kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Bengt Lindqvist (keramiker)

Bengt Eskil Lindqvist, född 14 oktober 1909 i Göteborgs Karl Johans församling, Göteborg, död 29 oktober 1983 i Ödsmåls församling, Göteborgs och Bohus län
, var en svensk konstnär och keramiker.

Biografi 
Lindqvist var verksam i Apleröd, Ödsmåls församling, där han 1939 startade upp "Keramiken i Ödsmål", en keramikverkstad och ateljé. Tillsammans med sin hustru Ann-Sofie hade han under många år en mångsidig produktion av såväl reliefer, keramikfigurer och utsmyckningsuppdrag som enklare bruksföremål, ofta med västkustmotiv. Keramik-relieferna hade sitt uppsving under 1960-talet, och de enklare föremålen blev populära souvernirer "välkända för tusentals sommargäster i Bohuslän" enligt en utställningsannons 1959.

Verk (urval)
 Keramiktavlan "Pelikan" i Ödsmåls kyrka.
 Keramiktavla föreställande Jesu nedtagande från korset i Buråskyrkan, Göteborg.

Familj 
Bengt Lindqvist var gift med Göteborgskoloristen Anne-Sofie Lindqvist född Edberg. De är föräldrar till Eva Lindqvist Wijk som tog över keramikverkstaden på 1980-talet samt morföräldrar till silversmeden Emelie Wijk.

Bengt Lindqvist är begravd på Ödsmåls gamla kyrkogård.

Externa länkar 
 *

Noter 

Födda 1909
Avlidna 1983
Män
Svenska keramiker
Svenska konsthantverkare under 1900-talet
Tau Cygni

Tau Cygni, (τ Cygni, förkortat Tau Cyg, τ Cyg), som är stjärnans Bayer-beteckning, är en dubbelstjärna i den mellersta delen av stjärnbilden Svanen. Den har en genomsnittlig skenbar magnitud på +3,80 och är synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallaxmätningar i Hipparcos-uppdraget på ca 49,2 mas beräknas den befinna sig på ca 68 ljusårs (21 parsek) avstånd från solen.

Egenskaper
Primärstjärnan Tau Cygni A är en gul till vit underjättestjärna av spektralklass F2 IV. Den har en massa som är omkring 70 procent större än solens massa, en radie som är ca 2,5 gånger större än solens och utsänder ca 11 gånger mera energi än solen från dess fotosfär vid en effektiv temperatur på ca 6 600 K.

Tau Cygni, eller 65 Cygni, är en pulserande variabel av Delta Scuti-typ (DSCT). Den varierar mellan skenbar magnitud +3,65 och 3,75 utan fastställd periodicitet.

Följeslagaren Tau Cygni B av 6:e magnituden, är en gul stjärna i huvudserien av spektralklass G0 V, som liknar solen i storlek, yttemperatur och ljusstyrka.

Se även 
 Variabla stjärnor

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/taucygni
 http://stars.astro.illinois.edu/sow/taucyg.html

Stjärnbilden Svanen
Bayerobjekt
HR-objekt
Flamsteedobjekt 
Dubbelstjärnor
Gul-vita underjättar
Delta Scuti-variabler
HD-objekt
Ypsilon Cygni

Ypsilon Cygni, (υ Cygni, förkortat Ypsilon Cyg, υ Cyg), som är stjärnans Bayer-beteckning, är en ensam stjärna i den mellersta delen av stjärnbilden Svanen. Den har en genomsnittlig skenbar magnitud på +4,43 och är synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallaxmätningar i Hipparcos-uppdraget på ca 5,1 mas beräknas den befinna sig på ca 640 ljusårs (200 parsek) avstånd från solen.

Egenskaper
Ypsilon Cygni är en blå till vit stjärna i huvudserien av spektralklass B2 Vne, där e-suffixet anger att den är en Be-stjärna, vilket betyder att den är en snabbt roterande stjärna omgiven av en cirkulär gasskiva. Den har en hög projicerad rotationshastighet på ca 230 km/s, vilken orsakar det suddiga utseendet hos dess spektrallinjer som anges av n-suffixet. Gasskivans emissionsregion har en radie av 0,20 ± 0,04 AE. Stjärnan har en massa som är drygt 9 gånger solens massa, en radie som är ca 4,7 gånger större än solens och utsänder ca 7 300 gånger mera energi än solen från dess fotosfär vid en effektiv temperatur på ca 22 000 K. Den snabba rotationen ger stjärnan en något tillplattad form med en ekvatorialradie som är 18 procent större än polarradien.

Ypsilon Cygni, eller 66 Cygni, är en eruptiv variabel av Gamma Cassiopeiae-typ (GCAS). Den varierar i skenbar magnitud 4,14 - 4,50. Stjärnans variationer i ljusstyrka, inklusive kortvariga icke-radiella pulsationer med perioder av 2,95 och 2,6 per dag uppträder tillsammans med slumpmässiga utbrott som uppstår en gång per några år. De senare kan vara kopplade till perioder med massförlust.

Det finns misstanke om att Ypsilon Cygni är en spektroskopisk dubbelstjärna, men ingen följeslagare har kunnat observeras via speckleinterferometri. Mätvariationer i radiell hastighet kan orsakas av en följeslagare med en omloppstid på ca 11,4 år.

Se även 
 Variabel stjärna

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/upsiloncygni

Stjärnbilden Svanen
Bayerobjekt
HR-objekt
Flamsteedobjekt 
Be-stjärnor
Huvudseriestjärnor klass B
Gamma Cassiopeiae-variabler
HD-objekt
Kepler-90

Kepler-90 eller KOI-351 är en stjärna i stjärnbilden Draken med ett solsystem med 8 bekräftade planeter. 

Stjärnan har en planetkonfiguration liknande solens. Närmast Kepler-90 finns sex mindre planeter; Kepler-90b, Kepler-90c, Kepler-90i, Kepler-90d, Kepler-90e och Kepler-90f. Utanför dessa finns två större planeter; Kepler-90g och Kepler-90h. Kepler-90i är den senast upptäckta planeten, och hittades 14 december 2017 med hjälp av ett maskininlärande system från Google som är integrerat i Nasas Keplerteleskop.

Kepler-90 finns mer än 2 500 ljusår från jorden.

Referenser

Noter 

Huvudseriestjärnor klass G
Solsystem
Kepler-90
Stjärnbilden Draken
Keplerstjärnor
Daniel Stahl

Daniel Stahl, född 1645 i Stockholm, död okänt år, var en svensk målare, tecknare och grafiker.

Han var son till kantorn vid tyska kyrkan Mathias Stahl och Agata Goltsigeroot. Stahl studerade konst för David Klöcker Ehrenstrahl i Stockholm omkring 1672 och var efter sin utbildning Ehrenstrahls medhjälpare och ritlärare i Stockholm fram till 1690 innan han flyttade till Jönköping. Om Stahls insats som målare finns få uppgifter men man vet att Ehrenstrahl rekommenderade hans arbete till Eric Dahlberg som 1690 sökte en målare. Han anställdes 1686 som ritare vid Antikvitetskollegiet men efterträddes redan följande år av Ulf Christofersson. Hans uppgift vid Antikvitetskollegiet var att kopiera runstenar och av handlingar framgår att han även renritat utkast tecknade av Petrus Helgonius samt att han medföljde som tecknare på Johan Hadorphs Upplandsresa 1686.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 238, Allhems Förlag, Malmö. 

Svenska konstnärer under 1600-talet
Födda 1645
Avlidna okänt år
Män
Konstnärer från Stockholm
Gunnar Stjernberg

Karl Gunnar Stjernberg, född 31 mars 1903 i Films församling, Uppsala län, död 3 december 1988 i Åkersberga, var en svensk målarmästare och konstmålare

Han var son till dragonen Erik Stjernberg och Johanna Styfberg och från 1940 gift med Stella Adèle Bergström. Stjernberg utbildade sig till yrkesmålare 1919–1924 och studerade samtidigt konst för Bruno Liljefors 1917–1925. Separat ställde han ut ett par gånger i Sigtuna och han medverkade i samlingsutställningar arrangerade av Uplands konstförening och Österbybruks Folkets hus. Hans konst består av stilleben, porträtt och landskapsskildringar från Upplandskusten och Norrland.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 267-268, Allhems Förlag, Malmö. 

Svenska målare under 1900-talet
Födda 1903
Avlidna 1988
Män
Personer från Films socken
Rho Capricorni

Rho Capricorni (ρ Capricorni, förkortat Rho Cap, ρ Cap) som är stjärnans Bayerbeteckning, är en dubbelstjärna belägen i den västra delen av stjärnbilden Stenbocken och kallas ibland Bos, som betyder koen på latin. Den har en kombinerad skenbar magnitud på 4,78 och är synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 33,0 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd av ca 99 ljusår (ca 30 parsek) från solen.

Egenskaper	
Primarstjärnan, Rho Capricorni A är en gulvit stjärna i huvudserien av spektralklass F2 IV. Den har en massa som är ca 50 procent större än solens massa, en radie som är ca 1,3 gånger större än solens och utsänder från dess fotosfär ca 9 gånger mera energi än solen vid en effektiv temperatur på ca 6 910 K.

Stjärnparet kretsar kring varandra med en period på 278 år och en excentricitet på 0,91. Följeslagaren, Rho Capricorni B, är en stjärna i huvudserien av spektraltyp G1 och har en skenbar magnitud på 6,88. De rör sig inom den tunna skivan av Vintergatan och befann sig närmast solen för 1,6 miljoner år sedan och då på ett avstånd av ca 12,5 ljusår.

Källor

Referenser

Externa länkar	
 https://www.universeguide.com/star/rhocapricorni

	
Stjärnbilden Stenbocken
Bayerobjekt
Gul-vita underjättar
Flamsteedobjekt
HD-objekt
HR-objekt
Södra hällarna

Södra hällarna är ett naturreservat på Gotland som ligger precis söder om Visby. Tidigare var det ett militärt skjutfält.

Reservatet 
Södra hällarna är ett av två naturreservat, som förvaltas av Region Gotland (det andra är Galgberget).

Galleri

Referenser

Externa länkar 

 Region Gotlands sida om Södra hällarna
 Region Gotlands sida med beslut om Södra hällarna

Naturreservat i Gotlands län
Naturskyddsområden bildade 2013
Alajoki (Ilmola)

Alajoki är en odlingsslätt omkring Kyro älv i kommunerna Ilmola och Seinäjoki i landskapet Österbotten i västra Finland. Den består av gammal myrmark som uttorkades i sekelskiftet 1800 och förvandlades sedan till åkermark med hjälp av svedjebruk och genom att sprida ut lera på torvförekomster. På 1900-talet var Alajoki berömd för sina våröversvämningar. Åkrarna är bäst lämpade för odling av vall och fodersäd, vilket har främjat boskapsskötseln i trakten.

År 1995 blev Alajoki ett av Finlands nationellt värdefulla landskapsområden.

Alajokis odlingsslätt är upp till fem kilometer bred och omfattar cirka 8 000 hektar. I sydväst består den av byarna Röyskölä, Fossila, Nikkola och Pirilä norr om Ilmolas centrum. I västra och norra delen av Alajoki ligger byarna Harjunmäki, Könni och Munakka. Södra gränsen av Alajokiområdet  bildas av Sydbottenbanan och väg 67 från Seinäjoki till Kaskö. Östra delen av Alajoki ligger norr om Seinäjoki stadscentrum där älven Seinäjoki möter Kyro älv.

Referenser 

Slätter i Södra Österbotten
Kyro älvs avrinningsområde
Ilmola
Seinäjoki
Sigma Capricorni

Sigma Capricorni (σ Capricorni, förkortat Sigma Cap, σ Cap) som är stjärnans Bayerbeteckning, är en ensam stjärna belägen i den västra delen av stjärnbilden Stenbocken och kallas ibland Bos, som betyder koen på latin. Den har en skenbar magnitud på 5,31 och är svagt synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 2,9 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd av ca 1 100 ljusår (ca 340 parsek) från solen.

Egenskaper	
Sigma Capricorni är en orange till röd jättestjärna av spektralklass K2 III. Den har en massa som är ca 6,3 gånger större än solens massa, en radie som är ca 54 gånger större än solens och utsänder från dess fotosfär ca 1 560 gånger mera energi än solen vid en effektiv temperatur på ca 4 350 K.

Källor

Referenser

Externa länkar	
 https://www.universeguide.com/star/sigmacapricorni

	
Stjärnbilden Stenbocken
Bayerobjekt
Orangea jättar
Flamsteedobjekt
HD-objekt
HR-objekt
Jane Austen in Manhattan

Jane Austen in Manhattan är en brittisk-amerikansk romantisk dramafilm från 1980 i regi av James Ivory. Filmen blev Anne Baxters sista och Sean Youngs debut.

Handling 
Rivaliserande scenbolag vill sätta upp den enda kompletta Jane Austen-pjäsen, den fiktiva "Sir Charles Grandison", som nyligen upptäckts.

Rollista i urval 
Anne Baxter - Lilliana Zorska
Robert Powell - Pierre
Michael Wager - George Midash
Tim Choate - Jamie
John Guerrasio - Gregory
Katrina Hodiak - Katya
Kurt Johnson - Victor Charlton
Philip Lenkowsky - Fritz
Charles McCaughan - Billie
Nancy New - Jenny
Sean Young - Ariadne Charlton
Iman - Sufi Leader

Externa länkar 

Filmer 1980
Engelskspråkiga filmer
Brittiska dramafilmer
Amerikanska dramafilmer
Filmer i regi av James Ivory
Toni Servillo

Toni Servillo, född 25 januari 1959 i Afragola, är en italiensk skådespelare och teaterregissör. Han växte upp i en teaterfamilj och formerades av 1970-talets vänsterpolitiska teatermiljö. Han filmdebuterade 1992 men fortsatte att betrakta teatern som sin huvudsakliga verksamhet. I början av 2000-talet inledde han ett samarbete med filmregissören Paolo Sorrentino, som han har gjort ett flertal högprofilerade huvudroller för.

Servillo har tilldelats David di Donatello för bästa manliga huvudroll fyra gånger: 2005 för Sorrentinos Le conseguenze dell'amore, 2008 för Andrea Molaiolis La ragazza del lago, 2009 för Sorrentinos Il divo och 2014 för Sorrentinos Den stora skönheten. Han tilldelades även Nastri d'Argento i samma kategori för La ragazza del lago, Il divo och Den stora skönheten, och Europeiska filmpriset 2008 för både Il divo och Gomorra och 2013 för Den stora skönheten.

Filmografi
 Morte di un matematico napoletano, regi Mario Martone (1992)
 Rasoi, regi Mario Martone (1993)
 "La salita" i I vesuviani, regi Mario Martone (1997)
 Teatro di guerra, regi Mario Martone (1998)
 Come un eroe del novecento, regi Francesco Saponaro (2001) – kortfilm
 L'uomo in più, regi Paolo Sorrentino (2001)
 Luna rossa, regi Antonio Capuano (2001)
 Le conseguenze dell'amore, regi Paolo Sorrentino (2004)
 Notte senza fine, regi Elisabetta Sgarbi (2004)
 Incidenti, berättarröst, regi Miloje Popovic, Alos Ramon Sanchez och Toni Trupia (2005)
 Sabato, domenica e lunedì, regi Paolo Sorrentino - TV-film (2005)
 La ragazza del lago, regi Andrea Molaioli (2007)
 Lascia perdere, Johnny!, regi Fabrizio Bentivoglio (2007)
 Gomorra, regi Matteo Garrone (2008)
 Il divo, regi Paolo Sorrentino (2008)
 Gorbaciof, regi Stefano Incerti (2010)
 Noi credevamo, regi Mario Martone (2010)
 Una vita tranquilla, regi Claudio Cupellini (2010)
 Un balcon sur la mer, regi Nicole Garcia (2010)
 Il gioiellino, regi Andrea Molaioli (2011)
 È stato il figlio, regi Daniele Ciprì (2012)
 I alli thalassa, regi Theo Angelopoulos (2011) – ofullbordad
 Bella addormentata, regi Marco Bellocchio (2012)
 Viva la libertà, regi Roberto Andò (2013)
 Den stora skönheten (La grande bellezza), regi Paolo Sorrentino (2013)
 Le confessioni, regi Roberto Andò (2016)
 Lasciati andare, regi Francesco Amato (2017)
 La ragazza nella nebbia, regi Donato Carrisi (2017)
 Loro, regi Paolo Sorrentino (2018)

Källor

Externa länkar
 Officiell hemsida 

 

Födda 1959
Italienska scenskådespelare
Italienska skådespelare under 1900-talet
Italienska skådespelare under 2000-talet
Italienska teaterregissörer
Levande personer
Personer från provinsen Napoli
Män
Förnuft och känsla (1971)

För romanen som denna TV-serie baserar sig på; se Förnuft och känsla.

Förnuft och känsla (eng: Sense and Sensibility) är en brittisk miniserie från 1971. Serien är baserad på Jane Austens roman med samma namn publicerad 1811. I huvudrollerna ses bland andra Joanna David som Elinor, Robin Ellis som Edward Ferrars, Clive Francis som Willoughby och Patricia Routledge som Mrs Jennings.

Rollista i urval 

Michael Aldridge - Sir John Middleton
Sheila Ballantine - Lady Middleton
Esme Church - Mary
Joanna David - Elinor Dashwood
Isabel Dean - Mrs. Dashwood
Robin Ellis - Edward Ferrars
Clive Francis - John Willoughby
Ciaran Madden - Marianne Dashwood
Richard Owens - Överste Brandon
Patricia Routledge - Mrs. Jennings
Jo Kendall - Charlotte Palmer
Peter Laird - Rodgers
David Strong - Palmer
David Belcher - Robert Ferrars
Frances Cuka - Lucy Steele
Mischa De La Motte - Master of Ceremonies 
Kay Gallie - Fanny Dashwood
Milton Johns - John Dashwood
Maggie Jones - Nancy Steele
Clifford Parrish - Doktor Harris

Externa länkar 

Brittiska miniserier från 1970-talet
Jane Austen-filmatiseringar
TV-serier baserade på böcker
1810-talet på film
TV-seriestarter 1971
Brittiska dramaserier
Vulkan (API)

Vulkan är en specifikation som definierar en API för tillgång till grafikkort i en dator. Den är främst riktad åt 3D-grafik och beräkningar som körs på grafikkortet och är en öppen standard, precis som OpenGL.

Vulkan blev först annoserad på Game Developers Conference 2015 av organisationen Khronos Group.

Se även 
 OpenGL
 DirectX

Referenser 

Programutveckling
Datorgrafik
Jack Gustavsson

Jack Georg Gustavsson, född 14 februari 1945, är en svensk uppfinnare och företagare.

Jack Gustavsson grundade på 1960-talet Cesium AB, ett innovations- och produktionsbolag i Katrineholm. År 1979 uppfann han en säkerhetsbindning för slalomskidor.  Företaget har bland annat arbetat med produkter inom vindkraft och materialutveckling. Cesium har under senare år framför allt utvecklat och tillverkat säkra valv, dörrar och förråd för förvaring av explosiva varor, vapen och stöldbegärligt gods.

Jack Gustavssons far grundade under tidigt 1900-tal Katrineholms Cementgjuteri AB, som framför allt tillverkade betongrör. Företaget ärvdes av Jack Gustavsson 1985 och omorganiserades 1986 till KC-gruppen (inklusive betongelementtillverkaren KC Betong AB) med vd:n Alf Rytter (född 1949) som delägare. År 2008 sålde delägarna Gustavsson och Rytter företaget till Finja betong.

Källor

Noter

Svenska uppfinnare under 1900-talet
Födda 1945
Levande personer
Män
Årbybåten

Årbybåten är kvarlevorna efter en fyra meter lång roddbåt som påträffades 1938 i en vikingatida båtgrav. Graven är belägen på land i Årby nära Uppsala och fynden är daterade till cirka 850-950 efter Kristus. I båten låg en kvinna begraven tillsammans med sin häst och hund. År 2002 fanns båten, hästen och hunden utställda i Historiska Museet i Stockholm. Dock saknades väsentligt med information om det sensationella fyndet på utställningens skyltar. Minst ett par rekonstruktioner har gjorts av båten; en av dessa är Ottar från 1998.

Se även 
 Lista över svenska vrak
 Sverige under vikingatiden

Källor
Vrak & skeppsfynd i Sveriges inland 

Fornfynd i Sverige
Fornfynd från vikingatiden
Fartyg utställda i museum
Fartyg under vikingatiden
Roddbåtar
Klinkbyggda båtar
Krakhultabäckens naturreservat

Krakhultabäcken är ett naturreservat i Jönköpings kommun i Småland.

Reservatet är skyddat sedan 2013 och är 9 hektar stort. Området ligger 10 km sydväst om Mulseryds kyrka.

Krakhultabäcken mynnar ut i Nissan och utgör en viktig reproduktionslokal för öringen. Andra fiskarter såsom lake, elritsa, gädda, bäcknejonöga och bergsimpa har också noterats i området. Kring bäcken utgörs skogen av barrblandskog med inslag av lövträd.

Naturreservatet är en del i stiftsreservatet Spaafors. Där finns vandringsleder i omgivande skogar och utmed Nissan. Spaafors är en kulturhistorisk gammal bygd i ett varierat och kuperat landskap.

Källor
Länsstyrelsen i Jönköpings län

Naturreservat i Jönköpings kommun
Naturskyddsområden bildade 2013
Tunabåten

Tunabåten hittades i en båtgrav på ett större gravfält i Tuna, Badelunda socken i Västmanland. Den upptäcktes i början av 1950-talet inne på en privat villatomt. Detta var en av åtta båtgravar i samma område och i dessa låg endast kvinnor, medan männen fått enklare gravsättningar. I Tunabåtens grav låg en kvinna som sannolikt varit både rik och mäktig under sin levnad i slutet av 700-talet. I graven hade hon fått med sig guld och sin sierskastav, ett halsband med pärlor och arabiska mynt, arm-, hals- och fingerringar. Där fanns även brons, glas, spännbucklor och rester av ett ylletyg. Båten var sex till sju meter lång och konstruerad som en stockbåt med förhöjd bordläggning.

Båtgraven fick en arkeologisk utgrävning 1952-53 av Erik Nylén, Harald Åkerlund och Bengt Schönbäck och den vendeltida Tunabåten har konserverats och finns nu i Västmanlands läns museum. Ett smycke finns förvarat i Guldrummet, Historiska museet i Stockholm. En rekonstruktion som heter Smia gjordes av båten år 2000.

Se även 
 Lista över svenska vrak
 Sverige under vendeltiden
 Tuna i Badelundas gravfält

Referenser 
 Vrak & skeppsfynd i Sveriges inland 

Fornfynd i Sverige
Fartyg utställda i museum
Roddbåtar
Thérèse (opera)

Thérèse är en fransk opera (drame musical) i två akter med musik av Jules Massenet och libretto av Jules Claretie.

Historia
Librettisten Claretic hade försett Massenet med texten till La Navarraise 1892. Massenet vinnlade sig att försöka återskapa atmosfären från den franska revolutionen och komponerade en känsla av höst och natur till akt I och sommar till början av akt II. Delar av kärleksmusiken skrev han som en menuett som ackompanjerades av en cembalo bakom scenen. Operan hade premiär den 7 februari 1907 på Opéra de Monte-Carlo och uppfördes på Covent Garden-operan i London den 22 maj 1919.

Personer
Thérèse (mezzosopran)
Armand de Clerval (tenor)
Morel (baryton)
André Thorel (bas)
Stadsfullmäktige (baryton)
En officer (tenor)

Handling
Girondisten Thorel skyddar sin gamle vän markisen de Clervals egendom medan denne har flytt landet. Markisen återvänder för att först och främst se till sitt hus men även för att han är förälskad i Thorels hustru Thérèse. Hans känslor är besvarade men när girondisternas makt bryts och Thorel förs till avrättningen inser hon att hennes plats är hos sin make. Genom att ropa "Leve konungen!" beseglas hennes öde och markisen kan fly.

Källor

Verk av Jules Massenet
Franskspråkiga operor
Musikåret 1907
Teateråret 1907
Kultur i Paris
Franska operor
Sankt Drottensgatan

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoline",
  "properties": {
    "stroke": "#DD0000",
    "stroke-width": 3
  },
  "ids":"Q41234877"
 }
Sankt Drottensgatan är en gata i Visby innerstad som går mellan Södra kyrkogatan och Sankt Hansgatan i nord-västlig riktning. Namnet kan härledas till 1850-talet och kommer från den närliggande Drottens kyrkoruin. Det tidigare namnet var Elefantgatan efter Gabriel Elephant.

Historik 
Gatunätet i Visby innerstad har bevarats med i stort sett samma utseende sedan medeltiden. Sankt Drottensgatan breddades i samband med saneringen av kvarteret Nunnan i mitten av 1930-talet. Gatans mynning vid Stora torget nästan fördubblades i bredd och även en magasinbyggnad som låg längs kvarteret Novisen revs. Genom detta har Sankt Drottensgatan förändrats från att ha varit en smal gränd till det utseende den har idag.

Byggnader (urval) 
 Drottens kyrkoruin
 Kapitelhuset
 Häggska huset
 Engeströmska huset

Bilder

Källor

Externa länkar

Undersökning om de tillvaratagna skeletten (stenålder) från Sankt Drottensgatan 1924

Gator i Visby
Kapital (roman)

Kapital är en roman från 2003 av den norske författaren Stig Sæterbakken.

Handling
Den misslyckade butikshandlaren Konrad Ofting står åtalad för bokföringsbrott och mordbrand efter att ha bränt ned sin butik. Han vet att han kommer förlora, och använder rättegången till att skälla ut den moderna världen i allmänhet och det norska näringslivet i synnerhet, som han anser utgörs av betydligt värre brottslingar än han själv.

Mottagande
Aftenpostens Hans H. Skei skrev: "Stig Sæterbakken har inte skrivit någon stor och betydande roman med detta, men han har till stor del lyckats med det han tycks ha tagit sig för."

Källor

Externa länkar
 Bokens presentation hos det norska förlaget 

Norskspråkig skönlitteratur
Romaner av Stig Sæterbakken
Skönlitteratur 2003
Syskongatan

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoline",
  "properties": {
    "stroke": "#DD0000",
    "stroke-width": 3
  },
  "ids":"Q41508748"
 }Syskongatan är en cirka 100 meter lång gata i Visby innerstad som går mellan Sankt Hansgatan och Sankt Drottensgatan i en östlig riktning.

Historik 
Under 1700-talet kallades gatan Robberts backa efter Petter Robbert som hade ett trähus på nuvarande Syskongatan 2. Namnet kommer från kyrkorna Drotten och Sankt Lars som ligger på var sin sida om gatan och som enligt sägen kallas syskonkyrkorna. Denna gamla folksägen återfinnas även bland i England och berättar om två rika systrar som var oeniga och inte trivdes i samma kyrka utan lät därför bygga var sin.

Fastigheten Sankt Lars 3 är ett byggnadsminne som i norr gränsar mot Syskongatan och i öster mot Nunnegränd. Under medeltiden var fastigheten Sankt Lars kyrkogård. Visby stad köpte fastigheten 1913 i avsikt att frilägga Sankt Lars ruin men behöll ett trähus från 1600-talet som nyttjades som taxistation och en trolig smedja från slutet av 1700-talet. Byggnaderna är sammanbyggda och fick sitt nuvarande utseende kring 1833.

Byggnader (urval) 
 Drottens kyrkoruin
 Sankt Lars kyrkoruin

Källor

Externa länkar

Gator i Visby