kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Teenage Mutant Ninja Turtles: Mutant Mayhem

Teenage Mutant Ninja Turtles: Mutant Mayhem är en amerikansk animerad äventyrs- och actionfilm från 2023. Filmen är regisserad av Jeff Rowe och Kyler Spears. För manus har Brendan O'Brien, Kevin Eastman och Peter Laird svarat.

Filmen hade biopremiär i Sverige den 2 augusti 2023, utgiven av Paramount Pictures.

Handling 
Ninjasköldpaddorna har under många år levt avskärmade från världen där människorna bor. Nu ska sköldpaddsbröderna ut och vinna New York-bornas hjärtan genom att utföra nya hjältedåd. Deras vän April O'Neil ska hjälpa dem att bekämpa ett brottssyndikat, men när en mutantarmé släpps lös visar det sig att de kanske tagit sig vatten över huvudet.

Rollista (i urval)

Engelska originalröster 
 Nicolas Cantu – Leonardo
 Shamon Brown Jr. – Michelangelo
 Micah Abbey – Donatello
 Brady Noon – Raphael
 Jackie Chan – Splinter
 Ayo Edebiri – April O'Neil
 Seth Rogen – Bebop
 John Cena – Rocksteady
 Rose Byrne – Leatherhead
 Ice Cube – Superfly
 Post Malone – Ray Fillet
 Paul Rudd – Mondo Gecko
 Maya Rudolph – Cynthia Utrom
 Natasia Demetriou – Wingnut
 Giancarlo Esposito – Baxter Stockman

Referenser

Externa länkar 

Amerikanska filmer 2023
Animerade filmer 2023
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska animerade filmer
Amerikanska actionfilmer
Amerikanska äventyrsfilmer
Rebootfilmer
Filmer från Paramount Pictures
Teenage Mutant Ninja Turtles (långfilmer)
Animerade filmer med sköldpaddor
Animerade filmer om möss och råttor
Animerade filmer med insekter
Animerade filmer med grisar
Samuel Tullberg

Samuel Tullberg, född 14 augusti 1815 i Klåveröd, Konga socken, död 7 april 1882 i Finja socken, var en svensk korpral och bondeledare.

Samuel Tullberg var son till husmannen Lars Jönsson och Bengta Nilsdotter. Samuel Tullberg var 1838–1851 soldat och korpral vid Luggude kompani av Norra skånska infanteriregementet. Därefter ägnade han sig åt lantbruk och bodde som arrendator på olika ställen i Skåne, först i Karsholm i Oderljunga socken, sedan i Spjutseröd, Perstorps socken, där han måste gå i konkurs. 1868 bosatte han sig i Kärrstorp i Bosarps socken, där han köpte ett hus, och 1870 flyttade han till Västra Torup. Han lärde vid denna tid känna de skånska frälseböndernas tunga arrendepålagor i form av dagsverken och naturaleveranser till godsherrarna. Tullberg tog sig därför an böndernas sak och uppträdde som sakförare inför rätta. Hans verksamhet fick småningom en vidsträckt omfattning. Genom studiet av gamla men bristfälliga jordeböcker hade han kommit till uppfattningen att staten i stället för godsägarna var rätta ägaren till ett stort antal hemman, som nu låg under godsen. De skulle under danska tiden ha tillhört kronan, men vid Skånes övergång till Sverige genom orätta manipulationer ha övergått i adelns ägo och blivit frälse. Under inflytande av den försämrade ekonomiska situationen på 1860-talet vann Tullbergs agitation för denna åsikt stor anslutning bland bönderna, som på många håll vägrade att längre fullgöra sina skyldigheter mot godsägarna och i stället begärde att få antingen bli kronoarrendatorer eller få friköpa sina gårdar. 1867–1868 fick rörelsen vidsträckt spridning i Skåne. När godsägarna stämde sina bönder för kontraktsbrott och dessa blev vräkta från sina gårdar kom det på en del håll till oroligheter, varför myndigheterna inför godsägarnas påtryckningar såg sig tvingade att ingripa. Tullberg häktades och i februari 1869 men frikändes och släpptes efter någon tid. Den hotfulla stämningen bland bönderna lade sig efterhand, sedan man kommit underfund med att Tullbergs åsikter om äganderättsförhållandena inte ägde något stöd i offentliga handlingar. Saken togs även upp i riksdagen men ledde inte till några beslut. Den Tullbergska rörelsen kom dock att rikta uppmärksamheten på hoveriböndernas svåra förhållanden och bidrog därigenom till att dessa kom att förbättras under slutet av 1800-talet.

Källor 
 

Svenska upprorsledare
Personer från Konga socken
Födda 1815
Avlidna 1882
Män
Svenska militärer under 1800-talet
Margot Mifflin

Margot Mifflin, född 12 september 1960 i Swarthmore, Pennsylvania, är en amerikansk journalist, författare och aktivist. Hon är professor vid Lehman College. Mifflin har skrivit för bland annat The New York Times, ARTnews, The New Yorker, Entertainment Weekly, Elle, The Chronicle of Higher Education och The Los Angeles Review of Books. Hon inriktar sig i huvudsak på kvinnohistoria och konst.

År 2009 publicerade Mifflin boken The Blue Tattoo: The Life of Olive Oatman om Olive Oatman (1837–1903), en kvinna som togs till fånga av indianer i Mojaveöknen.

Bibliografi (urval)
 1997 – Bodies of Subversion: A Secret History of Women and Tattoo
 2009 – The Blue Tattoo: The Life of Olive Oatman
 2020 – Looking for Miss America: A Pageant's 100-Year Quest to Define Womanhood

Källor

Noter

Översättning

Externa länkar
Officiell webbplats

Födda 1960
Levande personer
Kvinnor
Personer från Pennsylvania
Postmodernistiska feminister
Amerikanska författare under 1900-talet
Amerikanska författare under 2000-talet
Amerikanska professorer
Alumner från Occidental College
Personer verksamma vid Lehman College
Amerikanska feminister
Personer från Delaware County, Pennsylvania
Författare från Pennsylvania
Mysteriet Loch Ness

Mysteriet Loch Ness (engelska: Monster: The Mystery of Loch Ness) är en brittisk dokumentärserie från 2022 som hade svensk premiär på SVT den 26 mars 2023. Första säsongen består av 3 avsnitt. Serien är producerad av Alan Clements och Mick McAvoy.

Handling 
Serien kretsar kring Loch Ness-odjuret Nessie, och den kommer att fokusera på att lyfta upp kampen mellan vetenskap och fiktion när det gäller Sottlands mest kända mytologiska best.

Medverkande i urval 

Dougray Scott - Berättare

Referenser

Externa länkar 

Engelskspråkiga TV-serier
Brittiska dokumentärfilmer
Brittiska TV-serier från 2020-talet
FEMNET

FEMNET, även kallat African Women's Development and Communication Network, är en organisation som grundades 1988 för att främja kvinnors utveckling i Afrika. FEMNET hjälper icke-statliga organisationer att dela information och strategier om kvinnors utveckling, jämställdhet och andra mänskliga rättigheter. FEMNET grundades ursprungligen 1988 av nationella kvinnonätverk för att samordna afrikanska förberedelser inför den fjärde världskonferensen om kvinnor som hölls i Peking, Kina, 1995. Organisationen är baserad i Nairobi, Kenya. FEMNET har arbetat med FN:s kommission för kvinnors ställning, World Conference against Racism och Afrikanska unionen (AU). Fokusområden med Afrikanska unionen är protokollet om kvinnors rättigheter i Afrika i Afrikanska stadgan om mänskliga och folkens rättigheter, Economic, Social and Cultural Council och New Partnership for Africa's Development.

Verksamhet 
FEMNET drev sin första genusutbildningsworkshop 1990 i Kenya, i samarbete med FN:s barnfond (UNICEF) och Canadian International Development Agency (CIDA). Workshopen hjälpte till att utbilda utbildare och FEMNET förfinade tillvägagångssättet och utvecklade material baserat på resultat. FEMNET höll träningspass under perioden 1993–1999 i Swaziland, Zambia, USA och Malawi. De fick stöd av FN:s befolkningsfond (UNFPA), UNICEF och United States Agency for International Development (USAID). FEMNET drev Train the Trainers-sessioner år 2000 för partnerorganisationer i Sydafrika, Uganda och Ghana. Genusbaserade tränare har arbetat i många andra länder i Afrika.

FEMNET har funnit att det är avgörande att ha med män i kampen för jämställdhet. Manliga genusutbildare har haft stort inflytande när det gäller att introducera genusmedvetenhet inom sektorer som utvecklingsforskning där könsrelaterade frågor tidigare hade försummats. Det antogs att det skulle vara extremt svårt att öka medvetenheten om genusfrågor i Swaziland, med dess starkt patriarkala traditioner. Faktum är att, som ett resultat av FEMNET-stödet genom UNFPA, blev politiker på hög nivå känsliga för genusfrågor och åtgärder för att ta itu med jämställdhetsproblem togs med i centrala nationella planer. Malawi, där FEMNET har arbetat med UNFPA och UNICEF, har varit ett annat land där stora framsteg har gjorts när det gäller utbildning och sensibilisering av politiska ledare, byråer och andra organisationer. 

I juli 2008 samordnade FEMNET den officiella lanseringen i Nairobi av FN:s GEAR-kampanj (Gender Equality Architecture Reform) i Afrika. Från och med 2010 var FEMNET aktivt genom medlemskap och lokala organisationer i mer än 37 afrikanska länder.

Tidigare chefer 
	Njoki Wainaina, grundare
	Lynne Muthoni Wanyeki
	Dinah Musindarwezo

Tidigare styrelseledamöter 
	Sara Hlupekile Longwe, vinnare av 2003 Africa Prize for Leadership. 
	Mama Koite Doumbia, vinnare av 2011 FAMEDEV Gender Award.

Referenser

Noter 

Organisationer i Kenya
Kvinnoorganisationer
Ambiga Sreenevasan

Ambiga Sreenevasan, född 1956, är en malaysisk jurist och människorättsaktivist. 

Sreenevasan utbildade sig till jurist vid universitetet i Exeter, Storbritannien och avlade examen 1979. Därefter följde några år av arbete i London innan hon återvände till Malaysia. 

Hon blev invald som ordförande för Malaysian Bar Council år 2007 och arrangerade demonstrationer för att lyfta behovet av reformer inom juridiken i landet för att säkerställa rättssäkerhet. Detta ledde i sin tur till etableringen av en kommission som skulle granska oegentligheter i rättssystemet i Malaysia. Hon fick ta emot hot och trakasserier för sitt arbete från religiösa och konservativa grupper i landet. Hon lämnade arbetet i Malaysian Bar Council 2009 och engagerade sig i organisationen Bersih 2.0, där hon fortsatte arbetet för fria val och tolerans. 

Sreenevasan tilldelades International Women of Courage Award år 2009. 

2011 blev hon utnämnd till hedersdoktor vid sitt alma mater, universitetet i Exeter.

Källor 

Kvinnor
Levande personer
Mottagare av International Women of Courage Award
Födda 1956
Jurister
Människorättsaktivister
Malaysiska aktivister
Malaysiska jurister
Personer i Malaysia under 2000-talet
Personer från Seremban
Wazhma Frogh

Wazhma Frogh, född 1980, är en afghansk kvinnorättsaktivist.

Frogh blev tidigt medveten om diskrimineringen mot flickor i Afghanistan, då hennes far vägrade betala för hennes och systrarnas skolgång. Efter flykten till Peshawar i Pakistan med sin familj började Frogh undervisa hyresvärdens barn och fick en lön som sedan kunde finansiera den egna och systrarnas skolgång. 

I Pakistan började hon arbeta för tidningen Frontier där hon rapporterade om afghanska flyktingars situation i landet. Hon återvände till Afghanistan där hon kom att arbeta med att undersöka möjligheterna med att involvera kvinnor i fredsprocessen i landet och hon blev medlem i Afghan Women´s Network som arbetade i Kabul för att stötta kvinnor.

Frogh tilldelades International Women of Courage Award 2009 för sitt arbete med att bekämpa våld i nära relationer, våldtäkt och sexuella övergrepp i Afghanistan.

Frogh har en postgraduate fellow i International Development and Human Rights Law, vid Warwick University i Storbritannien.

2022 emigrerade Frogh till Kanada där hon fortsatte sitt arbete genom att bland annat skriva debattartiklar hos CNN och i Toronto Star.

Källor 

Kvinnor
Levande personer
Mottagare av International Women of Courage Award
Födda 1980
Afghanska kvinnorättsaktivister
Personer i Afghanistan under 2000-talet
Beef (TV-serie)

Beef är en amerikansk dramakomediserie från 2023 som hade svensk premiär på strömningstjänsten Netflix den 6 april 2023. Första säsongen består av 10 avsnitt. Serien är skapad av Lee Sung Jin som även skrivit seriens manus. För regin har Jake Schreider, Hikari och Sung Jin svarat.

Handling 
Beef kretsar kring två personer, okända för varandra, som blir involverade i en trafikolycka. Danny Cho är en misslyckad entreprenör medan Amy Lau är en frustrerad egenföretagare och serien handlar om hur deras konflikt påverkar deras liv och relationer.

Roller i urval 
 Steven Yeun – Danny Cho
 Ali Wong – Amy Lau
 David Choe – Isaac
 Patti Yasutake – Fumi
 Maria Bello – Jordan
 Ashley Park - Naomi
 Mia Serafino - Mia
 Remy Holt - June
 Joseph Lee - George Nakai

Referenser

Externa länkar 

Engelskspråkiga TV-serier
Amerikanska dramaserier
Amerikanska TV-serier från 2020-talet
TV-seriestarter 2023
Transatlantic (TV-serie)

Transatlantic är en amerikansk historisk dramaserie från 2023 som hade svensk premiär på strömningstjänsten Netflix den 7 april 2023. Första säsongen består av 7 avsnitt. Serien är skapad av Daniel Hendler och Anna Winger som även skrivit seriens manus. Stéphanie Chuat, Véronique Reymond och Mia Maariel Meyer har svarat för regin.

Handling 
Serien kretsar kring om hur två amerikaner och deras vänner med risk för sina egna liv hjälper konstnärer, författare och andra, totalt mer än 2000 flyktingar, att komma undan nazisterna i Frankrike under tidigt 1940-tal.

Roller i urval 
 Gillian Jacobs – Madeline
 Cory Michael Smith – Oscar
 Moritz Bleibtreu 
 Alexander Fehling
 Jonas Nay
 Lolita Chammah
 Luke Thompson
 Jodhi May
 Rafaela Nicolay
 Henriette Confurius

Referenser

Externa länkar 

Engelskspråkiga TV-serier
Amerikanska dramaserier
Amerikanska TV-serier från 2020-talet
TV-seriestarter 2023
12838 Adamsmith

12838 Adamsmith eller 1997 EL55 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 9 mars 1997 av den belgiske astronomen Eric W. Elst vid La Silla-observatoriet. Den är uppkallad efter nationalekonomen Adam Smith.

Den tillhör asteroidgruppen Koronis.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Koronis-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av EW Elst
Astronomiska upptäckter 1997
Björn Greitz

Björn Greitz, född 5 juni 1948, är en svensk arkitekt  och kreatör, han var tidigare stadsarkitekt i Vaxholms kommun.  Björn Greitz är son till Torgny Greitz.

Referenser

Externa länkar
LIBRIS

Svenska arkitekter under 1900-talet
Svenska arkitekter under 2000-talet
Födda 1948
Män
Levande personer
Nils Nilsson Tungel

Nils Nilsson Tungel, född 28 februari 1592 i Nyköping, död 13 april 1665 i Stockholm var en svensk ämbetsman.

Biografi
Nils Tungel var son till tullnären Nils Larsson och Elsa Möö samt bror till Lars Nilsson Tungel och Elisabet Nilsdotter. Efter studier i Uppsala, där han inskrevs 1610, och vid utländska universitet, blev han 1624 referendarie i kungliga kansliet och 1630 kunglig sekreterare samt blev 1651 hovkansler. Han adlades 1637, Från 1627 var han häradshövding i Daga härad i Södermanland, från 1634 häradshövding i Kåkinds härad i Västergötland. Tungel vann både drottning Kristinas och Karl X Gustavs förtroende och användes av dem i flera viktiga uppdrag. Tungel, som redan tidigt misstänktes bland annat för olika bedrägeribrott men då hölls om ryggen av sina beskyddare, avskedades 1661, sedan det visat sig att han gjort sig skyldig till horsbrott. Han dömdes förlustig sina ämbeten, och hans delvis av drottning Kristina bekostade hus på Blasieholmen, Tungelska huset, indrogs.

Familj
Tungel gifte sig 4 februari 1621 med Catharina Carlsdotter Kuut eller Rosenstielke (död 1651). Hon var dotter till myntmästaren Carl Christoffersson Kuut och Anna Nilsdotter Rosenbanér i Stockholm. De fick tillsammans barnen Anna Tungel (född 1621), Carl Tungel (1624–1685). Elsa Tungel (född 1625) som var gift med fältsekreteraren Samuel Andersson, överstelöjtnanten Lars Lindorm och riksgreven Johan Valentin von Schoultz, vice presidenten Nils Tungel (1628–1694) i Åbo hovrätt, Catharina Tungel (1630–1652) som var gift med översten Henrik Wolffensköld, Elisabet Tungel (född 1632) som var gift med överstelöjtnanten David Gyldenklou, Lars Tungel (född 1633), Anna Tungel (född 1635), lagmannen Johan Tungel (1637–1708), landshövdingen Gustaf Tungel (1638–1698), ståthållaren Adolf Tungel (1640–1688) i Reval, Axel Tungel (1642–1652), Brita Tungel (född 1644) som var gift med landshövdingen Jonas Klingstedt och ståthållaren Gustaf Adolf Strömfelt, Christina Tungel (1646–1715) och Maria Tungel (död 1692).

Tungel gifte sig andra gången 11 januari 1652 med Anna Larsdotter Sneckenfelt (död 1665). Hon var dotter till tullnären Lars Bengtsson och Brita Danielsdotter i Stockholm. Sneckenfelt var änka efter generalkvartermästaren Olof Hansson Örnehufvud. Tungel och Sneckenfelt fick tillsammans barnen överstelöjtnanten Lars Tungel (född 1652) och löjtnanten Bengt Tungel (1653–1679).

Källor

Noter

Svenska ämbetsmän under 1600-talet
Personer från Nyköping
Födda 1592
Avlidna 1665
Män
Eric Cederlöf

Eric Cederlöf, född den 30 september 1709 (g.s.) i Kvillinge församling, död den 6 december 1790 i Borås, var en svensk ämbetsman, häradshövding och auditör.

Biografi
Cederlöf var son till bonden och arrendatorn Nils Cederlöf. Han inledde sin studier vid Uppsala Universitet 1728 och utnämndes 1743 till landssekreterare i Älvsborgs län för att 1756 befordras till häradshövding över Marks, Vedens och Bollebygds härader och ledde därmed Marks, Vedens och Bollebygds häraders domsaga. Arbetet som häradshövding över detta område gjorde att han tillika även blev auditör vid Västgöta kavalleriregemente.

Han kvarstannade i tjänst till 1775 då han avgick med pension, och fick då namn, heder och värdighet av lagman.

Hofmanska upproret
Cederlöf var en av de centrala personer som figurerar i det som kallas Hofmanska upproret, där bonden och politikern Sven Hofman startar ett uppror i Vedens härad då hans val som riksdagsman till Riksdagen 1765–1766 ogiltigförklaras av häradshövding Cederlöf. Detta då Hofman hade dömts för tidigare brottslighet vid Göta hovrätt och Cederlöf vägrade därför att skriva under Hofmans fullmakt som riksdagsman.

Familj
Eric var gift två gånger. I sitt första gifte med Fredrika Elisabeth Holmer, troligen dotter eller syster till lanträntmästaren i Vänersborg Ulrik Holmer. Äktenskapet slutade troligen i makans död. Eric gifte om sig i andra giftet 1757 med Anna Elisabeth Wigert, dotter till tullförvaltaren Petter Wigert och Barbara Agrell.

I det andra äktenskapet föddes dottern Anna Lovisa Cederlöf (1759-1782) som 1775 gifte sig med faderns efterträdare som landshövding, sedermera justitierådet Johan Rogberg.

Litteratur och källor
Odén, K. G. (1902). Östgötars minne. Sid 164. 
Vänersborgs söners gille. (1939).  Årsskrift 1939. Sid 7.

Noter

Personer under frihetstiden
Personer under gustavianska tiden
Födda 1709
Avlidna 1790
Män
Svenska häradshövdingar
Titulära lagmän i Sverige
Personer från Kvillinge socken
Svenska ämbetsmän under 1700-talet
Alumner från Uppsala universitet
Landssekreterare i Älvsborgs län
Red Rising

Red Rising är en dystopisk science fiction- roman från 2014 av den amerikanske författaren Pierce Brown, och den första boken och eponymen i en serie. Romanen, som utspelar sig i framtiden på Mars, följer den lågfödde gruvarbetaren Darrow när han infiltrerar den gyllene eliten.

Red Rising har fått generellt positiva recensioner. 2014 säkrade Universal Pictures rättigheterna till en filmatisering, men projektet skrotades så småningom. Brown började skriv en Rött Uppror tv-serie 2018 och tillkännagav senare att den potentiella serien hade en regissör och en showrunner med antingen Netflix, Apple TV+, Disney+, Amazon Prime eller HBO som var intresserade av att anpassa serien från och med september 2021.  En serietidningsserie med sex delar, Red Rising: Sons of Ares, publicerades 2017.

Referenser

Skönlitteratur 2014
Science fiction-böcker
Wonka

Wonka är en kommande amerikansk äventyrs- och familjefilm från 2023. Filmen är regisserad av Paul King som även skrivit manus tillsammans med Simon Farnaby. Filmen är baserad på karaktärer från Roald Dahls bok Kalle och chokladfabriken från 1964.

Filmen är planeradatt ha biopremiär i Sverige den 15 december 2023, utgiven av Warner Bros.

Handling 
Tidsmässigt utspelar sig filmen före Roald Dahls bok Kalle och chokladfabriken och kretsar kring den unge Willy Wonka och hur han mötte Oompa-Loompas på ett av sina tidigaste äventyr.

Rollista (i urval) 

 Timothée Chalamet – Willy Wonka
 Keegan-Michael Key
 Rowan Atkinson – präst
 Sally Hawkins
 Olivia Colman
 Jim Carter
 Matt Lucas
 Simon Farnaby
 Tom Davis
 Mathew Baynton
 Tracy Ifeachor
 Natasha Rothwell
 Ellie White
 Rakhee Thakrar
 Colin O'Brien
 Calah Lane
 Paterson Joseph - Arthur Slugworth
 Hugh Grant - Oompa-Loompa
 Rich Fulcher
 Kobna Holdbrook-Smith
 Murray McArthur

Referenser

Externa länkar 
 
 
 
 

Amerikanska filmer 2023
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska familjefilmer
Amerikanska äventyrsfilmer
Amerikanska komedifilmer
Amerikanska fantasyfilmer
Panamas damlandslag i volleyboll

Panamas damlandslag i volleyboll representerar Panama i volleyboll på damsidan. Laget har deltagit i nordamerikanska mästerskapet tre gånger (1969, 1985 och 2011) samt i centralamerikanska och karibiska spelen vid flera tillfällen.

Källor

Fotnoter

Externa länkar

Volleybolldamerna
Damlandslaget
Volleybollandslag
It'z Different

It'z Different (stiliserat IT'z DIFFERENT) är det första singelalbumet av den sydkoreanska tjejgruppen Itzy. Det gavs ut den 12 februari 2019 av JYP Entertainment tillsammans med ledsingeln "Dalla Dalla".

Bakgrund och utgivning 
Den 24 januari 2019 lanserade JYP Entertainment de första videotrailerna för gruppen, vilket följde dagen därpå. Mellan 26 januari och 1 februari publicerades individuella videotrailers för de fem medlemmarna. Samma dag laddade JYP Entertainment upp en trailer för musikvideon till "Dalla Dalla" på skivbolagets Youtube-kanal. Den 5 februari publicerades andra pressbilder av medlemmarna. Dagen därpå tillkännagavs låtlistan till albumet med två låtar: "Dalla Dalla" och "Want It?". Den 7 februari utkom en rösttrailer för "Dalla Dalla". Den 8 februari följde en ny trailer för musikvideon. Itzy debuterade slutligen den 12 februari 2019 med utgivningen av It'z Different och musikvideon till "Dalla Dalla".

Låtlista

Listplaceringar

Referenser

Noter 

Album av Itzy
Koreanskspråkiga musikalbum
Musikalbum 2019
Susan Bordo

Susan R. Bordo, född 24 januari 1947 i Newark i New Jersey, är en amerikansk filosof och feminist. Hon är professor vid University of Kentucky, där hon föreläser i engelska och genusvetenskap.

Biografi
Susan R. Bordo föddes i Newark år 1947. Hon studerade vid Weequahic High School och avlade senare doktorsexamen vid Stony Brook University år 1982.

Bordo har särskilt forskat om "body culture", det vill säga hur den mänskliga kroppen framställs inom konst och popkultur. Vår uppfattning om våra och andras kroppar påverkas av hur kroppen exponeras i masskultur och reklam. Bordo har bland annat kritiserat de franska feministernas abstrakta teoribyggen; hon menar att feminismen måste ta sig utanför universitetsmurarna.

I Foucaults anda fokuserar Bordo på de sätt som samhället presenterar, definierar och tolkar kvinnans kropp. Hon analyserar sociala koder beträffande skönhet, moderskap och sexualitet.

Bibliografi (urval)
 1987 – The Flight to Objectivity: Essays on Cartesianism and Culture
 1989 – "The Body and the Reproduction of Femininity: A Feminist Appropriation of Foucault". Gender/Body/Knowledge: Feminist Reconstructions of Being and Knowing
 1993 – Unbearable Weight: Feminism, Western Culture, and the Body
 1997 – Twilight Zones: The Hidden Life of Cultural Images from Plato to O.J.
 1999 – The Male Body: A Look at Men in Public and in Private
 1999 – Feminist Interpretations of René Descartes (redaktör)
 2013 – The Creation of Anne Boleyn, A New Look at England's Most Notorious Queen
 2017 – The Destruction of Hillary Clinton

Källor

Noter

Födda 1947
Levande personer
Kvinnor
Personer från Newark, New Jersey
Postmodernistiska feminister
Amerikanska författare under 1900-talet
Amerikanska författare under 2000-talet
Amerikanska professorer
Alumner från Stony Brook University
Personer verksamma vid University of Kentucky
Amerikanska feminister
Foucaultforskare