kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Carl Björling (orgelbyggare)

Carl Björling, tidigare Henriksson, döpt 2 maj 1686 i Rystads socken, Östergötlands län, död 3 mars 1743 i Kristbergs socken, Östergötlands län, var en svensk orgelbyggare utan examen. Han var även organist och klockare.

Tidigare trodde man att det fanns en Lars Björling som hade gjort orglarna mellan 1735 och 1743.  Björling lärde sig troligtvis att bygga orglar av Johan Agerwall i Söderköping. Troligen tog han över verksamheten efter Agerwalls död 1711.

Biografi
Björling döptes 2 maj 1686 på Björsby i Rystads socken. Han var son till sockenmannen Henrik Nilsson (1648–1722) och Marja Persdotter (död 1736). Han kom att arbeta som dräng på föräldrarnas gård. Björling gifte sig 1709 Rystad med Kerstin Persdotter i Skälv. Efter giftermålet flyttade Persdotter in på gården Björsby.

Björling blev senast 1712 organist och klockare i Östra Hargs församling och stannade där till 1727. År 1727 blev han organist och klockare i Kristbergs församling och stannade där fram till sin död. Björling drunknade 3 mars 1743 i Roxen och begravdes 15 mars samma år.

Familj
Björling gifte sig 3 februari 1709 i Rystad med Kerstin Persdotter (1684–1742). De fick tillsammans barnen Catrina (1709–1709), Johannes (1712–1714), Petrus (1714–1715), Anders (1716–1717), Christina (1718–1772), Elisabet (1720–1776), Carl (1723–1776), och Peter (1727–1782).

Lista över orglar

Ombyggnationer

Litteratur och källor

Karl Henriksson Björling på bjorling.org

Noter

Svenska orgelbyggare
Personer från Rystads socken
Avlidna 1743
Födda 1686
Män
Svenska orgelbyggare under 1700-talet
Burlington, Colorado

Burlington är administrativ huvudort i Kit Carson County i Colorado. Enligt 2010 års folkräkning hade Burlington 4 254 invånare.

Källor 

Orter i Colorado
Kit Carson County
Walden, Colorado

Walden är administrativ huvudort i Jackson County i Colorado. Orten har fått sitt namn efter bosättaren Marcus A. Walden. Enligt 2010 års folkräkning hade Walden 608 invånare.

Källor 

Orter i Colorado
Jackson County, Colorado
Pi Piscium

Pi Piscium (π Piscium, förkortat Pi Psc, π Psc), som är stjärnans Bayerbeteckning, är en stjärna belägen i östra delen av stjärnbilden Fiskarna. Den har en skenbar magnitud på 5,60  och är svagt synlig för blotta ögat där ljusföroreningar inte förekommer. Den befinner sig på ett avstånd av ca 114 ljusår (ca 35 parsek) från solen.

Egenskaper
Pi Piscium är en  variabel blå till vit stjärna i huvudserien av spektralklass F0V och har en yttemperatur mellan ca 6 000 och 7 500 K. Den har en något högre ytemperatur än solen och har en ca 20 gånger större radie och 96 gånger större utstrålning av energi. Den har en rotationshastighet på cirka 96 kilometer per sekund vid dess ekvator.

Källor

Referenser

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/pipiscium

Stjärnbilden Fiskarna
Bayerobjekt
Huvudseriestjärnor klass F
Flamsteedobjekt
HD-objekt
HR-objekt
Självavläggare

Självavläggare är en enkel och tidig variant av slåttermaskin. Till skillnad från den något senare utvecklade självbindaren lägger självavläggaren stråna löst på marken (utan att binda ihop dem till kärvar, vilket alltså fick göras manuellt efteråt). Självavläggaren samlar dock med en räfsapparat ihop säden till en liten hög avpassad till kärvens önskade storlek.

Utveckling
Självavläggaren utvecklades från tidigare enklare slåttermaskiner från 1849 och framåt, med det kanske viktigaste patentet 1856 då Owen Dorsey introducerade systemet med roterande räfsor som höjdes och sänktes och som sedan kom att bli dominerande. Dorseys lösning var dock med en lutande axel, vilken senare ersattes av en vertikal axel med ledade räfsor och en skev ring som lyfte dessa (vilket patenterades av Samuel Johnston 1865.).

Galleri

Referenser

 Robert L Ardrey, 1894, American agricultural implements, kapitel VI, "The Reaper".

Externa länkar
Modell av självavläggare på Nordiska museet.

Jordbruksredskap
Eads, Colorado

Eads är administrativ huvudort i Kiowa County i Colorado. Orten har fått sitt namn efter ingenjören James Buchanan Eads. Enligt 2020 års folkräkning hade Eads 672 invånare.

Källor 

Orter i Colorado
Kiowa County, Colorado
Creede

Creede är administrativ huvudort i Mineral County i Colorado. Enligt 2010 års folkräkning hade Creede 290 invånare.

Källor 

Orter i Colorado
Mineral County, Colorado
Las Animas, Colorado

Las Animas är administrativ huvudort i Bent County i Colorado. Enligt 2010 års folkräkning hade Las Animas 2 410 invånare.

Källor 

Orter i Colorado
Bent County
Del Norte

Del Norte är administrativ huvudort i Rio Grande County i Colorado. Enligt 2010 års folkräkning hade Del Norte 1 686 invånare.

Källor 

Orter i Colorado
Rio Grande County
Göteborgs Automobil-Omnibuss

Göteborgs Automobil-Omnibuss AB, grundat 1907 var Göteborgs första bussbolag. Deras tre första bussar, som trafikerade sträckan Kungstorget och Lundby hade motorer på 24 hästar och kunde köra i 10 kilometer i timmen. Varje buss kunde ta 22 passagerare, varav 12 sittande på resårstoppade bänkar. Bara efter några månader var företaget tvungen att dra in bussarna för att göra dem mer bekväma och driftsdugliga genom att förse dem med gummidäck. Sträckan återinvigdes 3 oktober 1908 med att stadsfullmäktiges ledamöter åkte med bolagets bussar till invigningen av Keillers park. Linjen var indelad i sex zoner, och varje zon kostade 5 öre. Bussbolaget var tvungen att betala 15 öre för varje buss som passerade Hisingsbron.

Källor 
 Åberg, Å. (red.) (1959) Meddelande nr 4 från Industrihistoriska samlingarna Göteborg, Göteborg, Rundqvists boktryckeri,sid:43

Externa länkar 
 Vykort av en av bolagets bussar från 1907

Göteborgs historia
Ej längre existerande svenska bussbolag
Central City, Colorado

Central City är en ort i Clear Creek County, och Gilpin County i Colorado. I Gilpin County är Central City administrativ huvudort. Enligt 2020 års folkräkning hade Central City 779 invånare.

Källor 

Orter i Colorado
Clear Creek County
Gilpin County
Eads

Eads kan syfta på:

 George Eads
 James Buchanan Eads
 Eads, Colorado
Ercole Olgeni

Ercole Olgeni, född 11 december 1883 i Venedig, död 14 juli 1947 i Venedig, var en italiensk roddare.

Olgeni blev olympisk guldmedaljör i tvåa med styrman vid sommarspelen 1920 i Antwerpen.

Källor 

Italienska roddare
Italienska olympiska guldmedaljörer
Italienska olympiska silvermedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1920
Olympiska silvermedaljörer 1924
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1920 från Italien
Tävlande i rodd vid olympiska sommarspelen 1920
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1924 från Italien
Tävlande i rodd vid olympiska sommarspelen 1924
Födda 1883
Avlidna 1947
Män
Personer från Venedig
Morgårdshammars kraftstation

Morgårdshammars kraftstation är ett vattenkraftverk i Kolbäcksån. Det ligger i Morgårdshammar som är en del av tätorten Smedjebacken.

Det nuvarande kraftverket togs i drift år 1982.  Det första som ligger intill byggdes 1896. Morgårdshammars kraftstation drivs av Uniper, se Eon Sverige.

Referenser

Externa länkar
 

Vattenkraftverk i Kolbäcksån
Byggnader och anläggningar i Smedjebackens kommun
Villa Bellevue

Villa Bellevue är en byggnad i kvarteret Almen 9 vid Parkgatan 1 i Södertälje. Villan uppfördes 1871 efter ritningar av arkitekt Ernst Jacobsson och utgör idag, tillsammans med Badhotellet och Södertälje stadshotell, en liten rest från tiden när Södertälje var en exklusiv badort. Byggnaden är av Stockholms läns museum rödklassad vilket innebär att den motsvarar fordringarna för byggnadsminnesförklaring enligt Kulturmiljölagen.

Historik

I slutet av 1800-talet blev Södertälje känt som badort med badanläggningar, park och hotell. Badortsverksamheten blomstrande och delar av Stockholmssocieteten tillbringade sommarsäsongen i Södertälje. Bland dem fanns hovkonditorn August Davidsson (1809–1878) som 1871 lät bygga en påkostad villa i Badparken. Han hade sedan 1843 ett schweizeri vid Drottninggatan (nuvarande Norra Latins tomt) i Stockholm. August Davidsson var bror till hovkonditorn Wilhelm Davidson känd under namnet Hasselbackskungen efter restaurangen Hasselbacken i Stockholm. 

Villan i Södertälje uppfördes som sommarnöje åt August Davidsson och hans familj. Huset placerades i en sydostsluttning av Torekällberget och nära den nya järnvägsstationen som öppnade 1860. Inspirerad av den vidsträckta utsikten mot öster, över bland annat Maren, fick villan namnet Bellevue (fina utsikten). Till arkitekt anlitades Ernst Jacobsson från Stockholm som gav huset ett utseende i italiensk nyrenässans. Byggnaden är uppförd i sten och fick tre våningar med en sammanlagd yta om 680 kvadratmeter. 

Efter tiden som sommarvilla nyttjades Bellevue som flerfamiljshus och sedan som kontor. På 1960-talets slut försvann den "fina utsikten" delvis när Södertälje Baptistkyrka byggdes nedanför villan. Om- och tillbyggnader utfördes 1984. Sedan hösten 2014 finns Elafskolans lokaler i huset. Skolan är en svensk F-9 skola med assyrisk profil, där all undervisning sker på svenska förutom modersmålsundervisningen.

Lilla Bellevue
Som annex till villan byggdes även badortspaviljongen Lilla Bellevue i schweizerstil, där badgäster och patienter kunde hyra in sig under säsongerna. Bland gästerna lär ha funnits lyrikern och ortopeden Herman Sätherberg som skrev Studentsången. Lilla Bellevue flyttades 1960 till museet Torekällberget. Som Konditori Bellevue visar det idag en offentlig kafémiljö från 1800-talets andra hälft.

Bilder

Se även
 Holmbergska villan som var en annan exklusiv sommarvilla i Södertälje. Villan uppfördes 1885 för byggmästaren Jöns Peter Holmberg efter ritningar av arkitekt Ernst Haegglund och revs 1966. Delar finns bevarade på Torekällbergets museum.

Källor
 Stockholms läns museum. Inventering av kulturmiljöer i Södertälje kommun: Södertälje stadskärna, sid. 4.
 Södertälje kommun: Torekällberget, Lilla Bellevue.
 LT: Badortspaviljonger revs för att ge plats åt baptistkyrkan.

Externa länkar

Byggnader och anläggningar i Södertälje
Torekällberget
Smedjebackens kraftstation

Smedjebackens kraftstation är ett vattenkraftverk i Kolbäcksån. Det ligger i tätorten Smedjebacken.

Det nuvarande kraftverket togs i drift år 1994. Området runt kraftverket förnyades, Kvarndammen bildades, en ny cykelbro och en ny bilväg till centrum byggdes. En liten park anlades och den gamla kvarnen bevarades. Kraftstationen har tre turbingeneratorer men kapacitet för fem turbingeneratorer för en eventuell utbyggnad i framtiden. År 2015 byttes styrsystem och turbiner.

Referenser

Externa länkar
 

Vattenkraftverk i Kolbäcksån
Byggnader och anläggningar i Smedjebackens kommun
La danza (Gluck)

La danza (Dansen) är en opera (componimento drammatico pastorale) i en akt med musik av Christoph Willibald Gluck och libretto av Pietro Metastasio.

Historia 
Operan komponerades för att fira den österrikiska kejsarinnan Maria Teresias son Leopolds åttonde födelsedag. Verket var ett lättare stycke och användes som prolog till baletten Le grand Ballet des bergers (Herdarnas stora balett) med musik av Josef Starzer. Metastasio hade ursprungligen skrivit librettot till kompositören Giuseppe Bonno 1744. Han reviderade texten för Gluck som komponerade en ouvertyr och fem arior (fyra av dessa skulle han senare komma att återanvända i operan Echo et Narcisse). Operan hade premiär den 5 maj 1755 på det kungliga slottet i Laxenburg utanför Wien.

Personer 
Nice (sopran)
Tirsi (tenor)

Handling
De två karaktärerna Nice och herden Tirsi är förälskade men grälar. Hon är flirtig och har andra beundrare. Han är svartsjuk när Nice vill dansa. De försonas och den efterföljande baletten tar vid.

Källor 

Verk av Christoph Willibald Gluck
Italienskspråkiga operor
Tyska operor
Italienska operor
Per Olov Qvist

Per Olov Qvist, folkbokförd Per Olof Qvist, född 22 november 1948 i Borlänge, är en svensk filmvetare, recensent och författare.

Biografi
Qvist växte upp i stadsdelen Hagalund i Borlänge som son till en verkmästare. Han gick matematisk gren på Wargentinskolans reallinje i Östersund och var med och representerade sin skola i gymnasietävlingen "Vi som vet mest", där skolan vann tävlingen 1967. Han kom till Uppsala universitet 1967, där han läste litteraturvetenskap och filmvetenskap. Han har gett ut flera böcker om svensk film och blev 1986 filosofie doktor, då han disputerade vid Stockholms universitet på en avhandling om svenska landsbygdsfilmer.

Qvist arbetade med tidskriften Filmhäftet åren 1974 till 1989. Han har också arbetat vid Filminstitutet i Stockholm, där han skrivit ett större antal biografier signerade P.O. Quist som finns publicerade på webbplatsen Svensk Filmdatabas. Han har recenserat filmböcker för Upsala Nya Tidning under ett par årtionden samt skrivit andra kulturartiklar om film. Han har även varit engagerad i ett tvärvetenskapligt projekt vid Uppsala universitet, där han samarbetat med bland andra sociologen Ulf Boëthius.

Sedan 1960-talet är han engagerad i Uppsala Filmstudio. Bland övrigt föreningsengagemang kan nämnas Upsala–Lenna Jernväg och fotoföreningen Spectrum.

Bibliografi i urval

Filmografi 
1982 – Pilsner & piroger (roll)
 (regiassistent och scripta)

Källor

Externa länkar
Per Olov Qvist i Libris
Per Olov Qvist på Svensk mediedatabas
Per Olov Qvist på Svensk Filmdatabas
Per-Olof Qvist på Internet Movie Database (internationell filmdatabas på engelska)

Svenska filmvetare
Svenska författare
Filmhistoriker
Personer från Borlänge
Födda 1948
Levande personer
Män
Titus Menenius Lanatus

Titus Menenius Lanatus är ett namn som burits av flera romare:

 Titus Menenius Lanatus (konsul 477 f.Kr.), romersk politiker
 Titus Menenius Lanatus (konsul 452 f.Kr.), romersk politiker
Målilla mekaniska verkstad

Målilla mekaniska verkstad är en tidigare verkstadsindustri i Målilla.

Målilla mekaniska verkstad grundades 1907 av Carl August Alm (1872–1955) som reparationsverkstad och cykelfabrik. Från 1908 tillverkades motorer, den första för att driva ett tröskverk, och från 1910 en råoljemotor av Carl August Alm egen konstruktion. År 1911 byggdes ett gjuteri. Motorerna såldes fram till 1912 av Joh. Thermaenius & Son i Hallsberg (liksom motorer från andra tillverkare) under varumärket "Göta". 

År 1919 byggdes en prototyp till motorplogen Force. Tillverkningsrätten övertogs av Rosenfors bruk, som dock bara tillverkade och sålde ett exemplar. 

Efter det att Carl August Alm 1931 köpt Bruzaholms Bruk, tog sönerna Erik och Axel Alm över driften av verksamheten i Målilla. Firman ombildades 1937 till aktiebolag. År 1940 presenterades DS-motorn, en ny lättare dieselmotor, som såldes också som båtmotor, men sedan låg motortillverkningen nere några år under andra världskriget. En första kompressor  presenterades 1943. Export av motorer började 1944, samma år som företaget bytte namn till Calmoverken. 

Axel Alm övertog företaget 1952, och 1957 togs den första svensktillverkade luftkylda dieselmotorn fram, en luftkyld en- och tvåcylindrig fyrtaktare med direktinsprutning.

Bildgalleri

Källor
Om Målilla Mekaniska Verkstad på Hultfreds kummuns webbplats
Om Målilla Mekaniska Verkstad på Målilla-Gårdveda hembygdsförenings webbplats

Noter

Företag bildade 1907
Ej längre existerande svenska verkstadsindustriföretag
Företag i Målilla
Motortillverkare
Arbetslivsmuseer i Sverige
Maria Widebeck

Maria Cecilia Widebeck, född 1 mars 1858 i Strängnäs, död 5 maj 1929 i Hedvig Eleonora församling i Stockholm, var en svensk konsthantverkare och tecknare.

Hon var dotter till domprosten Samuel Widebeck och Carolina Ulrika Ekmarck och svägerska till Arent Silfversparre. Widebeck studerade vid Högre konstindustriella skolan i Stockholm 1880–1885 innan hon fortsatte sina studier utomlands. Hon var anställd som mönstertecknare vid Föreningen Handarbetets vänner där hon 1905 även utsågs till föreståndare för föreningens museum. Tillsammans med Carin Wästberg arbetade hon under signaturen W.W. och denna signatur användes på ritningar och finare kompositioner. Förutom det textila området där hennes hautelissetapet Vårdinge fuga och bonaderna för Gustaf Adolf kapellet i Lützen, samt en serie Birgitta vävnader som utgör hennes höjdpunkter arbetade hon med formgivning av glas, möbler och silver. Redan i slutet av 1887-talet resulterade samarbetet med Wästberg att man erövrade priser vid olika utställningar bland annat ett andrapris för en vattenkaraff i glas 1886 och ett förstapris för en glasmålning 1890. Efter Wästbergs resa till England 1891 märktes en starkare stilisering av produkterna och ett friare ställningstagande gentemot de historiska stiltyperna. Widebeck var en habil tecknare och bevarade skissböcker visar naturstudier, främst av ängsblommor, men även äldre textil, heraldisk konst, samt ett stort antal pennteckningar från Bofors och Björkborn. Tillsammans med Wästberg deltog hon i Svenska slöjdföreningens utställning 1892, Allmänna konst- och industriutställningenn i Stockholm 1897, Svenska konstnärernas förenings utställning i Stockholm 1898, Nordiska museets utställning 1902 och på Friesens park i Stockholm 1909, Göteborgs konstförenings retrospektiva utställning 1911, Baltiska utställningen i Malmö 1914 och Göteborgsutställningen 1923. Widebeck är representerad vid Nordiska museet och Armémuseum, Hallwylska museet i Stockholm och Sörmlands museum. Hon är begravd på Gamla kyrkogården i Strängnäs.

Källor
Svenskt konstnärslexikon del V sid 663, Allhems Förlag, Malmö. 
 Widebeck, Maria Cecilia på SvenskaGravar.se

Noter

Vidare läsning 
 

Svenska konsthantverkare under 1800-talet
Svenska konsthantverkare under 1900-talet
Svenska tecknare under 1800-talet
Svenska tecknare under 1900-talet
Personer från Strängnäs
Gravsatta på Strängnäs gamla kyrkogård
Födda 1858
Avlidna 1929
Kvinnor
Spurius Nautius Rutilus

Spurius Nautius Rutilus är ett namn som burits av flera romare:

* Spurius Nautius Rutilus (konsul 488 f.Kr.), romersk politiker
 Spurius Nautius Rutilus (konsulartribun 424 f.Kr.), romersk politiker
 Spurius Nautius Rutilus (konsulartribun 419 f.Kr.), romersk politiker
 Spurius Nautius Rutilus (konsul 316 f.Kr.), romersk politiker
Christian Johansén

Christian Johansén, född 20 februari 1746 i Ystad, död 8 juli 1813 i Eskilstuna, var en svensk ståletsare, miniatyrmålare och swedenborgare. Han var systerson till Johan Fischerström.

Christian Johansén var son till rådmannen, gästgivaren och konterfejaren Christian Hieronymus Johanson och Hedvig Birgitta Fischerström. Han var 1759–1762 elev vid Ystads lärdomsskola och inskrevs därefter vid Lunds universitet. Av fadern hade Christian Johansén lärt sig att rita och måla och efter sina studier reste han 1765 till Stockholm och försörjde sig med porträttmåleri och ritningsarbeten. År 1766 tog han anställning som informator hos brukspatron Johan Halenius vid Tunafors bruk. Här fortsatte han med måleri, främst miniatyrmåleri. Under sin tid på Tunafors utförde han tre miniatyrporträtt som numera återfinns på Djurgårdsmuseet i Eskilstuna. Samtidigt lärde han sig att tillverka knivar och saxar, och uppmärksammades av Samuel Schröderstierna som övertalade honom att slå sig ned i Eskilstuna fristad 1776. Av Sven Rinman lärde han sig en ny teknik för att etsa och förgylla klingor och utföra andra damaskeringsarbeten, en konst han blev mycket skicklig i, och efter sin lärotid etablerade han sig som fabrikör i Eskilstuna. År 1779 blev han ståletsare i Eskilstuna fristad. Han blev särskilt känd för sin skicklighet att förgylla och färglägga stålarbeten. Av Rinman och hans hustru Catharina Odelstierna utförde Johansén två medaljongbilder.

Bland Johanséns elever märks Olof Heljestrand. År 1782 erhöll han Stora fristadsbyggningen som gåva. Johansén var 1793–1794 rådman i Eskilstuna.

Redan 1767 hade Johansén fått höra talas om Emanuel Swedenborgs läror, och 1770 besökte han honom i Stockholm. Åren 1780 och 1787 reste Johansén till Danmark för att där låta trycka förbjudna swedenborgska skrifter. Han gav anonymt ut skrifterna Grunder för ett vacklande förnuft 1786 och Bref til en vänn om den andliga verlden 1795. Johanssén stod i korrespondens med de flesta av Sveriges mer framstående swedenborgare, och en del av hans brev kom att tryckas i Samlingar för Philantroper 1787. Johan Henric Kellgren lustiggjorde sig över Johansén för hans tro på den animala magnetismen. Han ägde även ett betydande bibliotek.

På 1790-talet började Johansén drabbas av sjukdom och hans syn försämrades, 1796 beviljades han en årlig pension av kunglig majestät.

Källor

Externa länkar 
 

Miniatyrmålare
Swedenborgianism
Svenska målare under 1700-talet
Svenska konsthantverkare under 1700-talet
Svenska rådmän
Personer under gustavianska tiden
Personer från Ystad
Födda 1746
Avlidna 1813
Män
Isak Kjölström

Isak Kjölström,född 7 mars 1769 i Stockholm, död 25 april 1821 i Stralsund, var en svensk målare, tecknare, grafiker och hovråd hos pommerska regeringen. 

Han var son till tobakshandlaren Peter Kjölström och Catharina Haggren. Kjölström studerade vid Konstakademien från 1779 och 1784–1790 under ledning av Elias Martin och Johan Fredrik Martin. Hans tidiga konst är starkt influerad av bröderna Martins maner. Efter studierna bosatte han sig i Linköping 1794 och arbetade där som lärare i teckning och grafik men lämnade Sverige 1797 för att vistas i bland annat Berlin. Han blev borgare i Stralsund 1799 och var verksam som registrator och hovråd. Som konstnär utförde han i punktgravyr och etsning ett antal porträtt av bland annat Gustaf IV Adolf (1800), prinsessan Sophia Wilhelmina (1803) och en elvaårig Johan Fredrik Berwald (1798). Som illustratör skar han ett prospekt över Stora Kopparbergs gruva efter en förlaga av Gustaf Broling för Eric Hammarströms Äldre och nyare märkvärdigheter vid Stora Kopparberget som utgavs 1789–1792 och en karta över Söderfors bruk efter en förlaga av CJ Schedin för Eric Michael Fants Historia officinæ ancorariæ Söderfors 1791 samt titelvinjetten till Matthias Stenhammars Minne af ... A. Joh. Lindblom 1797. Han utförde även situationskartor över Kärna och Kaga församlingar i Östergötland 1794 och utsikter från Greifswald, exlibris, akvarellerade landskapsteckningar. Kjölström är representerad med målningen Utsikt över Stora stöten vid Falu gruva i Stora Kopparbergs Bergslags samlingar och med gravyrer vid Kungliga biblioteket, Uppsala universitetsbibliotek och Nationalmuseum.  Kjölström var representerad vid utställningen Stockholmsliv genom konstnärsögon som visades på Stockholms stadsmuseum 1952.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del III sid 377-378, Allhems Förlag, Malmö.

Noter

Svenska grafiker under 1700-talet
Män
Födda 1769
Avlidna 1821
Konstnärer från Stockholm
Representerade vid Nationalmuseum
Representerade vid Uppsala universitetsbibliotek
Svenska målare under 1700-talet
Svenska tecknare under 1700-talet
Svenska lärare under 1700-talet
Lärare från Stockholm
Bill Engström-Johansson

Sven Wilhelm (Bill) Engström-Johansson, född 18 augusti 1917 i Stockholm, död där 24 november 1979, var en svensk arkitekt.

Engström-Johansson, som var son till kontorschef Wilhelm Engström och Gunhild Bergström, avlade studentexamen i Örebro 1939 samt utexaminerades från Kungliga Tekniska högskolan 1942 och från Kungliga Konsthögskolan 1948. Han anställdes hos Lantbruksförbundets Byggnadsförening 1942, hos arkitekt Wolter Gahn 1948, hos arkitekterna Bengt Romare och Georg Scherman 1949 samt var avdelningsarkitekt hos HSB från 1951 och t.f. speciallärare vid Kungliga Tekniska högskolan från 1959. Han bedrev egen arkitektverksamhet och skrev recensioner i byggnadstekniska tidskrifter.

Engström-Johansson ritade bland annat Blackebergs Centrum med biograf, butiker och bostäder för HSB (1951–1953), bostäder för HSB i kvarteret Rönnen i Skövde, kvarteret Bryggaren i Enköping, kvarteret Lommen i Landskrona, kvarteret Lagerkrantz i Karlskrona, kvarteret Haren i Karlskoga, området Kallkällan i Luleå och kvarteret Taube i Karlskrona.

Källor

Svenska arkitekter under 1900-talet
Födda 1917
Avlidna 1979
Män
Arkitekter från Stockholm