kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
RK Zamet

Rukometni klub Zamet (RK Zamet) är en handbollsklubb från Rijeka i Kroatien, bildad 1957.

Spelare i urval 
  Nikola Blažičko (1994–2000, 2002–2004)
  Mirza Džomba (–1997)
  Jakov Gojun
  Valter Matošević (–1995 och 1996–1999, även tränare)
  Alvaro Načinović (1983–1991, 1992–1993, 1998–1999)
  Zlatko Saračević (2002–2003, även tränare 2003–2004)
  Irfan Smajlagić (1995–?)
  Renato Sulić (1995–1998, 1999–2001, 2020–)

Externa länkar 
 

Handbollsklubbar i Kroatien
Sportklubbar bildade 1957
Rijeka
Hilding Tydén

Carl Hilding Tydén, född den 4 januari 1904 i Stockholm, död den 19 juli 1976 i Sundsvall, var en svensk ingenjör. Han var sonson till Eugène Tydén.

Tydén avlade studentexamen 1922 och avgångsexamen från Kungliga tekniska högskolan 1926. Han promoverades till teknologie doktor 1942. Tydén var anställd vid Ingenjörsvetenskapsakademiens kolningslaboratorium 1939–1941. Han övergick till Svenska Cellulosaaktiebolaget 1942, där han var laboratoriechef vid Svartviks sulfitfabrik 1942–1945 och chef för forskningslaboratoriet (knutet till Östrand) i Kubikenborg från 1945. Tydén vilar i sin familjegrav på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Källor 

 
 
 
 Tydén, Carl Hilding på SvenskaGravar.se

Svenska cellulosaingenjörer
Svenska ingenjörer under 1900-talet
Ingenjörer från Stockholm
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1904
Avlidna 1976
Män
Utanverken

Utanverken är ett villaområde i norra delen av Kristianstad. Namnet härstammar och har anknytning till den tid då staden var fästning och var omgivet av kanaler. Bebyggelsen uppfördes 1922 och är av riksintresse för kulturmiljövård på grund av den arkitektoniska byggnadsmiljön. Själva befästningsområdet har anor från 1700-talet. Strukturen är det största och mest välbevarade från Kristianstads tid som fästningsstad då många av stadens tidigare kanaler och strukturer kulverterats eller byggts bort vid stadens expansion.

Villaområdet är väl genomarbetat med karaktärsfulla hus och tomterna är utplacerade med trädgårdar som sluttar i väster och söder ner mot den inre kanalen på den gamla fästningsvallen. Husen och trädgårdarna längs Norra Vallvägen följer fästningsvallens skarpa krökar vilket skapar en speciell karaktär för området. Kanalen i området har i sin tur sitt tillflöde från Råbelövskanalen som för med sig vatten från Råbelövssjön samt dagvatten från centrum.

Källor

Externa länkar 
 Utanverken - en oas mitt i staden Läst 28 april 2022.

Kristianstad
Salomos dom (Giorgione)

Salomos dom () är en oljemålning av den italienske renässanskonstnären Giorgione. Den målades omkring 1505 och ingår sedan 1795 i Uffiziernas samlingar i Florens.

Salomos dom är en episod i Första Kungaboken (2:16–28) i Gamla testamentet där det berättas om två prostituerade som båda hävdade att de var mor till samma barn. Salomo, känd för sin vishet, befallde då att ett svärd skulle hämtas för att hugga barnet i två delar och ge kvinnorna hälften var. Den ena kvinnan brast då i gråt och vädjade till Salomo att hellre låta den andra kvinna få barnet. Då förstod Salomo vem den riktige modern var och lät henne behålla barnet. 

Bilden är tredelad. I förgrunden ses Salomo på sin tron omgiven av hovdignitärer och de två kvinnorna som båda gjorde anspråk på barnet. Bakomliggande landskap, som upptar mer än halva bilden, delas av en träddunge. 

Giorgione har alltid ansetts vara en av renässansens största konstnärer, och en vars inflytande på följande generationer av målare var betydande. Trots all hans berömmelse är mycket lite känt om hans korta liv; han dog i pesten 1510. Han studerade till en början hos Giovanni Bellini och såväl Tizian som Sebastiano del Piombo tros ha tjänstgjort som elever i hans verkstad och slutfört ett antal av Giorgiones verk efter hans död. Flera verk har tillskrivits Giorgione, men det är endast ett fåtal målningar som med säkerhet kan attribueras den venetianske mästaren. Salomos dom och den ungefär samtidigt utförda pendangen, Moses eldprov (också utställd på Uffizierna), brukar anses vara tidiga verk av Giorgione.

Källor 
Uffiziernas webbplats
Web Gallery of Art
Google Arts & Culture

Målningar av Giorgione
Målningar från 1500-talet
Målningar i Uffizierna
Målningar med motiv från Gamla testamentet
Kulturella återgivningar av Salomo
Étienne Balibar

Étienne Balibar (), född 23 april 1942 i Avallon, är en fransk filosof och marxistisk teoretiker. Han är professor vid Kingston University; tidigare var han professor vid Université Paris-Nanterre och vid University of California i Irvine. Étienne Balibar är far till skådespelerskan Jeanne Balibar.

Biografi
Balibar studerade vid École normale supérieure, där han var en av Louis Althussers elever. År 1961 gick han med i Franska kommunistpartiet, men han uteslöts år 1981 efter att ha kritiserat partiets syn på invandring. Balibar avlade 1987 doktorsexamen i filosofi vid Katholieke Universiteit Nijmegen i Nederländerna och genomförde sin habilitation vid Université Paris I 1993. Han utnämndes till professor vid Université Paris-Nanterre 1994 och vid University of California i Irvine 2002.

Såväl Balibar som Althusser företräder den teoretiska antihumanismen, vilken de menar utgör grunden i den mogne Marx filosofi. De menar att det är historien som skapar människan – inte tvärtom.

Bibliografi (urval)
 1968 – Lire le Capital (tillsammans med Louis Althusser)

 1976 – Sur la Dictature du proletariat
 1988 – Race, nation, classe: les identités ambigues (tillsammans med Immanuel Wallerstein)
 1991 – Ecrits pour Althusser
 1992 – Les frontières de la démocratie
 1993 – La philosophie de Marx
 1997 – La crainte des masses
 2001 – Nous, citoyens d'Europe?: Les Frontières, l'État, le peuple

 2010 – La proposition de l'égaliberté: essais politiques, 1989–2009
 2016 – Des Universels. Essais et conférences

Källor

Noter

Externa länkar

Födda 1942
Levande personer
Män
Personer från Avallon
Franska professorer
Franska filosofer under 1900-talet
Franska filosofer under 2000-talet
Franska marxistiska teoretiker
Franska kommunister
Alumner från École normale supérieure
Personer verksamma vid Paris universitet
Franska marxister
Franska maoister
Instruction-level parallelism

Instruction-level parallelism (ILP) är när en sekvens av instruktioner exekveras samtidigt eller parallellt i ett datorprogram. ILP refererar till det genomsnittliga antalet instruktioner som körs per steg i den parallella exekveringen.


Beskrivning 
ILP ska ej förväxlas med samtidighet (engelska: concurrency) som hanterar flera processorkärnor. I stället arbetar ILP med en enskild tråd för att exekvera en process. För samtidighet så körs flera trådar per processorkärna särskilda från varandra, och om det finns tillräckligt många kärnor, en kärna per tråd.

Det finns två typer av instruction-level parallelism: för maskinvara och för programvara. För maskinvaran så sker det parallella arbetet dynamiskt, medan det för programvaran sker statiskt. Dynamiskt innebär att processorn bestämmer vilka instruktioner som ska hanteras parallellt under körtiden, och statiskt innebär att kompilatorn avgör detta. Exempelvis så kör Pentium dynamisk exekvering, medan Itanium kör statisk exekvering.

Exempel 
Observera följande program:e = a + b
f = c + d
m = e * fOperationen på rad 3 är beroende av svaren i operation 1 och 2, så den kan inte beräknas förrän de två är klara. Däremot är operation 1 och 2 inte beroende av någon annan beräkning, vilket medför att de kan räknas ut samtidigt. Om vi antar att varje beräkning tar en tidsenhet, så kommer vi då ha ett program som tar två tidsenheter att köra hela. Resultatet av detta blir då en ILP på 3/2.

Se även 

 Memory-level parallelism

Referenser 

Datorteknik
Folke Tydén

Folke Tydén, född den 26 september 1889 i Ljungs församling, Östergötlands län, död den 14 januari 1974 i Halmstad, var en svensk filolog och skolman.

Tydén avlade studentexamen i Linköping 1907 och var extra ordinarie tjänsteman i riksgäldskontoret 1907–1910. Han avlade filosofisk ämbetsexamen 1913 vid Uppsala universitet och filosofie licentiatexamen där 1917 samt promoverades till filosofie doktor där 1924. Tydén gjorde studieresor till Tyskland 1912, 1927, 1929 och 1930, till England 1924, 1932, 1933, 1934 och 1935, till Belgien och Frankrike 1925, till Danmark 1926, till Norge 1928 och 1936, till Italien och Österrike 1931, till Schweiz 1936 samt till Nederländerna 1939. Han var vikarierade lärare vid Uppsala enskilda läroverk och privatgymnasium 1916–1917, timlärare vid Uppsala folkskoleseminarium 1919–1924 och vikarierande lektor där 1924–1925 samt föreståndare för landsmålsarkivet i Uppsala 1921–1922. Tydén blev, efter provår 1924–1925, adjunkt vid högre allmänna läroverket i Härnösand 1926 och lektor i modersmålet och tyska vid högre  allmänna läroverket i Halmstad samma år. Han publicerade Vokalerna u och o i gammal kort stavelse i uppsvenska och mellansvenska folkmål (gradualavhandling 1924) samt språkvetenskapliga och pedagogiska uppsatser. Tydén blev riddare av Nordstjärneorden 1942. Han vilar på Välluvs kyrkogård utanför Helsingborg.

Källor 

 
 Folke Tydén på Gravar.se

Svenska lektorer
Riddare av Nordstjärneorden
Svenska filologer under 1900-talet
Svenska lärare under 1900-talet
Personer från Ljungs socken, Östergötland
Födda 1889
Avlidna 1974
Män
Minnesmärket i Lund över koncentrationslägrens offer

Minnesmärket i Lund över koncentrationslägrens offer.  På Norra Kyrkogården i Lund (västra linjen) står ett minnesmärke över de 26 polska flyktingar som kom till Sverige från de nazistiska koncentrationslägren i Tyskland efter andra världskrigets slut, och som avled kort efter ankomsten.Det består av en skulptur och en marmorplatta.  Skulpturen föreställer en stiliserad ängel som i sin högra hand håller en liggande duva med utslagna vingar symboliserande det oskyldiga offret som lidit martyrdöden. Ur den vänstra handen lyfter en duva mot skyn, symboliserande seger och frihet - den avlidna offrets odödliga och befriade själ.  Skulpturen, skapad av den ungersk-svensk-japanske konstnären Nándor Wagner, anspelar på Markusevangeliet 16:6 ”Varen icke förskräckta. I söken Jesus från Nasaret, den korsfäste. Han är uppstånden”. Skulpturen är gjuten i rostfritt stål av Höganäs-Billesholms AB och är ca 4 m hög. Den står på en mer än två ton tung sten, hämtad på strandremsan vid Hörte, en symbol för skånekusten dit flyktingarna anlände. Framför skulpturen ligger en marmorplatta med Polens statsvapen, den vita örnen, och med texten ”till koncentrationslägrens offer – polska landsmän” inhuggen på plattans sidor. Plattan är tillverkad av S. Wahlmans Bildhuggeri i Lund.
 
För minnesmärkets tillkomst ansvarade den Polska Monumentkommittén, som bildades den 13 juni 1962 på initiativ av grevinnan Ludwika Broel-Plater (ordförande) tillsammans med Stanisław Świetlicki (vice ordförande), Antoni Wieloch (sekreterare), och Maria Kwaśniewska (kassör). Minnesmärkets tillkomst bekostades av donationer från polska kolonin och vänner i Lund med grevinnan Ludwika Broel-Plater som huvuddonator, samt polska organisationer i Sverige och utomlands. Den 27 oktober 1963 avtäcktes minnesmärket av general Zdzisław  Przyjałkowski, ordförande i dåvarande polska flyktingrådet, och invigdes av Monsignore Czesław Chmielewski i närvaro av Kyrkogårdsrådets ordförande Pastor Per Blomquist. Den 4 februari 1964 överlämnades  minnesmärket till Lunds kyrkliga samfällighet.

Referenser 

Norra kyrkogården i Lund
Lund
Minnesmärken i Sverige
Minnesmärken över Förintelsen
Gabriel Skantze

Gabriel Lars Patrik Skantze, född 13 juli 1975 i Hedvig Eleonora församling i Stockholm, är en svensk tvärvetenskaplig forskare inom talteknologi, språkteknologi, artificiell intelligens, lingvistik och människa-datorinteraktion.

Bakgrund
Skantze har en magisterexamen i kognitionsvetenskap vid Linköpings universitet och år 2007 doktorerade han i talkommunikation vid KTH. Efter att ha varit postdoktor vid Universität Potsdam, blev han år 2012 docent i talteknologi vid KTH i Stockholm och år 2018 blev han professor i talteknologi, med inriktning mot dialogsystem, vid KTH:s institution för tal, musik och hörsel. Han är son till Patrik och Margareta Skantze.

Forskning
Skantzes forskning är inriktad på studier av mänsklig kommunikation med utveckling av beräkningsmodeller som tillåter datorer och robotar att samtala med människor. Hans forskning omfattar aspekter som turtagning, återkoppling, och språkinlärning . 

År 2014 var Skantze med och grundande företaget Furhat Robotics.

Utmärkelser, ledamotskap
Skantze var Ledamot av Sveriges unga akademi 2015-2020 . 

2019 valdes han som ordförande för SIGdial, ACL (Association for Computational Linguistics) Special Interest Group on Discourse and Dialogue .

Bibliografi
 
 Gabriel Skantzes publikationer/KTH
 Citerade titlar enligt Google Scholar

Se även 
Skantze (släkt)

Referenser 

Levande personer
Män
Födda 1975
Svenska forskare under 2000-talet
Personer verksamma vid Kungliga Tekniska högskolan
Forskare från Stockholm
Vladimir Kara-Murza

Vladimir Vladimirovitj Kara-Murza, född 7 september 1981 i Moskva, är en rysk journalist och oppositionspolitiker. Han har jobbat för rörelsen Det öppna Ryssland och Partiet för folkets frihet. Från 2000 till 2003 var han rådgivare åt Boris Nemtsov. År 2012 gjorde Kara-Murza ett uttalande i amerikanska kongressen om människorättssituationen i Ryssland i samband med Magnitskij-lagen. Han har propagerat för införandet av liknande lagar i Kanada och EU. I april 2023 dömdes han till 25 års fängelse för landsförräderi för att ha yttrat sig negativt kring Rysslands invasion av Ukraina.

Biografi 
Mellan 2004 och 2012 var Kara-Murza chef för den oberoende ryska TV-kanalen RTVI:s kontor i Washington. År 2012 utsågs han till senior politisk rådgivare vid Institute of Modern Russia i New York. År 2014 började han som samordnare på Michail Chodorkovskijs organisation Open Russia Foundation ansvarig för halva Ryssland samt USA.

I maj 2015 lades Kara-Murza in på sjukhus efter att ha uppvisat symtom på förgiftning. Orsaken fastställdes aldrig. Han återhämtade sig från den misstänkta förgiftningen, men lades in på nytt i februari 2017 med liknande symtom. Efter att ha tillfrisknat något lämnade han Ryssland för behandling utomlands.

Enligt en gemensam studie utförd av Bellingcat, The Insider och Der Spiegel hade Kara-Murza vid tidpunkten för båda förgiftningarna varit skuggad av personal från ryska säkerhetstjänsten FSB:s forensiska institut under flera månader; samma institut som anklagades i samband med förgiftningarna av Aleksej Navalnyj. Enligt uppgift ska Kara-Murza ha varit förföljd ända sedan Nemtsovs död 2015. Kara-Murza tror att orsaken till mordförsöket på honom var hans arbete för att stödja införandet av Magnitskij-lagen.

I april 2023 dömdes Vladimir Kara-Murza till 25 års fängelse för bland annat landsförräderi efter att ha kritiserat Vladimir Putins beslut att inleda Rysslands invasion av Ukraina.

Se även 

 Maxim Katz
 Ilja Jasjin
 Alexej Navalnyj

 Alexej Gorinov

Källor

Externa länkar 

 Russians Are Ready for Democracy 2016 Oslo Freedom Forum

Ryska politiker under 2000-talet
Ryska journalister
Personer från Moskva
Födda 1981
Levande personer
Män
RK Split

Rukometni klub Split (RK Split) är en handbollsklubb från Split i Kroatien, bildad 1948. Från 1995 till 2013 spelade laget i högsta ligan. Säsongen 1997/1998 kom laget till semifinal i EHF-cupen, men blev utslagna av THW Kiel som kom att bli turneringens slutsegrare. Året efter blev laget utslaget igen av de blivande slutsegrarna, denna gång i kvartsfinal av SC Magdeburg.

Spelare i urval 
  Ivano Balić (1997–2001)
  Nikola Blažičko (1999–2002)
  Petar Metličić (1993–1998)
  Josip Valčić (2001–2003)
  Drago Vuković (2000–2002)

Externa länkar 
  
 

Handbollsklubbar i Kroatien
Sportklubbar bildade 1948
Sport i Split
Folke Tyrén

Folke Einar Tyrén, född den 26 oktober 1907 i Borås, död där den 23 november 1972, var en svensk fysiker och skolman. Han var bror till Helge Tyrén.

Tyrén  avlade filosofisk ämbetsexamen 1932 vid Uppsala universitet och filosofie licentiatexamen där 1937 samt promoverades till filosofie doktor där 1940. Han var vikarierande lektor 1940–1943 och lektor i matematik och fysik vid Högre tekniska läroverket i Borås från 1944, med avbrott för tjänstgöring som laborator vid Chalmers tekniska högskola 1948. Bland Tyréns skrifter märks Precision measurements of soft X-rays with concave grating (doktorsavhandling 1940). Han blev riddare av Nordstjärneorden 1959. Tyrén vilar på Sankta Birgittas griftegård i Borås.

Källor 

 Riddare av  Kungl. Nordstjärneorden i Sveriges statskalender 1969
 
 
 Tyren, Folke Einar på SvenskaGravar.se

Svenska lektorer
Personer verksamma vid Chalmers tekniska högskola
Riddare av Nordstjärneorden
Svenska fysiker under 1900-talet
Svenska lärare under 1900-talet
Lärare från Borås
Födda 1907
Avlidna 1972
Män
Stig Edgren

Stig Arnold Edgren, född 10 augusti 1933 i Ljungsarp, död 29 juni 2016 i Ystad i Skåne län, var en svensk militär.

Biografi 
Edgren inledde sin militära bana 1954 på Älvsborgs regemente i Borås och har under åren tjänstgjort/utbildat sig på Karlberg, Södra skånska infanteriregementet i Ystad, Försvarsstaben i Stockholm och Upplands regemente i Enköping. År 1980 befordrad till överste och ställföreträdande regementschef på Södra skånska regementet. År 1986 blev han utnämnd till regementschef på Skånska dragonregementet i Hässleholm. År 1990 befordrades han till överste av första graden och var 1990–1993 pansarinspektör och chef för Arméns pansarcentrum. 

Edgren har varit på två FN-uppdrag, dels som ställföreträdande chef med UNFICYP 1973 på Cypern och sedan som chef 1978 i Sinai med UNEF II. Tjänstgöringen 1973 avslutades med att bataljonen tillfrågades under oktober 1973 att frivilligt åka som första FN-styrka för att stoppa stridigheter och inleda förhandlingar mellan Egypten och Israel. Under denna period fick Edgren sitt "elddop" när skottlossning uppstod mellan stridande enheter från de två länderna.

Efter pensionen 1993 bosatte sig Stig Edgren och hans hustru Birgitta i Ystad. Här blev han populär guide på kyrkogårdsvandringar på både de gamla och nya kyrkogårdarna, skrev om militärhistoria och var under lång tid engagerad som ordförande i VYS, Villaägarföreningen i Ystad Sandskog.

Referenser 

Män
Födda 1933
Avlidna 2016
Överstar i svenska armén
Svenska militärer under 1900-talet
Dan Tervaniemi

Dan Tervaniemi, född 1946 i Burgsvik på Gotland är en svensk före detta kock, företagsledare och entreprenör inom restaurang och hotellbranschen. Hans privatföretag Burgsvik Group (tidigare Rasta Group) är idag ett företag med en årlig omsättning på ca 1,7 miljarder svenska kronor.

Biografi 
Tervaniemi växte upp på Gotland med sin far som var konditor på ön. Pappan som föddes i Jukkasjärvi kom till Gotland som fosterbarn och utbildade sig till bagare och konditor i Burgsvik. Tervaniemi gick till sjöss, endast 15 år gammal, då han var skoltrött och äventyrslysten. Tanken var att göra ett par resor och sedan återgå till skolan. Men Tervaniemi var för ung för att bli jungman och hamnade i köket, lärde sig jobbet av duktiga kockar och avancerade till sist till förstekock. Tillbaka på landbacken efter ett par år, hamnade han så småningom på KF som restaurangchef och startade ett antal Domusrestauranger Med en karriär från dåtidens Domus-restauranger i bagaget startade Tervaniemi sitt första Rasta i Brålanda och applicerade konceptet längs de svenska vägarna på tidigt 70-tal. Under 80-talet var Rasta  en kedja av vägrestauranger i Sverige med tjugo anläggningar. I kölvattnet av fastighetskrisen i början av 90-talet bytte Rasta ägare och namn, för att i maj 2004 åter samlas under Tervaniemis ledning och Rastanamnet.

Under 2000-talet har Tervaniemi tillsammans med sin familj fortsatt att utveckla företaget som idag innefattar vägrestauranger, serviceställen, hotell, kulturrestauranger, nattklubbar, pubar, arenor, bokningsbolag och aktivitetsrestauranger

Utmärkelser 
2018 mottog Tervaniemi Kungl. Patriotiska Sällskapets Näringslivsmedalj . Medaljen överlämnades av Prins Daniel vid Sällskapets årshögtid på Riddarhuset.

Referenser 

Födda 1946
Svenska kockar
Svenska entreprenörer
Svenska företagsledare
Levande personer
Män
Per Dahlman

Per Gunnar Dahlman, född 14 maj 1929 i Malmö, är en svensk jurist.

Per Dahlman blev jur.kand. vid Stockholms högskola 1954 och gjorde därefter tingstjänstgöring i Nyköpings domsaga och Stockholms rådhusrätt 1954–1956. Han blev fiskal i Svea hovrätt 1957, var vattenrättssekreterare i Österbygdens vattendomstol 1959—1961, adjungerade i Vattenöverdomstolen och blev assessor i Svea hovrätt 1963. Han utnämndes till hovrättsråd i Hovrätten för Övre Norrland 1970. Han var föredragande i riksdagens konstitutionsutskott 1967–1970 samt huvudsekreterare och kanslichef där 1975–1983 (tillförordnad 1971–1974). Dahlman var regeringsråd 1983–1996. Han tjänstgjorde i Lagrådet 1985–1987.

Efter sin pensionering från Regeringsrätten blev Per Dahlman teologie doktor i kyrkovetenskap vid Uppsala universitet år 2009, då han disputerade på avhandlingen Kyrka och stat i 1860 års svenska religionslagstiftning.

Han är son till justitierådet Gunnar Dahlman.

Referenser 

 
 
 Personalnotiser, Svensk Juristtidning 1983 s. 240

Justitieråd i Högsta förvaltningsdomstolen (Sverige)
Män
Födda 1929
Levande personer
Jurister från Malmö
Alumner från Stockholms universitet
Svenska jurister under 1900-talet
Live! At the "Golden Circle"

Live! At the "Golden Circle" är det tredje albumet med Made in Sweden. Live! At the "Golden Circle" är ett livealbum inspelad på klubben "Gyllene Cirkeln" 1970 i Stockholm. Tekniker: Berndt Berndtson, Omslagsfoto: Carl Johan Rönn, Peter Ohlström. Albumdesign: Peter Wiking. Albumtext: Roger Wallis.

Låtlista
 Sida A
Mercy, Mercy – 7.24 (Joe Zawinul, Gail Levy, Vincent Levy)
Peter Gunn – 5.52 (Henry Mancini)
Sombrero Sam – 13.02 (Charles Lloyd)
 Sida B
A Day in the Life – 10.10 (John Lennon, Paul McCartney)
Kristallen den grymma 6.54 (Arr.: G. Wadenius)

Medverkande
Jojje Wadenius – gitarr
Bosse Häggström – elbas 
Tommy Borgudd – trummor

Källor

Fotnoter 

Musikalbum 1970
Mickey's Revue

Mickey's Revue är en amerikansk animerad kortfilm med Musse Pigg från 1932. Detta var första gången som figuren Långben syntes på film.

Handling 
Musse Pigg är dirigent för en orkester, medan ett gäng andra figurer gör ett dansframträdande. Klasse är scenchef och Pluto smyger omkring på scenen.

Om filmen 
Filmen är den 41:a Musse Pigg-kortfilmen som producerades och den femte som lanserades år 1932.

Rollista 
 Walt Disney – Musse Pigg
 Marcellite Garner – Mimmi Pigg
 Pinto Colvig – Långben, Pluto, getter
 Purv Pullen – skrattande getter

Källor

Externa länkar 

Amerikanska filmer 1932
Animerade filmer 1932
Disneys animerade kortfilmer
Engelskspråkiga filmer
Filmer i regi av Wilfred Jackson
Svartvita filmer
Kortfilmer med Musse Pigg
Kortfilmer med Mimmi Pigg
Kortfilmer med Pluto
Kortfilmer med Långben
Kortfilmer med Klarabella
Kortfilmer med Klasse
Allan Salmi

Bror Allan Salmi, ogift Johansson, född 24 augusti 1932 i Långseruds socken, Värmlands län, är en svensk författare, föreläsare och pensionerad rektor som är känd för sitt mångåriga arbete inom Gustaf Fröding-sällskapet och mottagare av Frödingmedaljen 2012.

Salmi studerade i Göteborg och är utbildad folkskollärare och psykolog. Han arbetade som rektor i Säffle kommun i över 30 år. 

Han är författare till boken Fröding för ôss värmlänninger (2015). Samma år släpptes hans bok Ida Bäckmann : en märklig kvinna och författarinna, om den svenska författarinnan Ida Bäckmann, vars bok anses ha gett en rättvis bild och upprättelse om henne som människa.

Bibliografi
 Fröding för ôss värmlänninger (2015)
 Ida Bäckmann: en märklig kvinna och författarinna (2015)
 Mauritz Hellberg : Långseruds store son ; Frödings bäste vän ; vår förste feminist (2016)

Priser och utmärkerlser
 2012 - Frödingmedaljen

Referenser

Födda 1932
Män
Levande personer
Svenska författare under 2000-talet
Personer från Långseruds socken