kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Aura Elena Farfán

Aura Elena Farfan, född 1940, är en guatemalansk människorättsaktivist.  

Aura Elena Farfan blev engagerad i mänskliga rättigheter i Guatemala efter att hennes bror kidnappats av militären 1984. Hon har sen dess arbetat med föreningen FAMDEGUA för att stötta anhöriga till de människor som försvann och dödades av regimen under inbördeskriget som pågick mellan 1960 och 1996. 

Hon har bidragit till att undersöka omständigheterna kring en massaker i byn Las Dos Erres år 1982, som efter många år ledde till åtal av de inblandade soldaterna.  

År 2018 mottog Aura Elena Farfan International Women of Courage Award.

Källor

Noter 

Kvinnor
Levande personer
Guatemalanska människorättsaktivister
Födda 1940
Guatemalaner
Mottagare av International Women of Courage Award
AFA Senior Male League

AFA Senior Male League, även känd som AFA League är den högstaligan i fotboll på Anguilla, ligan grundades 1997. Anguilla är medlem i Concacaf och CFU, trots det har ingen klubb kvalificerat sig för en internationell turnering.

Mästare

 1997/98 — Spartans International
 1998/99 — Attackers
 1999/00 — Ej spelad
 2000/01 — Roaring Lions
 2001/02 — Roaring Lions
 2002/03 — Roaring Lions
 2004 — Spartans International
 2005/06 — Roaring Lions
 2006/07 — Kicks United
 2007/08 — Attackers
 2008/09 — Attackers
 2009/10 — Roaring Lions
 2010/11 — Kicks United
 2011/12 — Kicks United
 2012/13 — Attackers
 2013/14 — Roaring Lions
 2014/15 — Kicks United
 2015/16 — Salsa Ballers
 2016/17 — Roaring Lions
 2018 — Kicks United
 2019 — Ej färdigspelad?
 2020 — Roaring Lions
 2023 – Doc's United

Källor
Rsssf.com

Återkommande sportevenemang med premiär 1997
Maria Elena Berini

Maria Elena Berini, född 9 december 1944 i Sondrio, är en italiensk katolsk nunna och missionär.

Maria Elena Berini började arbeta inom textilindustrin som 15-åring och blev i och med detta medveten om arbetsförhållandena som rådde i Italien. När hon var 19 år valde hon att ansluta sig till Barmhärtighetssystrarna (Sœurs de la charité de Sainte-Jeanne-Antide-Thouret) där hon utöver religion och teologi även utbildade sig till lärare. 

1972 sökte hon sig till Tchad där hon arbetat som missionär och lärarinna innan hon blev placerad i Bocaranga, Centralafrikanska republiken. Under kriget 2013–2014 tog hon och hennes medarbetare hand om flyktingar som erbjöds en fristad i den katolska missionärsstation som etablerats.

Maria Elena Berini blev år 2018 tilldelad International Women of Courage Award.

Källor 
 Biographies of the finalists for the 2018 International Women of Courage Award, läst 12 februari 2020.

Noter 

Kvinnor
Födda 1944
Levande personer
Italienska nunnor
Italienska missionärer
Personer från Sondrio
Mottagare av International Women of Courage Award
Antigua and Barbuda Premier Division

Antigua and Barbuda Premier Division, även känd som Digicel/Red Stripe Premier Division av sponsorskäl, är den högstaligan i fotboll på Antigua och Barbuda, ligan grundades 1968.

Mästare

 1969 — Empire
 1970 — Empire
 1971 — Empire
 1972 — Empire
 1973 — Empire
 1974/75 — Empire
 1975/76 — Supa Stars
 1976/77 — Supa Stars
 1977/78 — Five Islands
 1978/79 — Empire
 1979–82 — Okänd
 1983 — Lion Hill Spliff
 1983/84 — Villa Lions
 1984/85 — Liberta
 1985/86 — Villa Lions
 1986/87 — Liberta
 1987/88 — Empire
 1988/89 — SAP
 1989/90 — J & J Construction
 1990/91 — Okänd
 1991/92 — Empire
 1992/93 — Okänd
 1993/94 — Lion Hill Spliff
 1994/95 — English Harbour
 1995/96 — English Harbour
 1996/97 — English Harbour
 1997/98 — Empire
 1998/99 — Empire
 1999/00 — Empire
 2000/01 — Empire
 2001/02 — Parham
 2002/03 — Parham
 2003/04 — Bassa
 2004/05 — Bassa
 2005/06 — SAP
 2006/07 — Bassa
 2007/08 — Bassa
 2008/09 — SAP
 2009/10 — Bassa
 2010/11 — Parham
 2011/12 — Old Road
 2012/13 — Old Road
 2013/14 — SAP
 2014/15 — Parham
 2015/16 — Hoppers
 2016/17 — Parham
 2017/18 — Hoppers
 2018/19 — Liberta
 2019/20 —

Källor
Rsssf.com

Återkommande sportevenemang med premiär 1969
Glinka musikgymnasium

Glinka musikgymnasium (fullständigt namn Minsks statliga musikgymnasium uppkallat efter Michail Glinka, , förkortat МГМК им. Глинки) hör till de äldsta och mest kända musikgymnasium i Vitryssland.

Historia 

Gymnasiet grundades 1924, under namnet Minsk musikgymnasium () med inriktningar på klassisk piano,
violin, cello och komposition. Sedan 1925 utökades utbildningen med
nya program i träblås, slagverk, dirigering och klassisk sång.

I oktober 1957 fick gymnasiet en utmärkelsen av Vitryska SSR:s högsta sovjets presidium och blev uppkallat efter Michail Glinka.

År 1973 öppnades en ny inriktning på folkmusik och kör. Sedan 1980
utbildar gymnasiet även pop/rock musik.

Utbildningar 

För att ansöka till de allra flesta utbildningsprogram på gymnasiet måste
man ha slutfört årskurs nio i grundskolan. Antagning till "akademisk
sång" kräver 11 år i grundskolan.

Inriktningar 

 2-16 01 02 Dirigering
 2-16 01 02-02 Dirigering (klassisk kör)
 2-16 01 02-03 Dirigering (folk kör)
 2-16 01 31 Instrumentalutbildning
 2-16 01 31 01 Instrumentalutbildning (piano)
 2-16 01 31 02 Instrumentalutbildning (stråkinstrument)
 2-16 01 31 04 Instrumentalutbildning (träblås och slagverk)
 2-16 01 31 05 Instrumentalutbildning (folk instrument)
 2-16 01 32 Klassisk sång
 2-17 03 01 Pop/rock
 2-17 03 01-01 Pop/rock (instrumentalmusik)
 2-21 04 31 Musikvetenskap

Statistik 

 År 2017 utexaminerades 89 elever.
 Den 1 september 2017 fanns det 330 elever inskrivna på gymnasiet.
 Över 9 tusen musiker och musiklärare utexaminerades från gymnasiet under loppet av 92 år.

Externa länkar 

 
Utbildningsinstitutioner bildade 1924
Kungälvs-Posten

Kungälvs-Posten är en dagstidning som startades som en bilaga till tidningen Göteborgstrakten. Tidningen var edition till denna tidning utgiven i Mölndal till 1970 då Göteborstrakten lades ner. Fullständiga titeln var i starten Kungälvs-posten / Tidning för Kungälv och inlandsbygden.

Första numret den 30 oktober 1958 är betecknat Nr 44. 4 årg, vilket inte gäller tidningen, utan modertidningen Göteborgstrakten (1923). Utgivningsbevis för tidningen uttogs redan 1955 enligt tidningen 1958-10-30, sidan 2. Tidningen dök första gången upp den 9 september 1955, som en del av Göteborgstrakten, med egna sidor.

Redaktion 
Redaktionsort har hela tiden varit  Kungälv. Politisk tendens har saknats och tidningen politiska oberoende har funnits med i titeln periodvis. En periodisk bilaga hette Stenungsunds Tidning från 24 november till 29 december 1977.

Förlag och tryckning 
Förlag hette till 17 september 1964 Tidningsaktiebolag Göteborgs-Trakten i Mölndal. 1964-09-24--1988-12-31 hette förlaget Västkusttidningar aktiebolag i Göteborg men samtidigt var Göteborgs-Traktens Nya Tidningsaktiebolag delägare från 14 januari 1966 till 31 december 1988. Från den 5 januari 1989 tog Ortstidningar i Väst aktiebolag över till den 1 januari 2022 då Stampen media i Göteborg blev nytt förlag.

Tidningen trycktes vissa dagar i två delar från 8 januari 1998 till 31 december 2013. Tidningens två editioner har hetat Kungälv-Ale storkommuner, senare A-editionen, och Stenungsund-Orust-Tjörn-Jörlanda-Svenshögen-Ödsmål delen, senare B-editionen. Tidningen har kommit ut med 1 nummer i veckan fredagar 1958 till 20 mars 1964, sedan torsdagar till 28 september 2006, varefter tidningen den 3 oktober 2006 blev tvådagars med utgivning tisdag och fredag. 

Färgtryck var 1958 till 31 december inskränkt till svart + en färg. Från 1969 kunde tidningen trycka i fyrfärg. Typsnitt har hela tiden varit antikva. Satsytan var inledningsvis till 1960 tabloidlik 38 x 25 cm men blev sedan större 51 x 35 men återgick 1967 till ren tabloid 37x25 cm. Sidantalet i tidningen var först 8-20 sidor men ökade till 28-48 1997 vilket sedan inte överträffades förrän 2015 då 28-60 sidor noterades. Sidantalet har sedan minskat till 28-32 sidor som det vanliga under de senaste åren. Priset för tidningen har ökat från 10 kr 1958. till 60 kronor 1980. 1990 hade det blivit 175 kronor en tredubbling under decenniet. 2000 var priset 330 kronor och 2020 kostade tidningen för första gången över 1000 kronor, 1190 kr. Upplaga började runt 3000 exemplar och växte till 1978 till 8900. Sen finns inga data förrän 1995 då upplagan är 8300. upplagan ökade till 2009 upp till 11 100 exemplar och har sedan långsamt sjunkit till 9100 2020. Annonsomfattning  har från 2015 varit stor mestadels över 50 % eller som minst 48,5%. Tryckerier har växlat ofta vilket framgår av tabell nedan.

Referenser

Externa länkar 
 

Svenska dagstidningar
Dagstidningar startade 1958
Kungsbacka-Posten

Kungsbacka-Posten är en dagstidning utgiven sedan den 28 januari 2004. Den fullständiga titel för tidningen är Kungsbacka-Posten. Till september 2004 var det en gratistidning med utgivning en dag i veckan. Det blev sedan en betaltidning med utgivning tre dagar i veckan.

Redaktion 
Redaktionsort har varit Kungsbacka. Tidningen är politiskt oberoende. Utgivningsfrekvens har växlat. 2004 kom tidningen ut bara onsdagar som gratistidning. Från den 30 september 2004 blev det en tredagarstidning tisdag, torsdag och lördag. Från 2010 till 2017 var den tvådagarstidning och sedan 1april 2017 endagarstidning med utgivning först lördag och sedan från 1 juli 2021 torsdag. Kungsbackaposten efterföljs delvis av Extra Kungsbacka som är ett annonsblad. Kungsbackaposten fortsätter utgivning 2 gånger i vecka (tisdag och lördag). medan utgivningen på torsdagar tar Extra Kungsbacka över. 2021 blev tidningen åter tredagarstidning.

Tryckning 
Förlaget hette till 31 december Ortstidningar i Väst aktiebolag med säte i Mölndal. Från 1 januari 2022 tog Stampen media i Göteborg över tidningen. Tidningen har tryckts i fyrfärg på satsyta typ tabloid med 20-48 sidor per nummer. Priset har varierat. Gratistidning från starten 2004 från september 2004, Sedan 750 kr per år. Priset har sedan varit stabilt och är 1070 kronor 2021. Annonsomfattning i tidningen har varit mycket hög 2015 57 % men har sedan minskat till cirka 30% från 2018. Upplagan var 4600 exemplar 2005 och ökade till över 6000 de första åren men har sedan sjunkit och var 3500 2020.

Referenser 

Svenska dagstidningar
Dagstidningar startade 2004
Arubaanse Division Honor

Arubaanse Division Honor är den högstaligan i fotboll på Aruba, ligan grundades 1960, mellan 1960 och 1985 kvalificerade sig de två bästa lagen varje säsong för Kopa Antiano, för att kora en Nederländska Antillerna-mästare, endast två klubbar lyckades med detta, Racing Club Aruba och Estrella

Mästare

 1960 — Racing Club Aruba
 1961 — Dakota
 1962 — Dakota
 1963 — Dakota
 1964 — Racing Club Aruba
 1965 — Dakota
 1966 — Dakota
 1967 — Racing Club Aruba
 1968 — Estrella
 1969 — Dakota
 1970 — Dakota
 1971 — Dakota
 1972 — Ej spelad
 1973 — Estrella
 1974 — Dakota
 1975 — Bubali
 1976 — Dakota
 1977 — Estrella
 1978 — Racing Club Aruba
 1979 — Racing Club Aruba
 1980 — Dakota
 1981 — Dakota
 1982 — Dakota
 1983 — Dakota
 1984 — San Luis Deportivo
 1985 — Estrella
 1986 — Racing Club Aruba
 1987 — Racing Club Aruba
 1988 — Estrella
 1989 — Estrella
 1990 — Estrella
 1991 — Racing Club Aruba
 1992 — Estrella
 1993 — River Plate
 1994 — Racing Club Aruba
 1995 — Dakota
 1996 — Estrella
 1997 — River Plate
 1998 — Estrella
 1999 — Estrella
 2000 — Deportivo Nacional
 2001 — Deportivo Nacional
 2002 — Racing Club Aruba
 2003/04 — Deportivo Nacional
 2004/05 — Britannia
 2005/06 — Estrella
 2006/07 — Deportivo Nacional
 2007/08 — Racing Club Aruba
 2008/09 — Britannia
 2009/10 — Britannia
 2010/11 — Racing Club Aruba
 2011/12 — Racing Club Aruba
 2012/13 — La Fama
 2013/14 — Britannia
 2014/15 — Racing Club Aruba
 2015/16 — Racing Club Aruba
 2016/17 — Deportivo Nacional
 2017/18 — Dakota
 2018/19 — Racing Club Aruba
 2019/20 —

Källor
Rsssf.com

Återkommande sportevenemang med premiär 1960
Sture Werner (bokbindare)

Sture Johan Lennart Werner, född den 29 januari 1915 i Lunds domkyrkoförsamling, Lund, död den 6 mars 1999 i Kirsebergs församling, Malmö, var en svensk bokbindare.

Biografi 

Sture Werner växte upp i Lund, där hans far var vaktmästare på Medicinskt kemiska institutionen vid Lunds universitet. Familjen bodde därför i institutionens vaktmästarvilla på Sölvegatan 10. Redan 1929, som 14-åring, började han arbeta vid Håkan Ohlssons boktryckeri som lärling. Parallellt med arbetet började han studera vid Lunds stads lärlings- och yrkesskolor 1931 och erhöll där gesällbrev 1935 som bokbindare. 1938 gifte han sig med gravören Harriet Steckel, som dock avled 1942. Under 1940-talet avancerade han till förgyllare och hade egen ateljé hos Håkan Ohlssons. År 1951 värvades han till Allhems förlag i Malmö, där han fick en tjänst som bokkonservator och specialbokbindare. Allhems förlag gav dels ut veckotidningarna Hemmets veckotidning och Allas veckotidning, men även diverse facklitteratur, ofta i påkostade utgåvor. Förlaget ägdes och drevs av direktör Einar Hansen, som var mycket intresserad av böcker och bokhistoria. Detta tog sig bland annat uttryck i form av ett bibliotek som denne lät bygga upp på förlaget. Biblioteket innehöll förutom förlagets egen produktion även en mängd bokhistoriskt intressanta band; ett uttalat syfte med biblioteket var att visa boktryckarkonstens utveckling. En av Sture Werners främsta arbetsuppgifter blev därför att konservera böcker som Einar Hansen skaffade till biblioteket; Sture Werners andra huvuduppgift blev att binda in bibliofilexemplar av förlagets egen produktion; både för biblioteket och som gåvor till Einar Hansens affärskontakter. Ett av de mer anmärkningsvärda arbetsprojekten som Sture Werner fick hand om var att binda in bibliofilupplagan om 99 band av Carl Gustaf Tessins FAUNILLANE 1955. Efter att ha arbetat några år vid Allhem flyttade Sture själv till Malmö 1957, i samband med att han gifte sig med lågstadielärarinnan Gunborg Gadde. När veckotidningsutgivningen såldes till Allers förlag och förlagsverksamheten vid Allhem lades ner i början på 1980-talet, flyttade biblioteket och viss annan verksamhet till Fridhemsborg. Sture Werner följde med vid flytten och fortsatte att konservera böcker i biblioteket, ända tills han 1995, 80 år gammal, blev tvungen att sluta.

Delar av Allhems förlags bibliotek, och därmed många av böckerna som Sture Werner band, finns numera i Einar Hansen-samlingen vid Universitetsbiblioteket, Lunds universitet.

Familj 
Sture Werner var son till Gustaf Werner och Selma Werner. Han var bror till Kjell Werner. De är alla begravda på Norra kyrkogården i Lund.

Referenser 

Män
Födda 1915
Avlidna 1999
Bokbindare
Personer från Lund
Gravsatta på Norra kyrkogården i Lund
53 Sagittarii

53 Sagittarii, är en vit stjärna i huvudserien i stjärnbilden Skytten. 

53 Sagittarii har visuell magnitud +6,32 och är knappt synlig för blotta ögat vid mycket god seeing. Den befinner sig på ett avstånd av ungefär 320 ljusår.

Referenser 

Stjärnbilden Skytten
Huvudseriestjärnor klass A
Flamsteedobjekt
HD-objekt
HR-objekt
Ystadposten

Ystadsposten var en konservativ dagstidning utgiven i Ystad 1 oktober 1885 till 31 december 1908. Hade fullständiga titeln: Dagbladet Ystads-posten 1895-12-05--1908-12-31. Föregångare var Ystads tidning, som gavs ut 1852 till 1885. Ystads tidning var också en konservativ tidning. Tidningen var tredagarstidning till 1895 sedan sexdagarstidning till nedläggningen.

Redaktion 
Redaktionsort för tidningen var hela tiden Ystad.

Tryckning 
Tryckeriet hette Ystads tryckeriaktiebolags tryckeri och låg i Ystad. Förlaget hette också Ystads tryckeriaktiebolag i Ystad. Uppgiften är osäker, men sannolikt riktig. Detta bolag upplöstes när tidningen lades ner 1908. Tidnuingen skriver 1908-12-31: "Det bolag, som under de senaste åren egt tidningen..."). Detta bolag var också inblandat i uppsägningen av Åkerblom 1901 (se Tidningen 1900-12-31, s.2). Tidning trycktes enbart i svart på en varierad satsyta av lite större format. Sidantalet var 4 och typsnittet antikva. Priset för tidningen var 4 kr 1900 till 1908 Upplagan för tidningen var 1900-2000 år 1904 och 1905.

Ystadspostens Weckoblad  
Tidningen Weckobladet var en edition som kom ut 9 januari till 27 november 1886 och trycktes hos Ystads Tryckeriaktiebolag med Antikva.

Tidningen hade fyra sidor och kom ut på lördagar i folioformat med 5 spalter(omväxlande med 6 spalter. Priset var 2 kronor. Utgåvan var en veckoupplaga av Ystads-Posten och redigerades av dess redaktion. Utgivningsbevis utfärdades för litteratören Carl Ludvig Andersson 11 januari  1886  och Carl Hugo Hjalmar Werner 3 september 1886.

Ystadposten trycker Aurora 1899 
Representanter för tidningen Aurora hade kontakt med Ystadsposten för att höra om den nya tidningen kunde tryckas där. Det gick bra. En femspaltig fyrsidig tidning skulle kosta 55 kronor för 500 exemplar, 62 kronor för 750 och 70 kronor för 1 000 exemplar. Ystads-Posten ville ha betalt varje måndag. Så kom det sig att Aurora först trycktes på Ystadpostens officin.

Siste redaktören Brag 
Siste redaktör och utgivare för Dagbladet Ystadposten var  Johan Albert Heribert Brag, från oktober 1901 till december 1908, då tidningen lades ner. Han var född 1853 i Värö i Halland och tog studenten 1874 i Lund. Han hade först arbetat som lärare men blev tidningsman i Östergötland och kom till Ystadposten från Helsingborgsposten där han varit redaktionssekreterare 1895-1901. I fastigheten  på Stora Norregatan 11 Ystad, drev fru Brag  fruktaffären "Pomona". Efter Ystadpostens nedläggning blev Brag platschef för tidningen Skånska Aftonbladet i Ystad.

Referenser

Externa länkar 
 

Dagstidningar startade 1885
Dagstidningar nedlagda 1908
Nedlagda svenska dagstidningar
BFA Senior League

BFA Senior League är högstaligan i fotboll på Bahamas, ligan grundades 1990 och den första säsongen sparkade igång 1991.

Mästare

 1991/92 — Johnson United
 1992/93 — Johnson United
 1993/94 — Britam United
 1994/95 — Britam United
 1995/96 — Freeport
 1996/97 — Cavalier
 1997/98 — Cavalier
 1998/99 — Cavalier
 1999/00 — Abacom United
 2000/01 — Cavalier
 2001/02 — Finalen ej spelad
 2002/03 — Bears
 2003/04 — Finalen ej spelad
 2005 — Finalen ej spelad
 2005/06 — Finalen ej spelad
 2007 — Finalen ej spelad
 2008 — Finalen ej spelad
 2008/09 — Bears
 2009/10 — Bears
 2011 — Bears
 2011/12 — Bears
 2013 — Bears
 2013/14 — Lyford Cay
 2014/15 — Western Warriors
 2015/16 — Bears
 2016/17 — Western Warriors
 2017/18 — University of the Bahamas
 2018/19 — Dynamos
 2020 —

Källor
Rsssf.com

Återkommande sportevenemang med premiär 1991
Nachtveilchen-Polka

Nachtveilchen-Polka, op. 170, är en polkamazurka av Johann Strauss den yngre. Den framfördes första gången den 1 juli 1855 i danslokalen Ungers Casino i Wien.

Historia 
Polkamazurkan introducerades i Wien via Paris men det tog tid att etablera den nya dansformen. Bröderna Strauss anammade den nya dansen snabbt och sommaren 1855 komponerade Johann Strauss den yngre en polkamazurka som han kallade Nachtveilchen-Polka. Den var en stark kontrast till de sedvanliga glada valserna och humoristiska polkorna med sin melankoliska musik. Verket hade premiär den 1 juli 1855.

Nachtveilchen är det tyska namnet på blomman Hesperis, även kallas Trädgårdsnattviol.

Om polkan
Speltiden är ca 3 minuter och 55 sekunder plus minus några sekunder beroende på dirigentens musikaliska tolkning.

Externa länkar 
 Nachtveilchen-Polka i Naxos-utgåvan

Referenser

Noter

Polkor av Johann Strauss den yngre
Millwall Bushwackers

Millwall Bushwackers är den mest beryktade huliganfirman förknippade med Millwall FC. Klubben och fans av Millwall har en historisk koppling med huligansm, som nådde sin topp på 1970- och 1980-talen. Firman hette ursprungligen F-Troop, men blev så småningom mer känd som Millwall Bushwackers, och som ett av de mest beryktade huliganfirmorna i England. 

Vid fem tillfällen har klubbens hemmaarena The Den stängts av fotbollsförbundet och klubben har fått många böter för publikens bråkighet. Millwalls huliganer betraktas av sina rivaler som en av de tuffaste firmorna. Manchester United-huliganen Colin Blaney som beskriver dem som att vara inom de "topp fyra" firmorna i hans självbiografi "Undesirables" och West Ham-huliganen Cass Pennant nämner de på sin "Top Boys TV"-kanal på YouTube.

Se även 

 Rivaliteten mellan Millwall FC och West Ham United FC 
 Upploppet vid Upton Park 2009

Referenser 

Millwall FC
Organisationer bildade 1972
Brittiska fotbollshuliganfirmor
Julia Sigova

Julia Sigova, född 1982 i Minsk i Belarus, är en belarusisk-svensk klassisk konsertpianist.

Julia var 6 år gammal när hon började spela piano. Efter att ha avslutat sin utbildning på Glinka musikgymnasium i Minsk fick hon en inbjudan att studera på Musikhögskolan i Malmö (en del av Lunds Universitet) där hon också gick Diplomutbildning för professor Hans Pålsson. Julia har även studerat på Sibelius-Akademi i Helsingfors. Hon fortsatte därefter sina studier som solopianist under ledning av Konstantin Bogino i Bergamo och Norma Fisher i London.

Bland de olika utmärkelser som Julia mottagit är 2008 års stipendium som bästa kvinnliga solist i Öresundsregionen. 2011 utsågs hon till årets bästa kvinnliga solist av Fredrika Bremer-förbundet.

Sedan hennes debut med Malmö symfoniorkester år 2010 har Julia bland annat uppträtt på "La Biennale" i Venedig, Båstad kammarmusikfestival och St.Martin in the Fields i London.

Hon har uppträtt med kända solister och dirigenter som till exempel Håkan Hardenberger, Mats Rondin och Marc Soustrot.

Referenser

Externa länkar 

 Officiell hemsida 
 Julia Sigova på Svensk mediedatabas 
 Julia Sigova på YouTube 
  

Kvinnor   
Musiker från Malmö
Levande personer
Svenska klassiska pianister
Födda 1982
Börje Andersson-Junkka

Börje Johan Andersson-Junkka, född 21 augusti 1936 i Muonionalusta, är en svensk fotbollstränare. Börje Andersson Junkka medverkade 2017 i SVT:s program Sverigeresan.  År 2018 tilldelades Andersson-Junkka Sportspegelnpriset för sitt engagemang som ideell ledare inom idrotten.  

Under fotbolls-VM 2018 lanserades webserien Börjes-VM på sociala medier. Tittarna fick här under några veckor följa Andersson-Junkka när han kommenterade det svenska landslagets insatser under det pågående världsmästerskapet. Tittarna fick också följa hans vardag i hembyn Parkalompolo.

Under idrottsgalan 2019 medverkade Andersson-Junkka som prisutdelare i kategorin "Årets Lag".

År 2018 utsåg Pajala kommun honom till "Årets Pajala-ambassadör".

Filmografi 
2004 – Populärmusik från Vittula

Referenser 

Födda 1936
Svenska fotbollstränare
Män
Levande personer
Personer från Pajala socken
Barbados Premier League

Barbados Premier League är högstaligan i fotboll på Barbados, ligan grundades 1947 och den första säsongen sparkade igång 1947 och har spelats årligen sedan 1995.

Mästare

 1947/48 — Spartan
 1950 — Spartan
 1951 — Spartan
 1952 — Empire
 1960 — Everton
 1961 — Ej spelad
 1962 — New South Wales
 1963 — Everton
 1964 — New South Wales
 1965 — Everton
 1966 — Everton
 1967 — New South Wales
 1968 — Ej spelad
 1969 — New South Wales
 1970 — New South Wales
 1971 — New South Wales
 1972 — New South Wales
 1973 — Pan-Am Wales
 1974 — Pan-Am Wales
 1975 — Pan-Am Wales
 1976 — Pan-Am Wales
 1977 — Ej spelad
 1978 — Pan-Am Wales
 1979 — Ej spelad
 1980 — Ej spelad
 1981 — Pan-Am Wales
 1982 — Pinelands United
 1983 — Ej spelad
 1984 — Pan-Am Wales
 1985 — Pinelands United
 1986 — Pan-Am Wales
 1987 — Everton
 1988 — Pride of Gall Hill
 1989 — Paradise
 1990 — Brittons Hill
 1991 — Ej spelad
 1992 — Pinelands United
 1993 — Pride of Gall Hill
 1994 — Ej spelad
 1995 — Barbados Defence Force
 1996 — Paradise
 1997 — Notre Dame
 1998 — Notre Dame
 1999 — Notre Dame
 2000 — Notre Dame
 2001 — Paradise
 2002 — Notre Dame
 2003 — Paradise
 2004 — Notre Dame
 2005 — Notre Dame
 2006 — Youth Milan
 2007 — Barbados Defence Force
 2008 — Notre Dame
 2009 — Brittons Hill
 2010 — Notre Dame
 2011 — Youth Milan
 2012 — Weymouth Wales
 2013 — Barbados Defence Force
 2014 — Barbados Defence Force
 2015 — Barbados Defence Force
 2016 — UWI Blackbirds
 2017 — Weymouth Wales
 2018 — Weymouth Wales
 2018/19 — Weymouth Wales
 2019/20 —

Anmärkningslista

Källor
Rsssf.com

Återkommande sportevenemang med premiär 1947