare inom ordningen tättingar. Den förekommer i Filippinerna. Fågeln ansågs tidigare utgöra en del av Brachypteryx montana, men urskiljs allt oftare som egen art.

Utseende och läte 
Filippinkortvingen är en liten, mörk och knubbig sångfågel. Hanen är genomgående mörkt blågrå med ett otydligt och ofta dolt vitt ögonbrynsstreck. Honan har mörkgrå kropp med ljusare buk och brunt på huvud och undergump. Sången består av en stigande och fallande serie med utdragna visslingar, uppbrutna i korta åtskilda toner. Lätet är ett mjukt tvåtonigt "biirrick!" som ofta upprepas.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i Filippinerna och delas in i sju underarter med följande utbredning:
 Brachypteryx poliogyna poliogyna – norra Luzon
 Brachypteryx poliogyna andersoni – södra Luzon
 Brachypteryx poliogyna mindorensis – Mindoro
 Brachypteryx poliogyna sillimani – bergen Mantalingajan och Victoria på Palawan
 Brachypteryx poliogyna brunneiceps – Negros och Panay
 Brachypteryx poliogyna malindangensis – berget Malindang på Mindanao
 Brachypteryx poliogyna mindanensis – berget Apo på Mindanao

Underarten mindandensis har en mycket distinkt sång jämfört med övriga underarter, och inom denna population finns ytterligare ett avvikande bestånd i South Cotabato, Mindanao som sjunger mycket annorlunda och dessutom är åtskild höjdledes.

Artstatus 
Tidigare kategoriserades den som en del av blå kortvinge, nu javakortvinge (Brachypteryx montana). Denna delades upp i fem arter av tongivande Clements 2022 och International Ornithological Congress (IOC) 2023. Studier visar på stora genetiska skillnader populationerna emellan, liksom tydliga skillnader i utseende och läte.

Levnadssätt 
Filippinkortvingen hittas i bergsbelägen regnskog av olika typer, med inslag av bambu och bräktenväkter alternativt i mosskogar. Där håller den till på marken och i undervegetationen.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar 

Flugsnappare
Brachypteryx
Fåglar i orientaliska regionen
Allierades propagandafilmer under andra världskriget

Allierades propagandafilmer under andra världskriget, och kort därefter producerade många av de allierade länderna, utöver alla privatproducerade spelfilmer, genom statliga eller halvstatliga organ propaganda- och utbildningsfilmer både för hemlandet och för en utländsk marknad.

En av 1900-talets nya tekniker var filmen och den kom att användas i propagandasyften, inte bara av de allierade utan också i allra högsta grad av det tyska Propagandaministeriet för allmänhetens upplysning och propaganda; som producerade Nazistiska propagandafilmer för Tredje rikets räkning. På bägge sidor producerades propagandafilmer avsedda såväl för militären som för allmänheten. Avsikten kunde vara att samla stöd för krigsinsatsen eller påverka opinionen i en specifik fråga. Man uppvaktade biopubliken med hjälp av olika slagord som riktade sig direkt till folkets känslor.

Vid sidan av dokumentärfilmer spelade också spelfilmen en roll i den filmiska propagandasatsningen och dessa kunde beröra olika ämnen och vara i genrer så som dramer, krigsfilm, biografisk film, actionfilm, thrillers samt komedier. I filmerna kunde populära filmstjärnor medverka, som skådespelare eller berättare, däribland George Formby, James Stewart, Spencer Tracy, Ronald Reagan, Clark Gable, Helan och Halvan samt James Cagney.

Filmer (i urval) 

 (regi Adrian Brunel, Brian Desmond Hurst, Michael Powell, Alexander Korda)
 (regi Humphrey Jennings och Harry Watt)
 (Walt Disney Productions)
 (regi John Ford)

 (regi Mervyn LeRoy)
 (Walt Disney Productions)
 (regi Alfred Hitchcock)
 (regi Alexander Hammid)

 (regi William Wyler)

 (regi Billy Wilder)
 (regi Frank Capra)
 (regi William D. Russell)

 (regi Garson Kanin och Carol Reed)
 (regi Frank Capra)
 (regi Frank Capra)

Källor 

Propagandafilmer
Maja Samzelius

Tora Maria (Maja) Amalia Samzelius, född 2 oktober 1895 i Skövde, död 19 mars 1976 i Uppsala, var en svensk målare.

Hon var dotter till förvaltaren Walfrid Gustafsson och Augusta Mathilda Lundh och från 1925 gift med bibliotekarien Jonas Axel Teodor L:son Samzelius (1886–1967). Hon studerade konst för Birger Simonsson vid Valands målarskola i Göteborg. Hon medverkade i grupputställningar arrangerade av Uplands konstförening. Hennes konst består huvudsakligen av landskapsmålningar utförda i olja. Samzelius är representerad vid Södermanlands-Nerikes nation i Uppsala. Makarna Samzelius är begravda på Kumla kyrkogård.

Källor 
Svenskt konstnärslexikon del V sid 25, Allhems Förlag, Malmö. 
 Samzelius, Tora Maria Amalia på SvenskaGravar.se

Svenska målare under 1900-talet
Personer från Skövde
Födda 1895
Avlidna 1976
Kvinnor
Axel Salmson

Axel Jacob Salmson, före kristnandet Sem Jacob, född 1807 i Stockholm, död 1876 i Amsterdam, New York, var en svensk-amerikansk tecknare, miniatyrmålare och skulptör.

Biografi
Han var son till hovgravören Salm Salmson och Fredrika Moses samt från 1844 gift med Sophia Magdalena Kihlander. Salmson växte upp i ett konstnärligt hem och sex av hans syskon kom att arbeta inom kulturområdet. Han studerade en kortare tid vid Konstakademien i Stockholm men hoppade av utbildningen för att bedriva självstudier inom litografitekniken. Han medverkade i Konstakademiens utställning med ett par allegoriska kompositioner som modellerats i vax efter Bertel Thorvaldsens förebilder. Hans största och framgångsrikaste arbete var illustreringen av Svenska konungar och deras tidevarf och Trettioåriga krigets märkvärdigaste personer som utgavs på 1840- och 1850-talet. Dessa trycktes först på olika tryckerier i Stockholm men 1847 startade han tillsammans med stentryckaren Carl Fredrik Ström tryckeriet Salmson & Ström som blev det första tryckeriet som framgångsrikt kunde utföra färglitografi i Sverige. När kompanjonskapet upplöstes grundade han en egen firma som kom att bli det mest betydande litografiska tryckeriet i Sverige. Han startade även tidskriften Litografiskt Allehanda (1859-1861) som fick en stor betydelse för svensk illustrationskonst, men i brist på kapital drabbades han av konkurs och han flydde i maj 1862 till Amerika på grund av misstanken om att han utfört reversförfalskningar. Hans porträtt av skalden Wilhelm von Braun gav upphov till dikten Mitt konterfej. Bland hans andra porträtt märks de av Gustav III och Oskar I. 

Salmson finns representerad vid Kungliga biblioteket och Nationalmuseum och Uppsala universitetsbibliotek.

Bibliografi (digitaliserade verk)

Tryckta källor

Noter

Miniatyrmålare
Svenska skulptörer under 1800-talet
Svenska tecknare under 1800-talet
Svenska målare under 1800-talet
Representerade vid Nationalmuseum
Representerade vid Uppsala universitetsbibliotek
Konstnärer från Stockholm
Svenskamerikaner
Födda 1807
Avlidna 1876
Män
Otto Samson

Otto Samson, född 6 maj 1846 i Stockholm, död 19 juli 1916 i Stockholm, var en svensk försäkringsman och skulptör.

Han var son till grosshandlaren Moritz Samson och Henriette Bendix och gift med Lisen Samson. Han grundade Lifförsäkringsaktiebolaget Nordstjernan 1871 och var en föregångare inom försäkringsväsendet i Sverige. Vid sidan av sitt arbete var han verksam som porträttskulptör.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V sid 23, Allhems Förlag, Malmö. 

Svenska skulptörer under 1800-talet
Män
Födda 1846
Avlidna 1916
Konstnärer från Stockholm
Samuel Samuelsson

Samuel Samuelsson, född 10 oktober 1770 i Bützow, Tyskland, död 9 december 1841 i Stockholm, var en svensk grosshandlare och pitscherstickare.

Han var son till Moses Bützow och gift före 1805 med Rachel Moses (Perlberg) och far till konstnären Mauritz Samuelson. Han kom till Sverige 1785 och vistades först hos Moses Isaac och blev senare lärgosse hos dennes broder Aaron Isaac. Han fick 1798 ett pass utfärdat för idkande av nipperhandel och pitscherstickning i Åbo. Han flyttade sin verksamhet till Björneborg i Finland 1801. Han återvände senare till Stockholm och arbetade som handelsbiträde och bokhållare hos Isaac Michaelsson tills han 1827 fick skyddsbrev som grosshandlare i Stockholm.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V sid 24, Allhems Förlag, Malmö. 

Svenska gravörer
Män
Födda 1770
Avlidna 1841
Personer från Bützow
Svenska grosshandlare under 1800-talet
Seved Salvén

Artur Seved Fritiof Salvén, född 13 april 1903 i Matfors, Tuna socken, Västernorrlands län, död i september 1982 i Norrtälje, var en svensk militär, polis, målare och tecknare.

Han var son till kantorn Anders Salwén och Betty Svensson och mellan 1925 och 1967 gift med Gerda Anna Senta Reinhold. Salvén arbetade som stamanställd militär på I 27 på Gotland innan han övergick till att bli polis i Norrtälje. Han började måla på sin fritid 1925 och tog först en korrespondenskurs i teckning som senare följdes upp med en kurs i målning och var sedan 1944 i huvudsak verksam som konstnär. För att finna sina motiv reste han runt i Sverige och Norge på kombinerade målar- och studieresor. Han studerade en kortare tid vid Grünewalds målarskola 1945 och debuterade med en separatutställning i Norrtälje 1946. Åren 1948–1953 var han en av deltagarna i HSB:s konstutställningar i Stockholm och han har medverkat i samlingsutställningar arrangerade av Roslagens konstnärsgille i Uppsala, Vallentuna och Norrtälje. Hans konst består av blomsterstilleben, religiösa motiv och landskapsbilder från Lappland och Norrtäljetrakten utförda i olja eller gouache. Salvén är representerad vid Norrtälje läroverk.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V sid 22, Allhems Förlag, Malmö. 

Svenska målare under 1900-talet
Män
Födda 1903
Avlidna 1982
Personer från Tuna socken, Medelpad
Svenska militärer under 1900-talet
Svenska tecknare under 1900-talet
Antero Suonio

Aatto Antero Suonio, född 22 februari 1897 i Helsingfors, död 13 februari 1944 i Sordavala, var en finländsk skådespelare och operasångare.

Suonio var son till sångtextförfattaren Evert Suonio och skådespelaren Kirsti Suonio samt bror till Martta Suonio. Efter studentexamen från Finska normallyceet, engagerades han på hösten 1917 som kvällsskådespelare vid Finska nationalteatern. Han studerade sedan estetik, språk och sång vid Helsingfors universitet. I sång undervisades han av Wäinö Sola. Mellan 1919 och 1930 var han tenorsångare vid Finska operan, där han från 1927 även var regissör. Åren 1926–1928 samt 1934 var han solist för Helsingfors stadsorkester. Efter att övergivit operan, var Suonio 1935–1936 samt 1940-1944 chef för teatern i Lahtis och var biträdande chef för Viborgs stadsteater 1936–1939. Mellan 1939 och 1940 var han, enligt egen uppgift, studiochef och regissör vid Suomen Filmiteollisuus.

Lördagen den 12 februari 1944 hade Suonio bevistat en konsert i Sordavala och ämnade resa hem med nattåget. Då han var sent ute, försökte han med ett språng hoppa mot tågvagnen, men halkade och hamnade under tåget. Han fördes till sjukhus, men var så illa skadad att han avled följande dag.

Filmografi
 Sockenskomakarna, 1923
 Tee työ ja opi pelaamaan, 1936
 Lapatossu ja Vinski olympia-kuumeessa, 1939
 SF-paraati, 1940

Referenser

Män
Födda 1897
Avlidna 1944
Skådespelare från Helsingfors
Finländska teaterchefer
Finländska operasångare under 1900-talet
Finländska skådespelare under 1900-talet
Anton Salmson (1831–1908)

Anton Salmson, född 21 oktober 1831 i Stockholm, död där 12 mars 1908, var en svensk hovgravör.

Biografi
Han var son till hovgravören Abraham Salmson och Rachel Jacobsson, gift med Therese Eugenia Lundmark och tillhörde konstnärssläkten Salmson, där förutom anfäderna och bröderna även kusinerna Hugo Salmson, Pehr Henrik Lundgren och Lea Ahlborn ingick. Salmson var far till operasångaren, skådespelaren och teaterdirektören Anton Salmson. Han studerade vid Konstakademien 1849–1855.

Bland hans arbeten märks medaljer för Uppsala läns hushållningssällskap, Västmanlands hushållningssällskap och en medalj för industriutställningen i Bogotá 1875.

Makarna Salmson är begravda på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Källor 

 Salmson, släkt, Riksarkivet.se
 Salmson, Anton på SvenskaGravar.se

Svenska gravörer
Svenska konsthantverkare under 1800-talet
Konstnärer från Stockholm
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1831
Avlidna 1908
Män
Dicaeum beccarii

Dicaeum beccarii, "sumatrablomsterpickare", är en fågelart i familjen blomsterpickare inom ordningen tättingar. Den betraktas oftast som underart till orientblomsterpickare (Dicaeum ignipectus), men urskiljs sedan 2016 som egen art av Birdlife International och IUCN. 

Fågeln förekommer endast i bergsskogar på Sumatra Den kategoriseras av IUCN som livskraftig.

Noter

Kommentarer

Källor

Externa länkar 

Blomsterpickare
Dicaeum
Fåglar i orientaliska regionen
Martta Suonio

Martta Johanna Suonio, född 16 december 1899 i Helsingfors, död 25 maj 1967, var en finländsk skådespelare och teaterregissör.

Suonio var dotter till Evert och Kirsti Suonio samt syster till Antero Suonio. Hon tilldelades Pro Finlandia-medaljen 1955.

Filmografi
 Kaikki rakastavat, 1935
 Syntipukki, 1957
 Vieras mies, 1957
 Opettajatar seikkailee, 1960
 Turkasen tenava!, 1963

Referenser

Kvinnor
Födda 1899
Avlidna 1967
Regissörer från Helsingfors
Finländska skådespelare under 1900-talet
Finländska teaterregissörer
Mottagare av Pro Finlandia-medaljen
Skådespelare från Helsingfors
Per Lindgren

Per Ulf Martin Lindgren, född 3 februari 1968 i Luleå, är sedan 2008 svensk professor i datateknik/inbyggda system("embedded system") och forskare. Han är verksam vid Luleå tekniska universitet.

Per Lindgren avlade magisterexamen i datavetenskap år 1994 vid Luleå tekniska universitet och doktorsexamen i datateknik år 2000. Hans studier på dåvarande Högskolan i Luleå påbörjades i slutet av 1980-talet.

I januari 2000 erhöll Lindgren titeln "universitetslektor/associate professor" vid EISLAB på Luleå tekniska universitet. Lindgren är ansvarig för "Sustainable IT systems Master's (SITS) program".

Efter att ha avslutat sina doktorandstudier januari 2000 har han haft anställning som lektor/docent, ledande utbildning och forskning inom området datateknik / Inbyggda system på EISLAB vid Luleå tekniska universitet.

Lindgrens forskning är kring "component based design of embedded systems"  och han är medlem av " ARTEMIS Architecture group",

Referenser 
https://www.linkedin.com/in/per-lindgren-0703666
https://www.ltu.se/staff/p/pln-1.11258?l=en

Svenska professorer i datateknik
Män
Födda 1968
Levande personer
Personer verksamma vid Luleå tekniska universitet
Rangvald

Rangvald (Raul maler) var en svensk bygde- och kyrkmålare verksam i slutet av 1400-talet.

Rangvald var bosatt i Rö socken i slutet av 1400-talet och tidigt 1500-tal. Man kopplar de utförda målningarna från slutet av 1400-talet i Rö kyrka till Rangvald.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 451, Allhems Förlag, Malmö. 

Svenska kyrkomålare
Män
Födda okänt år
Avlidna okänt år
Svenska målare under 1400-talet
Dicaeum keiense

Dicaeum keiense, "rosabröstad blomsterpickare", är en fågelart i familjen blomsterpickare inom ordningen tättingar. Den betraktas oftast som underart till mistelblomsterpickare (Dicaeum hirundinaceum), men urskiljs sedan 2016 som egen art av Birdlife International och IUCN. Den kategoriseras av IUCN som livskraftig. 

Fågeln förekommer i östra Indonesien och delas in i två underarter med följande utbredning:
 D. k. keiense – Watubelaöarna, Tayanduöarna och Kaiöarna
 D. k. fulgidum – Tanimbaröarna

Noter

Kommentarer

Källor

Externa länkar 

Blomsterpickare
Dicaeum
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter i Indonesien
Nils Nyström (1873–1947)

Nils Thomas Nyström, född 8 augusti 1873 på Drottningholms slott, död 26 december 1947 i Stockholm, var en svensk protokollsekreterare och målare.

Han var son till rådmannen Nils Gustaf Nyström och Johanna Ström och från 1920 gift med Gerda Påhlman. Nyström studerade konst vid Althins målarskola och Edward Berggrens målarskola i Stockholm. Han medverkade i Liljevalchs höstsalonger under 1930-talet. Nyström finns representerad vid Leksands konstgalleri.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 293, Allhems Förlag, Malmö. 

Svenska målare under 1900-talet
Män
Födda 1873
Avlidna 1947
Personer från Lovö socken
Harald Simonsson

Harald Simonsson, född 8 maj 1900 i Kristiania (nuvarande Oslo), död okänt år, var en norsk-dansk skulptör och medaljgravör.

Han var son till skofabrikanten Simon Simonsson och Johanna Eisenstein och från 1925 gift med Else Magnussen. Simonsson studerade för Anders Bundgaard i Köpenhamn 1916–1919 och för Einar Utzon-Frank vid Det Kongelige Danske Kunstakademi 1922–1928 samtidigt fick han från 1925 undervisning av Gunnar Jensen vid den Kunglig mønt. Han kom som flykting till Sverige under andra världskriget och arbetade då på Rörstrands porslinsfabrik 1943–1945 där han utförde en serie modellerade kvinnofigurer. Separat ställde han ut i Köpenhamn 1934 och han medverkade i Rörstrands utställningar i Malmö och Stockholm under sin tid i Sverige. Han konst består huvudsakligen av mynt och medaljer men han har även utfört porträtt-, figur-, och djurskulpturer i marmor, brons och keramik. Simonsson är representerad i ett flertal danska museer och i Stockholms myntkabinett.

Tryckta källor 
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 20-21, Allhems Förlag, Malmö. 

Svenska skulptörer under 1900-talet
Män
Födda 1900
Avlidna okänt år
Konstnärer från Oslo
Svenska gravörer
Svenska konsthantverkare under 1900-talet
Glory Leppänen

Glory Leppänen, född Renvall 28 november 1901 i Paris, död 26 oktober 1979 i Helsingfors, var en finländsk skådespelare, teaterchef och teaterregissör.

Biografi
Leppänen föddes i en kulturengagerad familj i Paris, och studerade efter flytten till Finland i Helsingfors. Hon sökte sig snart till teatern och började studera vid teaterskolan 1920. Hon verkade vid Finlands nationalteater 1922–1936. År 1922 filmdebuterade Leppänen i Anna-Liisa. Hon gifte sig med skådespelaren Aarne Leppänen 1924.  

1933 begav sig Leppänen till Wien för att studera regi och engagerades som skådespelare och regissör vid nationalteatern. Detta ledde till att Leppänen blev Finlands första kvinnliga regissör – en annan tidig kvinnlig regissör var Mia Backman. 1936 övergick Leppänen till att bli chef för Åbos teater och blev två år senare ledare för Viborgs stadsteater. Leppänen verkade som chef för Björneborgs teater 1940–1943 och övergick under fortsättningskriget till teatern i Tammerfors. 

1949 blev Leppänen ledare för nationalteatern och tilldelades Pro Finlandia-medaljen 1951. 1954 tilldelades hon även ett stipendium av Finlands Akademi, för vilket hon gjorde tre utlandsresor.

Filmografi

Skådespelare
 Anna-Liisa, 1922
 Runoilija muuttaa, 1927
 Rovastin häämatkat, 1931

Regissör
 Onnenpotku, 1936

Manusförfattare
 Aivasteleva aviomies, 1965 (översättning)

Referenser

Externa länkar
 

Skådespelare från Paris
Finländska skådespelare under 1900-talet
Finländska teaterregissörer
Mottagare av Pro Finlandia-medaljen
Födda 1901
Avlidna 1979
Kvinnor
Jean Samuelson

Johan (Jean) Michael Samuelson var en svensk bildhuggare verksam under 1700-talets mitt.

Han var gift med Catharina Charlotta Samuelson och erhöll burskap som bildhuggare i Göteborg 1747. Han slutförde Jonas Larsson Elfvenberg och Nils Kihlmans påbörjade altaruppsats för Caroli kyrka i Borås 1748–1749 som var en replik av Marcus Jägers altaruppsats som förstördes genom en eldsvåda 1727. Man antar att han även har utfört den träskulptur av aposteln Paulus som finns i samma kyrka. Av bevarade handlingar framgår att han var verksam 1762.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 24, Allhems Förlag, Malmö. 

Svenska bildhuggare
Män
Födda okänt år
Avlidna okänt år
Augusta Samuelsson

Augusta Matilda Samuelsson, född 4 september 1867 i Simrishamns församling, Kristianstads län, död 11 april 1946 i Malmö Sankt Pauli församling, Malmö
, var en svensk målare och tecknare.

Samuelsson utbildade sig i målning och teckning vid olika privata målarskolor i Köpenhamn, Stockholm och Göteborg samt under studieresor till Sydtyskland och Italien. Hennes konst består av tecknade porträtt i blyerts samt målade stilleben och landskapsskildringar från sydöstra Skåne och Kivik.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 24, Allhems Förlag, Malmö.

Noter 

Svenska målare under 1900-talet
Kvinnor
Födda 1867
Avlidna 1946
Svenska tecknare under 1900-talet
Inga Salwén

Ingegerd (Inga) Anna Salwén, född Ahlgrensson 2 april 1875 i Köpenhamn, död 22 september 1950 i Södertörns villastad, Stockholm, var en svensk ciselör.

Hon var dotter till konstnären Fritz Ahlgrensson och skådespelaren Hilma Konstantia Hermansson och från 1900 gift med Ragnar Salwén men äktenskapet upplöstes senare i en skilsmässa. Hon var under några år amanuens åt Artur Hazelius vid Nordiska museet i Stockholm men på grund av en svår sjukdom tvingades hon söka sig till ett stillasittande arbete. Hon bestämde sig för att utbilda sig till ciselör och företog studieresor till München och Paris. Hon arbetade under några år vid Georg Jensens silversmedja i Köpenhamn innan hon etablerade en egen verkstad där hon ciselerade silver, tenn, mässing och koppar. Bland hennes offentliga arbeten märks dopfat för olika kyrkor. 
Hon medverkade i utställningar med Sveriges allmänna konstförening.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 21-22, Allhems Förlag, Malmö. 

Svenska konsthantverkare under 1900-talet
Kvinnor
Födda 1875
Avlidna 1950
Konstnärer från Köpenhamn
Svenska ciselörer
Aarne Leppänen

Aarne Johannes Leppänen, född 21 mars 1894 i S:t Marie, Storfurstendömet Finland, död 11 juli 1937, var en finländsk skådespelare.

Leppänen var son till gårdsägaren Johan Viktor Leppänen och Johanna Vilhelmiina Johnson-Marttila. Han gjorde studieresor till Frankrike 1923, Tyskland, Italien och åter Frankrike 1927 och Centraleuropa 1930. Han verkade som skådespelare vid folkteatern 1915–1916 och Finlands nationalteater 1916–1937. Han var gift med skådespelaren och teaterregissören Glory Leppänen.

Filmografi
 Polyteekkarifilmi, 1924 (Dokumentär, som sig själv)
 Kajastus, 1930
 Erämaan turvissa, 1931

Referenser

Män
Födda 1894
Avlidna 1937
Finländska skådespelare under 1900-talet