Kumulipo

Kumulipo är en hawaiʻiansk mytologisk‑genealogisk recitationsdikt (engelska ”chant”) som traderades muntligt bland de polynesiska hawaiʻianerna fram till dess nedskrivande och utgivande vid 1800‐talets slut. Namnet Kumulipo betyder ”Början i djupt mörker”. Detta fornkväde är en viktig källa till hawaiʻiansk och polynesisk mytologi. Kumulipo har jämförts med bibelns Genesis och Hesiodos’ Theogoni.

Ursprung och Sitz im Leben
Kumulipo sammanställdes omkring år 1700 för den unge hövdingen Ka‑I‑i‑mamao på grundval av äldre dikter. Kvädet beskriver världsalltets uppkomst och utveckling och härleder politiskt ledande ätters härstamning till tidernas gryning; ätternas ursprung härleds icke blott till urtidsgudar och urtidsheroer, – som är vanligt i mytologi världen över – utan även till himlakropparna och alla djur‑ och växtarter. Dikten legitimerar alltså furstliga familjers samhällsställning; samhällelig makt i Hawaiʻi berodde på bevisade förnäma anor.

Litteratur av denna betydenhet skapades av särskilda sångmästare (hawaiʻianska haku‑mele) knutna till hoven, och memorerades och reciterades av sångmästare och höga präster; texterna memorerades alltid av fler än en mästare för att förebygga att texten förvanskades. Diktens betydelse visas av att den – enligt hawaiʻiansk muntlig tradition som nedskrevs ett århundrade senare – reciterades av höga präster år 1779 för den förste europeiska besökaren, kapten James Cook, när han mottogs av hawaiʻianer, som möjligen trodde honom vara guden Lono.

Förutom att vara en ursprungsmyt och en genealogi är Kumulipu enligt infödda uttolkare och akademiska forskare ett mångtydigt verk vars egentliga mening(ar) är svår(a) att fastställa. Verkets främsta akademiska uttolkare Martha Beckwith anmärkte följande:

På grund av denna mångtydighet hos verket har vitt skilda tolkningar gjorts. Det har förslagits att Kumulipo under ytskiktet genom allusioner beskriver hur en hawaiʻiansk hövding utvecklas från barndomen till vuxen ledare omgärdad av starka tabun; en hawaiʻiansk hövding (eller drottning) kunde vara förknippad med tabun som att undersåtar måste ligga platt på marken i ledarens närvaro. En annan hypotes gör gällande att kvädet beskriver den blivande människans utveckling i andevärlden före födseln. Enligt en tredje tolkning har kvädet omarbetas mot slutet av 1800‐talet för att stärka den nyvalda (och sista) hawaiʻianska monarkiska dynastins tronanspråk. Full visshet om diktens innebörd i alla dess delar kan troligen inte nås.

Struktur och innehåll

Kvädet består av drygt 2000 versrader om ungefär 10–20 stavelser utan regelbunden metrisk struktur, fördelade på 16 wa. Wa kan översättas med ”sånger” men  betyder egentligen ett intervall i tid eller rum. De sju första wa handlar om epoken Po. Ordet Po kan syfta på ”natt” (före dag) eller ”mörker” (före ljus) eller på ”andevärlden” till skillnad från de levande människornas värld. De nio senare wa handlar om de levande människornas epok.

Textmaterialet består av tre huvudtyper: genealogier, uppräkningar av levande arters och naturfenomens skapelseögonblick, och egentlig berättande text.

Genealogier
För det första består dikten av genealogier, där varje versrad består enbart av ett släktled, alltså ett mansnamn och ett kvinnonamn. En sådan genealogi kan börja så här:

…och sedan fortgå i hundratals versrader. Raderna 1546–1548 namnger man och hustru i tre generationer i en genealogi. Över hälften av Kumulipo består av genealogier. Det kan synas märkligt enformigt, men det intensiva intresse som hawaiʻianer visade just genealogierna i Bibeln när kristendomen först predikades visar på härstamningens betydelse i deras kultur. Man märke att den hawai‘ianska uppfattningen är mera könsjämställd än de flesta genealogier i gamla världen, eftersom både hustru och man omnämns i vart släktled.

Skapelse av arter
Den andra typen av text är listartade beskrivningar av djurs, växters, stjärnors och andra naturfenomens skapelse och egenskaper, till exempel raderna 24–26:

Berättande text
Den tredje och minsta gruppen av textavsnitt är egentliga mytologiska händelseförlopp. Exempelvis börjar första sången som följer:

Ett utmärkande drag för Kumulipo är att myter och föreställningar blott antyds. Versraderna är ofta staplade nominalfraser utan händelseverb som skulle kunna driva en handling framåt. Texten förutsätter kunskap om hela det mytologiska universum och religiösa traditioner. Exempelvis börjar sjunde sången med anspelningar på att:
gudarna samlas på en bergstopp
den enda smala stigen till en offerplats må endast beträdas av prästerskapet
ingen rest av en offermåltid må falla till marken att trampas på
det finns hundmänniskor med hundhuvuden och magiska krafter som härstammar från Den Flyende Natten och Den Annalkande Natten.

På samma sätt som en läsare av Iliaden behöver känna till myter som inte ryms inom Illiadens snäva tidsram behövs kunskap om bland annat ovannämnda bakomliggande myter och föreställningar för att förstå början av sjunde wa, som börjar:

Utgivningshistoria
Den näst sista hawaiʻianska monarkiska ätten utslocknade 1874. Den nyvalde kungen Kalākaua hade i sin ägo ett manuskript av Kumulipo, troligen för att hävda sin ställning i en tid av snabb förändring.

Den tyske antropologen Adolf Bastian stiftade bekantskap med kung Kalākaua och manuskriptet. Han lät trycka en ofullständig tysk översättning i Die heilige Sage der Polynesier (Leipzig 1881). Detta gav troligen kung Kalākaua uppslaget att låta trycka manuskriptets text 1889, med ett tillägg som anknöt hans hövdingaätt till Kumulipo.

Snart efter kung Kalākauas död avsattes hans syster och efterträdare drottning Liliʻuokalani genom Förenta staternas stegvisa olagliga maktövertagande och införlivande av Hawai‘i i Förenta staterna. I fångenskap utförde hon en översättning till engelska som är en viktig källa till förståelse av texten och trycktes 1897.

Den definitiva kritiska utgåvan av Kumilipo utgavs av Martha Beckwith 1951.

Referenser

Epos
Oceansk mytologi
Polynesien