kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Passagerarrättigheter inom Europeiska unionen

Passagerarrättigheter inom Europeiska unionen innefattar rättigheter för passagerare vid flyg-, tåg-, båt- och bussresor. Rättigheterna varierar beroende på transportslag, men syftar alla till att kompensera för passagerarens svaga ställning gentemot transportören. Rättigheterna gäller framför allt gränsöverskridande resor, men i vissa fall även resor inom en medlemsstat.

Passagerarrättigheterna utgör en viktig del av den gemensamma transportpolitiken, som är ett delat befogenhetsområde inom Europeiska unionen. De regleras genom fyra olika förordningar.

Historia 
De första passagerarrättigheterna inom EU fastställdes genom en förordning 1991, då flygpassagerare som nekades ombordstigning fick rätt till kompensation. Dessa rättigheter utökades 2004 till att även gälla bland annat förseningar. Genom ett förhandsavgörande av EU-domstolen 2009 konstaterades att flygförordningen är giltig och förenlig med EU-fördragen.

2007 antogs ytterligare en förordning om tågresenärers rättigheter. Denna följdes av ytterligare två förordningar, en för båtpassagerare 2010, och en för bussresor 2011.

I mars 2021 konstaterade Europeiska unionens domstol att en strejk som organiseras av en fackförening för personal vid ett flygbolag och som syftar till att driva igenom lönehöjningar inte ska betraktas som en extraordinär händelse som befriar flygbolaget från ansvar att betala ersättning för inställda eller kraftigt försenade resor.

Den 7 juni 2023 blev en ny förordning om tågresenärers rättigheter tillämplig.

Rättslig grund 
Passagerarrättigheterna finns fastställda i en rad olika rättsakter, som har sin rättsliga grund i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, mer precist artikel 91 för tåg- och busstrafik och artikel 100.2 för flyg- och båttrafik. Bestämmelserna fastställs av Europaparlamentet och Europeiska unionens råd i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet.

Rättigheter efter transportslag

Rättigheter för flygpassagerare 
Förordningen om flygpassagerares rättigheter fastställer bland annat rätten till kompensation vid förseningar eller nekad ombordstigning. Beroende på flygresans längd kan passageraren ha rätt till kompensation på mellan 250 euro och 600 euro. Förordningen föreskriver ekonomisk kompensation för passagerare vid inställda flygningar, vilket genom rättspraxis fastställd av EU-domstolen även gäller passagerare vars flygningar är försenade mer än tre timmar.

Rättigheter för båtpassagerare 
Båtpassagerare har rätt till mellan 25 och 50 procent av biljettpriset i kompensation vid betydande förseningar. Hur stor kompensation man har rätt till beror på resans längd och omfattningen av förseningen.

Se även 
 Gemensamma transportpolitiken

Referenser

Noter 

Europeiska unionens transportpolitik
Adelperga (hertiginna)

Adelperga, född cirka 740, död efter 788, var en hertiginna av Benevento som gift med Arechis II av Benevento.  Hon var regent i hertigdömet Benevento mellan 787 och 788, då hennes make avled och hennes son blev hertig då han befann sig utomlands, fram till att sonen, Grimoald III av Benevento, återvände hem. 

Hon var dotter till Desiderius och Ansa. Hon gifte sig 757. 

Hon var liksom sin syster Liutperga i Bayern verksam i motståndet mot Karl den store, sedan han 774 hade erövrat deras föräldrars land Lombardiet.

Referenser

Kvinnor
Födda 700-talet
Avlidna okänt år
Personer i Italien under 700-talet
Kvinnliga regenter under 700-talet
Robert Lavelid

Robert Olle Lavelid, född den 30 januari 1950 i Stockholm, är arkitekt SAR/MSA
med mer än 40 års erfarenhet från stora arkitektur- och stadsbyggnadsprojekt såväl i Sverige
som internationellt. Han har varit partner i Modern Line arkitekter, Tengbom och 
Fojab. Förutom konkreta projekt har han dessutom skrivit många artiklar i olika arkitektur- och
stadsbyggnadsfrågor, och har sedan ett antal år en blogg på Sveriges arkitekters hemsida. Robert Lavelid var under åren 1992-1995 chefsarkitekt på Inter IKEA Systems A/S i Humlebaek Danmark.  

I december 2020 gavs hans bok ”KODEN för en bra stad - Haussmanns Paris” en faktabaserad debattbok i ämnet stadsbyggnad ut på Svensk Byggtjänst förlag. 

Robert Lavelid gick ut från Arkitekturskolan KTH Stockholm 1977.

Verk i urval 
BO 85 Upplands Väsby bostäder 1985
Kv. Inverness Danderyd kontor/bostäder1986-87
Hammarby Sjöstad bostäder (med ansv. arkitekt SAR/MSA Bengt Rydén)
Khimki Business park, Moskva, två kontorshus 2005-2008
KODEN för en bra stad - Houssmanns Paris -

Referenser 

Män
Födda 1950
Levande personer
Svenska arkitekter under 1900-talet
Svenska arkitekter under 2000-talet
Arkitekter från Stockholm
Ansa (drottning)

Ansa, född okänt år, död efter 774, var drottning av Lombardiska kungariket 757-774 som gift med Desiderius.

Biografi
Hon föddes i Brescia som dotter till Verissim och syster till Arechis och Donnol och tillhörde en langobardisk adelsfamilj. Hon dokumenteras först 753, då hon grundade ett kloster tillsammans med sin man. Hon blev drottning när hennes man efterträdde sin bror 757. Hon blev krönt liksom sin man, vilket inte var en självklarhet vid denna tid. 

Hon hade inflytande över sin makes regering, vilket märks på att hon från 759 och framåt ofta nämns i Desiderius stadgar och officiella dokument, främst när det gäller den religiösa politiken och den dynastiska äktenskapspolitiken: hon arrangerade de dynastiska äktenskapen för döttrarna med härskarna i Bayern, Benevento och Frankrike, och trolovade även sonen med Gisela av Frankrike. Hon är känd för sitt gynnande av klostret San Salvatore, som hon grundade och gav stora rikedomar och till vilket hon gav sin återstående dotter som nunna. På hennes begäran underordnades andra kloster detta kloster och försågs med reliker, men hennes ständiga donationer till det utarmade statskassan. 

År 774 erövrades Lombardiet av Karl den store, som lät fängsla medlemmarna av den förra kungafamiljen i frankiska kloster. Ansa bekräftas som en av Karls fångar och förutsätts ha följt sin make till fångenskap i franska kloster. Hon begravdes dock i Brescia, och tros därför ha tillåtits återvända till Lombardiet efter sin makes död 786.

Familj 
Hon fick fem barn:

Anselperga (eller Anselberga), abbedissa av San Salvatores kloster i Brescia
Adelperga (eller Adelberga), gift med Arechis II av Benevento
Liutperga (Liutpirc eller Liutberga), gift med Tassilo III  av Bayern
Desiderata, gift med Karl den store
Adelchis (eller Adalgis), son och tronarvinge

Referenser

Personer från Brescia
Kvinnor
Födda 700-talet
Avlidna okänt år
Personer i Italien under 700-talet
Drottningar
Östermalms Annonstidning

Östermalms Annonstidning senare med titeln Östermalm med undertiteln Annonstidning och Tjensteblad var en dagstidning utgiven i Stockholm 4 oktober 1894 till 30 oktober 1896 under första titeln, och sedan under namnet Östermalm till den 14 november 1913.

Tidningen historia 
Tidningen trycktes först hos G. Isakson från den 4 oktober till 29 oktober 1894, och sedan 3 till 21 mars 1895. U. Fredriksson var tryckare 6 december 1894 till 27 februari 1895. Efter 21 mars 1895 hos F. Hammar & C:o. Tidningen trycktes med antikva och titelvinjett från och med 11 oktober 1894. 

Tidningen kom ut torsdagar med 4 sidor i folio med 6 spalter på formatet 50 x 37,5 cm och utdelades gratis i början. Tidningen gavs ut och redigerades av handlanden Per Jansson Vendelius, som den 2 oktober 1894  erhöll utgivningsbevis. Tidningen fortsattes av tidningen med nya titeln Östermalm med Annonstidning och Tjensteblad  som undertitel från 6 november 1896 till 14 november 1913.

Tidningen trycktes från  i början av 1900-talet Stockholms Dagblads tryckeri med antikva som typsnitt och med titelvinjett. Tidningen kom ut  en dag i veckan fredagar med 4 sidor i varje nummer. Formatet var folio med 6 spalter 55,5 x 39,5 cm till ett pris av 1 krona 20 öre i prenumeration. Utgivningsbevis var utfärdat för Hilma Gustaviana Aronson 30 oktober 1896 för denna tidning, som utgjorde en fortsättning av Östermalms Annonstidning sedan Tjenstebladet hade sammanslagits med tidningen.

Redaktion, titel och utgivningsdagar 
Redaktionsort var hela utgivningstiden  Stockholm. Ansvarige utgivare redigerade tidningen. Till 5 september 1895 kom tidningen ut på torsdagar och sedan från 17 maj 1895 till upphörandet på fredagar. Den fullständig titeln var från 1900 till 4 maj 1906 Östermalm / Annonstidning / och/ Tjensteblad, sedan 1906 till 1913 Östermalm/ Annonstidning.

Tryckningen efter 1900 
Tryckningen skedde på många tryckerier vilket framgår av tabell nedan. Bara svart färg användes och hela tiden antikva som typsnitt och med 4 sidor. Upplagan var cirka 6000 med en topp 1906 på 7000 exemplar. Satsytan varierade men hela tiden stora format större än tabloid. I början var tidningen gratis men kostade efter 1900 mellan 50 öre och en krona. Tidningen hade flera utgivningsuppehåll.

Referenser 

Nedlagda svenska dagstidningar
Dagstidningar startade 1894
Dagstidningar nedlagda 1913
Herman Jansson

Gustaf Herman Jansson, född 10 april 1887 i Söndrums socken, död 3 maj 1957 i Västerleds församling i Stockholm, var en svensk väg- och vattenbyggare.

Herman Jansson var son till förvaltaren Gustaf Jansson. Efter mogenhetsexamen i Halmstad 1905 utexaminerades han från Tekniska högskolan 1909. År 1909 inträdde Jansson i Väg- och vattenbyggnadskåren och avancerade där 1936 till major. Han var verksam som ingenjör vid Trollhätte kanals ombyggnad 1909–1917, vid Trollhätte kraftverks byggnad samt som arbetschef vid Södertälje kanals ombyggnad 1919–1926 och 1928–1929 hos Vattenfallsstyrelsen. Han deltog vid flera betydande byggprojekt i Stockholm, var vid Stockholms stads hamnbyggnadsavdelning byråingenjör vid Hammarbyledens nybyggnad 1917–1919 och arbetschef vid Slussens om- och nybyggnad 1926–1928 samt medverkade som ingenjör vid uppförandet av Riksbron och Västerbron 1930. 1931–1933 var Jansson tillförordnad överingenjör vid Stockholms hamnstyrelse, och från 1933 överingenjör och hamnbyggnadschef där. Under hans ledning byggdes 1941–1942 en damm vid Riksbron, varigenom vattenståndet i Mälaren kunde regleras. Han företog studieresor inom Europa och till USA. Bland skrifter av Jansson märks kapitlet Slussar, lutande plan och lyftverk i Uppfinningarnas bok (1931). Jansson är begravd på Söndrums kyrkogård.

Källor 
 
 Gustav Herman Jansson på Gravar.se

Noter

Officerare i Väg- och vattenbyggnadskåren 
Svenska ingenjörer under 1900-talet
Personer från Söndrums socken
Födda 1887
Avlidna 1957
Män
Reid (efternamn)

Reid är ett engelskt efternamn.

Personer med namnet
 Alyssa Reid (född 1993), kanadensisk sångerska och låtskrivare
 Anne Reid (född 1935), brittisk skådespelare
 Anthony Reid (född 1957), brittisk racerförare

 Beryl Reid (1919–1996), brittisk skådespelare
 Bill Reid (1920–1998), kanadensisk konstnär
 Billy Reid (född 1963), skotsk fotbollsspelare och tränare
 Bobby Reid (född 1993), engelsk fotbollsspelare
 Bobby Decordova-Reid (född 1993), engelsk-jamaikansk fotbollsspelare

 Carl Benton Reid (1893–1973), amerikansk skådespelare

 Dave Reid (född 1964), kanadensisk ishockeyspelare
 David Reid (född 1973), amerikansk boxare
 David Settle Reid (1813–1891), amerikansk politiker
 Derek Reid (1927–2006), brittisk mykolog

 Frances Reid (1914–2010), amerikansk skådespelare

 George Reid (född 1939), skotsk politiker
 Graham Reid (född 1964), australisk landhockeyspelare
 Graeme Reid (född 1948), australisk landhockeyspelare

 Hal Reid (1862–1920), amerikansk skådespelare
 Harry Reid (1939–2021), amerikansk politiker, demokrat, kongressrepresentant och senator för Nevada

 J.R. Reid (född 1968), amerikansk basketspelare
 Jesse Reid (född 1991), kanadensisk skådespelare
 Jim Reid (född 1961), skotsk rockmusiker
 John Reid (född 1947), brittisk politiker labour,  inrikes-, hälso- och försvarsminister
 Jonny Reid (född 1983), nyzeeländsk racerförare
 Junior Reid (född 1965), jamaikansk reggae- och dancehallmusiker

 Keith Reid (född 1946), brittisk rockartist (Procul Harum)
 Kerry Reid (född 1947), australisk tennisspelare

 L.A. Reid (född 1956), amerikansk skivbolagsdirektör

 Patrick Reid (1910–1990), brittisk major och författare
 Peter Reid (född 1956), engelsk fotbollsspelare och tränare

 Richard Reid (född 1973), brittisk terrorist, "skobombaren"
 Robert Reid, 1:e earl Loreburn (1846–1923), brittisk jurist och politiker
 Robin Reid (född 1971), brittisk boxare

 Steven Reid (född 1981), engelsk-irländsk fotbollsspelare
 Suziann Reid(född 1977), amerikansk kortdistanslöpare

 Tara Reid (född 1975), amerikansk skådespelare
 Terry Reid (född 1949), brittisk rocksångare och gitarrist
 Thomas Reid (1710–1796), skotsk filosof
 Thomas Mayne Reid (1818–1883), skotsk-irländsk-amerikansk författare

 Wallace Reid (1891–1923), ameriaknsk skådespelare och regissör
 Whitelaw Reid (1837–1912), amerikansk politiker, diplomat och publicist
 William Reid (1791–1858), brittisk meteorolog
 Winston Reid (född 1988), nyzeeländsk-dansk fotbollsspelare

Engelska efternamn
Christer Posse (1776–1836)

Christer Posse, född 19 december 1776 på Borrud, död 31 augusti 1836 i Köpenhamn, var en svensk friherre och militär.

Biografi
Posse var son till majoren Carl Åke Posse och dennes hustru Beata Christina Hierta. Han blev löjtnant vid Västmanlands regemente 1801. Han deltog under det pommerska kriget 1807, och därefter det finska kriget. Vid det senare deltog han i slaget vid Oravais samt slaget vid Sävar och träffningen vid Ratan. Han befordrades till kapten och regementskvartermästare 1808. Han blev major vid Skaraborgs regemente 1813 och deltog därefter både i sjätte koalitionskriget och fälttåget mot Norge. Han blev överstelöjtnant vid regementet 1814, samt dess överste och chef 1816. Det var en roll han övertog från sin bror Carl Henric Posse. Slutligen blev han utnämnd till generaladjutant vid generalstaben 1822.

Utmärkelser
Riddare av Svärdsorden: 1809, troligen given för tapperhet i Finska kriget
Kommendör av Svärdsorden: 1829

Källor 
 Posse af Säby på Adelsvapen.com

Noter

Svenska friherrar
Kommendörer med stora korset av Svärdsorden
Svenska militärer under 1800-talet
Födda 1776
Avlidna 1836
Män
Personer i Napoleonkrigen
Personer från Bäcks socken
Christer
Ludvig Pitscher

Ludvig Christlieb Pitscher, född 1750, var en svensk tonsättare och cellist.

Biografi
Ludvig Pitscher var 1761 elev hos Johann Gottlieb Naumann, då han besökte Italien. Han har varit kammarmusiker hos prins Henrik av Preussen. Pitscher gav sin första konsert i Stockholm 13 februari 1785. Han anställdes 1785 som cellist vid Kungliga Hovkapellet, Stockholm och slutade där på 1790-talet.
Från 1787 verkade han som lärare i violoncell vid den av abbé Vogler bildade musikskolan.
Pitscher kvitterade ut sin sista lön 1793 varefter han lämnade landet med sina två söner utan vedertagen uppsägning.

Pitscher va gift med Anna Elisa Crompats. De fick tillsammans sonen Wilhelm Christlieb (född 1786).

Verk
Variationer för cello och orkester. Uppförd mars 1786.

Referenser

Noter 

Svenska musiker under 1700-talet
Svenska cellister under 1700-talet
Svenska kompositörer under 1700-talet
Födda 1750
Avlidna okänt år
Män
Medlemmar av Kungliga Hovkapellet
Noach Nystedt

Noach Nystedt, född 6 april 1782 i Klara församling, Stockholm, var en svensk tonsättare.

Biografi
Noach Nystedt föddes 6 april 1782 i Klara församling, Stockholm. Han var son till betjänsten Sven Nystedt och Anna Larsdotter. Nystedt var extra elev och kapellist vid operastaten.Han flyttade 1801 till Mariefred.

Musikverk
Marsch i D-dur för piano. Publicerad 1802 i Musikaliskt Tidsfördrif som nummer 16-19.

Referenser 
Noach Nystedt (1772—?) på Levande musikarv

Noter 

Svenska musiker under 1800-talet
Svenska pianister under 1800-talet
Svenska klassiska kompositörer under 1800-talet
Födda 1782
Avlidna okänt år
Män
Musiker från Stockholm
Dorothy Morris

Dorothy Morris, född 23 februari 1922 i Los Angeles, Kalifornien, död 20 november 2011 i Palm Springs, Kalifornien, var en amerikansk skådespelare. På 1940-talet medverkade hon i större biroller i filmbolaget Metro-Goldwyn-Mayers produktioner. Hon lämnade filmbranschen i samband med giftermål men återkom på 1950-talet och 1960-talet i TV-roller och några mindre filmroller.

Filmografi, urval 
 (ej krediterad)

Källor

Externa länkar 

Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Födda 1922
Avlidna 2011
Kvinnor
Skådespelare från Los Angeles
Don Biggs

Donald R. Biggs, född 4 juli 1965 i Mississauga, Ontario, är en före detta kanadensisk ishockeyspelare. Biggs spelade totalt 12 matcher i NHL för Minnesota North Stars respektive Philadelphia Flyers. Han var även med i filmen Youngblood från 1986 då han spelade Patrick Swayzes body double. 

Biggs draftades av Minnesota North Stars i den åttonde rundan som 156:e spelare totalt i 1983 års NHL draft. Han gjorde sin NHL-debut säsongen 1984/85 som också kom att bli hans enda match för Minnesota North Stars. Det dröjde till säsongen 1989/90 innan Biggs åter såg spel i NHL, då för Philadelphia Flyers. Hans gjorde totalt 2 mål i sina 12 matcher i NHL.

Biggs var desto mer framgångsrik i AHL och vann 1988 års Calder Cup med Hershey Bears. Han spelade sammanlagt 598 matcher i AHL och gjorde totalt 692 poäng, vilket placerar honom på en delad 24:e plats för flest poäng i AHL någonsin. Han innehar dessutom rekordet för flest poäng på en säsong i AHL då han säsongen 1992/93 gjorde 138 poäng (54 mål, 84 assist) för Binghamton Rangers. 

Don Biggs valdes år 2018 in i AHL Hall of Fame. Hans tröjnummer 22 är pensionerat av Cincinnati Cyclones i IHL som Biggs spelade sammanlagt 426 matcher för.

Statistik

Källor

Män
Levande personer
Födda 1965
Kanadensiska ishockeyspelare
Idrottare från Mississauga
Spelare valda i NHL Entry Draft 1983
Spelare valda av Minnesota North Stars i NHL Entry Draft
8379 Straczynski

8379 Straczynski eller 1992 SW10 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 27 september 1992 av Spacewatch vid Kitt Peak-observatoriet. Den är uppkallad efter den amerikanske författaren och TV-producenten J. Michael Straczynski.

Asteroiden har en diameter på ungefär 6 kilometer.

Referenser 
 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av Spacewatch
Astronomiska upptäckter 1992
Ölands Tidning (1881)

Ölands Tidning var en dagstidning utgiven i Kalmar med redaktion i Borgholm från 30 september 1881 till den 28 december 1883.

Tidningen trycktes i  Westinska boktryckeriet i Kalmar med frakturstil och antikva.

Tidningen kom ut en gång i veckan fredagar med 4 sidor i folio och 4 spalter per sida och format 45 x 30 cm. Prenumeration kostade 1 krona från oktober till december 1881 och tre kronor 1882 och 1883.Tidningen lämnades till prenumeranterna på  tidningen Kalmar för halva priset 1 krona 50 öre 1882 och gratis 1883. Utgivningsbevis  för tidningen utfärdades för redaktör Johan Fredrik Johansson 17 september 1881. Tidningen var edition till tidningen Kalmar.

Referenser 

Nedlagda svenska dagstidningar
Dagstidningar startade 1881
Dagstidningar nedlagda 1883
8380 Tooting

8380 Tooting eller 1992 SW17 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 29 september 1992 av den amerikanske astronomen Henry E. Holt vid Palomarobservatoriet. Den är uppkallad efter Tooting i London.

Asteroiden har en diameter på ungefär 10 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter platser
Astronomiska upptäckter av HE Holt
Astronomiska upptäckter 1992
Ölands Tidning (1922)

Ölands Tidning var en dagstidning utgiven i Borgholm på Öland. Provnummer trycktes den 23 december 1921 och 31 december 1921. Tidningen kom bara ut ett halvår från den 4 januari 1922 till 23 juni 1922. Tidningens fullständiga titel var Ölands tidning / Nyhets- och annonstidning för hela Öland

Redaktion och tryckning 
Redaktionsort  för tidningen var Borgholm och tidningen var opartisk politiskt. Ansvarig utgivare och redaktör var typografen Johan Henrik Appelkvist hela utgivningstiden. Tidningen kom 2 dagar i veckan onsdag och lördag hela utgivningstiden. Tryckeri  för tidningen var Nya Accidenstryckeriet  i Borgholm som tryckte tidningen enbart i svart, med 4-8 sidor i litet format 27 x 18 cm. Priset för helåret 1922 var 4 kronor.

Referenser 

Nedlagda svenska dagstidningar
Dagstidningar startade 1921
Dagstidningar nedlagda 1922
Karl Jansson

Karl August Jansson, född 25 oktober 1854 i Längbro socken, död 6 november 1933 i Stockholm, var en svensk frikyrkoledare.

Karl Jansson var son till arbetaren Olof Jansson. Efter läroverksstudier i Örebro 1865–1871 studerade han vid Konstakademien 1871 och Tekniska skolan 1872–1874 och betraktades som en lovande konstnär. Vid nyårstiden 1875 inträdde han i metodistförsamlingen i Örebro och ägnade därefter sitt liv åt Metodistkyrkan. Jansson ordinerades 1877 till diakon och 1879 till äldste och verkade 1875–1886 som pastor i olika metodistförsamlingar, sist i Sankt Peters församling i Stockholm 1884–1886. Han blev 1886 presiderande äldste för distriktet i Karlskrona och 1893 i Eskilstuna. 1889 blev han redaktör för tidningarna Svenska sändebundet och Söndagsskolklockan. Vid sekelskiftet 1900 knöts Jansson till Teologiska skolan i Uppsala för utbildning av metodistpastorer och gjorde som rektor där 1903–1916 en betydande insats. Han var även verksam i planerna på en gemensam nordisk predikantskola för metodister och företog 1908 en längre resa i USA för att samla in medel till en sådan. Resan följdes av flera i Metodistkyrkan och andra religiösa och ideella organisationers tjänst och Jansson kom att bli en av Sveriges mest beresta kyrkomän, som flera gånger representerade Sverige på kongresser och konferenser i Sverige och utomlands. Inom frikyrkomötets samarbetskommitté och Svenska missionsrådet, Metodistkyrkans missionsstyrelse och Svenska Epworthförbundet gjorde han stora insatser. Från 1891 var han ordförande i Stockholms kristliga ynglingaförening och från 1892 medlem av förbundsstyrelsen för KFUM. Jansson tillhörde Sveriges söndagsskolförbunds styrelse under hela dess tillvaro 1902–1927 och var ledamot av världssöndagsskolförbundets verkställande utskott. Han var ordförande i Svenska bibelläsningsförbundet från 1915 samt i Stiftelsen Oskar Fredriksborgs soldathem och föreningen De gamles hem. Han var vidare medlem av svenska avdelningen av Världsförbundet för fred och samförstånd mellan folken genom kyrkosamfunden. 1914 var han med vid bildandet av den världsomfattande ekumeniska rörelsen. Han var även aktiv inom nykterhetsrörelsen. Som intresserad av metodismens historia samlande han metodistiana för hela världen. 1910 blev han teologie hedersdoktor vid Ohio Wesleyan University.

Källor 
 

Personligheter inom svensk metodism
Hedersdoktorer
Personer från Längbro socken
Födda 1854
Avlidna 1933
Män
Personer i Sverige under 1800-talet
Personer i Sverige under 1900-talet