kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
1 Vulpeculae

1 Vulpeculae, som är stjärnans Flamsteed-beteckning, är en dubbelstjärna belägen i den södra delen av stjärnbilden, Räven. Den har en lägsta skenbar magnitud på ca 4,77 och är svagt synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 4,0 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 810 ljusår (ca 250 parsek) från solen. Den rör sig närmare solen med en heliocentrisk radialhastighet av ca -17 km/s.

Den 29 maj 1983 ockulterade 1 Vulpeculae asteroiden Pallas. Denna händelse observerades på 130 platser i USA och Mexiko och var den bäst observerade av alla asteroidokultationer.

Egenskaper
Primärstjärnan 1 Vulpeculae A är en blå till vit underjättestjärna av spektralklass B4 IV. Den har en massa som är ca 7 solmassor, en radie som är ca 8 solradier och utsänder ca 919 gånger mera energi än solen från dess fotosfär vid en effektiv temperatur på ca 16 800 K. 

1 Vulpeculae A är en misstänkt variabel som varierar mellan visuell magnitud +4,57 och 4,77 utan någon fastställd periodicitet. Den rapporterades 1952 som en möjlig variabel under en sökning efter ß Canis Majoris-variabler, men har inte setts variera sedan dess (2019). Den listades som en av de minst variabla stjärnorna baserat på Hipparcos fotometri.

1 Vulpeculae A upptäcktes 1978 vara en spektroskopisk dubbelstjärna med en omloppsperiod runt 250 dygn även om omloppselementen beskrivs som marginella. Den har också följeslagarna 1 Vulpeculae B, med magnitud 11,6 och separerad med 39,1 bågsekunder, och 1 Vulpeculae C, med magnitud 12,8 och separerad med 43,6 bågsekunder.

Se även 
 Variabel stjärna

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/94703/1vulpeculae.

Stjärnbilden Räven
Flamsteedobjekt
HR-objekt
HD-objekt
Blå-vita underjättar
Dubbelstjärnor
Misstänkta variabler
M/S Solskär

M/S Solskär är ett svenskt lastfartyg. Hon byggdes 1946 som M/S Underås Sandtag III av Hjälmare Kanal och Slussverks AB:s Varv i Hjälmare docka vid Hjälmare kanal för AB Underås i Enhörna.

M/S Solskär ägs idag och seglar för Rederi AB Skärgårdsgrus i Gällnö by i Värmdö kommun.

Bildgalleri

Källor
Om Solskär på digitaltmuseum.org (Sjöhistoriska museet)

Svenska lastfartyg
Fartyg byggda i Sverige
Fartyg sjösatta 1946
Lista över spel till Nintendo Switch

Följande är en lista över datorspel och annan programvara till Nintendos spelkonsol Nintendo Switch.

Switch-spel 

Fotnoter

Referenser 

Listor över spel
Neo4j

Neo4j är ett grafdatabashanteringssystem som utvecklats av Neo4j, Inc. Beskriven av Neo som en ACID-kompatibel transaktionsdatabas med inbyggd graf-lagring och -behandling, Neo4j är den mest populära grafdatabasen enligt DB-Engines, och den 22:e mest populära databasen alla kategorier. 

Neo4j finns i en GPL3- licensierad öppen källkod "community edition", med online backup och hög tillgänglighetstillägg licensierad enligt en kommersiell licens med sluten källkod. 

Neo4j är skrivet i Java och är tillgängligt från programvara som skrivits på andra språk med hjälp av Cypher Query Language via en transaktions HTTP-ändpunkt, eller via det binära "bolt"-protokollet.

Historia 
Version 1.0 släpptes i februari 2010. 

Neo4j version 2.0 släpptes i december 2013. 

Neo4j version 3.0 släpptes i april 2016. 

I november 2016 säkerställde Neo4j framgångsrikt 36 miljoner dollar i serie D-finansiering som leds av Greenbridge Partners Ltd. 

I november 2018 säkerställde Neo4j framgångsrikt 80 miljoner dollar i serie E-finansiering som leds av One Peak Partners och Morgan Stanley Expansion Capital, med deltagande från andra investerare, bland annat Creandum, Eight Roads och Greenbridge Partners.

Neo4j, Inc. 
Neo4j är utvecklat av Neo4j, Inc., baserat i San Francisco Bay Area, USA, och även i Malmö, Sverige. Styrelsen för Neo4j, Inc. består av VD Emil Eifrém, Michael Treskow (Eight Roads Ventures), Emanuel Lang (Managing Director Greenbridge Partners), David Klein (medgrundare och Managing Partner på One Peak Partners), Christian Jepsen (Heartcore Capital) och Denise Persson (marknadschef på Snowflake).

Referenser 

Programvaror 2007
Svenska IT-företag
Fria databashanterare
Sidor med ogranskade översättningar
Anders Colmsjö

Anders Lennart Colmsjö, född 4 december 1951 i Tyresö församling, är en svensk kemist. Han är sedan 2018 professor emeritus vid Stockholms universitet med specialinriktningen analytisk kemi samt gästprofessor i Italien vid universitetet i Salerno, UNISA.

Han disputerade vid Stockholms universitet 1981 med en avhandling rörande kryofluorescens av kemiska föreningar, så kallade Shpolskii matrix fluorescens. Metoden kan användas för att bestämma kemiska föreningars identitet genom att få dem att avlämna ett mycket karakteristiskt fingeravtryck i form av ett högupplöst fluorescensspektrum i lösning vid mycket låga temperaturer. Många tillämpningar av metoden finns inom bland annat HPLC (högtrycks-vätskekromatografi). Huvudsakligen har cancerframkallande polycykliska aromatiska kolväten (PAH) studerats.

Colmsjö blev 1983 docent vid Stockholms universitet och 1987 professor i analytisk kemi. Huvudinriktningen har varit organisk analytisk kemi. Han har verkat som universitetslärare vid olika lärosäten, bland annat i matematik på KTH 1972–1987 (teknisk fysik och elteknik) och i statistik och analytisk kemi vid Stockholms universitet.

Källor 

Män
Födda 1951
Levande personer
Svenska professorer i analytisk kemi
Personer verksamma vid Stockholms universitet
5100 Pasachoff

5100 Pasachoff eller 1985 GW är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 15 april 1985 av den amerikanske astronomen Edward L.G. Bowell vid Anderson Mesa Station. Den är uppkallad efter den amerikanske astronomen Jay M. Pasachoff.

Asteroiden har en diameter på ungefär 11 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av E Bowell
Astronomiska upptäckter 1985
Johanna Elsig

Johanna Elsig, född den 1 november 1992 i Düren, är en tysk fotbollsspelare (försvarare/mittfältare) som spelar för Turbine Potsdam och det tyska landslaget. Hon gjorde sin landslagsdebut år 2017 och var en del av den tyska trupp som spelade VM i Frankrike år 2019.

Referenser 

Tyska fotbollsspelare
Tyska landslagsspelare i fotboll
Spelare i 1. FFC Turbine Potsdam
Spelare i dam-VM i fotboll 2019
Födda 1992
Levande personer
Kvinnor
Personer från Düren
Köpmangatan

Köpmangatan kan avse:

Köpmangatan, Eskilstuna
Köpmangatan, Stockholm
Köpmangatan, Södertälje
Köpmangatan, Örebro
Marina Hegering

Marina Hegering, född den 17 april 1990, är en tysk fotbollsspelare (försvarare) som spelar för SGS Essen och det tyska landslaget. Hon har tidigare representerat Bayer Leverkusen. Hegering var en del av den tyska landslagstrupp som spelade VM i Frankrike år 2019. Hon har även vunnit U20-VM år 2010 med Tyskland.

Referenser 

Födda 1990
Kvinnor
Levande personer
Tyska fotbollsspelare
Tyska landslagsspelare i fotboll
Spelare i dam-VM i fotboll 2019
Spelare i dam-EM i fotboll 2022
Spelare i dam-VM i fotboll 2023
Gamla staden, Eskilstuna

Gamla staden är en stadsdel i Eskilstuna.

Gamla stadens kärna är Köpmangatan, som sträcker sig parallellt med Eskilstunaån genom Gamla staden på åns östra sida. Den fanns på medeltiden som "Långa Gatan" och var en del av ett pilgrimsstråk till Johanniterklostret i Eskilstuna. Klostret låg vid nuvarande Slottsskolan och i nuvarande Klosterkyrkogården i norra ändan av Gamla staden och ersattes efter reformationen av Eskilstunahus, som efter en brand 1680 användes som fängelse. Köpmangatan ledde från fallen vid Tunafors mot Johanniterklostret.

Eskilstuna var under århundraden en liten stad längs Köpmangatan. Staden fick stadsprivilegier 1659, och vid denna tid uppfördes Rademachersmedjorna, varefter en stad började byggas på västra sidan av ån. Därmed blev området runt Köpmangatan den Gamla staden, medan det nya samhället blev Fristaden.

Rådhustorget ligger utmed Kungsvägen mellan Köpmangatan och Rådhusbron. Det anlades tidigt som en öppen plats, som från Köpmangatan öppnade sig mot ner mot ån. År 1702 byggdes ett rådhus vid torget. Ett halvsekel senare, 1768, flyttades det något österut för att göra torget större. Torget var länge stadens viktigaste handelsplats. Vid torget låg också senare Gamla Teatern.

Det gamla rådhuset ansågs ha tjänat ut i början av 1800-talet och ett nytt ritades av Johan Fredrik Åbom. Hans ritningar var klara 1843 och det nya rådhuset var klart 1851. Detta inrymde också stadens häkte. 

Mot slutet av 1800-talet omvandlades Eskilstuna till en industristad med stark befolkningstillväxt. Rådhuset blev då för litet, och 1894 togs beslut om att bygga ett nytt stadshus vid Fristadstorget. Detta blev klart 1897. Det gamla rådhuset revs 1927 och detta möjliggjorde en bredare infart österifrån till stadens centrum. Rådhustorget som torgbildning ersattes av en gata, som var bredare än normalt, men som behöll namnet Rådhustorget.

Vid södra sidan av Rådhustorget/Köpmangatan ligger också den k-märkta Tingsgården i en byggnad från 1700-talet. En annan k-märkt byggnad i Gamla Staden är en borgargård i kvarteret Stövaren vid Köpmangatan 52 från 1884.

Källor
Bengt Strandberg: Så växte Eskilstuna ur sitt rådhus i Eskilstunakuriren den 21 januari 2017

Stadsdelar i Eskilstuna
Fole Mekaniska Verkstad

Fole Mekaniska Verkstad  var en mekanisk verkstad, först belägen i Fole socken, därefter i Visby.

Verkstaden grundades 1880 av Johan Vigström, som då anlade en liten reparationsverkstad vid ångkvarnen i Fole. 1881 flyttade han hem verkstaden till sin gård i Ringvide och bildade samma år bolaget Fole Mekaniska Verkstad. Verksamheten expanderade snabbt och 1884 uppfördes nya verkstadslokaler på annat håll i Fole. Till en början tillverkades främst radsåningsmaskiner och hästräfsor. Tidigt blev hackelsemaskiner en viktig produkt men även sågbänkar, bandsågar och kvarnverk. Lokomobiler togs också tidigt upp i produktionen, Fole kom att bli den fjärde största tillverkaren av lokomobiler i Sverige. 1894 började man även tillverka järnvägsvagnar för Gotlands järnvägs, och i samband med det flyttade man verksamheten från Fole till Visby, där de nya verkstadslokalerna invigdes 1895. 1904 ombildades verkstaden till aktiebolag. Under början av 1900-talet expanderade tillverkningen av järnvägsvagnar, man levererade vagnar bland annat till Stockholm–Rimbo Järnvägsaktiebolag och Mellersta Östergötlands Järnväg (MÖJ). 1908 råkade dock verkstaden i ekonomiska problem och gick 1909 i konkurs. Konkursförvaltaren kom att driva verksamheten vidare i liten skala men hade svårt att hitta en köpare för verksamheten. 1911 köpte dock Patrik Lilja upp verkstaden och startade 1912 Fole Nya Mekaniska Verkstad. Bolaget ombildades 1914 till Fole verkstadär, J. P. Lilja & Co.. Sedan Patrik Lilja avlidit 1928 lades verksamheten ned 1929.

Källor 
 

Ej längre existerande svenska verkstadsindustriföretag
Linda Dallmann

Linda Dallmann, född den 2 september 1994 i Dinslaken, är en tysk fotbollsspelare (anfallare/mittfältare) som från och med sommaren 2019 spelar för Bayern München. Hon är även en del av det tyska landslaget och deltog i VM i Frankrike år 2019. Hon var med i den tyska trupp som vann U20-VM i Kanada år 2014.

Referenser 

Tyska fotbollsspelare
Tyska landslagsspelare i fotboll
Spelare i FC Bayern München (damfotboll)
Spelare i dam-VM i fotboll 2019
Spelare i dam-EM i fotboll 2022
Födda 1994
Levande personer
Kvinnor
Concacaf League

Concacaf League var en fotbollsturnering för klubblag mellan 2017 2022, arrangerad av Concacaf. Turneringen fungerade även som ett kval till Concacaf Champions League. Concacaf League var en serie utslagsmatcher i form av dubbelmöte, turneringen innehöll 16 lag säsongerna 2017–2018 och utökades till 22 lag till säsongen 2019 och hade 22 lag till sista säsongen, 2022.

Kvalificering
Totalt 22 lag deltar i Concacaf League (från och med 2019). 18 från Centralamerika (från 7 fotbollsförbund), 3 från Karibien (från 2 eller 3 fotbollsförbund) och 1 från Nordamerika (från 1 fotbollsförbund)
Centralamerika
3 lag från Costa Rica
3 lag från El Salvador
3 lag från Guatemala
3 lag från Honduras
3 lag från Panama
2 lag från Nicaragua
1 lag från Belize
Karibien
2 klubbar från Caribbean Club Championship (andraplats och tredjeplats )
1 klubb från Caribbean Club Championship/Caribbean Club Shield playoff.
Nordamerika
1 lag från Kanada

Vinnare

Källor
Officiell hemsida
Serge Marquand

Serge Marquand, född 12 mars 1930 i Marseille, död 4 september 2004 i Paris, var en fransk skådespelare.

Han var bror till Nadine Trintignant och Christian Marquand samt morbror till Marie Trintignant.

Han hade en liten roll som brevbärare i spelfilmen Tintin i piraternas våld från 1961.

Referenser

Externa länkar

Män
Födda 1930
Personer från Marseille
Franska skådespelare under 1900-talet
Avlidna 2004
Bubble Gang

Bubble Gang är en filippinsk komediserie som premiär den 20 oktober 1995 på GMA Network. Det är det längsta löpande sketch/komediprogrammet på Filippinerna.

Rollista (i urval) 
 Michael V. (sedan 1995)
 Antonio Aquitania (sedan 1995)
 Diego Llorico (sedan 1996)
 Myka Flores (sedan 1997)
 Boy 2 Quizon (sedan 2003)
 James Ronald Obeso (sedan 2008)
 Rodfill Obeso (sedan 2008)
 Paolo Contis (sedan 2010)
 Jackie Rice6 (sedan 2010)
 Chariz Solomon (sedan 2010)
 Betong Sumaya (sedan 2012)
 Sef Cadayona (sedan 2012)
 Mikael Daez (sedan 2012)
 Andrea Torres (sedan 2012)
 Denise Barbacena6 (sedan 2013)
 Juancho Trivino6 (sedan 2013)
 Valeen Montenegro (sedan 2015)
 Kim Domingo (sedan 2015)
 Arra San Agustin (sedan 2016)
 Analyn Barro (sedan 2016)
 Jay Arcilla (sedan 2016)
 Jak Roberto (sedan 2016)
 Ashley Rivera (sedan 2017)
 Mikoy Morales (sedan 2017)
 Lovely Abella (sedan 2017)
 Archie Alemania (sedan 2017)
 Arny Ross (sedan 2013)

Källor

Noter

Externa länkar 
 

Filippinska TV-serier från 1990-talet
Filippinska TV-serier från 2000-talet
Filippinska TV-serier från 2010-talet
TV-seriestarter 1995
Filipinospråkiga TV-serier
TV-program i GMA Network
Filippinska komediserier på TV
7 Vulpeculae

7 Vulpeculae, som är stjärnans Flamsteed-beteckning, är en dubbelstjärna belägen i den södra delen av stjärnbilden, Räven.. Den har en högsta kombinerad skenbar magnitud på ca 6,33 och är mycket svagt synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallax enligt Gaia Data Release 2 på ca 3,5 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 940 ljusår (ca 288 parsek) från solen. Den rör sig närmare solen med en heliocentrisk radialhastighet av ca -38 km/s.

Egenskaper
Primärstjärnan 7 Vulpeculae A är en blå stjärna av spektralklass B4-5 III-IVe, som är en Be-stjärna och som verkar närma sig slutet på dess livstid i huvudserien. Den har snabb rotation med en projicerad rotationshastighet på 300 km/s, vilket är strax under den uppskattade kritiska hastigheten på 367 km/s. Den har en massa som är ca 5,5 solmassor, en radie som är ca 5 solradier och utsänder ca 518 gånger mera energi än solen från dess fotosfär vid en effektiv temperatur på ca 15 600 K. Stjärnan är en misstänkt variabel som har visuell magnitud +6,34 och varierar i amplitud med 0,009 magnituder och en period av 0,55923 dygn eller 13,422 timmar.

7 Vulpeculae  är en enkelsidig spektroskopisk dubbelstjärna med en omloppsperiod på 69,3 dygn och en excentricitet på 0,16. Följeslagarens natur är okänd, men baserat på dess massa kan den vara en stjärna av spektraltyp K eller M. Det kan emellertid också vara en vit dvärg, som tidigare har genomgått en massöverföring till den nu synliga stjärnan. På grund av bristen på röntgenstrålning från konstellationen är en tredje möjlighet att följeslagaren är en naken He-stjärna som har förlorat sitt hölje av väte.

Se även 
 Variabel stjärna

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/95818/7vulpeculae.

Stjärnbilden Räven
Flamsteedobjekt
HR-objekt
HD-objekt
Huvudseriestjärnor klass B
Be-stjärnor
Dubbelstjärnor
Misstänkta variabler
8 Vulpeculae

8 Vulpeculae, som är stjärnans Flamsteed-beteckning, är en ensam stjärna belägen i den mellersta delen av stjärnbilden, Räven. Den ligger endast 7 bågsekunder från Alfa Vulpeculae och de två bildar en optisk dubbelstjärna. Den har en skenbar magnitud på ca 5,82 och är svagt synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallax Gaia Data Release 2 på ca 7,1 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 457 ljusår (ca 140 parsek) från solen. Den rör sig närmare solen med en heliocentrisk radialhastighet av ca -29 km/s.

Egenskaper
8 Vulpeculae är en orange till gul jättestjärna av spektralklass K0 III, som har förbrukat förrådet av väte i dess kärna och utvecklats bort från huvudserien. Den har en massa som är ca 3 solmassor, en radie som är ca 14 solradier och utsänder ca 100 gånger mera energi än solen från dess fotosfär vid en effektiv temperatur på ca 4 900 K.

8 Vulpeculae är en misstänkt variabel som har visuell magnitud +5,81 och varierar i ljusstyrka med en amplitud och periodicitet som inte är fastställd.

Se även 
 Variabel stjärna

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/95785/8vulpeculae.

Stjärnbilden Räven
Flamsteedobjekt
HR-objekt
HD-objekt
Orangea jättar
Misstänkta variabler
9 Vulpeculae

9 Vulpeculae, som är stjärnans Flamsteed-beteckning, är en dubbelstjärna belägen i den södra delen av stjärnbilden, Räven. Den har en högsta skenbar magnitud på ca 5,00 och är svagt synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallax enligt Gaia Data Release 2 på ca 5,9 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 560 ljusår (ca 171 parsek) från solen. Den rör sig bort från solen med en heliocentrisk radialhastighet av ca 5 km/s.

Egenskaper
Primärstjärnan 9 Vulpeculae A är en vit till blå jättestjärna av spektralklass B8 IIIn, där 'n'-notationen anger "diffusa" spektrallinjer på grund av snabb rotation med en projicerad rotationshastighet på 185 km/s. Den har en radie som är ca 4 solradier och utsänder ca 431 gånger mera energi än solen från dess fotosfär vid en effektiv temperatur på ca 10 900 K.

9 Vulpeculae är en misstänkt variabel som varierar mellan visuell magnitud +4,99 och 5,08 med en periodicitet som inte är fastställd.

9 Vulpeculae har två rapporterade avlägsna följeslagare, 9 Vulpeculae B, med en separation på 9,3 bågsekunder och magnitud 13,4, och 9 Vulpeculae C, med en separation på 108 bågsekunder och en magnitud av 12,5.

Se även 
 Variabel stjärna

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/96275/9vulpeculae.

Stjärnbilden Räven
Flamsteedobjekt
HR-objekt
HD-objekt
Blå-vita jättar
Dubbelstjärnor
Misstänkta variabler
Dieter Winter

Dieter Winter, Dietrich Müller-Winter, född 16 juli 1921 i Berlin, död 2010 i Borensberg, var en svensk journalist och diplomat. Han arbetade som utrikesmedarbetare på Expressen 1948-63 med stationering i Berlin och Paris. UD-karriären pågick från 1963 till pensioneringen 1987 med tjänstgöring i Paris, London och Berlin.

Biografi 
Dieter Winters föräldrar var Elisabeth, född Goldstein, och kapten Erwin Müller-Winter.

Till Sverige 
I mars 1939 kom Müller-Winter, 17 år gammal till Sverige. Han fick en fristad hos prästfamiljen Bergman på Östermalm i Stockholm. Efter studier i bland annat tyska och kyrkohistoria under krigsåren avlade han 1945  en filosofie kandidatexamen vid Stockholms högskola.

Journalist och diplomat 
1945 erhöll Müller-Winter genom Carl-Adam Nycop ett första korttidsvikariat på den nya tidningen Expressen. Under de följande åren frilansade han för en rad tidningar och förlag, däribland Vecko-Journalen och Bonniers förlag. Efter en uppmärksammad reportageresa till det ockuperade Tyskland 1947 fick han 1948 fast anställning på Expressen som utrikespolitisk medarbetare. I samband med anställningen ändrades efternamnet på begäran av arbetsgivaren till enbart Winter.  Han skrev därefter under signaturen D.M. Winter.

I december 1948 gifte han sig med Christina Hermelin, journalist, modetecknerska och modell. Året därpå blev han svensk medborgare och inledde medborgarskapet med värnpliktstjänstgöring. Efter flera bevakningsuppdrag i  Tyskland blev han 1952 Expressens Östeuropakorrespondent med bas i Västberlin. 1962-1963 var han tidningens Frankrikekorrespondent. 1963 lämnade han Expressen för en tjänst som pressattaché vid Sveriges ambassad i Paris. Han fortsatte på  Utrikesdepartementet fram till pensioneringen 1987.

Som Östeuropakorrespondent rapporterade Winter om de dramatiska händelserna i Tyskland och Östeuropa, exempelvis de återkommande Berlinkriserna i det kalla krigets skugga samt omvälvande händelser i Östeuropa, såsom Polen 1956 samt olika toppmöten i Moskva och andra  europeiska huvudstäder. Under åren i Berlin fick han också uppdraget att översätta en av Förintelsens källtexter, Kommendant i Auschwitz av Rudolf Höss, från tyska. 

Efter över 20 år som diplomat, först i Paris, därefter i London och avslutningsvis i Berlin gick han i pension 1987. 

De sista drygt 20 åren levde han på Vålberga gård utanför Borensberg i Östergötland. Dieter och Christina Winter fick tre söner. 

Winters första år som halvjudisk tysk flykting i Sverige har skildrats av sonen Jan Winter i dokumentärromanen ”Dieters bok - flykting hos familjen Bergman” (2018) [länk].

Källor 
Vem är vem i stockholm 1962   sid 1414-1415
Linton-Malmfors, Birgit (2003). Karins liv. Karin Bergman i dagböcker och brev 1907-1966.  sid178-189. http://libris.kb.se/bib/9123898. 
Höss, Rudolf (1996). Kommendant i Auschwitz. Stockholm: Norstedts. 
Winter, Jan (2018). Dieters bok, flykting hos familjen Bergman. http://libris.kb.se/bib/22666796. 

Svenska journalister
Personer från Berlin
Födda 1921
Avlidna 2010
Män
Zhu Ting

Zhu Ting, född 29 november 1994 i Dancheng, är en kinesisk volleybollspelare. Hon blev olympisk guldmedaljör i volleyboll vid sommarspelen 2016 i Rio de Janeiro. Zhu Ting har flera gånger blivit utsedd till mest värdefulla spelare vid större internationella mästerskap.

Källor 

Kinesiska volleybollspelare
Kinesiska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 2016
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2016 från Kina
Tävlande i volleyboll vid olympiska sommarspelen 2016
Volleybollspelare i Henan Nuzi Paiqiu Dui
Spelare i Guangdong Evergrande Volleyball Club
Volleybollspelare i Vakıfbank SK
Spelare i Tianjin Nuzi Paiqiu Dui
Födda 1994
Levande personer
Kvinnor
Jenő Rátz

Jenő Rátz, född 20 september 1882 i Nagybecskerek, död 21 januari 1952 i Budapest, var en ungersk militär och politiker (NEP). Han var Ungerns försvarsminister från den 14 maj till den 15 november 1938 under premiärminister Béla Imrédy. Efter Tysklands ockupation av Ungern i mars 1944 var Rátz vice premiärminister i Döme Sztójays ministär från den 22 mars till den 29 augusti 1944. Under Rátz tid som vice premiärminister deporterades omkring 440 000 ungerska judar till tyska förintelseläger, i huvudsak Auschwitz-Birkenau.

Efter andra världskriget ställdes Rátz tillsammans med Döme Sztójay, Lajos Szász, Antal Kunder och Lajos Reményi-Schneller i mars 1946 inför rätta för krigsförbrytelser och högförräderi. Rátz dömdes till döden genom arkebusering, men straffet omvandlades emellertid till livstids fängelse.

Källor
 
 Jenő Rátz, Colonel-General

Externa länkar

Personer dömda för krigsbrott i andra världskriget
Ungerska generaler
Ungerska politiker
Födda 1882
Avlidna 1952
Män