kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Arvid Floberg

Arvid Floberg, född omkring 1730, död 5 december 1804 i Stockholm, var en svensk silversmed.

Floberg inskrevs som lärling hos Johan Collin som lärling 1749 och utskrevs 1754. Han rekommenderas redan 1761 till att bli mästare, men det dröjer till 1763 innan han antas som silversmedsmästare i Stockholm. Hans mästerstycke var en kaffekanna. 1733-1779 var han bisittare i silversmedsämbetet. Floberg var 1785-1798 kompanjon med silversmedsmästaren Berendt Wille under vilken tid båda silversmederna använde Flobergs stämplar. Han avsade 1802 sitt burskap i samband med att brorsonen Sven Floberg övertog hans verkstad. Floberg arbetade i början av sin karriär i rokoko, men har främst gjort sig känd som för sina arbeten i gustaviansk stil, han var en av samtidens främsta silversmeder. 

Bland bevarade arbeten märks en dopskål för Toresunds kyrka 1764 och en kalk för Ovikens gamla kyrka 1776. På Nordiska museet finns en skål från 1767 och en ragusked från 1795. I Kungliga Husgerådskammaren finns ett par ljusstakar från 1769, en kaffekanna från 1786 och en sockerskål från 1787. På Nationalmuseum finns en bägare med lock från 1787 och en annan från 1790, två terriner från 1793 och en bordssurtout från 1800. På Hallwylska museet finns fyra saltkar från 1795 och 10 späcknålar från 1797.

Källor 
 

Svenska silversmeder
Födda okänt år
Avlidna 1804
Män
Noblessner

Noblessner är ett område i distriktet Kalamaja i Tallinn, som är under utveckling till ett lyxigt bostads- och kulturområde. 

Området är benämnt efter ubåtsvarvet Nobel & Lessner, som etablerades här 1912 av Ludvig Nobel och Gustav Lessner. Ubåtsvarvet och senare uppföljande skeppsvarv upphörde med sin verksamhet omkring 2001. Dessförinnan hade en fritidsbåtshamn inrättats i området. Noblessner ligger omedelbart väster om andra restaurerade områden utmed Finska viken, som det 2002 stängda fängelsekomplexet Patarei sjöfästning och fängelse, numera kulturhusområde, och sjöflygplatsen Tallinns sjöflyghamn, med en filial av Estlands sjöfartsmuseum. Mellan Noblessner och innerstan löper gång- och cykelstråket Kulturkilometern på en tidigare banvall. Noblessner angränsar också till Kalamaja kyrkogårdspark.

Noblessner är det första bostadsområdet i Tallinn som ligger havsnära omedelbart vid kusten av Finska viken. En del av de övergivna industribyggnaderna har bevarats och restaurerats till kontorshus och byggnader för kulturinstitutioner. Restaurationer och nybyggnationer pågår fortfarande (2019).

Huvudkontoret för Europeiska unionens byrå för den operativa förvaltningen av stora it-system inom området frihet, säkerhet och rättvisa ligger i omedelbar anslutning till Noblessner.

Kulturinstitutioner i Noblessner
Kai konstcentrum
Proto upptäckarverkstad

Bildgalleri

Källor
Noblessner – the new life of an old shipyard på www.visittallinn.ee den 19 september 2019

Noter

Externa länkar
Bildmontage över planerad bebyggelse

Stadsdelar i Tallinn
Põhja-Tallinn
Kalamaja
Pekka Vapaavuori

Pekka Vapaavuori kan syfta på:
Pekka Vapaavuori (musiker), född 1945, finländsk musiker
Pekka Vapaavuori (arkitekt), född 1962, finländsk arkitekt
5798 Burnett

5798 Burnett eller 1980 RL7 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 13 september 1980 av den amerikanska astronomen Schelte J. Bus vid Palomar-observatoriet. Den är uppkallad efter amerikanen Donald Burnett.

Asteroiden har en diameter på ungefär 8 kilometer.

Referenser 
 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av SJ Bus
Astronomiska upptäckter 1980
Gryning (olika betydelser)

Gryning kan syfta på:

 Gryning – det tidsintervall på dygnet då solen ännu inte gått upp, men dagsljus börjar synas
 Gryning (film) – svensk thriller-dramafilm från 2019 i regi av Maria Forslin och Adrienne West
 Gryning (parti) – ett tjeckiskt politiskt parti grundat 2013
 Gryning (skulptur) – en skulpturen i Stockholm
Pekka Vapaavuori (arkitekt)

För musikern med samma namn se Pekka Vapaavuori (musiker).

Pekka Juhani Vapaavuori, född den 6 augusti 1962 i Åbo i Finland, är en finländsk arkitekt.

Karriär
Vapaavuori avlade arkitektexamen vid Tammerfors tekniska universitet 1993. Han grundade 1994 en egen arkitektbyrå i Åbo, Vapaavuori Architects, efter att samma år ha vunnit en internationell arkitekttävling för att ha skapat en ny huvudbyggnad för Estlands konstmuseum i Tallinn i Estland.

Vapaavuori vann arkitekttävlingen 1993–1994 med sitt förslag kallat "Circulos". Det kom in totalt 233 förslag från tio olika länder som deltog i tävlingen. Uppförandet av byggnaden påbörjades först 2002. Det nya museet fick efter en folkomröstning namnet Kumu () och öppnade i februari 2006.

År 2005 fick Vapaavuori den statliga stiftelsen Eesti Kultuurkapitals årliga arkitekturpris på 100.000 estniska kronor för det nya konstmuseet Kumu. Han tilldelades samma år också estniska statens kulturpris på 150.000 estniska kronor.

Byggnader (i urval)
Logomo, Åbo, Finland (2014)Konvertering av delar av 1800-talsbyggnationen vid Åbo järnvägsstation för konsert- och eventändamål 
Kumu , Tallinn, Estonia (2016)

Källor

Webbsidor
Byggnaden på Kumus webbplats (på engelska)

Noter

Externa länkar

Vapaavuori Architects webbplats

Män
Födda 1962
Levande personer
Personer från Åbo
Finländska arkitekter under 1900-talet
Finländska arkitekter under 2000-talet
Sacro Cuore di Cristo Re

Sacro Cuore di Cristo Re, även benämnd Tempio di Cristo Re, är en kyrkobyggnad, mindre basilika och titeldiakonia i Rom, helgad åt Jesu heliga hjärta. Kyrkan är belägen vid Viale Giuseppe Mazzini i quartiere Della Vittoria och tillhör församlingen Sacro Cuore di Cristo Re.

Kyrkan förestås av Jesu heliga hjärtas präster, även kallade Dehonianer, en kongregation grundad år 1878 av Léon Dehon (1843–1925; vördnadsvärd 1997).

Kyrkans historia
Kyrkan uppfördes åren 1924–1934 efter ritningar av arkitekten Marcello Piacentini och konsekrerades av ärkebiskop (sedermera kardinal) Luigi Traglia år 1938. Piacentini ritade initialt en kyrka i nybarock med inspiration från ungbarockens kyrkobyggnader från sent 1500-tal. Byggnadsarbetena avstannade år 1929, men återupptogs två år senare. Piacentini hade då omarbetat sina ritningar och presenterade en modernistisk kyrkobyggnad med drag av nyklassicism. Sacro Cuore di Cristo Re utgör ett exempel på rationalistisk arkitektur, en strömning som hade grundats av arkitektsammanslutningen Gruppo 7.

Exteriören
Kyrkan har två fasader: en huvudfasad vid Viale Giuseppe Mazzini och en sekundärfasad vid Via Podgora. Huvudfasaden med tre rundbågeportaler flankeras av två kampaniler. Bronsreliefen över mittportalen framställer Jesu heliga hjärta och är ett verk av Arturo Martini. Nedanför reliefen står det AVE REX NOSTER. Ovanför de tvenne sidoportalerna visas påve Pius XII:s heraldiska symboler respektive Jesu heliga hjärta med en törnekrona. Fasadens krönande fris bär inskriptionen: CHRISTO REGI IMMORTALI PACIFERO A REPARATA HOMINVM SALVTE A. XIX SAECVLARI. Sekundärfasadens fris har inskriptionen: IMMANI PEREMPTIS BELLO MILITIBUS PIANDIS DIVINA GENTIBUS CARITATE SOCIANDIS.

Interiören
I absiden har Achille Funi utfört monumentalfresken Tronande Kristus.

Titeldiakonia
Kyrkan stiftades som titeldiakonia av påve Paulus VI år 1965.

Kardinaldiakoner
 Dino Staffa, titulus pro illa vice: 1967–1976
 Bernardin Gantin: 1977–1984; titulus pro illa vice: 1984–1986
 Jacques-Paul Martin: 1988–1992
 Carlo Furno: 1994–2005; titulus pro illa vice: 2005–2006
 Stanisław Ryłko: 2007–2018; titulus pro illa vice: 2018–

Referenser

Noter

Webbkällor

Tryckta källor

Externa länkar

Romersk-katolska kyrkobyggnader i Rom (quartiere Della Vittoria)
Kyrkobyggnader helgade åt Jesu heliga hjärta
Kyrkobyggnader helgade åt Kristus Konungen
Titelkyrkor i Rom
Roma Q. XV Della Vittoria
Basilica minor
Romersk-katolska kyrkobyggnader invigda 1938
Rationalistisk arkitektur
Kyrkobyggnader ritade av Marcello Piacentini
1938 i Italien
5799 Brewington

5799 Brewington eller 1980 TG4 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 9 oktober 1980 av den amerikanska astronomen Carolyn S. Shoemaker vid Palomar-observatoriet. Den är uppkallad efter astronomen Howard J. Brewington.

Asteroiden har en diameter på ungefär 5 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av CS Shoemaker
Astronomiska upptäckter 1980
Page One Publishing

Page One Publishing är ett svenskt bokförlag startat 1990 av Ove Pihl tillsammans med Robert Malmkvist. Förlaget specialiserade sig på att skapa och producera ämnesböcker. Page One Publishing stod 1998 bakom en bok om den nya informationsteknologin i en miljon inbundna exemplar för Telia. 
Bland förlagets uppdragsgivarna återfinns Åhlens, Ikea, H&M, Försvarsmakten, Indiska, Stockholm Energi, Gant, Konstfack, Kungahuset, Posten, COOP, Hemköp, Atlas Copco, Carrefour, Braun och Scania.

Referenser

Svenska bokförlag
Företag bildade 1990
Tallinns spårväg

Tallinns spårväg är en del av lokaltransportsystemet i Tallinn i Estland.

I Estland finns spårvagnsnät endast i Tallinn. Den första spårvagnslinjen öppnades med hästspårvagn 1886 och 1902 var spårlängden 7,2 kilometer. Från 1931 elektrifierades spårvägen och nätet var 1940 13,4 kilometer. I samband med Estlands självständighet avbröts ett projekt med omfattande utbyggnad av nätet till förorterna i öster och väster.

Spårvägen har smalspår (1.067 millimeter).

Linjer

Fordon
Spårvägen trafikeras med två typer av spårvagnar från Tatra: KT4 och KT6 med tillbyggd mellandel med låggolv, samt CAF Urbos AXL.

År 2018 hade transportbolaget 70 ekipage i trafik.

Till spårvägen hör två spårvagnsdepåer: en vid Pärnuvägen och en i Kopli.

Bildgalleri

Se även
Spårvagnslinje 1, Tallinn
Trådbussar i Tallinn

Källor
Denna artikel är baserad på artikeln StraßenbahnTallinn på tyskspråkiga Wikipedia.

Externa länkar 
 Tallinns lokaltrafiks webbplats

Spårvägar i Estland
Tallinn
Transport i Tallinn
Tallinn
Eric Olderin

Eric Olderin, född 6 april 1922 i Karlskrona, död 23 mars 1984 i Stockholm, var en svensk ingenjör och företagsledare.

Olderin var son till flaggmaskinisten Ernst Olof Olsson. Han utbildade sig efter studier vid Göteborgs tekniska instituts marintekniska linje 1940–1942 och vid tekniska högskolan i Zürich 1943–1946 till maskiningenjör 1947.

Olderin var 1947–1957 beräkningschef och 1957–1959 forsknings- och utvecklingschef vid AB de Lavals Ångturbin. Han hade redan 1944 skrivit två artiklar om fördelen med La Monts ångpannor på krigsfartyg och kom sedan vid De Laval att arbeta med ångpannorna på HMS Tre Kronor. Olderin var 1950 och 1956–1958 konsult hos svenska marinen angående gasturbiner och kärnkraft för framdrivning av fartyg. Han arbetade ursprungligen främst med att förbättra bränsleekonomin hos ångturbindrivna fartyg, men efter att 1958 ha genomgått en kurs i reaktorteknik vid Kungliga Tekniska Högskolan kom han att inrikta sin forskning mot utvecklingen av kärnkraftsdrivna fartyg.

Han var konsult hos Utrikesdepartementet och Handelsdepartementet angående europeiskt samarbete rörande kärnkraftsdrivna fartyg 1961–1963, chef för Navalatom i Stockholm 1959–1963, export hos Delegationen för atomenergifrågor 1961–1962 och projektchef vid Institutt for Atomenergi i Kjeller i Norge 1963–1965. Olderin var assistent till marknadsdirektören för ång- och gasturbiner vid Stal-Laval Turbin i Finspång 1965–1969, kommersiell direktör vid Westinghouse-Monitor AB i Göteborg 1969–1974 och VD för amerikanska Westinghouse Nuclear Europes svenska filial i Göteborg från 1974.

Källor

Fotnoter 

Svenska företagsledare
Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Svenska ingenjörer under 1900-talet
Personer från Karlskrona
Födda 1922
Avlidna 1984
Män
Robert Olin

Robert Olin kan syfta på:

* Robert Olin (företagsledare) (1860–1944), svensk företagsledare
 Robert Olin (läkare) (1932–2022), svensk professor och läkare
Pinciano

Pinciano är Roms tredje quartiere och har beteckningen Q. III. Namnet Pinciano kommer av Via Pinciana. Quartiere Pinciano bildades år 1921.

Kyrkobyggnader
 Madonna dell'Arco Oscuro
 Sacro Cuore Immacolato di Maria
 Sant'Eugenio
 Santa Maria Immacolata a Villa Borghese
 Santa Maria della Pace ai Parioli
 Santa Teresa d'Avila
 Santa Teresa del Bambin Gesù in Panfilo

Bilder

Källor

Noter

Externa länkar

 
Bildanden 1921
Oskari Koivula

Johan Oskar Koivula, död 1918 i Lahtis, var en finsk skogsförvaltare som under inbördeskriget 1918 tjänade som chef för Hyvinge röda garde. Under slaget vid Hyvinge den 19 till 21 april ledde han försvaret av samhället  tillsammans med Topias Harju, som kom från Viiala.

Aktiviteter i inbördeskriget 
Det röda gardet i Hyvinge organiserades i början av inbördeskriget, den 27 januari 1918, då Koivula valdes till dess befälhavare. Han fick hjälp av August Pihlajisto (1882–1918), en arbetare från Loppis. Under februari och mars deltog Koivula som bataljonsledare i strider på Satakunda- och Tavastlandsfronterna, inklusive Lavia. Efter att ha återvänt till Hyvinge den 18 april började han organisera försvaret mot den tyska Östersjödivisionen som hade erövrat Helsingfors några dagar tidigare. Koivula frågade Röda gardets högkvarter som hade flytt till Viborg om man skulle försvara Hyvinge eller retirera därifrån. Enligt honom var någon överlåtelse inte aktuell. Stabens svar är okänt, men Koivula ledde de röda trupperna med Harju under en tre dagars försvarsstrid. Det finns ingen exakt information om Koivulas aktiviteter i slaget, men han ledde troligen de röda som försvarade järnvägsstationen, medan Harju ansvarade för Hästhagen.  

Efter striderna drog de röda sig tillbaka genom Riihimäki mot Lahtis. Några av Hyvingemännen, som Lauri Kara, lyckades fly till Sovjetryssland, men Koivulas öde är oklart. Det anses möjligt att han dog i Lahtis mellan april och maj. Emellertid kan hans namn hittas i listan över eftersökta rödgardister som publicerades 29 maj 1918 av  generalstabens underrättelseavdelning.  

Koivulankatu (sv. Koivulaggatan) i Hyvinges Nummenkärki-distrikt är uppkallad efter Oskari Koivula.

Källor 

Avlidna 1918
Födelseår saknas
Personer i finska inbördeskriget
Män
Leontion

Leontion (Λεόντιον), cirka 300 f.Kr., var en grekisk filosof av epikurismens skola. 

Hon var student till Epikuros och följeslagare till Metrodoros. Enligt Cicero publicerade hon skrifter argumenterade mot Theofrastos. Diogenes Laertios uppger sig också ha sett en skrift där hon berömdes för sin förmåga av Epikuros. 

Hon har ibland kallats hetär. Denna uppgift är obekräftad och kan vara förtal av de som motsatte sig epikurismen, men det är också känt att Epikuros tog emot både kvinnor och till och med slavar som elever och alltså inte borde ha visat bort en kurtisan, och hetärer levde friare liv än andra kvinnor i det klassiska Aten och borde ha bättre möjlighet att studera vid en akademi.

Källor 

Födda 300-talet f.Kr.
Avlidna 200-talet f.Kr.
Kvinnor
Kvinnor från antikens Grekland
Antikens grekiska filosofer
Rosa García

Rosa Gisella García Rivas, född 21 maj 1964 i Lima, är en peruansk före detta volleybollspelare. Hon är (2022) tränare för Club de Regatas Lima.
Hon blev olympisk silvermedaljör i volleyboll vid sommarspelen 1988 i Seoul.

Klubbar

Källor 

Peruanska volleybollspelare
Peruanska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1988
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1984 från Peru
Tävlande i volleyboll vid olympiska sommarspelen 1984
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1988 från Peru
Tävlande i volleyboll vid olympiska sommarspelen 1988
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2000 från Peru
Tävlande i volleyboll vid olympiska sommarspelen 2000
Volleybollspelare i Hyosung Corp
Volleybollspelare i CR Lima
Volleybollspelare i Virtus Reggio Calabria
Volleybollspelare i Alianza Lima
Volleybollspelare i AA Rio Forte
Volleybollspelare i Club Sporting Cristal SA
Volleybollspelare i ADC Bradesco
Volleybollspelare i Deportivo Jaamsa
Volleybollspelare i EC Pinheiros
Volleybolltränare i CR Lima
Födda 1964
Levande personer
Kvinnor
Personer från Lima
Sonia Heredia

Sonia Isabel Heredia, född 23 november 1963, är en peruansk före detta volleybollspelare.
Heredia blev olympisk silvermedaljör i volleyboll vid sommarspelen 1988 i Seoul. På klubbnivå spelade hon för Deportivo Power och Pallavolo Sirio Perugia. Hennes syster Aurora Heredia spelade även hon volleyboll på elitnivå.

Källor 

Peruanska volleybollspelare
Peruanska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1988
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1984 från Peru
Tävlande i volleyboll vid olympiska sommarspelen 1984
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1988 från Peru
Tävlande i volleyboll vid olympiska sommarspelen 1988
Volleybollspelare i Deportivo Power
Volleybollspelare i Pallavolo Sirio Perugia
Födda 1963
Levande personer
Kvinnor
Peruanska idrottare under 1900-talet
Miriam Gallardo

Miriam Gallardo, född 2 maj 1968, är en peruansk före detta volleybollspelare.
Gallardo blev olympisk silvermedaljör i volleyboll vid sommarspelen 1988 i Seoul.

Klubbar

Källor 

Peruanska volleybollspelare
Peruanska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1988
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1984 från Peru
Tävlande i volleyboll vid olympiska sommarspelen 1984
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1988 från Peru
Tävlande i volleyboll vid olympiska sommarspelen 1988
Volleybollspelare i Aquila Azzurra Trani
Volleybollspelare i Deportivo Power
Volleybollspelare i Club Sporting Cristal SA
Volleybollspelare i ABC San Felipe
Födda 1968
Levande personer
Kvinnor
Damernas turnering i fotboll vid Stillahavsspelen 2019

Damernas turnering i fotboll vid Stillahavsspelen 2019 avgjordes mellan 8 och 20 juli på Papua Nya Guinea. Turneringen vanns av  som besegrade  i finalen med 3–1,  tog bronset då man vann över  i match om tredjeplats.

Gruppspel

Grupp A

Grupp B

Slutspel

Bronsmatch

Statistik

Målskyttar

9 mål
 Ramona Padio

7 mål
 Torijan Lyne-Lewis

6 mål
 Cema Nasau

5 mål
 Lee Maoate-Cox
 Cassidy Cawa
 Meagen Gunemba

4 mål
 Marie Kaipu
 Vea Funaki
 Fololeni Siale

3 mål
 Jotivini Tabua
 Marielle Haocas
 Mele Kafa

2 mål
 Kura Mose
 Adi Bakaniceva
 Viniana Riwai
 Ledua Senisea
 Luisa Tamanitoakula
 Jackie Pahoa
 Lucy Maino
 Selina Unamba
 Crystal Bakolo
 Florence Hakalo
 Tolini Kofutu'a

1 mål
 Pauli*na Morris-Ponga
 Lora Bukalidi
 Annette Nainima
 Ami-Nata Ajapuhnya
 Shaya Ihmeling
 Aurélie Lalie
 Yvonne Gabong
 Madeleen Ah Ki
 Matalena Daniells
 Moreva Mamea
 Jemina David
 Ileen Pegi
 Laydah Samani
 Hanihei Taumaa
 Mele Soakai
 Jane Alatoa
 Annie Gere
 Emilia Taravaki

Självmål
 Olivia Vaiomounga (mot Fiji)

Källor
Officiell hemsida
Rsssf.com

Referenser

Stillahavsspelen, damer
2019, damer
Stillahavsspelen 2019, damer
Geike Arnaert

Geike Arnaert, född 13 september 1979 i Poperinge och uppvuxen i Westouter vid franska gränsen, är en belgisk sångerska. Hon är mest känd för att ha varit huvudsångerska i bandet Hooverphonic mellan 1997 och 2008. Hon gjorde senare comeback i bandet 2020.

Referenser

Kvinnor
Födda 1979
Levande personer
Belgiska popsångare
Belgiska sångare under 2000-talet
Personer från Västflandern
Sara Andersson (handbollsspelare)

Sara Kristina Andersson, född 1 augusti 1980 i Göteborg, är en svensk tidigare handbollsspelare (vänsternia). Hon spelade sex landskamper för Sveriges landslag, samtliga år 2001. Hon gjorde 843 mål i elitserien för moderklubben IK Sävehof, vilket placerar henne på fjärde plats i klubbens historia.

Klubbar 
  IK Sävehof (1999–2003)
  GOG Håndbold (2003–2004)
  IK Sävehof (2004–2006)
  Bjørnar Håndball (2006–2007)
  Levanger HK (2007–2012)
  Byåsen IL (2012–2014)
  Levanger HK (2014)

Meriter 
 Två SM-guld (2000 och 2006) med IK Sävehof

Referenser

Externa länkar 
 

Svenska handbollsspelare
Spelare i IK Sävehof
Födda 1980
Levande personer
Kvinnor
Lam (namn)

Lam är ett efternamn eller släktnamn, som förekommer i skilda delar av världen. Som östasiatiskt namn kan det vara en kantonesisk transkription av det kinesiska skrivtecknet  林, som med standardkinesiskt uttal transkriberas Lin, pinyin Lín.

Det är främst i Hongkong, där kantonesiska är officiellt språk, och i den kinesiska diasporan som namnformen Lam förekommer. I Kina utom  Hongkong och Macao är idag pinyintranskriptionen påbjuden, också för kantonesisktalande.

Offentlig statistik uppger att 687 personer med efternamnet Lam var folkbokförda i Sverige den 31 december 2018. Att döma av förnamnen är många av dessa av vietnamesiskt ursprung. Detta gäller också dem som har Lam som förnamn (129 män, 443 kvinnor).

Personer med efternamnet Lam

Män
 Lam Tsai Wing (cirka 1860–1942), kinesisk kampsportare
 Lam Ching Ying (1952–1997), kinesisk skådespelare
 Herman Johannes Lam (1892–1977), nederländsk botaniker
 Lam Ngai Kai (född 1953), filmregissör från Hongkong
 Wifredo Lam (1902–1982), kubansk målare

Kvinnor
 Carrie Lam (född 1957), chefsminister i Hongkong
 Elisa Lam (1991–2013), kanadensisk kvinna avliden under mystiska omständigheter
 Sandy Lam (född 1966), popsångerska från Hongkong

Källor

Se även
 Lamm (efternamn)
 Lin (namn)

Asiatiska efternamn
Hrvy

Harvey Leigh Cantwell, mer känd under sitt artistnamn Hrvy (stiliserat som HRVY), född 28 januari 1999 i Kent i sydöstra England, är en engelsk (brittisk) sångare och programledare i TV. Han var under tre säsonger programledare för TV-programmet Friday Download på CBBC (2014–2015). Han har även spelat rollen som Miles i webserien Chicken Girls på Youtubekanalen Brat samt varit förband åt The Vamps både 2018 och 2019.

År 2020 deltog HRVY i danstävlingen Strictly Come Dancing där han hade Janette Manrara som sin danspartner.

Referenser

Män
Födda 1999
Levande personer
Engelska sångare
Engelska TV-programledare
54 Aquarii

54 Aquarii, som är stjärnans Flamsteed-beteckning, är en ensam stjärna belägen i den mellersta delen av stjärnbilden Vattumannen. Den har en skenbar magnitud på 6,98  och kräver åtminstone en handkikare för att kunna observeras. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 12,9 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 250 ljusår (ca 78 parsek) från solen.

Egenskaper
54 Aquarii är en blå till vit jättestjärna av spektralklass A3 III/IV.

Referenser

Noter

			

		
Stjärnbilden Vattumannen
Flamsteedobjekt
HD-objekt
Vita jättar