kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Vi unga

Vi unga var ett ungdomsprogram som sändes åren 1957-1960 i Sveriges Radio-TV. Det var första TV-magasinet för unga som blev en fullträff. Karin Sohlman (senare Falck) var en av programledarna och hade även egen spalt för tonåringar i Röster i radio-TV. Vi unga anslöt sig genom sitt klubbformat till radions Vårat Gäng och Våran Klubb. Programmet inleddes med att publiken gjorde entré till källarklubben samtidigt som programledarna ställde i ordning i lokalen. Charlie Norman var programmets musiker på piano. Tidens grupper som spelade skiffle dök upp och idoler som Lasse Lönndahl, Little Gerhard, Lill-Babs och Towa Carson. Även talanger ur publiken fick ibland chansen att uppträda. Efter ett par säsonger i källaren flyttade Vi unga ut till en sportstuga i Tyresö kommun utanför Stockholm med Karin Sohlman som ensam programvärd.

Referenser

Externa länkar 

Vi unga på Öppet arkiv

TV-program
Ungdom
Projekt Kvinnliga huvudpersoner övriga
Algjebba

Algjebba eller Eta Orionis (η Orionis, förkortat Eta Ori, η Ori), som är stjärnans Bayer-beteckning, är en multippelstjärna belägen i den mellersta delen av stjärnbilden Orion. Den har en kombinerad skenbar magnitud på 3,42, är synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 3,3 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 1 000 ljusår (ca 300 parsek) från solen.

Nomenklatur
Det ursprungliga arabiska namnet för stjärnan var Saiph som är arabiska för "svärd", och Algjebbah arabiska för "sköld".

Egenskaper
Primärstjärnan Eta Orionis Aa är en blå till vit stjärna i huvudserien av spektralklass B1 V. Den har en massa som är ca 11 gånger större än solens massa, en radie som är ca 6,3 gånger större än solens och utsänder från dess fotosfär ca 29 500 gånger mera energi än solen vid en effektiv temperatur av ca 26 600 K.

Konstellation
Eta Orionis är listad i flera stjärnkataloger med två följeslagare: en ljus, Eta Orionis B, separerad med mindre än 2 bågsekunder och en svag, Eta Orionis C, separerad med nästan 2 bågminuter. Primärstjärnan, Eta Orionis A, är i sig en spektroskopisk trippelstjärna, känd genom multippla spektrallinjer med varierande radiella hastigheter. Den mest avlägsna följeslagaren, Eta Orionis Ac, har upplösts med hjälp av speckleinterferometri, med en avstånd på ca 0,04 bågsekunder. Den kretsar kring de andra två med en omloppsperiod på 9,4 år. De två närmaste liggande stjärnorna, Eta Orionis Aa och Eta Orionis Ab, är separerade med endast en tiondedels astronomisk enhet och har en omloppsperiod på knappt åtta dygn.

Konstellationen ligger inom Orion OB1-föreningen, en grupp massiva stjärnor som omfattar de flesta av Orions ljusa stjärnor. Den tilldelas den äldsta och närmaste delen av föreningen, känd som OB1a.

Variabilitet
Eta Orionis sjunker i ljusstyrka vart fjärde dygn från en kombinerad skenbar magnitud av 3,31 till omkring 3,6. Detta beror på förmörkelser mellan de två närmaste komponenterna, Eta Orionis Aa och Eta Orionis Ab. De primära och sekundära förmörkelserna är mycket lika, med 0,24 respektive 0,23 enheter i magnitud. 

Det har också föreslagits att komponent Eta Orionis Ab i sig själv är variabel med en period på 0,3 dygn och en mycket liten amplitud. Denna stjärna har ovanliga variabla spektrallinjer och ligger inom den β Cephei-variabla instabilitetsområdet. Det anses emellertid nu (2018) att den variabla komponenten är antingen Eta Orionis B eller Eta Orionis Ac, eventuellt på grund av en osynlig följeslagare eller av rotationsmodulering. Den aktuella perioden är 0,432 dygn och 0,3-dagarsperioden var ett alias.

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/etaorionis
 http://stars.astro.illinois.edu/sow/saifaljabbar.html

Stjärnbilden Orion
Bayerobjekt
Flamsteedobjekt
Huvudseriestjärnor klass B
Algolvariabler
HD-objekt
HR-objekt
Jeppe Juel

Jeppe Juel, född 1975 på gården Engelstrup i Løgstør, Danmark, är en dansk travtränare och kusk. Han är son till travhästägarna Birthe och Niels Juel i Løgstør, och är en av Danmarks mest framgångsrika travtränare.

Karriär
Juel fick redan som tioåring träna föräldrarnas hästar på familjens egen travbana på gården Engelstrup, och bestämde sig vid denna ålder att han skulle bli travtränare. Han genomgick studier på handelshögskolen och efter examen gjorde han praktik hos tränaren Birger Jørgensen i Århus innan han tillträdde en tjänst vid stuteriet Frøkjær i Charlottenlund, varefter han arbetade i tio år hos travtränaren Steen Juul.

Framgångsrika hästar
Jeppe Juel har varit framgångsrik med bland andra hästarna Wishing Stone, Orali och Stelton. Både Wishing Stone och Orali har segrat i Copenhagen Cup, och Juel är den första dansk som har deltagit med två hästar i loppet Prix Themis på den franska nationalbanan Vincennes i Paris, vilket han gjorde den 27 december 2014 med hästarna Orali och Stelton. Han upprepade även bedriften i oktober 2018 med hästarna Onceforall Face och Tripolini VP. Hans bästa häst Orali avlivades 2017, vid eleva års ålder, på grund av problem med benen.

Segrar och utmärkelser
Juel har vunnit över 1400 segrar och erhållit att antal utmärkelser, däribland Dansk Mästare 2006, 2015 och 2016, vidare Årets kusk i Danmark 2008, 2012 och 2014, samt Årets tränarchampion 2014 och 2015.

Familj
Jeppe Juel är sedan 2015 sambo med den svenska travtränaren Sarah Bäckman, dotter till travtränaren Ulf Bäckman,  och tillsammans tränar de alla hästar som befinner sig på gården Engelstrup, vilken har 35 hästboxar.

Större segrar i urval

Referenser

Externa länkar 

 Officiell webbplats

 Jeppe Juel's profil hos Dansk Travsport
 Jeppe Juel's profil hos Le Trot

Danska travtränare
Danska travkuskar
Personer från Vesthimmerlands kommun
Födda 1975
Män
Danska idrottare under 1900-talet
Danska idrottare under 2000-talet
Levande personer
Annemi Dahlblom

Britta Annemi Dahlblom, född 5 juli 1919 i Vörå, dödd 27 mars 1981 var en finländsk jurist.
 
Dahlblom, som var dotter till landskamrerare Kurt Egon Ramström och Fanny Hildén, blev student 1941, avlade högre rättsexamen 1954 och blev vicehäradshövding 1962. Hon var anställd vid bank och advokatbyrå 1941–1945, extra ordinarie kanslibiträde vid kommunikationsministeriet 1948–1949, föreståndare för Arbetarsparbanken i Helsingfors 1953–1957 och jurist vid Ålands aktiebank från 1957. Hon var notarie i Ålands domsaga 1959–1962. Hon var medlem av Ålands landsting från 1961 och av Mariehamns stadsfullmäktige från samma år. Hon ingick äktenskap första gången 1957 med direktör Tore Hans August Hansen (död 1959) och andra gången 1961 med sjökapten Alvar Hemming Dahlblom.

Källor

Finländska jurister
Födda 1919
Avlidna 1981
Kvinnor
Personer från Vörå
Trädgårdsdirektörens bostad, Rosendal

Trädgårdsdirektörens bostad (officiell beteckning Rosendal nr 12) är en villa vid Rosendalsterrassen 9 strax norr om Rosendals trädgård på Södra Djurgården i Stockholm. Fastigheten är blåmärkt av Stadsmuseet i Stockholm, vilket innebär "att bebyggelsen bedöms ha synnerligen höga kulturhistoriska värden". Villan ägs av Kungliga Djurgårdsförvaltningen och hyrs ut som privatbostad.

Historik

Villan, som ursprungligen bestod av en våning, har typiska detaljer i schweizerstil från 1800-talets andra hälft. Exakt byggår och vilken arkitekt som ritades huset är dock okända. Byggnaden hörde till Rosendals trädgård och disponerades av Svenska trädgårdsföreningen som hade sin verksamhet här mellan 1861 och 1911. Villan var trädgårdsdirektörens bostad.

I början av 1900-talet höjdes byggnadens vindsvåning och fick då två bostäder. I den övre bodde fram till 1979 fru Magie Florman, gift med ryttmästaren Adrian Florman (1889–1978) som tillsammans med sin bror Carl Florman bildade 1924 AB Aerotransport. Efter hennes död 1980 disponerades bostaden av hennes brorsdotterdotter (född Åkerlund) tillsammans med sin make Thomas Rosén. Bostaden i bottenvåningen hyrs sedan 1980-talet av Monica Bonde, adoptivdotter till Carl Johan Bernadotte och Kerstin.

Noter

Källor

Husen i Nationalstadsparken, Stockholmsdelen, Stockholms stadsmuseum, 2005, sid. 50

Externa länkar

Byggnader och anläggningar på Djurgården
Blåmärkta byggnader i Stockholm
Gustaf-Adolf Thorén

Gustav-Adolf Thorén, "Kåge", född 19 december 1917, död 6 april 1985, var en svensk handbollsspelare. Han var vänsterhänt och spelade högerforward eller med dagens terminologi högernia.

Karriär

Klubblag 
Thorén började spela handboll 1935 då han var 18 år gammal. Han spelade till hög er i kedjan och hade ett snabbt vänsterskott med god precision och var god målskytt. Spelade i Majornas IK där han var med och tog 4 SM-guld. Han var med när klubben erövrade  2 utomhustitlar också. Han vann allsvenskan 6 gånger med klubben. Under åren i Majorna vann han skytteligan fyra gånger i rad 1939/1940, 1940/1941, 1941/1942 och 1942/1943  1945 började han spela för IF Elfsborg i Borås som då hade en handbollssektion.

Landslaget 
Debuterade i landslaget 1937 och spelade 28 landskamper till 1947 och tre matcher som gav poäng till Stora Grabbars märke. Fram till 1947 hade han flest landskamper av alla. Han är Stor Grabb. Deltog i VM Inne och Ute 1938. Utomhus var han Sveriges bäste målgörare i VM. Nedan en tabell över hans landskamper. Som framgår av tabellen var hans sista landskamper alla utomhus och det avspeglar att han på senare år mera kom till sin rätt i utomhushandbollen. "Kåge" Thorén skildrar sina Tio år landslaget i Boken om handboll från1953 på sidorna 253-263.

Meriter 
 VM-brons inomhus med Sveriges herrlandslag i handboll 1938 i Tyskland.
 4 SM-guld inomhus med Majornas IK 1940, 1942, 1943 och 1944-
2 SM-guld utomhus med Majornas IK 1942 och 1945..

Referenser

Fotnoter 

Svenska handbollsspelare
Män
Födda 1917
Avlidna 1985
Mottagare av Stora grabbars och tjejers märke
Handbollsspelare i Majornas IK
Estrid Hult

Estrid Sigrid Hult, född 30 december 1890 i Brahestad, var en finländsk försäkringsdirektör.

Hult, som var dotter till bankdirektör Felix Heikel och Sigrid Furuhjelm, blev student 1909 och studerade matematik vid Helsingfors universitet 1910–1914. Hon var matematiklärare vid bland annat fröknarna Berta och Annie Edelfelts förberedande skola 1911–1917. Hon var chef för Helsingfors Kortcentrals kortavdelning jämte filialkontor 1917–1919, matematiker och avdelningschef i försäkringsbolaget Industri-Olycksfall 1919–1942 samt andra direktör i detta bolag 1943–1953. Hon ingick  1920 äktenskap med överste Ivar Hult (död 1931).

Källor

Finländska företagsledare
Födda 1890
Dödsår saknas
Kvinnor
Personer från Brahestad
Jim Kyte

James G. "Jim" Kyte, född 21 mars 1964 i Ottawa, är en kanadensisk före detta professionell ishockeyback som tillbringade 13 säsonger i den nordamerikanska ishockeyligan National Hockey League (NHL), där han spelade för ishockeyorganisationerna Winnipeg Jets, Pittsburgh Penguins, Calgary Flames, Ottawa Senators och San Jose Sharks. Han producerade 66 poäng (17 mål och 49 assists) samt drog på sig 1 342 utvisningsminuter på 598 grundspelsmatcher. Kyte spelade också för New Haven Senators i American Hockey League (AHL), Muskegon Lumberjacks, Las Vegas Thunder och Kansas City Blades i International Hockey League (IHL) och Cornwall Royals i Ontario Hockey League (OHL).

Han draftades av Winnipeg Jets i första rundan i 1982 års draft som tolfte spelare totalt.

Kyte är NHL:s första och enda döva ishockeyspelare som har spelat i ligan. Han bar hörapparater och hade specialkonstruerade hjälmar för att skydda dessa. Han har sagt i intervjuer att han fick oftast ta hjälp av att titta på reflektionerna på plexiglasen för att kunna se vart motståndarna var som var bakom honom samt att hela tiden räkna spelare på isen.

Efter den aktiva spelarkarriären avlade han en master of business administration vid Royal Roads University och arbetat sedan 2000 för utbildningsinstitutionen Algonquin College. Sedan 2014 är han dekanus för Algonquin College's School of Hospitality and Tourism.

Statistik

Referenser

Externa länkar
Jim Kyte NHL Statistics – Hockey-Reference.com
Jim Kyte hockey statistics and profile at hockeydb.com

Spelare i Kansas City Blades
Spelare i San Jose Sharks
Spelare i Las Vegas Thunder
Spelare i New Haven Senators
Spelare i Ottawa Senators
Spelare i Salt Lake Golden Eagles (1984–1994)
Spelare i Calgary Flames
Spelare i Muskegon Lumberjacks (1984–1992)
Spelare i Pittsburgh Penguins
Spelare i Winnipeg Jets (1979–1996)
Spelare i Cornwall Royals (1981–1992)
Kanadensiska idrottare under 1900-talet
Kanadensiska ishockeyspelare
Idrottare från Ottawa
Levande personer
Födda 1964
Män
Spelare valda i NHL Entry Draft 1982
Spelare valda av Winnipeg Jets (1979–1996) i NHL Entry Draft
Aune Sihvo

Aune Gertrud Sihvo, född 29 mars 1901 i Helsingfors, död där 9 oktober 1971, var en finländsk tjänsteman.

Sihvo, som var dotter till professor Uuno Sirelius och Manuela Natulin, blev student 1919. Hon var byråsekreterare vid Statens informationsverk 1942–1945, socialministeriets sekreterare 1944 och föreståndare vid utrikesministeriets presstjänst 1946–1947.

Sihvo var ordförande i Reumaförbundet från 1952 och i Nordiska Reumakommittén 1960–1962. Hon var viceordförande i Etiopiens vänner i Finland från 1954, medlem i Scoutunionens ideella råd från 1953 och i Pohjois-Karjalan valtuuskunta från 1963. Hon ingick äktenskap första gången 1920 med filosofie magister Eino Johannes Ikonen (död 1925), andra gången 1927 med direktör Erik Stellan Hedly (skild 1943) och tredje gången 1947 med general Aarne Sihvo (död 1963).

Källor

www.geni.com

Personer inom finländskt föreningsliv
Födda 1901
Avlidna 1971
Kvinnor
Personer från Helsingfors
Bosön idrottsfolkhögskola

Bosön idrottsfolkhögskola är en folkhögskola på Bosön belägen i norra delen av Lidingö kommun, Stockholms län. Skolan är en del av Riksidrottsförbundets utvecklingscentrum som etablerades här 1939. Huvudman för Bosön idrottsfolkhögskola är SISU idrottsutbildarna. Skolan besökts årligen av cirka 150 studerande.

Historik

Folkhögskoleverksamheten började 1954 i form av idrottsinstruktörskurser för ungdomsledare. År 1961 startade folkhögskoleverksamheten som filial till Lillsveds folkhögskola på Värmdö med en idrottsledarlinje. Linjen förlängdes 1974 till att omfatta två år och blev yrkesinriktad. På 1970-talet uppfördes Folkhögskolans skolhus (nuvarande Olympiahus), samt hotelldelarna Liraren och Lyftaren mittemot, även utomhusanläggningarna byggdes ut.

År 1978 blev Bosön en självständig folkhögskola Initiativtagare var rektorsparet Svea och Pontus Lindberg som kom till Bosön 1947 och sedan präglade verksamheten under många år. 

Mellan 1998 och 1999 uppfördes Bosöns studentcampus som består av 76 studentlägenheter för elever på Bosön idrottsfolkhögskola. Innan dess bodde inackorderade elever dels inom Bosön i rum med mycket enkelt standard, dels utanför anläggningen.

Kurser och utbildningar

 Elitidrottsutbildning
 Idrottskonsulentutbildning
 Tränarutbildning
 Samverkanskurs
 Coacha din egen hälsa - Må bättre
 Allmän kurs Idrott distans
 Allmän kurs Idrott

Källor
 
Bosön Idrottsfolkhögskola
Riksidrottsförbundet: Folkhögskolan i Bosön

Externa länkar

Officiell webbplats

Lidingö kommun
Folkhögskolor knutna till idrotten
Sånger vid Järnvägsmissionens möten

Sånger vid Järnvägsmissionens möten är ett litet häfte med sånger, tryckt 1962, omfattar 75 sånger. Första utgåvan var 1944. En annan utgåva skedde 1962. Denna trycktes på Vårgårda tryckeri, hade nummer 3043 och kostade 1 krona.

Se även 
Järnvägsmissionen

Källor 
Boken Sånger vid Järnvägsmissionens möten

Svenska psalmer
Westerdahl & Karsten

Aktiebolaget Westerdahl & Karsten var ett svenskt bageriföretag som bildades 1820 på Mäster Samuelsgatan 56. Det grundades av Johan Christian Karsten.

Historia
Bageriet på Mäster Samuelsgatan 56 hade grundats redan 1753, men då Johan Christian Karsten erhöll burskap i Stockholm år 1820 köpte han verksamheten, och samma år utnämndes han även till hovbagare. Firman var också från 1820-talet till det sena 1900-talet Kunglig Hovleverantör.

1855 tog Karstens son, Wilhelm Karsten, över firman varvid en kraftigt utveckling startades, och man var snart ett av Stockholms större bageriföretag. Då Wilhelm Karsten drog sig tillbaka 1884 togs bagaren Anders Rickard Westerdahl in som kompanjon, varvid aktiebolaget Westerdahl & Karsten bildades 1886. Westerdahl drev firman som dess direktör.

1915 tog Westerdahls son, Eric Anders Westerdahl, över ledningen och han företog många resor utomlands för att utveckla firman. Man utvecklade under hans tid både tillverkningsmetoder och införde modern hygien och kylmaskiner. På 1920-talet hade man ungefär 300 försäljningsställen i Stockholm, men huvudaffären låg alltjämt kvar på Mäster Samuelsgatan 56.

Bolaget var mest känt för sitt finbröd samt produkterna Karstens skorpor och Bispgårdens pepparkakor. Skorporna såldes under många år även utomlands och då främst till USA och Storbritannien under namnet Karstens Rusks.

Bolaget köptes 1958 av Erland Jarvin som fortsatte att utveckla bolaget under namnet Karstens bröd. Bolaget köptes under 1990-talet av Bageri Skogaholm.

Referenser
Näringslivets utveckling i Sverige under åren 1859-1929, sid 206-207.
Stockholms borgerskap

Svenska företag
Företag bildade 1820
Företag i Stockholms kommun
Svenska bagerier
Svenska Järnvägsmissionen

Svenska Järnvägsmissionen är en ekumenisk rörelse som grundades 1881 som en missionsrörelse för kristna järnvägsanställda. 

Verksamheten bedrevs först lokalt, med ett nationellt årsmöte under sommartid. Från och med år 1919 bedrevs verksamheten på ett mer organiserat sätt och från och med år 1921 gav man ut en tidning, Järnvägsmännens Missionsblad. Från och med år 1927 gav man även ut en jultidning, I Julekväll. Svenska Järnvägsmissionen ger numer ut tidningen Väg och Mål.

Vidare läsning
Adolf Sölvén: Svenska järnvägsmissionen 1881-1931: historik på styrelsens uppdrag (1931)
Korset och det bevingade hjulet: minnesskrift i anledning av Svenska järnvägsmissionens 75-årsjubileum 1881-1956 (1956)

Referenser

Noter

Kristna organisationer
Kim Andersson (olika betydelser)

Kim Andersson och liknande namn kan syfta på:

 Kim Anderzon (1943–2014), svensk skådespelare
 Kim W. Andersson (född 1979), svensk serietecknare
 Kim Andersson (född 1982), svensk handbollsspelare
Orvinio, Lazio

Orvinio är en stad och kommun i provinsen Rieti i den italienska regionen Lazio. Staden har anor från antiken. Bland stadens sevärdheter återfinns den medeltida borganläggningen Castello Malvezzi Campeggi och kyrkorna Santa Maria dei Raccomandati, San Nicola di Bari och Santa Maria del Piano.

Frazioni
Orvinio består av en frazione: Vallebuono.

Bilder

Referenser

Tryckta källor

Externa länkar

Kommuner i provinsen Rieti
Orter i Lazio
Gotlands hembygdsförbund

Gotlands hembygdsförbund bildades 1936 och är en samlande organisation för hembygdsrörelsen på Gotland

Gotlands hembygdsförbund har till uppgift att hålla det gotländska kulturarvet levande genom att väcka och underhålla intresset för den gotländska hembygdens särdrag och verka för skydd av kulturminnesmärken. Förbundet företräder omkring 90 medlemsföreningar och är anslutet till Sveriges hembygdsförbund. Medlemstidningen heter Spördagar och en återkommande tradition är ängshävd.

Referenser

Externa länkar 
Gotlands Hembygdsförbund

Hembygdsförbund
Gotland
Organisationer bildade 1936
Zapruderfilmen

Zapruderfilmen är en 8 millimeters stumfilm i färg, filmad av Abraham Zapruder med en hemkamera av fabrikat Bell & Howell och som visar när bilkortegen med John F. Kennedy kör Elm Street genom Dealey Plaza i Dallas, Texas, fredagen den 22 november 1963. Av en slump lyckades Zapruder fånga ögonblicket när Kennedy sköts.

Bakgrund 

Zapruder var en av minst 32 personer på Dealey Plaza som antingen filmade eller fotograferade mordet eller omständigheterna före och efter. När bilkortegen svängde in på Elm Street stod Zapruder på en betongpiedestal och filmade kortegen med en kamera av modell 414 PD Bell & Howell Zoomatic Director Series Camera. Han började filma när presidentens limousin svängde in på Elm Street. Efter mordet på Kennedy beslagtogs filmen av United States Secret Service och Zapruder sades att den endast skulle användas för utredningsändamål. Jamieson Film Company producerade tre kopior av filmen och Zapruder gav två av dem till Secret Service. 

På morgonen den 23 november köpte Life filmen för 150 000 dollar, men CBS:s korrespondent Dan Rather hade redan sett filmen och var den förste som rapporterade om den på TV. Hans sammanfattning var inte helt förenlig med filmen och detta kom att leda till en rad konspirationsteorier. I sin bok Tell Me A Story hävdar CBS-producenten Don Hewitt att han sade till Rather att gå hem till Zapruder, ta filmen, göra en kopia och sedan låta mediernas advokater ta konsekvenserna. Omedelbart efter telefonsamtalet insåg Hewitt sitt misstag och ringde upp Rather och bad honom att glömma saken.

Sekvens 313 fångar ögonblicket när det dödande skottet träffar Kennedys huvud. I en mardröm hade Zapruder sett en skylt på Times Square i New York med texten "Se presidentens huvud explodera", varefter Zapruder vände sig till medierna och krävde att sekvens 313 inte skulle offentliggöras.

1966 genomförde Josiah Thompson, privat utredare av Kennedymordet och anställd vid Life, en studie av en kopia av filmen och lade in 35 millimeters färgbilder från originalfilmen. Life vägrade att skriva ut detaljerade färgbilder ur filmen till Thompsons bok Six Seconds in Dallas som gavs ut 1967. I boken finns kolteckningar av individuella bilder ur filmen, inklusive fotorekonstruktioner av fyra försvunna bilder. Time Inc. stämde Thompson och bokens tryckeri för brott mot upphovsrättslagen, men rätten ansåg att det fanns ett allmänintresse för mordet på Kennedy och att Thompsons kopiering av filmmaterialet var befogat.

Referenser

Externa länkar 
 Zapruderfilmen på YouTube

Filmer 1963
Mordet på John F. Kennedy
Ponte Palatino

Ponte Palatino är en bro över Tibern i Rom. Den invigdes 1890 och är uppkallad efter kullen Palatinen. Bron förbinder Lungotevere Aventino med Lungotevere Ripa. Bron ritades av arkitekten Angelo Vescovali och ersatte Ponte Emilio, även känd som Ponte Rotto.

Kommunikationer 
 Tunnelbana, linje B – station Circo Massimo
 Tunnelbana, linje C – station Venezia (under konstruktion)

Bilder

Referenser

Tryckta källor

Externa länkar 

Broar i Rom
Broar invigda 1890
Rione Ripa
Rione Trastevere
1890 i Italien
Nicolai Meyer

Nicolai Meyer, född 21 juli 1993 i Frederikshavn, är en dansk professionell ishockeyspelare som spelar för Björklöven i Allsvenskan.

Externa länkar 

Män
Födda 1993
Levande personer
Danska ishockeyspelare
Spelare i Västerviks IK
Personer från Frederikshavn
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2022 från Danmark
Tävlande i ishockey vid olympiska vinterspelen 2022
Ned Lamont

Edward Miner Lamont Jr., född 3 januari 1954 i Washington, D.C. är en amerikansk affärsman och demokratisk politiker. Han är guvernör i Connecticut sedan den 9 januari 2019.

Biografi 
Lamont föddes till Camille Helene och Edward Miner Lamont. Hans mor föddes i San Juan, Puerto Rico och arbetade för senatorn Estes Kefauver. Hans far var en ekonom och tjänstgjorde i USA:s bostadsdepartement under Nixon-administrationen. 

Lamonts familj flyttade till Long Island när han var sju år gammal. Han fick en kandidatexamen i sociologi från Harvard College år 1976 och en MBA från Yale School of Management år 1980.

Privatliv 
Den 10 september 1983 gifte Lamont sig med Ann Huntress. Paret har tre barn tillsammans. Han och hans familj bor i Greenwich.

Referenser

Externa länkar 

Födda 1954
Amerikanska politiker under 2000-talet
Personer inom USA:s näringsliv
Guvernörer i Connecticut
Alumner från Harvard University
Levande personer
Män
Amerikanska demokrater
Personer från Washington, D.C.