kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
2973 Paola

2973 Paola eller 1951 AJ är en asteroid i huvudbältet, som upptäcktes den 10 januari 1951 av den belgiske astronomen Sylvain Arend i Uccle. Den har fått sitt namn efter Paola av Belgien.

Asteroiden har en diameter på ungefär 12 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av S Arend
Astronomiska upptäckter 1951
Trier (släkt)

Trier är en dansk judisk släkt, som härstammar från Ruben Seligmann Salomon Trier (1736–1794), som kom till Köpenhamn och där tog namn efter sin födelsestad, Trier. 

År 1766 vann Ruben Seligmann Salomon Trier burskap som köpman och drev senare ljusstöperi. Av hans söner kan nämnas grosshandlaren Salomon Seligmann Trier (1768–1836), grosshandlaren Meyer Seligmann Trier (1770–1837), grosshandlaren Moses Seligmann Trier (1772–1860) och grosshandlaren Levin Seligmann Trier (1774–1823). Den äldste av dessa bröder hade en stor barnaskara, av vilken endast den döpte grosshandlaren Jacob Steffen Trier (1799–1886) efterlämnade avkomma. Hans son folkhögskoleförståndaren Ernst Trier blev far till landskapsmålaren Troels Trier (1879–1962), som första gången utställde på Charlottenborg 1905. Den näst äldste av de nämnda bröderna var far till läkaren, etatsråd Seligmann M. Trier, vars söner var läkaren, professor Frederik Trier och cand. phil. Julius Ludvig Trier (1837–1911), som hela sitt liv verkade som lärare utan någon som helst ersättning, bland annat i förenade välgörenhetssällskapets gosskola, vidare till apotekaren Salomon M. Trier och till grosshandlaren Adolph Trier, som var far till politikern Herman Trier. Sistnämndes son författaren, cand. mag. Sigurd Trier (1876–1920), som levde i Rom som fransklärare, ägnade sig bland annat åt spiritism och Napoleonstudier. Ovannämnde professor Frederik Trier blev far till historikern, dr. phil. Carl Aage Trier (1871–1929) och till Folketingsmannen, direktören för Arbejds- og Fabriktilsynet, cand. mag. Svend Trier (1877–1931). Åtskilliga släktmedlemmar har spelat en betydande roll i dansk handel.

Andra bemärkta medlemmar av släkten
 Dea Trier Mørch
 Ibi Trier Mørch
 Joachim Trier
 Lars Trier (född 1949)
 Lars von Trier
 Troels Trier (född 1940)

Källor

Danska släkter
Judiska släkter
Skarvheimen

Skarvheimen, även kallat Nordfjella, är ett högfjällsområde i Norge som förbinder Jotunheimen med Hardangervidda. Det ligger inom delar av fylkena Viken, Vestland och Innlandet. 

Det ursprungliga och mest använda namnet på området är Nordfjella. Området fick också namnet Skarvheimen efter en NRK-omröstning 1995, bland annat baserat på att fjällmassiven Hallingskarvet och Reineskarvet ligger där.

Källor 

Berg i Norge
Landskap i Norge
Viken fylke
Innlandet fylke
Skandinaviska fjällkedjan
Frederik Trier

Frederik Jacob Trier, född 14 juni 1831 i Köpenhamn, död där 17 maj 1898, var en dansk läkare. Han var son till Seligmann M. Trier.
 
Efter att ha tagit läkarexamen 1855 och doktorsgraden 1860 på avhandlingen Den tyfoide Febers Udbredning og Oprindelse i København i Aarene 1842–58 var Trier reservemedikus vid Frederiks Hospital 1860–1862, överläkare på ett lasarett i Köpenhamn under krigen 1864 och 1874–1892 överläkare vid en medicinsk avdelning på Kommunehospitalet.
 
Utöver sin framstående läkargärning bedrev Trier ett betydande författarskap, främst som redaktör för "Ugeskrift for Læger" (1861–1874) och av "Nordiskt medicinskt Arkiv". Dessutom var han styrelseledamot i olika föreningar, bland annat den allmänna danska läkarföreningen och de skandinaviska naturforskarmötena.

Källor

Danska läkare
Födda 1831
Avlidna 1898
Män
Personer från Köpenhamn
Sankt Georgs kapell

Sankt Georgs kapell är ett ortodoxt kapell beläget i Neiden i Sør-Varangers kommun i Finnmark, Norge. Det uppfördes för skolter 1565 och är Finnmarks äldsta kvarvarande kyrkobyggnad.

Sankt Georgs kapell byggdes av Trifon den helige 1565, samma år som han lät uppföra en kyrka i Borisoglebsk i samband med kristnandet av skolterna. Det är en liten, låg timmerbyggnad på 10 kvadratmeter. Innermåtten är 3,55 meter x 3,25 meter, med en högsta höjd till innertaket på 2,05 meter. I kyrkorummet finns 16 ryska panelikoner, samtliga troligen mer än ett hundra år gamla. 

Kapellet är inte byggd för liturgiskt bruk, utan snarare tänkt som ett bönehus och gravkapell. Kapellet har stor religiös och kulturell betydelse för skolterna.

Runt om kapellet finns en begravningsplats med ett stort antal gravar. Kapellet är ett byggnadsminne.

Det finns en ytterligare ortodox helig plats i kommunen, Trifongrottan, som ligger vid Bøkfjorden nära Pasvikälvens mynning. I den lilla grottan fanns förr i tiden en ortodox ikon av Jungfru Maria (Jesus mor), där samerna brukade be innan de åkte för att fiska.

Bilder

Källor
 Arkitekturguide for Nord-Norge og Svalbard

Litteratur
Sigvald Normann Hansen: St. Georg's Greskortodoxe Kapell, Kirkenes 1978
Terje Norsted: Ikonene i St. Georgs kapell, Neiden, Sør-Varanger kommune. Kontekst, motiver, teknikk og restaurering., NIKU Rapport 2007:11
Steinar Wikan: Grensebygda Neiden, Sør-Varangers kommun 1995 '

Externa länkar

 Hjemmesidene til menigheten i kapellet. Interiörbild

Skoltsamer
Kapell i Norge
Sør-Varangers kommun
Kyrkobyggnader i Norge
Henrik Munktell (1841–1906)

Henrik Munktell, född 20 augusti 1841 i Stora Kopparbergs församling, död där 21 februari 1906 , var en svensk företagsledare.

Henrik Muncktell var son till bruksägaren Henrik Munktell och Augusta Munktell och dotterson till bergsmannen och kemisten Hans Peter Eggertz. Efter läroverksstudier i Falun var Munktell student vid Uppsala universitet mellan 1860 och 1867. År 1864 köpte han en andel i Harmsarvs gruva. Från 1869 förestod han gruvorna och tillverkningen intill 1872. Då anställdes Henrik Munkell som hyttingenjör vid Falu kopparverk. 1875 reste han till England och Skottland för att studera kopparhanteringen där. Då guldförekomster i gruvmalmen 1884 konstaterades försökte Munkell att utvinna även guld ur den på ädelmetallen fattiga kopparmalmen. Den efter honom uppkallade Munktellska guldextraktionsmetoden användes vid Falu kopparverk från 1885 till 1905. Under den tiden lyckades man få fram 1 674 kg guld till ett dåtida värde av ca 4 miljoner kronor. 

Munktell lämnade Falu kopparverk för att ta över ledningen av Grycksbo pappersbruk. 18 november 1887 bildades familjeföretaget J H Munktells pappersfabriks ab. Papperstillverkningen vid Grycksbo utgjorde vid Munkells tillträde 200 ton. Vid hans död var den 20 gånger så stor.

Källor

Noter 

Män
Födda 1841
Avlidna 1906
Svenska företagsledare
Personer från Stora Kopparbergs socken
Betty Janson

Birgitta "Betty" Katarina Janson, född 2 september 1836 i Bräcketorp, Edsleskogs socken, död 19 juli 1927 i Åmål, var en svensk författare.

Betty Janson var dotter till Hans Jansson i Bräcketorp. Efter föräldrarnas död 1868 flyttade hon till Åmål där hon blev handarbetslärarinna vid folkskolan. 1870 greps hon av andlig väckelse och anslöt till missionsföreningen och nattvardsföreningen i Åmål. Hon arbetade även som söndagsskollärare men fick 1878 avsked från såväl söndagsskollärarbefattningen och den som handarbetslärare, sedan hon tagit avstånd från svenska kyrkans nattvard och hållit söndagsskola under gudstjänsttid om söndagarna. 

Redan under sin tid som handarbetslärarinna skrev hon dikter och berättelser, men först efter 1878 fick hon möjlighet att ägna mer tid åt sitt författande. Debutromanen Hemmets solsken under pseudonymen Betty utkom 1884.

Bibliografi. Digitaliserade verk
 Fulltext: Göteborgs universitetsbibliotek, Kungl. biblioteket.

Källor

Noter

Vidare läsning

Externa länkar 
 
 

Personer från Edsleskogs socken
Svenska författare
Födda 1836
Avlidna 1927
Kvinnor
Lista över länder efter IPv4-adressfördelning

Detta är en lista över länder efter IPv4-adressfördelning. Den omfattar 252 områden, inklusive alla medlemsstater i Förenta nationerna, samt Heliga stolen, Kosovo och Taiwan.

Det finns 232 (över 4 miljarder) IP-adresser i IPv4-protokollet. Av dessa är nästan 600 miljoner reserverade och kan inte användas för allmän routing. Resten är tilldelade länder av Internet Assigned Numbers Authority (IANA) och Regional Internet Registry (RIR).

Karta

Källor 

IP-adresser
IPv4-adressfördelning
1592 Mathieu

1592 Mathieu eller 1951 LA är en asteroid i huvudbältet, som upptäcktes den 1 juni 1951 av den belgiske astronomen Sylvain Arend i Uccle. Den har fått sitt namn efter ett barnbarn till upptäckaren.

Asteroiden har en diameter på ungefär 13 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av S Arend
Astronomiska upptäckter 1951
Adolph Trier

Adolph Meyer Trier, född 24 september 1817 i Köpenhamn, död 16 december 1889, var en dansk grosshandlare. Han var far till Herman Trier.

Trier, som var son till köpman Meyer Seligmann Trier, gick i skola i det Schouboeske Institut och därefter i kryddkrämarlära, först hos sin far och därefter hos sin äldre bror Jacob Trier. Han avlade gesäll- och intressentproven och etablerade sig 1841 som kryddkrämare. Rörelsen utvecklade sig till en engroshandel i kolonialvaror och efter att hans systerson Sigfred Goldschmidt 1857 blivit hans kompanjon blev firman Adolph Trier & Goldschmidt ett av Danmarks största och rikaste handelshus.

Källor

Danska företagsledare
Danska grosshandlare
Personer inom Danmarks näringsliv under 1800-talet
Personer från Köpenhamn
Födda 1817
Avlidna 1889
Män
DBL
1593 Fagnes

1593 Fagnes eller 1951 LA är en asteroid i huvudbältet, som korsar planeten Mars omloppsbana. Den upptäcktes den 1 juni 1951 av den belgiske astronomen Sylvain Arend i Uccle. Den har fått sitt namn efter Hohes Venn i Belgien.

Asteroiden har en diameter på ungefär 6 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Asteroider som korsar Mars bana
Småplaneter namngivna efter platser
Astronomiska upptäckter av S Arend
Astronomiska upptäckter 1951
Suonikylä

Suonikylä (ryska: Сонгельский погост, Сонгельск, Суоникюля, skoltsamiska: Suõʹnnʼjel) var ett skoltsamiskt vinterviste för Suõ'nnjel sijdd, i Petsamo i dåvarande Finland. Byns invånare samlades där under vintersäsongen.

Suõ'nnjel sijdd tillhörde Ryssland fram till år 1920, då merparten av dess område överfördes till Finland i och med Fredsfördraget i Tartu 1920. En ny vinterby byggdes på den finländska sidan av gränsen och gruppens medlemmar blev finländska medborgare. 

Byn förstördes under finska vinterkriget. I samband med fortsättningskriget evakuerades befolkningen i Suonikylä till Sevettijärvi i Enare kommun. Detta ledde till att skolternas tidigare säsongmässiga växlande mellan visten upphörde.

Byn hade 1921 159 invånare och som mest 1939 219 invånare.

Under vintern 1938 producerade Karl Nickul tillsammans med Kustaa Vilkuna och Eino Mäkinen filmen Suonikylän talvielämää/Vinter i Suenjel om befolkningen i Suonikylä.

Källor
Denna artikel är baserad på artikeln Suonikylä på finskspråkiga Wikipedia.

Noter

Externa länkar
Suonikylän talvielämää/Vinter i Suenjel, film om skolter 1938 av Karl Nickul, Eino Mäkinen och Kustaa Vilkuna 1938

Skoltsamer
Petsamo
John Björkengren

John Gunnar Björkengren, född 9 december 1998, är en svensk fotbollsspelare som spelar för italienska Lecce.

Karriär
Björkengren började spela fotboll i LGM (en sammanslagning av Långås, Glommen och Morup). Som 13-åring gick han över till Falkenbergs FF.

I januari 2017 flyttades Björkengren och i A-laget och skrev samtidigt på ett treårskontrakt. Den 21 maj 2017 debuterade Björkengren i Superettan i en 2–0-vinst över Dalkurd FF. Han gjorde sitt första mål den 27 augusti 2017 i en 5–1-vinst över IF Brommapojkarna. I december 2017 förlängde Björkengren sitt kontrakt fram över säsongen 2020.

Den 4 oktober 2020 värvades Björkengren av italienska Serie B-klubben Lecce, där han skrev på ett fyraårskontrakt med option på ytterligare ett år.

Källor

Landslagsstatistik på svenskfotboll.se

Noter

Svenska fotbollsspelare
Spelare i Falkenbergs FF
Spelare i US Lecce
Spelare i Superettan
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Spelare i Serie B
Födda 1998
Levande personer
Män
Keväjärvi

Keväjärvi är en by i Enare kommun i Lappland i Finland, som huvudsakligen befolkas av skolter.

Vid fortsättningskriget evakuerades invånarna i de tre skoltsamiska samebyarna i Petsamo till Enare kommun i Lappland, Finland i Lappland, till platserna Sevettijärvi, Nellim och Keväjärvi. Skolterna från Pasvikdalen  kom till Keväjärvi.

Byn hade 185 invånare 2005.

Källor
Denna artikel är baserad på artikeln Keväjärvi på engelskspråkiga Wikipedia.

Noter

Enare kommun
Skoltsamer
Sigfred Goldschmidt

Sigfred Goldschmidt, född 8 juli 1831 i Köpenhamn, död där 13 oktober 1906, var en dansk grosshandlare. 

Goldschmidt, som var son till klädkrämare Bendix Meyer Goldschmidt och Rose Trier, utbildades i en bankirfirma och anställdes därefter i sin morbror Adolph Triers kryddkrämarrörelse, i vilken han 1857 blev delägare och under namnet Adolph Trier & Goldschmidt utvecklade sig till en betydande engroshandel i kolonialvaror, förmodligen Danmarks största i denna bransch. 

Goldschmidt var medlem av sjö- och handelsrätten (frän 1874) och av grosshandlarsocietetens kommitté (från 1880). Han ägnade även stort intresse åt det mosaiska trossamfundets verksamhet i Köpenhamn; han var medlem av dess representantskap 1868–1882 och ingick under många år i direktionen för samfundets två skolor, från 1880 som dess av kultusministeriet förordnade ledamot.

Källor

Danska företagsledare
Danska grosshandlare
Personer inom Danmarks näringsliv under 1800-talet
Personer från Köpenhamn
Födda 1831
Avlidna 1906
Män
DBL
Sven Fagerlind

Sven-Gustav Fagerlind, född 12 februari 1918 i Solna församling i Stockholms län, död 2 januari 2008 i Lidingö församling i Stockholms län, var en svensk ingenjör.

Fagerlind tog studentexamen vid Högre allmänna läroverket å Östermalm i Stockholm 1936 och civilingenjörsexamen vid Institutionen för elektroteknik på Kungliga Tekniska Högskolan i Stockholm 1942. Han tjänstgjorde 1942–1969 vid Svenska Radioaktiebolaget: som radiokonstruktör 1942–1946 och chef för Radarsektionen 1947–1969 med titeln överingenjör från 1959 och teknisk direktör från 1964. Han studerade radarteknik vid Marconi College i Storbritannien 1947–1948. Från 1969 var han verksam vid L M Ericsson: som chef för Försvarsmaterieldivisionen 1969–1983 och som chef för affärsområdet Försvarsprodukter från 1983 till sin pensionering, tillika från 1977 ledamot av koncernledningen.

I en nekrolog berättas om Fagerlind: ”Under 50-talet började flygvapnet utveckla ett nytt stridsledningssystem, Stril-60, där Marconi vann anbudsstriden som huvudleverantör till de nya luftförsvarscentralerna. Företaget hade nära relationer till LM Ericsson och Svenska Radio [Svenska Radioaktiebolaget] och på det sättet blev Sven Fagerlind en av huvudpersonerna i samarbetet mellan Marconi och Flygvapnet. Arbetet bedrevs både i Sverige och i England och i mycket nära kontakt mellan leverantör och kund. En ledande representant för kundsidan var [...] Sven-Olof Olson som var starkt drivande i utvecklingen av Stril-60-systemet. Fagerlinds nära kontakter med försvaret fortsatte sedan under hans många år på LM Ericsson.”

Sven Fagerlind invaldes 1977 som ledamot av Kungliga Krigsvetenskapsakademien och 1981 som ledamot av Kungliga Örlogsmannasällskapet.

Referenser

Källor
Kjellander, Rune: Kungl Krigsvetenskapsakademien. Svenska Krigsmanna Sällskapet (till 1805), Kungl Krigsvetenskapsakademien. Biografisk matrikel med porträttgalleri 1796–1995 (Kungl. Krigsvetenskapsakademien, Stockholm 1996), s. 182–183.
Rossander, Erik: ”Minnesord över bortgångna ledamöter”, Kungl. Krigsvetenskapsakademiens handlingar och tidskrift, nr 6/2008, s. 11–12, PDF.

Födda 1918
Avlidna 2008
Män
Svenska ingenjörer under 1900-talet
Personer med anknytning till Ericsson
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Ledamöter av Kungliga Örlogsmannasällskapet
Alumner från Kungliga Tekniska högskolan
Personer från Solna socken
Stig Areskoug

Stig Arvid Kellgren Areskoug, född 4 mars 1920 i Vasa församling i Göteborgs och Bohus län, död 14 mars 2008 i Solna församling i Stockholms län, var en svensk militär, främst verksam vid Försvarets materielverk.

Areskoug tog studentexamen i Göteborg 1938 och blev officer vid Göta artilleriregemente 1941 Han studerade vid Artilleri- och ingenjörshögskolan 1945–1947 och vid Kungliga Tekniska Högskolan i Stockholm 1947–1950. Han tjänstgjorde vid Vapenbyrån på Arméförvaltningen 1947–1952, befordrades till kapten 1948 och var sektionschef i Tygavdelningen på Arméförvaltningen 1952–1957. Därefter tjänstgjorde han vid Norrlands artilleriregemente 1957–1958. Åren 1958–1963 var han kurschef och lärare vid Krigshögskolan och Militärhögskolan, befordrad till major 1960. År 1963 befordrades han till överstelöjtnant och var 1964–1968 chef för Hjulfordonsbyrån vid Arméförvaltningen, som 1968 uppgick i Försvarets materielverk (FMV). Han tjänstgjorde vid FMV 1968–1980: som chef för Hjulfordonsbyrån 1968–1978 och som chef för Fordonsavdelningen 1978–1980, befordrad till överste av första graden 1978.

Under sin tid vid Arméförvaltningen och Försvarets materielverk var Areskoug från 1967 projektledare för en ny generation av terrängfordon. Han tog initiativ till systematisering av arméns hjulfordon och utarbetande av en genomarbetad plan för arméns anskaffning av hjulfordon. Han initierade också Samarbetsorganisationen för fordon och markforskning som sammanförde Försvarets forskningsanstalt, fordonsindustrin, skogsindustrin och utländska intressenter. Han var organisationens ordförande 1966–1991. Hans kunskaper och auktoritet inom området ledde också till att han utsågs till president för International Society for Terrain-Vehicle Systems 1978 och han var dess biträdande generalsekreterare i Europa 1981–1991.

Stig Areskoug invaldes 1969 som ledamot av Kungliga Krigsvetenskapsakademien.

Referenser

Källor
Kjellander, Rune: Kungl Krigsvetenskapsakademien. Svenska Krigsmanna Sällskapet (till 1805), Kungl Krigsvetenskapsakademien. Biografisk matrikel med porträttgalleri 1796–1995 (Kungl. Krigsvetenskapsakademien, Stockholm 1996), s. 174.
Rossander, Erik: ”Minnesord över bortgångna ledamöter”, Kungl. Krigsvetenskapsakademiens handlingar och tidskrift, nr 6/2008, s. 10–11, PDF.

Födda 1920
Avlidna 2008
Män
Militärer från Göteborg
Svenska militärer under 1900-talet
Överstar i svenska armén
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Kairosoft

Kairosoft (カイロソフト) är en japansk spelutvecklare grundat 1996 med säte i Tokyo. De är onekligen mest kända för sin datorspelssimulator Game Dev Story som släpptes till android och IOS 2010.

Referenser

Företag bildade 1996
Japanska datorspelsföretag
Datorspelsutvecklare
Christofer Abrahamsson

Christofer Abrahamsson, född 24 maj 1977, är en svensk före detta professionell ishockeyspelare.

Källor 

Män
Födda 1977
Levande personer
Svenska ishockeyspelare
Ishockeyspelare i Skellefteå AIK
Ishockeyspelare i IF Björklöven
Spelare i Sundsvall Hockey
Spelare i Asplöven HC
Ishockeyspelare i Halmstad Hammers
Julius Petersen (kemist)

Julius Christian Petersen, född 26 februari 1865 i Odense, död 16 februari 1931, var en dansk kemist. 

Petersen blev cand.polyt. 1889, samma år assistent vid Polyteknisk Læreanstalts kemiska laboratorium och tog doktorsgraden 1899, efter att han 1897 hade fått Videnskabernes Selskabs guldmedalj for besvarandet av en prisuppgift i kemi om elektrolys av organiska syror. År 1902 blev han docent i kemi vid Köpenhamns universitet och docerade från 1903 i elektrokemi vid Polyteknisk Læreanstalt, vid vars kemiska laboratorium han var anställd, tills han 1908 utnämndes till professor i kemi vid Köpenhamns universitet. Han utförde en rad arbeten, främst angående elektrolys av organiska syrors alkalisalter och på den analytiska kemins område. Han utgav även några kemiska läroböcker för skolbruk.

Källor

Danska professorer i kemi
Personer verksamma vid Danmarks Tekniske Universitet
Personer verksamma vid Köpenhamns universitet
Födda 1865
Avlidna 1931
Män
Personer från Odense
Sixtus Janson

Johan Sixtus Janson, född 31 oktober 1883 i Uppsala, död där 2 oktober 1957, var en svensk idrottsledare och företagsledare.

Sixtus Janson var son till bonden Jan Erik Janson. Han låg 1897 bakom grundandet av IF Thor och blev från 1908 klubbens ordförande. Janson studerade vid Tekniska skolan 1897–1902 och startade 1906 en kontorsboksfabrik i Uppsala. Han låg 1912 bakom att Upplands idrottsförbund bröts ut ur Stockholms idrottsförbund och var distriktets ordförande 1912–1917. Janson var även ledamot av styrelsen för Svenska idrottsförbundet 1919–1931, Riksidrottsförbundets överstyrelse 1919–1948 och ledamot av dess förvaltningsutskott 1921 samt dess vice ordförande 1930–1948. Han var även ordförande i Svenska skidförbundet 1922–1948 och därefter hedersordförande samt ledamot av Sveriges olympiska kommitté 1924. Janson är begravd på Uppsala gamla kyrkogård.

Källor 

 Janson, Sixtus Julius på SvenskaGravar.se

Noter 

Svenska idrottsledare
Näringslivspersoner från Uppsala
Gravsatta på Uppsala gamla kyrkogård
Födda 1883
Avlidna 1957
Män
Villkorslagen

Villkorslagen eller Lagen (1977:140) om särskilt tillstånd att tillföra kärnreaktor kärnbränsle m.m. var en lag som trädde i kraft i maj 1977 och ersattes 1984 av Lag (1984:3) om kärnteknisk verksamhet.

Villkorslagen innebar att nya reaktorer endast fick startas om reaktorinnehavaren kunde uppvisa en helt säker metod att ta hand om det utbrända kärnbränslet, antingen genom upparbetning eller genom direktdeponering.

Lagen tillkom efter riksdagsvalet 1976, där kärnkraftens framtid kom att bli en avgörande valfråga och där Thorbjörn Fälldin utlovade att kärnkraften skulle vara avvecklad 1985. Lagen fick som omedelbar påverkan att reaktorerna Ringhals 3 och Forsmark 1 som var färdiga att tas i drift 1977 inte fick tillföras bränsle och startas, samt en stor osäkerhet över huruvida övriga reaktorer under planering eller uppförande (Ringhals 4, Forsmark 2 och 3 samt Oskarshamn 3) någonsin skulle kunna tillåtas starta. Reaktorer som redan tagits i drift (Oskarshamn 1 och 2, Barsebäck 1 och 2 samt Ringhals 1 och 2) berördes inte av lagen.

I avsikt att hitta metoder för att uppfylla lagens krav startade kraftföretagen projektet KärnbränsleSäkerhet, KBS. I november 1977 presenterades rapporten KBS-1, som baserade sig på huvudalternativet i AKA-utredningen (SOU 1976:30 och 31) och blev underlag för ansökan om laddningstillstånd för de färdigbyggda reaktorerna Ringhals 3 och Forsmark 1. Behandlingen av denna ansökan  och huruvida den uppfyllde villkorslagens krav om en "helt säker metod" vållade stor politisk oenighet och blev den direkta orsaken till att den första Fälldinregeringen avgick den 5 oktober 1978.

Ansökningarna för Ringhals 3 och Forsmark 1 kompletterades med ytterligare geologiska undersökningar av berggrund vid tänkbara platser för slutförvar, och godkändes slutligen av myndigheten SKI den 27 mars 1979, med en förväntan om att regeringen skulle ge slutgiltigt laddningsbeslut inom en månad.

Dagen efter, den 28 mars 1979, inträffade Harrisburgolyckan, vilket ledde fram till beslut om en folkomröstning om kärnkraft, samt en lag Rådrumslagen, Lagen (1979:335) om förbud mot att under viss tid tillföra kärnreaktorer kärnbränsle, i avvaktan på utgången av folkomröstningen. Den rådgivande folkomröstningen om kärnkraft hölls den 23 mars 1980 och tolkades som ett "ja" till att fullfölja det svenska kärnkraftsprogrammet med 12 reaktorer. Folkomröstningsresultatet kombinerat med godkända ansökningar enligt villkorslagen och KBS-1 gav nu laddningstillstånd för Ringhals 3 och Forsmark 1 samt något senare Forsmark 2 och Ringhals 4.  År 1984 fick även Forsmark 3 och Oskarshamn 3 laddningstillstånd, nu baserat på den vidareutvecklade metoden KBS-3.

Referenser

Noter

Källor 
 

Sveriges lagar
Kärnkraft i Sverige