kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Gun Runner (häst)

Gun Runner, född , är ett engelskt fullblod, mest känd för att ha segrat i Breeders' Cup Classic (2017) och Pegasus World Cup (2018). Han utsågs till 2017 års American Horse of the Year efter att ha segrat i fyra stycken grupp 1-löp som fyraåring. Då han avslutade sin tävlingskarriär hade han sprungit in nästan 16 miljoner dollar.

Bakgrund 
Gun Runner är en fuxhingst efter Candy Ride och under Quiet Giant (efter Giant's Causeway). Han föddes upp av Besilu Stables LLC och ägdes av Winchell Thoroughbreds LLC & Three Chimneys Farm. Han tränades under tävlingskarriären av Steve Asmussen.

Gun Runner tävlade mellan 2016 och 2017 och sprang under sin tävlingskarriär in  dollar på 19 starter, varav 12 segrar, 3 andraplatser och 2 tredjeplatser. Han tog karriärens största segrar i Breeders' Cup Classic (2017) och Pegasus World Cup (2018). Han segrade även i Risen Star Stakes (2016), Louisiana Derby (2016), Matt Winn Stakes (2016), Clark Handicap (2016), Razorback Handicap (2017), Stephen Foster Handicap (2017), Whitney Handicap (2017) och Woodward Stakes (2017).

Karriär 
Gun Runner segrade i två av tre starter som tvååring 2015. Som treåring blev han en av förhandsfavoriterna till att segra i Kentucky Derby 2016, efter att ha segrat i både Risen Star Stakes och Louisiana Derby. Gun Runner fick ihop 151 poäng och rankades etta i 2016 års Road to the Kentucky Derby. I Kentucky Derby slutade han trea, bakom Nyquist och Exaggerator. Han segrade därefter i Matt Winn Stakes och Clark Handicap, samt kom tvåa i Breeders' Cup Dirt Mile och Pennsylvania Derby.

Som fyraåring 2017 slutade han tvåa i Dubai World Cup, och segrade sedan i Stephen Foster Handicap, Whitney Stakes, Woodward Stakes och Breeders' Cup Classic. Hans seger i Woodward Stakes gav honom en Timeform US rating på 142, det högsta som någonsin uppnåtts. Den 25 januari 2018 röstades Gun Runner fram till 2017 års American Champion Older Dirt Male Horse och American Horse of the Year. Två dagar senare lyckades han även vinna 2018 års Pegasus World Cup, innan han avslutade tävlingskarriären för att bli avelshingst.

Gun Runner's sprang under sin tävlingskarriär in  dollar, vilket gör honom till tvåa på listan över vinstrikaste fullblodshästar i Nordamerika, endast slagen av Arrogate.

Som avelshingst 
Efter Pegasus World Cup pensionerades Gun Runner för att stå som avelshingst på Three Chimneys för en utannonserad avgift på 70 000 dollar under sin första säsong. Under avelssäsongen 2018 betäckte han 172 ston.

Noterbara avkommor

Stamtavla

Gun Runner är inavlad 4S × 4D till Fappiano, vilket betyder att Fappiano förekommer i fjärde generationen på både faderns och moderns sida. Gun Runner är även inavlad till Blushing Groom 4S × 5D och Lyphard 5S × 4D.

Referenser 

Hästar födda 2013
Amerikanska galopphästar
Hästar som vunnit Breeders' Cup Classic
Hästar uppfödda i Kentucky
Fullblodsfamilj 17-b
American Thoroughbred Horse of the Year
Hina Hayata

Hina Hayata , född 7 juli 2000 är en japansk bordtennisspelare. Hon är vänsterhänt och spelar med handskaksfattning. Hayata vann silver med det japanska laget i världsmästerskapen i bordtennis 2018. Vid världsmästerskapen i bordtennis 2019 tog hon silver i dubbel tillsammans med Mima Ito, en medalj som paret försvarade vid världsmästerskapen i bordtennis 2021. Vid mästerskapet 2021 tog hon även silver i mixed tillsammans med Tomokazu Harimoto.

Referenser

Japanska bordtennisspelare
Japanska silvermedaljörer vid asiatiska spelen
Medaljörer i bordtennis vid asiatiska spelen
Medaljörer vid asiatiska spelen 2022
Tävlande i bordtennis vid asiatiska spelen 2022
Födda 2000
Levande personer
Kvinnor
Japanska idrottare under 2000-talet
Personer från Fukuoka prefektur
Cooper Black

Cooper Black är ett amerikanskt typsnitt, som framför allt används för större text och inte brödtext. Det är en fetare variant av typsnittsfamiljen Cooper Old Style. Det skapades av Oswald Bruce Cooper (1879–1940) och marknadsfördes av gjuteriet Barnhart Brothers & Spindler i Chicago i Illinois i USA.

Cooper Black blev populärt på omslag till LP-skivor med populärmusik efter det att Beach Boys gett ut Pet Sounds 1966.  Det användes på omslaget till The Doors L.A. Woman 1971 och David Bowies Ziggy Stardust 1972.

Stora företag som använt Cooper Black för sina logotyper är det brittiska flygbolaget Easyjet och dess systerföretag i Easygroup-koncernen. Det amerikanska järnvägsbolaget Atchison, Topeka and Santa Fe Railway bar namnet "Santa Fe" i Cooper Black på sina lokomotiv från 1980-talet.

Bildgalleri

Källor
Cooper Black på www.fontsinuse.com, läst den 18 december 2021
Just my type: how Cooper Black became 2017's most fashionable font i The Guardian den 10 april 2017

Externa länkar
The Beach Boys: Pet Sounds

Typsnitt
Camilla Elfving

Camilla Elfving, tidigare Persson, född 23 december 1971 i Stockholm, är ett svenskt spiritistiskt medium och författare.

Biografi 
Elfving anger själv att hon fick uppleva en esoterisk initiatorisk invigning i sina tonår med mängder av utomkroppsliga resor och kontakt med högre medvetanden. Hon har därefter deltagit i kurser bland annat vid  i England och nämner mentorer som Maggie Nath, Iris Hall, David Rogers och Steven Upton. Hon utövar olika former av mediumskap som mentalt mediumskap, transmediumskap och vissa former av fysiskt mediumskap. Hon är övertygad om att vi människor är själar i ett evigt liv, som just nu i denna stund är inkarnerade i kroppar på jorden.

Hon genomgick 1995/96 en ettårig utbildning vid RMI-Berghs Kommunikationsinstitut till DRMI och produktionsledare. Hon arbetade mellan 1994 och 2009 som projektledare på flera reklam- och kommunikationsbyråer, men ägnar sig sedan omkring 2016 på heltid åt Elfvinginstitute och Mediumförbundet.

Hon säger sig vara ett medium och driver Elfvinginstitute, ett lärosäte för mediumskap, healing och andlighet. Hon producerar Mediumpodden tillsammans med Vivi Linde. Hon är en av initiativtagarna till Mediumförbundet, där hon (2022) är vice ordförande.

Elfving har utkommit med flera böcker, till exempel Medium: ditt liv med andevärlden (2017, ny utgåva 2019). Hon beskriver boken som ett tydligt uppdrag från andevärlden, som anges hjälpa den som vill ha kontakt med andevärlden eller vill ha koll på trender och information om mediumskap och healing.

Bibliografi 
 2003 – 
 2006 – 
 2009 – 
 2017 –

Referenser

Externa länkar 
 Elfvinginstitute.org
 Mediumpodden.se
 Mediumförbundet.se

Kvinnor
Födda 1971
Levande personer
Svenska författare under 2000-talet
Pseudovetenskap
Parapsykologi
Cappelen Holding

Cappelen Holding A/S är ett norskt familjeägt investmentbolag som ägs av medlemmar av släkten Cappelen. Företaget äger bland annat Ulefos Holding AS, Thor Energy AS, Holla Gård och Cappelen Skoger.

Historik
Cappelengruppen har en lång historia i Ulefoss med omgivning. Gruppen har sina rötter i första hälften av 1700-talet, då Didrik von Cappelen (1699-1768) 1729 köpte skogsegendomar i området. År 1835 köpte Diderik Cappelen (1795-1866) det dåvarande Holden Jernværk av den norske staten, namnändrat året därpå till Ulefos Jernværk.

År 1848 fick Diderik Cappelen tillstånd att starta ett sågverk i Ulefoss.Hans son Severin Diderik Cappelen (1822-1881) tog över affärsverksamheten 1854, fortsatte driften vid järnverket, byggde ett nytt sågverk 1881 och utvidgade skogsegendomarna. Holla Gård slogs under hans tid samman med Tveitgårdarna och andra Hollagårdar.

År 1885 övertogs ledningen av Diderik Cappelen (1856-1935). Under hans tid lades gruvdriften i Fenfältet ned. Dennes son
Harald Severin Diderik Cappelen (1892-1980) tillträdde som chef 1919, och efter honom kom sonen Didrik Cappelen (1923-2017). 

I dag leds gruppen av Carl Diderik Cappelen (född 1955) och Johan Diderik Cappelen (född 1988).

Källor
Våre røtter på Cappelen Holdings webbplats, läs den 18 december 2021

Externa länkar
Cappelen Holdings webbplats

Norska holdingbolag
Nome kommun
Företag bildade 1729
Fenfältet

Fenfältet är ett geologiskt område, omkring fem kilometer i diameter, söder om Norsjø i närheten av Ulefoss i Nome kommun i Telemark fylke i Norge.

Fenfältet har sitt ursprung i Fenvulkanen, som är en 580 miljoner år gammal kalkstensvulkan, och består av magmatiska bergarter. Vulkanen var en av flera som uppstod då paleolitikumkontinenten Baltika och tillstötande kontinenter bröts upp. Endast ett tvärsnitt av en enda tillförselgång till vulkanen är synlig, medan resten av vulkanen har eroderat ned. Fenfältet sträcker sig nedåt i marken nästan i cylinderform, och kristalliseringen skedde på två–tre kilometers djup. Genom ett explosivt uppstigande av magmatiska kalkstensbergarter (karbonatiter) omvandlades den ursprungliga gnejsen till bergarter i en grupp, som den norske geologen Waldemar Christopher Brøgger på 1920-talet benämnde feniter efter områdets namn. Denna "fenitisering" skedde i olika lager av lava från jordens mantel på 100 kilometers djup, varifrån lavan trängde uppåt och skapade ett flertsl magmatiska bergarter. Mot slutet av vulkanperioden sökte sig vatten in i karbonatiterna och oxiderade järninnehållet till röd hematit.

Kalksten bildad som magmatisk bergart
Waldemar Christopher Brøgger framlade 1921 sin uppfattning att kalksten också kunde bildas som en magmatisk bergart, inte enbart som en sedimentär bergart. Han upptäckte ett antal dittills okända bergarter i Fenfältet, bland annat djup- och gångbergarter som karbonatiter, silikat-karbonatiter och nefelin-pyroksener. Han benämnde efter gårdsnamnen Søve, Melteig, Vipeto och Damtjern bergarterna sövit, melteigit, vipetoit och damtjernit, den sistnämnda med en struktur med stora flak av glimmer.

Brøggers uppfattning vann vid denna tid inte gehör bland geologer.

Malmbrytning i Fenfältet
Mellan 1650 och 1927 utvanns järnhaltig dolomit, som förädlades i Ulefos Jernværk. Åren 1953–1963 bröts sövit och dolomit för sitt niobinnehåll i Søve gruver av det för ändamålet bildade statliga företaget A/S Norsk Bergverk.

Fenfältet har också uppmärksammats för potential för brytning av toriumhaltig malm.

Källor
Om Fensfeltet på www.fensfeltet.no
Fensfeltet på www.geoparken.no

Nome kommun
Geologi i Norge
Världsmästerskapet i volleyboll för klubblag

Världsmästerskapet i volleyboll för klubblag kan avse:
Världsmästerskapet i volleyboll för klubblag (damer)
Världsmästerskapet i volleyboll för klubblag (herrar)
Världsmästerskapet i volleyboll för klubblag (damer)

Världsmästerskapet i volleyboll för klubblag är en internationell volleybolltävling för damlag som arrangeras av  Fédération Internationale de Volleyball (FIVB), volleybollens världsorganisation. Tävlingen skedde första gången 1991 i Brasilien. Den hölls inte mellan 1995 och 2009, men har hållits årligen sedan världsmästerskapet i volleyboll för klubblag 2010 (förutom 2020 som ställdes in p.g.a. COVID-19). 

Det nuvarande tävlingsformatet innebär att åtta lag tävlar om titeln på olika arenor i värdlandet under ungefär en vecka. Lagen som deltar är vinnarna av de olika kontinentmästerskapen (Asien, Afrika, Sydamerika och Europa), ett inbjudet lag från Nordamerika, ett lag från värdstaden samt ytterligare lag som bjuds in genom wild card

De regerande mästarna är VakıfBank S.K. (Turkiet) som slog Imoco Volley Conegliano med 3–2 i finalen 2021. Turkiska lag har varit de mest framgångsrika i turneringen.

Resultat

Result per konfederation

Medaljligor

Medaljer per klubb

Medaljer per land

Mest värdefulla spelare per turnering
1991 –  Ida Alvares (Sadia São Paulo)
1992 –  Ana Flávia Sanglard (Minas Tênis Clube)
1994 –  Ana Moser (Leite Moça Sorocaba)
2010 –  Katarzyna Skowrońska-Dolata (Fenerbahçe)
2011 –  Nataša Osmokrović (Rabita Baku)
2012 –  Sheilla Castro (Osasco)
2013 –  Jovana Brakočević (Vakıfbank İstanbul)
2014 –  Jekaterina Gamova (Dinamo Kazan)
2015 –  Jordan Larson (Eczacıbaşı SK)
2016 –  Tijana Bošković (Eczacıbaşı SK)
2017 –  Zhu Ting (Vakıfbank İstanbul)
2018 –  Zhu Ting (Vakıfbank İstanbul)
2019 –  Paola Egonu (Imoco Volley Conegliano)
2021 -  Isabelle Haak (Vakıfbank İstanbul)
2022 -  Isabelle Haak (Imoco Volley Conegliano)

Referenser

Externa länkar
Fédération Internationale de Volleyball – official website 
FIVB Volleyball Women's Club World Championship Honours (1989–2012)
Varsinaissuomalaisten laulu

Varsinaissuomalaisten laulu () är landskapssången för Egentliga Finland. Sången har tonsatts av Toivo Louko och orden har skrivits av Väinö Kolkkala.

Text 

 Helky laulu Auran rantain
 silmä kirkas salamoi,
 kaiu maine kauas kantain
 minkä kunto kansan voi!
 Täällä Suomen synnyinmuistot,
 täällä työn ja tiedon puistot
 virttä vapauden soi
 virttä vapauden soi.
 :,: Helky laulu, kaiu maine,
 virttä vapauden soi.:,:

 Auran rantamilla tähti
 syttyi päälle Suomenmaan,
 Auran rantamilta lähti
 onni maahan ihanaan:
 Kristinuskon, tiedon valta
 nosti heimot kaikkialta
 turvaks armaan synnyinmaan
 turvaks armaan synnyinmaan.
 :,: Helky laulu, kaiu maine,
 virttä vapauden soi.:,:

 Puhkes uudet tertut tuomeen,
 aika aatteet uudet toi,
 Auran rantamilta Suomeen
 koitti kirkas huomenkoi.
 Täällä Suomen synnyinmuistot,
 täällä työn ja tiedon puistot
 virttä vapauden soi
 virttä vapauden soi.
 :,: Helky laulu, kaiu maine,
 virttä vapauden soi.:,:

Källa:

Källor 

Egentliga Finland
Finländska landskapssånger
1998 YP11

1998 YP11 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 23 december 1998 av LINEAR i Socorro County, New Mexico.

Asteroiden har en diameter på ungefär 1 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Amor.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Amor-asteroider
Ej namngivna småplaneter
Astronomiska upptäckter av LINEAR
Astronomiska upptäckter 1998
Jordnära objekt
Metempsykos

Metempsykos (grekiska: μετεμψύχωσις) eller transmigration avser själens förflyttning, i synnerhet dess reinkarnation efter döden. Begreppet förekommer i det fornindiska verket Yajurveda. I grekisk filosofi är det belagt hos Ferekydes från Syros. Senare utvecklades teorin om metempsykos av Platon, som hävdade själens preexistens och odödlighet.

Källor
Metempsychosis i Catholic Encyclopedia

Livet efter detta
Termer inom metafysik
Medvetandefilosofi
Meidän Loimaa

Meidän Loimaa ("Vår Loimaa") är en partipolitiskt obunden valmansförening som grundades år 2021 för att delta i kommunalvalet samma år. Fem stadsfullmäktige lyckades bli invalda från föreningens lista. Listan bestådde av mestadels lokala företagare.

I kommunalvalet fick listan 12,6 % av alla röster och fem mandat till stadsfullmäktige, vilket gjorde den stadens fjärde största stadsfullmäktigegrupp.

Källor 

Loimaa
Toji

Toji  kan syfta på:

 Tōji, en solarperiod i den traditionella östasiatiska lunisolarkalendern, se Dongzhi (solarperiod)
 Todzie, ett vattendrag i Ghana
Egentliga Loimaa kyrka

Egentliga Loimaa kyrka (finska: Kanta-Loimaan kirkko) är en stenkyrka i Loimaa i Egentliga Finland. Den är huvudkyrka i Loimaa församling. I dag räknas den tillsammans med prästgården som byggd kulturmiljö av riksintresse.

Historia

Församlingen
Församlingen i Loimaa grundades uppskattningsvis på 1420-talet.

Tidigare kyrkor 

Det har tidigare funnits två kyrkor av trä i Centrala Loimaa. Dessa kyrkor fanns vid  Loimijokis strand längs nuvarande Oripään tie. Den första byggdes uppenbarligen redan i mitten av 1400-talet. Sakristian var byggd av sten men den revs för att bygga den nya kyrkan. Den andra träkyrkan stod klar1751. Den var en så kallas blockpelarkyrka. När denna kyrka blev för liten byggdes den nya kyrkan. Den gamla kyrkan monteradese ner och såldes till  Alastaro församling där den ännu används som församlignskyrka. Den är något ombyggd. På den gamla kyrkans plats har man rest en minnessten för att markera var kyrkorna fanns. DDen gamla kyrkogården omgärdas ännu av en stockmur.

Nuvarande kyrka
Den gamla kyrkan blev för trång och den 1813 tillträdda kyrkoherden Isac Hoeckert tog initiativ till att en ny kyrka skulle byggas. Kyrkogården vid den gamla kyrkan var för trång för att man skulle kunna få plats för en större kyrka på det området. Slutligen stannade man för att bygga den nya kyrkan på en bergsknalle nära prästgården. Kyrkan byggdes på sin nuvarande plats år 1837 och ritades av Carlo Bassi. Under förkristen tid fanns det här en plats som betraktades som helig. På kyrkogården finns det fortfarande offerstenar.

År 1888 brann kyrkan ner efter ett blixtnedslag. Största delen av inredningen, inklusive altarmålningen, gick att rädda. Kyrkan byggdes om år 1892 och arkitekten Josef Stenbäck följde Bassis ursprungliga ritningar så mycket som möjligt. Den lokala spågumman, Prättäkitti, sägs ha förutspått kyrkans eldsvåda.

Altarmålning och predikstol 
Den fristående altarmålningen, Kristus på korset, utfördes av R.W. Ekman år 1850.

Källor

Externa länkar 

Loimaa
Kyrkobyggnader i Egentliga Finland
Kyrkobyggnader i Åbo ärkestift
Byggda kulturmiljöer av riksintresse
Kyrkobyggnader invigda 1837
1837 i Finland
Blandine Dancette

Blandine Dancette, född 14 februari 1988 i Firminy, Frankrike är en tidigare fransk handbollsspelare som spelade som högersexa. Hon blev världsmästare 2017 och vann OS-guld i Tokyo.

Klubbkarriär 
Blandine Dancette spelade från 1999 i franska klubben Saint-Étienne Andrézieux. Hon bytte sedan säsongen 2006-2007 till HBC Nîmes. Med Nîmes vann hon 2009 Challenge Cup. Efter tio år i Nimes gick klubben i konkurs 2016 och hon bytte klubb till Chambray Touraine HB som var nyuppflyttad i högsta ligan i Frankrike. Hon stannade bara där i ett år och spelade ine på grund av en knäskada i höger ben. och började hösten 2017 spela för Nantes Atlantique HB. Med Nantes vann hon EHF European League 2020-2021. Efter säsongen avslutade hon sin karriär.

Landslagskarriär 
Blandine Dancette spelade i franska ungdomslandslagen 2005-2008 och vann en bronsmedalj i U-17 EM 2005. Den 28 juni 2009 togs hon ut i A-landslaget av Olivier Krumbholz för en landskamp mot Serbien i Medelhavsspelen. Turneringen vanns sedan av Frankrike. 2012 och 2016 spelade hon i OS för Frankrike. 2016 vann hon en olympisk silvermedalj. Ett år senare blev hon världsmästare i VM i Tyskland 2017. Hon hade då redan vunnit silver 2009 och 2011. Hennes främsta merit blev OS-guldet i Tokyo 2020. Hon spelade bara en match i turneringen. Efter OS avslutade hon sin karriär.

Referenser 

Franska handbollsspelare
Födda 1988
Kvinnor
Levande personer
Tävlande i handboll vid olympiska sommarspelen 2012
Tävlande i handboll vid olympiska sommarspelen 2016
Tävlande i handboll vid olympiska sommarspelen 2020
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2012 från Frankrike
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2016 från Frankrike
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2020 från Frankrike
Franska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 2016
Olympiska guldmedaljörer 2020
Franska olympiska guldmedaljörer
Världsmästare i handboll
Handbollsspelare i Neptunes de Nantes
Franska idrottare under 2000-talet
Personer från Loire
Gabriel Boric

Gabriel Boric Font, född 11 februari 1986 i Punta Arenas, är en chilensk politiker. Han är Chiles president sedan 11 mars 2022.

Biografi 

Boric, vars föräldrar är av kroatisk och katalansk härkomst, växte upp i Punta Arenas i södra Chile. 2004 inledde han studier i juridik vid Universidad de Chile i Santiago. 2011–2012 var han ordförande för Chiles studentfederation (FECH), och kom att bli en huvudperson under studentprotesterna i Chile 2011. 

Från 2014 var Boric ledamot av Chiles deputeradekammare för regionen Magallanes y de la Antártica Chilena. I januari 2017 deltog han i grundandet av vänsterkoalitionen Frente Amplio. I november 2018 var han även med och grundade vänsterpartiet Convergencia Social, som ingår i Frente Amplio. I samband med protesterna i Chile 2019 deltog Boric i de förhandlingar som kom att leda till en folkomröstning om en ny grundlag. I omröstningen, som hölls i oktober 2020, röstade 78 procent för att ersätta den befintliga grundlagen, som instiftades under diktatorn Augusto Pinochet 1980.

I presidentvalet 2021 kandiderade Boric för vänsterkoalitionen Frente Amplio. Den 19 december valdes han som ny president med 56 procent av rösterna och besegrade därmed motkandidaten José Antonio Kast, som bland annat Dagens Nyheter har beskrivit som högerextrem. Boric tillträdde presidentposten den 11 mars 2022, och efterträdde Sebastián Piñera. Han är den yngste presidenten i Chiles historia, och leder även den första chilenska regeringen där en majoritet av ministrarna är kvinnor.

Boric har sedan 2019 haft ett förhållande med Irina Karamanos. Hon är utbildad antropolog och medlem i samma parti som Boric. Hon sa under valkampanjen att hon om Boric vinner kommer att omdefiniera de uppgifter landets första dam har, för att få en mer feministisk inriktning som är bättre anpassad till dagens samhälle.

Se även 
 Rosa vågen

Referenser 

Män
Levande personer
Födda 1986
Personer från Punta Arenas
Chilenska politiker under 2000-talet
Chiles presidenter
Société de Charité Maternelle

Société de Charité Maternelle eller bara Société maternelle, var en fransk filantropisk förening. 

Föreningen grundades av Anne-Françoise de Fougeret i Paris i maj 1788. Det höll dock inte sitt första formella sammanträde förrän den 4 januari 1790, när den invigdes formellt av drottning Marie Antoinette i Tuilerierna. Marie Antoinette blev då dess hedersordförande och hedersgrundare, men Fougeret blev dess ordförande eller "president". 

Detta var en tid då borgerskapet började bilda privata välgörenhetsföreningar istället för att låta välgörenhet skötas av katolska kyrkan, och Société de Charité Maternelle är en av de mest omtalade av dessa nya sekulära välgörenhetsföreningar, särskilt som den drevs av kvinnor, något som blev vanligt under 1800-talet men som vid denna tid var något nytt utanför kyrkan. 

Föreningens syfte var att ge understöd till fattiga mödrar och deras barn, särskilt små barn och spädbarn. Den sammanträdde regelbundet i Hôpital des Enfants Trouves. Den beskrivs som välskött och effektiv. Organisationen upplöstes 1793 under skräckväldet, men återinvigdes 1801. 

År 1811 tog kejsar Napoleon I kontroll över föreningen. Han gjorde den till en paraplyorganisation för samtliga lokala föreningar av samma slag, som alla tvångsanslöts till den. Han utnämnde kejsarinnan, Marie Louise av Österrike, till dess president och grevinnan de Segur till dess vice president och kejsarinnans hovdamer till medlemmar. 

Föreningen fortsatte att fungera under hela 1800-talet, och mottog stöd av staten. Efter Napoleons fall beskyddades den av Marie Therese av Frankrike; under Julimonarkin av drottningen, Maria Amalia av Neapel och Sicilien, och under andra kejsardömet av kejsarinnan Eugenie de Montijo. 

Under tredje republiken förlorade föreningen sitt statliga stöd. Det bedömdes av regeringen vara en reaktionär kraft, gynnad av kyrkan och kvinnor ur överklassen: föreningen stödde också det religiösa bröllopet i sina krav på bidragstagare, medan staten stödde rätten att gifta sig sekulärt. Den fortsatte dock som privat organisation.

Referenser

 Christine Adams, Poverty, Charity, and Motherhood: Maternal Societies in Nineteenth-Century
 Medicine and Charity Before the Welfare State
 Poverty, Charity, and Motherhood: Maternal Societies in Nineteenth-Century

Föreningar i Frankrike
Paris under 1800-talet
Välgörenhetsorganisationer
Fransk kvinnohistoria
Kvinnoorganisationer i Frankrike
Organisationer bildade 1790
Paris under 1700-talet
Marie-Antoinette
Ulrika Modin

Ulrika Margareta Modin, född 30 oktober 1924 i Kungsholms församling, Stockholm, död 31 december 2016 i Boo församling, Nacka kommun, var en svensk skådespelare.

Biografi
Modin var dotter till prokuristen Nils Erik Modin och hans hustru Vera Viktoria, född Olsson. 1945 antogs hon vid Dramatens elevskola tillsammans med Christian Bratt, Kenne Fant, Marjo Bergman och Marit Bergson och Marianne Bernadotte. Efter utbildningen var hon verksam vid bland annat Wasa Teater, Norrköping-Linköping stadsteater och Helsingborgs stadsteater.

1954 gifte hon sig med köpman Gösta Berggren, med vilken hon fick två barn.

Filmografi
  – Expedit på BIVA

Teater

Roller

Radioteater

Referenser

Noter

Källor

Externa länkar
  

Kvinnor
Födda 1924
Avlidna 2016
Svenska skådespelare under 1900-talet
Skådespelare från Stockholm
Alumner från Dramatens elevskola