kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Tytyri gruva

Tytyri gruva (finska: Tytyrin kaivos) är en kalkspatsgruva i Lojo i Finland. Gruvan som ligger i stadsdelen Prästgården nära Lojo centrum ägs av Nordkalk Oyj Abp. Bredvid gruvan finns ett kalkverk som byggdes mellan år 1948 och 1951. Nordkalk köpte Lohja Oy's minerals verksamhet 1992.

Tytyri gruvas verksamhet började först i öppna gruvor i Törma och Solhem år 1897. Man började att arbeta under jorden år 1947. Då färdigställdes en stenbrytningsstation 80 meter under jorden. År 1956 avslutades verksamheten i öppna gruvor och man började att jobba helt och hållet under jorden. Tytyri gruva är Finlands tredje största kalkstensgruva. 

Tytyri-gruvan förser Lojo med grundvatten och kalkugnen producerar spillvärme till kommunens fjärrvärmenät.

Tytyri upplevelsegruva 
Det finns ett museum om gruvverksamheten i Tytyri gruva cirka 80 meter under Lojo stad. Man når museet med Kone-bolagets hissar.

Källor 

Gruvor i Finland
Byggnader och anläggningar i Lojo
Lotta från Uppfinnarbyn

Lotta från Uppfinnarbyn (estniska: Leiutajateküla Lotte) är en estnisk-lettisk animerad film från 2006 i regi av Janno Põldma och Heiki Ernits efter ett manus av Heiki Ernits, Andrus Kivirähk och Janno Põldma.

Handling 
Någonstans i Europa, vid det stora havet, finns en by med uppfinnare, där det är en ära att tillverka alla typer av användbara hushållsprylar. Varje år anordnar byborna en tävling för nya uppfinnare. En av de mest kända uppfinnarna är Oskar, pappa till den energiska hundtjejen Lotte. Hennes främsta rival är kaninen Adalbert, vars man också deltar i tävlingen med hela sitt hjärta. På tröskeln till nästa tävling hittar Lotte och hennes vän kattungen Bruno en bok indränkt i havet, från vilken biet Susumu, en trädgårdsmästare från avlägsna Japan, klättrar ut. Susumu lär byborna några judokastningar innan tävlingen, som de senare ivrigt kommer att använda för att underlätta sin vardag.

Rollista 

 Evelin Võigemast — Lotte
 Andero Ermel — Bruno
 Lembit Ulfsak — Oskar
 Peeter Oja — Adalbert
 Elina Reinold — Susumu
 Argo Aadli — Albert
 Mait Malmsten — Jaak
 Garmen Tabor — Anna
 Aarne Üksküla — Mutt James
 Peeter Tammearu — Mutt John
 Piret Kalda — Paula
 Argo Aadli — Theodor
 Tõnu Oja — Giovanni
 Harriet Toompere — Sophie
 Margus Tabor — Klaus
 Anu Lamp — Julia
 Anne Reemann — Helmi
 Marko Matvere — Mati
 Tiit Sukk —Väino
 Ain Lutsepp — Eduard
 Roman Baskin — judodomare
 Tiit Sukk — radiopratare
 Tõnu Kark — jurymedlem Bruno

Svenska röster 

 Frida Nilsson — Lotta
 Robin Bivefors — Bruno
 Pierre Lindstedt — Jack
 Malin Berg
 Daniel Bergfalk
 Åsa Bergfalk
 Emmi Björkman
 Niclas Ekholm
 Andreas Eriksson
 Christian Fex
 Monica Forsberg
 Niclas Fransson
 Christian Jernbro
 Peter Kjellström
 Linus Lindman
 Maria Ljungberg
 Claes Ljungmark
 Cecilia Lundh
 Åke Norén
 Johan Svensson
 Kia Skog
 Gunnar Uddén
 Johan Wilhelmsson

 Svensk version producerades av KM Studio AB

Referenser

Externa länkar 

 
 Lotta från Uppfinnarbyn på Eesti filmi andmebaas

Animerade filmer 2006
Estländska animerade filmer
Lettiska animerade filmer
Estniskspråkiga filmer
Vols gård

Vols gård (finska: Vohloisten kartano) är en herrgård i Lojo i Finland. Gården, som ligger i landskapet Nyland, skapades cirka 1630, när tre hemman i Vols by slogs samman. Den nuvarande huvudbyggnaden härstammar från 1700-talet.

Nuförtiden erbjuder Vols gård upplevelse- och turismtjänster.

Ägarna 
Listan över Vols gårds ägare:

Största delen av gårdens mark såldes till Lojo landskommun, Lojo stad och bolaget Rakennuskunta Haka. Lojo landskommun ägde marken mellan år 1982 och 1996. Från och med 1997 har ägaren till marken varit Lojo stad. Gårdscentrumet med dess byggnader är fortsatt i Yrjö Sillmans och hans arvingars ägo.

Huvudbyggnaden 
Vols gårds huvudbyggnad med dess mansardtak härstammar antagligen från slutet av 1700-talet och gården har fortfarande nyklassiska detaljer. Senare har sedan byggnaden utökas med flyglar och fått ett sadeltak. Flyglarna byggdes under empirperioden, åren 1810-1850. I övrigt finns det 13 rum i byggnaden varav endast tre på övre våningen. Gårdens äldsta del är en gråstenskällare.

På huvudbyggnadens båda sidor finns det två flygelbyggnader som troligen färdigställdes samtidigt som huvudbyggnaden. Det finns sex rum i de bägge byggnaderna.

Källor 

Byggnader och anläggningar i Lojo
Byggnader invigda under 1700-talet
Herrgårdar i Nyland
Rhodes Scholarship

Rhodes Scholarship är ett stipendium, instiftat 1902 genom Cecil Rhodes testamente, som möjliggör betalda studier på avancerad nivå och/eller forskarnivå vid Oxfords universitet i Storbritannien, testatorns alma mater. Det är det äldsta stipendiet av sitt slag och anses vara ett av världens mest prestigefyllda.

Bakgrund
Stipendierna administreras av Rhodes Trust med säte på Rhodes House i Oxford.

Cecil Rhodes avsikt var att skapa morgondagens ledare och ökad samhörighet mellan det brittiska imperiet, Tyskland och USA. Ursprungligen erbjöds stipendiet enbart till vita manliga sökande, men har efter åren utvidgats till kvinnor och personer med annan hudfärg. Rhodes Trust har under det senaste halvseklet problematiserat testatorns, med dagens värderingar, djupt problematiska ställningstaganden gällande kolonialism och vit överhöghet.

Stipendiet är öppet för sökanden från hela världen (exklusive Storbritannien), men särskilda kvoter () finns för olika länder/territorier som favoriserar sökande från de länder testatorn ursprungligen ämnade det för. Strax över 100 Rhodesstipendier delas ut varje år och de täcker 2-3 års heltidsstudier vilket innebär att drygt 300 Rhodesstipendiater studerar vid något av Oxfords kollegier samtidigt.

Fördelning

Kända Rhodesstipendiater
Årtal inom parentes avser året stipendiaten utsågs

 Tony Abbott (1981)
 Cory Booker (1992)
 Bill Bradley (1965)
 Pete Buttigieg (2005)
 Ashton Carter (1976)
 Wesley Clark (1966)
 Bill Clinton (1968)
 Ronan Farrow (2012)
 Howard Florey (1921)
 Chrystia Freeland (1991)
 Brian Greene (1984)
 Eric Greitens (1996)
 Bob Hawke (1953)
 Edwin Hubble (1910)
 Walter Isaacson (1974)
 Bobby Jindal (1992)
 Nicholas Katzenbach (1947)
 Kris Kristofferson (1958)
 Richard Lugar (1954)
 Rachel Maddow (1995)
 Terrence Malick (1966)
 Dom Mintoff (1937)
 Wilder Penfield (1914)
 Robert Reich (1968)
 Susan Rice (1986)
 Dean Rusk (1931)
 Pardis Sabeti (1997)
 Michael Spence (1966)
 George Stephanopoulos (1984)
 Malcolm Turnbull (1978)
 Heather Wilson (1982)
 Naomi Wolf (1985)

Se även
 Fulbrightprogrammet

Referenser

Noter

Externa länkar
' www.rhodeshouse.ox.ac.uk

Stipendier
 
Oxfords universitet
Bildanden 1902
Bel Air (olika betydelser)

Bel Air kan syfta på:

 Bel Air – stadsdel i Los Angeles
 Bel Air, Maryland – huvudort i delstaten Maryland, USA
 Bel Air, Seychellerna – ett distrikt i Seychellerna
 Bel Air (musikgrupp) – en svensk musikgrupp
 Bel Air Rivière Sèche – en ort i Mauritius
 Bel Aire, Kansas – en stad i Sedgwick County, i delstaten Kansas, USA
 Belair – en plats i Australien
 Belair National Park – en park i Australien
 Chevrolet Bel Air – en bilmodell
 Sanité Belair – haitisk frihetskämpe
Ellinor (olika betydelser)

Ellinor kan syfta på:

 Ellinor – namnet Ellinor eller Elinor, svensk form av franska Eleonor
 Ellinor undrar så – amerikansk-kanadensiskt animerat barnprogram

Personer med namnet 
 Ellinor Eriksson – psykolog och tidigare socialdemokratisk politiker
 Ellinor Flor – norsk konsthantverkare och modeskapare
 Ellinor Franzén – sångare
 Ellinor Fritz – riksspelman
 Ellinor Grimmark – sjuksköterska och barnmorska
 Ellinor Jörgensen – svensk handbollsspelare och socionom
 Ellinor Persson – programledare
 Ellinor Rosenquist – friidrottare
 Ellinor Stuhrmann – före detta friidrottare
 Ellinor Taube – målare och tecknare
 Ellinor Wennebring – travhästskötare
 Ellinor Widh –  före detta badmintonspelare och friidrottare
Alexander Lewerentz

Alexander Lewerentz, död 1724, var en svensk violinist, rådman och domkyrkoorganist i Lund.

Biografi
Alexander Lewerentz arbetade som hovviolinist. Han var mellan 1687–1708 domkyrkoorganist i Lunds stadsförsamling. Lewerentz arbetade även som rådman i Lunds stad. Han avled 1724.

Familj
Lewerentz var gift med Walborg Rahm (död 1713). De fick tillsammans barnen sjökaptenen Alexander Lewerentz (1674–1720), sjökaptenen Thago Lewerentz (1677–1731), Otto Lewerentz (1679–1697), Cecilia Katarina Lewerentz som var gift med överstelöjtnanten Daniel Pontin och kvartermästaren Otto Vilhelm Taube, Metta Helena Lewerentz som var gift med kassören Lars Tollsten i Lund och underlöjtnanten Zackarias Lewerents (död 1714).

Referenser

Noter 

Svenska domkyrkoorganister
Svenska organister under 1600-talet
Svenska organister under 1700-talet
Svenska violinister
Födda okänt år
Avlidna 1724
Män
Musiker från Lund
Johan Fredrik Baerenroth

Johan Fredrik Baerenroth, född 29 april 1777, död 24 juli 1835 i Gustavi domkyrkoförsamling, Göteborgs stad, var en svensk domkyrkoorganist i Göteborg.

Biografi
Johan Fredrik Baerenroth föddes 1777. Han var 1812–1835 domkyrkoorganist i Gustavi domkyrkoförsamling. Baerenroth avled 1835 i Gustavi domkyrkoförsamling.

Referenser

Noter 

Svenska domkyrkoorganister
Svenska organister under 1800-talet
Födda 1777
Avlidna 1835
Män
Musiker från Göteborg
Johan Bergsten

Johan Bergsten, född 27 december 1799 i Norra Vrams församling, Malmöhus län, död 16 februari 1852 i Gustavi domkyrkoförsamling, Göteborgs stad, var en svensk domkyrkoorganist i Göteborg.

Biografi
Johan Bergsten föddes 1799 i Norra Vrams församling. Han var 1838–1852 domkyrkoorganist i Gustavi domkyrkoförsamling. Bergsten arbetade även som hovsekreterare och avled 1852 i Gustavi domkyrkoförsamling.

Referenser

Noter 

Svenska domkyrkoorganister
Svenska organister under 1800-talet
Svenska musiker under 1800-talet
Födda 1799
Avlidna 1852
Män
Personer från Norra Vrams socken
Maneten

Maneten kan syfta på:

 Maneten, årsskrift utgiven av Konstnärskretsen i Göteborg i tre nummer åren 1905-1907.
 Maneten, litterär kalender utgiven under 1940-talet av Göteborgs författarsällskap.
 Galleri Maneten eller Galerie Maneten, konstgalleri i Göteborg, drivet av Sällskapet Maneten och som låg på olika adresser från 1958 fram till år 2000.

Se även 
 Maneter

Noter
Tiedemannia

Tiedemannia är ett litet släkte blomväxter i familjen flockblommiga växter. Dess två arter fördes tidigare till släktet Oxypolis. Båda arterna är hemmahörande i Nordamerika.

Arter 
 Tiedemannia canbyi
 Tiedemannia filiformis

Källor

Externa länkar 

Flockblommiga växter
Nordamerikas flora
Jarl Torbacke

Jarl Åke Torbacke, född den 18 augusti 1930 i Stockholm, död den 17 mars 2019 i Täby distrikt, Stockholms län, var en svensk historiker.

Torbacke avlade studentexamen 1951, filosofie kandidatexamen 1957, filosofisk ämbetsexamen 1959 och filosofie licentiatexamen vid Stockholms universitet 1962. Han promoverades till filosofie doktor och blev docent 1966. Torbacke var anställd av Dagens Nyheter för presshistoriska uppgifter 1966–1971. Han blev extra ordinarie forskarassistent 1971, extra ordinarie docent 1972, universitetslektor 1979, professor i historia 1981, dekanus 1990 och emeritus 1996. Torbacke var redaktör för Historisk tidskrift 1972–1979 och svensk redaktör för Bonniers världshistoria 1978–1987 samt medarbetare på kultursidan i Expressen 1973–1977 och i Göteborgsposten 1978–1994. Han publicerade uppsatser och artiklar i fack- och dagspress. Torbacke  var styrelseledamot i Pressarkivets vänner 1969–1983, ledamot av organisationskommittén för mikrofilm av svensk dagspress 1973–1976, av organisationskommittén och nämnden för Arkivet för ljud och bild 1978–1984, av svenska Unescorådet 1977–1982, av Kungliga Bibliotekets styrelse 1982–1988, ordförande i svenska militärhistoriska kommissionen 1987–1990, ledamot av Delegationen för militärhistorisk forskning från 1989, av Centrum för idrottsforsknings styrelse 1988–1999, av Riksbankens jubileumsfonds styrelse 1989–1995, ordförande för Svenska historiska föreningen 1995–1999 samt ledamot av Samfundet för utgivande av handskrifter rörande Skandinaviens historia. Han vilar i minneslund på Danderyds kyrkogård.

Bibliografi (i urval) 
 Journalistik på osäkra villkor. Den liberala Afton-Tidningen och dess föregångare (doktorsavhandling, 1966)
 Dagens Nyheter och demokratins kris (I–II, 1972)
 Världens historia 1870–1914 (tillsammans med andra, 1974)
 Sverige. Problem i internationell historia (tillsammans med andra, 1976)
 Det betvingade ordet (1976)
 Försvaret främst (1983)
 Den stora katastrofen (1986)
 Carl Grimberg – ett underbart öde? (1993)

Källor 

 
 
 Torbacke, Jarl-Åke på SvenskaGravar.se

Mediehistoriker
Svenska professorer i historia
Personer verksamma vid Stockholms universitet
Ledamöter av Kungliga Samfundet för utgivande av handskrifter rörande Skandinaviens historia
Svenska historiker under 1900-talet
Forskare från Stockholm
Gravsatta på Danderyds kyrkogård
Födda 1930
Avlidna 2019
Män
Henric Bäck

Henric Bäck, född 28 februari 1746 i Österlövsta församling, Uppsala län, död 19 januari 1812 i Gustavi domkyrkoförsamling, Göteborgs stad, var en svensk domkyrkoorganist i Göteborg.

Biografi
Henric Bäck föddes 1746 i Österlövsta församling. Han var son till organisten Lorentz Bäck och Helena Stare på Lövstabruk. Bäck var elev hos organisten Henrik Philip Johnsen i Stockholm. Han var 1770–1812 domkyrkoorganist i Gustavi domkyrkoförsamling. Bäck avled 1812 av bröstsjuka i Gustavi domkyrkoförsamling och begravdes 26 januari samma år.

Jeanette Bauck studerade piano för Bäck.

Referenser
Familj II:11 Generation 2 Sonsonen Henrik Bäck

Noter 

Svenska domkyrkoorganister
Svenska organister under 1700-talet
Svenska organister under 1800-talet
Svenska musiker under 1700-talet
Svenska musiker under 1800-talet
Födda 1746
Avlidna 1812
Män
Personer från Österlövsta socken
Lane Lambert

Douglas Lane Lambert, född 18 november 1964, är en kanadensisk ishockeytränare och före detta professionell ishockeyforward som är tränare för New York Islanders i National Hockey League (NHL).

Spelare
Han som ishockeyspelare tillbringade sex säsonger i NHL, där han spelade för Detroit Red Wings, New York Rangers och Quebec Nordiques. Lambert producerade 124 poäng (58 mål och 66 assists) samt drog på sig 521 utvisningsminuter på 283 grundspelsmatcher. Han spelade också för Düsseldorfer EG i Eishockey-Bundesliga; HC Ajoie i Nationalliga A (NLA); Adirondack Red Wings, New Haven Nighthawks och Halifax Citadels i American Hockey League (AHL); Cleveland Lumberjacks och Houston Aeros i International Hockey League (IHL); HC Ajoie, HC La Chaux-de-Fonds och SCL Tigers i Nationalliga B (NLB) samt Saskatoon Blades i Western Hockey League (WHL).

Lambert draftades av Detroit Red Wings i andra rundan i 1983 års NHL-draft som 25:e spelaren totalt.

Statistik

Tränare
Året efter att han pensionerade sig som ishockeyspelare, blev han assisterande tränare för Moose Jaw Warriors i WHL. Under säsongen 2003–2004 blev han anställd som tränare för ligakonkurrenten Prince George Cougars. År 2005 utsågs han till assisterande tränare för Bridgeport Sound Tigers i AHL, Lambert var där bara ett år innan han fick liknande arbetsysslor hos Milwaukee Admirals i samma liga. Året efter utsågs han till tränare för Admirals. År 2011 meddelade Admirals moderorganisation Nashville Predators i NHL att de hade flyttat upp Lambert till Predators tränarstab som leddes av deras tränare Barry Trotz. Lambert följde med Trotz när denne blev tränare 2014 för Washington Capitals och 2018 för New York Islanders. Sista året i Capitals ledde de två laget till en Stanley Cup-vinst. Samarbetet mellan Lambert och Trotz höll sig intakt i elva år, det upphörde den 9 maj 2022 när Islanders sparkade Trotz och Lambert utsågs den 16 maj som efterträdaren.

Statistik

Referenser

Externa länkar
Lane Lambert NHL Statistics – Hockey-Reference.com
Lane Lambert hockey statistics and profile at hockeydb.com

Män
Födda 1964
Levande personer
Personer från Melfort
Idrottare från Saskatchewan
Kanadensiska ishockeyspelare
Kanadensiska idrottare under 1900-talet
Spelare i Swift Current Broncos (1974–1983)
Spelare i Saskatoon Blades
Spelare valda i NHL Entry Draft 1983
Spelare valda av Detroit Red Wings i NHL Entry Draft
Spelare i Detroit Red Wings
Spelare i Adirondack Red Wings
Spelare i New Haven Nighthawks
Spelare i Quebec Nordiques (1979–1995)
Spelare i Halifax Citadels
Spelare i Düsseldorfer EG
Spelare i HC Ajoie
Spelare i HC La Chaux-de-Fonds
Spelare i SCL Tigers
Spelare i Cleveland Lumberjacks
Spelare i Houston Aeros (1994–2013)
Kanadensiska idrottare under 2000-talet
Moose Jaw Warriors
Kanadensiska ishockeytränare
Tränare i Prince George Cougars
Bridgeport Islanders
Milwaukee Admirals
Tränare i Milwaukee Admirals
Personer verksamma inom Nashville Predators
Personer verksamma inom Washington Capitals
Stanley Cup-mästare 2018
Personer verksamma inom New York Islanders
Tränare i New York Islanders
Ny konst

Ny Konst var ett galleri som bildades i Göteborg september 1918 som ett aktiebolag grundat av Birger Simonsson, Sigfrid Ullman, Charlotte Mannheimer, Jan Olof Eriksson, Ivar Lignell och Conrad Pineus. Gallerilokalen låg i hörnet Drottninggatan och Fredsgatan, och verksamheten drevs främst av Charlotte Mannheimer och Alma Pettersson. Fokus var den nya konsten och under åren, fram till galleriet stängde 1925 ställde bland andra Sigrid Hjertén, Ewald Dahlskog, Siri Rathsman, Gösta Sandels och Signe Hvistendahl ut.

Noter 

Konstgallerier i Göteborg
Kultur i Göteborg
Raba, Polen

Raba är en flod i södra Polen och ett biflöde till Wisła. Dess källor är i Beskiderna mellan orterna Rabka-Zdrój och Nowy Targ.

Vattendrag i Polen
Espinho

Espinho () är en stad och kommun i norra Portugal.                                      Den ligger på ett slättområde vid atlantkusten, 17 km söder om staden Porto.

Staden har  invånare (2011). Den är huvudorten i kommunen Espinho, vilken ingår i distriktet Aveiro, och är också en del av Portos storstadsregion (Área Metropolitana do Porto). Espinho är känd som badort och för sitt kasino.

Kommunen har  invånare (2020) och en yta på  km². Den består av 4 kommundelar (freguesias).

Ortnamnet
Ortnamnet Espinho härstammar från latinets spinum (”tagg”).

Ekonomi 

Espinhos ekonomi bygger framför allt på turismen (hotellen, badstranden, kasinot, golfbanan).                                                                                    Även industrin har en relevant roll (fiskkonserver, textilier, möbler).

Kommunikationer 

Motorvägen A29 från Porto till Aveiro går igenom Espinho.

Sevärdheter
 Igreja Matriz de Espinho – Kyrka.
 Praia da Baía – Badstrand.
 Casino Espinho - Kasinot
 Castro de Ovil - Fornborg från 100-talet f.Kr.

Bilder

Referenser

Se även
Portos storstadsregion

Externa länkar

Kommunen Espinho 

Orter i Portugal
Portugals kommuner
Peter Bergh

Peter Bergh, född 2 september 1823 i Malmö, död där 14 januari 1903, var en svensk grosshandlare och företagsledare. Han blev i äktenskap med Christine Kock, dotter till grosshandlaren C.J. Kock, far till industrimannen C.J Bergh och ingenjören Christian Bergh.

Bergh, som var son till handlanden Christian Bergh (1793–1866) och hans maka, född Kockum, gick i skola i Malmö, genomgick handelsinstitut i Köpenhamn och var en tid kontorist i den ansedda köpenhamnsfirman Friedr. C. Petersen. Han anställdes därefter i den välkända delikatess-, speceri- och vinhandelsfirman Barkman & Bergh i Malmö, i vilken han sedermera blev delägare. Efter faderns död fortsatte Bergh jämte sin yngre bror Alfred Eduard Bergh (1827–1896) under många år affären. Sedan brodern avlidit och affären överlåtits till firman Joh. Månsson & C:o, bedrev Bergh under en tid varuhandel i parti, till dess att han blev disponent för Manufaktur AB i Malmö. Han innehade denna befattning till 1898, då han efterträddes av sonen C.J. Bergh. Peter Bergh var under flera år även ledamot av styrelsen för Malmö Sockerfabriks AB och kvarstod vid sin död som styrelseledamot i Malmö Nya Ångbåtsbolag. Han gravsattes på Gamla begravningsplatsen i Malmö.

Referenser 

Svenska grosshandlare under 1800-talet
Svenska företagsledare
Personer i Malmös historia
Födda 1823
Avlidna 1903
Män
Näringslivspersoner från Malmö
Hindrik Sylvius

Hindrik Sylvius, var en svensk domkyrkoorganist i Göteborg.

Biografi
Hindrik Sylvius var 1677–1709 domkyrkoorganist i Gustavi domkyrkoförsamling. Han var även privilegierad stadsmusiker. Under sin tid som organist hamnade Sylvius i konflikt med perukmakaren Erasmus Stolpenberg.

Referenser

Noter 

Svenska domkyrkoorganister
Svenska organister under 1600-talet
Svenska organister under 1700-talet
Svenska musiker under 1600-talet
Svenska musiker under 1700-talet
Födda okänt år
Avlidna okänt år
Män
Musiker från Göteborg
Frederik Kiærskiold

Frederik Kiær de Kiærskiold, född cirka 1675 i Guldbæk i Øster Hornums socken i Ålborgs stift, begravd 12 december 1738 i Børglum, var en dansk godsägare.

Han var son till fästebonden Christen Andersen Kiær (död tidigast 1709) och Maren Sørensdatter Buus (1640–1709). Kiær var förmodligen först skrivare på ett godskontor och blev 1698 ridefoged (godsägarens fogde) på säteriet Bonderup i Holbæk amt, 1703 och 1707 var han fullmäktig hos amtsförvaltaren i Ålborg och därefter i några år arrendator på Krastrup vid Løgstør. 

Liksom andra länsmän byggde han troligen upp sin förmögenhet genom spekulationer med skattesäden, och han ärvde förmodligen också medel, som han förökade genom fastighetshandel. År 1715 hans ekonomi tillräckligt solid för att han skulle förvärva godset Børglums kloster i Nordjylland. Under de följande åren var Kiær medlem av flera kungliga kommissioner och år 1722 av en kommission för att undersöka ett fall av tullbedrägeri i Viborg, vilket förde honom i kontakt med översekreterare Frederik Rostgaard. Genom förbindelsen till Rostgaard uppnådde Kiær att bli adlad 1722. Men när Rostgaards ämbete granskades 1725, anklagades Kiær för att ha betalat Rostgaard 1000 rigsdaler i mutor, och hans adelskap upphävdes. Han dömdes också till böter på 3.000 rigsdaler. Fast 1735 adlades han igen, under namnet Kiærskiold. Under tiden hade han avancerat till kansliråd år 1723 och han blev justitieråd år 1736.

Han gifte sig 20 juni 1713 i Ålborg med Inger Pop (11 maj 1692 i Aalborg – begravd 20 maj 1740 i Børglum kirke), dotter till köpmannen Johan Nielsen Pop (1650–1702) och Maren Jensdatter (1658–1725). Paret hade dottern Christiane Marie Kiær de Kiærskiold (1714–1760), som först äktade Johan Henrik Rantzau och sedan arkitekten Laurids de Thurah, varigenom Børglum kloster kom i de två männens ägo.

Kiær utökade sitt godsinnehav med Hegnet i Salling, Halkær vid Nibe, Baggesvogn och Hæstrupgård i Vendsyssel och Ågård i Han Herred samt många andra gods. År 1722 restaurerade han Børglum klosterkirke, som han 1734 försåg med nuvarande inventarier i rokokostil. Ombyggnaden fortsattes sedan av de Thurah. Han dog 1738 och begravdes i Børglums kyrka.

Frederik Kiær har rykte om sig att vara en hårdhänt godsägare som var hård mot fästebönderna – liksom så många andra godsägare som härstammade från bondeståndet. Han är idag mest ihågkommen för denna roll och är därmed blivit en sägensfigur i stil med fru Ingeborg Skeel till Voergård och Brigader Halling.

Referenser 
 C. Klitgaard, "Kiær, Frederik", i: Povl Engelstoft & Sven Dahl (redd.), Danska Biografisk Lexikon, Köpenhamn: J.H. Schultz Förlag 1932-44.
 Christian Bruun, Frederik Rostgaard och hans Samtid, 1870, s. 233—39, 319—72.
 Christian Bruun, Aktstykker och Brev till Upplysning om Frederik Rostgaard och hans Samtid, 1871, s. 143—46.
 Danmarks Adels Aarbog, XL, 1923, s. 482 f.

Födda 1675
Avlidna 1738
Danska godsägare under 1700-talet
Män