kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Mercy Health Arena

Mercy Health Arena, tidigare L.C. Walker Arena, är en inomhusarena i den amerikanska staden Muskegon i delstaten Michigan. Den har en publikkapacitet på mellan 5 000 och 6 316 åskådare beroende på typ av arrangemang. Inomhusarenan började byggas 1958 och öppnades den 27 oktober 1960. Arenan var namngiven efter den lokala affärsmannen Louis Carlisle "L.C." Walker efter att han donerade 75 % av de två miljoner dollar som det kostade att uppföra arenan. Den har stått till förfogande för många idrottslag genom åren, som till exempel ishockeylagen Zephyrs, Mohawks, Lumberjacks I, Lumberjacks II och slutligen Lumberjacks III som använder den när de spelar sina hemmamatcher i United States Hockey League (USHL).

Referenser

Externa länkar
 Officiell webbplats

Sportanläggningar i Michigan
Sportanläggningar invigda 1960
Byggnader invigda under 1900-talet
Muskegon Lumberjacks (2010–)
Muskegon Mohawks
Muskegon
1901 Moravia

1901 Moravia eller 1972 AD är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 14 januari 1972 av den tjeckiske astronomen Luboš Kohoutek vid Bergedorf-observatoriet. Den har fått sitt namn efter Mähren i Tjeckien.

Asteroiden har en diameter på ungefär 26 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Alauda.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Alauda-asteroider
Småplaneter namngivna efter platser
Astronomiska upptäckter av L Kohouteck
Astronomiska upptäckter 1972
Mähren
1933 Tinchen

1933 Tinchen eller 1972 AC är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 14 januari 1972 av den tjeckiske astronomen Luboš Kohoutek vid Bergedorf-observatoriet. Den har fått sitt namn efter upptäckarens fru, Christine Kohoutek.

Asteroiden har en diameter på ungefär 4 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Vesta.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Vesta-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av L Kohouteck
Astronomiska upptäckter 1972
2900 Luboš Perek

2900 Luboš Perek eller 1972 AR är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 14 januari 1972 av den tjeckiske astronomen Luboš Kohoutek vid Bergedorf-observatoriet. Den har fått sitt namn efter den tjeckiske astronomen Luboš Perek (1919-2020).

Asteroiden har en diameter på ungefär 12 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Eos.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Eos-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av L Kohouteck
Astronomiska upptäckter 1972
Herrarnas stafett i skidskytte vid olympiska vinterspelen 2018

Herrarnas stafett i skidskytte vid olympiska vinterspelen 2018 hölls på Alpensia skidskyttearena i Pyeongchang, Sydkorea, den 23 februari 2018. Distansen var 4 × 7,5 km.

Guldmedaljörer blev Sverige vars lag bestod av Peppe Femling, Jesper Nelin, Sebastian Samuelsson och Fredrik Lindström. Det var första gången någonsin ett svenskt stafettlag i skidskytte, både bland herrar och damer, vann olympiskt guld.

Deltagare

18 stafettlag med 4 åkare i respektive lag tävlade i herrarnas stafettävling.

Resultat

Källor

Skidskytte vid olympiska vinterspelen 2018
Jacob Hjelte

Jacob Hjelte, född 8 november 1996, är en svensk fotbollsspelare som spelar för Gefle IF.

Karriär
Hjeltes moderklubb är Hagaströms SK. Han spelade därefter två år i Gävle GIK. Som 15-åring gick Hjelte 2011 till Gefle IF. 

I oktober 2014 skrev Hjelte på sitt första A-lagskontrakt i Gefle IF med start från säsongen 2015. Den 5 april 2015 gjorde Hjelte allsvensk debut i en 2–0-vinst över Falkenbergs FF, där han blev inbytt i den 14:e minuten mot skadade Anders Bååth.

Den 31 maj 2018 lånades Hjelte ut till Sandvikens IF. Den 3 juni 2018 debuterade han och gjorde två mål i en 3–1-vinst över Assyriska FF. Den 13 juli 2018 värvades Hjelte av Sandvikens IF på en permanent övergång och han skrev på ett 2,5-årskontrakt med klubben. Efter säsongen 2019 lämnade Hjelte klubben.

I december 2019 återvände Hjelte till Gefle IF.

Källor

Noter

Svenska fotbollsspelare
Spelare i Gefle IF Fotboll
Spelare i Sandvikens IF Fotboll
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Spelare i Superettan
Spelare i Division 1 i fotboll för herrar
Födda 1996
Levande personer
Män
Fotbollsspelare i Gävle GIK
Kings Bay AS

Kings Bay AS är ett norskt aktiebolag, som är helägt av den norska staten genom Klima- og miljødepartementet. Bolaget grundades 1916 som Kings Bay Kull Compani för att bedriva kolbrytning vid Kongsfjorden på Spetsbergen i Svalbard. Bolaget äger och administrerar den tidigare gruvorten Ny-Ålesund.

Historik
Det nybildade Kings Bay Kull Compani övertog 1916 efter  Christian August Ankers död den av honom startade kolbrytningen vid Kongsfjorden i Green Harbour Coal Company. Kolbrytning drevs därefter med uppehåll under andra världskriget fram till en svår olycka i Estergruvan i november 1962. Därefter lades driften ned i det sedan 1933 statligt ägda företaget.

Namnet ändrades 1998 till Kings Bay AS.

Omvandling till forskarcampus
Från mitten av 1960-talet har Ny-Ålesund omvandlats till en bas för polarforskning.

Kings Bay AS äger mark och merparten av fastigheterna i samhället. Företaget har ansvar för ortens infrastruktur, inklusive omhändertagande av miljö- och kulturvård. Drift av infrastruktur omfattar bland annat räddningstjänst, sjöräddning, flygtransport, inkvartering, bespisning, samt vatten- och elförsörjning. Bolaget är också ansvarigt för stadsplanering i Ny-Ålesund. Företaget har hyrt ut delar av sina fastigheter till ett antal norska och utländska forskningsinstitutioner, vilka numera bedriver en omfattande verksamhet på orten. Institutioner från omkring 20 länder genomför varje år forskningsprojekt i och omkring Ny-Ålesund. Kings Bay AS erbjuder också i viss utsträckning tjänster för besökare sjövägen, speciellt vid besök under sommarsäsongen av större kryssningsfartyg.

Se även
Kings Bay-affären

Källor
Denna artikel är baserad på artikeln Kings Bay AS på norskspråkiga Wikipedia (bokmål)

Externa länkar 

Kings Bay AS:s webbplats

Norska företag med statligt ägande
Svalbard
Gruvföretag i Svalbard
Ny-Ålesund
Delta, Pennsylvania

Delta är en ort i York County i delstaten Pennsylvania. Enligt 2010 års folkräkning hade Delta 728 invånare.

Källor 

Orter i Pennsylvania
York County, Pennsylvania
Delta Leporis

Delta Leporis (δ  Leporis, förkortat Delta Lep, δ  Lep) som är stjärnans Bayerbeteckning, är en ensam stjärna belägen i den mellersta delen av stjärnbilden Haren. Den har en skenbar magnitud på 3,85 och är synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 28,7 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 114 ljusår (ca 35 parsek) från solen.

Egenskaper 
Delta Leporis är en orange jättestjärna som Keenan och McNeil (1989) gav spektralklass K0 IIIb Fe-1.5 CH0.5, vilket anger att den är en jättestjärna som visar brist på järn och överskott av cyanogen i sin atmosfär. Grey et al. (2006) listade den som K1 IV Fe-0.5, vilket skulle ange en mindre utvecklad underjättestjärna. Den är en röd jättestjärna och kan generera energi genom fusion av helium i dess kärna. Den har en massa som är ca 95 procent av solens massa, en radie som är ca 10 gånger större än solens och utsänder från dess fotosfär ca 46 gånger mera energi än solen vid en effektiv temperatur på ca 4 660 K.

Källor

Referenser

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/deltaleporis

	
Stjärnbilden Haren
Bayerobjekt
Orangea jättar
Flamsteedobjekt
HD-objekt
1942 Jablunka

1942 Jablunka eller 1972 SA är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 30 september 1972 av den tjeckiske astronomen Luboš Kohoutek vid Bergedorf-observatoriet. Den har fått sitt namn efter den då tjeckoslovakiska orten Jablůnka.

Asteroiden har en diameter på ungefär 16 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Phocaea.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Phocaea-asteroider
Småplaneter namngivna efter platser
Astronomiska upptäckter av L Kohouteck
Astronomiska upptäckter 1972
Bjørnøen AS

Bjørnøen AS äger all mark och vissa byggnader på Bjørnøya. Företagets ändamål är att sköta och utnyttja företagets egendom. Bjørnøen AS grundades som I/S Bjørnøen Kulkompani 1918 av ett konsortium i Stavanger med Arne Haabeth i spetsen. Företaget övertogs av den norska staten 1932 och lades 1967 under Kings Bay AS, som också tillhandahåller företagets administration. Delar av statens finansieringsbidrag till Kings Bay AS används för skötseln av Bjørnøen. Företaget har samma styrelse, verkställande direktör som driftschef som Kings Bay AS och inga anställda.

Meteorologisk institutt vid Vervarslinga for Nord-Norge hyr mark för sin meteorologiska station på Bjørnøya. Vervarslinga har också samordningsansvar för den vetenskapliga verksamhet som bedrivs vid stationen. 

Bjørnøya naturreservat inrättades i augusti 2002. Fredningen omfattar hela ön med mindre undantag. Sysselmannen på Svalbard är förvaltningsmyndighet och har ansvar för uppsyn av naturreservatet.

Källor
Denna artikel är baserad på artikeln Bjørnøen AS på norskspråkiga Wikipedia (bokmål)

Norska företag med statligt ägande
Svalbard
Les Fêtes de Ramire

Les Fêtes de Ramire (Ramiros fester) är en opera i form av en acte de ballet i en akt med musik av Jean-Philippe Rameau och libretto av Voltaire.

Musiken till Les Fêtes de Ramire var delvis hämtad från Voltaires och Rameaus tidigare opera La Princesse de Navarre. Då både upphovsmännen var upptagna med operan Le Temple de la Gloire, ombads Jean-Jacques Rousseau att slutföra komponerandet av Les Fêtes de Ramire. Rosseau hävdade själv att han hade komponerat ouvertyren och diverse recitativ men att Rameau och Voltaire tog åt sig all ära. Den enda musik som med säkerhet kan länkas till Rousseau är monologen "O mort, viens terminer les douleurs de ma vie". Episoden var fröet till Rousseaus obevekliga hat mot Rameau, vilken sedermera skulle leda till Buffoniststriden.

Operan hade premiär den 22 december 1745 på slottet i Versailles utanför Paris.

Källor

Operor av Jean-Philippe Rameau
Franskspråkiga operor
1861 Komenský

1861 Komenský eller 1970 WB är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 24 november 1970 av den tjeckiske astronomen Luboš Kohoutek vid Bergedorf-observatoriet. Den har fått sitt namn efter Johan A. Comenius.

Asteroiden har en diameter på ungefär 14 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Eos.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Eos-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av L Kohouteck
Astronomiska upptäckter 1970
4137 Crabtree

4137 Crabtree eller 1970 WC är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 24 november 1970 av den tjeckiske astronomen Luboš Kohoutek vid Bergedorf-observatoriet. Den har fått sitt namn efter den engelske astronomen William Crabtree.

Asteroiden har en diameter på ungefär 6 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av L Kohouteck
Astronomiska upptäckter 1970
Voyageur Airways

Voyageur Airways är ett kanadensiskt flygbolag baserat i North Bay, Ontario som inledde sin verksamhet 1968.

Utöver charter bedriver de service- och ambulansflygverksamhet samt marktjänster på North Bay/Jack Garland Airport. Voyageur har chartrat flygplan till FN och NATO för insatser bland annat i Afghanistan, Kongo-Kinshasa och Tchad.

Flotta 
I augusti 2017 bestod Voyageur Airways flotta av följande flygplan:

Referenser

Externa länkar 
 
 Officiell webbplats

Kanadensiska flygbolag
Flygbolag bildade 1968
3635 Kreutz

3635 Kreutz eller 1981 OW1 är en asteroid i huvudbältet som korsar Mars omloppsbana. Den upptäcktes 21 november 1981 av den tjeckiske astronomen Luboš Kohoutek vid Observatorio de Calar Alto. Den har fått sitt namn efter den tyske astronomen Heinrich Kreutz.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Asteroider som korsar Mars bana
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av L Kohouteck
Astronomiska upptäckter 1981
Hlóra

Hlóra (alternativt Lora eller Glora) var enligt Snorre Sturlasson guden Tors fostermor. Hon är kortfattat omnämnd i prologen till Snorres Edda samt i Skáldskaparmál.

Prologen till Snorres Edda 
Snorre driver i prologen till sin Edda den euhemeristiska tesen att alla ”hednagudar” från början har varit forntida hövdingar och kungar, vilka efter döden kommit att dyrkas som gudar. Om Tor säger han, att han var son till en kung som hette Munon eller Mennon (det vill säga Memnon) i Troja, men uppfostrades i Trakien hos en härförare som hette Loricus.

Skáldskaparmál 
I Skáldskaparmál, kapitel 4, ger Snorre följande förslag till kenningar för Tor:

Anmärkningar 
Fostermodern heter i prologen Lora eller Glora, men i Skáldskaparmál Hlóra. Dessa tre får väl uppfattas som varianter av samma namn. Rudolf Simek gissar att Snorre själv kan ha skapat Hlóra ur Torsnamnet Hlórriði. Namnet skulle då vara en lärd konstruktion från 1200-talet.

I Skáldskaparmál är fosterfaderns namn Vingnir (i översättningar Vingne eller Vingner), men i Vafþrúðnismál 51, liksom i Gylfaginning 53, är Vingnir ett namn på Tor. Namnet Vingnir förekommer också i drapan Höstlång, strof 19, men här som namn på en jätte. Också i tulorna är Vingnir ett jättenamn.

I prologen kallas fosterfadern Loricus, vilket kan påminna om Tors namn Hlórriði, i synnerhet som detta namn i prologen stavas Loriði. Anthony Faulkes menar sig dock inte ha funnit någon övertygande förklaring till varifrån namnet Loricus kommer. Kanske, gissar han, rör det sig om en förvrängning av något grekiskt eller latinskt namn, möjligtvis Illyricus.

Källor 

Gudar i nordisk mytologi
Clarence Johnson

Clarence Leonard "Kelly" Johnson, född 27 februari 1910 i Ishpeming i Michigan, död 21 december 1990 i Burbank i Kalifornien, var en amerikansk flygplanskonstruktör.

Han var son till Peter Jönsson och Kristina Andersson som utvandrat från Malmö. Johnson var gift första gången 1937–1969 med ekonomen Althea Louise Young, andra gången 1971–1980 med sin sekreterare Maryellen Elberta Meade och slutligen från 1980 med sin andra frus väninna Nancy Powers. 

Han växte upp under fattiga förhållanden som han skämdes för och han lovade sig själv att bli framgångsrik. Med ett sparsamt liv och extrajobb efter skolan lyckades han spara pengar så han kunde vidareutbilda sig. Han avlade examen vid University of Michigan 1933. Hans flygintresse väcktes tidigt och under studietiden vid universitetet tillverkade han flera modellflygplan och flygplansdetaljer som han experimenterade med i vindtunnlar. Hans arbeten vid universitetet hade uppmärksammats av flygplanstillverkaren Lockheed som anställde honom som ingenjör. 

Kort tid efter sin anställning föreslog han förändringar av företagets senaste konstruktion som visade sig vara mycket lyckade. Han förflyttades till konstruktionsavdelningen där han snabbt steg i graderna och medverkade under 1930- och 1940-talen i utvecklingen av de flesta av Lockheed konstruktioner bland annat P-38 Lightning. Han ledde den konstruktionsgrupp som konstruerade USA:s första operativa jetflygplan P-80 Shooting Star. Han var ansvarig och ledde konstruktionsarbetet för jaktflygplanet F-104 Starfighter, spaningsflygplanen SR-71 Blackbird och Lockheed U-2. Johnson var chef för Skunk Works 1943-1975.

Han deltog i arbetet med att sätta upp den hemliga flygbasen Groom Lake i Nevada där testflygningar med nya flygplanstyper kunde ske med minimal insyn. Han var medlem i Lockheeds bolagsstyrelse 1964–1980. Utöver ett flertal hedersdoktorsutnämningar vid olika universitet tilldelades han Presidentens frihetsmedalj, National Medal of Science och National Security Medal.

Källor
Svenskamerikaner, kända och okända, sidan 28-29, 
The Encyclopedia of Military Aircraft sidorna 233-235, 238-242,

Noter

Flygplanskonstruktörer
Personer från Ishpeming
Födda 1910
Avlidna 1990
Män
Anders Ulich

Anders Ulich, död efter 28 februari 1695, var en tysk-svensk målare.

Det finns få uppgifter om Ulich tidiga liv men man antar att han är tysk härkomst eftersom hans kvitton är tyskspråkiga. Det förmodas att han fått sin utbildning till målare av David Klöcker Ehrenstrahl. I handlingarna omnämns han första gången som målargesäll i Åbo 1688 och därefter som konterfejare. Man vet att han 1688 utförde målningen av predikstolen och 1692 diverse dekorationsmålningar i Åbo domkyrka. För det Gezeliuska gravkoret i domkyrkan målade han ett porträtt av biskop Johannes Gezelius samt några tavlor med religiösa motiv. Man antar att han även målade altartavlan som var försett med ett porträtt av Jochim Witfott och hans hustru Margareta Bugenhagen. Alla Ulichs arbeten i domkyrkan förstördes emellertid vid kyrkobranden 1827. Ulich är representerad vid bland annat Nationalmuseum.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 516, Allhems Förlag, Malmö.

Noter

Svenska konstnärer under 1600-talet
Födda okänt år
Avlidna okänt år
Män
Representerade vid Nationalmuseum
USA Hockey Arena

USA Hockey Arena, tidigare Compuware Sports Arena och Compuware Arena, är en inomhusarena i Plymouth Township, Michigan i USA. Den har en publikkapacitet på mellan 3 504 och 4 500 åskådare beroende på arrangemang. Inomhusarenan började byggas i maj 1996 och invigdes redan den 10 september samma år.

I november 2014 meddelades det att det amerikanska ishockeyförbundet USA Hockey hade för avsikt att köpa arenan från Carolina Hurricanes dåvarande majoritetsägare Peter Karmanos, Jr. som ägde också arenans dåvarande hyresgäst Plymouth Whalers i Ontario Hockey League (OHL). I januari 2015 blev det officiellt att Karmanos, Jr. hade sålt Whalers till IMS USA Inc. och att de nya ägarna hade bestämt att Whalers skulle flyttas till staden Flint, för att vara Flint Firebirds till säsongen 2015–2016. Den 31 mars slutförde USA Hockey köpet av arenan. I samma veva meddelade USA Hockey att deras ungdomsprogram USA Hockey National Team Development Program (NTDP) skulle flyttas från Ann Arbor för att använda arenan fullt ut.

Arenan används primärt av ungdomsprogrammets ishockeylag Team USA som spelar i United States Hockey League (USHL).

Referenser

Referenser

Externa länkar
 Officiell webbplats

Wayne County, Michigan
Sportanläggningar i Michigan
Sportanläggningar invigda 1996
Byggnader invigda under 1900-talet
USA Hockey
Team USA
Albanien i olympiska vinterspelen 2018

Albanien deltog i de olympiska vinterspelen 2018 i Pyeongchang, Sydkorea, med en trupp på två atleter (en man, en kvinna) fördelat på en sport.

Vid invigningsceremonin bars Albaniens flagga av alpina skidåkaren Suela Mëhilli.

Referenser

2018 i Albanien
2018
Nationer i olympiska vinterspelen 2018
Gustav Uddenberg

Gustav Arvid Uddenberg, född 2 april 1907 i Chicago, död 2 mars 1957 i Kalmar, var en svensk målare.

Han var son till handlaren Johan Gustaf Emanuel Uddenberg och läraren Hulda Josefina Nilsson och från 1942 gift med Dina Magnhild Sofia Karlsson. Uddenberg var huvudsakligen autodidakt som konstnär men fick en viss handledning av äldre lokala konstnärer. Tillsammans med  Sven Persson ställde han ut i Kalmar 1954. Han medverkade i Hantverkets jubileumsutställning i Kalmar 1947, Sydöstra Sveriges konstförenings höstsalong i Oskarshamn och en utställning med Smålandskonst i Tranås samt samlingsutställningar i Ystad och Hagfors. Hans konst består huvudsakligen av landskapsskildringar och kubistiskt förenklade arkitekturavbildningar.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 512, Allhems Förlag, Malmö. 

Svenska målare under 1900-talet
Födda 1907
Avlidna 1957
Män
Personer från Chicago
Marcus Ulfrum

Marcus Ulfrum (Wulfrum, Wolfrom), död i maj 1592 i Kalmar, var en tysk-svensk snickare och bildhuggare.

Ulfrum värvades troligen på order av Gustav Vasa under Jakob Richters resa till Tyskland 1558. Han finns omnämnd i räkenskaperna för Kalmar slott från 1561 och när Richter avled 1571 utsågs han att achte på slottzens byggning...till thess ther kan komme någen annen mer kompetent efterträdare. Efter att Johan Baptista Pahr utsågs till slottsbyggmästare 1572 fick Ulfrum återgå till sitt hantverksarbete. Han var även delaktig i arbeten på Kronobergs slott och fick under några år särskild ersättning för att akta på ämbetsfolket vid Kalmar. Det är oklart vilka arbeten Ulfrum utförde på de båda slotten men man antar att han tillsammans med Urban Schultz utförde intarsiadekorationerna i Kungsmaket på Kalmar slott.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 515, Allhems Förlag, Malmö. 

Svenska bildhuggare
Födda okänt år
Avlidna 1592
Män
Arktikugol

Arktikugol (ryska; Арктикуголь, "Arktiskt kol", fullständigt namn Федеральное государственное унитарное предприятие государственный трест), är ett ryskt statligt kolgruveföretag, som bedriver verksamhet på Spetsbergen i Svalbard. Arktikugol bedriver idag begränsad kolbrytning i Barentsburg. Tidigare bröt det kol också i Pyramiden och i Grumant.

Historik
Den första ryska geologiska kolprospekteringsexpeditionen till Svalbard genomfördes 1912. Därvid undersöktes först områden i närheten av Bellsund och van Mijenfjorden. Senare vände expeditionen norrut till Isfjorden. I augusti 1912 mutade den in en fyndighet i Colesbukta. År 1920 bildades The Anglo Russian Grumant Company Ltd. för att driva gruvorten Grumant. Ryssland informerade i juni 1931 att bolaget Sojusljesprom skulle exploatera Grumant, och i juli anlände den första personalen. Ett gruvsamhälle anlades vid gruvan, medan en utskeppningshamn byggdes vid Colesbukta, fem kilometer därifrån. I november 1931 sålde det brittisk-ryska Grumant Co. alla sina gruvrättigheter till det då nygrundade Arktikugol. 

År 1932 köptes Barentsburg av nederländska intressenter, efter det att gruvan stängts 1926. Omkring 1932 hade Grumant 300 invånare och Barentsburg 500. Arktikugol bedrev därefter kolutvinning i Barentsburg och i Grumant till 1941. År 1939 hade anläggning av gruva och samhälle påbörjats också i Pyramiden, där produktion kom igång 1940. Andra världskrigets utbrott hade till en början liten inverkan på produktionen, men i augusti 1941 kom norska och brittiska myndigheter överens om att alla allierade bosättningar i Svalbard skulle evakueras. I slutet av augusti evakuerades såväl ryssar som norrmän från Spetsbergen. Den 8 september 1943 genomförde den tyska krigsmakten Operation Zitronella, vid vilken alla bosättningar vid Isfjorden, inklusive Barentsburg och Grumant, förstördes av artillerield från slagskeppen Tirpitz och Scharnhorst och nio jagare.

Vid slutet av andra världskriget fanns bosättningen i Pyramiden kvar intakt, medan Barentsburg och Grumant var förstörda. Arktikugol började återuppbyggnaden i november 1946. I Barentsburg och Grumant kom brytningen igång igen 1947, medan den i Pyramiden återstartade först 1955 och låg 1957 på 107.000 årston, högre än den i Grumant, och ungefär hälften av Barentburgs. 

År 1961 lades verksamheten ned i Grumant och i hamnen vid Colesbukta. Efter det att företaget statsbidrag minskade efter Sovjetunionens fall, stängdes Pyramiden 1998. 

Arktikugol privatiserades inte efter Sovjetunionens upplösning, och behöll under en period statliga subsidier. Ekonomiska problem ledde till att skolor och daghem stängdes 1995. Pyramiden lades ned 1998.

Produktion
Arktikugol utvann 2016 omkring 120.000 ton kol, varav omkring 30.000 användes för elektricitets- och värmeproduktion i det lokala kraftvärmeverket. Bolaget hade omkring 270 anställda.

Källor
Denna artikel är baserad på artikeln Arktikugol på engelskspråkiga Wikipedia.

Ryska företag
Svalbard
Gruvföretag i Svalbard
Störst av allt (roman)

Störst av allt är en kriminalroman i form av en rättegångsthriller av Malin Persson Giolito som utkom 2016.

Romanen handlar om den unga överklasseliten vid fiktiva Djursholms allmänna gymnasium. Den talar utifrån eleven Majas perspektiv med inåtgående tankar om hennes komplicerade relationer till fem andra elever samt en lärare. En skolskjutning äger rum varpå Maja, nio månader senare, ställs inför rätta. Romanen skildrar bland annat klass, socialt stigma och rasism men har också stort inslag av romantik.

Romanen fick Svenska Deckarakademins utmärkelse "Bästa svenska kriminalroman 2016". Den vann även Glasnyckeln.

Filmatisering  
Romanen bearbetades till den första svenskproducerade originalserien på Netflix. Störst av allt producerades under år 2018 och hade premiär den 5 april 2019.

Referenser 

Svenska romaner
Svenska kriminalromaner
Skönlitteratur 2016