kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Valsverket

Valsverket () är en oljemålning av den tyske konstnären Adolph von Menzel. Den målades 1872–1875 och ingår sedan sistnämnda år i Alte Nationalgaleries samlingar i Berlin. 

von Menzel var en mångsidig konstnär som ofta varierade sina motiv. Efter att på 1850-talet blivit känd som historiemålare och skildrare av Fredrik den store övergick han på 1870-talet till ett realistiskt måleri. Han utförde ett panorama över det tyska samhället under Vilhelm I:s tid, från det lysande hovfolket över de stora fabrikshallarna till intima borgerliga interiörer. Framför allt blev han känd för skildringar av arbetarklassen. 

Det avbildade valsverket låg i Königshütte i dåvarande Preussen, nuvarande Chorzów i södra Polen. Målningen föregicks av 150 skisser och visar hur arbetslaget hämtar ett glödande järnstycke från härden för att föra in det i valsverket i syfte att forma järnet. Framför allt var det ljuset som intresserade von Menzel. De flämtande kontrasterna mellan ljus och mörker förmedlar på ett åskådligt sätt den heta, smutsiga och farliga atmosfären i den stora bullrande fabrikslokalen. Den hopträngda kompositionen gör det tunga, svettdrypande slitet i järnverket nästan fysiskt påtagligt. Målningen är nyktert avbildande och fri från alla försök till idyllisering.  

von Menzels monumentala målning förebådar en ny verklighet i den industriella revolutionens kölvatten. Detta motiv var så nytt och ovanligt att målningen gavs ett mytologiskt alternativt namn, Moderna cykloper, för att inte skrämma bort åskådarna. Överhuvudtaget var skildringar av industrins framväxt ett tämligen ovanligt motiv i 1800-talets konst och Valsverket har därför i många läroböcker bildsatt textavsnitt om den industriella revolutionen.

Källor 

Alte Nationalgaleries webbplats

1875
Målningar av Adolph von Menzel
Målningar i Alte Nationalgalerie
Målningar med motiv från Polen
Industriella revolutionen
Georg Ludvig von Rosen

Georg Ludvig von Rosen, född 30 september 1786, död 11 september 1857, var en svensk militär, kammarherre  och landshövding.

Georg Ludvig von Rosens militära bana inkluderade deltagande i fälttåget i Pommern 1807 och kriget i Tyskland 1814 samt att vara ryttmästare vid Skånska karabinjärregementet från 1815 och major vid norra skånska infanteriregementet från 1831 samt överstelöjtnant i armén 1837.

Han var kammarherre från 4 januari 1822 Han utsågs till vice landshövding i Kristianstads län 12 januari 1838 och blev ordinarie 12 oktober samma år. Han avgick från den tjänsten 22 december 1851.

Han utnämndes till riddare av Svärdsorden 24 juli 1823 och kommendör av Nordstjärneorden 26 juni 1850.

Georg Ludvig von Rosen invaldes som ledamot av Kungliga Krigsvetenskapsakademien 1836.

Han var gift första gången med Louise von Boltenstern (1794-1822) och sedan med Anna Magdalena Charlotta (Lotten) Lovisa Wrangel af Sauss (1804-1891) och hade med vardera en son, vilka båda dog under första levnadsåret.

Referenser

 Adelsvapen Von Rosen nr 1905 Tab 3

Noter

Födda 1786
Avlidna 1857
Män
Personer från Fjälkestads socken
Svenska militärer under 1800-talet
Överstelöjtnanter i svenska armén
Svenska kammarherrar
Landshövdingar i Kristianstads län
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Riddare av Svärdsorden
Kommendörer av Nordstjärneorden
Ulla Johansson (politiker)

Ulla Sofia Johansson, född Larsson 18 juni 1928 i Matteus församling i Stockholm, död 11 november 1991 i Hovmantorps församling i Kronobergs län, var en svensk socialdemokratisk politiker.

Johansson gick med i SSU i mycket unga år, och var under perioden 1952–1958 den enda kvinnan i SSU:s förbundsstyrelse. Hon utbildade sig till småskollärare och fick sin första tjänst i Hökarängen. Hon träffade sin make slöjdläraren Arne Johansson på Bommersvik och de flyttade 1959 till Hovmantorp.

Johansson var aktiv i kommunalpolitiken 1963–1983 och var ledamot av landstinget i Kronobergs län 1963–1968. Hon var ordförande i distriktsstyrelsen för det socialdemokratiska kvinnoförbundet mellan 1965 och 1980. Hon blev riksdagsledamot 1974 där hon efterträdde Rune Johansson som blev industriminister. Hon förlorade sin plats i valet 1976 men återkom 1979 och var riksdagsledamot fram till sin pensionering 1991. Hon har även varit ledamot av Nordiska rådet.

Referenser

Externa länkar
Ulla Johansson på riksdagens webbplats.

Ledamöter av Sveriges riksdag för Socialdemokraterna
Svenska politiker under 1900-talet
Politiker från Stockholm
Födda 1928
Avlidna 1991
Kvinnor
8163 Ishizaki

8163 Ishizaki eller 1990 UF2 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 27 oktober 1990 av den japanska astronomen Tsutomu Seki vid Geisei-observatoriet. Den är uppkallad efter den japanske amatörastronomen Masako Ishizaki.

Asteroiden har en diameter på ungefär 5 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av T Seki
Astronomiska upptäckter 1990
Lena Ingelstam

Lena Helena Ingelstam, född 14 september 1964, är en svensk tjänsteman, som arbetat med statligt och privat utvecklingsbistånd. 

Lena Ingelstam är ett av fem barn till Lars och Margareta Ingelstam.
Hon har arbetat i Latinamerika och för Alliansmissionens och Equmeniakyrkans gemensamma biståndsorganisationen Diakonia i Nicaragua, Guatemala. Från 1998 var hon Diakonias regionchef för Sydamerika med placering i Bolivia och därefter anställd på Sida, bland annat på svenska ambassaden i Tanzania, chef för enheten för samverkan med civila samhället och som chef för Avdelningen för partnerskap och innovation. Mellan november 2017 och maj 2020 var hon ansvarig för internationell verksamhet inom Rädda Barnen i Sverige.

Hon tillträdde i juni 2020 som generalsekreterare för Diakonia. I September 2022 avgick Ingelstam till följd av hård kritik från anställda följande en omorganisering av huvudkontoret i Stockholm.

Källor
 Erik Halkjær: Diakonias nya chef vill stå längst fram i Omvärlden den 21 maj 2020

Noter

Svenska tjänstemän
Födda 1964
Levande personer
Kvinnor
Personer i Sverige under 2000-talet
Minimilönedirektivet

Minimilönedirektivet är ett europeiskt direktiv som syftar till att, i viss mån, reglera minimilöner inom Europeiska unionen. Förslaget till direktiv presenterades av Europeiska kommissionen den 28 oktober 2020 och utfärdades av Europaparlamentet och Europeiska unionens råd den 19 oktober 2022. Det grundar sig på artikel 153 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt som reglerar unionens socialpolitik.

Direktivet innehåller bland annat bestämmelser som innebär att de medlemsstater som har minimilöner enligt nationell lagstiftning måste vidta alla nödvändiga åtgärder för att minimilönenivån ska säkerställa en hög arbets- och levnadsnivå och social sammanhållning. Varje medlemsstat får definiera innebörden av adekvata minimilöner i enlighet med nationell praxis. Direktivet innehåller även en bestämmelse som innebär att det inte ska påverka lönebildningen i de medlemsstater där minimilöner inte existerar i den nationella lagstiftningen på grund av att lönebildningen sker uteslutande av arbetsmarknadens parter. Dirktivet innebär ingen harmonisering av minimilöner inom unionen.

Minimilönedirektiv har kritiserats bland annat av den svenska arbetsmarknadens parter, som menar att direktivet kan komma att påverka lönebildningen enligt den svenska modellen. Vidare har direktivet kritiserats för att bryta mot subsidiaritetsprincipen samt den särskilda bestämmelse i artikel 153.5 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt som föreskriver att artikeln inte ska tillämpas på löneförhållanden. Kommissionen von der Leyen har å sin sida menat att direktivet behövs för att upprätthålla adekvata minimilöner på den inre marknaden, men att den rättsliga grunden för direktivet är ”komplex”. Europeiska socialdemokratiska partiet har stött direktivet, som de kallat ”historiskt”. Svenska Socialdemokraterna har däremot varit emot direktivet.

För att träda i kraft var förslaget till direktiv tvunget att godkännas av Europaparlamentet och Europeiska unionens råd i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet. Den 7 juni 2022 nådde de två lagstiftande institutionerna en kompromiss om förslaget. Direktivet utfärdades den 19 oktober 2022, offentliggjordes i Europeiska unionens officiella tidning den 25 oktober 2022 och ska vara genomfört i medlemsstaternas nationella lagstiftning senast den 15 november 2024.

Både Danmark och Sverige röstade emot direktivet vid dess antagande. Båda ländernas regeringar menade att antagandet av direktivet inte skedde i enlighet med unionens fördrag. I april 2023 väckte Danmark talan om ogiltigförklaring vid EU-domstolen.

Se även 
 Arbetstidsdirektivet

Referenser

Externa länkar 
 Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2022/2041 av den 19 oktober 2022 om tillräckliga minimilöner i Europeiska unionen

Europeiska unionens direktiv
Europeiska unionens socialpolitik
Gunnar Ahlbäck

Kaarlo Gunnar Rafael Ahlbäck, född 20 juni 1900 i Storkyro, död 5 maj 1970, var en finländsk ämbetsman. 

Ahlbäck, som var son till byggmästare Otto Johan Ahlbäck och Maria Matilda Holmström, blev student 1919, avlade högre rättsexamen 1925 och blev vicehäradshövding 1928. Han var advokat i Vasa 1925–1937, borgmästare där 1937–1944 och landshövding i Vasa län 1944–1967. Han var medlem av stadsfullmäktige i Vasa 1935–1944, viceordförande 1938–1944. Han var medlem av kyrkofullmäktige 1931–1944.

Bland Ahlbäcks insatser som landshövding märks omhändertagandet av de karelska flyktingarna efter kriget samt länsstyrelsernas omorganisation. Ahlbäck höll tät kontakt till fältet och undvek onödig byråkrati.

Hans hustru i första giftet var Aino Liisa Haahti (död 1966) och i andra giftet Barbro. Han var bror till filologen Olav Ahlbäck.

Referenser

Noter 

Borgmästare i Finland
Landshövdingar i Finland
Födda 1900
Avlidna 1970
Män
Personer från Österbotten
Finländska ämbetsmän under 1900-talet
Nürnberg (olika betydelser)

Nürnberg kan syfta på:

 Nürnberg – en stad i förbundslandet Bayern
 Nürnberg (fartyg) – tysk lätt kryssare av Leipzig-klass 
 Nürnberg (miniserie) – kanadensisk/amerikansk miniserie från 2000
 Borggrevskapet Nürnberg – ett historiskt territorium i Franken i Tysk-romerska riket 1105–1398
 3825 Nürnberg – en asteroid i huvudbältet
Sami Rekik

Sami Daniel Rekik, även känd som SAMI och Sam-E, född 27 juni 1980 i Stockholm, är en svensk artist. Han är mest känd för att vara den ena halvan av musikgruppen Medina tillsammans med Ali Jammali sedan 2003. Rekik har även samarbetat med ett flertal artister, bland annat Anis Don Demina och Elias Abbas.

Medina gjorde Sveriges officiella VM-låt till sommarens fotbolls-VM 2015 för damer, "Marken under oss". Sami Rekik och Anis Don Demina gjorde den officiella låten till fotbolls-EM 2021, ”Flaggan i topp”.

Melodifestivalen

Melodifestivalen 2018 
Rekik skrev tillsammans med Anderz Wrethov och Hamed Pirouzpanah låten "Mitt paradis" som framfördes av Elias Abbas i Melodifestivalen 2018. Bidraget hamnade på femte plats och gick därmed inte vidare.

Melodifestivalen 2021 
Rekik debuterade som artist i Melodifestivalen 2021 tillsammans med WAHL med låten "90-talet", som de båda skrivit tillsammans med Andreas Larsson, Jesper Welander och Josefin Glenmark. Bidraget hamnade på sjätte plats och gick därmed inte vidare.

Melodifestivalen 2022 
Rekik medverkade i den fjärde deltävlingen av Melodifestivalen 2022 tillsammans med Ali Jammali med bidraget "In i dimman", som de båda skrivit tillsammans med Jimmy Thörnfeldt och Dino Medanhodzic. Bidraget gick vidare direkt till final. Rekik har tillsammans med Jammali även skrivit låten Bluffin åt Liam Cacatian Thomassen (även känd som Liamoo), som också deltar i 2022 års upplaga av tävlingen och även det bidraget har direktkvalificerat sig till finalen.

Källor 

Män
Födda 1980
Levande personer
Svenska sångare under 2000-talet
Sami
Deltagare i Melodifestivalen 2022
Sångare från Stockholm
Jim Devellano

James "Jim" ("Jimmy") Devellano, född 18 januari 1943 i Toronto i Ontario, är en kanadensisk idrottsledare och befattningshavare som är vicepresident för ishockeyorganisationen Detroit Red Wings i National Hockey League (NHL) och basebollorganisationen Detroit Tigers i Major League Baseball (MLB).

Innan han ägnade sitt yrkesliv till ishockey och den nordamerikanska professionella ishockeyligan NHL, arbetade han bland annat som dispaschör åt den kanadensiska staten. Devellano försökte att se ishockey vart han än kom i sitt arbete, både professionell och på juniornivå. I mitten av 1960-talet kom han i kontakt med St. Louis Blues och blev amatörscout åt dem. 1972 anslöt sig New York Islanders till NHL och utsåg honom till amatörscout för östra Kanada. Två år senare blev Devellano befordrad till att bli chefsscout. Han var också general manager alternativt assisterande general manager för Islanders farmarlag Fort Worth Texans och Indianapolis Checkers. Säsongen 1981–1982 var han också vicepresident för Islanders ishockeyverksamhet och chef för spelarpersonalen. Han var högst delaktig i New York Islanders lag som vann fyra raka Stanley Cup mellan 1980 och 1983, Devellano vann personligen de tre första av de fyra. Under hans ledning som chefsscout kunde Islanders drafta de framtida superstjärnorna Denis Potvin, Bryan Trottier och Mike Bossy samt tongivande spelare som Clark Gillies, John Tonelli, Ken Morrow och Brent Sutter.

1982 gick han vidare i sin karriär när han blev utsedd till general manager för Detroit Red Wings i NHL. Den positionen hade han fram till 1990 då han avancerade i hierarkin inom Red Wings och blev vicepresident för ishockeyverksamheten, vilket han fortfarande innehar, dock delade han general manager-rollen med tränaren Scotty Bowman och assisterande general managern Ken Holland mellan 1994 och 1997. I Red Wings har han vunnit ytterligare fyra Stanley Cup. I juni 2001 beslutade Red Wings dåvarande ägare Mike Ilitch, som även ägde Detroit Tigers, att göra en omstrukturering av Tigers ledningsgrupp. Ilitch utsåg Devellano till vicepresident med ansvarsområde för Tigers affärs- och marknadsföringsavdelningar.

2009 blev han och de före detta ishockeyspelarna Mark Messier och Mike Richter utsedda till att vinna Lester Patrick Trophy för sina insatser inom amerikansk ishockey och året efter blev Devellano även invald till Hockey Hall of Fame.

Sedan 2016 är han minoritetsägare i juniorishockeylaget Saginaw Spirit i Ontario Hockey League (OHL).

Referenser

Noter

Män
Födda 1943
Levande personer
Personer från Toronto
Kanadensiska statstjänstemän
Kanadensiska idrottsledare
Personer verksamma inom St. Louis Blues
Befattningshavare i New York Islanders
Stanley Cup-mästare 1980
Stanley Cup-mästare 1981
Stanley Cup-mästare 1982
Befattningshavare i Detroit Red Wings
Stanley Cup-mästare 1997
Stanley Cup-mästare 1998
Detroit Tigers
Stanley Cup-mästare 2002
Stanley Cup-mästare 2008
Vinnare av Lester Patrick Trophy
Medlemmar i Hockey Hall of Fame
Personer i Kanada under 1900-talet
Personer i Kanada under 2000-talet
Kvalspelet till Europamästerskapet i fotboll för damer 2022 (grupp D)

Kvalspelet till Europamästerskapet i fotboll för damer 2022 (grupp D) spelades från 30 augusti 2019 till februari 2021.

Tabell

Matcher

Anmärkningslista

Källor
 Officiell hemsida

Referenser

D
Esko Kulovaara

Esko Alpo Uolevi Kulovaara, född 28 augusti 1915 i Björkö, död 16 april 2009, var en finländsk ämbetsman. 

Kulovaara som var son till folkskollärare Urho Albinus Kulovaara och folkskollärare Toini Maininki, blev student 1934, avlade högre rättsexamen 1942, blev juris kandidat 1944, vicehäradshövding 1945 och juris licentiat 1948. Han blev avdelningssekreterare vid inrikesministeriet 1945, byråchef vid delegationen för krigsskadeståndsindustrin 1945, var generalsekreterare vid pris- och lönerådet 1946–1950, tillförordnad föredragande vid statsrådet 1946–1951, tillförordnad medlare i arbetstvister 1947–1949, sekreterare i statsutskottet 1949–1954, generaldirektör vid Arava 1955–1957 och landshövding i Åbo och Björneborgs län 1957–1971.

Referenser

Finländska generaldirektörer
Landshövdingar i Åbo och Björneborgs län
Födda 1915
Avlidna 2009
Män
Finländska ämbetsmän under 1900-talet
Personer från Karelen
Tiefenthal, Bad Kreuznach

Tiefenthal är en kommun och ort i Landkreis Bad Kreuznach i förbundslandet Rheinland-Pfalz i Tyskland.

Kommunen ingår i kommunalförbundet Verbandsgemeinde Bad Kreuznach tillsammans med ytterligare 12 kommuner.

Referenser 

Kommuner och städer i Landkreis Bad Kreuznach
Jorma Tuominen

Jorma Jussi Kullervo Tuominen, född 25 februari 1909 i Uleåborg, död 23 december 2002 i Tavastehus, var en finländsk fackförenings- och ämbetsman. 

Tuominen, som var son till skräddarmästare Anders Johan Tuominen och Anna Aliina Tarvainen, blev student 1928, sociologie kandidat 1936 och sociologie magister 1956. Han var sekreterare i Finska kommunalarbetareförbundet 1937–1939, i Finlands Fackföreningars Centralförbund 1939–1942, köpingsdirektör i Hyvinge 1942–1955, stadsdirektör i Jyväskylä 1955–1959 och landshövding i Tavastehus län 1959–1972.

Referenser

Personer inom finländsk fackföreningsrörelse
Landshövdingar i Finland
Födda 1909
Avlidna 2002
Män
Personer från Uleåborg
Finländska ämbetsmän under 1900-talet
Kolb Studio

Kolb studio är ett byggnadsminne i Grand Canyon Village i Arizona i USA. Det uppfördes 1900 på South Rim, direkt vid södra kanten av Grand Canyon, som bostadshus och fotoateljé av bröderna Ellsworth och Emery Kolb. Utgångspunkten för Bright Angel Trail ligger alldeles vid huset.

Kolb studio användes mellan 1904 och 1976 som bostad och fotostudio för först de två bröderna Kolb, och från 1913 för den yngre brodern Emery.

Ellsworth Kolb kom 1901 till South Rim vid Grand Canyon och arbetade först som vedhuggare och bärare på Bright Angel Lodge. Den yngre brodern anlände 1903 och bröderna köpte då en fotoateljé som var till salu i Williams. De började med att fotografera och sälja bilder av turister som red på mulåsnor ned i kanjon på Bright Angel Trail. 

De arbetade till en början som kommersiella fotografer under mycket primitiva omständigheter i ett tält bredvid Cameron Hotel, med mörkrum i en övergiven gruvgång och med svårigheter att få tag i vatten, då de ansågs konkurrera med den dominerande markägaren, järnvägsbolaget Atchison, Topeka and Santa Fe Railway och dess affärspartner Fred Harvey Company. De ingick 1904 en affärsöverenskommelse med entreprenören, sedermera politikern, Ralph Cameron, som gav dem rätt att bygga ett hus på den mark Cameron för vilken hade fått mineralrättigheter, på kanten till kanjon. Där uppförde de 1904–1905 ett souterränghus, som var kombinerat bostadshus och ateljé.

Bröderna gjorde 28 september–11 november 1911 en fotoexpedition på Coloradofloden från Green River i Wyoming till Needles i Kalifornien, vid vilken de filmade färden. Filmen visades sedan dagligen i ett auditorium i en utbyggnad av Kolb Studio som gjordes 1915. ända fram till Emery Kolbs död 1976.

Emery Kolb låg i långvarig konflikt med National Park Service efter det att Grand Canyon National Park hade bildats 1919. Nationalparksmyndigheten ville bland annat riva Kolb Studie, som inte ansågs passa ihop med den "rustika" byggnadsstil som dominerade på orten. Kolb Studio blev dock skyddat av en federal lag, varefter så småningom en överenskommelse ingicks, enligt vilken Emery Kolb skulle ha rätt att disponera huset under sin livstid, varefter det skulle övertas av National Park Service.

National Park Service övertog byggnaden efter Emery Kolbs död 1972, varefter det övergavs och lämnades att förfalla. Under 1990-talet renoverades byggnaden av Grand Canyon Association, som därefter använt den huvudsakligen som bokhandel och utställningslokal.

Bildgalleri

Källor
Yolanda Youngs: Kolb Studio på Nature, Culture and History at the Grand Canyon på Arizona State Universitys webbplats
The Kolb Brothers på Northern Arizona Universitys webbplats
Kolb Brothers: Conflict on the Canyon's Rim på National Park Services webbplats

Externa länkar
Om Kolb Studio på National Park Services webbplats

Byggnader och anläggningar i Arizona
Byggnadsminnen i USA
Grand Canyon
22/11 1963

22/11 1963, originaltitel 11/22/63, är en roman från 2011 av Stephen King. Boken handlar om Jake Epping som åker tillbaka i tiden för att försöka stoppa mordet på John F. Kennedy. Boken har släppts som tv-serie med namnet 11.22.63 på plattformen Hulu 2016.

Källor

Skönlitteratur 2011
Verk av Stephen King
Walter Tobagi

Walter Tobagi, född 18 mars 1947 i Spoleto, död 28 maj 1980 i Milano, var en italiensk journalist och författare.

Biografi
Efter gymnasiet anställdes Tobagi vid dagstidningen Avanti!; inom kort gick han dock över till Avvenire. Tobagi kom som journalist att fokusera på terrorism. Det som fångade hans intresse var Giangiacomo Feltrinellis död 1972 och mordet på Luigi Calabresi senare samma år. Nämnda år blev Tobagi anställd vid Corriere della Sera, där han gavs fria händer att undersöka de väpnade vänsterextremistiska organisationerna Röda brigaderna, Lotta Continua, Potere Operaio samt Avanguardia Operaia. 

I boken Vivere e morire da giudice a Milano skriver Tobagi om domaren Emilio Alessandrini som mördades av Prima Linea. Alessandrini hade särskilt ägnat sig åt att undersöka höger- och vänsterextremistiska grupper. Mot slutet av sitt liv granskade Tobagi radikala terrorgruppers infiltration av den italienska industrin.

Den 28 maj 1980 mördades Tobagi på Via Andrea Salaino i Milano av medlemmar ur Brigata XXVIII Marzo, anförda av Marco Barbone.

År 1990 producerades filmen Una fredda mattina di maggio om mordet på Walter Tobagi.

Källor

Noter

Italienska journalister
Italienska författare under 1900-talet
Personer från Spoleto
Personer som blivit mördade i Italien
Blyåren
Födda 1947
Avlidna 1980
Män
Personer i Italien under 1900-talet
Boos, Bad Kreuznach

Boos är en kommun och ort i Landkreis Bad Kreuznach i förbundslandet Rheinland-Pfalz i Tyskland.

Kommunen ingår i kommunalförbundet Verbandsgemeinde Rüdesheim tillsammans med ytterligare 31 kommuner.

Referenser 

Kommuner och städer i Landkreis Bad Kreuznach
Mike Piazza

Michael Joesph "Mike" Piazza, född 4 september 1968 i Norristown i Pennsylvania, är en amerikansk före detta professionell basebollspelare som spelade som catcher för Los Angeles Dodgers, Florida Marlins, New York Mets, San Diego Padres och Oakland Athletics i Major League Baseball (MLB) mellan 1992 och 2007.

Han blev draftad av Los Angeles Dodgers i 1988 års MLB-draft.

Piazza vann tio Silver Slugger Awards. Den 30 juli 2016 pensionerade New York Mets hans tröjnummer #31 och Piazza blev även invald i National Baseball Hall of Fame den 25 juli 2016.

Mellan 2016 och 2018 ägde han den italienska fotbollsklubben AC Reggiana 1919, som då spelade i Serie C.

Referenser

Externa länkar
Mike Piazza stats – Baseball-Reference.com

Män
Födda 1968
Levande personer
Personer från Norristown
Idrottare från Pennsylvania
Amerikanska basebollspelare
Amerikanska idrottare under 1900-talet
Spelare i Los Angeles Dodgers
Spelare i Florida Marlins
Spelare i New York Mets
Amerikanska idrottare under 2000-talet
Spelare i San Diego Padres
Spelare i Oakland Athletics
Medlemmar i National Baseball Hall of Fame
Dalberg, Rheinland-Pfalz

Dalberg är en kommun och ort i Landkreis Bad Kreuznach i förbundslandet Rheinland-Pfalz i Tyskland.

Kommunen ingår i kommunalförbundet Verbandsgemeinde Rüdesheim tillsammans med ytterligare 31 kommuner.

Referenser 

Kommuner och städer i Landkreis Bad Kreuznach