kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Donner (efternamn)

Donner är ett efternamn som bl.a. innehas av en finländsk släkt. Enligt uppgifter från 2013 var det 174 personer i Finland och 55 personer i Sverige med detta efternamn. Det var vidare 20 personer i Sverige med efternamnet af Donner.

Den finländska släkten härstammar ursprungligen från Lübeck, den äldste kände medlemmen var bärnstenssnidaren Jürgen Donner i början av 1600-talet. I Tyskland dog släkten ut i början av 1900-talet. Hans son Joachim Donner flyttade till Nyen och blev senare skeppsredare i Stockholm och Helsingfors och stamfar för den finländska grenen. Till samma släkt hör även den gotländska grenen, som härstammar från Jürgen Donners sonson Jürgen Hindrich Donner, som 1745 slog sig ned i Visby som handelsman. Den gotländska grenen utslocknade 1908.

Personer med efternamnet Donner, Donnér eller af Donner

 Anders Donner (1854–1938), finländsk astronom
 Anders Donner (skeppsredare) (1796–1857), finländsk skeppsredare
 Clive Donner (1926–2010), brittisk filmregissör och filmklippare

 Georg Mathias Donner (1745–1808), gotländsk handelshusägare 
 Greta Donner (1726–1774), gotländsk grosshandlare och företagsledare
 Gustav Donner (1902–1940), finländsk historiker

 H.W. Donner (1904–1980), finländsk anglist
 Henrik Otto Donner (1939–2013), finländsk tonsättare

 Iwar Donnér (1884–1964), svensk journalist och konstnär

 Jacob Niclas Donner (1749–1809), gotländsk handelshusägare
 Joakim Donner (född 1926), finländsk geolog
 Johan Donner (född 1955), finländsk filmskapare
 Johan af Donner (född 1952), svensk informationstjänsteman
 Johan Gustaf af Donner (1730–1808), svensk militär och ämbetsman
 Johann Jakob Christian Donner (1799–1875), tysk filolog och översättare
 Jürgen Hindrich Donner (1718–1751), tysk-svensk handelshusägare
 Jörn Donner (1933–2020), finländsk författare och filmskapare

 Kai Donner (1888–1935), finländsk etnograf, filolog och politiker
 Kai Otto Donner (1922–1995), finländsk zoolog
 Kristian Donner (född 1952), finländsk zoolog

 Lauren Shuler Donner (född 1949), amerikansk skådespelare och filmproducent

 Minette Donner (1848–1922), finländsk filantrop
 Märta Donner (född 1922), finländsk pediatriker

 Olly Donner (1881–1956), finländsk författare
 Ossian Donner (1866–1957), finländsk industriman och diplomat
 Otto Donner (1835–1909), finländsk språkforskare och politiker

 Rafael Donner, flera personer
 Rafael Donner (författare) (född 1990), finländsk journalist och författare
 Rafael Donner (skulptör) (1693–1741), österrikisk skulptör 
 Richard Donner (född 1930), amerikansk regissör

 Sven Donner  (1890–1970), finländsk läkare

 Ulla Donner (född 1988), finlandssvensk illustratör och författare av serieromaner
 Uno Donner (1872–1958), finländsk industriledare

 Walter af Donner (född 1968), svensk friidrottare
 Wilhelm af Donner  (född 1943), svensk militär

Källor

Finländska släkter
Svenska efternamn
Modestus Haas

Modestus Haas, född 18 december 1963 i Triesen, är en liechtensteinsk före detta fotbollsspelare.

Han debuterade för Liechtensteins landslag 1982, mot Schweiz. Efter tolv års landslagsfrånvaro spelade han åter för Liechtenstein mot Irland 1994, i kvalet till EM 1996. Sexton år efter landslagsdebuten spelade Haas sin tredje och fjärde landskamp, detta i kvalet till EM 2000.

Haas medverkade också i en 0-6-förlust mot Österrike 1984. Denna match räknas dock inte som en officiell landskamp.

Referenser

Externa länkar
 Modestus Haas profil på Transfermarkt

Liechtensteinska fotbollsspelare
Födda 1963
Levande personer
Män
Liechtensteinska idrottare under 1900-talet
Personer från Triesen
Spelare i FC Vaduz
Spelare i FC St. Gallen
Spelare i FC Balzers
Spelare i Schweiziska superligan
Fotbollsspelare i FC Triesen
Fotbollsspelare i FC Triesenberg
Fotbollsspelare i FC Ruggell
Fredrik Strömfelt

Fredrik Haraldsson Strömfelt, född den 15 april 1863 i Västra Husby församling, Östergötlands län, död den 26 mars 1949 i Södra Åsums församling, Malmöhus län, var en svensk greve och militär. Han var son till Harald Strömfelt samt far till Carl och Harald Strömfelt.

Efter att ha avlagt mogenhetsexamen i Uppsala 1883 genomgick Strömfelt Ridskolan 1886–1887 och Gymnastiska centralinstitutet 1888–1890. Han blev underlöjtnant vid Livregementets dragonkår 1885, löjtnant där 1892 och ryttmästare 1904. Strömfelt var ordonnansofficer vid V. arméfördelningen 1891–1896, hos inspektören för kavalleriet 1898–1902, hos prins Carl 1898–1904 och adjutant hos honom från 1904. Han var chef för Kavalleriets volontärsskola 1906–1907 och förste lärare i ridning vid Ridskolan på Strömsholm 1909–1916. Strömfelt befordrades till major i armén 1913 och beviljades avsked ur krigstjänsten 1916. Han var chef för Björnö remontdepå 1922–1924 och kassadirektör i Färs härads sparbank i Sjöbo 1927–1931. Strömfelt var friherre till dess att han blev greve vid sin äldre brors död 1944. Han blev riddare av Svärdsorden 1905 och av Vasaorden 1918.

Källor 

  
 
 
 
 
 
 

Officerare i svenska armén
Personer inom svenskt bankväsen
Svenska grevar
Riddare av Svärdsorden
Riddare av Vasaorden
Svenska militärer under 1900-talet
Personer från Västra Husby socken
Födda 1863
Avlidna 1949
Män
13607 Vicars

13607 Vicars eller 1994 SH11 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 29 september 1994 av Spacewatch vid Kitt Peak-observatoriet. Den är uppkallad efter Andrea Vicars.

Asteroiden har en diameter på ungefär 4 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Vesta.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Vesta-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av Spacewatch
Astronomiska upptäckter 1994
Jacob Dawson

Jacob Dawson, född 2 november 1993, är en brittisk roddare.

Dawson studerade vid University of Washington och tävlade i rodd för deras universitetslag Washington Huskies.

Karriär
Under 2018 tog Dawson silver tillsammans med Thomas Ford, Adam Neill och James Johnston i fyra utan styrman vid EM i Glasgow och brons vid VM i Plovdiv. Under 2019 var han en del av Storbritanniens lag som tog silver i åtta med styrman vid EM i Luzern och brons vid VM i Ottensheim.

Under 2021 var Dawson en del av Storbritanniens lag som tog guld i åtta med styrman vid EM i Varese och brons vid OS i Tokyo. Han drabbades av en lungemboli i april 2022 och missade tävlingar under hela året. Under 2023 var Dawson tillbaka och en del av Storbritanniens lag som tog guld i åtta med styrman vid både EM i Bled och VM i Belgrad.

Källor
Jacob Dawson på Internationella roddförbundets webbplats

Noter

Brittiska roddare
Världsmästare i rodd
Europamästare i rodd
Brittiska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 2020
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2020 från Storbritannien
Tävlande i rodd vid olympiska sommarspelen 2020
Idrottare i Washington Huskies
Födda 1993
Levande personer
Män
Morgan Bolding

Morgan Bolding, född 13 maj 1995, är en brittisk roddare.

Karriär
Vid U23-VM 2017 i Plovdiv var Bolding en del av Storbritanniens lag som tog brons i åtta med styrman.

Under 2022 var Bolding en del av Storbritanniens lag som tog guld i åtta med styrman vid både EM i München och VM i Račice. Under 2023 var han en del av Storbritanniens lag som försvarade sina guld i åtta med styrman vid både EM i Bled och VM i Belgrad.

Källor
Morgan Bolding på Internationella roddförbundets webbplats

Noter

Brittiska roddare
Världsmästare i rodd
Europamästare i rodd
Födda 1995
Levande personer
Män
Super League 2022/2023 (damvolleyboll, England)

Super League 2022/2023, var den 44:e upplagan av tävlingen, som utser de engelska mästarna i volleyboll. Serien utspelade sig mellan 1 oktober 2022 och 2 april 2023. I turneringen deltog tio lag från Volleyball Englands medlemsföreningar. Durham Palatinates vann serien och blev engelska mästare för andra gången i rad och fjärde gången totalt.

Deltagande lag

Serien 

Legend:
      Engelska mästare
      Vidare till kval
      Nedflyttade till Division 1

Kval 
London Lionhearts (från division 1) vann över University of Nottingham med 3-1 (25-21, 19-25, 25-22, 25-22) och kvalificerade sig därigenom för spel i Super League följande säsong, medan University of Nottingham degraderas till division 1.

Referenser

Noter

2022/2023
Volleybollsäsongen 2022/2023
Sportåret 2022
Sportåret 2023
Klostergårdens station

Klostergårdens station är en ännu ej invigd järnvägsstation i Klostergården i sydvästra Lund. Den planeras öppna 10 december 2023 och kommer då att trafikeras av pågatåg.

Stationen invigs i samband med att Trafikverket färdigställer sitt arbete med att bygga ut till fyrspår mellan Malmö och Lund på södra stambanan. Däremot står redan fyrspåret klart; det har med ny tidtabell att göra och den kommer att träda i kraft då. De två nya spåren har lagts väster om de befintliga. Pågatågen som ska angöra stationen kommer att använda de yttersta av de fyra spåren. Plattformarna blir cirka 250 meter långa.

Historik
Den 4 februari 2020 gav Lunds kommun klartecken för att börja bygga stationen. Bygget av stationen inleddes under sommaren samma år. Kostnaden för bygget samt anpassningar i närmiljön uppskattas av Lunds kommun vara mer än 118 miljoner kronor.

Tidigare hållplats
Fram till 1976 fanns Källbymölla hållplats, som var belägen något söder om den kommande stationen.

Källor

Transport i Lund
Järnvägsstationer i Skåne län
Byggnader och anläggningar i Lund
Politikbyrån

Politikbyrån är ett nyhetsprogram på Sveriges Television som fördjupar sig på ämnet svensk politik. Programmet leds sedan januari 2023 av Aida Pourshahidi som för en diskussion mellan 3 inbjudna experter och/eller journalister om aktuella politiska frågor. 

Fouad Youcefi var programledare när politikbyrån hade sin premiär 5 maj 2021 till slutet av 2022.

Referenser 

Nyhetsprogram i Sveriges Television
Jan Andersson (född 1939)

Jan Åke Lennart Andersson, född 1939 i Svenljunga, är en svensk militär.

Jan Andersson blev officer 1963, kapten vid Skaraborgs regemente, knöts till Försvarets kommandoexpedition 1974, blev major vid Göta livgarde samma år och förflyttades 1978 till generalstabskåren och försvarsstaben. Han blev 1979 överstelöjtnant vid Skaraborgs regemente, arbetade med plan 80 inom värnpliktsverket och blev 1981 enhetschef inom värnpliktsverket samtidigt som han arbetade inom generalstabskåren. 1982 var Andersson bataljonschef vid Livregementets husarer och försvarsattaché i Helsingfors 1983–1988. 1984 blev han överste vid Skaraborgs regemente och försvarsstaben, ställföreträdande regementschef vid Södermanlands regemente 1989, var ordinarie regementschef där 1991–1993 och blev 1993 överste av första graden vid högkvarteret.

Källor 
 Sveriges regementschefer 1700–2000, Rune Kjellander

Svenska regementschefer
Födda 1939
Levande personer
Män
Per Gripenwaldt

Per Larsson Gripenwaldt, före adlandet 1675 Greiff, född 1 maj 1617, död 1 februari 1676 i Uddevalla, var en svensk militär.

Biografi
Per Gripenwaldt föddes 1617. Han var son till ryttmästaren Laurentius Greiff. Gripenwaldt blev 1633 student vid Uppsala universitet och arbetade från 1636 som häradsskrivare i Östergötland. Han blev 1640 anställd vid landskontoret i Östergötland och 1642 anställd i Lennart Torstensons fältkansli i Tyskland. Gripenwaldt blev 1643 artilleriskrivare i Stralsund, 1645 räntmästare och proviantmästare i Greifswald och från 1653 till 1660 i Göteborg. Han var under även från 1657 krigskommissarie vid Svenska armén mot norska gränsen. Han adlades 20 maj 1675 med namnet Gripenwaldt och introducerades samma år i Sveriges Riddarhus som nummer 875. Gripenwaldt blev 23 augusti 1675 överkommissarie i Bohuslän vid inkvarteringen av svenska armén. Han sköt sig med anledning av gjorda försnillningar 1 februari 1676 i Uddevalla.

Familj
Gripenwaldt var gift med Margareta Spalding, dotter till justitiepresidenten Hans Spalding och Johanna Kenerdt. De fick tillsammans barnen överstelöjtnanten Johan Gripenwaldt (1649–1693), överstelöjtnanten Magnus Gripenwaldt (1651–1696), Anna Elisabet Gripenwaldt som var gift med generalkvartermästarelöjtnanten David Lydinghielm, generalmajoren Lars Gripenwaldt (född 1659), Maria Gripenwaldt (1663–1738) och överstelöjtnanten Hans Gripenwaldt (1666–1735).

Referenser
https://www.adelsvapen.com/genealogi/Gripenwaldt_nr_875

Noter 

Per Gripenwaldt

Födda 1617
Avlidna 1676
Män
Svenska militärer under 1600-talet
Alberto d'Este

Alberto d'Este, född 1347, död 1393, var en italiensk monark. Han var regerande markis av Ferrara mellan 1361 och 1393.

Referenser

män
Födda 1347
Avlidna 1393
Modenas regenter
Niccolò II d'Este

Niccolò II d'Este, född 1338, död 1388, var en italiensk monark. Han var regerande markis av Ferrara mellan 1361 och 1388.

Referenser

Män
Födda 1338
Avlidna 1388
Modenas regenter
Obizzo III d'Este

Obizzo III d'Este, född 1294, död 1352, var en italiensk monark. Han var regerande markis av Ferrara mellan 1317 och 1352.

Referenser

män
Födda 1294
Avlidna 1352
Modenas regenter
Aldobrandino III d'Este

Aldobrandino III d'Este, född 1335, död 1361, var en italiensk monark. Han var regerande markis av Ferrara mellan 1352 och 1361.

Referenser

Män
Födda 1335
Avlidna 1361
Modenas regenter
Rory Gibbs

Rory Gibbs, född 3 april 1994, är en brittisk roddare.

Karriär
Under 2019 tog Gibbs guld i fyra utan styrman tillsammans med Oliver Cook, Matthew Rossiter och Sholto Carnegie vid EM i Luzern och brons vid VM i Ottensheim. 2021 tog samma lag sitt andra EM-guld i fyra utan styrman vid EM i Varese samt slutade på fjärde plats i fyra utan styrman vid OS i Tokyo.

Under 2022 var Gibbs en del av Storbritanniens lag som tog guld i åtta med styrman vid både EM i München och VM i Račice. Under 2023 var han en del av Storbritanniens lag som försvarade sina guld i åtta med styrman vid både EM i Bled och VM i Belgrad.

Källor
Rory Gibbs på Internationella roddförbundets webbplats

Noter

Brittiska roddare
Världsmästare i rodd
Europamästare i rodd
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2020 från Storbritannien
Tävlande i rodd vid olympiska sommarspelen 2020
Födda 1994
Levande personer
Män
Francesco I Gonzaga

Francesco I Gonzaga, född 1366, död 1407, var en italiensk monark. Han var härskare i Mantua mellan 1382 och 1407.

Referenser 

Mantuas regenter
Män
Födda 1366 
Avlidna 1407
Ludovico II Gonzaga

Ludovico II Gonzaga, född 1334, död 1382, var en italiensk monark. Han var härskare i Mantua mellan 1369 och 1382.

Referenser 

Mantuas regenter
Män
Födda 1334 
Avlidna 1382
Guido Gonzaga

Guido Gonzaga, född 1290, död 1369, var en italiensk monark. Han var härskare i Mantua mellan 1360 och 1369.

Referenser 

Mantuas regenter
Män
Födda 1290 
Avlidna 1369
Ludovico I Gonzaga

Ludovico I Gonzaga, född 1268, död 1360, var en italiensk monark. Han var härskare i Mantua mellan 1328 och 1360.

Referenser 

Mantuas regenter
Män
Födda 1268 
Avlidna 1360
Sholto Carnegie

Sholto Carnegie, född 28 februari 1995, är en brittisk roddare.

Karriär
Vid U23-VM 2016 i Rotterdam var Carnegie en del av Storbritanniens lag som tog silver i åtta med styrman. Vid U23-VM 2017 i Plovdiv tog han silver tillsammans med Robert Hurn, Thomas Digby och Charles Elwes i fyra utan styrman.

Under 2019 tog Carnegie guld i fyra utan styrman tillsammans med Oliver Cook, Matthew Rossiter och Rory Gibbs vid EM i Luzern och brons vid VM i Ottensheim. 2021 tog samma lag sitt andra EM-guld i fyra utan styrman vid EM i Varese samt slutade på fjärde plats i fyra utan styrman vid OS i Tokyo.

Under 2022 var Carnegie en del av Storbritanniens lag som tog guld i åtta med styrman vid både EM i München och VM i Račice. Under 2023 var han en del av Storbritanniens lag som försvarade sina guld i åtta med styrman vid både EM i Bled och VM i Belgrad.

Källor
Sholto Carnegie på Internationella roddförbundets webbplats

Noter

Brittiska roddare
Världsmästare i rodd
Europamästare i rodd
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2020 från Storbritannien
Tävlande i rodd vid olympiska sommarspelen 2020
Födda 1995
Levande personer
Män
Welf VI

Welf VI, född 1115, död 1191, var en italiensk monark. Han var regerande markgreve i Toscana mellan 1152 och 1162 och 1167-1173.

Referenser 

Toscanas regenter
Män
Födda 1115 
Avlidna 1162
Welf VII

Welf VII, född 1135, död 1167, var en italiensk monark. Han var regerande markgreve i Toscana mellan 1160 och 1167.

Referenser 

Toscanas regenter
Män
Födda 1135 
Avlidna 1167
Fredrik av Antiokia

Fredrik av Antiokia, född 1223, död 1255, var en italiensk monark. Han var regerande markgreve i Toscana mellan 1246 och 1250.

Referenser 

Toscanas regenter
Män
Födda 1223 
Avlidna 1255
Ulrich av Attems

Ulrich av Attems, född 1082, död 1170, var en italiensk monark. Han var regerande markgreve i Toscana mellan 1139 och 1152.

Referenser 

Toscanas regenter
Män
Födda 1082 
Avlidna 1170
Erik Björkebohm

Erik Björkebohm, (Eric Biörckebohm/Björkebaum) född 18 februari 1688 i Uppland, död 16 december 1758 i Brunflo (Jämtland), var en svensk officer under bland annat det stora nordiska kriget åren 1700-1721.

Biografi
Eric Biörckbohm föddes vid Leufsta bruk i Uppland och var son till kronobefallningsmannen Anders Eriksson Björkebohm och dennes hustru Katarina Grabbe. Hans hustru hette Maria Magdalena Arendt (1695–1774).

Karriär
Björkebohm inledde sin militära bana som 12-åring år 1700 vid [Upplands regemente (infanteri)|Upplands infanteriregemente]] på dess sjöexpedition mot Köpenhamn vid stora nordiska krigets inledning. År 1701 tog sig hans förband vidare till Riga och deltog vid övergången av Düna, vidare till Polen och belägringen av Thorn år 1703. Erik var där med på överstelöjtnanten Claes Bondes parti utan att vara med i rullorna pga sin ungdom. År 1706 blev han insatt som volontär vid Upplands regemente och bevistade slaget vid Holowczyn 1708. År 1708 avancerade han till sergeant och bevistade stormningen av Veprik och sedan slaget vid Poltava år 1709. Vid Poltava blev han skjuten med två skott och ett sting blesserad i bägge benen och efter slaget förd som krigsfånge till Ryssland. År 1713 rymde han från fångenskapen och tog sig tillbaka till Stockholm där han inställde sig och blev antagen som fältväbel vid Fleetwoods regemente (Upplands regemente). År 1714 blev han antagen som sergeant vid Livgardet och Fredrik Sparres kompani och den 29 maj samma år avancerade han till fältväbel vid samma regemente och Anders Rålambs kompani. Där kommenderades han bl.a. att transportera 211 ryska fångar sjövägen till Örebro. År 1717 avancerade han till förste löjtnant vid livkompaniet under Östgöta tremännings infanteriregemente och år 1718 avancerade han vidare till kapten vid samma regemente. År 1719 var han kommenderad på sjöexpedition och bevistade ryssarnas anfall vid Stäket samma år och år 1720 kommenderades han till Vaxholm där ryssarna också försökte göra framstötar men misslyckades. Björkebohm blev därefter kommenderad till blockhuset Svarta Biörn. År 1721 drogs nämnda regemente in och Björkebohm flyttade till det nya regementet, Kymmenegårds läns infanteriregemente. Men när detta regementet senare skulle bli dragoner, flyttade Björkebohm som kapten till Jämtlands dragonregemente som då var ett infanteriregemente. År 1733 fick han löjtnants indelning vid regementet under Revsunds kompani för att 1744 flytta till Ovikens kompani. Åren 1741–1743 var han kommenderad till Stockholm och Gävle.

Vidare läsning

Referenser

Födda 1688
Avlidna 1758
Officerare
Personer i stora nordiska kriget
Karoliner
Män
Svenska militärer under 1700-talet
Ippolito de' Medici

Ippolito de' Medici, född 1511, död 1535, var en italiensk politiker. Han var styresman i republiken Florens mellan 1523 och 1527.

Referenser 

Toscanas regenter
Män
Födda 1511 
Avlidna 1535
Piero Soderini

Piero Soderini, född 1451, död 1522, var en italiensk politiker. Han var styresman i republiken Florens mellan 1498 och 1512.

Referenser 

Toscanas regenter
Män
Födda 1451 
Avlidna 1522
Republiken Florens

Republiken Florens () var en historisk stadsbildning i Italien mellan 1115 och 1569. Det var en stadsstat koncentrerad runt staden Florens i Toscana. 

Republiken styrdes av ett stadsråd, Florens Signoria, vars medlemmar utsågs av stadens styresman gonfaloniere, som i sin tur valdes av medlemmarna i Florens skrån varannan månad. Florens var en ekonomisk och kulturell stormakt i Europa. Dess mynt, florentiner, användes som bytesvaluta i en stor del av västra Europa, och det är känt som den kulturella födelseplatsen för renässansen. 

Republiken skapades efter Matilda av Toscanas död 1115, då det gamla markgrevskapet Toscana började splittras i småstater. Republiken präglades av strider mellan köpmannasläkternas falanger. Från 1434 dominerades staten av familjen Medici. Mellan 1494 och 1532 präglades staten av våldsamma konflikter mellan familjen Medici och oppositionen. Påven Clemens VII, som själv tillhörde familjen Medici, utnämnde 1532 sin släkting Alessandro de' Medici till "hertig av (republiken) Florens", vilket i praktiken avslutade republiken. Formellt avslutades republiken år 1569, när hertigen av Florens utnämndes till storhertig av Toscana och republiken Florens omvandlades till storhertigdömet Toscana, under vilken det splittrade Toscana återförenades.

Referenser 

Florens
Toscana
Historiska italienska stater
Historiska republiker
Stater och territorier bildade 1115
Stater och territorier upplösta 1569
Markgrevskapet Toscana

Markgrevskapet Toscana var en historisk stadsbildning i Italien mellan 800-talet och 1197. Det var en kejserlig vasallmonarki ungefär motsvarande Toscana.  

Markgrevedömet Toscana växte fram av de områden som tidigare tillhörde Lombardiska kungariket (568–774), sedan detta kungarike hade erövrats av Karl den store och därefter tillhört kejsaren. Området som hade utgjort det gamla kungariket låg för långt borta för att kejsaren skulle kunna regera det direkt, och det styrdes därför av lokala stormän, som fungerade som kejsarens vasaller. Området splittrades därmed i Genua, Verona och Toscana. 

Toscana kom gradvis att kontrolleras av greven av Lucca, som år 846 fick titeln markgreve av Toscana av kejsaren. Under 800- och 900-talet var Toscana en regional stormakt och spelade en viktig roll då det gällde valet av kejsare och kontakten mellan kejsaren och påvemakten. 

Efter Matilda av Toscanas död 1115 splittrades Toscana i allt fler småstater - bland dem republiken Florens - fram till att det 1197 betraktades som helt upplöst. Toscana enades inte igen förrän under storhertigdömet Toscana 1569.

Referenser 

Toscana
Historiska italienska stater
Historiska monarkier
Stater och territorier bildade 846
Stater och territorier upplösta 1197
Engelbert III av Istria

Engelbert III av Istria, död 1173, var en italiensk monark. Han var regerande markgreve i markgrevskapet Toscana mellan 1134 och 1137.

Referenser 

Toscanas regenter
Män
Födda 1000-talet 
Avlidna 1173
Konrad av Toscana

Konrad av Toscana, död 1130, var en italiensk monark. Han var regerande markgreve i Toscana mellan 1120 och 1130.

Referenser 

Toscanas regenter
Män
Födda 1000-talet 
Avlidna 1130
Rabodo

Rabodo av Toscana, död 1119, var en italiensk monark. Han var regerande markgreve i Toscana mellan 1116 och 1119.

Referenser 

Toscanas regenter
Män
Födda 1000-talet 
Avlidna 1119
Gottfried IV av Niederlothringen

Gottfried IV av Niederlothringen, död 1076, var en italiensk monark. Han var regerande markgreve i Toscana mellan 1069 och 1076.

Referenser 

Toscanas regenter
Män
Födda okänt år 
Avlidna 1076
Gottfried III av Niederlothringen

Gottfried III av Niederlothringen, död 1069, var en italiensk monark. Han var regerande markgreve i Toscana mellan 1055 och 1069.

Referenser 

Toscanas regenter
Män
Födda okänt år 
Avlidna 1069
Fredrik av Toscana

Fredrik av Toscana, död 1055, var en italiensk monark. Han var regerande markgreve i Toscana mellan 1052 och 1055.

Referenser 

Toscanas regenter
Män
Födda okänt år 
Avlidna 1055
Bonifatius av Canossa

Bonifatius III av Toscana, död 1052, var en italiensk monark. Han var regerande markgreve i Toscana mellan 1027 och 1052.

Referenser 

Toscanas regenter
Män
Födda okänt år 
Avlidna 1052
Rainier av Toscana

Rainier av Toscana, död 1027, var en italiensk monark. Han var regerande markgreve i Toscana mellan 1014 och 1027.

Referenser 

Toscanas regenter
Män
Födda okänt år 
Avlidna 1027