kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Emiratet Granada

Emiratet Granada (arabiska: إمارة غرﻧﺎﻃﺔ, Imārat Ġarnāṭah), också känt som Nasridkungariket av Granada (spanska: Reino Nazarí de Granada),  bildades 1238 av Muhammad ibn al-Ahmar som grundade den sista muslimska dynastin på Iberiska halvön, nasriderna. Under deras tid blev Granada ett världscentrum för konst, kultur och vetenskap, och palatsområdet Alhambra byggdes ut ytterligare. Emiratet var det sista området på Iberiska halvön som styrdes av morerna. Det motsvarade ungefär de nuvarande spanska provinserna Granada, Almería och Málaga och majoriteten av befolkningen hade Andalusisk arabiska som modersmål. 

Ständiga inbördes strider medförde dock att emiratet försvagades och  minskade i storlek, och mot slutet av sin tillvaro omfattades det endast av huvudstaden Granada och några kringliggande städer. År 1246 måste Granada till sist erkänna Kastiliens överhöghet och var därefter tvungna att erlägga en årlig skatt. År 1481 vägrade emiren att betala skatten och detta gav upphov ett långt krig som slutade med staden Granadas erövring 2 januari 1492 och den siste nasridhärskaren Boabdils flykt. Han flyttade så småningom till Marocko i exil.

Källor
 
Store norske leksikon/ Granada

Al-Andalus
Granada
Ugglan
4038 Kristina

4038 Kristina eller 1987 QH2 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 21 augusti 1987 av den belgiske astronomen Eric W. Elst vid La Silla-observatoriet. Den är uppkallad efter upptäckarens fru, Kristina Leterme.

Den tillhör asteroidgruppen Vesta.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Vesta-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av EW Elst
Astronomiska upptäckter 1987
Labro, Lazio

Labro är en stad och kommun i provinsen Rieti i den italienska regionen Lazio. Staden har anor från 900-talet. Bland sevärdheterna återfinns kyrkan Santa Maria Maggiore och borgen Castello Nobili Vitelleschi.

Bilder

Referenser

Tryckta källor

Externa länkar

Kommuner i provinsen Rieti
Orter i Lazio
Järnvägsolyckan på Stora Bältbron

Järnvägsolyckan på Stora Bältbron var en järnvägsolycka som inträffade den 2 januari 2019 på Stora Bältbron över Stora Bält i Danmark. Det är den allvarligaste olyckan i Danmark sedan 1988. Åtta personer omkom och 16 personer skadades.

Olyckan 
Då stormen Alfrida nådde Danmark den 1 januari 2019 stängdes all biltrafik av på Stora Bältbron, natten mellan den 1 och 2 januari. Trafiken förväntades återupptas klockan 11.00 den 2 januari. Järnvägstrafiken var under tiden inte begränsad. Både bil- och järnvägstrafik färdas längs den lägre västra bron, medan den högre östra bron endast är öppen för biltrafik (tågen går genom en tunnel).

Vid 07:11 avgick InterCity Lyn ICL 210 från Odense mot Köpenhamn. Tåget som drevs av DSB transporterade 131 passagerare samt en besättning på tre personer då det kom till västra sidan av bron. Samtidigt färdades ett godståg drivet av DB Cargo med en besättning på en person i motsatt riktning mot Carlsbergs bryggeri i Fredericia, 72 km nordväst om olycksplatsen. Godståget bestod av vagnar lastade med släpvagnar till lastbilar, så kallade trailers. Troligen har ett sådant släp lossnat och sedan åkt ur sitt läge i tåget och farit åt sidan och skadat det mötande persontåget.

Kort före 07:35 på den västra bron mellan öarna Sprogø och Fyn kolliderade passagerartåget med ett föremål som man ursprungligen trodde var en presenning från godståget, men som samma dag identifierades med att vara en tom släpvagn som hade fallit eller blåst av från det mötande godståget.

Stormen och olycksplatsen komplicerade räddningsoperationen. Åtta passagerare dödades, varav fem kvinnor och tre män, och 16 personer skadades. Ingen av de skadade hade livshotande skador. På grund av olyckan och den pågående stormen sattes regeringens krishanteringsorganisation, National Operational Staff (NOST), i beredskap. 

Experter uppges betrakta vindstyrkan som otillräcklig för att ensamt ha orsakat olyckan, som utreds av Danmarks haverikommission.

Bron öppnades åter för biltrafik klockan 12:20 den 2 januari. Senare på eftermiddagen stängdes den västgående körbanan under en tid på grund av köbildning av nyfikna förare. Järnvägstrafiken återupptogs klockan 10:40 den 3 januari.

Dödsoffer 
Den 4 januari hade alla offer identifierats som danska medborgare, sammanlagt fem kvinnor och tre män. Dansk polis offentliggjorde endast offrens ålder och bostadsort enligt följande:

 Kvinna, 28 år, från östra Fyn
 Man, 51 år, från norra Fyn
 Man, 30 år, från Århus
 Kvinna, 45 år, från Odense
 Kvinna, 60 år, från Odense
 Kvinna, 27 år, från centrala Fyn
 Kvinna, 59 år, från Huvudstadsområdet
 Man, 30 år, från Grönland

Referenser

Noter 

Stora Bältbron
Stora Bältbron
2019 i Danmark
Crewe (efternamn)

Crewe är ett efternamn.

Personer med namnet
 Bob Crewe, amerikansk kompositör, musikproducent och sångtextförfattare
 Robert Crewe-Milnes, 1:e markis av Crewe, brittisk politiker
 George Harpur Crewe, brittisk politiker
 Bertie Crewe, brittisk arkitekt
 Albert Crewe, brittisk-amerikansk fysiker
 Quentin Crewe, brittisk journalist, författare och äventyrare
Affile, Lazio

Affile är en stad och kommun i storstadsregionen Rom, innan 2015 provinsen Rom, i den italienska regionen Lazio. Staden har anor från antiken. Bland sevärdheterna återfinns kyrkorna Santa Maria, Santa Felicita och San Pietro samt Cappella della Madonna del Giglio.

Bilder

Referenser

Externa länkar

Kommuner i storstadsregionen Rom
Fara in Sabina, Lazio

Fara in Sabina är en stad och kommun i provinsen Rieti i den italienska regionen Lazio. Staden grundades av langobarderna på 600-talet. Bland sevärdheterna återfinns kyrkorna Sant'Antonino och San Giacomo. I kommunen ligger den forntida staden Cures.

Bilder

Referenser

Tryckta källor

Externa länkar

Kommuner i provinsen Rieti
Orter i Lazio
Hagateatern

Hagateatern är ett namn som använts för flera svenska teaterlokaler.

Den äldre Hagateatern, Göteborg
Den äldre Hagateatern var belägen i Arbetareföreningens hus vid  Järntorget. Ingången var från Mellangatan.  Från 1942 fram till nedläggningen och husets rivning 1955 leddes den av Sten-Åke Cederhök (1913–1990). Vid sidan av anställning vid Arbetsförmedlingen var han teaterchef, skådespelare, regissör och manusförfattare vid teatern.

TV-serien Jubel i busken som sändes i omgångar från Göteborg  1968–1975 avsåg att återskapa något av den folkliga revykonst, som präglade Hagateaterns repertoar. Den sändes med publik från en TV-studio med kulisser som efterbildade Hagateaterns salong.

Den nyare Hagateatern, Göteborg
Teaterlokalen på Södra Allégatan 2 var ursprungligen känd som biografen Biorama, en av Göteborgs minsta biografer med som mest 175 platser.
Den öppnade 1911 och drevs med skilda ägare fram till 1989, från 1973 som porrbio. Lokalen har sedan använts för teater, från 1990 med namnet Lilla teatern och sedan 2003 som Hagateatern.

Hagateatern är hemmascen för två fria grupper, scenkonsttrion Kurage och teatergruppen Hagateatern. 
Dessa turnerar i övrigt  med sina produktioner.
Teatergruppen Hagateatern utgör huvuddelen av  Teater Tamauer, som till 2018 hade sin bas på Hagateatern.

Hagateatern, Köping
Hagateatern är en amatörteaterförening, som är verksam i Köping, och som har namn efter sin spellokal. Utom amatörteaterverksamhet i flera grupper  har föreningen teaterskola för barn ochsamarbetar om verksamhet för funktionshindrade. Utom i Köpings kommuns centralort har Hagateatern verksamhet i Kolsva.

Hagateatern, Stockholm
Upplysningar om denna sedan länge nedlagda teater saknas för närvarande. Ett äldre vykort dokumenterar dock att den funnits.

Källor

Teatrar i Göteborg
Teatrar i Sverige
Haga
Elsa Snellman

Elsa Alexandra Snellman, född 22 januari 1894 i Helsingfors, död där 17 januari 1974, var en finländsk konstnär.

Snellman, som var dotter till typografen Evert Holmberg (styvfar) och Eufemia Alexandra Nyholm, absolverades från Svenska flicklyceet i Helsingfors, bedrev konststudier i Finska konstföreningens ritskola 1927–1928 och i Tallinn 1929–1931. Hon genomförde studieresor till Italien, Nederländerna och Tyskland 1923, Leningrad 1930 samt Paris och Bryssel 1938–1939. Hon var verksam som porträtt-, landskaps- och genremålare, höll separatutställningar i Helsingfors 1931 och 1936 och genomförde en utställningsturné omfattande fem städer 1945–1946. Hon var 1923–1948 gift med legationsrådet Teo Snellman.

Källor

Finländska målare
Födda 1894
Avlidna 1974
Kvinnor
Konstnärer från Helsingfors
Irina Bäcksbacka de Maestro

Irina Bäcksbacka de Maestro, född 7 augusti 1919 i Helsingfors, död 2002, var en finländsk konstnär. Hon var dotter till Leonard Bäcksbacka.

Bäcksbacka studerade måleri i Paris 1938 och 1939 samt företog studieresor i Europa och Amerika. Hon höll separatutställningar i Helsingfors 1933, 1934, 1936, 1939, 1940, 1942, 1946, 1950, 1952, 1953, 1957, 1959 och 1960 samt i Stockholm 1935, 1940 och 1946. Hon deltog i utställningar i Spanien, Sverige, Norge, Tyskland, Ryssland och Baltikum, Tammerfors konstmuseum och Gösta Serlachius konststiftelse i Mänttä. Hon ingick 1940 äktenskap med doktor Manuel Julio Luis Maestro y Maestro och var därefter bosatt i Madrid.

Källor

Finländska målare
Födda 1919
Avlidna 2002
Kvinnor
Konstnärer från Helsingfors
Uddberget

Uddberget (även kallat Våruddsberget) är ett berg i stadsdelen Vårberg i södra Stockholm.

Beskrivning
Uddberget ligger mellan Vårbersvägen, Skogsstigen och Våruddsringen. Bergets omges av Johannesdals småhusbebyggelse och är av kommunen utlagt som parkmark. Över berget leder en gång- och cykelväg. Högsta punkten ligger 56 meter över havet. Söder om Uddberget återfinns Vårbergstoppen och Vikingaberget. Det senare är med 77,24 meter över havet Stockholms högsta naturliga punkt. Under vikingatiden fanns på Vikingaberget en vårdkase. 

I närheten ligger även Skärholmens fornborg på en 43 meter hög bergknalle som troligen också hade en vårdkase. Totalt fanns tre eller fyra "vårdberg" i områdena runt Vårby: Korpberget, Vikingaberget, Skärholmens fornborg, ön Estbröte och möjligen även på Uddberget. Samtliga ingick i den kedja av vårdkasar längs farleden som utgjorde Helgös och Birkas försvarslinje från 500-talet.

Bilder

Källor

Externa länkar

Vårberg
Stockholms geografi
Berg i Södermanland
Bianca Maria Piccinino

Bianca Maria Piccinino, född 29 januari 1924 i Trieste, är en italiensk journalist, TV-programledare och författare. Hon ledde bland annat mode- och nyhetsprogram.

Utmärkelser 
 San Giusto d'Oro: Trieste, 12 december 2014

Bibliografi 
 Il Radiocorriere TV, n° 31, 1957

Referenser

Externa länkar 

Italienska journalister
Italienska TV-programledare
Personer i Italien under 1900-talet
Personer i Italien under 2000-talet
Personer från Trieste
Födda 1924
Levande personer
Kvinnor
N26

N26 är ett tyskt finans- och försäkringsbolag. 

N26 finns närvarande i sjutton länder, bland annat Österrike, Frankrike, Tyskland, Grekland, Irland, Spanien, Italien och Slovakien.

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats

Tyska försäkringsbolag
Tyska banker
Företag bildade 2013
17 Lyncis

17 Lyncis är en orange stjärna i stjärnbilden Lodjuret. Stjärnans har visuell magnitud +6,64 och är således inte synlig för blotta ögat.

Referenser

Noter 

Stjärnbilden Lodjuret
Flamsteedobjekt
Tau Leonis

Tau Leonis (τ Leonis, förkortat Tau Leo, τ Leo)  är en ensam stjärna belägen i den sydöstra delen av stjärnbilden Lejonet. Den har en skenbar magnitud på 5,00, är svagt synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 5,8 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 560 ljusår (ca 172 parsek) från solen. Den rör sig närmare solen med en radiell hastighet på -9 km/s. Eftersom stjärnan ligger nära ekliptikan är den föremål för ockultationer från månen.

Egenskaper
Tau Leonis är en gul till orange jättestjärna av spektralklass G8 IIIa och ligger för närvarande på den röda jättegrenen. Den har en beräknad massa som är ca 3,9 gånger större än solens massa, en radie som är ca 25 gånger större än solens och utsänder från dess fotosfär ca 330 gånger mera energi än solen vid en effektiv temperatur av ca 4 900 K.

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/tauleonis

		
Stjärnbilden Lejonet
Bayerobjekt
Flamsteedobjekt	
Gula jättar
HR-objekt
HD-objekt
Olle Lindqvist

Olle Lindqvist kan syfta på

Personer 
 Olle Lindqvist (fotbollsspelare) (född 1999)
 Olle Lindqvist (generaldirektör) (1915-2008)
 Olle Lindqvist (konstnär) (1944–2017)
 Olle Lindqvist (travtränare) (1937–2016), även kallad Lappen
Eevi Cronvall

Eevi Cronvall, född 6 maj 1916 i Viborg, död 5 juli 2009 i Helsingfors, var en finländsk pianist. Hon ingick 1938 äktenskap med kapellmästare Erik Cronvall.

Cronvall, som var dotter till justitierådet Onni Voipio och Iida Kohonen, blev student 1934, studerade vid Sibelius-Akademien 1934–1941, för Kerttu Bernhard och Timo Mikkilä. Hon företog studieresor till Wien 1956, 1959 och 1964, lärare: professor Roland Raupenstrauch. Hon var lärare i pianospel vid Sibelius-Akademien från 1962. Hon höll sin debutkonsert 1951 samt gav konserter och uppträdde som solist vid symfonikonserter i Helsingfors och övriga Finland samt i radio. Hon medverkade i kammarmusikkonserter under Sibeliusveckan.

Källor

Finländska klassiska pianister
Finländska musikpedagoger
Födda 1916
Avlidna 2009
Kvinnor
Personer från Viborg
Stig H-stipendiet

Stig H-stipendiet är ett stipendium inom svensk travsport som delas ut av Stig H-Akademien på Solvalla under söndagen då Svenskt Trav-Kriterium körs. Stipendiefonden utser varje år två eller fler framtidslöften inom svensk travsport. 1996 delades de första stipendierna ut. Stipendiet består av ett utbildningsprogram som under ett år ska underlätta för lärlingar att ta steget och bli professionella travtränare.

Om stipendiet 
Stipendiefonden grundades i samband med Stig H. Johanssons 50-årsdag 1995. Både Svenska Travsportens Centralförbund och AB Trav och Galopp bidrog med grunden till stipendiefonden. 20 år senare när Johansson fyllde 70 år inrättades Stig H. Johanssons hästskötarfond. Vid inrättandet av hästskötarfonden bidrog Svenska kommunalarbetareförbundet  med grunden till fonden. Fonderna har sedan under åren tillförts medel från organisationer, företag, hästägare och privatpersoner.

Stipendiater

Referenser

Noter

Externa länkar 

 Stig H-Akademiens webbplats

Utmärkelser inom svensk travsport
Svenska sportpriser
Aapo Halme

Aapo Halme, född 22 maj 1998 i Helsingfors, är en finländsk fotbollsspelare (mittback) som spelar för HJK Helsingfors. Han har tidigare spelat för bland annat Leeds United och det finländska U21-landslaget.

Klubblagskarriär

Finland 
Vid 16 års ålder debuterade han sommaren 2014 för FC Honka, innan HJK Helsingfors fick ögonen på honom. Han värvades först till klubbens andralag Klubi-04, och sedan i januari 2015 till moderklubben. Halme spelade 29 seriematcher för HJK under säsongerna 2015-2017, varav den sista slutade i ligaseger.

Leeds United 
Den 3 januari 2018 värvades Halme av engelska Leeds United. Kort efter övergången drabbades han av en fotskada som höll honom ur spel till i augusti, då han debuterade för Leeds U23-lag. Den 24 november 2018 gjorde Halme sin seniordebut för Leeds i en hemmaseger över Bristol City med 2–0, som följd av skador på flera andra försvarare. Han fick fortsatt förtroende i a-truppen med tre inhopp under december månad. Den 6 januari 2019 fick Halme starta en FA-cupmatch borta mot Queens Park Rangers och gjorde i 25:e matchminuten sitt enda mål för Leeds United.

Barnsley 
Den 3 juli 2019 värvades Halme av Barnsley för ett sexsiffrigt belopp, där han skrev på ett treårigt kontrakt med option till förlängning.

Återkomst i HJK Helsingfors
Den 25 juli 2022 blev Halme klar för en återkomst i HJK Helsingfors, där han skrev på ett 2,5-årskontrakt.

Landslagskarriär 
Halme har gjort över 20 juniorlandskamper och varit tongivande i Finlands U21-landslag.

Referenser

Noter 

Finländska fotbollsspelare
Spelare i FC Honka
Spelare i Klubi 04
Spelare i HJK
Spelare i Leeds United FC
Spelare i Barnsley FC
Spelare i Tipsligan
Spelare i English Football League
Födda 1998
Levande personer
Män
Idrottare från Helsingfors
David Boykett

David Hebbert Boykett, född 19 augusti 1934, död 10 februari 2016, var en australisk roddare.

Boykett blev olympisk bronsmedaljör i åtta med styrman vid sommarspelen 1956 i Melbourne.

Källor 

Australiska roddare
Australiska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 1956
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1956 från Australien
Tävlande i rodd vid olympiska sommarspelen 1956
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1964 från Australien
Tävlande i rodd vid olympiska sommarspelen 1964
Födda 1934
Avlidna 2016
Män
Toini Kallio

Toini Olga Kallio, född 11 juli 1891 i Pörtom, död 1981, var en finländsk textilkonstnär.

Kallio, som var dotter till kontraktsprost Pietari Antero Kallio och Lydia Charlotta Durchman, erhöll avgångsbetyg från Vasa finska flickskola 1906, från Konstföreningens ritskola 1911 och genomgick kurs i vävnad vid Wetterhoffs arbetsskola 1930. Hon företog studieresor till Sverige 1923 och 1930, Italien och Paris 1925 samt Italien 1956. Hon var lärare i teckning vid Vasa finska reallyceum och Vasa finska flickskola 1913 och 1916, vid Tammerfors finska samskola 1917–1919, var textilkonstnär vid Finska Handarbetets Vänner 1919–1923 och innehade egen textilbyrå från 1923. Hon utförde kyrklig textil, bildvävnader, fanor och inredningstextilier. Hon erhöll diplom från utställningar i Milano och Antwerpen.

Källor

Finländska textilkonstnärer
Födda 1891
Avlidna 1981
Kvinnor
Personer från Österbotten
Järveds sågverk

Järveds sågverk var en trävaruindustri i Järved utanför Örnsköldsvik i norra Ångermanland som var i drift 1866–1926.

Det första steget togs 1865 när G. L. Widholm från Sundsvall köpte mark vid stranden nedanför nuvarande Sågverksvägen i Järved. Där anlade han ett sågverk som togs i drift 1866 och som fick namnet Christineberg efter hans hustru. Sågverket hade två sågramar och producerade omkring 2 500 standards trävaror per år. Ett 70-tal personer arbetade vid verket, varav 55 i brädgården. År 1868 sålde Widholm sågverket till konsortiet Järveds sågintressenter bestående av handelsmannen Erik Ahlnander, C. A. Engblom, länsman N. P. Engblom, Erik Hellström och Mårten Gulliksson. Erik Ahlnander blev chef för sågverket och N. P. Engblom för skogarna. Sågverkets namn ändrades samtidigt till Järveds sågverk. År 1884 bildades Järveds Ångsågs Aktiebolag.

Vid Järveds ångsåg sågades 1870 30 000 timmer, under perioden 1876–1880 60 000 timmer per år och 1886–1890 91 000 timmer per år.

År 1890 beslöt bolagsstämman att uppföra ett nytt sågverk med nio ramar ungefär 700 meter längre österut, strax väster om den nuvarande småbåtshamnen. Såghuset blev det dittills största vid Örnsköldsviksfjärden och togs i drift 1891. Chef för det nya sågverket blev Erik Huss, och dennes son Karl blev 1910 förvaltare. Produktionen vid Järveds sågverk uppgick nu till mellan 6 000 och 7 000 standards per år.

I och med tillkomsten av det nya såghuset kom den gamla sågplatsen att kallas för Gamverket.

Järveds ångsåg förvärvades 1918 av Kramfors AB, ett av de bolag som så småningom skulle komma att ingå i SCA. År 1926 lades sågverket ned.

Av sågverket återstår idag bara de betongplintar som fungerade som underlag för de stora sågramarna. Längs strandlinjen finns rester av kajanläggningar och lämningar av barlastmaterial. De mest välbevarade minnena från Järveds sågverksepok är några bostadshus. Tre av dem ligger vid Gamverket, kring Sågverksvägen, som var den ursprungliga vägen från Örnsköldsvik till Järved. Den sydligaste byggnaden är den herrgård som uppfördes 1869 för inspektor Per Hedberg. Alldeles intill ligger den före detta rättarbostaden från slutet av 1800-talet. Närmast korsningen Sågverksvägen–Kättingvägen ligger ett bostadshus som uppfördes på 1860-talet och som eventuellt är det första hus som uppfördes för sågverkets inspektor, men som därefter använts som arbetarbostad. Från Gamverket fortsatte vägen uppför sluttningen. Där den gamla vägen, numera en stig, når nuvarande Järvedsvägen finns ytterligare ett bostadshus från sågverkstiden. Det var ursprungligen en barack för sågverksarbetare, uppförd 1878, men genomgick i början av 1930-talet en genomgripande renovering och fick ett herrgårdsliknande utseende. Huset kallas för Villa Djurgården.

Referenser 

Ej längre existerande svenska sågverk
Örnsköldsviks kommun
Ångermanlands historia
Jean-Louis Déotte

Jean-Louis Déotte, född 15 september 1946 i Montreuil-sur-Seine, död 17 februari 2018 i Assinie-Mafia (Elfenbenskusten), var en fransk filosof.

Déotte har främst verkat inom estetiken och konstens filosofi. I Jean-François Lyotards och Walter Benjamins efterföljd har han skrivit om kopplingar mellan konst och politik, exempelvis under militärdiktaturer i Sydamerika. I detta sammanhang har mycket av hans filosofi handlat om museers roll. Tillsammans med filosofen Alain Brossat har han även diskuterat betydelsen av politiska mord där liken aldrig återfunnits och hävdat att de efterlevandes oförmåga att ha ett normalt sorgearbete har större betydelse än själva mordet.

Bibliografi (urval)
 Le Musée, l'origine de l'esthétique (1993)
 L'Homme de verre. Esthétiques benjaminiennes (1998)
 L’Époque de la disparition. Politique et esthétique (2000)
 Appareil et intermédialité (2007)
 Le passage du musée (2017)

Källor

Franska filosofer
Födda 1946
Avlidna 2018
Män
Personer från Montreuil
Robert Derathé

Robert Derathé, född 20 december 1905 i Besançon, död 5 mars 1992 i Saint-Cloud, var en fransk filosof.

Derathé var expert på Jean-Jacques Rousseau och särskilt dennes politiska filosofi. I motsats till bland andra Pierre-Maurice Masson framhöll han rationalismen i Rousseaus tänkande, snarare än känslan.

Bibliografi (urval)
 Le rationalisme de Jean-Jacques Rousseau (1948)
 Jean-Jacques Rousseau et la science politique de son temps (1970)
 Le génie européen selon Montesquieu : Jean-Jacques Rousseau et le problème de la paix (1953)
 La justice et la violence (1958)

Källor

Franska filosofer
Personer från Besançon
Födda 1905
Avlidna 1992
Män
Up Front

Up Front är ett historiskt konfliktspel om taktiska strider under andra världskriget av Courtney F. Allen, utgivet av Avalon Hill 1984. Spelet är en kortspelsversion av det tidigare utgivna Squad Leader. 

Precis som föregångaren Squad Leader behandlade originalspelet strider i Europa mellan tyska, amerikanska och ryska trupper. Två expansioner publicerades under Avalon Hills aktiva period: Banzai (1984) för strider under stillahavskriget vilket också inkluderade brittiska styrkor och Desert Front (1985) som behandlade strider under ökenkriget samt italienska och franska styrkor.   

Spelet har något av kultstatus inom konfliktspelshobbyn och är svårt att få tag på idag. Ingen nyutgåva har getts ut, men spelet kan köpas som beställtryck (print on demand).

Se även 
 Avalon Hill
 Konfliktspel
 Kortspel

Referenser 

Brädspel
Historia i brädspel
Lanseringar 1984
Andra världskriget i fiktion
Will Huffer

Will Huffer, född 30 oktober 1998 i Wandsworth, är en engelsk fotbollsmålvakt som spelar för Stalybridge Celtic.

Klubbkarriär
Huffer kom till Leeds Uniteds fotbollsakademi som åttaåring och skrev den 21 december 2017, vid 19 års ålder, sitt första proffskontrakt den. Då hade han regelbundet spelat för U23-laget. Efter skador på Bailey Peacock-Farrell och Jamal Blackman gjorde Huffer den 24 november 2018 debut för seniorlaget, då han höll nollan hemma mot Bristol City i en seger med 2–0. Efter att Leeds värvat målvakten Kiko Casilla från Real Madrid gick Huffer den 25 januari 2019 till National League-klubben Barnet på en månads lån för att få speltid.

Den 7 januari 2021 värvades Huffer av League Two-klubben Bradford City, där han skrev på ett halvårskontrakt. Därefter gick Huffer till Stalybridge Celtic.

Landslagskarriär
Huffer har spelat för Englands ungdomslandslag på U17- och U18-nivå, samt tagits ut i U20-truppen.

Referenser 

Will Huffer på Stalybridge Celtics webbplats

Noter 

Engelska fotbollsmålvakter
Spelare i Leeds United FC
Spelare i Barnet FC
Spelare i Bradford (Park Avenue) AFC
Spelare i Bradford City AFC
Spelare i Stalybridge Celtic FC
Spelare i English Football League
Födda 1998
Levande personer
Män
Personer från Wandsworth