kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Hermione (2012)

Hermione är en fransk fullriggare från 2012. Den är en replik av fregatten med samma namn från 1779.

Projektet startades av medlemmar i Centre International de la Mer år 1992 och byggandet påbörjades 1997 i en torrdocka intill Corderie Royale i Rochefort. Traditionella konstruktionsmetoder har använts i stor utsträckning, men vissa detaljer har modifierats av säkerhetsskäl. Så har till exempel plankorna bultats och mastens sektioner satts ihop med lim framför metallringar.  Kanonerna är gjorda av lättmetall och fungerar inte. Repen är av hampa och seglen av linne. Hon är försedd med två hjälpmotorer med 400 hästkrafter och generatorer för belysning och drift av navigationsutrustning.

Långresor

Hermione har gjort två längre resor. År 2015 seglade hon till östra USA på en fyra månaders resa, till minne om den franske generalen Gilbert du Motiers resa ombord på Hermione till Amerika 1780 för att erbjuda fransk hjälp till kontinentalarmén i Amerikanska frihetskriget. Hon besökte bland annat Yorktown, där fransk-amerikanska styrkor vann en avgörande seger den 19 oktober 1781 vid belägringen av Yorktown, flera städer längs USA:s ostkust med franska rötter samt New York. Resan avslutades i kanadensiska Lunenburg innan hon återvände till Frankrike.

År 2018 seglade hon fyra månader i Medelhavet med 100 elever från 34 franskspråkiga länder och besökte hamnar i Frankrike Portugal och Nordafrika, bland andra Tanger, Portimão, Sète, Marseille och Toulon. Året efter deltog hon i 75 år-jubileet av landstigningen i Normandie.

Bilder från bygget

Se även
Ostindiefararen Götheborg

Källor

Externa länkar

Officiell webbplats

Franska segelfartyg
Fartyg sjösatta 2012
Replikafartyg
Scot Carrier

Scot Carrier är ett engelskregistrerat lastfartyg, byggt i Hoogezand i Nederländerna och sjösatt 2018. Scot Carrier var den 13 december 2021 klockan  03:30 inblandad i en fartygsolycka i Bornholmsgattet mellan Kåseberga och Rönne.

Scot Carrier kolliderade med den danska bottentippningspråmen  Karin Høj, med två personer ombord, som kapsejsade. En person i besättningen på det kapsejsade fartyget omkom och den andra saknas.

Räddningsaktionen blev omfattande med ett 10-tal båtar från Sjöräddningen och Kustbevakningen, även flyg och helikopter deltog i sökande efter besättningen. Vid dykning hittades en person död ombord i en hytt, en person saknas fortfarande. 

Två personer på Scot Carrier anhölls direkt, en släpptes efter förhör, den andre häktades misstänkt för grovt vållande till annans död, grovt sjöfylleri och grov vårdslöshet i sjötrafik.

Den misstänkte brittiske besättningsmannen, som sedan den 15 december 2021 satt häktad i Trelleborg, fick sin överklagan i både Hovrätten och HD  avslagen, och blev i februari 2022 överlämnad till Danmark för kommande rättegång.  Rättegången i Köpenhamns tingsrätt startade den 16 juni 2022,  och samma dag erkände mannen på alla de punkter som han åtalats för. Styrmannen dömdes till 1,5 års fängelse.

Referenser 
  Rederiet Høj A/S webbsida.
  Rederiet Scotlines webbsida.
 Olyckan i Svd. Läst 14 dec 2021.
 Olyckan på BBC. Läst 14 dec 2021.
Olyckan i Berlingske. Läst 14 dec 2021.
Danmark vill ha britt utlämnad. Berlingske Läst 18 dec 2021.

Noter

Externa länkar
Bärgningen av Karin Höj vid Tobisvik.
 Karin Høj på MarineTraffic.
 The Maritime Executive. Läst 20 dec 2021.

Lastfartyg
Fartyg byggda i Nederländerna
Fartyg sjösatta 2018
Knut Posse (1827–1908)

Knut Posse, född den 22 maj 1827 i Stockholm, död där den 8 september 1908, var en svensk greve och sjömilitär. Han var sonsons sonson till Arvid Posse och far till Göran Posse.

Posse deltog som extra sjökadett i sjöexpeditionen med flottans fartyg 1845–1847. Han avlade sjöofficersexamen vid krigsakademien på Karlberg 1849. Posse blev sekundlöjtnant vid flottan 1849, var löjtnant i engelsk örlogstjänst 1849–1852 och blev premiärlöjtnant 1858. Han överflyttades till flottans nya reservstat 1866, blev kaptenlöjtnant vid nämnda reservstat 1868 och överflyttad till flottans indragningsstat 1874. Posse var verkställande direktör vid Trollhätte kanalverk 1874–1882. Han var ordförande för rikets ständers revisorer 1862, statsrevisor 1888–1889 och ordförande inom statsrevisionen 1890. Posse ärvde efter sin far Svanå i Harakers socken i Västmanlands län, men sålde egendomen 1848 till ett bolag, vari han blev delägare. Han blev riddare av Svärdsorden 1881. Posse vilar på Harakers kyrkogård.

Källor 

 

Svenska sjöofficerare
Riddare av Svärdsorden
Svenska militärer under 1800-talet
Militärer från Stockholm
Knut
Födda 1827
Avlidna 1908
Män
Harry Williams (sångtextförfattare)

Harry Hiram Williams, född den 23 augusti 1879, död den 15 maj 1922, var en amerikansk kompositör och sångtextförfattare. Hans första hit var "In the Shade of the Old Apple Tree" (musik av Egbert Van Alstyne) 1905. 1912 skrev han "It's a Long, Long Way to Tipperary" (musik av Jack Judge) och 1917 texten till Art Hickmans "Rose Room" (till vilken Fred Astaire och Ginger Rogers dansade i filmen The Story of Vernon and Irene Castle, 1939, och som spelats in av bland andra Duke Ellington, Nat King Cole, Benny Goodman och Django Reinhardt).

Referenser
 Harry Williams på JazzStandards
 Harry Williams på SecondHandSongs

Externa länkar
 Inspelningar på Archive.org av:
"In the Shade of the Old Apple Tree"
The Mills Brothers och Louis Armstrong 1937
 "It’s a Long, Long Way to Tipperary"
 "Rose Room"
Duke Ellington 1932
Django Reinhardt 1937
 Benny Goodman 1944 (med Lionel Hampton på vibrafon)
 Nothäfte till "It’s a Long, Long Way to Tipperary" publicerat 1914 av Chappell & Co på Archive.org.

Amerikanska sångtextförfattare
Amerikanska kompositörer under 1900-talet
Födda 1879
Avlidna 1922
Män
Musiker från Minnesota
Personer från Faribault
Sven Jonas Gottfrid Askeroth Svärd

Sven Jonas Gottfrid Askeroth Svärd , född 25 december 1880 i Näsby församling, död 28 oktober 1967, banmästare i Vetlanda och socialdemokratisk politiker.
 
Svärd var suppleant i andra kammarens tredje och fjärde tillfälliga utskott.

Källor

Noter 

Svenska socialdemokrater
Svenska politiker under 1900-talet
Födda 1880
Avlidna 1967
Män
Birgit Hageby

Birgit Margareta Hageby, född 15 augusti 1949 i Norrköping, död 18 november 2021 i Stockholm, var en svensk dramatiker, manusförfattare och skådespelare.

TV och film 
 1989 – Ture Sventon privatdetektiv (manus och regiassistent)
 1991 – T. Sventon och fallet Isabella (manus och regiassistent)
 1993 – Tomtemaskinen (manus, regiassistent och berättare)

Källor 

Svenska manusförfattare under 1900-talet
Svenska manusförfattare under 2000-talet
Svenska dramatiker under 1900-talet
Svenska dramatiker under 2000-talet
Svenska skådespelare under 1900-talet
Svenska skådespelare under 2000-talet
Födda 1949
Avlidna 2021
Skådespelare från Norrköping
Kvinnor
HD 224635

HD 224635 och HD 224636 bildar en dubbelstjärna belägen i den mellersta delen av stjärnbilden Andromeda. De har en skenbar magnitud av ca 6,46 + 6,72 och kräver åtminstone en handkikare för att kunna observeras. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 34,6 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 94 - 96 ljusår (ca 29 parsek) från solen. Den rör sig närmare solen med en heliocentrisk radialhastighet på ca -8 km/s.

Egenskaper
Primärstjärnan HD 224635 är en gul till vit stjärna i huvudserien av spektralklass F8 V. Den har en massa som är ca 1,2 solmassor, en radie som är ca 3,7 solradier och har ca 3,5 gånger solens utstrålning av energi från dess fotosfär vid en genomsnittlig effektiv temperatur av ca 6 100 K.

Dubbelstjärnan utgörs av primärstjärnan av magnitud 6,46 och följeslagaren HD 224636 av magnitud 6,72. Paret har en omloppsperiod av 717 år.

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/118281/hd224635.
 https://www.universeguide.com/star/133584/hd224636.

 

		
Stjärnbilden Andromeda
HR-objekt
HD-objekt
Huvudseriestjärnor klass G
Huvudseriestjärnor klass F	
Dubbelstjärnor
Anton Säll

Seth Anton Säll, född 15 juli 1990, är en svensk journalist. Han bor i Stockholm men är uppvuxen i Umeå.

Säll arbetar som debatt- och opinionsredaktör på Altinget. Han har tidigare arbetat på nyhetsmagasinet Fokus, Dagens Nyheter, KIT och Metro. År 2014 nominerades han till tidningen Resumés pris Guldkrattan, ett pris som delades ut till ”den mästerliga fältreporter som under året bäst lyckats slå an den allmänmänskliga tonen i den svenska folksjälen”.

Källor 

män
Födda 1990
Levande personer
Svenska journalister under 2000-talet
Journalister från Umeå
Eric Roos (murmästare)

Eric Roos, född i början av 1700-talet, död 5 maj 1779 i Stockholm, var en svensk murmästare och arkitekt, verksam i Stockholm.

Biografi

Eric Roos tillträdde Murmestare Embetet 1754 men hade redan 1749 ansökt om medlemskap. Vid 1750-talets mitt ansåg sig ämbetet vara fulltaligt och nekade även väl kvalificerade gesäller inträde. En av de drabbade var Eric Roos som fick vänta till 1754. Hans praktiska prov (mästerstycke n:r 59) var en stentrappa i borgmästare Schenings hus, i hörnet av “Sanct Clara södra kyrkiogata och Stora wattugränden”. Arbetet godkändes i april 1754. Roos blev sedermera en mycket framgångsrik murmästare och arkitekt. Under flera perioder var han även ämbetets ålderman. 

Roos ritade och uppförde i Stockholm 106 nybyggnader mellan 1750 och fram till sin död 1779, oräknad alla om- och tillbyggnader. I Stockholms stadsarkivets samling över Stadens äldre bygglovsritningar listas 242 arbeten signerade Eric Roos. Hans sista ritning är daterad den 15 april 1779 och avsåg tillbyggnaden av dåvarande fastigheten Riddaren 4 (nuvarande Riddaren 27) för hovkvartersmästaren Billing. Byggnaden kom att bli känd som Palinska huset och revs 1910.

Ritningar (arbeten i urval)

Referenser

Noter

Källor
Murmestare Embetet: Eric Roos

Externa länkar

Svenska arkitekter under 1700-talet
Svenska byggmästare under 1700-talet
Avlidna 1779
Män
John Shirreffs

John A. Shirreffs, född 1 juni 1945 i Fort Leavenworth, Kansas, är en amerikansk galopptränare, mest känd för att bland annat ha tränat Zenyatta.

Karriär 
Shirreffs, som är krigsveteran från Vietnamkriget, började träna fullblodshästar i Kalifornien 1978. Han har bland annat segrat i 2005 års upplaga av Kentucky Derby med Giacomo. 2007 segrade han tillsammans med Tiago, en halvbror till Giacomo, i Santa Anita Derby.

Tillsammans med stoet Zenyatta, som endast blev slagen en gång på 20 starter, segrade han i bland annat Breeders' Cup Ladies' Classic 2008 och Breeders' Cup Classic 2009.

I november 2009 blev Shirreffs den första tränaren att segra i både Ladies' Classic och Classic samma år, då Life Is Sweet segrade i Ladies' Classic och Zenyatta segrade i Classic.

Referenser 

Levande personer
Födda 1945
Amerikanska galopptränare
Krigsveteraner
Män
Personer i USA under 2000-talet
Personer från Leavenworth County
Taylorsville

Taylorsville kan avse:

Geografi

USA 
 Taylorsville, Kalifornien
 Taylorsville, Georgia
 Taylorsville, Indiana
 Taylorsville, Kentucky
 Taylorsville, Mississippi
 Taylorsville, North Carolina
 Taylorsville, Utah

Se även 
 Taylorville
Street Cry

Street Cry, född , död , var ett engelskt fullblod, mest känd för att ha segrat i Dubai World Cup (2002), Stephen Foster Handicap (2002) och varit tvåa i Whitney Handicap (2002). Han var efter tävlingskarriären en så kallad skyttelhingst och stod uppstallad på Darley Stud i Australien och USA.

Karriär 
Street Cry var en brun hingst efter Machiavellian och under Helen Street (efter Troy). Han föddes upp av Mohammed bin Rashid Al Maktoum och ägdes av Godolphin Racing. Han tränades under tävlingskarriären av Saeed bin Suroor.

Street Cry tävlade mellan 2000 och 2002 och sprang under sin tävlingskarriär in  dollar på 12 starter, varav 5 segrar, 6 andraplatser och 1 tredjeplats. Han tog karriärens största segrar i Dubai World Cup (2002) och Stephen Foster Handicap (2002). Han segrade även i UAE 2000 Guineas (2001) och Al Maktoum Challenge, Round 3 (2002).

Som avelshingst 
Street Cry är anmärkningsvärd för att vara far till en av de största kapplöpningshästarna genom tiderna, Winx, som pensionerades från tävling i april 2019, med ett världsrekord på 25 grupp 1-segrar och även vann de sista 33 löpen i sin karriär. Det var den lägsta segersviten för en tävlingshäst på toppnivå på över ett sekel. Vid sin pensionering rankades hon av Longines som den bästa tävlingshästen i världen. 

Han är också far till det amerikanska stoet Zenyatta som tog 19 segrar på 20 starter, och bland annat segrade i Breeders' Cup Ladies' Classic (2008) och Breeders' Cup Classic (2009), och valdes in i National Museum of Racing and Hall of Fame 2016.

Referenser 

Hästar födda 1998
Hästar avlidna 2014
Irländska galopphästar
Fullblodsfamilj 1-l
Hästar som vunnit Dubai World Cup
Chovanie Amatkarijo

Chovanie Shakur Amatkarijo, född 20 maj 1999, är en nederländsk fotbollsspelare som spelar för Gais. Han representerar även Sint Maartens herrlandslag i fotboll.

Karriär
Amatkarijo debuterade för ADO Den Haag i Eredivisie 29 januari 2017. Säsongen 2017/2018 lånades Amatkarijo ut till Eerste Divisie-klubben RKC Waalwijk.

Den 2 september 2019 skrev Amatkarijo kontrakt med TOP Oss, men han lämnade klubben 17 oktober samma år. I januari 2020 gick Amatkarijo till SVV Scheveningen.

I januari 2021 värvades Amatkarijo av IF Karlstad. I mars 2022 värvades Amatkarijo av Östersunds FK, där han skrev på ett tvåårskontrakt. I juni 2023 lämnade han Östersund för den kroatiska klubben NK Istra 1961 i Prva HNL, men efter drygt två månader i klubben bröt han kontraktet och skrev i stället kontrakt med Gais.

Källor

Noter

Nederländska fotbollsspelare
Spelare i ADO Den Haag
Spelare i RKC Waalwijk
Spelare i IF Karlstad Fotboll
Fotbollsspelare i Östersunds FK
Spelare i NK Istra 1961
Fotbollsspelare i Gais
Spelare i Eredivisie
Spelare i Eerste Divisie
Spelare i Superettan
Spelare i Division 1 i fotboll för herrar
Födda 1999
Levande personer
Män
Nederländska idrottare under 2000-talet
Personer från Haag
Burrata

Burrata () är en italiensk ost. Den görs på komjölk eller buffelmjölk i form av mozzarella och grädde. Det yttersta lagret är ost i fast form, medan insidan innehåller stracciatella, strimlor av mozzarellaliknande ost, och grädde. Detta gör burrata till en väldigt krämig ost. Den är typisk för den italienska regionen Apulien.

Historik 
Burrata är en typisk ost från i Apulien i södra Italien. Den första burratan kan ha tillverkats omkring år 1900 på bröderna Lorenzo och Vincenzo Bianchinis gård i staden Andria i regionen Apulien. Senare källor beskriver istället att Lorenzo Bianchini inte uppfann osten förrän 1956.

Burrata blev vanligare under 1950-talet, när den började fabrikstillverkas i liten skala. Den sågs fortfarande som en hantverksost trots att den började tillverkas kommersiellt i fabriker runt om i Apulien. En viktig anledning till att fabrikerna ville tillverka den var antagligen att det var ett bra sätt att använda upp överblivna småbitar av mozzarella.

I november 2016 fick "Burrata di Andria" en skyddad ursprungsbeteckning (SUB/SGB).

Burrata har tillverkats i Sverige av Ängsholmens Gårdsmejeri i Uppland.

Tillverkning 

För att göra burrata behövs varm ostmassa som formas till en liten påse, som sedan fylls med små remsor av överbliven mozzarella och till slut tillsätts grädde innan den stängs. Den färdiga burratan slås traditionellt in i afodillblad som knyts ihop och fuktas med lite vassle. Bladen ska fortfarande vara gröna när osten serveras för att visa att den är färsk. Nu för tiden säljs osten ofta i en plastpåse eller bytta.

Serveringsförslag 
När man skär i burratan rinner stracciatellan ut. Osten har en fyllig, smörig smak men är samtidigt fräsch. Den är godast när den äts inom ett dygn och anses inte längre vara helt färsk efter två dygn. Tack vare smaken och de olika konsistenserna på insidan och utsidan passar den bra till en sallad, prosciutto crudo, krispigt bröd, färska tomater med olivolja, färskmalen svartpeppar eller pasta.

Se även 
 Italienska ostar

Källor 

Italienska ostar
Färskostar
Ostar på buffel- eller komjölk
Chloé Bulleux

Chloé Bulleux född 18 november 1991 är en fransk handbollsspelare. Hon spelar som högersexa.

Klubbkarriär 
Chloé Bulleux är dotter till Franck Bulleux, tidigare tränare för OGC Nice. Efter två år i idrottsstudier i Marseille började hon på Nîmes träningscenter vid 16 års ålder. Under sin första säsong gick hon med i A-laget och vann Challenge Cup 2009 med Nimes. Efter fem säsonger i Handball Circle Nimes bytte hon klubb till Metz Handball sommaren 2013. I Metz vann hon franska mästerskapet 2014. Efter att inte fått speltid i Metz i början av säsongen 2014-2015 lämnade hon klubben i slutet av september för att spela med i Union Mios Biganos-Bègles för att ersätta skadade Audrey Deroins . Hon spelade bra i laget hon valdes till bästa spelare i franska ligan under februari månad 2015. Med Union Mios Biganos-Bègles upprepade hon vinsten i Challenge Cup 2015 och blev skyttedrottning i cupen. Efter Union Mios Biganos-Bègles konkurs hösten 2015 återvände Chloé Bulleux till sin moderklubb. Men i mars 2016  var det den klubbens tur att lämna in en konkursansökan. 2016 skrev hon på för den ungerska klubben Siófok KC, tillsammans med sin lagkamrat i det franska landslaget, Estelle Nze Minko. I Ungern spelade Bulleux  i klubben Siófok KC men fick lite speltid. På senhösten i december 2016 skadade hon sitt högra knä allvarligt. I februari stod det klart att lämnade Ungern efter säsongen. Hon anslöt sedan till Issy Paris Hand sommaren 2017. Efter två år  i Paris skrev hon 2019 på ett tvåårskontrakt med Toulon Saint-Cyr Var Handball.

Landslagskarriär 
I mars 2015 blev hon uttagen i franska landslaget för att spela Golden League. Hon debuterade den 19 mars 2015 mot Danmark i den turneringen. Samma år var hon med i truppen till VM och gjorde mästerskapsdebut. Frankrike slutade på en blygsam sjunde plats i mästerskapet. 2016 var Chloé Bulleux åter med i OS i Rio de Janeiro. Hon blev skadad under OS 2016 och ersattes av Tamara Horacek  men vann en silvermedalj med Frankrike.

Referenser 

Födda 1991
Kvinnor
Levande personer
Franska handbollsspelare
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2016 från Frankrike
Tävlande i handboll vid olympiska sommarspelen 2016
Spelare i Metz HB
Spelare i Paris 92
Personer från Annecy
Franska idrottare under 2000-talet
Sofia d'Odorico

Sofia d'Odorico, född 6 januari 1997, är en italiensk volleybollspelare (spiker) som spelar för AGIL Volley och italienska landslaget.

D'Odorico började spela på seniornivå i Volleyrò Casal de' Pazzi i serie B1. Till säsongen 2013-14 gick hon med i Club Italia (en klubb kopplad till italienska volleybollförbundet) i samma division. Hon fortsatte spela med laget tills hon inför säsongen 2016-17 gick över till AGIL Volley i serie A1. Redan under säsongen gick hon över till Pallavolo Mondovì. Under de kommande åren spelade hon med ett nytt lag varje säsong. Under 2017-2018 spelade hon med Olimpia Teodora, 2018-2019 med Zambelli Orvieto och 2019-20 med Trentino Rosa. Med Trentino Rosa vann hon serie A2 och återvände därigenom säsongen 2020-21 till serie A1. Säsongen 2021-22 spelar hon åter med AGIL Volley.

Hon har spelat med flera ungdomslandslag sedan hon 2013 debuterade med U18-laget. Med U18-laget vann hon silvermedaljen vid EM 2014 och med U-20 laget tog hon brons vid VM. Hon gjorde debut i seniorlandslaget 2021, med vilket hon vann europamästerskapet i volleyboll för damer 2021.

Källor

Noter

Födda 1997
Levande personer
Kvinnor
Italienska idrottare under 2000-talet
Spelare i Europamästerskapet i volleyboll för damer 2021
Italienska landslagsspelare i volleyboll (damer)

Volleybollspelare i Megavolley
Volleybollspelare i AGIL Volley
Spelare i Volleyrò Casal de' Pazzi
Volleybollspelare i Club Italia
Volleybollspelare i Olimpia Teodora
Volleybollspelare i Trentino Rosa
Spelare i Pallavolo Zambelli Orvieto
Volleybollspelare i Pallavolo Mondovì
Personer från provinsen Udine
Gräs (tidskrift)

Gräs var en litteraturtidskrift som grundades 2001 av poeterna Kennet Klemets och Jörgen Lind samt konstnären Ola Åstrand och lades ner 2009, efter att 41 nummer hade utkommit.

Källor 

Nedlagda svenska kulturtidskrifter
Litteraturtidskrifter
Tidskrifter startade 2001
Tidskrifter nedlagda 2009
1998 XJ53

1998 XJ53 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 14 december 1998 av LINEAR i Socorro County, New Mexico.

Asteroiden har en diameter på ungefär 13 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Ej namngivna småplaneter
Astronomiska upptäckter av LINEAR
Astronomiska upptäckter 1998
Orange vin

Orange vin eller orangevin är ett vitt vin som är mörkare i färgen än andra viner gjorda av gröna druvor och drar åt orange eller mörkgult. Färgen uppstår genom längre kontakt med druvskalen. Processen liknar produktion av rödvin och leder till ett strävare vin med skaltanniner.

De allra första vinerna gjordes i Georgien och liknade antagligen de orangeviner som finns idag. Orange viner produceras fortfarande i Georgien av den georgiska druvan rkatsiteli och de flesta sorterna kommer från Kachetien och Imeretien. Orange vin blev populärt i Italien i slutet av 1990-talet och finns idag i många vinländer.

Orangevin ses fortfarande som ett hantverksvin och förknippas med naturviner. Det är vanligt med traditionella metoder, men alla orangeviner är inte naturviner. Ofta används naturlig jäst och lång jästid i ett ler- eller terrakottakärl som ibland är nedgrävt. Kärlen kan kallas amforor, som de antika behållarna för alla typer av vin som hade spetsig botten, men har ofta en annan form idag. De traditionella georgiska lerkärlen heter kvevri och de spanska tinajas.

Smaker som är typiska för orange vin är äpple, persika, aprikos, nötter och honung. De passar bra till mat tack vare fylligheten.

Orange vin började bli trendigt i Sverige i slutet av 2010-talet. Elle mat & vin rapporterade till exempel i september 2017 att trendiga krogar serverar orange vin och att en vinbar specialiserad på orange vin just öppnat i Stockholm. Anders Melldén pekade ut orange vin som "det nya svarta" i sin vinspalt i Svenska dagbladet hösten 2018, men att de fortfarande var ovanliga på Systembolaget.

Källor 

vin
Musse Pigg vid varietén

Musse Pigg vid varietén (engelska: The Opry House) är en amerikansk animerad kortfilm med Musse Pigg från 1929.

Handling 
Musse Pigg jobbar på en teater. Helt själv utför han en hel vaudeville-show i flera olika roller, bland annat som ormtjusare.

Om filmen 
Filmen är den 5:e Musse Pigg-kortfilmen som producerades och den andra som lanserades år 1929.

Filmen är helt och hållet animerad av Ub Iwerks.

Detta är första gången som Musse Pigg bär handskar på film.

Filmen hade svensk premiär den 25 juli 1931 på biografen Stora Teatern i Stockholm, då som stumfilm.

Rollista 
 Walt Disney – Musse Pigg

Källor

Externa länkar 

Amerikanska filmer 1929
Disneys animerade kortfilmer
Engelskspråkiga filmer
Animerade filmer 1929
Filmer i regi av Walt Disney
Filmer i regi av Ub Iwerks
Filmer som utspelar sig på en teater
Svartvita filmer
Kortfilmer med Musse Pigg
Kortfilmer med Mimmi Pigg