kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Thyra Sahlén

Thyra Andrea Sahlén, född 24 april 1883 i Sundsvall, död 10 januari 1971 i Malmö, var en svensk sångare, sångpedagog och målare.

Hon var dotter till grosshandlaren AG Dahlman och Anna Berglund och från 1911 gift med Artur Sahlén. Hon studerade i början av 1900-talet vid Victoria Westberg och Agda Næsmans målarskola i Stockholm under studietiden träffade hon sin blivande make. Efter konststudierna studerade hon sång och uppträdde därefter som sångare och sångpedagog. På Moderna museet i Stockholm finns ett porträtt av henne utfört av hennes man.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 590, Allhems Förlag, Malmö.

Noter

Svenska sångare
Svenska målare under 1900-talet
Kvinnor
Födda 1883
Avlidna 1971
Airnorth

Airnorth är ett regionalt flygbolag baserat vid Darwin International Airport i Darwin, Northern Territory, Australien. Flygbolaget verkar i Northern Territory, Queensland, Victoria, Western Australia och Östtimor. 

Airnorth flyget ungefär 330 tusen passagerare per år.

Historia 
Airnorth grundades år 1978 och startade flygningar 4 juli samma år. Den flög då bara beställningsflygningar och schemalagda flygningar introducerades år 1981. 

I början av september 1999,  flög Airnorth flyg mellan Darwin och Dili på uppdrag av FN:s övergångsförvaltning i Östtimor. I 2000 blev detta flyg ett schemalagt flyg, alltså Airnorths första internationella rutt.

Destinationer 
 Northern Territory
 Alice Springs Airport
 Bootu Creek Airport
 Darwin International Airport
 Elcho Island Airport
 Gove Airport
 Groote Eylandt Airport
 Tindal / Katherine
 Maningrida Airport
 McArthur River Mine Airport
 Milingimbi Airport
 Port Keats Airport
 Tennant Creek Airport
 The Granites Airport
 Queensland
 Cairns International Airport
 Toowoomba Airport
 Townsville Airport
 Östtimor
 Presidente Nicolau Lobato International Airport i Dili
 Victoria
 Melbourne Airport
 Western Australia
 Broome International Airport
 Kununurra Airport
 Perth Airport
 Truscott-Mungalalu Airport

Flotta 
Från och med Januari 2017 består Airnorths flotta av följande flygplan:

Se även 
 Qantas

Referenser 

Australiska flygbolag
Flygbolag bildade 1978
Tomb Raider (film, 2018)

Tomb Raider är en amerikansk-brittisk action-äventyr-film i regi av Roar Uthaug. Filmen är baserad på spelet med samma namn. Den hade biopremiär den 16 mars 2018. Huvudrollen Lara Croft spelas av Alicia Vikander.

Handling 
Lara Crofts far, som var både äventyrare och industrimagnat, har försvunnit och befaras död. På hans kontor hittar Lara ett inspelat meddelande där han berättar om sin forskning om Himiko, den mytiska drottningen av Yamatai, och ber henne förstöra alla dokument han har lämnat efter sig om detta. I stället beslutar hon sig för att fortsätta hans forskning och beger sig till den ö utanför Japan där Yamatai enligt myten skulle ha legat. Där stöter hon på en expedition från den kriminella organisationen Trinity som också är ute efter Yamatais hemligheter.

Rollista (i urval) 
 Alicia Vikander – Lara Croft
 Walton Goggins – fader Mathias Vogel
 Daniel Wu – Lu Ren
 Dominic West – Lord Richard Croft

Referenser

Externa länkar 
 

Amerikanska filmer 2018
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska actionfilmer
Amerikanska actionäventyrsfilmer
Brittiska actionäventyrsfilmer
Filmer baserade på datorspel
Filmer från Metro-Goldwyn-Mayer
Filmer från Warner Bros.
Filmer i regi av Roar Uthaug
3D-filmer
Rebootfilmer
Back from Beyond

{{Album infobox
| Namn        = Back from Beyond
| Typ         = studioalbum
| Mera text   = 
| Artist      = Massacre
| bild        = 
| bildbredd   = 
| bildtext    = 
| Utgivning      = 23 juli 1996
| Inspelad    = CGM Studios i Altamonte Springs, Florida
| Genre       = Death metal
| Längd       = 45:25
| Skivbolag   = Century Media Records
| Producent   = 
| Recensioner =
| Kronologi = Studioalbum
| Förra album = Promise(1996)
| Detta album = Back from Beyond(2014)
| Nästa album =
| Misc        = 
}}Back from Beyond'' är det amerikanska death metal-bandet Massacres tredje studioalbum, som gavs ut april 2014 av Century Media Records.

Låtförteckning
"The Ancient Ones" (instrumental) – 1:02	  
"As We Wait to Die" – 3:32	 
"Ascension of the Deceased" – 3:19	 
"Hunter's Blood" – 3:21	 
"Darkness Fell" – 2:59	  
"False Revelation" – 3:55	  
"Succumb to Rapture" – 3:33	 
"Remnants of Hatred	" – 2:29	 
"Shield of the Son" – 3:51	 
"The Evil Within" – 3:34	 
"Sands of Time" – 2:42	  
"Beast with Vengeance" – 3:16	 
"Back from Beyond" – 4:36	  
"Honor the Fallen" – 3:16

Medverkande
Musiker (Massacre-medlemmar)
 Edwin Webb – sång
 Terry Butler – basgitarr
 Rick Rozz – gitarr
 Mike Mazzonetto – trummor

Bidragande musiker
Tony Anderson – sång (spår 10)
Static Sector (Andy Wallace) – programmering (spår 1)

Produktion
 Tim Vazquez – ljudtekniker, ljudmix, mastering
 Toshihiro Egawa – omslagskonst

Referenser

Externa länkar
 Back from Beyond på Encyclopaedia Metallum

Musikalbum 2014
Amerikanska death metal-album
Album utgivna på Century Media Records
Mosebacketeatern

Mosebacketeatern (tidigare även Adackers Folies Bergère, Mosebacke Etablissement, Södra varietén, Höga nöjet, Mosebacke revyteater, Teater Montmartre) var en teaterlokal vid Mosebacke, intill Södra Teatern.

Mosebacketeatern historia
Redan på 1780-talet var platsen ett nöjescentrum. Omkring 1850 blev det ett tivoli. Källarmästare Qvintus Mellgren förvärvade teatern 1881, och då arrangerades sommarteater utomhus. Vid dåligt väder använde man Södra Teaterns foajé. 1886 lät Mellgren bygga terrasser i gjutjärn och betong, efter ritningar av Ernst Haegglund, där två kägelbanor anlades. Mellan kägelbanorna placerades ett schweizeri. Dekorationerna utfördes av Carl Grabow, gjutjärnsarbetena av Ludwigsbergs verkstad och cementarbetena av Lomma cementfabrik. 

Anshelm Berg och Harry Adacker, Stockholms Tivolis ägare, lät bygga en permanent teater, först kallad Adackers Folies Bergère (efter Folies Bergère i Paris), som invigdes den 15 oktober 1887. Arkitekt var Carl August Olsson. Salongen var 27 meter lång, 18 meter bred, 12 meter hög och hade 1000 sittplatser, varav 120 i särskilda loger. Värmesystemet installerades av Wilhelm Dahlgren. Tolv dörrar ledde in i salongen, som var dekorerad i grått, rött och guld av Berndt Andersson. Kägelbanorna införlivades med teatern, där den västra delen dekorerades som en grotta och fungerade som foajé och den östra blev menageri för Tivolis djur under vintern. Övre radens långväggar bemålades senare av Isaac Grünewald.

Från början var teatern en varietéscen, men senare började man ge revyer och pjäser, främst komedier och lustspel. Under somrarna fungerade teatern som reservscen för flera av Södermalms friluftsteatrar.

Den sista föreställningen, Kökskavaljerer, gavs den 11 december 1938. Teatern revs 1939. Endast Kägelbanan, idag en del av Södra Teatern, bevarades.

Uppsättningar

Södra Varietén

Mosebacke revyteater

Teater Montmartre

Mosebacketeatern

Referenser

Noter

Källor 

  

Ej längre existerande teatrar i Stockholm
Listor över svenska teateruppsättningar
Ej längre existerande byggnader på Södermalm
Lars Ryttare

Lars Ryttare ursprungligen Larsson och från 1820 Wikström, född 18 april 1800 i Rättviks socken, död 18 januari 1865 i Vatebo, By socken, Kopparbergs län, var en svensk soldat och allmogemålare.

Han var från 1825 gift med Kajsa Bernström. Ryttare var i hela sitt vuxna liv bosatt i By där han var soldat på roten 140 Ryttare i Vatebo och enligt tradition tog han sig namnet efter roten. Det finns ett flertal dekorativa interiörmålningar utförda av Ryttare i de sydliga dalasocknarna och angränsande delar av Gästrikland. I hans kurbitsmålningar framträder personerna inte i de färgstarka folkdräkter som är vanligt i måleriet i Rättvik utan mer som ett borgerligt herrskap och räknas i jämförelse med samtida kurbitsmålningar vara av en blygsam beskaffenhet. Han signerade sina arbeten med en siffersignatur.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 573, Allhems Förlag, Malmö.

Dalmålare
Män
Födda 1800
Avlidna 1865
Personer från Rättviks socken
Begravningsplatsen i Prag

Begravningsplatsen i Prag () är en roman av Umberto Eco, utgiven på italienska 2010 och på svenska av Brombergs bokförlag 2011.

Handling
Romanen handlar om antisemitism under 1800-talet, och de tankesätt som senare möjliggjorde judeförföljelserna i Tyskland under andra världskriget, till exempel att många under 1800-talet trodde att judarna försökte ta över hela världen. 

Den är en fiktiv skildring av tillkomsten av propagandaskriften Sions vises protokoll.

Referenser

Italienska romaner
Italienskspråkig litteratur
Skönlitteratur 2010
1800-talet i skönlitteratur
Gliese 176

Gliese 176 är en röd dvärg i stjärnbilden Oxen. Beräkning baserad på parallaxmätningar med satelliten Hipparcos, anger ett avstånd på cirka 30 ljusår från jorden. En superjord (Gliese 176 b) cirkulerar kring stjärnan.

Planetsystem
En planet till Gliese 176 tillkännagavs 2008. Observationer av radiell hastighet med Hobby-Eberly-teleskopet (HET) visade en periodicitet på 10,24 dagar, vilket tolkades till att vara orsakat av en planet. Med en semiamplitud på 11,6 m/s, motsvarar dess minsta massa 24,5 jordmassor eller cirka 1,4 Neptunusmassor.

Observationer med HARPS-spektrografen på La Silla har dock inte kunnat bekräfta 10,24-dagars variation. I stället har två andra periodiciteter på 8,78 och 40,0 dagar detekterats, med amplituder inom HET-observationens felmarginal. 40-dagarsvariationen sammanfaller med stjärnans rotationsperiod och orsakas därför av en aktivitet, men den kortare variationsperioden kan inte förklaras av aktivitet och orsakas därför av en planet. Dess semiamplitud på 4,1 m/s motsvarar en minsta massa av 8,4 jordmassor, vilket gör planet till en superjord.

En oberoende studie med observationer med Keck-HIRES kunde inte heller bekräfta 10,24-dagarssignalen. En 8,77-dagars periodicitet - motsvarande den planet som aviserats av HARPS-teamet- upptäcktes med medelhög signifikans, med ansågs inte tillräckligt säker för att ensam kunna göra anspråk på att vara orsakad av en planet.

Källor

Referenser

Externa länkar
https://arxiv.org/abs/0809.0750

Stjärnbilden Oxen
Huvudseriestjärnor klass M
HD-objekt
Glieseobjekt
Anna Mathilda Nonnen

Anna Mathilda Nonnen, född Lorent 22 februari 1776 i Hamburg, död 17 september 1856 i Göteborg, var en svensk porträttmålare.

Hon var dotter till köpmannen Carl Anthon Lorent och Susanna Wybrandt samt syster till Abraham Robert Lorent. Från 1798 var hon gift med John Nonnen samt blev mor till Fanny, Edward, Mary (1808–1903), Emily, Charlotte och Ann Nonnen. Hon var bosatt i Hamburg fram till 1809 då familjen flyttade till London och när hennes man utsågs till disponent för Lorentska bruken flyttade man till Göteborg 1819. Hennes konst består av barnporträtt i mindre format utförda i akvarell samt miniatyrmålningar på elfenben utförda i olja. Nonnen finns representerad vid Göteborgs historiska museum med ett porträtt av dottern Mary.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 219, Allhems Förlag, Malmö.

Noter

Svenska målare under 1800-talet
Kvinnor
Födda 1776
Avlidna 1856
Personer från Hamburg
Fanny Nonnen

Fanny Nonnen, född 26 oktober 1799 i Hamburg, död 10 juli 1889 i Brompton, England, var en svensk målare.

Hon var dotter till affärsmannen John Nonnen och Anna Mathilda Lorent och från 1823 gift med pastorn Morgan Morgan. Hon var syster till Edward, Mary (1808–1903), Emily, Charlotte och Ann Nonnen. Fanny Nonnen fick sin konstnärliga utbildning av erfarna konstnärer. Under sin tid i Göteborg 1819–1836 utförde hon ett flertal porträtt av nära släktingar och bekanta. Efter att hon och hennes man flyttade till England medverkade hon i utställningar på Royal Gallery och Suffolk Street Galleries. Hennes konst består av porträtt och landskap i olja eller pastell. Hon var representerad i utställningen Barnet i konsten som visades i Göteborg 1924. Nonnen finns representerad vid Göteborgs historiska museum och Västergötlands museum i Skara.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 220, Allhems Förlag, Malmö.

Noter

Svenska målare under 1800-talet
Kvinnor
Födda 1799
Avlidna 1889
Personer från Hamburg
Hilda Råberg

Hilda Sigrid Maria Råberg, född 5 april 1865 i Göteborg, död 25 februari 1923 i Stockholm, var en svensk konstnär och konservator.

Hon var dotter till bankdirektören Per Julius Råberg och Anna Maria Louise Ritter. Råberg studerade vid Konstakademien i Stockholm 1890–1895. Hon var vid sidan av sitt eget skapande anlitad som konservator vid Nationalmuseum i Stockholm. Under åren 1912-1913 utförde hon restaureringsarbeten på ett flertal porträtt i Gripsholms samlingarna. Eva Bagge avbildade henne i en tuschteckning som numera ingår i Kungliga bibliotekets samling och hon är representerad vid bland annat Nationalmuseum i Stockholm..

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 573, Allhems Förlag, Malmö.

Noter

Svenska målare under 1800-talet
Svenska målare under 1900-talet
Kvinnor
Födda 1865
Avlidna 1923
Konstnärer från Göteborg
Representerade vid Nationalmuseum
Svenska konservatorer
Alberta Rönne

Alberta Christina Rönne, född 22 maj 1859, död 1 juni 1942 i Stockholm, var en svensk skolföreståndare, lärare och tecknare.

Hon var dotter till Christian Albert Rønne och Marie Nicoline Meldal. Rönne var anställd som lärare vid Elementarskolan för flickor i Landskrona samtidigt med Selma Lagerlöf. Ett starkt vänskapsband knöts mellan de båda och Rönne prydde Lagerlöfs poesialbum med ett antal nätta teckningar. Under åren 1886–1889 bodde Selma Lagerlöf hos Rönnes mor. Hon flyttade till Stockholm 1891 där hon blev föreståndare för en hushållsskola. Hennes brev till Selma Lagerlöf frisläpptes 1990 medan breven från Selma Lagerlöf till stora delar är förstörda.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 580, Allhems Förlag, Malmö.

Svenska tecknare under 1800-talet
Svenska lärare under 1900-talet
Kvinnor
Födda 1859
Avlidna 1942
Svenska tecknare under 1900-talet
Lärare från Stockholm
Konstnärer från Stockholm
Får jag presentera: Min mamma, herr Albin

Får jag presentera: Min mamma, herr Albin (franska: La Cage aux Folles) är en fransk-italiensk komedifilm från 1978 i regi av Édouard Molinaro. Det är den första filmatiseringen av Jean Poirets pjäs Min mamma herr Albin från 1973. I huvudrollerna ses Ugo Tognazzi och Michel Serrault. Filmen har fått två uppföljare: Mamma Albin som hemlig agent (1980) och La cage aux folles III - bröllopet (1985), samt en amerikansk nyinspelning The Birdcage – lånta fjädrar (1996).

I Sverige hade filmen premiär den 12 april 1980 på biograf nya Ritz i Stockholm.

Rollista i urval 
 Ugo Tognazzi - Renato Baldi
 Pierre Mondy - Renatos röst (fransk version)
 Michel Serrault - Albin Mougeotte/'Zaza Napoli'
 Oreste Lionello - Albins röst (italiensk version)
 Claire Maurier - Simone Deblon
 Rémi Laurent - Laurent Baldi
 Carmen Scarpitta - Louise Charrier
 Benny Luke - Jacob
 Luisa Maneri - Andrea Charrier
 Michel Galabru - Simon Charrier

Referenser

Externa länkar 
 
 
 
  

Filmer 1978
Franska komedifilmer
Italienska komedifilmer
Crossdressing på film
HBTQ-relaterad film
Franskspråkiga filmer
Italienskspråkiga filmer
Filmmusik av Ennio Morricone
Filmer från United Artists
Dödszonen

Dödszonen hänför sig till altituder över en viss punkt, där mängden syre är otillräcklig för att varaktigt upprätthålla ett normalt mänskligt liv. Denna punkt anges ofta som 8 000 m.ö.h (26 000 fot, mindre än 356 millibar i atmosfärstryck). Begreppet "dödszon" myntades 1953 i en artikel av den schweiziska läkaren Edouard Wyss-Dunant.

På höjder lägre än dödszonen kan i viss mån en gradvis anpassning ske till det låga lufttrycket, men med stigande höjd blir detta till slut omöjligt. En längre vistelse i zonen utan extra syrgas kommer att resultera i försämring av kroppsfunktioner, senare förlust av medvetandet, och slutligen att personen avlider.

Många dödsfall av bergsklättring vid höga höjder har orsakats av effekterna av dödszonen, antingen direkt genom förlust av vitala funktioner  som andning, blodcirkulation eller medvetande, eller indirekt genom felaktiga beslut som fattas genom kombinationen av nedsatt omdöme på grund av låg syrehalt och den fysiskt ansträngande och riskfyllda klättringen.

Forskare vid High Altitude Pathology Institute i Bolivia har ifrågasatt förekomsten av en dödzon vid 8 000 m, då de observerat hur patienter med kronisk höjdsjuka samt normala foster i utero kunnat undvika att utveckla hypoxi vid liknande nivåer av partialtryck för syre som förekommer till exempel på Mount Everest.

Se även 
Hög höjds effekt på människor
Time of useful consciousness

Referenser 

Jordens atmosfär
Golden Globe-galan 1944

1:aGolden Globe Awards
1944

Bästa film
Sången om Bernadette

Golden Globe-galan 1944 var den första upplagan av Golden Globe Awards, som belönade filminsatser från 1943, och hölls på 20th Century Fox studios i Los Angeles, Kalifornien.

Vinnare

Filmer med flera vinster

Se även 
 Oscarsgalan 1944

Källor 
 
 

1944
Filmåret 1944
1944 i USA
Job (opera)

Job är ett italiensk mysteriespel (sacra rappresentazione) i sju scener med musik och libretto av Luigi Dallapiccola.

Historia
Verket var en beställning av Associazione Amfiparnasso i Rom på ett kort scenspel. Dallapiccola valde historien om Job i Gamla Testamentet och delade in verket i sju scener. Verket hade premiär den 30 oktober 1950 på Teatro Eliseo i Rom.

Besättning
Verket består av fem sångröster (bas, tenor, sopran, mezzosopran och baryton), berättare, kör och orkester.

Handling
De första och sista scenerna handlar om Jobs lycka före och efter att hans tro har satts på prov. Mittensektionen tar upp dialogen mellan Job och de tre vännerna om hur Gud kan nedkalla plågor och elände på en rättrogen man. Den andra scenen, en kvartett av budbärare som berättar om Satans ödeläggelse av Jobs familj och ägodelar, korresponderar med den sjätte i vilken Guds röst (kör) talar ur en stormvind och skingrar Jobs tvivel. De parallella dialogerna mellan Gud och Satan i scenerna 1 och 3 är skrivna för två talkörer.

Källor

Operor av Luigi Dallapiccola
Italienskspråkiga operor
Musikåret 1950
Moteba Mohamed

Moteba Mbumba, född 1 oktober 1990, är en svensk friidrottare (trestegshoppare) tävlande för Hässelby SK. Han vann SM-guld i tresteg inomhus år 2017. Han bytte efternamn från Mohamed till Mbumba år 2017.

Personliga rekord 

Utomhus 
Längdhopp – 6,74 (Göteborg 28 juni 2014)
Tresteg – 15,96 (Stockholm 8 september 2013)

Inomhus 
60 meter – 7,58 (Göteborg 12 mars 2016)
1 000 meter – 3:13,43 (Göteborg 13 mars 2016)
60 meter häck – 9,73 (Göteborg 13 mars 2016)
Höjdhopp – 1,73 (Göteborg 12 mars 2016)
Stavhopp – 2,84 (Göteborg 13 mars 2016)
Längdhopp – 6,77 (Sätra 19 februari 2011)
Tresteg – 15,93 (Växjö 19 januari 2013)
Kulstötning – 10,80 (Göteborg 12 mars 2016)
Sjukamp – 3 987 (Göteborg 13 mars 2016)

Källor

Noter

Födda 1990
Svenska mästare i tresteg
Män
Levande personer
Friidrottare i Alingsås IF
Friidrottare i Hässelby SK
Sven Röding

Sven Röding, död 1684, var en svensk bildhuggare och konterfejare.

Han var gift med Karin Månsdotter Ståhle och troligen far till bildhuggaren Torbjörn Röding. För Rogberga kyrka i Växjö stift utförde han 1661 stora delar av inredningen och 1669 utförde han även en altartavla till Rogberga kyrka. Omkring 1683 stofferade han orgelverket i Kristinakyrkan i Jönköping.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 576, Allhems Förlag, Malmö.

Svenska bildhuggare
Män
Födda okänt år
Avlidna 1684
Johan Joakim Beckman

Johan Joakim Beckman, född 1697, död 29 januari 1787 i Göteborg, var en svensk bildhuggare.

Beckman var verksam som bildhuggare och målare, huvudsakligen i västra Sverige. Han var under långa perioder i tvist med Göteborgs Målareämbete som ansåg att Beckman målade arbeten utan tillstånd. Bland hans arbeten märks en altaruppsats för Ysby kyrka och en predikstol och en altaruppsats för Veinge kyrka i Halland.

Han var gift med Maria Elisabeth Jörgensson (död 1752). Dottern Sara Elisabeth Beckman (1749-1776) var gift från 1770 till sin död med guld- och silversmeden Bengt Hafrin. Familjen Beckman bodde på Kyrkogatan i Göteborg.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del I sid 121, Allhems Förlag, Malmö.

Svenska bildhuggare
Män
Födda 1697
Avlidna 1787
Anders Råå

Anders Olsson Råå, död troligen 1707 eller 1708 i Sövde, Blentarps socken, Malmöhus län, var en svensk bildhuggare.  

Han var gift med Marna Råå och far till bildhuggarna Alexander, Ola och Petter Råå. Han är troligen identisk med en Anders Raae som 1686 fick betalt för att i Köpenhamn lära upp en elev till bildhuggare. Man vet med säkerhet att han vistades i Malmö 1688–1891 och i Sövde 1698–1706. Hans tid i Malmö kantades av ett flertal stämningar för ej betalda skulder som tyder på att utkomsten där inte var stor medan han i Sövde syns ha blivit flitigt anlitad såväl för nya arbeten som reparationer av kyrkligt bildhuggeri. Hans första kända arbete är ett kungligt vapen som han utförde för Stora Köpinge kyrka 1689. På grund av Roskildefreden var det många kyrkor i de nyförvärvade provinserna som skulle förses med nya kungliga vapen och detta var en säker inkomstkälla för Råå. Bland hans övriga arbeten märks altarskrank till Vallby, Gladsax och Tommarps kyrkor, predikstol med baldakin för Tosterups kyrka och ramar med Bilthuggeriwärck till skrifterna över Karl XI:s begravning och segern vid Narva för ett tiotal skånska kyrkor.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 575-576, Allhems Förlag, Malmö.

Svenska bildhuggare
Män
Födda okänt år
Avlidna 1708
Petter Råå

Petter Andersson Råå var en svensk bildhuggare verksam under 1700-talets förra hälft.

Han var son till bildhuggaren Anders Olsson Råå och Marna Råå och från 1709 gift med Anna Maria Nicolaidotter Rooth samt bror till bildhuggarna Alexander och Ola Råå. Han omtalas 1707 som bildhuggargesäll och blir 1709 borgare i Helsingborg. Hans tidigaste kända arbeten år två par ramar med Bilthuggeriwärck till skrifterna över Karl XI:s begravning och segern vid Narva som hängdes upp i Tolånga kyrka och Vanstads kyrka 1705. Han utförde en bibelpulpet för predikstolen i Helsingborgs kyrka 1708.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 576, Allhems Förlag, Malmö.

Svenska bildhuggare
Män
Födda okänt år
Avlidna okänt år
Ola Råå

Ola (Olof) Råå var en svensk bildhuggare verksam under 1700-talets förra hälft.

Han var son till bildhuggaren Anders Olsson Råå och Marna Råå samt bror till bildhuggarna Alexander och Petter Råå. Han var verksam i Ystad och utförde 1714 en predikstol och 1714 en altartavla för Hedeskoga kyrka utanför Ystad. För Öja kyrka utförde han ett baldakintak över predikstolen samt reparationer av skulpturala arbeten i olika skånska kyrkor.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 576, Allhems Förlag, Malmö.

Svenska bildhuggare
Män
Födda okänt år
Avlidna okänt år
ISC Paris Business School

ISC Paris Business School (ISC = Institut supérieur du commerce de Paris) är en europeisk handelshögskola som verkar i Paris. Skolan grundades år 1962.

Alla ISC Paris program är internationellt trippelackrediterade av UGEI, CGE och AACSB. Bland skolans alumner finns ett antal framstående affärsmän och politiker.

Skolan har ett samarbete med ISIPCA för en MBA-examen i parfymer och kosmetika.

Referenser

Externa länkar 
Officiella hemsidan

Handelshögskolor
Universitet och högskolor i Frankrike
Utbildning i Paris
Utbildningsinstitutioner bildade 1962
Alexander Råå

Alexander Råå var en svensk bildhuggare och målare verksam under 1700-talets förra hälft. 

Han var son till bildhuggaren Anders Olsson Råå och Marna Råå samt bror till bildhuggarna Ola och Petter Råå. Han var efter sitt giftermål 1715 bosatt i Ystad men flyttade senare till Blentarps socken där han var verksam som bildhuggare för olika skånska kyrkor. Bland hans arbeten märks en predikstolsbaldakin för Vanstads kyrka 1724, en altartavla för Lemmeströ kyrka 1729, en altartavla för Östra Tommarps kyrka 1732 och en funt i form av Johannes Döparen för Östra Tommarps kyrka 1734, predikstol med baldakin för Fru Alstads kyrka 1739 samt reparationer av skulpturala arbeten i olika skånska kyrkor.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 575, Allhems Förlag, Malmö.

Svenska bildhuggare
Män
Födda okänt år
Avlidna okänt år