kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Eugenia Kielland

Eugenia Marie Kielland, född 23 april 1878 i Skedsmo, död 7 juli 1969 i Oslo, var en norsk författare och kritiker.

Kielland avlade lärarexamen 1899. Hon publicerade diktsamlingen Vildskud (1918) och novellsamlingen Vor lykke (1921) men det var inom litteraturkritiken som hon gjorde sin främsta insats. Hon blev litteraturkritiker i Morgenposten 1927 och i Dagbladet 1930. En del av sina artiklar samlade hon i Fem essays om moderne norsk litteratur, 1951 Charles Kents Norsk lyrikk gjennem tusen år i nyutgåva och 1955 Mellom slagene, ett urval av brev av Amalie Skram. Vidare kan nämnas de biografiska verken Nini Roll Anker i liv og arbeid (1948), Min venn Kristian Elster (1950) och Sigurd Christiansen i liv og diktning (1952).

Kielland var från 1938 till 1950 norsk redaktör av tidskriften Ord och Bild och blev litterär konsulent vid H. Aschehoug & Co. Hon var ordförande för Den norske forfatterforenings litterära råd 1940–1944 och 1947–1954. Till hundraårsdagen av hennes födelse publicerade några av hennes kritikerkollegor en vänbok.

Eugenia Kielland var barnbarn till författaren Gustava Kielland.

Källor

Noter

Norskspråkiga författare
Personer från Skedsmo kommun
Avlidna 1969
Norska litteraturkritiker
Norska författare
Födda 1878
Kvinnor
Ögonsmåstävmal

Ögonsmåstävmal, Scrobipalpa ocellatella är en fjärilsart som beskrevs av Thomas Boyd 1858. Ögonsmåstävmal ingår i släktet Scrobipalpa och familjen stävmalar, Gelechiidae. Två underarter finns listade i Catalogue of Life, Scrobipalpa ocellatella obscurior Rebel, 1926 och Scrobipalpa ocellatella orientale Gregor & Povolny, 1954.
Ögonsmåstävmal noterades i Sverige första gången 2018 med fem fynd fördelade på Blekinge, Öland och Gotland.

Källor

Externa länkar 

Fjärilar
Stävmalar
ocellatella
Vardø kyrka

Vardø kyrka är en långkyrka, byggd i betong, från 1958 i Vardø kommun i Finnmark fylke i Norge.

Vardøs första kyrka från medeltiden stod cirka 190 meter sydsydost om dagens kyrkobyggnad. Vardøs kyrkställe flyttades till nuvarande plats efter 1709, varefter en ny kyrka invigdes 1714. Den tidigare kyrkan användes som magasin och revs först 1714-1716. Den nya kyrkan uppfördes i timmer med en korsformad plan och med vapenhus. 

Nästa kyrka i Vardø ritades av Christian H. Grosch och byggdes 1869. Den brändes ned under den tyska arméns reträtt från Finnmark 1944. En ny kyrka ritades av Eivind Moestue (1893–1977) och uppfördes 1958.

Altartavla är mosaiken Hyllest til skaperverket av Margrethe von der Lippe (1913–1999) och Jens von der Lippe (1911–1990). Till höger om koröppningen hänger altartavlan från 1895 från den tidigare kyrkan, vilken har målats av Axel Ender.

Källor 
 Vardø kirke på Kirkesök
 Vardø kirke i Arkitekturguide for Nord-Norge og Svalbard
Vardø kirke på Riksantikvarens Kulturminnesök

Externa länkar 
 Vardø kirkelige fellesråds webbplats

Kyrkobyggnader i Finnmark fylke
Vardø kommun
Bjarte Birkeland

Bjarte Birkeland, född 26 december 1920 i Fana, död 7 april 2000, var en norsk litteraturvetare.

Birkeland tjänstgjorde som professor i nordisk litteratur vid Universitetet i Bergen från 1969 till 1984. Han forskade huvudsakligen om litteratur på nynorska, inom vilket fält han författade bland annat doktorsavhandlingen om Per Sivle (1962), en studie av natur och stil i Olav Duuns ungdomsdiktning (1950) och ett större arbete om Duuns noveller, Olav Duuns soger og forteljingar (1976).

Han var vidare redaktör för kulturtidskriften Syn og Segn 1960–1968, medredaktör för Nazismen og norsk litteratur (1975) samt medförfattare till Norges litteraturhistorie (1974–1975) och Folkemål og danning – nynorske lærebøker 1867–1914 (1986). Hans Essay i utval publicerades 1986.

Källor 
 

Personer verksamma vid universitetet i Bergen
Avlidna 2000
Norska litteraturvetare
Personer från Hordaland fylke
Födda 1920
Norska professorer
Män
Skolan för teknikvetenskap

Skolan för teknikvetenskap (engelska: School of Engineering Science) är en av KTH:s fem skolor. SCI-skolans verksamheter finns utspridda på KTH Campus vid Valhallavägen och Kista, AlbaNova universitetscentrum vid Roslagstull och Science For Life Laboratory i Solna. På skolan för teknikvetenskap bedrivs utbildning och forskning inom de grundläggande och tillämpade vetenskaperna, fysik, matematik och teknisk mekanik. Verksamheten inkluderar de experimentellt och beräkningstekniskt avancerade ingenjörstillämpningarna med en fast förankring i grundvetenskaperna. Skolchef är professor Sandra Di Rocco.

Skolans institutioner 
Skolan har fyra institutioner vars verksamhet leds av de utsedda prefekterna i samarbete med skolchef. 

Institutionen för fysik - Prefekt Pär Olsson
Institutionen för tillämpad fysik - Prefekt Carlota Canalias Gomez
Institutionen för matematik - Prefekt Mats Boij
Institutionen för teknisk mekanik - Prefekt Fredrik Lundell

Forskning 
Forskningen är omfattande och täcker näst intill allt från grundläggande matematik till tillämpad mekanik. Vi arbetar med grundforskning såväl teoretiskt som experimentellt inom i stort sett alla områden, ofta i samarbete med internationella universitet, högskolor, forskningsinstitut och industri. Den tillämpande forskningen är ofta en kombination av teoretiskt, numeriskt och experimentellt arbete och bedrivs i de flesta fall i samarbete med universitet och industri både inom Sverige och internationellt. Forskningen bedrivs vid skolans sex institutioner och genom 17 centrumbildningar sker samverkan mellan andra universitetet och externa parter inom näringsliv och offentlig sektor.

Utbildning 
Inom skolan finns fyra civilingenjörsprogram, elva masterprogram samt åtta doktorsprogram.

Civilingenjörsprogram

 Teknisk fysik
Teknisk Matematik
 Farkostteknik
 Öppen ingång

Masterprogram

 Flyg‐ och rymdteknik
 Fordonsteknik
 Kärnenergiteknik
 Marina system
 Matematik
 Järnvägsteknik
 Teknisk fysik
 Teknisk mekanik
 Tillämpad matematik och beräkningsmatematik
 Datorsimuleringar inom teknik och naturvetenskap (COSSE)
 Marinteknik (Nordic Five Tech)

Doktorsprogram

 Farkostteknik
 Flyg- och rymdteknik
 Fysik
 Hållfasthetslära
 Matematik
 Teknisk mekanik
 Tillämpad fysik
 Tillämpad matematik och beräkningsmatematik

Referenser

Skolor vid Kungliga Tekniska högskolan
Ellisiv Steen

Ellisiv Andrea Buch Steen, född 4 februari 1908 i Oslo, död där 27 oktober 2001, var en norsk litteraturhistoriker.

Steen blev magister artium 1933 och filosofie doktor 1948 på en avhandling om Camilla Colletts författarskap, Diktning og virkelighet; ett ämne hon senare fortsatte i Den lange strid (1954). I Kristin Lavransdatter. En kritisk studie (1959) presenterade hon en allsidig belysning av Sigrid Undsets roman.

Steen blev universitetslektor vid Universitetet i Oslo 1959 och docent 1968. Från 1973 till 1977 tjänstgjorde hon som professor i nordisk litteratur där. Kvinner og bøker: Festskrift til Ellisiv Steen lyfter fram hennes centrala position i norsk litteraturvetenskap.

Hon var gift med historikern Sverre Steen.

Källor 
 

Forskare från Oslo
Norska professorer
Födda 1908
Personer verksamma vid Universitetet i Oslo
Norska litteraturvetare
Avlidna 2001
Kvinnor
Norska historiker under 1900-talet
Helikopterolyckan vid Boxviks kile

Helikopterolyckan vid Boxviks kile skedde den 3 oktober 1963 vid en flygning genomförd med en Aérospatiale Alouette II helikopter i syfte att filma en stor militärövning som skedde kring Orust. Helikoptern havererade på vägen tillbaka från filmningen, med en reporter från Sveriges Radio-TV, Bo Sture Nilsson, den frilansande fotografen Sven Lindqvist och helikopterföraren överfurir Gösta Lindqvist samt en ljudtekniker från Göteborg. Helikoptern flög lågt över Boxviks Kile, när helikopterföraren i sista sekund upptäckte en kraftledning. Helikopterföraren väjde, enligt vittnen, kraftigt uppåt, och åkte rakt in i den södra kraftledningen, som vid det tillfället var högre än den första.  

Den enda överlevande var ljudteknikern Kenneth Sandin som lyckades ta sig ut ur helikoptern efter störtning.

Referenser

Flygincidenter 1963
Flygincidenter i Sverige
1963 i Sverige
Bikimel

Vicky de Clascà, född 1976 i Barcelona, är en katalansk (spansk) singer-songwriter verksam under artistnamnet Bikimel. Hon har sedan 2010 givit ut tre album.

Karriär
2010 publicerades Stat jònic ('joniskt tillstånd'), Bikimels första album. Året efter vann hon ett stipendium, vilket ledde till en längre tids verksamhet på Centre d'Art i Natura de Farrera. Detta inledde en process som ledde fram till hennes andra album, 2013 års Farrera, can·sons D.O. ('Farrera, sång-ljud Original-Skiva').

Català: Bikimel actuava diumenge al Teatre Auditori de Cardedeu per presentar el seu últim espectacle No ben bé. Ho feia en el marc del PAM! Poesia a Manta, el festival de poesia del mes de novembre a Cardedeu. esdeveniment. Fitxer sense sons, a causa dels drets d'autor de la música.

Bland Bikimels influenser finns Bonnie Raitt, som enligt Bikimel "lärt henne att sjunga och förstå sig på blues". Enligt den katalanska musikerkollegan Roger Mas sjunger Bikimel "för att förvandla själstillståndet hos en".

I juni 2013 spelade hon på den katalanistiska protestkonserten Concert per la llibertat, bland annat tillsammans med Beth och Ivette Nadal. Den 24 september 2014 deltog hon i Piromusical de la Mercè (under Barcelonas stadsfestival La Mercè, där hon under den pyrotekniska föreställningen El somni d'un gegant bidrog med en ny version av "La santa espina".

I januari 2015 inleddes inspelningen av Bikimels tredje studioalbum, producerat av låtskrivaren Luc Suarez och gitarristen David Soler. Albumet Morir d'un llamp ('Dödad av en blixt') spelades in i studion La Casamurada i Tarragona.

Diskografi 
 2010: Stat jònic (Temps Record)
 2013: Farrera, can·sons D.O. (Temps Record)
 2015: Morir d'un llamp

Referenser

Noter

Externa länkar 
 Officiell webbplats
 Officiell blogg

Katalanska sångare
Katalanska musiker
Katalanskspråkig musik
Mononymt kända personer
Personer från Barcelona
Födda 1976
Levande personer
Kvinnor
Projekt Kvinnliga huvudpersoner
Karen Uhlenbeck

Karen Keskulla Uhlenbeck, född 24 augusti 1942 i Cleveland, Ohio, är en amerikansk matematiker, professor vid University of Texas i Austin. 

År 2019 blev Uhlenbeck den första kvinnan att emotta Abelpriset, för sina "banbrytande insatser inom geometriska partiella differentialekvationer, gaugeteori och integrerbara system".

Referenser

Abelpristagare
Personer verksamma vid University of Chicago
Levande personer
Personer från Cleveland
Alumner från University of Michigan
Ledamöter av American Academy of Arts and Sciences
Ledamöter av National Academy of Sciences
Födda 1942
Kvinnor
Amerikanska matematiker under 1900-talet
Forskare från Ohio
Helt

Helt är ett efternamn, som burits av bland andra:

 Adolf Helt (1592–1662), tysk evangelisk teolog
 Georg Helt (1485–1545), tysk renässanshumanist
 John Helt (född 1959), dansk fotbollsspelare
 Konrad Helt (död 1548), tysk augustineremit
 Nicolai Helt (död 1666), dansk amiral
 Vilhelm Helt (död 1724), dansk skald och ämbetsmän
Jurij Tymosjenko

Jurij Volodymyrovyj Tymosjenko (ukrainska; Ю́рій Володи́мирович Тимоше́нко) född 3 april 1961 i Stavropol kraj, Ryska SFSR, Sovjetunionen (i dagens Ryssland) är en ukrainsk politiker. Han är ledamot i Verchovna Rada och kandidat i presidentvalet 2019.

Referenser

Ukrainska politiker
Födda 1961
Män
Levande personer
Personer från Stavropol kraj
Tauno Suontausta

Tauno Erland Suontausta, född 18 februari 1907 i Åbo, död 7 november 1974 i Helsingfors, var en finländsk försäkringsdirektör. Han var bror till Yrjö Suontausta.

Suontausta blev student 1926, avlade högre rättsexamen 1932, blev vicehäradshövding 1937, juris kandidat 1938 och juris doktor 1944. Han tjänstgjorde inom utrikesförvaltningen 1935–1947, var ledamot av Högsta förvaltningsdomstolen 1952–1955 och verkställande direktör i Finska försäkringsbolagens centralförbund 1955–1972. Han spelade under åren 1946–1948 en framträdande roll som tjänsteman inom den finländska delegationen vid fredsförhandlingarna i Paris och vid förhandlingarna om vänskaps-, samarbets- och biståndspakten i Moskva och var justitieminister i Karl-August Fagerholms socialdemokratiska minoritetsregering 1948–1950.

Källor

Noter 

Finländska jurister
Finländska socialdemokrater
Finlands justitieministrar
Födda 1907
Avlidna 1974
Män
Personer från Åbo
Heltberg

Heltberg är ett efternamn, som burits av bland andra:

 Bettina Heltberg (född 1942), dansk journalist och skriftställare
 Grethe Heltberg (1911–1996), dansk skriftställare och poet
 Henrik Anton Heltberg (1806–1873), norsk pedagog
 Hilde Heltberg (1959–2011), dansk musiker
 Janne Heltberg (född 1981), norsk skådespelerska
 Kristine Heltberg (1924–2003), dansk filolog
Jussi Raatikainen

Juho (Jussi) Raatikainen, född 12 oktober 1898 i Kivijärvi, död 13 september 1978 i Nurmijärvi, var en finländsk tidningsman och politiker. Han var far till Erkki Raatikainen. 

Raatikainen var tidningen Työn Voimas redaktionssekreterare i Jyväskylä 1929–1933, Kansan Voimas chefredaktör i Sordavala 1933–1939 och anställd vid Karelska förbundet i Helsingfors från 1941. Han var ledamot av Finlands riksdag för socialdemokraterna 1936–1950 och andre lantbruksminister samt andre inrikesminister 1948–1950. Han åtalades i riksrätten 1952 och dömdes följande år till böter och skadestånd i samband med en förskingringsaffär.

Källor

Finländska chefredaktörer
Ledamöter av Finlands riksdag för Socialdemokraterna
Finlands ministrar
Födda 1898
Avlidna 1978
Män
Rimbo landskommun (före 1952)

Rimbo landskommun var en kommun i Stockholms län.

Administrativ historik
När 1862 års kommunalförordningar trädde i kraft den 1 januari 1863 inrättades denna kommun i Rimbo socken i Sjuhundra härad.

I kommunen inrättades 31 december 1914 Rimbo municipalsamhälle.

Kommunen ägde bestånd fram till kommunreformen 1952 då den med municipalsamhället lades samman med fyra andra för att bilda storkommunen Sjuhundra landskommun.

En kommun med detta namn återbildades 1967 med upphörde redan 1971.

Kyrklig tillhörighet 
I kyrkligt hänseende tillhörde kommunen till Rimbo församling.

Politik

Mandatfördelning i valen 1938-1946

Källor

Sveriges kommuner 1863-1951
Indelningar i Norrtälje kommun
Tidigare kommuner i Stockholms län
Michel Carrega

Michel Robert Carrega, född 25 september 1934 i Paris, är en fransk före detta sportskytt.

Carrega blev olympisk silvermedaljör i trap vid sommarspelen 1972 i München.

Källor 

Franska sportskyttar
Franska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1972
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1968 från Frankrike
Tävlande i skytte vid olympiska sommarspelen 1968
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1972 från Frankrike
Tävlande i skytte vid olympiska sommarspelen 1972
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1976 från Frankrike
Tävlande i skytte vid olympiska sommarspelen 1976
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1984 från Frankrike
Tävlande i skytte vid olympiska sommarspelen 1984
Idrottare från Paris
Födda 1934
Levande personer
Män
Kenneth To

Kenneth To, född 7 juli 1992 i Hongkong, död 18 mars 2019 i Gainesville, Florida, USA, var en australisk-hongkongsk simmare.

To föddes i Hongkong men flyttade till Australien vid två års ålder och flyttade sedan tillbaka till födelselandet 2016 och började representera Hongkong från 2017. Hans största internationella merit var ett VM-silver med Australien i medleylagkappen vid VM i Barcelona 2013. To är innehavare av flera nationsrekord för Hongkong. 

To dog efter ett träningspass i Florida 2019 efter att ha känt sig illamående och fördes till sjukhus där han dödförklarades.

Referenser

Noter

Australiska simmare
Hongkongska simmare
Män
Födda 1992
Avlidna 2019
Personer från Hongkong
Qasym-Zjomart Toqajev

Qasym-Zjomart Kemeluly Toqajev (), född 17 maj 1953 i Alma-Ata i Kazakiska SSR i Sovjetunionen (nu Almaty i Kazakstan), är en kazakisk politiker och diplomat. Han tillträdde som Kazakstans andra president den 20 mars 2019, efter Nursultan Nazarbajevs avgång.

Fadern var författare av detektivromaner och modern var språklärare. Toqajev studerade bland annat mandarin vid Moskvauniversitetet från 1970. Han började sin karriär 1975 då han arbetade som diplomat i Singapore och Kina. 1992 blev han Kazakstans biträdande utrikesminister. I den rollen drev han på mot linjen om nedmontering av kärnvapnen i de forna sovjetrepublikerna. I oktober 1999 blev han utsedd till premiärminister. Från 2002 tjänstgjorde Toqajev som utrikesminister, där han fortsatte att spela en aktiv roll i kärnvapenfrågan. Därefter tjänstgjorde han som talman i senaten från den 11 januari 2007 till den 15 april 2011 och från den 16 oktober 2013 till den 19 mars 2019. Mellan den 12 mars 2011 och den 16 oktober 2013 var han generaldirektör för FN:s kontor i Genève.

Den 20 mars 2019 avgick hans företrädare Nursultan Nazarbajev från presidentposten, vilket resulterade i att Toqajev blev tillförordnad president. Kort därefter utlyste han extraval den 9 juni 2019, och blev med den förre presidenten Nazarbajevs goda minne kandidat för det styrande partiet Nur Otan. Toqajev valdes till president med 71 % av rösterna i ett kritiserat val.

Den 2 januari 2022 utbröt i landets oljerika västra delar protester mot en höjning av energipriserna. Protesterna utvecklade sig till tumult, möjligen underblåst av anhängare till förre presidenten Nazarbajev, och över 8000 personer greps av polis. Toqajev begärde hjälp från CSTO (Collective Security Treaty Organization). Nazarbajev petades från rollen som ordförande för säkerhetsrådet, regeringen entledigades och Älichan Smajylov förordnades som ny premiärmininster. Toqajev lyckades behålla och kanske stärka sin makt.

Källor

Fotnoter

Externa länkar 

Kazakiska politiker
Sovjetiska politiker
Personer från Almaty
Födda 1953
Levande personer
Män
Obelisken i Borås

Obelisken i Borås, mer känd som Tandpetaren, är ett monument i Borås utformad som en obelisk. Obelisken beställdes 1821 från Kolmårdens marmorbruk. Den invigdes dock först den 4 juli 1859.

Historia

Bakgrund
Obelisken beställdes 1821 från Kolmårdens marmorbruk som ett minne av Karl XIV Johans besök i staden samma år. Dock kom den inte på plats, utan marmorblocken blev liggande i Linköping. I juni 1853 föreslog riksdagsmannen och ägaren till Borås Tidning Carl Gustaf Rydin att obelisken skulle tas till Borås och sättas upp. Den 4 juli 1859 kunde Obelisken äntligen invigas, 38 år efter kungens besök.

Ursprungligen stod obelisken på Stora torget. Dock togs den bort 1940 då Sjuhäradsbrunnen skulle ställas upp på torget. 1941 flyttades den och restes på Yxhammarsgatan där den står kvar.

Bilder

Utseende och namn 
Obelisken är formad av fyra stenblock i kolmårdsmarmor och står på en piedestal i samma material. Allt står på en bas utformad som trappsteg i granit. Den skall vara 17 alnar hög, vilket är ca 10 meter.

På piedestalen står följande ingraverat, ursprungligen i förgyllda bokstäver:

Invigning
Invigningen inleddes den 4 juli 1859 klockan 12 med att Älvsborgs regemente marscherade in med flygande fanor och sin musikkår, de hade på förmiddagen avmarscherat från sin övningsplats på Fristadshed. De formerade sig kring monumentet. Samtidigt hade ett flertal personer samlats på Borås rådhus, från vilket man avtågade, ledda av landshövding greve Erik Sparre. Väl framme vid monumentet samlade sig nu deltagarna samt många åskådare, och invigningen inleddes officiellt vid halv ett.

Landshövdingen höll ett tal, och bad därefter att monumentet skulle avtäckas. Han avslutade med:

Folksamlingen sjöng därefter Bevare Gud vår kung, och man avgav därefter kunglig salut om 21 skott med en kanon och musikkåren blåste fanfarer. Därefter defilerade Älvsborgs regemente förbi monumentet med sänkta fanor och värjor, varefter folksamlingen upplöstes.

På kvällen anordna stadens borgerskap bal i rådhusets stora salong.

Källor

Obelisken i Borås läst 19 mars 2019.
Bårås tidning, 7 juni 2016

Skulpturer i Borås kommun
1858 i Sverige
Skulpturer 1858
Obelisker
Minnesmärken i Sverige
Marmorskulpturer
Eemil Luukka

Eemil Vihtori Luukka, född 1 december 1892 i Mola, Viborgs län, död 1 juni 1970 i Helsingfors, var en finländsk politiker. 

Luukka var ledamot av Finlands riksdag för Agrarförbundet 1936–1966 och skötte som lantbruksminister och andre inrikesminister den förflyttade befolkningens angelägenheter i de fyra första efterkrigsregeringarna 1944–1946. Han hade ansvaret för kolonisationsfrågorna även som lantbruksminister 1950–1951 och 1951–1953 samt var därtill inrikesminister i två på varandra följande regeringar 1960–1962. Han arbetade energiskt för karelarnas sak, bland annat som stiftande medlem av Karelska förbundet, vars ombudsman och mångårige ordförande han sedan var. Han tilldelades ministers titel 1962.

Källor

Ledamöter av Finlands riksdag för Centern
Finlands ministrar
Finländska innehavare av ministers titel
Födda 1892
Avlidna 1970
Män
4275 Bogustafson

4275 Bogustafson eller 1981 EW14 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 1 mars 1981 av den amerikanska astronomen Schelte J. Bus vid Siding Spring-observatoriet. Den är uppkallad efter den svensk-amerikanske astronomen Bo Åke Sture Gustafson.

Asteroiden har en diameter på ungefär 3 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Eunomia.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Eunomia-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av SJ Bus
Astronomiska upptäckter 1981
Tsunekazu Takeda

Tsunekazu Takeda  född 1 november 1947 i Tokyo prefektur, är en japansk före detta OS-ryttare och idrottsledare, ledamot i Internationella olympiska kommittén (IOK) och ordförande i Japans olympiska kommitté. Han var chef för OS i Tokyo 2020, men avgick från sina poster drygt ett år före OS efter att ha misstänkts för korruption i samband med att Japan tilldelades sommarspelen 

Tsunekazu Takeda är barnbarnsbarn till Meijikejsaren.

Referenser

Noter

Tsunekazu Takeda 

IOK-ledamöter
Japanska ryttare
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1972 från Japan
Tävlande i ridsport vid olympiska sommarspelen 1972
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1976 från Japan
Tävlande i ridsport vid olympiska sommarspelen 1976
Personer från Tokyo prefektur
Födda 1947
Levande personer
Män
Katri Veltheim

Katri Veltheim, född Paavolainen 14 april 1918 i Kanneljärvi, Viborgs län, död 16 mars 2011 i Esbo, var en finländsk författare. Hon var dotter till Erkki Paavolainen.

Veltheim, som var filosofie magister, ingick 1943 äktenskap med statsgeolog Valto Veltheim och var länge tillsammans med honom bosatt i utlandet. Hon skrev senare flera minnesböcker om det avträdda Karelen; Kultainen rinkeli (1984), Kävelyllä Viipurissa (1985) och Kannaksen teillä (1987) samt tillsammans med Pirkko Koski, Valokiilassa näyttelijä (1988).

Källor

Uppslagsverk

Noter

Finländska författare
Finskspråkiga författare
Födda 1918
Avlidna 2011
Kvinnor
Anna Chavepayre

Anna Chavepayre är en svensk-fransk arkitekt.

Anna Chavepayre grundade 2007 arkitekt- och landskapsarkitektbyrån Collectif Encore i Labastide-Villefranche i Frankrike.

Ateljéhus Hamra fick Kasper Salinpriset 2018. För samma hus har Anna Chavepayre också fått "Svenska fönsterpriset" 2018.

Anna Chavepayre har arbetat på Rem Koolhaas arkitektkontor i Rotterdam i Nederländerna och på Atélier Jean Nouvel i Paris i Frankrike. Hon har varit lärare på Arkitekturhögskolan KTH och Kungliga Konsthögskolans arkitektlinje i Stockholm.

Källor

Noter

Externa länkar
http://www.collectifencore.com

Svenska arkitekter under 2000-talet
Franska arkitekter under 2000-talet
Födelseår saknas
Levande personer
Kvinnor