kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Bruno Jorma

Bruno Jorma, egentligen Bruno August Jäderholm, född 14 mars 1882 i Rautalampi, död 15 februari 1956, var en finländsk operasångare (baryton). Han var gift med skådespelaren Hilja Jorma från 1910.

Jorma var son till apotekaren August Vilhelm Jäderholm och Alma Wilhelmina Ullner. Efter att 1906–1908 avlagt studier vid Nationalteaterns elevskola, blev han 1909 elev vid Sternska konservatoriet i Berlin. Läraren Nikolaus Rothmühl undervisade flera blivande framstående finländska operavokalister, inklusive Eino Rautavaara, Aino Calonius, Juho Koskelo och Wäinö Sola.

Studierna i Berlin avslutades 1910, varefter Jorma företog studieresor till Paris 1913, Tyskland 1921 samt Wien och Berlin 1928. Debutkonserten ägde rum i Viborg 1917. Teaterkarriären hade inletts redan 1904 vid Kasimir Leinos finska teater, och Jorma var därefter verksam vid Finska landsortsteatern 1904–1906, 1908–1909 och 1911–1917. Han spelade vid Tammerfors teater 1910–1911, Kansan näyttämö 1917–1918 och tillhörde Nationaloperan 1918–1946.

Förutom som aktör hade Jorma flera andra uppdrag inom teatern; bland annat var han styrelseledamot av Finlands skådespelarförbund 1918–1922 och 1928–1949, var dess vice ordförande 1938–1946, var ordförande för dess pensionärsavdelning 1932–1935 samt var ordförande för Finlands operasångares förbund fram till 1936. Han satt också i ledningen för stiftelsen för Maria och Juho Lallukkas konstnärshem 1927–1934 och blev disponent för inrättningen 1933.

1948 tilldelades Jorma Pro Finlandia-medaljen.

Källor

Män
Födda 1882
Avlidna 1956
Finländska operasångare under 1900-talet
Finländska barytonsångare
Mottagare av Pro Finlandia-medaljen
Leslie Jones (komiker)

Leslie Jones, född 7 september 1967 i Memphis, Tennessee, är en amerikansk komiker och skådespelerska. 

Mellan 2014 och 2019 var hon en del av skådespelarensemblen i humorprogrammet Saturday Night Live. Jones har varit programledare för Just for Laughs festival i Montréal och i Aspen Comedy Festival. År 2010 kom hennes entimmes komediprogram Problem Child, som visades på Showtime. År 2016 spelade hon en av huvudrollerna i nyinspelningen av Ghostbusters.

Tidigare liv
Leslie Jones föddes i Memphis, Tennessee. Hennes far gick med i USA:s armé och hennes familj flyttade ofta. Familjen flyttade till Los Angeles när hennes far tog ett jobb på Stevie Wonders radiostation KJLH som tekniker. Jones gick på high school på Lynwood, Kalifornien; i maj 2015 sa hon i Late Night with Seth Meyers att hennes far ville att hon skulle utöva idrott för att hon är sex fot lång (1,8 meter). Hon gick på Chapman University med ett basketstipendium och flyttade till Colorado State University när hennes tränare lämnade Chapman för Colorado State. Hon hade tänkt att bli advokat men ändrade sig ett antal gånger och studerade bland annat datavetenskap och kommunikation. På Chapman jobbade Jones som DJ på radio. Hon var osäker på vad hon ville göra och övervägde möjligheten att spela basketboll utomlands.

Filmografi

Film

TV

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats

Födda 1967
Kvinnor
Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Amerikanska skådespelare under 2000-talet
Amerikanska komiker
Levande personer
Författare från Tennessee
Skådespelare från Memphis
Skådespelare i Saturday Night Live
Alumner från Colorado State University
Strömberg (ätt)

Strömberg var namnet som bars av två efter varandra följande, befryndade svenska adelsätter, som numera är utslocknade.

Den första Strömbergätten uppstod då borgmästaren i Jönköping, Peder Gudmundsson (död 1655) adlades under detta namn den 7 oktober 1646 och introducerades på Riddarhuset 1647 med ättenummer 365. Denne Peder Strömberg var först gift med Anna Månsdotter som på mödernet var släkt med ätten Durell och med vilken han fick två söner. Hans andra hustru var Catharina Törnsköld, vars mor var ättling till Grubb och Bureätten och som enligt Anrep kunde hebreiska. Med henne fick han en ogift son Peder, som var överste, och tre döttrar. Äldsta dottern blev stammoder till ätten von Günthersberch, mellersta gifte sig von Vicken och yngsta till Ridderhielm.

Endast barnen i det senare äktenskapet erhöll rätt att ärva faderns adelskap eftersom första hustrun var ofrälse. Enligt ovan slöt Peder Strömberg själv sin ätt på svärdssidan 1655.

Ena sonen från första äktenskapet, rådmannen och postmästaren Jöns Pedersson tog sig efternamnet Brattman. Han var gift men hustruns namn är okänt. De fick fem söner som kallade sig Brattman, Nils, Alexander, Georg, David och Peter Brattman. Dessa adlades alla gemensamt den 22 december 1674 och fick därvid rätt att upptaga sin farfars adliga namn och vapen. Den nya ätten erhöll dock vid sin introduktion ett annat nummer än den tidigare: 870.

Av de fem bröderna stupade tre  - Georg, David och Peter - i slaget vid Lund den 4 december 1676. De återstående bröderna Nils och Alexander Strömberg upphöjdes båda í friherrlig värdighet 1699 under det nya namnet Stromberg varvid även den yngre ätten Strömberg upphörde.

En annan son från första äktenskapet blev stamfader för den 1719 adlade ätten Lindencrona som fortlever idag och därmed den gren som i rakt nedstigande led stammar från Peder Gudmundsson.

Källor 
 Gabriel Anrep: Svenska adelns ättar-taflor, band 4 (Stockholm 1864)
 Jönköpings stads historia I- IV
 Gustaf Elgenstierna:Den introducerade svenska adelns ättartavlor

Svenska adelsätter
Artiklar som behöver faktamallar (Adelsätt)
Marko Rog

Marko Rog (uttalas: ), född 19 juli 1995 i Varaždin i Kroatien, är en kroatisk professionell fotbollsspelare (mittfältare) som spelar för italienska Cagliari. Han har även spelat för Kroatiens landslag.

Referenser

Noter

Kroatiska landslagsspelare i fotboll
Spelare i NK Varaždin
Spelare i Dinamo Zagreb
Spelare i SSC Napoli
Spelare i Sevilla FC
Spelare i Cagliari Calcio
Spelare i Serie A
Spelare i La Liga
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2016
Kroatiska idrottare under 2000-talet
Födda 1995
Levande personer
Män
Personer från Varaždin
Appelgren (adelsätt)

Appelgren är en utslocknad svensk adelsätt.

Historik
Den adliga släktens stamfader var skattebonden Erik Larsson i Ölmhärads socken i Värmland. Hans son Johan Eriksson var kammererare, först på Stockholms slott och sedan i Finland, när han år 1640 adlades med namnet Appelgren. Ätten introducerades år 1642 på nummer 290. Johan Appelgren blev sedan revisor i Kammarkollegium, kammarråd och preses i Kammarrevisionen. Hans hustru hette Elsa Tungel, och hon var halvsyster till de båda som adlades med namnet Tungel i faderns äktenskap med Brita Rosenbaner.

Äldste sonen Nils Appelgren, gift med Catharina Gyldenklou vars mor var en Bure, var president i Kammarrevisionen. Ingen av deras söner förde ätten vidare på svärdssidan, men flera döttrar blev gifta i släkterna Wijnbladh, Burensköld, Lilljemarck, Schulman och Ekehjelm. En av sönerna var officeren Anders Appelgren.

Nils Appelgrens yngste bror Arvid Appelgren var hovjunkare hos änkedrottning Hedvig Eleonora och sedan kammarherre. Hans hustru var en Duréel. Med henne fick han tre döttrar.

En bror till Nils och Arvid Appelgren, Johan Appelgren, utsågs till assessor i Åbo hovrätt men inställde sig aldrig. Hans hustru var en Törnsköld. Av deras barn förde ingen ätten vidare på svärdssidan. Ätten slocknade med sonen Per Appelgren, som var överste för Royal suédois och stupade vid belägringen av Prag år 1742.

Källor 
 Gabriel Anrep, Svenska adelns Ättar-taflor, volym 1

Svenska adelsätter
Utslocknade adelsätter
Hilja Jorma

Hilja Jorma, född Saastamoinen 16 november 1885 i Kuopio, död 1 mars 1972, var en finländsk skådespelare. Hon var gift med operasångaren Bruno Jorma från 1910. Jormas artistnamn var Hilja Sara.

Jorma var dotter till skräddarmästaren Lauri Johannes Saastamoinen och Rosa Emilia Aspholm. Efter studierna vid läroverket gjorde Jorma studieresor till Berlin 1909–1910, 1921, 1926, 1938 och 1942, Paris 1913 samt Paris och London 1936 och 1939. Jorma var verksam vid Finlands landsbygdsteater 1904–1909 och 1911–1917, vid teatern Treen 1910–1911, Folkteatern 1917–1931 samt vid teatern vid Konstuniversitetets Teaterhögskola 1931–1937. Åren 1936–1938 studerade hon även vid folkkonservatoriet.

Som skådespelare medverkade Jorma i tolv filmer och verkade som manusförfattare till Siltalan pehtoori 1934.

Filmografi
 Se parhaiten nauraa, joka viimeksi nauraa, 1921
 Vaihdokas, 1927
 Timmerflottarens brud, 1931
 Pikku myyjätär, 1933
 Meidän poikamme ilmassa - me maassa, 1934
 Mieheke, 1936
 Jumalan tuomio, 1939
 Kultainen kynttilänjalka, 1946
 Prinsessa Törnrosa, 1949
 Leena, 1954
 Tähtisilmä, 1955
 Koulutietä kotitoimiin, 1959

Referenser

Kvinnor
Födda 1885
Avlidna 1972
Personer från Kuopio
Finländska skådespelare under 1900-talet
Rubinola

Rubinola är en äppelsort med ursprung i Tjeckien. Den är en korsning mellan sorterna Rubin och Prima. 

I början av 2000-talet börjande sorten odlas i Sverige och rekommenderades då särskilt för ekologisk odling, då den var skorvresistent. Denna resistens har tyvärr brutits och sorten minskar därför som ekologiskt odlad, speciellt som den inte ger tillräckligt rik skörd. Sorten minskar även utomlands, där man inte heller tycker att skördarna per hektar är tillräckligt stora. I konventionella svenska äppelodlingar förekommer sorten flitigt, eftersom den gjort lite av succé bland konsumenter. 
Rubinola är den fjärde viktigaste sorten i Svensk Yrkesodling.
Rubinola är  ett mycket  vackert klotrunt äpple med gulröd färg och en frisk, söt och lite syrlig, mycket god smak. Det finns att köpa i butik i september-november.

Rubinola har det högsta C-vitaminvärdet bland de kända äppelsorterna.

Källor 

Äppelsorter
Aku Peltonen

Karl August "Aku" Peltonen, född 10 mars 1886 i Pälkäne, död 3 maj 1954 i Tavastehus, var en finländsk skådespelare, regissör och affärsman.

Peltonen var son till arbetaren Kaarle Peltonen. Han innehade en fiskaffär i Tavastehus, där han även deltog vid teatern. Åren 1906–1909, 1912–1913, 1922 och 1925–1928 verkade Peltonen vid Tavastehus arbetarteater, vid vilken han även regisserade 1914–1916. Han verkade som regissör vid Uleåborgs arbetarteater 1910–1911 och vid teatern i Kuusankoski 1923–1924. 1952 tilldelades Peltonen Pro Finlandia-medaljen och sedan 1954 har Tavastehus teatersällskap delat ut en statyett föreställande Peltonen till framstående teaterprofiler.

Referenser

Män
Födda 1886
Avlidna 1954
Personer från Pälkäne
Finländska skådespelare under 1900-talet
Finländska teaterregissörer
Mottagare av Pro Finlandia-medaljen
Anderstorps eneskog

Anderstorps eneskog är ett cirka 6 hektar stort bestånd enar (Juniperus communis) vid Anderstorps by i Riseberga socken, Klippans kommun i Skåne. Området är unik i sitt slag och består av högväxta upp till cirka 12 meter höga träd. Många av enarna är mer än 100, kanske upp till 150 år gamla. 

Enevirket var eftertraktat då det är hållbart, segt och tåligt mot fukt och röta och var därför viktigt för behovet av stängselstolpar, störar för hässjning och taktäckningsmaterial men även som ris för rökning av kött och fisk. Flera generationer brukare från åtminstone 1800-talet men sannolikt även tidigare har därför vårdat enefäladen, som då var betydligt större än dagens, genom röjning och betesdrift då området annars snabbt skulle ha vuxit igen med sly, buskar och lövträd som förkvävt de konkurrenssvaga enarna.

Under senaste 50 åren har underhållet av området för att bevara enarna upphört och förbuskning pågår, samtidigt som enarna åldras och bryts ner av bland annat snö och stormar och dör utan återväxt, som framgår av bilderna. Enligt boende i Anderstorps by har även vintertorka bidragit till försvagning av enarna.

Referenser

Källor

Bilder 

Skånes geografi
Klippans kommuns geografi
Korruptionsindex

Transparency International (TI) har sedan 1995 årligen publicerat ett Korruptionsindex (CPI - Corruption Perception Index) där länder rankas efter "deras upplevda nivåer av korruption, som bestäms av expertbedömningar och opinionsundersökningar." Detta definieras generellt som "missbruk av offentlig makt för privat nytta."

I första studien år 1995 rankades 41 länder, och året därefter 54 på en skala från 10.0 (bäst) ner till 0.0 (sämst). År 1998 ingick 85 länder, och året därpå 99. År 2003 utökades rankingen kraftigt till 133 länder, följt av 146 och 159 följande två år. Sedan 2007 rankas ca 180 länder. Skalans intervall ändrades 2012 från 100 (minst korrupt) ner till 0 (mest korrupt).

Länders ranking

Se även 
 Demokratiindex
 Jämställdhetsindex

Referenser

Noter

Externa länkar
 Transparency Internationals webbplats

Korruption
Listor över länder
Perception
Tyyne Haarla

Tyyne Elina Haarla, född Kosunen 2 november 1892 i Varkaus, död 18 november 1968 i Helsingfors, var en finländsk skådespelare.

Haarla studerade vid en teaterskola, varifrån hon utexaminerades 1910. Fram till 1914 verkade hon vid Finlands landsbygdsteater samt vid Tammerfors teater 1914–1915, Folkteatern 1915–1916 och vid Finlands nationalteater 1916–1957. Under tiden vid nationalteatern innehade Haarla över 130 roller. 1948 tilldelades hon Pro Finlandia-medaljen. Åren 1918–1926 var Haarle gift med journalisten Emil Juntto samt 1930–1944 med författaren Lauri Haarla. Sonen Saulo Haarla arbetade som skådespelare och teaterregissör.

Referenser

Kvinnor
Födda 1892
Avlidna 1968
Personer från Varkaus
Finländska skådespelare under 1900-talet
Mottagare av Pro Finlandia-medaljen
Saulo Haarla

Saulo Ismaro Haarla, född 24 november 1930 i Helsingfors, död 4 oktober 1971 i Uleåborg, var en finländsk skådespelare och teaterregissör.

Haarla var son till författaren Lauri Haarla och skådespelaren Tyyne Haarla. Båda föräldrarna var kulturellt aktiva och involverade i diverse filmer. Saulo Haarla utexaminerades från Konstuniversitetets Teaterhögskola 1953 och verkade under många år vid Åbo stadsteater, Tammerfors teater och Tammerfors arbetarteater. Från 1964 lärde han ut mikrofonteknik vid teaterhögskolan. Åren 1962–1965 var Haarla dramaregissör vid Yleradions teateravdelning. Under 1950- och 1960-talen medverkade Haarla sju filmer, den första 1951. Haarla var även aktiv handbollsspelare och var finsk mästare i sporten 1957–1960 samt 1964.

Haarla var gift tre gånger: 1953–1960 med operasångerskan och skådespelaren Helena Salonius, 1961–1965 med skådespelaren Marjatta Kallio och 1965–1971 med radiojournalisten Aune Lahdelma. Saulo Haarla avled 1971 efter en tids sjukdom.

Filmografi i urval
 Tukkijoella, 1951
 Yö on pitkä, 1952
 Hilja, mjölkflickan, 1953
 Oi, muistatkos..., 1954
 Okänd soldat, 1955
 Pekka ja Pätkä sammakkomiehinä, 1957
 Kaasua, komisario Palmu!, 1961

Referenser

Män
Födda 1930
Avlidna 1971
Regissörer från Helsingfors
Finländska skådespelare under 1900-talet
Finländska teaterregissörer
Finländska handbollsspelare
Skådespelare från Helsingfors
Idrottare från Helsingfors
Santos Urdinarán

Santos Urdinarán, född 30 mars 1900 i Montevideo, död 14 juli 1979 i Montevideo, var en uruguayansk fotbollsspelare.

Urdinarán blev olympisk guldmedaljör i fotboll vid sommarspelen 1928 i Amsterdam.

Källor 

 FIFA.com Santos URDINARAN

Uruguayanska fotbollsspelare
Uruguayanska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1924
Olympiska guldmedaljörer 1928
Tävlande i fotboll vid olympiska sommarspelen 1924
Tävlande i fotboll vid olympiska sommarspelen 1928
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1924 från Uruguay
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1928 från Uruguay
Världsmästare i fotboll
Födda 1900
Avlidna 1979
Män
Personer från Montevideo
Installatörsföretagen

Installatörsföretagen Service i Sverige AB bildades i januari 2016 av bransch- och arbetsgivarorganisationerna Elektriska Installatörsorganisationen EIO och VVS Företagen. 1 januari 2018 slogs även föreningarna samman och bildade Föreningen Installatörsföretagen.

Installatörsföretagen är en bransch- och arbetsgivarorganisation som är en del av Svenskt Näringsliv. De cirka 3 600 medlemsföretagen är verksamma inom installationsbranschen och arbetar främst med installationer av vs (vvs), ventilation, vatten, el- och telekommunikation. VD är Ola Månsson sedan 2017 och ordförande är Johnny Petré (Bravida) och vice ordförande Theresa Östman (GF100 AB) sedan 2021.

Som arbetsgivarorganisation tecknar Installatörsföretagen kollektivavtal med arbetstagarorganisationer (facket); Elektrikerförbundet, Byggnads, Unionen, Ledarna, SEKO, Handelsanställdas förbund och Sveriges Ingenjörer.

Historik

EIO 
 1905 Svenska Elektriska Arbetsgifvareföreningen (EA) bildades.
 1955 Branschföreningen Elektriska Installatörsorganisationen EIO bildades.
 1997 Sammanslagning av föreningarna och branschföreningens namn behölls, EIO.

VVS Företagen 

 1918 Rörledningsfirmornas Riksförbund (RP) bildades.
 1945 Rörledningsfirmornas Arbetsgivareförbund (RAF) bildades.
 1967 Rörfirmornas Riksorganisation (RR) bildades.
 1986 VVS-Entreprenörernas Arbetsgivarförbund (VVS-E) bildades.
 1996 Sammanslagning av VVS-E och RR: VVS-Installatörerna bildades.
 2007 VVS-Installatörerna bytte namn till VVS Företagen.

Installatörsföretagen 
 2014 Ett inriktningsbeslut tas i de två styrelserna (EIO och VVS Företagen) om att bilda en gemensam förening för installationsbranschen.
 2015 Inriktningsbeslutet röstades igenom av medlemmarna under två årsmöten i de båda två föreningarna.
 2016 Servicebolaget Installatörsföretagens Service i Sverige AB bildades.
 2018 Den gemensamma Föreningen Installatörsföretagen bildades.

Referenser

Webbkällor

Branschorganisationer i Sverige
organisationer bildade 2016
Arbetsgivarorganisationer i Sverige
VVS Företagen

VVS Företagen var en branschorganisation för företag verksamma inom VVS samt en arbetsgivarorganisation för företag verksamma inom kyla, rör, industrirör, ventilation och teknisk isolering. I januari 2016 bildade VVS Företagen ihop med EIO servicebolaget Installatörsföretagen. Från och med 1 januari 2018 slogs även föreningarna samman och bildade föreningen Installatörsföretagen.

VVS Företagen tecknade kollektivavtal mot flera fackförbund: Svenska Byggnadsarbetareförbundet, Ledarna, Unionen och Sveriges Ingenjörer.

Precis som VVS Företagen var, så är Installatörsföretagen en del av  Svenskt Näringsliv.

Historik 
1991 - Branschförbundet Rörfirmornas Riksförbund startade R-auktorisationen för samtliga medlemmar och skärpte kraven för medlemskap. I samband med sammanslagningen av bransch- och arbetsgivarförbunden 1996 blev reglerna frivilliga. 

1996 - Branschförbundet Rörfirmornas Riksförbund och arbetsgivarförbundet VVS-Entreprenörernas Arbetsgivarförbund slogs ihop under namnet bransch- och arbetsgivarförbundet VVS-Installatörerna.

2007 - VVS-Installatörerna bytte namn till VVS Företagen. 

2016  - VVS Företagen och Elektriska Installatörsorganisationen EIO bildar det gemensamma servicebolaget Installatörsföretagen Service i Sverige AB.

Referenser 
 
 
 

Arbetsgivarorganisationer
Branschorganisationer i Sverige
Andrés Mazali

Andrés Mazali, född 22 juli 1902 i Guruyú i Montevideo, död 30 oktober 1975, var en uruguayansk fotbollsspelare.

Mazali blev olympisk guldmedaljör i fotboll vid sommarspelen 1928 i Amsterdam.

Källor 

Uruguayanska fotbollsspelare
Uruguayanska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1924
Olympiska guldmedaljörer 1928
Tävlande i fotboll vid olympiska sommarspelen 1924
Tävlande i fotboll vid olympiska sommarspelen 1928
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1924 från Uruguay
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1928 från Uruguay
Födda 1902
Avlidna 1975
Män
Personer från Montevideo
Park Hye-kyeong

Park Hye-kyeong (hangul: 박혜경), mer känd under artistnamnet Soyul (hangul: 소율), född 5 maj 1991 i Seoul, är en sydkoreansk sångare. Hon är mest känd som en av medlemmarna i tjejgruppen Crayon Pop.

Karriär 

År 2010 var Soyul med i den kortvariga tjejgruppen Chic'6 Muscats tillsammans med Jina från Bob Girls. Efter det debuterade Soyul med tjejgruppen Crayon Pop i juni 2012 och sommaren 2013 hade de sitt stora genombrott med hitsingeln "Bar Bar Bar". Tillsammans med Crayon Pop har Soyul varit med och släppt flera album och singlar, vunnit musikpriser och framträtt utomlands, men under tiden som gruppmedlem har hon även utfört ett par soloprojekt.

I början av januari 2015 rapporterades det att Soyul skulle släppa en singel med titeln "Y-Shirt" i samarbete med Rainbow Bridge, och under kommande dagar publicerades teasers inför släppet. Den 12 januari 2015 släpptes musikvideon till låten och i den medverkar dessutom övriga medlemmar i Crayon Pop. Soyul har också stått som segrare i sportprogrammet Let's Go! Dream Team på KBS.

Privatliv 
År 2008 laddade Soyul upp bilder av sig själv på den koreanska webbportalen Daum, och uppmärksamheten hon fick där ledde till att hon fick spela in en reklamfilm för hudvårdsprodukter åt koreanska Neutrogena.

I februari 2015 påbörjade hon studier vid Sungshin Women's University i Seoul.

Diskografi

Singlar

Källor

Externa länkar 
Artistsida på MelOn

 

Kvinnor
Födda 1991
Levande personer
Sydkoreanska sångare
Personer från Seoul
WP:Projekt Korea
Ragnar Ahrens

Ludvig Arvid Ragnar Ahrens, född 2 december 1908 i Malmö, död 28 augusti 1987 i Hägersten, Stockholm, var en svensk konstnär och kortfilmsregissör.

Han var son till stuveriarbetaren Karl August Ahrens och Olga Vilhelmina Pettersson. Ahrens studerade vid Skånska målarskolan i Malmö och under studieresor till Paris. Han debuterade i en samlingsutställning med Skånes konstförening 1940. Hans konst består av naket, porträtt och aktstudier i olja eller krita. Han medverkade som regissör för kortfilmen Att lära att lära från 1968. Ahrens är gravsatt i minneslunden på Skogskyrkogården i Stockholm.

Källor 
Svenskt konstnärslexikon del I sid 41, Allhems Förlag, Malmö.
Svenska konstnärer, Biografisk handbok, Väbo förlag, 1987, sid 16, 
 
 Ahrens, Ludvig Arvid R. på SvenskaGravar.se

 
Svenska målare under 1900-talet
Svenska filmregissörer
Svenska regissörer under 1900-talet
Konstnärer från Malmö
Regissörer från Malmö
Gravsatta på Skogskyrkogården i Stockholm
Födda 1908
Avlidna 1987
Män
Åke Ahnlund

Gustaf Åke Ahnlund, född 19 juli 1896 i Backe, Fjällsjö församling, Jämtlands län, död 16 maj 1955 i  Norsjö kyrkobokföringsdistrikt, Västerbottens län, var en svensk konstnär, verksam i Norsjö 1929–1955.

Han var son till skogsinspektören Adolf Ahnlund och Etta Ahnlund. Han studerade dekorationsmåleri vid Tekniska skolan i Uppsala och bedrev senare privatstudier för Olle Hjortzberg och Gottfrid Kallstenius. Ahnlund medverkade i ett stort antal utställningar i de flesta av Norrlands städer och räknas som en provinsmålare då han huvudsakligen tolkade den västerbottniska naturen med myrar, skogar, sjöar, fjäll och älvar. Dessutom målade han ett mindre antal porträtt och nakenstudier.

Verk
Ahnlund har bland annat målat altarskåpet  med motivet ”Jesus i Getzemane med knäböjande änglar” i Kåge kyrka. I samma kyrka har han även gjort fler utsmyckningar. Vidare gjorde han dekoren till Josefina Pahlbergs biograf Palladium på Storgatan, som invigdes 1927.

Referenser

Noter

Tryckta källor 
Svenskt konstnärslexikon del I sid 40, Allhems Förlag, Malmö.

 
Svenska målare under 1900-talet
Födda 1896
Avlidna 1955
Män
Personer från Fjällsjö socken
Inga-Lena Ahnblom

Inga-Lena Ahnblom, född 26 september 1926 i Fjällbacka, död där 3 september 2008, var en svensk konstnär.

Ahnblom studerade i sina tonår teckning via  korrespondenskurser, senare studerade hon för Tage Nilsson i Arboga och för Tore Hultcrantz och Torsten Bergmark vid Numanaskolan i Italien därefter vid S:t Julien konstskola i Provence i Frankrike och vid för Jan Noren vid Nordvästra Skånes målarskola i Höganäs samt under ett stort antal studieresor. Efter sin debut hade hon årliga separatutställningar och deltog i samlingsutställningar i Numana i Italien, Arles i Frankrike, Ebeltoft i Danmark, Dröbak i Norge och den årliga Julsalongen i Arboga. Hennes konst består av trädgårdsmotiv och landskapsmålningar ofta med kustmiljöer i olja eller akvarell. Ahnblom är representerad vid Västmanlands läns landsting.

Tryckta källor
Svenska konstnärer, Biografisk handbok, Väbo förlag, 1987, sid 16,

Noter

 
Svenska målare under 1900-talet
Födda 1926
Avlidna 2008
Kvinnor