kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Gamma Microscopii

Gamma Microscopii (γ Microscopii, förkortat Gamma Mic, γ Mic) som är stjärnans Bayerbeteckning, är en ensam stjärna belägen i den norra delen av stjärnbilden Mikroskopet. Den har en skenbar magnitud på 4,68, är svagt synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer men ändå den ljusaste stjärnan i den svaga stjärnbilden. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 14,2 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 230 ljusår (ca 70 parsek) från solen.

Egenskaper 
Gamma Microscopii är en gul till vit jättestjärna av spektralklass G6 III. Den har en massa som är ca 2,5 gånger större än solens massa, en radie som är ca 10 gånger större än solens och utsänder från dess fotosfär ca 66 gånger mera energi än solen vid en effektiv temperatur på ca 5 000 K.

Gamma Microscopii är en stjärna som har fusion av helium i dess kärna och är placerad i den röda klumpens evolutionära gren, även om dess metallicitet, som anger stjärnans innehåll av andra element än väte och helium, är anomalt låg för en medlem i denna grupp.

Stjärnans rörelse genom rymden i förhållande till sina grannar är 1,2 km/s och den har listats som trolig medlem i Ursa Major Moving Group med stjärnor som har en liknande plats och en gemensam bana genom rymden. Extrapolering bakåt i tiden av rörelsen hos Gamma Microscopii har visat att den för ca 3,8 miljoner år sedan var endast omkring 6 ljusår bort från solen. Det skulle då ha haft en skenbar magnitud på -3 och varit ljusare än Sirius är nu.

Gamma Microscopii har en visuell följeslagare, CCDM J21013-3215B, av magnitud 13,7 separerad med 26 bågsekunder vid en positionsvinkel på 94°. Denna stjärna är sannolikt inte gravitationsbunden till Gamma Microscopii, utan enbart en optisk följeslagare.

Källor

Referenser

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/gammamicroscopii
 http://stars.astro.illinois.edu/sow/gammamic.html

	
Stjärnbilden Mikroskopet
Bayerobjekt
Gula jättar
Ursa Major Moving Group
HD-objekt
Sovjetunionen i olympiska vinterspelen 1964

Sovjetunionen deltog i olympiska vinterspelen 1964 i Innsbruck. Totalt vann de elva guldmedaljer, åtta silvermedaljer och sex bronsmedaljer.

Medaljer

Guld 

1 500 m herrar: Ants Antson
500 m damer: Lidija Skoblikova
1 000 m damer: Lidija Skoblikova
1 500 m damer: Lidija Skoblikova
3 000 m damer: Lidija Skoblikova

Herrar: Sovjetunionens herrlandslag i ishockey

Par: Ljudmila Belousova, Oleg Protopopov

5 km damer: Klavdija Bojarskich
10 km damer: Klavdija Bojarskich
3x5 km stafett damer: Alevtina Koltjina, Klavdija Bojarskich och Jevdokia Meksjilo

20 km herrar: Vladimir Melanin

Silver 

500 m herrar: Vladimir Orlov (delad) med Jevgenij Grisjin)
500 m damer: Irina Jegorova
1 000 m damer: Irina Jegorova
3 000 m damer: Valentina Stenina

10 km damer: Jevdokia Meksjilo

Herrarnas individuella: Nikolaj Kiseljov

20 km herrar: Aleksandr Privalov

Brons 

500 m damer: Tatiana Sidorova
1 500 m damer: Berta Kolokoltseva

30 km herrar: Igor Vorontjichin
4x10 km stafett herrar: Ivan Utrobin, Gennadij Vaganov, Igor Vorontjichin och Pavel Koltjin
5 km damer: Alevtina Koltjina
10 km damer: Marija Gusakova

Källor 
SR/ Olympic Sports

1964 i Sovjetunionen
Sovjetunionen
1964
Das Spielwerk

Das Spielwerk (Klockspelet) är en opera i en akt med musik och libretto av Franz Schreker.

Historia
I sin tredje opera tänjde Schreker ytterligare på kromatikens gränser. Das Spielwerk komponerades 1909-12 som en opera i en prolog och två akter med titeln Das Spielwerk und die Prinzessin. Premiären skedde den 15 mars 1913 samtidigt i Frankfurt am Main och Wien. Operan mottogs inte väl av publiken så Schreker omarbetade operan till en mysterieopera med titeln Das Spielwerk. Han tog bort prologen och mildrade det dramatiska slutet. Denna version hade premiär den 30 oktober 1920 på Nationaltheater i München, men inte heller denna gång fann den nåd hos publiken.

Personer
Mäster Florian (Baryton)
Prinsessan (Sopran) 
En vandrande gesäll (Tenor) 
Wolf (Basbaryton) 
Flickan (Alt)
Kastellanen (Bas) 
Fyra män (Basar och tenor)
Två borgare (Basar)

Handling
Florians hustru och son har förletts av en elak prinsessa. Trots sonens popularitet som fiolspelare har Florian förvisat dem båda och sedan dess har hans magiska klockspel varit tyst. En vandrande gesäll får liv i klockspelet och prinsessan anordnar en fest. Men prinsessan lider av en svår sjukdom vars enda utgång innebär döden för alla synder hon begått. Gesällen tror på musikens makt och börjar spela på sin flöjt. Klockspelet spelar med liksom en avlägsen fiol. Det är Florians döde son som spelar. Musik och kärlek segrar, och medan prinsessan och gesällen förenas försvinner sonens ande.

Referenser

Operor av Franz Schreker
Tyskspråkiga operor
1913 i Tyskland
Musikåret 1913
Teateråret 1913
Victor Jørgensen

Victor Jørgensen, född 12 juni 1924 i Hjørring, död 29 augusti 2001 i Rødovre, var en dansk boxare.

Jørgensen blev olympisk bronsmedaljör i weltervikt i boxning vid sommarspelen 1952 i Helsingfors.

Källor 

Danska boxare
Danska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 1952
Tävlande i boxning vid olympiska sommarspelen 1952
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1952 från Danmark
Födda 1924
Avlidna 2001
Män
Nord-Troms

Nord-Troms är ett distrikt i den nordöstliga delen av Troms fylke, mellan Malangen i söder och gränsen till Finnmark fylke i öst, med Tromsø som regioncentrumort.

Distriktet omfattar de nio kommunerna Balsfjord, Tromsø, Karlsøy, Lyngen, Storfjord, Kåfjord, Skjervøy, Nordreisa och Kvænangen. Nord-Troms har en sammanlagd areal på 14 476,28 kvadratkilometer. och 96 695 invånare (1 januari 2015). 

Nord-Troms var tidigare en del av det historiska Finnmark, och var huvudsakligen befolkat av samer och kvener. De övriga delarna av det nutida Troms fylke inngick i Hålogaland. Efter det att bosättningen av etniska norrmän utsträcktes norröver, blev Nord-Troms inlemmat i Nordlandenes amt som en del av Senjen og Tromsø fogderi. Detta fogderi överfördes till Vardøhus amt 1789, avskilt som Tromsø amt 1866 och omdöpt til Troms fylke 1919.

Kommuner

Källor
Denna artikel är delvis baserad på artikeln Nord-Troms på norskspråkiga Wikipedia (bokmål).

Noter

Troms fylke
Distrikt i Norge
Symmedian

Inom euklidisk geometri är en symmedian en av tre linjer som är associerade med varje triangel och som konstrueras genom att ta en av triangelns tre medianer och spegla den i den bisektris som går genom samma hörn. Vinkeln mellan bisektrisen och medianen är därmed lika med vinkeln mellan bisektrisen och symmedianen. Symmedianerna är cevianer.

De tre symmedianerna skär varandra i symmedianpunkten, ibland även kallad Lemoines punkt eller Grebes punkt. Symmedianpunkten till en rätvinklig triangel sammanfaller med mittpunkten på höjden mot hypotenusan.

Symmedianerna är isogonallinjer till medianerna (de har samma vinkel mot bisektrisen fast ligger på motsatt sida om denna) i förhållande till deras gemensamma hörnvinkel och symmedianpunkten utgör isogonalkonjugatet till medianernas skärningspunkt, det vill säga triangelns tyngdpunkt, och vice versa.

Symmediantriangeln har sina hörn i symmedianernas skärningspunkter med de motstående sidorna.

Begreppet introducerades 1873 av den franske matematikern Emile Lemoine som "antiparallella medianer" (médianes antiparallelès), men symmedianpunkten hade noterats tidigare av L'Huilier 1809 och Grebe 1847. Beteckningen "symmedian" härstammar från Maurice d'Ocagne 1883.

Namnet är en sammansättning av det grekiska förledet συν-, syn- (som blir sym- framför "b", "m" eller "p"), "tillsammans" och median. Eftersom median har latinska rötter är namnet ett hybridord.

Längd
Om symmedianen från hörnet i  skär  i  så ges dess längd av

Härledning
Uttrycket ovan kan härledas ur Stewarts sats som säger

delningsförhållandet nedan som säger

och

genom enkel substitution.

Delningsförhållande
Om symmedianen från hörnet i  skär  i  så delas  i två delar som förhåller sig till varandra enligt

Notera att högerledet är kvadraten på ena ledet i bisektrissatsen, så om bisektrisen skär  i  har vi alltså även förhållandet

Bevis
Vi kallar punkten i vilken medianen från hörnet i  skär  för .
Med hjälp av sinussatsen och att  får vi
 och 
Om vi dividerar det första av dessa uttryck med det andra (och stuvar om lite) får vi

På samma sätt som ovan får vi med avseende på 

Om vi multiplicerar uttrycket för  med uttrycket för  får vi

Men, eftersom vinkeln mellan bisektrisen och medianen är densamma som mellan bisektrisen och symmedianen gäller även (bisektrisen delar ju vinkeln  i två lika vinklar) att
 och

vilket ger oss efter konstaterandet att 

Vi ser också att om inte  hade gällt, det vill säga för varje annan punkt på  (låt oss kalla denna punkt  och låt oss kalla skärningspunkten för den linje som hade varit speglingen av  i bisektrisen för ) så hade vi haft förhållandet ("Steiners sats")
.
Härigenom visas också att 
 om och endast om

Referenser

Euklidisk geometri
Lasioglossum ephialtum

Lasioglossum ephialtum är en biart som först beskrevs av Jason Gibbs 2010. Den ingår i släktet smalbin och familjen vägbin. Arten finns från mellersta USA till sydöstra Kanada.

Beskrivning 
Huvud och mellankropp är ljust gulgröna till blågröna. Nedre delen av munskölden är varmgul, antennerna mörkbruna och benen bruna. Vingarna är halvgenomskinliga med brungula ribbor. Behåringen är vitaktig och tämligen gles. Arten är liten, honan har en kroppslängd på 5 till 6 mm medan hanens längd varierar mellan 4,5 och 6 mm. Båda könen har en framvingelängd på drygt 3 till 4 mm.

Taxonomi 
Biet är mycket likt flera nära släktingar, som Lasioglossum sablense, Lasioglossum laevissimum och Lasioglossum mitchelli, något som bidragit till att den varit så svår att identifiera som en sann art. Artepitetet är valt med tanke på detta: "ephialtum" är härlett från grekiskans "εφιάλτης" ("efialtis"), "mardröm".

Utbredning 
Arten är vanligt förekommande från Manitoba till New Brunswick i Kanada med sydgräns från Colorado till West Virginia i USA.

Ekologi 
Arten är polylektisk, den flyger till blommande växter från många olika familjer, som amarantväxter, korgblommiga växter, korsblommiga växter, kaprifolväxter, vindeväxter, näveväxter, kransblommiga växter, kermesbärsväxter, grobladsväxter, slideväxter, ranunkelväxter och rosväxter.

Källor

Externa länkar 

Smalbin
ephialtum
Theunis van Schalkwyk

Theunis Jacobus van Schalkwyk, född 14 september 1929 i Krugersdorp, död 27 augusti 2005 i Roodepoort, var en sydafrikansk boxare.
Han blev olympisk silvermedaljör i lätt mellanvikt i boxning vid sommarspelen 1952 i Helsingfors.

Källor 

Sydafrikanska boxare
Sydafrikanska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1952
Tävlande i boxning vid olympiska sommarspelen 1952
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1952 från Sydafrika
Födda 1929
Avlidna 2005
Män
Gunnel Wålstedt

Gunnel Ingegerd Wålstedt, född 2 januari 1925 i Linköping, död 17 december 2011 i Täby, var en svensk teckningslärare, tecknare och grafiker.

Wålstedt studerade från 1945 vid Konstfackskolan i Stockholm där hon utexaminerades som teckningslärare 1951, hon fortsatte sina konststudier vid Kungliga konsthögskolans avdelning för grafisk konst 1951–1955. Efter sina studier var hon yrkesmässigt verksam som teckningslärare och bildkonstnär. Hon medverkade i Vimmerby konstförenings julsalong 1951 och Nationalmuseums utställning Unga tecknare 1953 samt i utställningar arrangerade av Östgöta konstförening i Vadstena, Åtvidaberg, Linköping, Norrköping och Valdemarsvik.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 728, Allhems Förlag, Malmö. 

Svenska tecknare under 1900-talet
Födda 1925
Avlidna 2011
Kvinnor
Svenska grafiker under 1900-talet
Svenska lärare under 1900-talet
Johan Wilhelm Wångberg

Johan Wilhelm Wångberg (Wongberg), född 1750, död 10 maj 1812 på Svartsjö kungsgård, Sånga socken, Stockholms län, var en svensk hovmålare.

Wångberg var från 1790 gift med Elsa Christina Schulin. Bland hans offentliga arbeten märks marmoreringsmålningar i Hedvig Eleonora kyrka i Stockholm som han utförde 1792. Han omnämns i Fredrik Boyes Målare-lexikon där han efter sina studier för Erik Hallblad blev en mycket skicklig restauratör av äldre konst. Wångberg är representerad vid Nationalmuseum.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 728, Allhems Förlag, Malmö.

Noter

Svenska målare under 1700-talet
Födda 1750
Avlidna 1812
Män
Representerade vid Nationalmuseum
Lars Wärild

Lars Robert Wärild, född 8 juli 1910 i Stockholm, död 4 september 1945 i Köpenhamn, var en svensk målare, tecknare och grafiker.

Han var son till tapetserarmästaren Gustav Oscar Andersson och Ebba Charlotta Wahlstedt och gift med Agnethe Jensen. Wärild arbetade först som dekoratör i Stockholm innan han ändrade inriktning för att bli konstnär. Han studerade konst för Paul Colin i Paris 1931–1932. Därefter spenderade han några år utforska exotiska platser och tog tillfälliga arbeten på olika platser bland annat arbetade han som gigolo i Sydamerika och som utkastare på en restaurang i Panama. Han återvände till Paris 1937 för att utbilda sig till reklamtecknare men efter en kort tid avbröt han studierna för att i stället studera målning för Marcel Gromaire. Han bosatte sig i Köpenhamn 1942 där han följde undervisningen i grafik vid Det Kongelige Danske Kunstakademi. Separat ställde han ut i Grönningen 1940–1941 och minnesutställningar med hans konst visades på Galleri Tokanten i Köpenhamn 1946 och på Galerie Moderne i Stockholm 1947. Som tecknare utförde han färgkritsteckningar för Social-Demokratens söndagsläsning som blev mycket uppskattade av läsarna. Hans konst består av teckningar och stadsbilder från Paris samt  landskapsskildringar från Bornholm utförda i olja, akvarell, gouache eller färgkrita. Hans sagobok Anna och Trollet utgavs postumt 1946.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 728-729, Allhems Förlag, Malmö. 

Svenska målare under 1900-talet
Danska konstnärer under 1900-talet
Födda 1910
Avlidna 1945
Män
Konstnärer från Stockholm
Svenska tecknare under 1900-talet
Svenska grafiker under 1900-talet
Stig Vänje

Stig Axel Vänje, född 1931 i Stockholm, är en svensk konsthistoriker och docent vid Stockholms Universitet.

Vänje bedrev akademiska studier i konsthistoria och blev fil. kand. 1959 och avlade en licentiatexamen 1965. Vid sidan av sitt arbete var han verksam som konstnär och medverkade i bland annat Nationalmuseums utställning Unga tecknare. Hans konst består av teckningar, målningar och collage.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 728, Allhems Förlag, Malmö. 

Svenska tecknare under 1900-talet
Födda 1931
Levande personer
Män
Konstnärer från Stockholm
Svenska målare under 1900-talet
Erlend O. Nødtvedt

Erlend O. Nødtvedt, född 21 oktober 1984 i Bergen, är en norsk författare. Han bokdebuterade 2008 med diktsamlingen Harudes. Den följdes 2011 av Bergens beskrivelse och 2014 av Trollsuiten. År 2017 romandebuterade han med Vestlandet. Morgenbladet och Norsk litteraturfestival utsåg honom 2015 till en av Norges tio bästa författare under 35.

Utgivet
 Harudes, dikter, Aschehoug 2008, 
 Bergens beskrivelse, dikter, Aschehoug 2011, 
 Trollsuiten, dikter, Aschehoug 2014, 
 Vestlandet, roman, Aschehoug 2017,

Källor

Externa länkar

 Författarpresentation hos förlaget 

Födda 1984
Författare från Bergen
Levande personer
Norska författare under 2000-talet
Norska poeter
Norska romanförfattare
Norskspråkiga poeter
Norskspråkiga romanförfattare
Män
Thure Erik Lund

Thure Erik Lund, född 27 juni 1959 i Modum, är en norsk romanförfattare och essäist. Han debuterade 1992 med romanen Tanger som gav honom Tarjei Vesaas debutantpris. Den följdes 1994 av Leiegården som vann pris som bästa skandinaviska samtidsroman. Han har arbetat som snickare men försöker försörja sig som författare.

Utgivet
 Tanger – roman (1992) 
 Leiegården – roman (1994)
 Zalep – roman (1995) 
 Grøftetildragelsesmysteriet – roman (1999) 
 Om naturen – essäer (2000) 
 Compromateria – roman (2002)
 Forgreininger – essäer (2003)  
 Elvestengfolket – roman (2003)
 Språk og natur – essäer (2005) 
 Uranophilia – roman (2005)
 Inn – roman (2006)
 Om de nye norske byene og andre essays – essäer (2006)
 Straahlbox – roman (2010)
 En trist og dum historie – roman (2011)
 I singularitetens skygge – roman (2013)
 Identitet – roman (2017)

Priser 
 Tarjei Vesaas debutantpris 1992 för Tanger
 Sult-priset 2000
 Mads Wiel Nygaards legat 2003
 Kritikerpriset 2005 för Uranophilia
 Doblougska priset 2009
 Aschehougpriset 2009

Källor

Externa länkar
 Författarpresentation hos förlaget 

Födda 1959
Levande personer
Norska essäister
Norska författare under 1900-talet
Norska författare under 2000-talet
Norska romanförfattare
Norskspråkiga romanförfattare
Personer från Modums kommun
Män
UFC Fight Night: Rivera vs. Moraes

UFC Fight Night: Rivera vs. Moraes var en MMA-gala som arrangerades av Ultimate Fighting Championship och ägde rum 1 juni 2018 i Utica i USA.

Resultat

Se även
 Lista över UFC-evenemang

Referenser

Noter

Källor
UFC Fight Night – UFC.com
UFC Fight Night 131 - Rivera vs. Moraes – Sherdog.com

Ultimate Fighting Championship-evenemang
Ont uppsåt

Ont uppsåt kan syfta på:

 Ont uppsåt (roman) – en roman av James Hadley Chase från 1958, originaltitel Hit and Run
 Ont uppsåt (1971) – en fransk film från 1971, originaltitel La maison sous les arbres
Prequelle

Prequelle är det svenska hårdrocksbandet Ghosts fjärde studioalbum som släpptes den 1 juni 2018. Albumet spelades in år 2017 i Artery Studios i Stockholm och i Westlake Recording Studios i West Hollywood.

I oktober 2019 släpptes en limiterad utgåva av albumet. Utgåvan innehåller förutom albumet på vinyl också en 12"-singel,, en 7"-singel, en bok med illustrationer av Zbigniew M. Bielak, foton, och en poster. Utgåvan är i Skandinavien begränsad till 5000 exemplar.

Låtlista

Medverkande

Ghost
 Cardinal Copia – sång
Nameless Ghouls:
  – sologitarr
  – elbas
  – kompgitarr 
  – keyboard
  – trummor

Referenser

Noter 

Album av Ghost
Musikalbum 2018
Zijinshan-observatoriet

Zijinshan-observatoriet () är ett observatorium på Zijinberget utanför Nanjing i Kina. Det etablerades 1934.

Under 1980-talet gjorde den ständigt ökande ljusföroreningen från Nanjing, att delar av arbetet vid observatoriet flyttade till andra observatorier i Kina.

Minor Planet Center listar observatoriet som upptäckare av 149 asteroider mellan 1955 och 1983.

Asteroiden 3494 Purple Mountain är uppkallad efter observatoriet.

Mellan 2006 och 2015 drev observatoriet projektet PMO NEO Survey Program. Man identifierade 643 asteroider.

Lista över upptäckta mindre planeter och asteroider

Se även 
 Astronomiska upptäckter av Purple Mountain-observatoriet

Källor och referenser 

Observatorier i Kina
WP:Projekt Kina
Spacecom

Spacecom, eller Space Communication (hebreiska: חלל תקשורת) är en israelisk kommunikationssatellitoperatör i Mellanöstern, Europeiska unionen och Nordamerika med huvudkontor i staden Ramat Gan, Israel. Spacecom driver två satelliter vid orbitalposition 4 ° West - AMOS 2 och AMOS 3 - liksom andra AMOS-satelliter.

Källor 

Israeliska företag
Företag bildade 1993
Telekommunikationsföretag
Bulsatcom

Bulsatcom är bulgarisk satellit-tv, internet- och mobiloperatör, grundad år 2000 som den första DVB-C-operatören i landet. Företaget drivs från Sofia och Stara Zagora. Sedan 2009 har den kommit in på tjänstemarknaden för internet och sedan 2015 tillhandahåller företaget också 4G LTE mobila datatjänster. Företaget är för närvarande det största i termen av antalet betal-TV-abonnenter i Bulgarien och har i slutet av 2015 IPTV-tjänster till sin produktportfölj.

Källor 

Bulgariska företag
Företag bildade 2000
Telekommunikationsföretag
Slaviša Jokanović

Slaviša Jokanović (serbiska: Славиша Јокановић), född 16 augusti 1968 i Novi Sad i dåvarande SFR Jugoslavien, är en serbisk fotbollstränare och före detta spelare.

Spelarkarriär
Som en fysisk spelare med utmärkt förmåga i luften, imponerade Jokanović som defensiv mittfältare i Partizan Belgrad innan han tillbringade sju säsonger i La Liga med tre olika klubbar och 208 matcher, främst för Tenerife. Han spelade även två år i Chelsea mot slutet av sin karriär och representerade Jugoslavien vid VM 1998 och EM 2000.

Tränarkarriär
Jokanović inledde sin tränarkarriär 2007 och vann två efterföljande dubblar med Partizan Belgrad, Thailändska ligan 2012 med Muangthong United och ledde Watford och Fulham till Premier League 2015 respektive 2018.

Den 27 maj 2021 blev Slavisa Jokanovic anställd som ny huvudtränare i Sheffield United och han blev klubbens förste huvudtränare som inte är från Storbritannien. Han blev avskedad den 25 november 2021 efter att Sheffield endast vunnit sex av 19 matcher i Championship.

Referenser

Noter

Jugoslaviska fotbollsspelare
Jugoslaviska landslagsspelare i fotboll
Serbiska fotbollsspelare
Serbiska fotbollstränare
Spelare i FK Vojvodina
Spelare i FK Partizan Belgrad
Spelare i Real Oviedo
Spelare i CD Tenerife
Spelare i RC Deportivo de La Coruña
Spelare i Chelsea FC
Spelare i Ciudad de Murcia
Spelare i Jugoslaviska förstaligan i fotboll
Spelare i La Liga
Spelare i Segunda División
Spelare i Premier League
Spelare i VM i fotboll 1998
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2000
Tränare i FK Partizan Belgrad
Tränare i Hércules CF
Tränare i Watford FC
Tränare i Maccabi Tel Aviv FC
Tränare i Fulham FC
Tränare i Sheffield United FC
Födda 1968
Levande personer
Män
Personer från Novi Sad
Sovjetunionen i olympiska vinterspelen 1960

Sovjetunionen deltog med 62 idrottare: 49 män och 13 kvinnor i de olympiska vinterspelen 1960 i Squaw Valley i Kalifornien. Totalt vann de sju guldmedaljer, fem silvermedaljer och nio bronsmedaljer.

Medaljer

Guld 

500 m herrar: Jevgenij Grisjin
1 500 m herrar: Jurij Michajlov (delad med Jevgenij Grisjin)
5 000 m herrar: Viktor Kositjkin
1 000 m damer: Klara Guseva
1 500 m damer: Lidija Skoblikova
3 000 m damer: Lidija Skoblikova

10 km damer: Marija Gusakova

Silver 

500 m damer: Natalja Dontjenko
3 000 m damer: Valentina Stenina
10 000 m herrar: Viktor Kositjkin

10 km damer: Ljubov Kozyreva
3x5 km stafett damer: Radja Jerosjina, Marija Gusakova, Ljubov Kozyreva

20 km herrar: Vladimir Melanin

Brons 

500 m herrar: Rafael Gratj
1 500 m herrar: Boris Stenin
1 000 m damer: Tamara Rylova

30 km herrar: Nikolaj Anikin
10 km damer: Radja Jerosjina
4x10 km stafett herrar: Anatolij Sjeljuchin, Gennadij Vaganov, Aleksej Kuznetsov, Nikolaj Anikin

Herrar: Sovjetunionens herrlandslag i ishockey

Herrarnas individuella: Nikolaj Gusakov

20 km herrar''': Aleksandr Privalov

Källor
SR/ Olympic Sports

1960 i Sovjetunionen
Sovjetunionen
1960
Maps of Meaning: The Architecture of Belief

Maps of Meaning: The Architecture of Belief är en bok av den kanadensiske kliniske psykologen Jordan Peterson, som gavs ut år 1999 av förlaget Routledge. Boken tog Peterson 13 år att skriva och den presenterar en omfattande teori för hur människor konstruerar mening i sina liv.

Referenser 

Facklitteratur 1999
Gonçalo Guedes

Gonçalo Manuel Ganchinho Guedes, född 29 november 1996, är en portugisisk fotbollsspelare som spelar för Benfica, på lån från Wolverhampton Wanderers. Han representerar även Portugals landslag.

Klubbkarriär 
Den 30 augusti 2018 värvades Guedes av Valencia, där han skrev på ett sexårskontrakt.

Den 8 augusti 2022 värvades Guedes av Wolverhampton Wanderers, där han skrev på ett femårskontrakt.

Källor

 National team data

Noter

Portugisiska fotbollsspelare
Portugisiska landslagsspelare i fotboll
Portugisiska mästare i fotboll
Franska mästare i fotboll
Fotbollsspelare i SL Benfica
Spelare i Paris Saint-Germain FC
Spelare i Valencia CF
Spelare i Wolverhampton Wanderers FC
Spelare i LigaPro
Spelare i Primeira Liga
Spelare i Ligue 1
Spelare i La Liga
Spelare i Premier League
Spelare i VM i fotboll 2018
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2020
Födda 1996
Levande personer
Män
Personer från distriktet Santarém
Portugisiska idrottare under 2000-talet