kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Darelli

Darelli är ursprungligen en prästsläkt som namngavs Darelli från år 1657, då Nicolaus Darelius (1629–1684) förlänades det på latin pluraliserade namnet av Darelius från biskopen i Skara, då denne förordnade Nicolaus Darelius till sin kyrkoherdestjänst för Daretorps pastorat i Skaraborg, Västergötland. 

Nicolaus Direlli (1629–1684) avled efter den 6 maj 1684 efter predikan i Härja kyrka, och begravdes under golvet i kyrkans kor.

Släkten Darelli kom också att adlas genom Nicolaous Darelli´s bror, lagmannen Johan Darelius, sonson Johan Anders Darelius, adlad af Darelli. När Johan Anders Darelius adlades av Gustav III år 1770, för sina förtjänster som överläkare från 1758 för det 1746 nyuppstartade Serafimerlasarettet i Stockholm, valde han att anta ett namn från sin hembygd och släkt, och upptog då sin kusingrens äldre namn Darelli, och adlades till af Darelli och upptogs i Riddarhuset som nr 2068.

Johan Anders af Darelli fick en son, Isak af Darelli (1756–1834) agronom och livmedikus, och två döttrar, Catharina Maria (1757–1838) gift Ristell (Adolf Fredrik Ristell) och stammoder till delar av släkterna af Uhr, Hammarskjöld och von Post. Systern Fredrika (1761–1829) gift med Biskop och Teol.Dr. Johan Wingård (1738–1818) och mor till Ärkebiskop Carl Fredrik af Wingård (1781–1851), och stammoder till flera grenar i ätterna Wrangel af Sauss, Silfverstolpe, 

Ursprungsgrenen av d.ä. släkten Darelli från 1657, lever också kvar varav en huvudgren fortfarande heter Darelli.

Referenser 

Svenska släkter
CAVA-mästerskapen 2019

CAVA-mästerskapen 2019 i volleyboll för damer spelades 9-14 november 2019 i Shaheed Suhrawardi Indoor Stadium, Mirpur (Dhaka), Bangladesh. Det var den första upplaga av CAVA-mästerskapen och turneringen organiserades gemensamt av AVC och Bangladesh Volleyball Federation. Fem landslag från CAVA:s medlemsförbund deltog. Nepal vann mästerskapet genom att besegra Maldiverna i finalen.

Format
Tävlingen genomfördes med seriespel följt av final mellan de två främsta lagen och match om tredjepris mellan lag 3 och 4 i serien.

Resultat

Seriespel

Matcher

Tabell

Match om tredjepris

Final

Slutplaceringar

Individuella utmärkelser

Referenser

Internationella volleybolltävlingar i Asien och Oceanien
Internationella volleybolltävlingar i Bangladesh
2019 i Bangladesh
Dhaka
Volleybollsäsongen 2019/2020
Bangladeshs damlandslag i volleyboll

Bangladeshs damlandslag i volleyboll  representerar Bangladesh i volleyboll på damsidan. Laget organiseras av Bangladesh Volleyball Federation. Det deltog i sitt första internationella mästerskap vid CAVA-mästerskapen 2019 där de kom fyra av fem lag.

Källor

Fotnoter

Volleybolldamerna
Damlandslaget
Volleybollandslag
Iran Novin (parti)

Iran Novin (persiska: ایران نوین Irān-e Novin "Nya Iran") var ett liberalkonservativt och socialt progressivt politiskt parti i Iran, grundat 1963, som var landets styrande parti i mer än ett årtionde. Partiet kontrollerade både regeringen och parlamentet (majles) mellan åren 1964 och 1975.

Grundande 
 
Iran Novin grundades 1963 av av politikern Hassan Ali Mansur och hans vänner. Mansur var partiets förste partiledare (dabir-e koll ”generalsekreterare”) och blev samma år vald till Irans premiärminister. Partiets kärna bestod av yngre ämbetsmän och teknokrater som på 1960-talet blev en ny maktfaktor i landets politik. Verksamheten var mycket omfattande och innefattade en centralkommitté, en verkställande kommitté, en politisk byrå, en ungdomsförbund, ett kvinnoförbund, fackföreningar samt separata kommittéer för bönder, arbetare och företagare.

Förhållande till monarkin 
Iran Novins partiprogram hade en liberalkonservativ inriktning och förenade konservatismens respekt för traditionella värden och samhällsinstitutioner med liberalismens syn på marknadsekonomi och individuella friheter. Ideologin var präglad av nationalism, konstitutionalism, sekularism och rojalism.

Iran hade tvåpartisystem efter amerikansk modell från och med 1957. Iran Novin stod i opposition till Folkpartiet (Mardom), som utgjorde den politiska mitten.

Iran Novin hade ett nära förhållande till hovet och stödde shahen Mohammad Reza Pahlavis roll som konstitutionell monark och aktiv deltagare i utformningen av landets politik. Man betraktade sig som "väktare" (pāsdār) av det omfattande reformprogram som shahen initierat i januari 1963 under namnet "den vita revolutionen" (enqelāb-e sefid). 

Det är omtvistat hur pass självständigt Iran Novin var gentemot monarkin. Flera bedömare anser att partiet var omöjligt att skilja från "staten" och därför inte utgjorde en oberoende politisk kraft i förhållande till monarkin.

Amir-Abbas Hoveyda 
 
Iran Novin var det största och mest bestående politiska partiet under hela Pahlavidynastin. När Mansur mördades 1965 av medlemmar ur den islamistiska terrororganisationen Fedayan-e eslam blev den folkligt populäre Amir-Abbas Hoveyda partiets nye frontfigur. Hoveyda blev premiärminister 1965 och innehade ämbetet under mer än ett årtionde, fram till 1977. 

Irans politik dominerades under sjutton år (1963-1975) av två partier: Iran Novin och dess främsta motståndare, Folkpartiet (Mardom).
Båda partier upplöstes 1975 och slogs samman till det nygrundade Rastakhiz i samband med att shahen införde enpartisystem.

Referenser 

Iran under Pahlavidynastin
Liberalkonservativa partier
Konservativa partier i Iran
Liberala partier i Iran
Historiska politiska partier i Iran
Politiska partier bildade 1963
Politiska partier upplösta 1975
Johan Eneroth

Johan Eneroth kan avse:

 Johan Eneroth (1840–1917), kronofogde och riksdagsledamot.
 Johan Eneroth (född 1955), militär.
Johan Eneroth (militär)

Karl Johan Eneroth, född 5 juli 1955 i Slottsstadens församling i Malmöhus län, är en svensk militär.

Biografi
Eneroth avlade marinofficersexamen vid Sjökrigsskolan 1977 och utnämndes samma år till löjtnant i kustartilleriet, där han befordrades till kapten 1980 och till major 1985. Han var detaljchef vid Kustartilleriets vapenavdelning i Sektion 2 i Marinstaben från 1988, befordrades till överstelöjtnant 1994 och tjänstgjorde under andra hälften av 1990-talet vid Vaxholms kustartilleriregemente, där han utnämndes till överstelöjtnant med särskild tjänsteställning 1997. I slutet av 1990-talet tjänstgjorde han vid Högkvarteret. Han befordrades till överste 2004, varpå han var chef för Amfibiestridsskolan under 2004, chef för Sjöstridsskolan 2005–2006, chef för Operationsledningsavdelningen (J 3) i OP-enheten i Högkvarteret 2006–2007 och chef för Genomförandeavdelningen (J 3) i Insatsledningen i Högkvarteret 2007–2009. I mitten av 2010-talet tjänstgjorde Eneroth vid Militära underrättelse- och säkerhetstjänsten.

Referenser

Födda 1955
Levande personer
Män
Militärer från Malmö
Svenska militärer under 1900-talet
Svenska militärer under 2000-talet
Överstar i svenska marinen
Harriet Pye Esten

Harriet Pye Esten, född 1760, död 1865, var en brittisk skådespelare och teaterdirektör. 

Hon var direktör för Theatre Royal, Edinburgh i Skottland 1792-1794.

Källor 
 

Kvinnor
Födda 1760-talet
Avlidna 1865
Brittiska skådespelare under 1700-talet
Theatre Royal, Edinburgh

Theatre Royal var en teater i Edinburgh i Skottland, verksam mellan 1769 och 1859.  Det var Edinburghs främst teater under sin samtid, och endast den tredje som funnits i Edinburgh. 

Den ersatte stadens andra och första långvariga teater, Canongate theatre, som stängde efter tjugo års verksamhet 1769 (den första teatern i Edinburgh och Skottland var den tillfälliga Allan Ramsay's theatre 1736-1737). Teatern var under sin samtid den mest framträdande i Edinburgh och Skottland, där skådespel fram till mitten av 1700-talet inte hade varit accepterat av religiösa skäl. Det upplevde sin storhetstid 1815-1850, och fick en ny byggnad 1830. Under 1800-talet mötte teatern konkurrens och 1859 överläts dess teaterprivilegium till Queen's Theatre och teatern stängdes.

Källor 

 https://www.edinburghexpert.com/blog/theatres-in-edinburgh-three-centuries-of-drama

Teatrar i Storbritannien
Edinburghs historia
1769 i Storbritannien
Skottland under 1700-talet
Mary Bulkley

Mary Bulkley, även känd som Mrs Bulkley, Miss Bulkley och Mrs Barresford född Wilford 1747, död 1792, var en brittisk skådespelare och dansare. Hon spelade både tragedi och komedi och är känd för sina roller inom Shakespeares pjäser, bland dem rollen som Hamlet.  

Hon var engagerad vid Covent Garden Theatre, London 1758-81, Theatre Royal, Dublin 1774-76, Theatre Royal, Edinburgh i Skottland 1781-92, och Theatre Royal Haymarket i London 1780-92.

Källor 

 Highfill, Philip H.; Burnim, Kalman A.; Langhans, Edward A. (1973). A Biographical Dictionary of Actors, Actresses, Musicians, Dancers, Managers & and Other Stage Personnel in London: 1660–1800. Vol. 2. SIU Press. p. 396. .

Kvinnor
Födda 1747
Avlidna 1792
Brittiska skådespelare under 1700-talet
Brittiska dansare
Skådespelare från London
Dansare under 1700-talet
Theatre Royal, Dublin

Theatre Royal var namnet på fem teatrar i Dublin i Irland, mellan 1662 och 1962. 

Theatre Royal 1 (1662-1787) öppnade 1662 och var verksam till 1787. Den låg vid Smock Alley och kallades därför ibland Smock Alley Theatre. Teatern fick en ny byggnad 1735. Det hade en storhetstid under 1700-talet med många berömda aktörer.  

Theatre Royal 2 (1788-1803) öppnade på Crow Street 1758 och kallades Crow Street Theatre tills det 1788 blev kunglig teater och ersatte den förra Theatre Royal. Den instabila politiska situationen gjorde att teatern var stängd efter 1803. 

Theatre Royal 3 (1821-1880) öppnade på Hawkins Street som Albany New Theatre med tvåtusen sittplatser 1820, och antog namnet Theatre Royal då det 1821 tilldelades det kungliga privilegiet. Det upplevde en storhetstid under 1800-talet och framförde även opera. Teatern brann ned 1880. 

Theatre Royal 4 (1897-1934) öppnade 1897 och uppfördes på platsen för Theatre Royal 3. Den blev särskilt känd för sin opera och musikaler. Edward VII närvarade på en föreställning år 1904. Under sina sista år fungerade den även som en biograf. Den stängdes 1934. 

Theatre Royal 5 (1935-1962) öppnade på Hawkins Street 1935 och var verksam till 1962 som både teater och biograf.

Källor 

 Ryan, Philip B.: The Lost Theatres of Dublin (Westbury, Wiltshire: The Badger Press, 1998); .

Teatrar i Irland
Dublins historia
1662 i Europa
Irland under 1600-talet
Kultur i Dublin
Klimatkampen

Klimatkampen är en svensk TV-serie producerad av UR år 2021 och som hade premiär på SVT under 2022. Säsong 1 bestod av 6 program. Säsong 2 har premiär på SVT och UR Play den 22 februari 2023. Även säsong 2 består av sex avsnitt. Programledare är Mark Levengood som till sin hjälp har Ellen Sarri Littorin.

Handling 
I serien flyttar fyra kända svenskar in på en ekogård i syfte att ändra sina beteenden och bli mer klimatsmarta. De får lära sig att tänka nytt kring mat, transporter, konsumtion och invanda mönster. De deltar i olika frågesporter och berättar om sin belastning på klimatet. Efter en veckas utbildning får de testa vad som de lärt sig hemma för att ställa om. Serien avslutas med att deltagarna ska ta klimatexamen.

Medverkande tävlande

Säsong 1 

 Nikki Amini
 Filip Lamprecht
 Arja Saijonmaa
 Claes Malmberg

Säsong 2 

 Julia Dufvenius
 Dragomir Mrsic
 Ellen Bergström
 Farao Groth

Referenser 

Svenskspråkiga TV-serier
Svenska TV-serier från 2020-talet
TV-seriestarter 2021
Ellen Sarri Littorin

Ellen Sarri Littorin,  född den 8 oktober 2009 är en svensk barnskådespelare. 

Sarri Littorin har medverkat i flera produktioner. År 2018 medverkade hon i Jesper Ganslandts film Jimmie och 2019 var hon med i TV-serierna Revansch och Den inre cirkeln. 2020-2021 spelade hon, Maja, en av huvudrollerna i LasseMajas detektivbyrå. 2022-2023 har hon medverkat i UR-produktionen Klimatkampen som programledare tillsammans med Mark Levengood. 

Hon är dotter till skådespelarna Olle Sarri och Anna Littorin.

Filmografi (i urval)

Referenser

Externa länkar 

Svenska skådespelare under 2000-talet
Födda 2009
Kvinnor
Levande personer
Skådespelare från Stockholm
Paulo

Paulo är ett portugisiskt, spanskt, italienskt och schweiziskt mansnamn taget från latinska Paulus och jämförbart med svenska Paul. På just italienska är stavningen Paolo vanligare.

Se även 
São Paulo

Referenser 

Mansnamn
När hiphop tog över

När hiphop tog över är en svensk dokumentärserie från 2023 som hade premiär på SVT den 22 februari 2023. Första säsongen består av fyra program. Serien är regisserad av Thomas Jackson och Johannes Cakar. Serien består av fyra avsnitt.

Handling 
Serien handlar om hur hiphopen på knappt tio år tagit över musikscenen i Sverige. Rap och hiphop dominerar såväl topplistorna som tidningsrubrikerna. Det är  både succéer och utmärkelser men även ett  mörkt kapitel med kriminalitet och död. SVT har intervjuat ett trettiotal av Sveriges hiphopartister och producenter som berättar om hur hiphopen utvecklats under 2000-talet.

Medverkande

Avsnitt 1: Do it yourself 

 Salla Salazar, Stor, Dani M, Silvana Imam, Linda Pira, Labyrint, Adam Tensta och Erik Lundin

Avsnitt 2: Hela landets hiphop 

 Lorentz, Ison & Fille, Cleo, Fricky och O-Zone

Avsnitt 3: Gangster-rap exploderar 

 Sebbe Staxx, Leo Carmona, Kakka, Blizzy, Dani M, Stress och Straynané

Avsnitt 4: Sverige är för litet 

 Jireel, Imenella, Ricky Rich, Shenzi, Linda Pira, Manny Flaco, Grind Gang, Adaam och VC Barre

Referenser 

Svenskspråkiga TV-serier
Svenska TV-serier från 2020-talet
TV-seriestarter 2023
12746 Yumeginga

12746 Yumeginga eller 1992 WC1 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes 16 november 1992 av de båda japanska astronomerna Kazuro Watanabe och Masayuki Yanai vid Kitami-observatoriet. Den är uppkallad efter ett museum i Takeo, Saga prefektur.

Asteroiden har en diameter på ungefär 4 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter platser
Astronomiska upptäckter av K Watanabe
Astronomiska upptäckter av Masayuki Yanai
Astronomiska upptäckter 1992
Patrick Brammall

Patrick Brammall, född den 30 mars 1976 i Canberra, Australien, är en australiensisk skådespelare och manusförfattare.

Biografi 
Brammall föddes 1976 i Canberra, Australien. Brammall föddes med Prune belly-syndromet, ett ovanlig medfött tillstånd som bland annat innebär att bukmuskulaturen är försvagad eller helt saknas. På grund av det genomgick han i unga år omfattande medicinska ingrepp för att återställa bukmuskulaturen.

Bramall gifte sig 2013 med Samantha Nield, som han träffat vid inspelningen av TV-serien The Alice några år tidigare. Paret skilde sig 2017. Bramall gifte sig med skådespelerskan Harriet Dyer 2021. Paret adopterade ett barn tillsammans samma år.

Filmografi (i urval)

Referenser

Noter

Externa länkar 

Män
Levande personer
Födda 1976
Personer från Canberra
Australiska skådespelare under 2000-talet
Zeus och Roxanne

Zeus och Roxanne är en amerikansk familjefilm från 1997 i regi av George T. Miller. Den kretsar kring vänskapen mellan titelkaraktärerna Zeus och Roxanne, en hund respektive en delfin, och relationerna mellan de mänskliga karaktärerna som spelas av Steve Guttenberg, Kathleen Quinlan och Miko Hughes.

Filmen är producerad av Rysher Entertainment, filmen släpptes på bio i USA den 24 januari 1997 av Metro-Goldwyn-Mayer och tjänade in 7,2 miljoner dollar. Filmen fick blandade recensioner från kritiker.

Referenser

Amerikanska filmer 1997
Amerikanska familjefilmer
Engelskspråkiga filmer
Josef Rosenius

Paul Josef Rosenius, född den 11 mars 1853 i Stockholm, död där den 4 augusti 1930, var en svensk präst. Han var son till Carl Olof Rosenius.

Rosenius blev student vid Uppsala universitet 1875 och avlade teoretisk teologisk examen där 1881. Han avlade praktisk teologisk examen 1882 och prästvigdes 1887. Rosenius blev pastoratsadjunkt i Hedvig Eleonora församling i Stockholm 1891 och i Oscars församling där 1906. Han var därjämte predikant vid Sankt Görans sjukhus från 1900. Rosenius blev komminister i Jakobs församling i Stockholm 1908. Han författade talrika bidrag till tidningar och tidskrifter. Bland hans verk märks sången Du hemmets jord.

Bibliografi 

 Dikter (1882)
 Ur svenska folkets häfder – Fosterländska sånger (1889, ny upplaga med teckningar av Jenny Nyström-Stoopendaal 1890)
 Ekoröster ur templet – En samling sånger (1896) 
 Hvad jag såg i det krigiska Grekland och det fredliga Palestina (reseskildring, 1897)
 Julgransäpplen – En samling dikter (1898)
 Ur hävderna – Historiska dikter (Efterlämnade dikter 1,  1931)
 Pilgrimslängtan  – Andliga sånger (Efterlämnade dikter 2, 1932)
 Dröm och minne – Dikter (med en kort levnadsteckning, 1933)

Källor 

  
 
 
 
 
 
 Du hemmets jord på Läsarsånger.se

Präster i Svenska kyrkan
Svenska reseskildrare
Svenska sångtextförfattare
Svenska poeter
Svenskspråkiga poeter
Svenska präster under 1900-talet
Svenska författare under 1900-talet
Präster från Stockholm
Författare från Stockholm
Födda 1853
Avlidna 1930
Män
Teresa Oscarsson

Teresa Oscarsson, född 15 augusti 1951, är en svensk författare och konstnär med specialisering på textilkonst. Teresa Oscarssons karriär som konstnär började när hon 2003 slutade efter 17 år som lärare på Etnografiska museet i Stockholm.

Teresa Oscarsson är representerad på ett av postens frimärken från 2012.

Referenser

Externa länkar

Bild på Teresa Oscarsson
Officiell webbplats

Svenska textilkonstnärer under 1900-talet
Svenska textilkonstnärer under 2000-talet
Kvinnor
Födda 1951
Levande personer
Philip Oros

Philip Oros, född 1989, är en svensk skådespelare. 

Han har bland annat medverkat i TV-serierna Torpederna år 2014, Svartsjön år 2016, Fartblinda år 2019, LasseMajas detektivbyrå år 2020–2021. År 2022 spelade han tillsammans med Silvana Imam en av huvudrollerna i filmen Dogborn.

Filmografi (i urval)

Referenser

Externa länkar 

Svenska skådespelare under 2000-talet
Födda 1989
Män
Levande personer
Skådespelare från Stockholm
Björn Tiberg

Björn Gustaf Georg Tiberg, född 4 juni 1877 vid Långbans gruvfält i Färnebo socken, död 15 september 1948 på Högbo sanatorium i Falun, var en svensk bergsvetenskapsman.

Björn Tiberg var son till Hugo Tiberg och Elise Pettersson. Efter mogenhetsexamen i Karlstad 1895 studerade han läsåret 1895–1896 som extra elev vid bergsskolan i Filipstad. 1897 blev han elev vid Tekniska högskolan i Stockholm, varifrån han utexaminerades som bergsingenjör 1901. 1902 tjänstgjorde han som kemist vid Degerfors järnverk, och 1903 och 1904 var han en av ledarna för två expeditioner till Västgrönland. 1905–1909 var han avdelningschef (gruvingenjör) vid norska gruvor (Kåfjord i Alta med flera), tillhörande Sulitelma aktiebolag. Därefter drev han 1909–1910 akademiska studier vid Uppsala universitet och tjänstgjorde sedan som tillförordnad lärare vid bergsskolan i Filipstad 1911–1913. 1913–1930 verkade han som lärare i gruvvetenskap och geologi med mera vid bergsskolan i Falun. Samtidigt var han 1913–1919 tillförordnad gruvingenjör i Gävle-Dala bergmästaredistrikt, och ordinarie sådan 1920–1931. Från 1931 till avskedstagandet 1942 var han bergsmästare i samma distrikt, som 1937 utökades och därpå fick namnet Östra bergmästaredistriktet. Tiberg skrev uppsatser av gruvtekniskt innehåll och utgav 1931, med ekonomiskt stöd av Jernkontoret, sitt stora huvudarbete Mineralfyndigheter, deras geologi, uppsökande och undersökning jämte värdering av malmer och mineralprodukter. Efter avskedstagandet 1942 arbetade han vid flera gruvfält som expert i magnetometri. 1915 blev Tiberg ledamot av styrelsen för Ingenjörsklubben i Falun och intog i denna en ledande ställning. Längre fram, 1934–1947, verkade han som Värmländska bergsmannaföreningens ständige sekreterare.

Källor 
 

Svenska bergsingenjörer
Svenska ingenjörer under 1900-talet
Personer från Färnebo socken
Födda 1877
Avlidna 1948
Män
TV Corvi

TV Corvi, även känd som Tombaughs stjärna, är en dvärgnova av typen SU Ursae Majoris i stjärnbilden Korpen, som först upptäcktes av en slump som en mystisk stjärna i 12:e magnituden på en fotografisk plåt av Clyde Tombaugh när han den 25 maj 1932 letade efter avlägsna planeter bortom Neptunus, innan dess identitet bekräftades som en dvärgnova av David Levy 1990. Han föreslog att stjärnan skulle döpas till Tombaughs stjärna.  

TV Corvi är ovanlig genom att den ligger långt från det galaktiska planet, till skillnad från de flesta andra kataklysmiska variabler. År 1996 beräknade Howell et al. att den låg på 350 ± 250 parsecs avstånd från jorden.

Egenskaper

Systemet består av en vit dvärg och en donatorföljeslagare som kretsar kring en gemensam tyngdpunkt med en omloppsperiod av 1,5096 timme (90,54 minuter). Den vita dvärgen suger materia från den andra stjärnan via sin Roche-lob till en ackretionsskiva, som värms upp och ändrar viskositet innan den kollapsar och vanligtvis når magnituden 13 i dessa utbrott och förblir nära magnituden 19 när det är tyst. I TV Corvi kan dessa utbrott delas upp i frekventa utbrott och två typer av mindre frekventa superutbrott, beteende som finns i en grupp dvärgnovor som kallas SU Ursae Majoris-stjärnor. AAVSO har registrerat maxima så ljusa som visuell magnitud 12,2. 

Givarstjärnan har beräknats ha endast 10,8 procent av solens massa. Det tros nu vara en brun dvärg och avståndet mellan den och dess vita dvärgföljeslagare är mindre än solens diameter.

Referenser

Noter

Stjärnbilden Korpen
Bruna dvärgar
Vita dvärgar
Dubbelstjärnor
SU Ursae Majoris-variabler
Otto Kirchheimer

Otto Kirchheimer, född 11 november 1905 i Heilbronn, död 22 november 1965 i Washington, D.C., var en tysk statsvetare och filosof. Han tillhörde Frankfurtskolan.

Biografi
Kirchheimer disputerade år 1928 vid Bonns universitet med avhandlingen Zur Staatslehre des Sozialismus und Bolschewismus; handledare var Carl Schmitt. Kirchheimer anslöt sig tidigt till Frankfurtskolan, men han lämnade Tyskland år 1933 tillsammans med flera kolleger och fortsatte sitt arbete vid Columbiauniversitetet. Under andra världskriget samarbetade han med Herbert Marcuse och Franz Neumann.

Kirchheimer lanserade år 1965 begreppet "Catch-all-Partei", vilket kännetecknas av avideologisering för att kunna appellera till personer inom alla samhällsklasser och samhällsåskådningar.

Bibliografi (urval)
 Zur Staatslehre des Sozialismus und Bolschewismus, 1928
 Weimar – und was dann? Entstehung und Gegenwart der Weimarer Verfassung, 1930
 Die Grenzen der Enteignung, 1930
 Punishment and Social Structure, 1939 (tillsammans med Georg Rusche)
 Political Justice. The Use of Legal Procedure for Political Ends, 1961
 Politik und Verfassung, 1964
 Politische Herrschaft. Fünf Beiträge zur Lehre vom Staat, 1967
 Politics, Law and Social Change. Selected Essays of Otto Kirchheimer, 1969
 Funktionen des Staats und der Verfassung. 10 Analysen, 1972
 Von der Weimarer Republik zum Faschismus. Die Auflösung der demokratischen Rechtsordnung, 1976

Källor

Noter

Vidare läsning

Födda 1905
Avlidna 1965
Män
Frankfurtskolan
Personer från Heilbronn
Tyska filosofer under 1900-talet
Tyska statsvetare
Tyska socialister
Tyska marxister
Alumner från Bonns universitet
Ulf Mörling

Lars Göran Krister Ulf Mörling, född 1933 och död 2018, var en svensk journalist, publicist och illusionist. 

Mörling var mellan 1985 och 1987 chefredaktör för Kvällsposten. Han var dessförinnan redaktionschef på Sydsvenskan. Han avslutade sin journalistiska karriär som Sydsvenskans korrespondent i USA.  Som journalist var Mörling också verksam på bland annat Associated Press och Göteborgs handels- och sjöfartstidning. 

Parallellt med jobbet som journalist var Mörling verksam som professionell magiker under artistnamnet El Globo och uppträdde både i Sverige och utomlands under flera årtionden. Som magiker skrev han bland annat trolleriböcker och var aktiv inom Svensk magisk cirkel.  Han lämnade emellertid organisationen 2008 efter en konflikt med Tobbe Blom.

Ulf Mörling är begravd på Gudmuntorps kyrkogård i Ringsjö församling i Skåne.

Bibliografi (urval) 

 Trolla med el Globo, Kvällsposten, 1985
 Lär dig trolla, Wahlström & Widstrand, 1971 
 Lätta trolleritrick som du kan göra själv, Tiden, 1983
 En minneskonstnärs memoarer, 2016

Referenser

Män
Födda 1933
Avlidna 2018
Svenska journalister under 1900-talet