kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
8617 Fellous

8617 Fellous eller 1980 PW är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 6 augusti 1980 av den tjeckiske astronomen Zdeňka Vávrová vid Kleť-observatoriet. Den är uppkallad efter Jean-Louis Fellous.

Asteroiden har en diameter på ungefär 5 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av Zdeňka Vávrová
Astronomiska upptäckter 1980
1981 EH1

1981 EH1 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 6 mars 1981 av den belgiske astronomen Henri Debehogne och den italienske astronomen Giovanni de Sanctis vid La Silla-observatoriet.

Asteroiden har en diameter på ungefär 13 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Ej namngivna småplaneter
Astronomiska upptäckter av H Debehogne
Astronomiska upptäckter av Giovanni de Sanctis
Astronomiska upptäckter 1981
8611 Judithgoldhaber

8611 Judithgoldhaber eller 1977 UM4 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 18 oktober 1977 av den amerikanska astronomen Schelte J. Bus vid Siding Spring-observatoriet. Den är uppkallad efter Judith Goldhaber.

Asteroiden har en diameter på ungefär 5 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Nysa.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Nysa-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av SJ Bus
Astronomiska upptäckter 1977
Fältinspelning

Fältinspelning är en ljudinspelning gjord utanför en inspelningsstudio, och kan avse både ljud från naturen och mänskligt producerade ljud. Kravet att spela in utanför studiomiljön innebär att inspelningsutrustningen måste vara portabel, eller åtminstone enkelt transportabel. I USA gjordes de tidigaste fältinspelningarna av antropologen Jesse Walter Fewkes bland urinvånare ur Passamaquoddy-stammen i Maine i mars 1890.

Fonograf var länge den enda inspelningsapparat som var lätt att transportera och inte krävde externa kraftkällor. Först i mitten på 1950-talet började det komma ut portabla bandspelare på marknaden. De var batteridrivna och förhållandevis enkla att transportera, även om batterierna var tunga. De medgav också god ljudkvalitet på inspelningarna, vilket gjorde insamlandet av musik mer attraktivt. Sedan 1970-talet kan fältinspelningar också göras med video.

Inom musiketnologin kan fältinspelning avse inspelningar av musiker i hemmiljö.  I Europa gjordes tidiga fältinspelningar av musik av bland andra Béla Bartóks lärare Béla Vikár från 1896 i Ungern. I Sverige gjorde bland andra etnografen Yngve Laurell och järnvägstjänstemannen Karl Tirén fältinspelningar av folkmusik respektive jojk med fonograf.

Referenser

 Brady, Erica: A Spiral Way - How the Phonograph Changed Ethnography. University Press of Mississippi. 1999. 
 
 Topp-Fargion, Janet (ed.): A Manual for Documentation, Fieldwork & Preservation for Ethnomusicologists. 2nd ed. The Society for Ethnomusicology, 2001. https://www.ethnomusicology.org/page/Pub_SpecialSeries
 Winick, Stephen & Bartis, Peter: Folklife and Fieldwork - An Introduction to Cultural Documentation. 4th ed. American Folklife Center, Library of Congress, Wahington D.C.  2016.

Musikproduktion
Théâtre Feydeau

Théâtre Feydeau, även känd som Théâtre de Monsieur, var en teater och ett teatersällskap i Paris, verksam mellan 1789 och 1829. 

Teatern öppnades av Léonard Autié i Salle des Tuileries i Tuilerierna den 26 januari 1789. Det stod under beskydd av kungens bror "Monsieur", greven av Provence, och kallades därför Théâtre de Monsieur. År 1791 fick teatern en ny lokal, Salle Feydeau, och fick då namnet Théâtre Feydeau. Det stängdes tillfälligt 1792, öppnades åter samma år, och stängdes sedan igen. 

Efter skräckväldets fall kunde teatern slutligen öppna permanent, och tog då emot de före detta skådespelarna från Comédie-Française. Teatern var den främsta i Paris under direktoriet, då Comédie-Française hade stängts under skräckväldet och inte öppnade igen förrän 1799.  

Théâtre Feydeau förenades år 1801 på Napoleons önskan med Opéra-Comique. Det huserade dock fortfarande i samma lokal, och behöll därför namnet tills det bytte lokal till Salle Ventadour 1829, varefter byggnaden revs.

Referenser

Teatrar i Paris
1789 i Frankrike
Teatergrupper i Frankrike
Ej längre existerande teatrar i Frankrike
Paris under 1700-talet
Fridhems Ambra

Fridhems Ambra, född , död  i Öglunda, var en svensk varmblodig travhäst som tävlade mellan 1997 och 2003. Hon tränades av Ove Ousbäck och kördes av Stefan Söderkvist. Hon räknas som ett av de bästa svenska stona någonsin.

Historia

Som unghäst 
Fridhems Ambra föddes upp av paret Lotta och Ove Ousbäck, som även blev hennes skötare och tränare under tävlingskarriären. Hon kom oftast att köras av kusken Stefan Söderkvist, men även av Sven Berggren. Under hösten och vintern 1996 gjorde hon sin debut på tävlingsbanan i ett poänglopp, samt ett kvallopp.

Som treåring i mars 1997 gjorde hon tävlingsdebut på hemmabanan Axevalla, och segrade i loppet trots galopp. Som treåring tog hon 6 segrar på 10 starter, bland annat i Grupp 2-loppet Guldstoet. Hon anmäldes dock aldrig till årgångsloppen, bland annat Svenskt Trav-Kriterium och Svenskt Travderby. Hon inledde fyraåringssäsongen med fem raka segrar, och under året segrade hon i bland annat Queen L:s Lopp och Breeders' Crown för fyraåriga ston. Under hela fyraåringssäsongen tog hon hela 13 segrar på 16 starter.

In i eliten 
Tillsammans med kusken Stefan Söderkvist skulle de stora framgångarna komma som femåring. Under året segrade hon bland annat i Grupp 1-loppen Årjängs Stora Sprinterlopp och Hugo Åbergs Memorial. Hon kom även på andra plats i Jubileumspokalen och Sundsvall Open Trot, och på tredje plats i Algot Scotts Minne. Hon bjöds även in till 1999 års upplaga av Elitloppet på Solvalla, där hon kom på fjärde plats i både kvalheat och final. 1999 tilldelades hon även utmärkelsen Årets häst.

Sexåringssäsongen 2000 började i Frankrike, där Fridhems Ambra startade i Prix de Belgique på Vincennesbanan, tillsammans med Stefan Söderkvist. Ekipaget slutade på andra plats i loppet, och kvalade därmed in till Prix d'Amérique. Väl i Prix d'Amérique kom ekipaget på nionde plats. Som sjuåring 2001 segrade hon i Sto-SM, Hallandsmästaren, Konung Carl XVI Gustafs Silverhäst, och kom på andra plats i Jämtlands Stora Pris och Silverörnen. Även detta år bjöds hon in till årets upplaga av Elitloppet, där hon slutade på fjärde plats i kvalheatet, och på sjätte plats i finalheatet. Hennes största seger som åttaåring 2002 kom i Forus Open i Norge. Under hennes sista säsong som tävlingshäst segrade hon i ett uttagningslopp till Olympiatravet, samt Arvid Stjernswärds Minneslöpning. I maj 2003 kom beskedet att Fridhems Ambra slutar att tävla för att istället vara verksam som avelssto.

Som avelssto 
Fridhems Ambra har till 2020 fått 7 stycken svenskregistrerade avkommor.

Referenser

Noter 

Hästar födda 1994
Svenska varmblodiga travhästar
Hästar avlidna 2023
Fred Warner

Federico Anthony "Fred" Warner, född 19 november 1996, är en linebacker för San Francisco 49ers i National Football League (NFL). Han spelade universitetsfotboll vid Brigham Young University och draftades av San Francisco i den tredje rundan av 2018 års NFL-draft.

Referenser 

Spelare i San Francisco 49ers
Födda 1996
Män
Levande personer
Amerikanska utövare av amerikansk fotboll
Amerikanska idrottare under 2000-talet
Idrottare från Kalifornien
Personer från San Marcos, Kalifornien
Alumner från Brigham Young University
Alexander Becker

Alexander Kasparovitj Becker (, Aleksandr Kasparovitj Bekker), född 30 augusti 1818 i Sarepta i Volgograd, död där 16 april 1901, var en rysk (volgatysk) organist, entomolog och botaniker, som var verksam i Kaukasus och vid nedre Volga.

Källor

Noter 

Ryska entomologer
Tyska entomologer
Ryska botaniker
Tyska botaniker under 1900-talet
Födda 1818
Avlidna 1901
Män
Tyska forskare under 1800-talet
Ryska forskare under 1800-talet
Personer från Volgograd
AB Autogiro Agenturen

AB Autogiro Agenturen var ett svenskt flygföretag. Det grundades 1935 av bröderna Theodor och Henrik Dieden på Karlslunds herrgård utanför Örebro för att bedriva kommersiell flygtrafik med autogiror.

Theodor och Henrik Dieden hade 1931 sett den spanske flygkonstruktören Juan de la Cierva förevisa en av honom konstruerad autogiro i Stockholm. Bröderna Dieden köpte 1934 från Storbritannien den första autogiron i Sverige, SE-ADU, en Cierva C.19 som hade tillverkats av A.V. Roe & Co. (Avro) i Manchester. Den leveransflögs i mars 1935 via Bulltofta flygfält i Malmö av Rolf von Bahr. Denne hade 1933 tagit certifikat som trafikflygare i Storbritannien och anställdes som AB Autoflyg Agenturens pilot. Företaget köpte också samma år in en andra autogiro, SE-AEA, en Cierva C.30.

AB Autogiro Agenturen hade sin bas på det privata flygfält på Karlslunds herrgård, som anlagts 1919.

Bröderna Dieden lade ned sin flygrörelse redan 1935, varefter den övertogs av Rolf von Bahr. Den drevs till att börja med under namnet AB Autogiro av von Bahr, och från 1945 under namnet AB Helikopterflyg, med bas på Bromma flygplats i Stockholm. Namnbytet markerade en övergång till flygning med helikoptrar inom företaget efter andra världskriget. Dock inköptes omkring 1946 tre tidigare Royal Air Force-helikoptrar  från Storbritannien.

Under AB Autogiros historia användes sammanlagt sju Cierva autogiror varav 1 användes som reservdelsmaskin. Två av dem(SE-ADU och SE-AKW) totalhavererade under Rolf von Bahrs minspaning över Öresund för svenska marinen under åren 1939-1945. Tre av flygplanen är bevarade på museer: SE-AEA på Tekniska museet i Stockholm, SE-AFI på Aviodrome i Hilversum i Nederländerna och SE-AZB på Royal Air Force Museum London i Storbritannien. En (SE-AZA)skrotad på 50-talet.

Bildgalleri

Se även
Cierva-autogiror i Sverige

Källor
Autogiro Cierva C 30A på www.avrosys.nu

Noter

Ej längre existerande svenska flygbolag
Företag bildade 1934
Företag i Örebro
Autogiror
Jack Chick

Jack Thomas Chick, född 13 april 1924, död 23 oktober 2016, var en amerikansk illustratör och serietecknare, känd för sina kristna traktat ("Chick tracts"). Enligt Chick Publications har Chicks skrifter spritts i mer än 900 miljoner exemplar.

Under skoltiden var Chick intresserad av skådespeleri och studerade vid Pasadena Playhouse. Han återvände dit efter att ha tjänstgjort i armén under andra världskriget och träffade där Lola Lynn Priddle, som han gifte sig med. Under sin smekmånad blev han pånyttfödd kristen efter att ha hört ett kristet radioprogram. Han jobbande sedan för AstroScience Corporation. Innan han började publicera kristna skrifter hade han en serie, Times Have Changed?.   Chick publicerade sin första traktat, Why No Revival? 1960. Några år senare grundade han Chick Publications. Förutom små häften med evangelistiska budskap publicerade han även seriealbum. 1972 anlitade han illustratören Fred Carter (1938-2022) som sedan dess illustrerat många av Chicks berättelser anonymt.

Många av Chicks traktat och serier är starkt kritiska till katolicism, frimurare, islam, evolutionsläran och homosexualitet. Inte minst hans anti-katolska skrifter var fyllda med konspirationsteorier.  Han var även anhängare till King James Only-rörelsen, som anser att King James Version är den enda korrekta bibelöversättningen.

Chick levde ett tillbakadraget liv. Enligt New York Times gav han inga intervjuer efter 1975 och ska ha valt serier som medium för att han var för blyg för att evangelisera på annat sätt.

Källor
About Jack T. Chick, Chick Publications

Män
Amerikanska serieskapare
Kristna personligheter i USA
Födda 1924
Avlidna 2016
Kristna författare
Amerikanska illustratörer
Amerikanska författare under 1900-talet
Madame Bellecour

Rose Perrine le Roy de la Corbinaye, född 1730, död 1799, var en fransk skådespelare. Hon var känd under artistnamnet Madame Bellecour på Comédie-Française i Paris, där hon var engagerad 1749-1790.   Hon var främst uppmärksammad i subrettroller.

Referenser

Födda 1730
Avlidna 1799
Kvinnor
Franska skådespelare under 1700-talet
Personer från Côtes-d'Armor
Rose Vestris

Françoise-Rose Gourgaud, född 1743, död 1804, var en fransk skådespelare. Hon var känd under artistnamnet Rose Vestris på Comédie-Française i Paris, där hon var engagerad 1768-1804.  
	 
Hon hade en framgångsrik karriär inom tragedin och den högre komedin. Hon beskrivs som begåvad, men också som hänsynslöst ambitiös i sin rivalitet med systrarna Saint-Val (Blanche Alziari de Roquefort och Pauline Alziari de Roquefort). Hennes karriär beskyddades av hertig de Choiseul och hertig de Duras. Hon var en av teaterns stjärnattraktioner. 

När teatern splittrades under franska revolutionen 1791 tillhörde hon dess republikanska fraktion, Théâtre de la République. Hon var därefter engagerad vid Théâtre Feydeau till Comédie-Française öppnades igen 1799.

Referenser

Födda 1743
Avlidna 1804
Kvinnor
Franska skådespelare under 1700-talet
Julie Candeille

Amélie-Julie Candeille, född 1767, död 1834, var en fransk skådespelare. Hon var känd under artistnamnet Mlle Candeille på Comédie-Française i Paris, där hon var engagerad 1785-1798.   Hon är också känd som kompositör och musiker.

Referenser

Födda 1767
Avlidna 1834
Kvinnor
Franska skådespelare under 1700-talet
Franska kompositörer
Franska musiker under 1700-talet
Franska sångare under 1700-talet
Franska författare under 1700-talet
Franska memoarskrivare under 1700-talet
Långben Rese

Långben Rese är en mytologisk jätte i nordiska folkvisor. Enligt traditionen skall han ha hållit till i Skottfjället nära Brattön i Bro socken i Bohuslän. Han är mest känd för sin tvekamp med den danska sagohjälten Vidrik Verlandsson, som resulterade till att Vidrik segrar och hugger huvudet av jätten. Resen skall då ha, huvudlöst, sprungit ner till gården Bjälkebräcka i Hallinden, och där fått sin huvudlösa kropp begraven i en treuddsformad stensättning. Huvudet skall ha begravts i ett istida klapperstensfält, som i bygden kallas för "Långbene rös".

Referenser 

Jättar i nordisk mytologi
The Queen's Gambit

The Queen's Gambit är en amerikansk dramaminiserie, baserad på Walter Tevis roman med samma namn. Miniserien skapades för Netflix av Scott Frank och Allan Scott. 

Netflix släppte The Queen's Gambit den 23 oktober 2020.

Rollista 

 Anya Taylor-Joy som Beth Harmon
 Isla Johnston som unga Beth Harmon
 Annabeth Kelly som femåriga Beth Harmon
 Bill Camp som Mr. Shaibel
 Moses Ingram som Jolene
 Christiane Seidel som Helen Deardorff
 Rebecca Root som Miss Lonsdale
 Chloe Pirrie som Alice Harmon
 Akemnji Ndifornyen som Mr. Fergusson
 Marielle Heller som Alma Wheatley
 Harry Melling som Harry Beltik
 Patrick Kennedy som Allston Wheatley
 Jacob Fortune-Lloyd som Townes
 Thomas Brodie-Sangster som Benny Watts
 Marcin Dorociński som Vasily Borgov

Produktion

Utveckling 
Den 19 mars 2019 gav Netflix produktionen en serieorder bestående av sex avsnitt. Serien var skriven och regisserad av Scott Frank, som också skapade serien med Allan Scott. De två fungerade också som verkställande producenter tillsammans med William Horberg.

Serien släpptes den 23 oktober 2020, med sju avsnitt istället för den ursprungliga ordern om sex avsnitt.

Skrivande 
Tidigare världsmästaren i schack Garri Kasparov och schacktränaren Bruce Pandolfini fungerade som konsulter.

Rollbesättning 
I mars 2019 meddelades Anya Taylor-Joy som huvudrollen i serien. I januari 2020 rapporterades det att Moses Ingram hade rollbesatts.

Referenser 

Engelskspråkiga TV-serier
Amerikanska TV-serier från 2020-talet
Schack i media
Magdeleine-Marie Desgarcins

Magdeleine-Marie Desgarcins, född 1769, död 1797, var en fransk skådespelare. Hon var känd under artistnamnet Louise Desgarcins på Comédie-Française i Paris, där hon var engagerad 1788-1793.   Hon var berömd som tragedienne.

Referenser

Födda 1769
Avlidna 1797
Kvinnor
Franska skådespelare under 1700-talet
8618 Sethjacobson

8618 Sethjacobson eller 1981 DX är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 28 februari 1981 av den amerikanska astronomen Schelte J. Bus vid Siding Spring-observatoriet. Den är uppkallad efter Seth A. Jacobson.

Asteroiden har en diameter på ungefär 8 kilometer.

Referenser 
 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av SJ Bus
Astronomiska upptäckter 1981
Mauritz Svedberg

Carl Wilhelm Mauritz Svedberg, född 20 oktober 1852 i Stockholm, död 17 februari 1913 i Helsingfors, var en svensk skådespelare. 

Svedberg var anställd vid det av Johan Fröberg grundade teatersällskapet 1869–1871, vid Svenska Teatern i Helsingfors 1871–1882, vid Nya Teatern i Stockholm 1882–1890 och åter vid Svenska Teatern i Helsingfors från 1891 till sin död. Han utförde där fler än 600 roller och ansågs som denna scens stödjepelare. På senare år verkade han även som regissör. 

Svedberg var en mångsidig karaktärsskådespelare, men utmärkte sig främst i komedin. Bland hans roller märks Don Cesar de Bazano, Jacques i Från Amerika, Den svenska sprätthöken, Lycko-Per, Advokaten Knifving och Gaspard i Debutanten och hennes far.

Referenser

Svenska skådespelare under 1800-talet
Födda 1852
Avlidna 1913
Män
Skådespelare från Stockholm
Donella Meadows

Donella Meadows, född 13 mars 1941, död 20 februari 2001, var en amerikansk miljöforskare, lärare, föreläsare och författare. Meadows är mest känd som en av författarna till Romklubbens rapport Tillväxtens gränser (The Limits to Growth) (1972)  och Thinking in Systems: a Primer (2008). 

Hon räknas, tillsammans med Rachel Carson, som en av den radikala västerländska miljörörelsens förgrundsgestalter.

Externa länkar 
The Donella Meadows Project

Referenser

Kvinnor
Födda 1941
Avlidna 2001
Amerikanska miljöaktivister
Amerikanska författare
Personer i USA under 1900-talet
Personer från Elgin, Illinois
8620 Lowkevrudolph

8620 Lowkevrudolph eller 1981 EK5 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 2 mars 1981 av de båda amerikanska astronomerna Eleanor F. Helin och Schelte J. Bus vid Siding Spring-observatoriet. Den är uppkallad efter Lowell Kevin Rudolph.

Asteroiden har en diameter på ungefär 10 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av EF Helin
Astronomiska upptäckter av SJ Bus
Astronomiska upptäckter 1981
Mademoiselle Fleury

Marie-Anne-Florence Bernardy-Nones, född 1766, död 1818, var en fransk skådespelare. Hon var känd under artistnamnet Mademoiselle Fleury på Comédie-Française i Paris, där hon var engagerad 1786-1807.

Referenser

Födda 1766
Avlidna 1818
Kvinnor
Franska skådespelare under 1700-talet
Charlotte Vanhove

Charlotte Vanhove, född 1771, död 1860, var en fransk skådespelare. Hon var känd under artistnamnet Caroline på Comédie-Française i Paris, där hon var engagerad 1786-18. Hon var också aktiv som pjäsförfattare.

Referenser

Födda 1771
Avlidna 1860
Kvinnor
Franska skådespelare under 1700-talet
Franska manusförfattare
Alfons Maria Mazurek

Alfons Maria Mazurek, ordensnamn Alfons Maria av den Helige Ande, född 1 mars 1891 i Baranówka, död 18 augusti 1944 i Nawojowa Góra, var en polsk romersk-katolsk oskodd karmelitmunk och präst. Han mördades av SS under andra världskriget. Mazurek vördas som salig i Romersk-katolska kyrkan, med minnesdag den 28 augusti.

Biografi
Alfons Maria Mazurek blev novis i karmelitorden 1908. Han studerade teologi och filosofi i Kraków, Linz och Wien och prästvigdes 1916. År 1930 utsågs Mazurek till prior för karmelitklostret i Czerna.

Den 24 augusti 1944 intog nazisterna klostret och tvingade munkarna till tvångsarbete. Mazurek avskildes från de andra och sköts ihjäl fyra dagar senare efter att ha utstått tortyr. Han saligförklarades av påve Johannes Paulus II den 13 juni 1999.

Källor

Webbkällor

Tryckta källor
 

Saligförklarade personer
Män
Födda 1891
Avlidna 1944
Polska karmeliter
Katolska martyrer
Personer i Polen under 1900-talet
Personer som blivit mördade i Polen
Personer från Lublins vojvodskap
Raundalen kirke

Raundalen kirke ligger i Raundalen i Voss kommun i Vestland fylke i Norge.

Kyrkobyggnaden
Kyrkan som är den första på platsen uppfördes 1921 efter ritningar av arkitekt Haldor Larsen Børve. Omgivande gravplats togs i bruk redan år 1905.

Träkyrkan består av ett rektangulärt långhus med ett smalare och lägre kor i öster. Byggnadsstilen är nationalromantik och kyrkan påminner om en stavkyrka. Mitt på långhusets tak finns en takryttare som kröns med en kyrktupp. Kyrkorummet är indelat i tre skepp.

Inventarier
 Altartavlan är målad av Lars Osa och skildrar Jesu gravläggning.
 Dopfunten av trä är tillverkad av Styrk Fjose.
 Mitt i kyrkorummet hänger en ljuskrona som består av en ring smidd av järn.
 Orgeln tillkom vid kyrkans 50-årsjubilem och invigdes 22 november 1971. Orgeln har sju stämmor fördelade på två manualer och pedal.
 I takryttaren hänger en kyrkklocka. Ännu en kyrkklocka finns i en fristående klockstapel.

Referenser
 norske-kirker.net
 Norges Kirker

Externa länkar

Kyrkobyggnader i Hordaland fylke
Kyrkobyggnader invigda 1921
Voss kommun
Kyrkobyggnader i Bjørgvins stift
1921 i Norge
Kristinehamns OK

Kristinehamns OK (KOK) är en svensk orienteringsklubb bildad 1953. Klubbstugan heter sedan 1973 Hultets friluftsgård, belägen strax utanför Kristinehamn, där medlemmar och allmänhet har tillgång till ett tiotal motionsspår. Klubben har och underhåller också ett halvdussin större orienteringskartor i kommunen.

Tävlingsmeriter 
Klubben har placerat sig i följande budkavlar och andra lagtävlingar.

 Segrare Allsvenska klubbmatchen: 1960, 1961, 1963, 1967
 Segrare 10-mila: 1967
 Segrare Kopparkavlen: 1970
 Segrare 10-mila (ungdomskavlen): 1997

Framgångsrika löpare 
Ett flertal av klubbens medlemmar har gjort sig bemärkta med medaljplats i större mästerskap, bland andra Svenska mästerskapen (SM), Nordiska mästerskapen (NM) och Världsmästerskapen (VM).

 Per Brolund - SM-silver 1999 (H18); 2001 (H20 Lång); 2001 (H20 natt)
 Johanna Gunnarsson - SM-guld 2000 (D20), SM-silver 1997 (D15)
 Birgitta Johansson - VM-silver 1972 (budkavle); NM-silver 1973 (Nordiska Mästerskapen); NM-brons 1971; SM-guld 1971 (natt); 1972, 1975, 1975 (natt); SM-silver 1970 (budkavle); SM-brons 1970, 1977
 Emma Johansson - SM-guld 1999 (D18); SM-brons 2000 (D20)
 Rune Nyman - SM-guld 1972 (H20 natt); SM-brons 1971 (H20)
 Olle Nåbo - SM-guld 1970 (H14)
 Christina Pahnke - SM-silver 1970 (budkavle); 1971 (D20)

Skidor 
Sedan klubbens bildande har utöver orientering även längdskidåkning och skidorientering varit en del av verksamheten. En särskild skidsektion fanns 1960-1992 och ett stort antal medlemmar deltog i tränings- och tävlingsverksamheter under vinterhalvåren. 1976 invigdes Hultets första elljusspår, vilket också underlättade kvällsaktiviteter för såväl skid- som övrig verksamhet. För att trots sämre vintrar under slutet av 1900- och början av 2000-talen kunna säkra möjligheten till skidåkning på Hultets friluftsgård införskaffades år 2020 utrustning för en konstsnöanläggning. Den omfattar dels ett 3 kilometers spår och dels en pulkabacke.

Historik 
År 1948 bröt ett större antal aktiva i orienteringssektionen av IFK Kristinehamn sig ur moderklubben och bildade sin egen specialklubb för orienteringssporten, som döptes till OK Frejd. Klubben ombildades på ett konstituerande möte den 16 januari 1953, och fick då i stället namnet Kristinehamns OK (KOK). Genom åren har klubben arrangerat ett stort antal tävlingar, bland annat den årliga Luslunken (1953-2010), Frejd-kavlen (1953-1960), Landskampen Sverige-Norge (1956), Allsvenska klubbmatchen (1961), dagsetapper för O-ringen 5-dagars (1976 och 1996), ett flertal distriktsmästerskap samt SM-tävlingar (budkavle 1966 och 1983, natt och sprint 2003). 

Utöver orienterings- och skidaktiviteter som tävlingsarrangemang, klubbträningar och medlemmars deltagande i tävlingar runt om i landet har klubben sedan sitt bildande även bedrivit en omfattande friluftsverksamhet. Till denna hör arrangerande av allmänt tillgängliga friskvårdsaktiviteter, motionslopp, brasträffar, tipspromenader och andra sociala arrangemang.

Källor 

 Kristinehamns OK 1953-2003 - En minnesbok, red. Yngve Johansson, City tryck i Karlstad 2002

Externa länkar 

 Officiell webbplats
Orienteringsklubbar i Värmland
Sportklubbar bildade 1953