kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Skylark B

Skylark B, också Lerkan II, var kodnamn för en norsk hemlig radiostation i Trondheim under den tyska ockupationen under andra världskriget och upprätthölls mellan januari och september 1941.

Skylark B var en norsk spionsändare for brittiska Secret Intelligence Service, som opererade i Trondheimområdet. En andra spionsändare, Skylark A, eller Lerkan I, skulle operera i Osloområdet under Sverre Midskau (1914–1987) och med bland andra Knut Haukelid, men lyckades aldrig upprätta kontakt med England. De båda sändarna transporterades i september 1940 från Peterhead i Skottland till Florø i Sogn og Fjordane i Norge med fiskebåten Havlys av bland andra Erik Welle Strand (1915–2001) och Sverre Midskau. Lerken II skulle rapportera om tyska rörelser i framför allt Trondheims hamn och också om Norsk Hydros tillverkning av tungt vatten i Rjukan. Gruppen som skötte sändaren under Erik Welle Strand, och senare Egil Reksten (1917–2009) hade anknytning till Norges tekniske høgskole: bland andra studenterna Haakon Sørbye, Bjørn Rørholt, Einar Johansen, Baard Gunnar Hjelde och Olav Skeie.

Sändaren gick på 220 volts spänning, medan elnätet i staden Trondheim ovanligt nog hade 150 volts spänning. Därför måste Skylark B-gruppen söka sig till utanför staden för att kunna koppla in sig på kraftledningarna. Efter ett tag byggdes i stället sändaren om för ackumulatordrift. Batterierna laddades i staden och bars till sändarplatsen. 

Efter vissa inledande problem kom sändningarna till England från Skylark-B igång den 15 januari 1941, och därefter skede sändningar kontinuerligt, oftast med någon veckas mellanrum. I augusti–september kom Gestapo sändaren på spåret. En del av Lerken II-gruppen lyckades ta sig över gränsen till Sverige, men flera arresterades.

Minnesmärken
Radioamatörer i Trondheim satte opp en minnesplakett i Bymarka väster om Trondheim på det ställe där Skylark B sände, vilken avtäcktes i september 1998 av Haakon Sørbye.

I den gamla elektrobyggnaden på Norges teknisk-naturvetenskapliga universitet i Trondheim finns en muralmålning, som visar de dåtida NTH-studenterna Bjørn Rørholt och Håkan Sørbye som radioperatörer för Skylark B.

Bibliografi
Bjørn Rørholt: Amatørspionen "Lärkan", Hjemmenes forlag 1985,

Referenser
Denna artikel bygges delvis på artikeln Skylark B på norskspråkiga Wikipedia (bokmål).

Noter

Motståndsrörelsen i Norge under andra världskriget
Spioneri
Brittiska spioner
Trondheim under 1900-talet
Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet
1941 i Norge
Ran (olika betydelser)

Ran kan syfta på:

 Ran, gudinna i nordisk mytologi
 Ran (film), film av Akira Kurosawa från 1985

Fartyg 
 M/S Ran (1913) – en motorslup byggd 1913 på Saltsjöbadens båtvarv 
 M/S Ran (1910) –  en däckad varpbåt byggd 1910 i vid Gävle verkstäder
 Ran – svenskt örlogsfartyg, tidigare namn på Drott före 1883, namn på postångaren Polhem från 1883
 S/S Ran - bogser- och passagerarfartyg byggt 1907 som användes i Landskrona fram till 1945

Se även 
 Ran Ran Ran
Flygstambana

Flygstambana var det namn som användes för de två stora flygleder som inrättades i svenskt luftrum på 1930-talet genom beslut av  1932 års riksdag.

Åren 1928–1930 gjorde Svenska Luftfartsförbundet undersökningar om lämpliga flygleder Stockholm-Malmö och Oslo-Göteborg-Malmö. En drivande person var översten Gabriel Hedengren. Flygstambanorna var delar av nordiska flygleder Reval–Helsingfors– Stockholm–Malmö–kontinenten och Oslo–Göteborg–Malmö. Flygfyrar för navigering sattes upp på 15–20 meter höga master på 20 till 30 kilometers avstånd emellan. Den första gick från Stockholm över Norrköping, Hästholmen, Jönköping och Lagadalen. 

Utefter flygstambanorna byggdes nödlandningsfält med 50 kilometer emellan, till exempel det 1935 invigda Jönköpings flygfält, det 1936 invigda Halmstads flygplats och Ljungby-Feringe flygplats. Dessa skulle öka säkerheten för nattpostflyget till kontinenten och ge det möjlighet att operera hela året, inte bara under sommarnätterna. 

En av flygstambanornas flygfyrar har bevarats till eftervärlden: nummer 107 i Smedby strax öster om Norrköping. Den skänktes 1981 till Luftfartsverket av Norrköpings kommun. Den flyttades därefter till Oxelbergsparken, i anslutning till Luftfartsverkets huvudkontor.

Nödlandningsflygfält

Bromma–Bulltofta
Wängsö
Stigtomta
Norrköping
Malmslätt
Hästholmen
Visingsö
Jönköping
Skillingaryd
Feringe
Exen
Skånes Fagerhult
Farstorp

Oslo–Bulltofta
Fredrikstad, Norge
Näsinge
Svarteborg
Orust
Torslanda
Ölmanäs
Munkagård
Halmstad
Ängelholm och Fagerhult

Källor
Gabriel Hedengren: Utredning om Flygstambanor i Flygning nr 1, 1931

Noter

Luftfartsanläggningar
Navigation
Österbymo missionskyrka

Österbymo missionskyrka är en kyrkobyggnad i Österbymo. Kyrkan tillhör Österbymo missionsförsamling (Svenska Missionsförbundet) som numera är en del av Equmeniakyrkan.

Orgel
Den nuvarande orgeln flyttades hit 1957 av Nils Annmo, Taberg från Karlskoga missionskyrka. Orgeln är pneumatisk och byggd av Alfred Fehrling, Stockholm. Den har fyra fasta kombinationer.

Referenser 

Kyrkobyggnader i Ydre kommun
Svensk frikyrkorörelse
Kejsarvalsen

Kejsarvalsen () är en amerikansk musikalfilm från 1948 i regi av Billy Wilder. I huvudrollerna ses Bing Crosby och Joan Fontaine. Filmen handlar om en fräck amerikansk grammofonförsäljare i Österrike vid 1900-talets början, denne försöker övertyga kejsare Frans Josef om att köpa en grammofon, så att produkten får favör hos det österrikiska folket. Kejsarvalsen är inspirerad av en verklig händelse involverande Frans Josef I av Österrike. Filmen nominerades till tre Oscars.

Rollista i urval 

 Bing Crosby – Virgil Smith
 Joan Fontaine – grevinnan Johanna Augusta Franziska
 Roland Culver – baron Holenia, Johannas far
 Lucile Watson – prinsessan Bitotska
 Richard Haydn – kejsare Frans Josef
 Sig Ruman – doktor Zwieback
 Harold Vermilyea – kammarherren 
 Julia Dean – ärkehertiginnan Stephanie
 Bert Prival – chaufför
 Alma Macrorie – värdshusägarinnan 
 Roberta Jonay – kammarjungfru
 John Goldsworthy – Obersthofmeister
 Cyril Delevanti – diplomat 
 Frank Mayo – politiker

Referenser

Externa länkar 
 
 
 
 

Filmer 1948
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska musikalfilmer
Amerikanska musikalkomedifilmer
Amerikanska romantiska komedifilmer
Filmer i regi av Billy Wilder
Filmer från Paramount Pictures
Österrike på film
Wien på film 
1900-talet (decennium) på film 
Filmer om hundar
Asby missionskyrka

Asby missionskyrka är en kyrkobyggnad i Asby. Kyrkan tillhör Asby missionsförsamling (Svenska Missionsförbundet) som numera är en del av Equmeniakyrkan.

I kyrkan fanns ett harmonium.

Referenser 

Kyrkobyggnader i Ydre kommun
Svensk frikyrkorörelse
Ran Ran Ran

Ran Ran Ran är en spansk (katalansk) popgrupp grundad 2013. Den spelar pop och folkpop och har fram till 2020 kommit ut med fyra fullängdsalbum och ett antal EP-skivor.

Historia 
Gruppen grundades 2013 av Ferran Baucells. Han var tidigare medlem av Tired Hippo, en katalansk indiepop-grupp aktiv mellan 2003 och 2012. Baucells kompletterades i Ran Ran Ran av Jordi Farreras på slagverk, och sedan 2018 är även sångerskan Martina Borrut och gitarristen Valentí Adell fasta medlemmar av gruppen.

Under 2013-2015 producerades tre olika demoproduktioner, varefter gruppens officiella, självbetitlade debutalbum kom ut 2015 på det lokala skivbolaget Bankrobber. Gruppnamnet var inspirerat av Akira Kurosawas film Ran, liksom av Yo La Tengos sång "Before We Run" och The Velvet Undergrounds "Run Run Run". Medan Baucells tidigare musikprojekt Tired Hippo var ren pop, betecknade han den nya gruppbildningens musik som folkpop, mer baserad på akustisk gitarr. Andra har även sett det som musik i gränslandet till folkrock. Gruppen har ett flertal gånger delat scen med Inspira, en grupp som spelat en snarlik musik.

2017 kom det andra studioalbumet, L'hereu, denna gång producerat av Manel-medlemmen Arnau Vallvé. Ett antal singlar och EP-utgåvor följde under 2018 och 2019, delvis kopplade till albumet Ran de mar, där det visuella temat baserade sig på mongoliska miljöer. Här var också Sufjan Stevens en stor inspirationskälla.

Våren 2020 släpptes minialbumet Cançons confinades: Una odissea en el temps. Titeln (översatt som 'Instängda sånger: En odyssé i tiden') syftar på 2020 års coronapandemi och dess konsekvenser för musikindustrin.

Hösten 2021 återvände Ran Ran Ran med Clàssics populars. Albumet innebar en nystart för gruppen, med nya namn på trummor (Miguel Ballester), bas och fiol (Joan Villaroya) och utan medverkan från gitarristen Valentí Adell.

Diskografi

Album och EP 
 Més brots (2013, demo/egenutgivning)
 Tot OK. Stop (2015, demo/Hi Jauh USB?)
 L'encyclopèdie (2015, demo/Ultra-Local Records)

 Ran Ran Ran (2015, Bankrobber BR077)

 L'hereu (2017, Bankrobber BR091)
 Aventures extraordinàries de l'hereu (2017, EP)

 Ran de mar (2018, Bankrobber BR109)
 Havent sopat (2019, EP)
 Un darrer ball (2019, EP)
 RDM RMX (2019, ommixningar av albumet Ran de mar)

 Fum de te (2019, samling av outgivna spår från 2013–2016)
 Cançons confinades: Una odissea en el temps (2020, minialbum)
Clàssics populars (2020, Bankrobber)

Singlar 
 L'endemà (2014)
 Capità (2018)
 Guerra & pau (2018)
 Dormies (despertes) (2018)
 La gent especial (2018)

Referenser

Katalanska popgrupper
Musiker från Barcelona
Musikgrupper bildade 2013
Katalanskspråkig musik
Holmbo kapell

Holmbo kapell är en kyrkobyggnad i Hannäs. Kyrkan tillhör Hannäs fria baptistförsamling (Örebromissionen) som numera är en del av Evangeliska Frikyrkan.

I kyrkan fanns en elorgel med två manualer.

Referenser 

Kyrkobyggnader i Åtvidabergs kommun
Svensk frikyrkorörelse
Vägen till Cairo

Vägen till Cairo (engelska: Five Graves to Cairo) är en amerikansk krigsfilm från 1943 i regi av Billy Wilder. Filmen är baserad på Lajos Bírós pjäs Hotel Imperial från 1917, som bland annat filmats 1927 av Mauritz Stiller. I huvudrollerna ses Franchot Tone och Anne Baxter.

Rollista i urval 
Franchot Tone – korpral John Bramble / Davos
Anne Baxter – Mouche
Akim Tamiroff – Farid
Erich von Stroheim – fältmarskalk Erwin Rommel
Peter van Eyck – löjtnant Schwegler
Fortunio Bonanova – general Sebastiano

Referenser

Externa länkar 
 
 
 

Filmer 1943
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska krigsfilmer
Amerikanska romantiska dramafilmer
Filmer i regi av Billy Wilder
Filmer från Paramount Pictures
Amerikanska filmer baserade på pjäser
1942 på film
Filmer som utspelar sig på hotell
Saron, Asby

Saron, Asby är en kyrkobyggnad i Asby. Kyrkan tillhör Asby baptistförsamling (Örebromissionen) som numera är en del av Evangeliska Frikyrkan.

I kyrkan fanns ett harmonium och piano.

Referenser 

Kyrkobyggnader i Ydre kommun
Svensk frikyrkorörelse
Salem, Asby

Salem, Asby är en kyrkobyggnad i Asby. Kyrkan tillhör Asby västra baptistförsamling (Örebromissionen) som numera är en del av Evangeliska Frikyrkan.

I kyrkan fanns ett harmonium.

Referenser 

Kyrkobyggnader i Ydre kommun
Svensk frikyrkorörelse
Torpa missionskyrka

Torpa missionskyrka är en kyrkobyggnad i Hestra. Kyrkan tillhör Torpa missionsförsamling (Svenska Missionsförbundet) som numera är en del av Equmeniakyrkan.

Orgel
Den nuvarande orgeln byggdes omkring 1970 av Grönlunds Orgelbyggeri, Gammelstad. Orgeln är mekanisk.

Referenser 

Kyrkobyggnader i Ydre kommun
Svensk frikyrkorörelse
Betel, Falerum

Betel, Falerum är en kyrkobyggnad i Falerum, Norra Vi. Kyrkan tillhör Betelförsamlingen, Falerum (Helgelseförbundet) som numera är en del av Evangeliska Frikyrkan.

I kyrkan fanns en elorgel med två manualer och pedal.

Referenser 

Kyrkobyggnader i Ydre kommun
Svensk frikyrkorörelse
Kalvsveds missionshus

Kalvsveds missionshus är en kyrkobyggnad i Västra Ryd. Kyrkan tillhör Västra Ryds missionsförsamling (Svenska Missionsförbundet) som numera är en del av Equmeniakyrkan.

I kyrkan fanns ett harmonium och piano.

Referenser 

Kyrkobyggnader i Ydre kommun
Svensk frikyrkorörelse
Svinhults missionshus

Svinhults missionshus är en kyrkobyggnad i Svinhult. Kyrkan tillhör Svinhults missionsförsamling (Svenska Missionsförbundet) som numera är en del av Equmeniakyrkan.

I kyrkan fanns ett harmonium och piano.

Referenser 

Kyrkobyggnader i Ydre kommun
Svensk frikyrkorörelse
Eksjö missionskyrka

Eksjö missionskyrka är en kyrkobyggnad i Eksjö. Kyrkan tillhör Eksjö missionsförsamling (Svenska Missionsförbundet) som numera är en del av Equmeniakyrkan.

Orgel
Den nuvarande mekaniska orgeln flyttades hit 1957 från Spånga kyrka. Orgeln var byggd 1895 av Åkerman & Lunds Orgelfabriks AB, Stockholm. Den är omdisponerad och har en rooseveltlåda. Fasaden är från en orgel byggd 1856 i Spånga kyrka av Gustaf Andersson, Stockholm.

Referenser 

Kyrkobyggnader i Eksjö kommun
Svensk frikyrkorörelse
Missionskyrkan, Gripenberg

Missionskyrkan, Gripenberg är en kyrkobyggnad i Gripenberg utanför Tranås. Kyrkan tillhör Gripenbergs missionsförsamling (Svenska Missionsförbundet) som numera är en del av Equmeniakyrkan.

I kyrkan finns inget permanent instrument.

Referenser 

Kyrkobyggnader i Tranås kommun
Svensk frikyrkorörelse
Orientberglärka

Orientberglärka (Eremophila penicillata) är en fågel i familjen lärkor inom ordningen tättingar. Den behandlas vanligen som en del av berglärkan, men urskiljs sedan 2020 som egen art av Birdlife Sverige efter genetiska studier.

Utbredning och systematik 
Orientberglärkan förekommer i  bergsområden från Balkanhalvön och Grekland, genom Turkiet och Mellanöstern och österut till Iran och Centralasien. En isolerad population förekommer också i Atlasbergen i Marocko. Den omfattar sex underarter med följande utbredning:
 E. p. atlas – Marockos högplatåer
 E. p. balcanica – sydöstra Europa
 E. p. kumerloevei – västra och centrala Mindre Asien
 E. p. bicornis – västra Turkiet (Taurusbergen) till Libanon och Palestina
 E. p. penicillata – bergstrakter i Mindre Asien, Kaukasus och västra Iran
 E. p. albigula – bergstrakter från norra och östra Iran till Pamir, Afghanistan och västra Kina

Artstatus 
Orientberglärkan behandlas traditionellt som en del av berglärkan (E. alpestris) och detta görs i stor utsträckning fortfarande. Genetiska studier från 2014, baserat huvudsakligen på mtDNA, visade att komplexet berglärka kunde delas upp i sex geografiskt, ekologiskt och fenotypiskt enhetliga klader. Studien visade också att ökenberglärkan (Eremophila bilopha) genetiskt ligger inbäddad bland berglärkorna. Under 2020 publicerades en ny, mer omfattande studie av släktet Eremophila som identifierade fyra mycket väl skilda klader som skilde sig åt under sen pliocen (cirka 2,7–3,4 miljoner år sedan). Birdlife Sveriges taxonomikommitté separerade 2020 därför dessa klader som fyra skilda arter: berglärka i begränsad mening, orientberglärka, ökenberglärka och himalayaberglärka (E. longirostris).

Status och hot 
IUCN urskiljer den inte ännu som egen art, varför dess hotstatus ej bedömts.

Noter 

Lärkor
Fåglar i palearktiska regionen
Himalayaberglärka

Himalayaberglärka (Eremophila longirostris) är en fågel i familjen lärkor inom ordningen tättingar. Den behandlas vanligen som en del av berglärkan, men urskiljs sedan 2020 som egen art av BirdLife Sverige efter genetiska studier.

Utbredning och systematik 
Himalayaberglärkan förekommer i Himalaya och på Tibetanska högplatån. Den omfattar sju underarter med följande utbredning:
 longirostris – nordvästra Himalaya
 teleschowi – bergstrakter i västra Kina (sydostligaste Xinjiang)
 khamensis – sydvästra Kina (Khamregionen i västra och södra Sichuan)
 przewalskii – nordvästra Qinghai i västra Kina
 nigrifrons – Kokonor till västra Gansu i västra Kina
 argalea – sydvästligaste Xinjiang till nordvästra Indien (Kashmir till Ladakh)
 elwesi – södra Qinghai och södra Tibet till norra Sikkim

Artstatus 
Himalayaberglärkan behandlas traditionellt som en del av berglärkan (E. alpestris) och detta görs i stor utsträckning fortfarande. Genetiska studier från 2014, baserat huvudsakligen på mtDNA, visade att komplexet berglärka kunde delas upp i sex geografiskt, ekologiskt och fenotypiskt enhetliga klader. Studien visade också att ökenberglärkan (Eremophila bilopha) genetiskt ligger inbäddad bland berglärkorna. Under 2020 publicerades en ny, mer omfattande studie av släktet Eremophila som identifierade fyra mycket väl skilda klader som skilde sig åt under sen pliocen (cirka 2,7–3,4 miljoner år sedan). BirdLife Sveriges taxonomikommitté separerade 2020 därför dessa klader som fyra skilda arter: berglärka i begränsad mening, himalayalärka, ökenberglärka och orientberglärka (E. penicillata).

Status och hot 
IUCN urskiljer den inte ännu som egen art, varför dess hotstatus ej bedömts.

Noter 

Lärkor
Fåglar i palearktiska regionen
Zacon Gio

Zacon Gio, född 2015 är en italiensk varmblodig travhäst. Han tränas av Holger Ehlert och körs av Roberto Vecchione. Zacon Gio började tävla i september 2017 och har till oktober 2020 sprungit in 762 067 euro på 40 starter, varav 26 segrar, 6 andraplatser och 2 tredjeplatser. Han har tagit karriärens hittills största segrar i Gran Premio d'Europa (2019), International Trot (2019) och Gran Premio Lotteria (2020).

Karriär 
Zacon Gio gjorde tävlingsdebut i september 2017 på Ippodromo Capannelle i Rom, i ett lopp som han slutade på andra plats. Han tog sin första seger i nästkommande start den 4 oktober 2017. I början av karriären kördes han av Giuseppe Pietro Maisto eller Esposito Antonio. 

Under 2019 radade Zacon Gio upp segrar, och segrade bland annat i Grupp 1-loppet Gran Premio d'Europa på Ippodromo La Maura i Milano. Han blev därefter inbjuden till att delta i VM-loppet International Trot på Yonkers Raceway i USA, där han även segrade. 

Zacon Gio blev efter segern en snackhäst inför Elitloppet 2020 på Solvalla, men Solvallas sportchef Anders Malmrot meddelade snabbt att hästen inte var aktuell för loppet, då tränare Holger Ehlert är bannlyst av Solvalla för sin dopningshistorik, bland annat för dopingskandalen i Elitloppet 2006 med Lets Go. 

Hästen bjöds dock in till Copenhagen Cup på Charlottenlund Travbane, där han jagade sin 14:e raka seger, men galopperade tyvärr i loppet. Efter loppet visade det sig att Zacon Gio varit sjuk. 

Han har också kommit på andraplats i Gran Premio Gaetano Turilli bakom vinnande Vivid Wise As. 

Han har även vunnit loppet Gran Premio Due Mari 2021.

Referenser 

Hästar födda 2015
Italienska travhästar
Kryssningsfartyg under covid-19-pandemin

Kryssningsfartyg hamnade i en speciell situation under covid-19-pandemin. Med sina många, ofta äldre passagerare samlade på en liten yta löper kryssningsfartyg risk att drabbas av utbrott av smittsamma sjukdomar. Under covid-19-pandemin har sjukdomen spridits ombord på ett antal fartyg, som därför ofta förbjudits att lägga till i olika hamnar i många länder. 

Kryssningsfartyget Diamond Princess var det första fartyget med ett större utbrott av . Fartyget, som hade mer än  personer ombord, sattes i karantän i Yokohamas hamn under flera veckor från 4 februari 2020. Mer än 700 personer smittades och 14 dog. Det var då det största utbrottet utanför Kina. Knappt hälften () av de smittade visade inga tecken på sjukdom.

I mitten av mars hade smitta upptäckts på 25 fartyg och två månader senare var siffran 40. På grund av risk för smittspridning hindrades kryssningsfartyg från att lägga till i många hamnar och flera tvingades tillbringa lång tid till sjöss innan passagerarna slutligen kunde lämna dem. Personalen tvingades ofta stanna ombord och i mitten av juni 2020 beräknades mer än  besättningsmän vara kvar på kryssningsfartygen.

Den 15 april 2020 förbjöds all kryssningstrafik i amerikanskt vatten och rederierna lade verksamheten i malpåse. Under sommaren 2020 återupptog några utländska rederier kryssningstrafik i liten skala. Norska   Hurtigruten tvingades dock lägga ner alla kryssningar igen efter ett utbrott av  i slutet av juli månad.

Källor

Kryssningsfartyg
Trébol

Trébol, ofta omnämnd som Trebol, född  på Menorca, är en spansk varmblodig travhäst. Han tränas och körs av Gabriel Angel Pou Pou. Han är sedan 2019 den travhäst som tagit flest antal segrar i följd, en titel som han då övertog från den svenska hästen Järvsöfaks. Han är även den första spanskfödda travhäst som segrat i ett Grupp 1-lopp för äldre travare. Hästen ägs av Pau Salord, vid stallet Sa Farola på Menorca.

Karriär 
Trébol tränades under många år i Frankrike och matchades i franska och internationella lopp. Han har tagit karriärens hittills största segrar i Kymi Grand Prix (2015, 2016) och Prix du Luxembourg (2016). Bland andra stora meriter räknas även tredjeplatsen i Copenhagen Cup (2016).

Efter fjärdeplatsen i Grand Critérium de Vitesse fastnade Trébol i ett dopingtest, då de båda ämnena oripavin och morfin hittades i kroppen. Trébol friades sedan, då det franska travförbundet konstaterat att substanserna har funnits i Trébols foder och det inte kunde uteslutas att fodret blivit förorenat.

Då Trébol blev tio år gammal föll han för åldersstrecket i Frankrike och flyttades därefter hem till Spanien för fortsatt tävlande. Under tiden i Spanien började Trébol att rada upp segrar. I mars 2019 övertog han titeln som varmblodet med längst segerrad, efter att han segrat i 40 lopp i rad.

I maj 2019 tog Trébol sin 43:e raka seger, och han gick då om det svenska kallblodet Järvsöfaks som travhästen med längst segerrad. Trébol fortsatte sedan att utöka segerraden, innan han slutade trea i ett lopp med 300 euro i förstapris på hemön Menorca i oktober 2019. Totalt tog Trébol 56 raka segrar.

Referenser 

Hästar födda 2007
Spanska travhästar
Salomonsydhake

Salomonsydhake (Petroica polymorpha) är en fågel i familjen sydhakar inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Salomonsydhaken förekommer som namnet avslöjar i Salomonöarna. Den delas in i fyra underarter med följande utbredning:
 Petroica polymorpha septentrionalis – förekommer på Bougainville
 Petroica polymorpha kulambangrae – förekommer på Kolombangara
 Petroica polymorpha dennisi – förekommer på Guadalcanal
 Petroica polymorpha polymorpha – förekommer på Makira

Salomonsydhaken behandlas traditionellt som en del av melanesisk sydhake (Petroica pusilla), men urskiljs numera av internationella taxonomiska auktoriteten International Ornithological Congress (IOC) som egen art.

Status 
IUCN urskiljer den ännu inte som egen art, varför dess hotstatus inte bedömts.

Noter

Externa länkar 

Sydhakar
Fåglar i australiska regionen
Ernst Herlin

Ernst Fredrik Herlin, född 19 november 1885 i Stockholm, död 12 juni 1964 i Djursholm, var en svensk pedagog och kommunalman.

Ernst Herlin var son till fabrikören Viktor Herlin och halvbror till Clas Herlin. Han avlade mogenhetsexamen i Stockholm 1904 och studerade därefter vid Stockholms högskola där han avlade filosofie magisterexamen 1909, filosofie licentiatexamen 1919 och samma år filosofie doktorsexamen. 1908–1914 undervisade han vid olika skolor i Stockholm. Han blev lektor i fysik och matematik vid Djursholms samskola 1914 och rektor där 1936. Herlin verkade inom folkbildningen som föreläsare, huvudsakligen i Stockholm, och var 1923–1932 ordförande i Djursholms folkbildningsförening och var från 1931 ordförande i styrelsen för Djursholms stadsbibliotek, och dessutom bland annat från 1937 ordförande i Samfundet Djursholms forntid och framtid. Som högerman blev han stadsfullmäktig i Djursholm 1926, var fullmäktiges ordförande 1931–1922 samt återinträdde som sådan 1936, tillhörde Djursholms drätselkammare 1927–1931 och 1933–1936, sistnämnda period som ordförande och var vid samma tid VD för Djursholms AB. Herlin utgav ett stort antal vetenskapliga, populärvetenskapliga och pedagogiska skrifter och uppsatser.

Källor

Noter 

Svenska skolledare under 1900-talet
Svenska kommunalpolitiker
Politiker från Stockholm
Födda 1885
Avlidna 1964
Män
Svenska politiker under 1900-talet