kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Stéphanie von Wedel

Stéphanie Augusta von Wedel (född Hamilton), född 10 maj 1852 i Stockholm, död där 2 november 1937, var en svensk furstinna och filantrop.

Stéphanie von Wedel var dotter till överståthållaren Jakob Hamilton och Stefanie Gieseke. Hon fick en för tiden mångsidig uppfostran. 1876 gifte hon sig med en av landets då förmögnaste arvtagare, Carl von Platen. Efter dennes död återupptog Stéphanie von Wedel efter någon tid det expansiva umgängesliv som rått i makarnas olika hem, främst Västra Trädgårdsgatan 17 i Stockholm och Stora Sundby slott vid Hjälmaren. 1894 gifte hon om sig med dåvarande tyske ministern i Stockholm, greve Karl von Wedel, vilken 1907–1914 var riksståthållare i Elsass-Lothringen, där Stéphanie von Wedel fick tillfälle att göra insatser på det socialt-humanitära området, bland annat för moderniserad barnavård. Då maken, som 1914 tilldelats furstligt prerogativ, avled 1919, var Stéphanie von Wedel åter bosatt på Stora Sundby, där hon i stillhet framlevde sin ålderdom. Vid hennes död sades att det oskarianska tidevarvet slutligen gått i graven.

Källor 
 

Svenska filantroper
Personer från Stockholm
Födda 1852
Avlidna 1937
Män
Bibliothèque Schœlcher

Bibliothèque Schœlcher är ett folkbibliotek i Fort-de-France på Martinique som är uppkallat efter den franske politikern Victor Schœlcher. Byggnaden, som ritades av arkitekten Pierre-Henri Picq, utsågs till ett monument historique år 1992.

Biblioteket uppfördes på Schœlchers initiativ för att hysa de  böcker och dokument från hans privata samling som han donerade till Martinique år 1883. Många av dem förstördes dock i en eldsvåda 1890. 

Byggnaden ritades i jugendstil 1887 och ställdes ut på världsutställningen 1889 i Paris innan den demonterades och fraktades med båt till Martinique. Den byggdes upp igen i centrum av Fort-de-France och 1893 kunde biblioteket öppnas för allmänheten.

I bibliotekets samlingar finns cirka  böcker, inklusive en stor västindisk samling samt verk och korrespondens om Schœlchers liv. Det finns också ett omfattande material om livet på plantagerna, och handeln med slaver från  och framåt. Ömtåliga dokument har digitaliserats.

Källor

Externa länkar

Kultur i Martinique
Bibliotek i Frankrike
Monuments historiques
Byggnader och anläggningar i Martinique
Richard Laurin

Richard Herman Laurin, född den 11 december 1893 i Malmö, död den 13 juli 1967 i Visby, var en svensk ämbetsman. Han var måg till Gustaf Melin.

Laurin avlade studentexamen i Malmö 1913 och juris kandidatexamen vid Lunds universitet 1922. Efter genomförd tingstjänstgöring i Sevede och Tunaläns domsaga 1922–1926 var han landskanslist och biträdande länsnotarie i Gotlands län 1926–1936 och ordinarie länsnotarie där 1936–1943. Laurin var tillförordnad länsassessor i Kronobergs län 1941–1943 och blev ordinarie länsassessor i Kopparbergs län 1944, men åtnjöt tjänstledighet för att från 1943 upprätthålla landssekreteraretjänsten i Gotlands län. Han var ordinarie landssekreterare där 1946–1959. Laurin blev riddare av Nordstjärneorden 1947 och kommendör av samma orden 1955. Han vilar i sin hustrus familjegrav på Östra kyrkogården i Visby.

Källor 

 
 
 
 
 Kommendörer av Kungl. Nordstjärneorden i Sveriges statskalender 1959
 
 
 
 Richard Herman Laurin på Gravar.se

Landssekreterare i Gotlands län
Kommendörer av Nordstjärneorden
Svenska ämbetsmän under 1900-talet
Svenska jurister under 1900-talet
Ämbetsmän från Malmö
Jurister från Malmö
Gravsatta på Östra kyrkogården i Visby
Födda 1893
Avlidna 1967
Män
Painkiller (TV-serie)

Painkiller är en amerikansk kriminal- och dramaserie från 2023, som är regisserad av Peter Berg och som hade premiär på Netflix den 10 augusti 2023. Serien baseras på Patrick Radden Keefes artikel i New Yorker med titeln The Family That Built an Empire of Pain och Barry Meiers bok Pain Killer: An Empire of Deceit and the Origin of America's Opioid Epidemic.

Handling 
Serien kretsar kring familjen Sackler med Richard Sackler i spetsen och familjeföretaget Purdue Pharma, som utvecklade opioidläkemedlet OxyContin.

Rollista (i urval) 

 Uzo Aduba – Edie
 Matthew Broderick – Richard Sackler
 Sam Anderson – Raymond Sackler
 Taylor Kitsch – Glen Kryger
 Carolina Bartczak – Lily Kryger
 Tyler Ritter – John Brownlee
 John Ales – Dr. Gregory Fitzgibbons
 Ron Lea – Bill Havens
 Ana Cruz Kayne – Brianna Ortiz
 West Duchovny – Shannon Schaeffer
 Jack Mulhern – Tyler Kryger
 Dina Shihabi – Britt
 John Rothman – Mortimer Sackler

Referenser

Externa länkar 

Engelskspråkiga TV-serier
Amerikanska dramaserier
TV-seriestarter 2023
Olof Åkesson (generaldirektör)

Olof André Åkesson,  född den 3 oktober 1885 i Södra Mellby församling, Kristianstads län, död den 10 februari 1963 i Stockholm, var en svensk ämbetsman. Han var son till Henric Åkesson.

Åkesson blev 1905 student vid Lunds universitet, där han avlade filosofie kandidatexamen 1909, filosofie licentiatexamen 1912 och filosofisk ämbetsexamen samma år. Han promoverades till filosofie doktor 1914. Åkesson var observator vid Vassijaure naturvetenskapliga station 1906–1907, amanuens vid Lunds astronomiska observatorium 1909–1913 och extra ordinarie lektor vid Eslövs högre samskola 1914–1916. Han blev tillförordnad aktuarie i Pensionsstyrelsen 1916, förste aktuarie i Riksförsäkringsanstalten 1917 och tillförordnad byråchef där 1929. Åkesson var överdirektör och chef för Försäkringsinspektionen 1930–1948 och generaldirektör där 1948–1952. Han var sakkunnig, ledamot och ordförande i ett flertal statliga utredningar. Åkesson publicerade avhandlingar i astronomi och matematisk statistik samt uppsatser rörande socialförsäkringsfrågor och det enskilda försäkringsväsendet. Han blev riddare av Nordstjärneorden 1930, kommendör av andra klassen av samma orden 1933, kommendör av första klassen 1936 och kommendör med stora korset 1950. Åkesson vilar på Södra Mellby kyrkogård.

Källor 

 
 Kommendörer av Kungl. Nordstjärneorden, 2:a kl. i Sveriges statskalender 1935
 
 
 
  
 
 
 Olof André Åkesson på Gravar.se

Svenska generaldirektörer
Svenska statistiker
Kommendörer med stora korset av Nordstjärneorden
Svenska matematiker under 1900-talet
Svenska astronomer under 1900-talet
Svenska ämbetsmän under 1900-talet
Personer från Södra Mellby socken
Födda 1885
Avlidna 1963
Män
Olof Åkesson

Olof Åkesson kan syfta på:

 Olof Åkesson (generaldirektör) (1885–1963), svensk ämbetsman
 Olof Åkesson (landssekreterare) (1898–1987), svensk ämbetsman
13130 Dylanthomas

13130 Dylanthomas eller 1994 PW31 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 12 augusti 1994 av den belgiske astronomen Eric W. Elst vid La Silla-observatoriet. Den är uppkallad efter poeten Dylan Marlais Thomas.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av EW Elst
Astronomiska upptäckter 1994
Olof Åkesson (landssekreterare)

Nils Olof Åkesson, född den 14 juli 1898 i Kolbäcks församling, Västmanlands län, död den 24 mars 1987 i Stockholm, var en svensk ämbetsman.

Åkesson avlade juris kandidatexamen vid Uppsala universitet 1921 och genomförde tingstjänstgöring 1921–1924. Efter diverse förordnanden 1924–1927 blev han länsnotarie i Norrbottens län 1927, länsassessor där 1933 och i Jönköpings län 1938. Åkesson var landssekreterare i Gotlands län 1943–1946 (då han åtnjöt tjänstledighet för andra uppdrag), i Jönköpings län 1946–1948 och i Stockholms län 1948–1963. Han var sakkunnig, sekreterare och ledamot i ett flertal statliga utredningar. Åkesson blev riddare av Nordstjärneorden 1946, kommendör av samma orden 1953 och kommendör av första klassen 1963. Han vilar i minneslund på Kungsholms kyrkogård.

Källor 

 
 
 Kommendörer av Kungl. Nordstjärneorden i Sveriges statskalender 1959
 
 Kommendörer av Kungl. Nordstjärneorden, 1:a kl. i Sveriges statskalender 1969
 
 
 Nils Olof Åkesson på Gravar.se

Landssekreterare i Gotlands län
Landssekreterare i Jönköpings län
Landssekreterare i Stockholms län
Kommendörer av första klassen av Nordstjärneorden
Svenska ämbetsmän under 1900-talet
Svenska jurister under 1900-talet
Personer från Kolbäcks socken
Gravsatta i Stockholm
Födda 1898
Avlidna 1987
Män
Jesper Kandergård

Jesper Kandergård, född 14 februari 2001 i Arvika, är en svensk ishockeyspelare som spelar för Nybro Vikings IF i Hockeyallsvenskan. Kandergårds moderklubb är Arvika HC som han också spelade med i början av juniorkarriären innan han fick chansen i Leksands IF. Med Leksand fick han också chansen i Svenska Hockeyligan och spelade där i tre säsonger innan han fick lämna våren 2023. Våren 2022 lånades han av Tingsryds AIF och beskrevs då som "en talangfull forward som även kan gå som center". Efter en tuff säsong i SHL skrev Kandergård på kontrakt med Nybro Vikings IF i Hockeyallsvenskan till säsongen 2023/2024.

Klubbkarriär

Referenser 
 

Födda 2001
Personer från Arvika
Levande personer
Män
Spelare i Arvika Hockey
Ishockeyspelare i Leksands IF
Spelare i Nybro Vikings
Spelare i Tingsryds AIF
Svenska idrottare under 2000-talet
Svenska ishockeyspelare
Stavropol (olika betydelser)

Stavropol () kan syfta på:

 Stavropol – stad i Ryssland, hette 1935–1943 Vorosjilovsk  
 Stavropol-na-Volge – stad i Ryssland, se Toljatti
 Stavropol kraj – federationssubjekt i Ryssland
 Guvernementet Stavropol – guvernement i Kejsardömet Ryssland 1847–1924
 Stavropols sovjetrepublik – kortlivad sovjetrepublik i Sovjetryssland (1 januari–7 juli 1918), uppgick i Nordkaukasiska sovjetrepubliken (7 juli 1918–11 januari 1919).
 Stavropol (meteorit)
13131 Palmyra

13131 Palmyra eller 1994 PL32 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 12 augusti 1994 av den belgiske astronomen Eric W. Elst vid La Silla-observatoriet. Den är uppkallad efter staden Palmyra.

Den tillhör asteroidgruppen Astraea.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Astraea-asteroider
Småplaneter namngivna efter platser
Astronomiska upptäckter av EW Elst
Astronomiska upptäckter 1994
Falköpings VK

Falköpings Volleybollklubb är en volleybollklubb i Falköping. Klubben bildades 1976. Klubben har fostrat ett flertal duktiga spelare. Säsongen 2022/2023 hade klubben dam- och herrlag i division 3. Klubben har ett hundratal medlemmar.

Referenser

Externa länkar 
 Falköpings Volleybollklubb (klubbens hemsida)
 Falköpings Volleybollklubb (Facebooksida)

Volleybollklubbar i Sverige
Christina Ruhnbro

Lill-Maj Brita Christina Ruhnbro, född 7 september 1940 i Hudiksvall, är en svensk redaktör.

Ruhnbro, som är dotter till redaktör Rune Ruhnbro och tandtekniker Majken Engström, blev filosofie kandidat i Lund 1963, filosofie licentiat i konsthistoria i Lund 1964 på avhandlingen Engelbrekt – ett nationalmonument och studerade miljövård i Lund 1973. Hon var anställd vid Ekoredaktionen i Sveriges Riksradio, bland annat som medicin- och miljöreporter och tjänstgöring i London och Oslo från 1965, chef för invandrarredaktionen vid Riksradion 1984–1987, redaktör och ansvarig utgivare för Klarspråk i P1 Riksradion från 1987. Hon var jurymedlem vid internationella miljöfilmfestivalen i Rotterdam 1983. Hon har varit president i International Association of Women in Radio and Television (IAWRT), ordförande i Sveriges Radio-koncernens konstförening och styrelseledamot i Stockholms journalistseniorer.

Referenser 

Svenska redaktörer
Personer inom Sveriges Radio
Födda 1940
Kvinnor
Levande personer
Personer från Hudiksvall
Kystmuseet i Sogn og Fjordane

Kystmuseet i Sogn of Fjordane är ett norskt arbetslivsmuseum i Florø i Kinns kommun i Vestland fylke, som grundades 1980. Det ingår sedan 2009 i Musea i Sogn og Fjordane.

Museet äger en mindre museianläggning i Gulen og Selje, Gulen Fiskarbondemuseum.

Vid museet finns en sjöbod med grå timmerväggar och orange tak, som ursprungligen stod på Batalden och som användes under den period på 1800-talet, då många fiskare och uppköpare drog till trakten av Kinn för att delta i det rika sillfisket. I boden tog de emot sillen och saltade den i tunnor. Vid slutet av 1920-talet flyttades boden till Sunnfjord Museum, som på den tiden låg i Førde centrum. Då museet flyttade till Movika, togs inte boden med, utan monterades i stället ned och lagrades i Florø tills Kystmuseet bildades och museet tog över ägandeskapet. Boden återuppsattes på museiområdet 1992. Boden inrymmer en fast utställning om sillfiske i Kinn-området, samt em utställning om sill och havsforskning på andra våningen. 

Kystmuseet i Sogn of Fjordane övertog 2005 fiskefartyget MS Haugefisk, som byggdes 1978.

Se även
Vågsberget handelsstad

Källor
Kystmuseets i Sogn of Fjordane webbplats

Externa länkar
Kystmuseets i Sogn of Fjordane webbplats

Museer i Vestland fylke
Arbetslivsmuseer i Norge
Sjöfartsmuseer i Norge
Kinns kommun
Museer invigda 1980
Mordet på Adriana

Mordet på Adriana, även kallat Adrianamordet, ägde rum söndagen den 2 augusti 2020 då 12-åriga Adriana sköts till döds i Norsborg i Botkyrka kommun när hon var ute och promenerade med sin hund. Mellan McDonald's och Shell dök plötsligt en vit Audi med flera gärningsmän upp och öppnade eld. Efter skottlossningen låg Adriana kvar på marken. Hon fördes till sjukhus, men hennes liv gick inte att rädda.

Totalt avlossades mer än 20 skott mot en grupp unga män på platsen. De kriminella måltavlorna överlevde, men Adriana träffades och dog. Bakgrunden till skottlossningen var en gängkonflikt. Syftet med skottlossningen var att mörda två personer som är kopplade till den så kallade Norsborggrupperingen.

Den 26 april 2023 dömdes tre män till livstids fängelse för mordet på Adriana. En av männen som dömdes för mordet är 31-årige Maykil Yokhanna, som är den utpekade gängledaren för Maynätverket. Även 24-årige Benjamin Mahdi och 32-årige Hassan Mohammad döms för mordet.

Bevisningen i målet har bestått av ett stort antal olika omständigheter som var för sig pekar mot att det var de tre männen som sköt Adriana. Det handlar om kopplingar till de vapen och den bil som användes samt männens motiv och chattar. Dessutom har männens krypterade telefoner, varit uppkopplade. Männens efterföljande agerande är också viktig för domen, då de såg till att vapnen och bilen undanröjdes.

Automatvapnet som orsakade Adrianas död hade två dagar tidigare använts som rekvisita i en musikvideo. 

Efter överklagande av livstidsdomen tar Hovrätten den 4 september 2023 upp målet.

Referenser

2020 i Sverige
Mord i Sverige
Mord och mordförsök 2020
Musea i Sogn og Fjordane

Musea i Sogn og Fjordane är en norsk regional museistiftelse i Vestland fylke, som grundades 2009. Den omfattar tolv museer:
Astruptunet, Sandalstrand
Eikaasgalleriet, Ålhus, Jølster, grundat 1994
De Heibergske Samlinger – Sogn Folkemuseum mellan Sogndal och Kaupanger, grundat 1909
Kvernsteinsparken, Hyllestad
Kystmuseet i Sogn og Fjordane, Florø
Nordfjord Folkemuseum, Jølet, Sandane, grundat 1920
 Norsk Reiselivsmuseum, Balestrand
Sogn fjordmuseum, Kaupanger
Sogn og Fjordane Kunstmuseum, Førde, grundat 1987
Sunnfjord Museum, Movika, Sunnfjord
Vågsberget handelsstad, Måløy

Bildgalleri

Källor
Webbplats för Musea i Sogn og Fjordane

Museer i Vestland fylke
Museer invigda 1980
Per Grape

Per Grape, född 9 januari 1752 i Jukkasjärvi församling, död 7 december 1810 i Jukkasjärvi församling, var en svensk präst.

Biografi
Per Grape föddes 1752 i Jukkasjärvi församling. Han var son till skolmästaren Isak Grape och Margareta Fjellström. Grape blev 1770 student vid Uppsala universitet och dispituerade pro ex 1773. Han prästvigdes 4 september 1774 till nådårspredikant vid ena sacellaninen i Nedertorneå församling. Grape blev skolmästare i Jukkasjärvi 12 april 1775 och avlade pastoralexamen 3 december 1783. Han utnämndes 18 april 1804 till kyrkoherde i Jukkasjärvi församling och avled i församlingen 1810.

Grape översatte Pontoppidans Trosspegel och W. Asshetons Tal om dödssängs bättring till finskan.

Familj
Grape var gift med Anna Margareta Hackzell (1749–1795). Hon var dotter till kronofogden Anders Hackzell och Anna Katarina Plantin i Luleå. De fick tillsammans barnen Isak Grape (1776–1776), lantmätaren Anders Grape (född 1777), kyrkoherden Isak Grape (1778–1855) i Piteå, Margareta Grape (1780–1857), Katarina Grape (1781–1853) som var gift med ekonomidirektören Nils Ekström, Per Grape (1783–1783), Ulrika Sofia Grape (född 1784) som var gift med komministern Anders Forsell i finska Nedertorneå, kyrkoherden Zacharias Grape (1785–1847) i Överkalix församling, Erik Grape (1785–1796), Brita Kristina Grape (1787–1857), Johanna Magdalena Grape (1790–1851), Anna Agatha Grape (1791–1879) och Maria Elisabeth Grape (1794–1795).

Bibliografi
Disp. explicans notionem verbi, Coloss. 2: 18 praes. J. Floderus, Uppsala 1773.

Referenser

Noter 

Svenska präster under 1700-talet
Svenska präster under 1800-talet
Personer från Jukkasjärvi socken
Födda 1752
Avlidna 1810
Män
European Volleyball League 2016 (damer)

'European Volleyball League 2016 utspelade sig mellan 3 juni och 3 juli 2016. Det var den åttonde upplagan av turneringen och tolv landslag från CEV:s medlemsförbund deltog. Azerbajdzjan vann tävlingen för första gången genom att besegra Slovakien i finalen. Polina Rəhimova utsågs till bästa spelare.

Regelverk

Format
Tävlingen genomfördes i två rundor:
Den första rundan bestod av gruppspel där lagen delades in i tre grupper om fyra lag. Alla lag mötte alla övriga lag i serien både hemma och borta. Vinnaren av varje grupp samt den bästa tvåan gick vidare till slutspel
Slutspelet bestod av semifinaler och final. Varje möte bestod av hemma- och bortamatch. Om de bägge lagen vann lika många poäng spelades ett golden set.

Rankningskriterier 
Om slutresultatet blev 3-0 eller 3-1 tilldelades 3 poäng till det vinnande laget och 0 till det förlorande laget, om slutresultatet blev 3-2 tilldelades 2 poäng till det vinnande laget och 1 till det förlorande laget. 

Rankningsordningen definierades utifrån:
 Antal vunna matcher
 Poäng
 Kvot vunna / förlorade set
 Kvot vunna / förlorade poäng.
 Inbördes möten

Deltagande lag

Turneringen

Gruppspelsfasen

Grupp A

Resultat

Sluttabell

Grupp B

Resultat

Sluttabell

Grupp C

Resultat

Sluttabell

Slutspel

Semifinaler

Match 1

Match 2

Final

Match 1

Match 2

Slutplaceringar

Referenser

Noter

Externa länkar
Officiell webbplats 

2016
Sportåret 2016
Volleybollsäsongen 2015/2016
Volleybollsäsongen 2016/2017
European Volleyball League 2015 (damer)

European Volleyball League 2015 utspelade sig mellan 31 juli och 13 september 2015. Det var den sjunde upplagan av turneringen och sex landslag från CEV:s medlemsförbund deltog. Ungern vann tävlingen för första gången genom att besegra Turkiet i finalen. Renáta Sándor utsågs till bästa spelare.

Regelverk

Format
Tävlingen genomfördes i två rundor:
I den första rundan spelade samtliga lag i en grupp där alla lag mötte alla andra lag både hemma och borta. De fyra första lagen gick vidare till slutspel
Slutspelet genomfördes i cupformat med semifinaler och final där varje möte bestod av en hemmamatch och en bortamatch. Om bägge lagen fick lika många poäng avgjordes mötet med ett golden set.

Rankningskriterier 
Om slutresultatet blev 3-0 eller 3-1 tilldelades 3 poäng till det vinnande laget och 0 till det förlorande laget, om slutresultatet blev 3-2 tilldelades 2 poäng till det vinnande laget och 1 till det förlorande laget. 

Rankningsordningen definierades utifrån:
 Antal vunna matcher
 Poäng
 Kvot vunna / förlorade set
 Kvot vunna / förlorade poäng.
 Inbördes möten

Deltagande lag

Turneringen

Gruppspel

Resultat

Sluttabell

Slutspel

Semifinaler

Match 1

Match 2

Final

Match 1

Match 2

Slutplaceringar

Referenser

Noter

Externa länkar
Officiell webbplats 

2015
Sportåret 2015
Volleybollsäsongen 2015/2016
European Volleyball League 2014 (damer)

European Volleyball League 2015 utspelade sig mellan 6 juni och 19 juli 2014. Det var den sjätte upplagan av turneringen och åtta landslag från CEV:s medlemsförbund deltog. Turkiet vann tävlingen för första gången genom att besegra Tyskland i finalen. Kübra Akman utsågs till bästa spelare.

Regelverk

Format
Lagen in i två grupper om fyra lag. Samtliga lag i en grupp mötte alla andra lag i samma grupp både hemma och borta. Vinnarna av respektive grupp gick vidare till final.
Final bestod av en hemmamatch och en bortamatch. Om bägge lagen fick lika många poäng avgjordes finalen med ett golden set.

Rankningskriterier 
Om slutresultatet blev 3-0 eller 3-1 tilldelades 3 poäng till det vinnande laget och 0 till det förlorande laget, om slutresultatet blev 3-2 tilldelades 2 poäng till det vinnande laget och 1 till det förlorande laget. 

Rankningsordningen definierades utifrån:
 Poäng
 Antal vunna matcher
 Kvot vunna / förlorade set
 Kvot vunna / förlorade poäng.

Deltagande lag

Turneringen

Gruppspelsfasen

Grupp A

Resultat

Sluttabell

Grupp B

Resultat

Sluttabell

Final

Match 1

Match 2

Slutplaceringar

Referenser

Noter

Externa länkar
Officiell webbplats 

2014
Sportåret 2014
Volleybollsäsongen 2013/2014
Volleybollsäsongen 2014/2015
Henrik Wegelius

Henrik Wegelius, född 3 oktober 1735 i Sodankylä socken, död 13 april 1791 i Lillkyro socken, var en svensk präst och vetenskaplig författare.

Henrik Wegelius var son till kontraktsprosten och kyrkoherden Henrik Wegelius och Maria Fellman. Han blev student vid Uppsala universitet 1749 och vid Åbo universitet 1752, prästvigdes i Härnösand och blev filosofie magister i Åbo 1757. Han utnämndes till kaplan i Övertorneå socken 1757, blev kyrkoherde i Utsjoki och Enare socknar 1758 och var kyrkoherde i Lillkyro från 1765 till sin död. 1787 erhöll han titlarna prost och teologie professor, och 1790 uppfördes han på förslag till teologie professur vid Åbo akademi. Han tillhörde riksdagarna 1760–1762, 1771–1772, 1786 och 1789. Wegelius utförde flera undersökningar över naturhistoriska och andra förhållanden i finska Lappmarken. Hans magisteravhandling Animadversiones nonnullæ de oeconomia et moribus incolarum Lapponiæ (1754) bidrog till kunskap om samernas och de finska nybyggarnas liv och seder med mera och var länge ett citerat arbete i vetenskapliga sammanhang. I en annan avhandling samma år behandlade han möjligheten och nyttan av utvecklad båttrafik på Kemi älv och i Vetenskapsakademiens handlingar 1759 publicerade han seismiska, meteorologiska och fenologiska iakttagelser, varjämte han insamlade lappmarksväxter till Pehr Kalm i Åbo.

Källor 
 

Finländska präster
Prästeståndets riksdagsledamöter
Personer från Sodankylä
Födda 1733
Avlidna 1791
Män
Ilja Ponomarev

Ilja Vladimirovich Ponomarev (ryska: Илья́ Влади́мирович Пономарёв, ukrainska: Ілля Володимирович Пономарьов, romaniserad: Illia Ponomarovich), född 6 augusti 1975, är en rysk-ukrainsk politiker som var medlem av statsduman från 2007 till 2016. Han leder för närvarande den ”Ryska frihetslegionen”, en milisgrupp som är emot Vladimir Putins styre. 

Ponomarev var den enda medlemmen av statsduman som inte röstade för den ryska gaypropagandalagen (han lade ned sin röst) och som röstade emot Rysslands annektering av Krim i mars 2014.

Efter starten av den ryska invasionen av Ukraina 2022 uppgav Ponomarev att han hade anslutit sig till Ukrainas territoriella försvarsstyrkor och han fördömde invasionen. Ponomarev stödde också sabotage i Ryssland och startade en ryskspråkig oppositionskanal vid namn Februarimorgon (ryska: Утро Февраля, romaniserad: Utro Fevralya). Han är dessutom ledare för den ”Ryska frihetslegionen” som har deltagit på Ukrainas sida i kampen mot ryska styrkor, ibland även på ryskt territorium. Gruppen består främst av ryska desertörer.

Referenser

Ryska politiker
Födda 1975
Levande personer
Män