kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Ottilielund

Ottilielund (även kallat Gamla värdshuset) består av två kulturhistoriskt värdefulla byggnader vid Slottsallén nr 5 och 7 på Ulriksdals slottsområde i Solna kommun. Husen ligger på slottsfastigheten Ulriksdal 2:3 som är ett statligt byggnadsminne sedan år 1935.

Historik

Värdshustiden
Det man kallar idag Ottilielund uppfördes på 1740-talet, eventuellt något tidigare som värdshus och skulle då ersätta värdshuslokaler i intilliggande Confidencen. En värdshusrörelse på Ulriksdal finns belagd från 1727 och drevs ihop med Järva krog. De båda krogarna kompletterade varann. Så var värdshuset på Ulriksdals slottsområde främst avsett för "Håfbetjänade och gårdsfolk", medan Järva krog var tänkt för vägfarande på färdvägen mot Enköping respektive Uppsala.

Till värdshuset hörde en mindre stenbyggnad med pyramidtak, som tillkom samtidigt och var värdshusets köksflygel. Utöver huvudbyggnaden och köksflygeln fanns några ekonomibyggnader som inramade ett gårdstun i väster. Söder och väster om anläggningen fanns några mindre nyttoträdgårdar. Stället blev ett populärt utflyktsmål för Stockholmare. Bland besökarna fanns även Carl Michael Bellman som skaldade: 

Af gudarnes beslut uti Olympens sal.
Så rulla här min vagn på detta Ulriksdal.

År 1855 drog Solna församling in krögaren Adolf Lindgrens tillstånd att servera spritdrycker och stället blev därefter ett så kallat nykterhetsvärdshus. Något år senare flyttades serveringen åter till Confidencen och 1856 var Ottilielunds tid som värdshus definitivt till ända. Confidencen ansågs inte lämplig som serveringslokal och 1868 invigdes istället Ulriksdals Wärdshus vid östra sidan om Slottsallén som sedan dess drivits i obruten följd på samma plats.

Husets vidare öden
Efter värdshustiden döptes byggnaden till Ottilielund och hyrdes av Stockholmare som sommarnöje. Det lilla åttakantiga lusthuset med dekorativa snickerier och svängt tak som står i trädgården tillkom på 1860-talet. Ottilielund blev så småningom permanent året-runt bostad för bland andra Kjerstin Dellert som bodde här några år fram till sin död 2018. Hennes make Nils-Åke Häggbom bor fortfarande (2020) kvar i huset. Även värdshusets gamla köksflygel är ombyggd till bostadshus. Huvudbyggnad och köksflygeln är statliga byggnadsminnen sedan 1943. Närmaste granne i öster är Ulriksdals slottsteater (Confidencen) och i väster ligger Villa Beylon.

Nutida bilder

Se även
Stockholms historiska krogar, värdshus och restauranger

Noter

Källor
Byggnaderna i Nationalstadsparken, Solnadelen, sid. 30–31
Stockholmskanalen TvSydväst: Kjerstin Dellert berättar om sitt liv, 11 juli 2017.
Ulriksdals värdshus, historik

Externa länkar

Byggnader och anläggningar i Solna kommun
Ulriksdals slott
Johan Kraft

Johan Kraft, född 21 januari 1748 i Rumskulla socken, död 31 maj 1807 i Rogslösa socken, var en svensk präst i Rogslösa församling.

Biografi
Johan Kraft föddes 21 januari 1748 i Rumskulla socken, där hans far var kyrkoherde. Hösten 1766 blev Kraft student vid Uppsala universitet och yårterminen 1771 blev han filosofie kandidat. Den 8 maj samma år prästvigdes han. 1776 blev han extra ordinarie bataljonspredikant vid Östgöta infanteriregemente. 15 mars 1780 blev Kraft komminister i Kumla församling, Svanshals pastorat och tillträdde 1781. Kraft tog pastoralexamen 24 oktober 1781. 9 mars blev Kraft kyrkoherde i Rogslösa församling, Rogslösa pastorat. Den 9 augusti 1794 blev han prost och 14 mars 1801 Kontraktsprost i Dals kontrakt. Kraft avled 31 maj 1807 i Rogslösa socken.

Familj
Kraft gifte sig första gången 29 juli 1774 med sin kusin Helena Margareta Kraft (1748-1781). Hon var dotter till kyrkoherden i Rumskulla socken. De fick tillsammans barnen Lars (1775-1805), Christina (1777-1777), Inga Sara (1779-1842) och Måns Pehr (1780-1812).

Kraft gifte sig andra gången 16 juni 1782 med Brita Johanna Zerl (1759-1818). Hon var dotter till kyrkoherden Gabriel Zerl och Brita Johanna Wadman i Högby socken. De fick tillsammans barnen Gustaf Gabriel (1783-1843), Uno (1784-1804), Helena Margareta, Johannes (1786-1861), Brita Charlotta (1788-1788), Jacob (1790-1841), Eva Ulrica (1791-1791), Carolina Christina (1792-1839), Lovisa Ulrica (1793-1849), Nils Fredric (1795-1851),  Anders Adam (1798-1799), Dorothea (1800-1800) och Carl (1801-1803).

I Rogslösa kyrka finns en minnesvård över familjen Kraft. Den har inskriptionen:

Referenser
Biografisk handskrift i Linköpings stiftsbibliotek.

Noter 

Svenska teologer under 1700-talet
Födda 1748
Avlidna 1807
Män
Personer från Rumskulla socken
Svenska präster under 1700-talet
Torbjörn Johannesson

Torbjörn Johannesson, född 1965, är en svensk militär.

Johannesson blev yrkesofficer 1986 och är nu (2020) major. Han gjorde sin första utlandstjänstgöring 2007–2008 i Kosovo som då nyligen förklarat sig självständigt. Han har även tjänstgjort i Syrien, Afghanistan och Egypten, där han bland annat bevittnat både upptakten till inbördeskriget i Syrien och hur Muslimska brödraskapets kandidat Mohammad Mursi blev vald till president i Egypten 2012.

Han framhåller att Sveriges insatser i utlandet bidragit till att skapa fred och trygghet, och har velat skapa en större förståelse för hur det är att arbeta i konfliktdrabbade områden dit få människor får tillträde.

Den 15 juli 2020 var Johannesson värd för Sommar i P1 efter att ha blivit framröstad som "Lyssnarnas sommarvärd".

Referenser 

Män
Födda 1965
Levande personer
Sommarvärdar 2020
Svenska officerare
Svenska militärer under 2000-talet
7109 Heine

7109 Heine eller 1983 RT4 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 1 september 1983 av den rysk-sovjetiska astronomen Ljudmila Karatjkina vid Krims astrofysiska observatorium på Krim. Den är uppkallad efter den tyske författaren Heinrich Heine.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av LG Karatjkina
Astronomiska upptäckter 1983
Johan Stenvall

Johan Stenvall, född 24 augusti 1711 i Varvs socken, Östergötlands län, död 24 juni 1790 i Herrestads socken, Östergötlands län, var en svensk präst.

Biografi
Stenvall var son till bonden Per Nilsson och Brita Nilsdotter i Hässleby, Västra Stenby socken. Stenvall började sina studier i Linköping och började hösten 1734 vid Uppsala universitet. Han prästvigdes 9 juli 1740. 22 augusti 1744 blev han komminister i Vadstena församling. Stenvall blev 29 december 1761 kyrkoherde i Herrestads församling och tillträdde tjänsten 1762. 3 juli 1782 blev han kontraktsprost i Dals kontrakt. Stenvall avled 24 juni 1790 i Herrestads socken.

Familj
Stenvall gifte sig 8 november 1744 med Hedvig Sophia Sotberg (1724-1799). Hon var dotter till rådmannen Gustaf Sotberg och Christina Göthe i Vadstena stad. De fick tillsammans barnen Brista Christina (född 1745), Maria Catharina, Petrus (1747-1748), Gustaf Johan (1750-1750), Eric Johan (född 1751), Christina Charlotta, Hedvig Sophia och Johannes (1760-1762).

Referenser

Noter 

Svenska teologer under 1700-talet
Födda 1711
Avlidna 1790
Män
Personer från Varvs socken, Östergötland
Svenska präster under 1700-talet
Richard Bergström (farmaceut)

Richard Bergström, född 14 mars 1966 i Göteborg, är en svensk apotekare.

Biografi 
Richard Bergström är utbildad vid Uppsala universitet, där han avlade farmaceutexamen 1988. Han arbetade på Läkemedelsverket 1988–1992. 

Bergström har arbetat nio år med läkemedelsregistrering i Schweiz på Roche och Novartis. 2002–2011 var han verkställande direktör för branschorganisationen Läkemedelsindustriföreningen (LIF) och därefter 2011–2016 vd för lobbyorganisationen European Federation of Pharmaceutical Industries and Associations (EFPIA) i Bryssel. Han började i januari 2017 arbeta som chef för affärsområdet Pharma på det schweiziska dokumentsäkerhetsföretaget SICPA. Bergström har varit rådgivare till Världshälsoorganisationen (WHO) och har medverkat som expert i flera statliga utredningar. Han har även varit vice ordförande för Karolinska Institutet.

Richard Bergström utnämndes den 14 juni 2020 av Sveriges regering till Sveriges vaccinsamordnare i samband med den pågående coronaviruspandemin och Sveriges försörjning med ett framtida covid-19-vaccin. Formellt är han särskild utredare som en del av en kommitté underställd Socialdepartementet.

Sveriges Farmaceutförbund utsåg honom till Årets farmaceut 2011.

Referenser

Noter

Källor 
Richard Bergström – Board member på European Health Forums webbplats

Män
Födda 1966
Levande personer
Personer från Göteborg
Svenska apotekare under 1900-talet
Alumner från Uppsala universitet
Personer verksamma vid Karolinska Institutet
7110 Johnpearse

7110 Johnpearse eller 1983 XH1 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 7 december 1983 av Perth-observatoriet. Den är uppkallad efter australiensaren John Marshall Pearse.

Asteroiden har en diameter på ungefär 14 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Dora.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Dora-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av Perth-observatoriet
Astronomiska upptäckter 1983
Alt Zauche-Wußwerk

är en kommun och ort i Landkreis Dahme-Spreewald i förbundslandet Brandenburg i Tyskland. Kommunen bildades den 26 oktober 2003 genom en sammanslagning av de tidigare kommunerna Alt Zauche och Wußwerk. och ingår i kommunförbundet Amt Lieberose/Oberspreewald.

Referenser 

Kommuner och städer i Landkreis Dahme-Spreewald
Byhleguhre-Byhlen

är en kommun och ort i Landkreis Dahme-Spreewald i förbundslandet Brandenburg i Tyskland. Kommunen bildades den 26 oktober 2003 genom en sammanslagning av de tidigare kommunerna Byhleguhre och Byhlen. och ingår i kommunförbundet Amt Lieberose/Oberspreewald.

Referenser 

Kommuner och städer i Landkreis Dahme-Spreewald
Eric Lilliehöök (bibliotekarie)

Eric Ericsson Lilliehöök, född 10 juni 1910 i Svea trängkårs församling i Örebro, död 9 september 1990 i Sigtuna, var en svensk bibliotekarie och hedersdoktor.

Han var son till kaptenen Eric Bertilson Lilliehöök och Elsa Leuhusen samt från 1956 gift med Ingrid Lukas. Lilliehöök var bibliotekarie vid Sigtunastiftelsen åren 1946–1977 och blev filosofie hedersdoktor vid Uppsala universitet 1975. Efter Lilliehööks pensionering övertog hans hustru chefskapet för biblioteket fram till 1992. Svenska Akademien förvaltar Stiftelsen Eric och Ingrid Lilliehööks fond som delar ut ett årligt stipendium till författare, översättare och bibliotekarier. Makarna Lilliehöök är begravda på Sigtuna kyrkogård.

Referenser 

Svenska bibliotekarier
Hedersdoktorer vid Uppsala universitet
Personer i Sverige under 1900-talet
Personer från Örebro
Gravsatta på Sigtuna kyrkogård
Födda 1910
Avlidna 1990
Män
Jacob Israel Köhler

Jacob Israel Köhler, född 11 januari 1733 i Eksjö, död 12 februari 1801 i Vadstena, var en svensk präst.

Biografi
Köhler föddes 11 januari 1733 i Eksjö. Han var son till kyrkoherden i Vånga församling. Köhler studerade i Linköping och började vårterminen 1750 vid Uppsala universitet. Han blev magister 20 juni 1758. 1762 blev Köhler docent i latin vid Uppsala universitet. 30 maj 1768 blev han gymnasieadjunkt i Linköping. 27 december 1773 blev han konrektor i staden. Köhler prästvigdes 25 maj 1775. Köhler blev 10 april 1776 kyrkoherde i Vånga församling. 26 augusti 1778 blev han prost. Han blev 6 juni 1779 teologie doktor. 22 mars 1790 blev han kyrkoherde i Vadstena församling och tillträdde 1791. Den 21 juni 1791 blev han kontraktsprost i Dals kontrakt. Köhler avled 12 februari 1801 i Vadstena av slag och begravdes av svågern J. F. Carlström den 20 februari samma år.

Köhler blev 1776 ledamot i Kungliga Vetenskaps- och Vitterhets-Samhället i Göteborg. 1779 blev han ledamot av Psalmbokskommittén.

Köhler kom även att bli utnämnd till amiralitetssuperintendent i Karlskrona 1784, domprost i Göteborg 1785, kyrkoherde i Norrköpings S:t Olai församling 1790. Men han tackade nej till dessa tjänster.

Han deltog i Utile Dulci 1769 i Stockholm.

Familj
Köhler gifte sig 8 oktober 1776 med Anna Magdalena Carlström (1748-1815). Hon var dotter till kyrkoherden i Lofta församling. De fick tillsammans barnen Anna Magdalen (1777-1847), Catharina (1778-1828), Beata Lovisa (1780-1827), Johan, Fredrica Ulrica och Jacobina Maria.

Bibliografi
1753 - De diverso Dramatis charactere. Uppsala.
1758 - De deditiis. Uppsala.
1762 - Memoria Episcopi Rhyzelii. Uppsala.
1763 - Animadversiones in rationem discendi Lingvam Latinam. P. I. Uppsala.
1769 - Foglarne (ur Vitterhetsnöjen).
1770 - Animadversiones in rationem discendi Lingvam Latinam. P. II. Uppsala.
1771 - Underdånigste Minne af Högstsalig Hans Majestät Konung ADOLF FREDRIC. Linköping.
1774 - De justo Litterarum Humaniorum pretio. Linköping.
Trösteqväde till Lector Hulthin (ur Samlaren VII, sida 94).

Manuskript
1764 - Tal öfver prins GUSTAFS födelsedag 1764.
1778 - Tal öfver kronoprinsen GUSTAF ADOLPHS födelse 1778 och flera Psalmer.

Källor

Noter

Svenska teologer under 1700-talet
Födda 1733
Avlidna 1801
Män
Personer från Eksjö
Svenska präster under 1700-talet
Percy Elfstrand

Percy Ivar Elfstrand, född 20 oktober 1891 i Gävle, död 5 december 1981 i Skalmebäck, Lerdala församling, var en svensk biblioteksman.

Percy Elfstrand var son till Daniel Elfstrand. Efter studentexamen vid Lundsbergs skola inskrevs han 1910 vid Uppsala universitet där han 1914 blev filosofie kandidat och 1918 filosofie licentiat. Elfstrand blev 1919 amanuens vid Kungliga biblioteket och 1929 andre bibliotekarie. Från 1930 var han utgivare av den svenska historiska årsbibliografin och utgav även Gefle stads äldre historia (1937) samt ett flertal uppsatser rörande Gävles historia i Meddelanden av Gestriklands kulturhistoriska förening och andra publikationer. Dessutom författade han avsnittet 1560–1618 i del 4 av Världshistorien (1940), utgiven av Helge Almquist, rörande öst- och Nordeuropa men medarbetade även i del 8 (1935). Elfstrand var även illustrationsredaktör för de flesta delarna av Världshistorien.

Källor

Noter 

Svenska historiker under 1900-talet
Svenska bibliotekarier
Personer från Gävle
Födda 1891
Avlidna 1981
Män
Bibliografer
Elitettan 2020

Elitettan 2020 var Sveriges näst högsta division i fotboll för damer och var den åttonde säsongen av Elitettan och innebar att AIK och Hammarby IF kvalificerade sig för Damallsvenskan 2021.

Tabeller

Poängtabell

Resultattabell

Statistik

Skytteligan

Källor
 Svenskfotboll.se

Noter

Externa länkar

Fotboll i Sverige 2020
Fotbollssäsongen 2020
2020
Svea trängkårs församling

Svea trängkårs församling var en militärförsamling vid Svea trängkår från 1905 till 30 april 1927 som från 1907 var stationerad i Örebro län. Församlingen bildades i Stockholm 1888 för Trängbataljonen, som 1891 ombildades till Svea trängbataljon som 1902 ombildades till Första Svea trängkår, som 1905 blev Svea trängkår.

I och med försvarsbeslutet 1925 avvecklades de flesta militärförsamlingar och församlingen lades ned den 30 april 1927.

Källor

Historiska församlingar i Stockholms kommun
Historiska församlingar i Strängnäs stift
Cri-cri

Cri-cri (senare känd som Le Cri-Cri) var en fransk serietidning för barn startad 1911. Den gavs fram till nedläggningen 1937 ut av Société Parisienne d'Édition (SPE), lett av de tyskättade tidningsutgivarna och brödrakvartetten Offenstadt.

Historia
Första numret av tidningen lanserades 28 februari 1911, i ett format hälften så stort som tabloid-format. Mellan augusti och 10 december 1914 skedde ett stopp i utgivningen (under inledningen av första världskriget. Därefter inleddes återigen utgivningen, vilken fortsatte i stort sett oförändrat fram till september 1918 och nummer 378.

Från och med 3 oktober 1918 gjordes tidningen om, efter att man slagits samman med systertidningen La Croix d'honneur. Knappt tre år senare, i mars 1921, publicerades de första avsnitten i den tecknade serien Aventures acrobatiques de Charlot, signerad Raoul Thomen. Detta var inte den första, och långtifrån den sista, serieversionen med Charlie Chaplins gestalt i huvudrollen. En annan fransk Charlie Chaplin-serie tecknades för övrigt under 1950-talet av en ung Jean-Claude Forest, utgivet i egna seriehäften – av SPE.

Tidningen kostade under 1920-talet 25 centimes per nummer. Varje år mellan 1912 och 1936 samlades årets 52 utgåvor i ett samlingsalbum, ofta med undertiteln pour la jeunesse et la famille ('för ungdomen och familjen'). Totalt gavs 976 nummer ut av denna andra version av tidningen.

På försommaren 1937 slogs tidningen samman med Boum, utgiven i stort format och på åtta sidor per nummer. Den sammanslagna tidningen lades dock ner efter endast 22 veckor. Därefter fortsattes serierna i tidningen från och med 14 november samma år via systertidningen L'As ('Ässet'), som hade dubbelt så många sidor. L'As lades slutligen ner 1940, i samband med förlagets nedläggning under den tyska ockupationen; bröderna Offenstadt var judar, och deras egendomar fråntogs dem av de nya styrande i landet. 

Vid sidan av Cri-cri gav man från 1911 och fram till 1938 ut Almanach du Cri-cri. Detta var enligt den franska traditionen av julalbum, utgivna inför årsskiftet varje år.

Äventyrsserierna i tidningen tecknades bland annat av Marcel Arnac, Louis Forton, Félix Pol Jobbé-Duval, Moriss, Samivel och Benjamin Rabier.

1949–1950 gavs den orelaterade serietidningen Cricri journal ut. Förlaget var Artsgraf, och tidningen innehöll bland annat serier av Calvo.

Referenser

Noter 

Franska serietidningar
Franskspråkiga serietidningar
Tidningar startade 1911
Tidningar nedlagda 1937
Projekt Kvinnliga huvudpersoner
Alice Pihl Salvesen

Alice Dagny Pihl Salvesen, född 20 april 1869 i Kristiania, död 8 juli 1959 i Oslo, var en norsk målare. 

Hon var dotter till Carl Abraham Pihl och Catherine Ridley samt från 1911 gift med Johan Emil Salvesen. I samband med äktenskapet flyttade hon utomlands och hennes medverkan i det norska konstnärslivet minskade. Hon var på sin mors sida kusin med polarforskaren Carsten Borchgrevink. Hon studerade konst i olika omgångar för Eilif Peterssen, Erik Werenskiold och Harriet Backer följt av en längre studieresa till Paris 1897-1898. Under sommaren 1894 vistades hon i Storvik där konstnärerna Kris Laache, Ragnhild Hvalstad och Johanna Bugge bildade konstnärskollektivet Vågåsommeren. Under de dagliga kontakterna i Storvik med Oluf Wold-Torne, Thorvald Erichsen, Halfdan Egedius och Kristen Holbø fick hon många impulser och tips för sitt konstnärskap. Hon medverkade i Statens Kunstutstilling första gången 1898 och kom sporadiskt medverka där några gånger, sista gången 1930. Hon var representerad i utställningen Norska konstnärers arbeten som visades i Stockholm 1904 och i Nasjonalgalleriets Retrospektive utstilling over norsk kunst 1940. Hennes konst består av figurer, interiörer och landskapsskildringar men hon räknades till en av Norges främsta porträttmålare under sin aktiva tid.

Källor
Illustrert Norsk Kunstnerleksikon, Oslo, 1956, sidan 223,  

Norska målare under 1900-talet
Konstnärer från Oslo
Födda 1869
Avlidna 1959
Kvinnor
Spreewaldheide

är en kommun i Landkreis Dahme-Spreewald i förbundslandet Brandenburg i Tyskland. Kommunen bildades den 26 oktober 2003 genom en sammanslagning av de tidigare kommunerna Butzen, Laasow och Sacrow-Waldow och kommunen ingår i kommunförbundet Amt Lieberose/Oberspreewald.

Referenser 

Kommuner och städer i Landkreis Dahme-Spreewald
Johanna Bugge Berge

Johanna Bugge Berge, född 1 oktober 1874 i Kristiania, död 28 november 1961 i Skien, var en norsk målare. 

Hon var dotter till professor Elseus Sophus Bugge och Karen Sophie Schreiner samt gift 1908-1969 med kulturhistoriken Rikard Berge. Hon studerade konst vid Den kgl. Tegneskole 1891 där hon slutade efter ett år för att istället studera privat för Harriet Backer och en sommar för Gerhard Munthe och några månader för Erik Werenskiold. Hon vistades en period i Rom vinterhalvåret 1896–1897 där hon bedrev självstudier under 1902 vistade hon i Köpenhamn där hon studerade för Jens Ferdinand Willumsen. Under sommaren 1894 vistades hon i Storvik där konstnärerna Kris Laache, Ragnhild Hvalstad och Alice Pihl Salvesen bildade konstnärskollektivet Vågåsommeren. Hon medverkade i Statens Kunstutstilling första gången 1898 och kom medverka där åtta gånger, sista gången 1910. Hon var representerad i  Världsutställningen i Paris 1900 där hon fick en Mention Honorable för sin målning Gårdsinteriør. En minnesutställning med hennes konst visades av Seljord Kunstforening 1977. Till hennes offentliga arbeten hör några  porträtt av präster för Skien kirke, dekorationsmålningar i Lunde kirke och dekorationsmålningar för tingssalen i Telemark Fylkeshus. Hennes konst består av figurer, interiörer, landskapsskildringar och porträtt dessutom avbildade hon kulturhistoriska föremål till sin mans arbeten. Hon är representerad vid bland annat Nordenfjeldske Kunstindustrimuseum i Trondheim och Skien kommunes kunstsamling. Som illustratör och författare utgav hon i Kristiania 1918 boken
Saumkunst i norske bygdir med 16 planscher och 45 mönster.

Källor
Norsk Kunstnerleksikon nätupplagan läst 16 juni 2020
Norskspråkiga wikipedia läst 16 juni 2020

Noter

Norska målare under 1900-talet
Konstnärer från Oslo
Födda 1874
Avlidna 1961
Kvinnor
1985 QA1

1985 QA1 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 17 augusti 1985 av den amerikanska astronomen Eleanor F. Helin vid Palomarobservatoriet.

Asteroiden har en diameter på ungefär 6 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Ej namngivna småplaneter
Astronomiska upptäckter av EF Helin
Astronomiska upptäckter 1985
O schöner Mai!

O schöner Mai!, op. 375, är en vals av Johann Strauss den yngre. Den spelades första gången den 21 januari 1877 i Stora konsertsalen i Musikverein i Wien.

Historia
Den 3 januari 1877 hade Johann Strauss femte operett premiär: Prinz Methusalem. Medan texten fick en del kritik hyllades Strauss musik och ansågs överträffa allt vad han dittills hade presterat för scenen. Sin vana trogen arrangerade han en rad orkesterstycken på motiv ur den nya operetten. Ett av dessa var valsen O schöner Mai!, vars huvudtema var hämtat från duetten mellan Pulcinella och Methusalem i akt III, medan de återstående melodierna härstammar från akterna I och II, inklusive kör och ensemblenumret "O schoener Mai!" som också gav valsen dess titel.

Valsen framfördes första gången den 21 januari 1877 under ledning av Eduard Strauss vid en söndagskonsert i Stora konsertsalen i Musikverein.

Om valsen
Speltiden är ca 9 minuter och 21 sekunder plus minus några sekunder beroende på dirigentens musikaliska tolkning.

Valsen var ett av fem verk där Strauss återanvände musik från operetten Prinz Methusalem:

 O schöner Mai!, Vals, Opus 375
 Methusalem-Quadrille, Kadrilj, Opus 376
 I-Tipferl-Polka, Polka-francaise, Opus 377
 Banditen-Galopp, Polka-Schnell, Opus 378
 Kriegers Liebchen, Polkamazurka, Opus 379

Weblänkar 
 O schöner Mai! i Naxos-utgåvan.

Referenser

Noter

Valser av Johann Strauss den yngre
Åkerbo kontrakt

Åkerbo kontrakt var ett kontrakt i Linköpings stift inom Svenska kyrkan. Kontraktet uppgick 1702 i Hanekinds och Åkerbo kontrakt (Domprosteriets kontrakt).

Administrativ historik
Åkerbo kontrakt omfattade
Lillkyrka församling, hörde från 1664 till Åkerbo kontrakt.
Rystads församling
Törnevalla församling
Östra Hargs församling
Östra Skrukeby församling

Kontraktsprostar

Källor
om Linköpings domprosteri i Riksarkivet

Indelningsändringar på grund av beslut inkomna under andra halvåret 2007, SCB 2007-12-18

Noter

Historiska kontrakt i Linköpings stift
7113 Ostapbender

7113 Ostapbender eller 1986 SD2 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 29 september 1986 av den rysk-sovjetiska astronomen Ljudmila Karatjkina vid Krims astrofysiska observatorium på Krim. Den är uppkallad efter karaktären Ostap Bender av den sovjetiska författarduon Ilf och Petrov.

Asteroiden har en diameter på ungefär 18 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter fiktiva figurer
Astronomiska upptäckter av LG Karatjkina
Astronomiska upptäckter 1986
Bersteland

är en kommun och ort i Landkreis Dahme-Spreewald i förbundslandet Brandenburg i Tyskland. Kommunen bildades den 1 februari 2002 genom en sammanslagning av de tidigare kommunerna Freiwalde, Niewitz och Reichwalde. Kommunen ingår i kommunalförbundet Amt Unterspreewald.

Referenser 

Kommuner och städer i Landkreis Dahme-Spreewald