kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Saliva

Saliva är ett amerikanskt hårdrocksband från Memphis (Tennessee) som varit aktivt sedan 1996. De har idag släppt 11 studioalbum och har gjort sig kända tack vare singlar som bland annat "Click Click Boom", "Always" och "Ladies and Gentlemen". Musikaliskt innehåller bandets stil inslag av alternativ metal, nu metal, postgrunge och rap metal.

Medlemmar

Nuvarande
 Bobby Amaru – sång (2011–)
 Sammi Bishop – trummor, slagverk (2022–)
 Brad Stewart - basgitarr (2015–2018, 2019–)

Tidigare medlemmar
 Chris D'Abaldo – kompgitarr, bakgrundssång (1996–2005)
 Todd Poole – trummor, slagverk, bakgrundssång (1996–2000)
 Josey Scott – sång (1996–2011)
 Dave Novotny - basgitarr, bakgrundssång (1996–2015)
 Jonathan Montoya – kompgitarr (2007, 2014–2017)
 Brayden Parker – kompgitarr, bakgrundssång (2007–2011)
 Jonathan Montoya – kompgitarr (2007, 2014–2017)
 Damien Starkey – basgitarr, bakgrundssång (2018–2019)
 Paul Crosby – trummor, slagverk (2000–2018, 2019–2022)
 Wayne Swinny – gitarr, bakgrundssång (1996–2023, avliden 2023)

Turnerande medlemmar
 Chris Hahn – kompgitarr (2005–2006)
 Jake Stutevoss – kompgitarr, bakgrundssång (2006–2007)
 Zach Myers – basgitarr (2004, 2005)
 Eric Bice – trummor och slagverk (2009, 2012)
 Tosha Jones – trummor och slagverk (2018–2019)

Diskografi

Studioalbum
Saliva (1997)
Every Six Seconds (2001)
Back into Your System (2002)
Survival of the Sickest (2004)
Blood Stained Love Story (2007)
Cinco Diablo (2008)
Under Your Skin (2011)
In It to Win It (2013) 
Rise Up (2014)
Love, Lies & Therapy (2016)
10 Lives (2018)
Revelation (2023)

EP
Ladies and Gentlemen Hit Pack (2007)

Samlingsalbum
Moving Forward in Reverse: Greatest Hits (2010)

Singlar

Every Six Seconds (2001)
 "Your Disease" 
 "Click Click Boom" 
 "After Me"

Back into Your System (2002)
 "Always"
 "Rest in Pieces"
 "Raise Up"

Survival of the Sickest (2004)
 "Survival of the Sickest"
 "Razor's Edge"

Blood Stained Love Story (2007)
 "Ladies and Gentlemen"
 "Broken Sunday"
 "King of the Stereo"

Cinco Diablo (2008)
 "Family Reunion"
 "How Could You?"
 "Southern Girls"

Under Your Skin (2011)
 "Nothing"
 "Badass"

In It to Win It (2013)
 "In It to Win It"
 "Redneck Freakshow"

Rise Up (2014)
 "Rise Up"

Love, Lies & Therapy (2016)
 "Tragic Kind of Love"
 "Rx"

10 Lives (2018)
 "Some Thing About Love"

Singlar utan album
 "All Around the World" (2012)

Externa länkar

Saliva på Facebook

Amerikanska rockgrupper
Amerikanska metalgrupper
Nu-metal-grupper
Musikgrupper bildade 1996
Musik i Tennessee
The Fan (film, 1981)

För andra betydelser, se The Fan

The Fan är en amerikansk skräckfilm från 1981 regisserad av Edward Bianchi med skådespelarna Lauren Bacall, Michael Biehn, James Garner och Maureen Stapleton. Den skrevs av Priscilla Chapman och John Hartwell, baserat på en roman med samma namn av Bob Randall. Handlingen följer en berömd teater- och filmskådespelerska vid namn Sally Ross (Bacall) som förföljs av en våldsam, rubbad beundrare (Biehn), som börjar mörda dem omkring henne.

Referenser 

Amerikanska filmer 1981
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska skräckfilmer
Filmer från Paramount Pictures
Fanhult

Fanhult är en herrgård i Virestads socken i Älmhults kommun.

Herrgården ägdes i slutet av 1700-talet av Peter Rudebeck, och därefter i början av 1800-talet av hans dotterson Anders Magnus Rosenqvist, som själv hävdade att han ärvt krafterna från Ingeborg i Mjärhult. Gunnar Olof Hyltén-Cavallius träffade honom och ansåg att han var en bluff. Han dömdes 1821 till böter för vidskepligheter men även för fylleri, och fick med tiden gå från gården. Den återgick då i släkten Rudebecks ägo, vid mitten av 1800-talet tillhörde den häradsskrivaren G. O. Boring. Vid herrgården fanns då även kvarn och såg, en kvarn omtalas på platsen redan omkring 1455.

Källor 

 Sällsamheter i Småland, del 1, s. 166-167.
 Fanhult i Historiskt-geografiskt och statistiskt lexikon öfver Sverige

Herrgårdar i Småland
Byggnader och anläggningar i Älmhults kommun
Virestad
Mjärhult

Mjärhult är en före detta by/gårdskomplex i Virestads socken i Älmhults kommun.

Byn är främst känd för den kloka gumman Ingeborg i Mjärhult som bott här. Mjärhults huvudbyggnad var i senare tid en rödmålad framkammarstuga men den revs på 1930-talet. På platsen finns resterna av en jordkällare med en inskrift daterad 1836.

Ungefär 200 meter från Mjärhults gårdstomt ligger en äldre tomtning. Förutom källargrund och spår av husgrunder finns här kraftiga terrasser mycket olika lämningar vid andra smålandsgårdar. Enligt lokal tradition är det här platsen för Ingeborg i Mjärhults gård, och terrasserna resterna efter hennes odlingar av läkeväxter.

Källor 
 Sällsamheter i Småland, del 1, s. 301-302.

Noter

Ej längre existerande orter i Älmhults kommun
Ruiner i Småland
AFC Champions League 2017

AFC Champions League 2017 var den 15:e upplagan av det asiatiska kontinentala mästerskapet i fotboll för klubblag, AFC Champions League. Vinnaren kvalificerade sig för klubblags-VM 2017, som spelades i Förenade Arabemiraten.

Jeonbuk Hyundai Motors var regerande mästare, men den 18 januari 2017, slängdes laget ut från AFC Champions League på grund av en mutskandal i den inhemska ligan. Jeonbuk Hyundai Motors överklagade beslutet till idrottens skiljedomstol, som den 3 februari 2017 avslog deras överklagan. Jeju United som slutade trea i Sydkoreanska ligan tog över Jeonbuk Hyundai Motors' plats i gruppspelet, Ulsan Hyundai som slutade fyra i Sydkoreanska ligan tog i samma veva över Jeju Uniteds plats i playoff-omgången.

Kvalspel

Kvalomgång 1
Östasiatiska zonen

Kvalomgång 2

Västasiatiska zonen

Östasiatiska zonen

Kvalomgång 3

Västasiatiska zonen

Östasiatiska zonen

Gruppspel
Lottningen för gruppspelet hölls den 13 december, 16:00 (UTC+8) i Petaling Jaya, Malaysia. De 32 lagen lottades in i åtta grupper med fyra lag i vardera grupp, grupp A-D innehåller lag från västra regionen, grupp E-H innehåller lag från östa regionen. Lag från samma förbund kan inte lottas i samma grupp.

Grupp A

Grupp B

Grupp C

Grupp D

Grupp E

Grupp F

Grupp G

Grupp H

Slutspel

Slutspelsträd

Åttondelsfinaler

Kvartsfinaler

Semifinaler

Final

Källor
 Officiell hemsida

Referenser
Caf Champions League 2017

Caf Champions League 2017 (officiellt Total CAF Champions League 2017 på grund av sponsringsskäl) var den 53:a säsongen av Afrikas främsta klubbfotbollsturnering som anornadas av Confederation of African Football (CAF) och den 21:e upplagan under sitt nuvarande namn. Till denna säsongen hade gruppspelet utökats från två till fyra grupper, vilket ökade antalet deltagande lag i gruppspelet från åtta till sexton. 

Marockanska Wydad Casablanca besegrade egyptiska Al-Ahly i finalen och kvalificerade sig för VM för klubblag 2017 i Förenade Arabemiraten. De fick även möta vinnaren av Caf Confederation Cup 2017 i Caf Super Cup 2018.

Kvalspel

Lottningen för den preliminära omgången och första omgången hölls den 21 december 2016 på Cafs huvudkontor i Kairo, Egypten.

Preliminärt kvalspel

Första omgången

Gruppspel

Grupp A

Grupp B

Grupp C

Grupp D

Slutspel

Slutspelsträd

Kvartsfinaler

Semifinaler

Final

Källor
 Officiell hemsida

Referenser
Luis Corvalán

Luis Alberto Corvalán Lepe, född 14 september 1916 i Puerto Montt, död 21 juli 2010 i Santiago de Chile, var en chilensk politiker. Han var generalsekreterare för Chiles kommunistiska parti (PCCh) 1958–1989, och en av de mest välkända politiska fångarna i landet efter Pinochets militärkupp 1973.

Biografi
Corvalán studerade i Tomé och tog lärarexamen i Chillán 1934. 1932 anslöt han sig till Chiles kommunistiska parti (PCCh), och arbetade som journalist för olika kommunistiska tidningar. 

PCCh förbjöds av Gabriel González Videlas regim 1948, och Corvalán sattes då i koncentrationsläger, först i Pitrufquén och efter 1956 i Pisagua. 1950 valdes han in i partiets centralkommitté. 1958 blev partiet åter lagligt, och samma år valdes han till dess generalsekreterare. Från 1961 tjänstgjorde han flera gånger som senator i olika chilenska provinser. Under Corválans ledning stärktes partiets inflytande: vid 1970-talets början fick partiet närmare 20 % av rösterna, och ingick i den av Salvador Allende ledda koalitionen Unidad Popular. Flera framstående kulturpersonligheter hade också anslutit sig till partiet, däribland poeten Pablo Neruda och musikerna Victor Jara och Violeta Parra.

Efter att Augusto Pinochet, med stöd från USA:s underrättelsetjänst CIA, tagit makten i Chile i en militärkupp 1973 arresterades Corvalán och fängslades i koncentrationslägret Ritoque på Isla Dawson. En internationell kampanj för hans frigivning organiserades, vilken resulterade i att han frigavs den 18 december 1976 och utväxlades mot den sovjetiske dissidenten Vladimir Bukovskij i Zürich. Därefter fick han asyl i Moskva. I exil fortsatte han att verka för demokratins återupprättande i sitt hemland, samt sitt arbete som generalsekreterare för PCCh. 1980 började partiet, efter mycket intern kritik mot ledningens passiva agerande innan kuppen, förespråka väpnad kamp mot Pinochets diktatur. Detta ledde till grundandet av den väpnade organisationen Frente Patriótico Manuel Rodríguez, som genomförde ett misslyckat attentat mot Pinochet 1986.

1983 återvände Corvalán i hemlighet till Chile med ett colombianskt pass, och 1985 reste han tillbaka till Sovjetunionen för att få sjukvård; efter att Pinochet tvingats bort från makten 1988 kunde Corvalán slutligen återvända till landet ur sin exil. Därefter deltog han aktivt i arbetet med återinförandet av demokrati i Chile och gav ut ett antal böcker. Han satt också i PCChs centralkommitté fram till sin död i sviterna av en lunginflammation 2010, 93 år gammal.

Under sin tid i fängelset efter militärkuppen mottog Corvalán Lenins fredspris, och 1976 tilldelades han Karl-Marx-Orden, Östtysklands förnämsta ordensutmärkelse. Han var gift med Lily Castillo Riquelme från 1946 till sin död. Parets son, Luis Alberto Corvalán, satt också i koncentrationsläger under militärdiktaturen och avled 1975 av de skador han fått då han blivit torterad. Paret fick också tre döttrar: María Victoria, Viviana och Lily.

Referenser

Män
Födda 1916
Avlidna 2010
Chilenska kommunister
Chilenska politiker under 1900-talet
Charles Ancillon

Charles Ancillon, född den 28 juli 1659 i Metz, död den 5 juli 1715 i Berlin, var en franskfödd tysk historiker. Han var farfars far till Frédéric Ancillon.

Ancillon, som tillhörde en ansedd hugenottsläkt, utvandrade jämte sin far och en mängd trosförvanter efter nantesiska ediktets upphävande (1685) till Brandenburg, där han efter att ha varit verksam som advokat 1699 blev Pufendorfs efterträdare som hovhistoriograf.

Källor 

 

Tyska advokater
Tyska historiker
Historiker under 1700-talet
Tyska forskare under 1700-talet
Personer från Metz
Födda 1659
Avlidna 1715
Män
Ugglan
Alumner från Genèves universitet
Erich Christian Werlauff

Erik Christian Werlauff, född den 2 juli 1781 i Köpenhamn, död där den 5 juni 1871, var en dansk historiker av norsk börd. 

Werlauff blev student 1796 och juris kandidat 1802. Redan 1798 vann han anställning vid kungliga biblioteket, där han befordrades till bibliotekarie 1823 och verkade som överbibliotekarie 1829–1861. Samtidigt var han universitetslärare. Sedan han 1808 tagit filosofie doktorsgraden med en dissertation om Are Frode, befordrades han 1810 till adjunkt och var 1812–1867 professor i nordisk historia vid universitetet, där han i 40 år höll föreläsningar, grundliga, men utan lyftning. Han var universitets rektor 1836–1837. Werlauff blev ledamot av Det kongelige danske Selskab for Fædrelandets Historie 1806,  av Videnskabernes Selskab1820 och av Vitterhetsakademien 1830. Werlauff ägde vidsträckt beläsenhet och stor kritisk förmåga, men förblev alltid en kammarlärd, som hade sin enda glädje i studier och aldrig sökte umgänge eller någonsin satte sin fot utom de danska öarna. Som frukt av hans arbete föreligger nästan intet verk om ett större ämne, men väl en mängd uppsatser, som innehåller en rikedom på upplysningar och som oftast framkallats av yttre anledningar. 

De viktigaste är Forsøg til det danske Sprogs Historie i Hertugdømet Slesvig (1819), Historiske Efterretninger om det store kgl. Bibliothek (1825; 2:a upplagan 1844), Kjøbenhavns Universitets Historie indtil Reformationen (1836 och 1850), Historiske Antegnelser til Ludvig Holbergs atten første Lystspil (1838; 2:a upplagan 1858), med tillhörande noter till Holbergs "Niels Klim" (1841) och "Peder Paars" (1862). (Hans noter till Holbergs Epistler kom senare till gagn för Christian Walter Bruuns upplaga av dem.) Vidare kan nämnas Om Norges Forening med Sverige under Magnus Smek (1829), Den nordiske Ravhandels Historie (1835), Om ældre Grænsebestemmelser mellem Norge og Sverrig (1845), Om Dannebrog og Dannebrogsordenen (1872) samt skildringar av Ole Worms och Arne Magnussons betydelse för fornforskningen. Werlauff utgav också tillsammans med Børge Thorlacius Noregs konúnga sögur (IV—VI; 1813–1826) och med Laurids Engelstoft Scriptores rerum danicarum (VIII, 1834). Werlauffs efterlämnade skrift Danske, særlig Københavnske Tilstande og Stemninger ved Overgangen til det 19:e Aarhundrede utgavs 1874 av Frederik Schiern (ny utgåva med titeln Af min Ungdoms Tid 1954); hans Erindringer om mit Liv utkom 1910 (ny oförändrad utgåva 1968). Gustav Ludvig Wad utgav 1916 hans brevväxling under 50 år med ungdomsvännen Vedel Simonsen.

Källor 
 

 

Danska professorer i historia
Rektorer vid universitet och högskolor
Alumner från Köpenhamns universitet
Personer verksamma vid Köpenhamns universitet
Ledamöter av Videnskabernes Selskab
Ledamöter av Vitterhetsakademien
Historiker under 1800-talet
Danska forskare under 1800-talet
Personer från Köpenhamn
Födda 1781
Avlidna 1871
Män
Ugglan
Piratpartiet (Norge)

Innovasjon- og teknologipartiet (ITP), tidigare Piratpartiet är ett norskt politiskt parti som formellt grundades den 16 december 2012. Partiet blev godkänt i landets partiregister den 24 januari 2013 och ställde upp i Stortingvalet 2013 med kampen mot datalagringsdirektivet som en av huvudorsakerna. Grundprinciper för partiet är full öppenhet i statsförvaltning, integritet på internet, och mera och bättre användning av IT och teknologi till syfte att förbättra demokratin. I Stortingsvalet 2013 blev partiet det 12:e största, med 9869 röster, 0,3% av det totala antalet röster i Norge.

Den 11 mars 2023 beslutade landsmötet att byta namn på partiet till Innovasjon- og teknologipartiet.

Lista över partiledare 

 Svein Mork Dahl (2019 - )
 Thomas Gramstad (2017 - 2019)
 Tale Haukbjørk Østrådal (2015 - 2017)
 Øystein Bruås Jakobsen (2013 - 2015)
 Geir Aaslid (2012 - 2013)

Källor

Externa länkar
 

Piratpartier
Politiska partier i Norge
Politiska partier bildade 2012
Dicaeum ignicolle

Dicaeum ignicolle, "arublomsterpickare", är en fågelart i familjen blomsterpickare inom ordningen tättingar. Den betraktas oftast som underart till mistelblomsterpickare (Dicaeum hirundinaceum), men urskiljs sedan 2016 som egen art av Birdlife International och IUCN.

Fågeln förekommer endast i Aruöarna sydväst om Nya Guinea. Den kategoriseras av IUCN som livskraftig.

Noter

Kommentarer

Källor

Externa länkar 

Blomsterpickare
Dicaeum
Fåglar i australiska regionen
Bahamanötväcka

Bahamanötväcka (Sitta insularis) är en utrotningshotad fågelart i familjen nötväckor inom ordningen tättingar som enbart förekommer på en ö i Västindien.

Utseende och läte 
Bahamanötväckan är en mycket liten nötväcka med en kroppslängd på endast 10,5–11 cm, med för de flesta arter i familjen typiskt blågrå ovansida och ett brett, svart ögonstreck. Den är mycket lik sin nära släkting brunhuvad nötväcka med relativt stort huvud och stor näbb, brun hjässa och ljusbeige eller grå undersida. Den skiljer sig något i utseende med mörkare ögonstreck och ljusare hjässa och det vita på strupen sträcker sig längre ner på bröstet. Vidare har den tydligt längre näbb och kortare vingar. Även lätena skiljer sig, där det huvudsakliga lätet är en ljus och snabb drill.

Utbredning och status 
Fågeln förekommer endast på ön Grand Bahama i Bahamas. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar idag arten som akut hotad men kan möjligen redan vara utdöd. Den beskrivs som relativt vanlig i slutet av 1960-talet i rätt miljö och vida spridd. Inventeringar 1993 gav dock bara två individer, vilket tyder på att den minskat kraftigt av oklar anledning. 2016 drabbades Grand Bahama av orkanen Matthew, varefter arten befarades vara utdöd. Den återupptäcktes dock 2018, men beståndet uppskattades till endast två till sex individer. Året efter orsakade ytterligare en orkan vida förödelse, den hittills starkaste orkanen Dorian, och fågeln befarades återigen ha dött ut. American Bird Conservancy konstaterade att området där bahamanötväckan senast sågs visserligen inte var helt förstört, men att saltvatten trängt in, vilket på sikt dödar skogen. IUCN konstaterade 2020 att det trots att är möjligt att arten fortfarande kan vara vid liv, men beståndet i så fall är mycket litet. Bahamanötväckan har ännu inte återupptäckts. Även om orkaner kan ha blivit dödsstöten för bahamanötväckan tros beståndet tidigare ha påverkats negativt av habitatförlust och invasiva arter, både i form predation från tvättbjörn, katt, svartråtta och majsorm eller konkurrens om bohål från gråsparv och stare..

= Levnadssätt 
Bahamanötväckan förekommer enbart i stånd med tallarten Pinus caribaea. Närbesläktade brunhuvad nötväcka lever av insekter på sommarhalvåret och tallfrön under vintern. Bahamanötväckan tros ha en liknande föda, men är möjligen mindre beroende av tallfrön på grund av det varmare klimatet. Baserat på observationer av ungfåglar tros bahamanötväckan häcka från början av november till slutet av maj. De tre bofynd som gjorts var alla i en uthackad grenstump minst tio meter ovan mark.

Artstatus 
Bahamanötväckan behandlades som underart till brunhuvad nötväcka i sydöstra USA fram till 2021. Studier har dock visat på tydliga skillnader i läten, genetik och utseende, varför de delades upp i två. Arterna tros ha skilts åt för 685000 år sedan, Var detta skedde geografiskt är dock höljt i dunkel, eftersom Bahamas under perioder därefter legat helt under vatten, senast för endast 80000 år sedan. Dess ursprung ligger dock säkerligen på nordamerikanska kontinenten.

Noter

Externa länkar 

Nötväckor
Fåglar i neotropiska regionen
Solurskanon

En solurskanon, även solkanon, är en anordning som består av ett solur och en kanon. Kanonen har en stubin som tänds av en överhängande lins, som koncentrerar solstrålarna. Den får kanonen att avfyras mitt på dagen, när den är korrekt placerad vid en nord-sydlig axel. Kanonens storlek varierar från stor till liten beroende på var den används. Hushållsvarianten har använts i bostadsområden för att signalera tiden för lunch. Större storlekar har använts i europeiska parker för att signalera mitten på dagen.

Kanonerna användes av europeiska kungligheter under 1700-talet. Kanoner av denna typ finns utställda vid det nationella marinmuseet i Greenwich. Klockkompaniet Hamilton har en solurskanon som är tillverkad av Rousseau i Paris cirka 1650. Rousseaukanonen är monterad på ett solur av marmor och är tillverkad i mässing. Sultanen av Marocko äger också en som tillverkades av Baker & Sons i London.

På säteriet Adelsnäs utanför Åtvidaberg finns också en solurskanon som avfyras dagligen klockan 13:00 under sommarmånaderna.

Historia
De tidigaste solurskanonerna användes i Europa under 1600-talet. I europeiska parker förekom solurskanoner under 1700- och tidigt 1800-tal. Kanon-lins-kombinationen fästes på ett solur. Solurskanoner har också använts ombord på skepp för att markera mitten av dagen. Miniatyriserade leksaksversioner av kanonerna såldes år 1979 som omonterade byggsatser av Dixie Gun Works.

Referenser

Noter

Externa länkar 

Eldvapen
Ur
Tidmätning
Passaic River

Passaic River (uttalas ) är en 129 kilometer lång flod i norra New Jersey i USA och avvattnar stora delar av regionen väster om staden New York. Floden har sin källa nära Mendham i Morris County och rinner därifrån längs en slingrande fåra genom det kulliga landskapet och de låglänta våtmarkerna i området. Vid staden Paterson bildar floden ett större vattenfall, Great Falls. Längs flodens nedre lopp passerar den genom New Yorks storstadsregion och de större städerna Passaic och Newark. Den mynnar i Newark Bay mellan städerna Newark och Kearny.

De viktigaste bifloderna är Dead River, Rockaway River, Pompton River och Saddle River.

Passaic River är mycket förorenad längs sitt nedre lopp på grund av den omfattande storstadsbebyggelsen och industrierna i nordöstra New Jersey, och floden är därför under 2000-talet föremål för stora reningsprojekt med avlägsnande av förorenat bottenslam.

I litteratur och film 

Floden är omskriven av flera författare, bland andra poeten John Alleyne Macnab 1890. Dikten tonsattes senare av popbandet Fountains of Wayne. Författaren Spencer Hash skildrade en grupp inuitiska plantagearbetare vid floden i sin novell From Out of the River (2004).

Skribenten Wheeler Antabanez skrev mellan åren 2006 och 2008 en serie reseberättelser för tidskriften Weird NJ om platser längs floden, bland annat om övergivna industribyggnader och kända mordfall.

Floden och i synnerhet Great Falls är omskrivna i William Carlos Williams episka diktverk Paterson. Great Falls är även platsen för en scen i avsnitt 6 av säsong 1 av TV-serien Sopranos, där en knarklangare avrättas genom att slängas i fallen.

Källor

Externa länkar 

Vattendrag i New Jersey
Newark Bays avrinningsområde
D (musikgrupp)

D (ディー) är ett japanskt J-rock/metal och visual kei-band startat år 2003, i Kanagawa. 
Bandets medlemmar är Asagi (sång), Ruiza (gitarr), Hide-Zou (gitarr), Tsunehito (basgitarr) och Hiroki (trummor).

Medlemmar
Nuvarande medlemmar
Hiroki – trummor (2003–)
Ruiza (Nakahama Yoshiyuki, 中浜慶幸) – sologitarr (2003–)
Hide-Zou (Saitou Hidenori, 斎藤英稔) – rytmgitarr (2003–)
Asagi (Ogawa Takahiro, 小川貴博) – sång (2003–)
Tsunehito – basgitarr (2005–)

Tidigare medlemmar
Lena (レナ) – basgitarr (2003–2005)
Sin – gitarr (2003)

Turnerande medlemmar
Tetsu – gitarr (2003)

Diskografi
Studioalbum
 2005 – The Name of the Rose
 2006 – Tafel Anatomie
 2007 – Neo Culture: Beyond the World
 2009 – Genetic World
 2010 – 7th Rose
 2011 – Vampire Saga
 2014 – Kingdom
 2016 – Wonderland Savior

Livealbum
 2009 – Tour 2008: Alice in Dark Edge Final

EP
 2003 – New Blood 
 2004 – Paradox
 2011 – Huang Di ~Yami ni Umareta Mukui~
 2012 – Namonaki Mori no Yumegatari

Singlar

 2003 – "Alice" 
 2004 – "Yume Narishi Kuuchuu Teien" 
 2004 – "Mayutsuki no Hitsugi" 
 2005 – "Mahiru no Koe ~Synchronicity~" 
 2005 – "Shiroi Yoru" 
 2005 – "Yami Yori Kurai Doukoku no Acapella to Bara Yori Akai Jounetsu no Aria" 
 2006 – "Taiyou wo Okuru hi" 
 2007 – "Dearest You" 
 2007 – "Ouka Saki Some ni Keri" 
 2007 – "Schwarzschild" 
 2008 – "Birth" 
 2008 – "Yami no Kuni no Alice/Hamon" 
 2009 – "Snow White" 
 2009 – "Tightrope" 
 2009 – "Day by Day"
 2010 – "Kaze ga Mekuru Page" 
 2010 – "Akaki Hitsuji ni Yoru Bansankai" 
 2010 – "In the name of justice" 
 2011 – "Torikago Goten ~L'Oiseau Bleu~" 
 2012 – "Nyanto-shippo "De"!?" 
 2012 – "Ultimate lover" 
 2012 – "Dying Message" 
 2012 – "Danzai no Gunner" 
 2013 – "Bon Voyage!" 
 2013 – "Rosenstrauss" 
 2013 – "Dark wings" 
 2013 – "Taiyou o Se ni Shite" 
 2014 – "Tsuki no Sakazuki" 
 2014 – "Dandelion" 
 2015 – "Happy Unbirthday" 
 2015 – "Master Key" 
 2016 – "Himitsu kessha K club" 

Samlingsalbum
 2013 – Treasure Box
 2013 – Bloody Rose "Best Collection 2007-2011"
 2014 – D Vampire Chronicle: V-Best Selection

Live-videografi
 2007 – Tafel Anatomie: Tour 2006 Final
 2008 – Last Indies Tour 2008 Final: Follow Me
 2009 – Tour 2008: Alice in Dark Edge Final 
 2011 – In the Name of Justice Tour Final 2010
 2013 – D 10th Anniversary Special Premium Live 2013 "Bon Voyage!"
 2015 – 47 Todoufuken Tour Final At Maihama Amphitheater 
 2015 – Ultimate lover Dai Nijyu-ichi ya
 2016 – Happy Unbirthday 2015.8.29 Akasaka BLITZ

Referenser

Japanska musikgrupper
Japanska metalgrupper
Japanska rockgrupper
Japanska gothic metal-grupper
Visual kei-grupper
Musikgrupper bildade 2003