kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Nioh

är ett actionrollspel utvecklat av Team Ninja och utgivet av Sony Interactive Entertainment i februari 2017 till Playstation 4. Spelets huvudkaraktär är baserad på William Adams.

Spelet kretsar kring att navigera olika nivåer och besegra monster som har angripit ett område. Nioh utspelar sig i början av 1600-talet under en fiktiv version av Sengoku-perioden, när Japan var mitt under ett inbördeskrig innan Tokugawa-shogunatet kom till makten. En sjöman vid namn William är på jakt efter en fiende. Han kommer till Japan och tar värvning hos Hattori Hanzō, en tjänare till Tokugawa Ieyasu, för att besegra Yōkai som blomstrar i krigets kaos.

Spelet utvecklades sedan 2004 som ett multimediaprojekt baserat på ett oavslutat manus som skrevs av Akira Kurosawa, och gick igenom flera versioner under de följande åtta åren då producenten Kou Shibusawa var missnöjd med resultatet. Team Ninja övertog projektet och den efterföljande utvecklingen vara i fyra år. Berättelsen baserades på livet av den historiska västerländska samurajen William Adams, trots att det utsmyckades med övernaturliga inslag. Spelet tillkännagavs först under det år som utvecklingen påbörjades, och informationen om spelet blev sporadisk fram till 2015, då det introducerades på nytt som ett Playstation 4-exklusivt spel. Alfa- och beta-demoversionerna släpptes under 2016, som båda användes för att beräkna allmänhetens reaktion på spelet och göra justeringar baserat på spelarnas återkoppling. Spelet planerades tidigare att släppas under 2016, men justeringarna försenade lanseringen till följande år. Nioh fick positiva recensioner under dess lansering, där flera recensenter jämförde spelet med spelserien Souls utvecklat av From Software.

Referenser

Noter

Externa länkar 
 

Datorspel 2017
Playstation 4-spel
Action-datorrollspel
Datorrollspel
Fantasydatorspel
Ninjaspel
Japan i fiktion
London i fiktion
1600-talet i fiktion
Sony Interactive Entertainment-spel
Per-Arne Ringh

Per-Arne Ringh, född den 24 maj 1931 i Kisa församling i Östergötlands län, död 5 juni 2018 i Linköping i Östergötlands län, var en svensk militär.

Biografi
Ringh avlade studentexamen 1953 vid Försvarets läroverk i Uppsala. Han avlade officersexamen vid Kungliga Krigsskolan 1954, blev fänrik vid Livgrenadjärregementet samma år samt befordrades till löjtnant 1956 och kapten 1964. Åren 1951–1954 utbildades han vid Krigsskolan i Karlbergs slott. År 1970 befordrades han till major och var lärare vid Militärhögskolan 1970–1972. Han befordrades till överstelöjtnant 1972 och tjänstgjorde 1972–1973 vid Försvarsdepartementet för att 1973–1975 vara chef för Planeringsavdelningen vid Arméstaben och 1975–1977 bataljonschef och utbildningschef vid Hälsinge regemente. År 1977 befordrades han till överste och var sektionschef vid Arméstaben 1977–1982, befordrad till överste av första graden 1979. Åren 1982–1987 var han chef för Livgrenadjärregementet tillika befälhavare för Östergötlands försvarsområde, varpå han 1987–1991 var försvarsattaché vid ambassaden i Washington. Slutligen var han slottsfogde vid Gripsholms slott och Strömsholms slott 1991–1999.

Per-Arne Ringh invaldes 1979 som ledamot av Kungliga Krigsvetenskapsakademien. År 2000 erhöll han H.M. Konungens medalj i 8:e storleken med Serafimerordens band. Han är begravd på Kisa kyrkogård.

Utmärkelser
Riddare av Svärdsorden, 1972.
Legion of Merit (1992)

Bibliografi
Det Kisa jag minns. Människor och miljöer på 1940-talet (Ekblad & Co, Västervik 2002).
Livgrenadjärerna under det kalla kriget (med Torbjörn Tillman; Livgrenadjärföreningen, Linköping 2003).
Östergötland 1803–2003. Östgöta gille i Stockholm jubilerar (Östgöta gille, Vreta Kloster 2003).

Referenser

Källor
Anderson, Björn: Kungl Krigsvetenskapsakademien. Svenska Krigsmanna Sällskapet (till 1805), Kungl Krigsvetenskapsakademien. 20 år med akademien och dess ledamöter 1996–2016 (Kungl. Krigsvetenskapsakademien, Stockholm 2016), s. 89.
Kjellander, Rune: Kungl Krigsvetenskapsakademien. Svenska Krigsmanna Sällskapet (till 1805), Kungl Krigsvetenskapsakademien. Biografisk matrikel med porträttgalleri 1796–1995 (Kungl. Krigsvetenskapsakademien, Stockholm 1996), s. 186.
Kjellander, Rune: Sveriges regementschefer 1700–2000. Chefsbiografier och förbandsöversikter (Probus, Stockholm 2003), s. 177.
Livgrenadjärmässens ideella förening, läst 2017-03-20.

Födda 1931
Avlidna 2018
Män
Personer från Kisa socken
Svenska militärer under 1900-talet
Överstar i svenska armén
Svenska regementschefer
Svenska attachéer
Personer verksamma vid Försvarshögskolan
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Mottagare av Hans Majestät Konungens medalj
Riddare av Svärdsorden
En av de många (1928)

En av de många (engelska: The Crowd) är en amerikansk stumfilm från 1928 i regi av King Vidor. I huvudrollerna ses James Murray, Eleanor Boardman och Bert Roach. Filmen har blivit både inflytelserik och hyllad och nominerades till två Oscars vid den allra första Oscarsgalan 1929. År 1989 blev den en av de första 25 filmerna att väljas ut för konservering hos USA:s National Film Registry av USA:s kongressbibliotek, då den anses vara "kulturellt, historiskt eller estetiskt betydande".

Rollista i urval 
 Eleanor Boardman - Mary Sims
 James Murray - John Sims
 Bert Roach - Bert
 Estelle Clark - Jane
 Daniel G. Tomlinson - Jim
 Dell Henderson - Dick
 Lucy Beaumont - Marys mor
 Freddie Burke Frederick - "Junior"
 Alice Mildred Puter - dotter

Externa länkar 
 
 
 

Filmer 1928
Amerikanska dramafilmer
Amerikanska stumfilmer
New York på film
1900-talet (decennium) på film
1910-talet på film
1920-talet på film
Filmer från Metro-Goldwyn-Mayer
Filmer i regi av King Vidor
Filmer bevarade i National Film Registry
Peter Fuchs (konstnär)

Peter Dominicus Fuchs, född den 27 september 1829 i Köln, död där den 31 juli 1898, var en tysk bildhuggare.

Fuchs utbildade sig i Köln vid arbetena för domkyrkans fullbordande, anställdes 1865 som bildhuggare vid kyrkan (Dombildhauer) och utförde för denna byggnad en stor mängd skulpturverk i strängt kyrklig stil.

Källor 

 
 

Tyska skulptörer under 1800-talet
Personer från Köln
Födda 1829
Avlidna 1898
Män
Urban Omark

Urban Omark, född 19 januari 1978 i Övertorneå i Norrbottens län, är en svensk ishockeytränare och före detta professionell ishockeyspelare. Han var tränare för Modo Hockey J18 mellan 2013 och 2018.

Omarks moderklubb är Övertorneå HF. Som spelare har Urban spelat 15 elitseriematcher för Södertälje SK, där han gjort 1 poäng (0+1).

Urban Omark är äldre bror till ishockeyspelarna Jörgen Omark och Linus Omark, samt kusin till den före detta ishockeymålvakten Daniel Henriksson.

Externa länkar 

Män
Födda 1978
Levande personer
Svenska ishockeyspelare
Svenska ishockeytränare
Tornedalingar
Spelare i Asplöven HC
Ishockeyspelare i IF Björklöven
Spelare i Herlev Eagles
Spelare i Storhamar Dragons
Spelare i Växjö Lakers
Spelare i AIK Ishockey
Spelare i Nyköpings Hockey
Ishockeyspelare i Södertälje SK
Personer från Övertorneå kommun
Solidö

Solidö är en ö i Loftahammars socken, Västerviks kommun, mellan Björkö och Hasselö. Ön har en yta på 59 hektar.

Ursprungligen kallades ön Hästö, men fick på 1700-talet nuvarande namn. Solidö skänktes 1529 av Gustav Vasa till Baggetorps gård, som 1808 sålde den till två bröder. Ön har sedan haft två fastboende hushåll. därtill finns några sommarstugor på ön. Bland äldre byggnader märks en mangårdsbyggnad från 1855 och en mindre stuga som flyttats från Loftahammar till Solidö 1919. Fram till 1988 hölls mjölkkor på ön, sedan dess endast kött djur. Solidö är naturreservat.

Källor 

 Sveriges öar, 3:e upplagan 2013, Anders Källgård s. 207-208.
Länsstyrelsen i Kalmar län om Solidö.

Öar i Västerviks kommun
Smålands öar
Naturreservat i Västerviks kommun
Naturskyddsområden bildade 1965
Fastings marknad

Fastings marknad var en marknad i Värmland.

Marknaden överflyttades till Kristinehamn från Karlstad 1686. Där samlades köpmännen från Göteborg, bruksägarna från Värmland och Dalsland, bergsmännen från Färnebo och allmogen från de omgivande bygderna. Där avslutades de affärer som blev bestämmande för det påföljande årets priser och konjunkturer på järnmarknaden. Köpmännen köpte järn i förskott efter uppgjorda priser för nästkommande år med bestämda priser per enhet, så kallade förlag. Klarade inte bruksägarna ekonomin, eller gjorde felaktiga kalkyler, gjorde de konkurs vilket inte var ovanligt. Vanligtvis övertog då köpmännen bruket, eller försålde det. Järnkontoret deltog i affärerna för att stödja bruksägarna. Under avregleringen på 1860-talet kom dess egentliga betydelse att försvinna och den upphörde 1903.

Marknaden innebar också ett nöjesliv, som fortsatt intill nutid i det som kallas för Fastingen.

Referenser
Jalmar Furuskog, De värmländska järnbruken, Filipstad 1924, doktorsavhandling i bokform, kulturgeografiska studier över den värmländska järnhanteringen under dess olika utvecklingsskeden.
Näverluren, Värmlands Hembygdsförening Sid 19, om Fastingsmarknaden
Axel Löf, Arvid Ernvik (1959) Kristinehamns historia Del III, s 200-224
Bertil Boethius (1947) Jernkontorets historia - Del I Grundläggningstiden 1747-1947

Externa länkar
http://www.fastingen.se/
Marknader i Sverige
Kristinehamn
Adolfo Fumagalli

Adolfo Fumagalli, född den 19 oktober 1828 i Inzago, död den 3 maj 1856 i Florens, var en italiensk pianist och komponist.

Fumagalli skrev pianokompositoner som av samtiden ansågs briljanta.

Källor 

 

Italienska klassiska pianister
Italienska klassiska kompositörer
Pianister under 1800-talet
Italienska musiker under 1800-talet
Personer från Lombardiet
Födda 1828
Avlidna 1856
Män
Karenus Kristofer Thinn

Karenus Kristofer Thinn, född den 19 december 1850 på Toten, död den 24 mars 1942, var en norsk domare. 

Han blev student 1869, candidatus juris 1874 och var så ett par år edsvuren sorenskriverfuldmægtig. Efter att i sex år ha varit kontorschef vid Kristiania fattigväsens expeditionskontor, blev han 1884 konstituerad som assessor i Kristiania Byret. År 1889 utnämndes han till statsadvokat för Trondhjems lagsaga och 1891 till lagman i Haalogaland. År 1901 blev han förflyttad i samme egenskap till Borgartings och Agders lagdöme. Sedan 1902 var han varje år utsedd till att biträda rikets Højesteret som extra ordinarie assessor efter inkallelse. Den 19 januari 1909 blev han utnämnd till justitiarius i denna domstol, en post han frånträdde 1920 i enlighet med lagen av 14 maj 1917 om åldersgräns för offentliga tjänstemän. Genom sin verksamhet som justitiarius befäste han sitt anseende som en framstående domare. Åren 1916 och 1920 tjänstgjorde han som ordförande i olika av regeringen tillsatta skiljenämnder till medling i arbetstvister.

Källor 

  

Norska domare
Domare i högsta domstolar
Norska jurister under 1800-talet
Norska jurister under 1900-talet
Norska ämbetsmän under 1800-talet
Norska ämbetsmän under 1900-talet
Födda 1850
Avlidna 1942
Män
Salmonsens
Dollar Tree

Dollar Tree, Inc. är ett amerikanskt multinationellt detaljhandelsföretag som är inom nischen lågprisvaruhus och säljer varor som inte överstiger en amerikansk dollar per vara till konsumenter i USA. Deras kanadensiska varuhus har dock 1,25 kanadensiska dollar som högsta varupris på grund av högre driftkostnader i Kanada. De förfogar över fler än 15 000 lågprisvaruhus som är placerade i alla amerikanska delstater utom Alaska och Hawaii och i fem kanadensiska provinser.

Företaget grundades 1986 av Macon F. Brock, Jr., Ray Compton och Doug Perry som Only $1.00 Inc. och hade initialt fem lågprisvaruhus, en i Georgia; en i Tennessee och tre i Virginia, Brock och Perry hade med Perrys far K.R. Perry startat en leksaksaffärskedja med namnet K&K Toys 1970 och drev det parallellt med lågprisvaruhusen. 1991 sålde man av K&K Toys för att koncentrera sig helt på Only $1.00 Inc. och 1993 fick företaget sitt nuvarande namn.

För 2019 hade de en omsättning på omkring $22,8 miljarder och hade en personalstyrka på 57 200 anställda. Deras huvudkontor ligger Chesapeake i Virginia.

Referenser

Externa länkar
Officiell försäljningswebbplats
Officiell företagswebbplats

Företag bildade 1986
Amerikanska detaljhandelsföretag
Företag i Virginia
Multinationella företag med huvudkontor i USA
Företag listade på Nasdaq
Miljonen

Miljonen (franska: Le Million) är en fransk musikalfilm från 1931 i regi av René Clair.

Rollista i urval 

Annabella - Beatrice
René Lefèvre - Michel Bouflette
Jean-Louis Allibert - Prosper
Paul Ollivier - Granpere Tulipe
Constantin Siroesco - Ambrosio Sopranelli
Raymond Cordy - Le Chauffeur De Taxi
Vanda Greville - Vanda
Odette Talazac - La Cantatrice
Pedro Elviro - Le Regisseur
Jane Pierson - L'Epiciere
Andre Michaud - Le Boucher
Eugene Stuber - Le Policier
Pierre Alcover - Le Policier
Armand Bernard - Le Chef D'Orchestre

Externa länkar 
 
 
 

Franska filmer 1931
Franskspråkiga filmer
Franska musikalfilmer
Franska komedifilmer
Filmer i regi av René Clair
Calle Rosén

Calle Rosén, född 2 februari 1994, är en svensk professionell ishockeyspelare (back) som spelar för St. Louis Blues i NHL.

Spelarkarriär 
Rosén är född och uppvuxen i Växjö och hans moderklubb är Växjö Lakers.

Han har tidigare spelat för Växjö Lakers i SHL, Rögle BK och Karlskrona HK i Hockeyallsvenskan samt Frölunda HC på juniornivå.

Rosén draftades aldrig av något NHL-lag men skrev efter två bra säsongen i Växjö Lakers på ett tvåårigt entry level-kontrakt med Toronto Maple Leafs den 16 maj 2017.

Han vann Calder Cup med Toronto Marlies 2018.

Den 10 december 2018 skrev han på en tvåårig kontraktsförlängning med Maple Leafs värd 1,5 miljoner dollar.

1 juli 2019 blev Rosén tillsammans med lagkamraten Nazem Kadri och ett draftval i tredje rundan 2020 trejdad till Colorado Avalanche i utbyte mot Tyson Barrie, Alex Kerfoot och ett draftval i sjätte rundan 2020.

30 juli 2021 skrev han ettårs kontrakt med St. Louis Blues, detta förlängdes med ett tvåårskontrakt den första juni 2022.

Referenser

Externa länkar 

Män
Födda 1994
Levande personer
Svenska ishockeyspelare
Spelare i Växjö Lakers
Ishockeyspelare i Rögle BK
Ishockeyspelare i Karlskrona HK
Spelare i Toronto Marlies
Spelare i Toronto Maple Leafs
Spelare i Colorado Avalanche
Idrottare från Växjö
NHL-spelare som inte blivit valda i NHL Entry Draft
Fioltillverkning i Cremona

Cremonas traditionella fioltillverkning är en gammal form av hantverk som är typisk i Cremona i Italien där stråkinstrument såsom fioler, altfioler, cellos och kontrabasar har tillverkats sedan 1500-talet.

Den "traditionella fioltillverkningen i Cremona" (officiellt namn på italienska: "Saperi e saper fare liutario della tradizione cremonese") förklarades som ett immateriellt kulturarv av Unesco år 2012, under den sjunde säsongen av den mellanstatliga kommittén i Paris.

Teknik
Stränginstrument kan tillverkas med olika metoder, men Cremonas fiolbyggare utvecklade en teknik som anses vara unik i världen.

Varje instrument är handgjort och ihopsatt med fler än 70 olika delar av trä. Varje del av en ny fiol kräver en specifik teknik, som är kontinuerligt anpassad enligt den akustiska responsen hos varje trädel. På grund av detta är det omöjligt att få två exakt identiska fioler. Varje del av fiolen ska vara gjort med en specifik typ av trä, som är noggrant utvald och naturligt torkad, så att framställningen varken är framtvingad eller artificiell.

Vid tillverkning av Cremonas traditionella fiol är det inte möjligt att använda någon industriell eller semi-industriell del, samt att det är förbjudet att använda spraymålning. Många element hos det musikaliska instrumentet ser dekorativa ut, men är högst funktionella för att ge kraft och ljudförstärkning, eller för att skydda instrumentet från att gå sönder av misstag.

Fiolkonstruktionsprocessen följs personligen av en fiolbyggare i varje fas, från träd till färdigt instrument. Därför kan en fiolbyggare i Cremona endast tillverka 3–6 fioler per år.

Den traditionella fioltillverkningen kräver stort kunnande om alla naturliga material och tekniker som har gått i arv i generationer sedan 1500-talet, då fioltillverkningen i Cremona blev populär, tack vare skickligheten hos fiolbyggaren Amati, som sedan förbättrades och förfinades av Stradivari, Guarneri och Bergonzi.

Skydd
Den gamla traditionen hos Cremonas fioltillverkning skyddas av två tillsynsorgan: Stradivari fioltillverkares konsortium och den italienska fioltillverkningsföreningen, vilken representerar mer än 140 hantverkare. Dessutom grundades Cremonas internationella fioltillverkningsskola (Scuola Internazionale di Liuteria di Cremona) i Cremona den 12 september 1938.

Efter UNESCO:s erkännande öppnades ett nytt fiolmuseum (Museo del violino) vid Palazzo dell'Arte i Cremona, helrenoverat och med ett nytt auditorium för att lyssna på musik som spelas med gamla och nya instrument som tillverkats i Cremona.

Referenser

Externa länkar 

Cremona
Musik i Italien
Världsarv i Italien
Stråkinstrument
Seoul Music Awards

Seoul Music Awards (hangul: 서울가요대상) är en årlig musikgala i Sydkorea sedan 1990 där musikpriser delas ut. Den presenteras av tidskriften Sports Seoul. Ceremonin hålls i januari eller februari varje år och har under de senaste åren sänts på TV-kanalen KBS. Priser tilldelas baserat på en kombinering av försäljningsstatistik, en domarpanel, omröstning på internet och SMS-röster. Seoul Music Awards har hållits varje år förutom 2005 och 2007.

Evenemang

Kategorier 
 Årets artist tilldelas årets bästa artister och vinnarna inom kategorin väljs baserat på 40% försäljningsstatistik, 30% domarpanel, 20% SMS-röster och 10% omröstning på internet. Totalt tolv artister får ta emot pris i kategorin varav en av dem får ta emot själva huvudpriset. Priset har tilldelats varje år sedan 1990 men konceptet att ge pris till flera artister istället för en artist introducerades 1997.
 Årets nya artist tilldelas de bästa nya artisterna som debuterat under det gångna året och vinnarna inom kategorin väljs baserat på 40% försäljningsstatistik, 30% domarpanel, 20% SMS-röster och 10% omröstning på internet. Priset har tilldelats varje år sedan 1990.
 Årets album tilldelas årets bästa album och vinnaren inom kategorin väljs baserat på 40% försäljningsstatistik, 30% domarpanel, 20% SMS-röster och 10% omröstning på internet. Priset har tilldelats varje år sedan 2008.
 Årets låt tilldelas årets bästa låt och vinnaren inom kategorin väljs baserat på 40% försäljningsstatistik, 30% domarpanel, 20% SMS-röster och 10% omröstning på internet. Priset har tilldelats varje år sedan 2008.
 Årets val (av fans) har tilldelats en eller flera artister varje år sedan 2000, förutom åren 2002 och 2003. Inför varje års prisutdelning tillåts folk att rösta på internet för att få fram de populäraste artisterna från det gångna året.
 Hallyu-priset tilldelas en artist som uppnått internationell framgång eller popularitet utanför Sydkoreas gränser under det gångna året. Priset har tilldelats varje år sedan 2001 och har vid ett tillfälle tilldelats två olika artister samma år (2004).

Vinnare

Årets artist

Årets nya artist

Årets album

Årets låt

Årets val (av fans)

Hallyu-priset

Se även 
Musik i Sydkorea
Gaon Chart Music Awards
Golden Disc Awards
Korean Music Awards
Melon Music Awards
Mnet Asian Music Awards

Källor

Externa länkar 
Officiell webbplats

Sydkoreanska musikpriser
Priser och utmärkelser instiftade 1990
Nya Bruket

Nya Bruket är ett bostadsområde beläget mellan Barrsätragatan och Fredriksgatan i centrala Sandviken som uppfördes mellan 1973 och 1981 efter ritningar av arkitekt Ralph Erskine.

Historik
År 1970 fick Ralph Erskine kommunens uppdrag att rita en ny plan för bostadsområdet på västra sidan om kanalen. Det kallades Nya Bruket efter det gamla järnbrukets arbetarbostäder från början av 1900-talet som låg här. Nya Bruket var från början ett saneringsprojekt där de ursprungliga byggnaderna bedömdes som omöjliga att rusta upp. Erskine förväntades rita nya hus och samtidigt bevara det ursprungliga gatumönstret med sina gamla träd. Även vatten och avlopp i gatorna kunde bibehållas vilket sparade tid och pengar.  

Erskine lyckades återskapa den gamla miljön men med moderna inslag och samtidigt öka antalet lägenheter från omkring 500 till över 700. De låga husen, de kringbyggda gårdarna och färgsättningen liknar ursprunget men kombinerades med nya idéer och former. Erskine lade stor möda på att studera det tidigare samhällets kulturella och sociala karaktär. Området skulle utformas så att den sociala andan ”som alla mindes från förr” kunde återskapas i den nya bebyggelsen. Bostadskvarteren med yttermått om cirka 46x63 meter är bilfria och har trädplantering i varje korsning.

Totalt byggdes 764 bostäder med lägenheter mellan 1 rok och 5 rok som grupperades kring 20 gårdar eller kvarter. I varje gård placerades en kvartersstuga. I området uppfördes även barnstuga och lokaler för ungdomar. 1978 tillkom ett servicehus med 22 lägenheter och samlingslokal, kiosk, matsal och kök samt slöjdlokaler i bottenvåningen. 

Husen byggdes huvudsakligen i lättbetong med yttertak av vågkorrugerad, svartmålat plåt, detaljer av galvaniserade stålrör, träpanel på väggarna och plasttak över balkongerna, allt i glada färger. Redan 1974 belönades den första etappen med Ytongpriset och samma år utsåg tidskriften Allt i Hemmet Nya Bruket till årets bostadsområde. 

Sedan 2015 genomförs en omfattande renovering av området med syftet att återställa det till sitt ursprungliga skick och samtidigt anpassa det till dagens behov, denna renovering kommer att ta ca 10–15 år. Området ägs av Sandvikens kommun och förvaltas av kommunägda Sandvikenhus.

Källor

Sandvikenhus: Nya Bruket - Spännande arkitektur med nygamla idéer.
Sandvikens kommun: Erskine i Sandviken.

Referenser

Byggnader och anläggningar i Sandviken
Ralph Erskine
Smågö

Smågö är en ö i Loftahammars socken i Västerviks kommun, mellan Björkö och Hasselö. Ön har en yta på 1,13 kvadratkilometer.

En gård omtalas på Smågö 1544 och i början av 1800-talet fanns här tre gårdar. 2012 hade ön 7 bofasta invånare. Det finns fortfarande ett aktivt jordbruk på ön.

Källor 

 Sveriges öar, 3:e upplagan 2013, Anders Källgård s. 208-209.

Öar i Västerviks kommun
Smålands öar
Sanden, Jokkmokks kommun

Sanden är en ort i Jokkmokks kommun, Norrbottens län.

Vid folkräkningen hade orten elva invånare och i mars 2017 fanns det enligt Ratsit åtta personer över 16 år registrerade med orten som adress.

Referenser

Orter i Jokkmokks kommun
Pleconaril

Pleconaril är ett antivirusmedel, det vill säga ett läkemedel som används mot sjukdomar som orsakas av virus. 

Läkemedlet står just nu i fokus för en konflikt mellan forskarna som utför studien och företaget Apodemus som äger rättigheterna till Pleconaril. Konflikten gäller publiceringen av resultat från en nyligen slutförd studie på Pleconarils effekt på Alzheimers sjukdom. Studien blev klar sommaren 2015 och resultaten har ännu inte publiceras i mars 2017, vilket har lett till kritik från inblandade forskare, bland annat Lars Lindqvist och Lars-Olof Wahlund. Även tidigare vd för Apodemus, Bo Niklasson, rapporteras i tidningen Expressen vara i konflikt med Apodemus.

Tillämpningsområden

Förkylning 
Kliniska prövningar görs för att se om läkemedlet är verksamt mot förkylning.

Alzheimers sjukdom 
Sedan några år har det pågått en klinisk prövning för att se om läkemedlet är verksamt mot Alzheimers sjukdom. Hypotesen är att Alzheimers sjukdom orsakas av ett virus som ger en kronisk infektion i hjärnan. Infektionen i sin tur orsakar en överproduktion av beta-amyloid, ett ämne som orsakar en beläggning i hjärnan, så kallad plack. Om läkemedlet är verksamt mot Alzheimers sjukdom skulle det betyda ett genombrott för vården av patienter med Alzheimers sjukdom. Preliminära analyser av den kliniska prövningen ger ett något oklart resultat, men vissa positiva fynd.

Källor 

Virushämmande läkemedel
Isoxazoler
Fluororganiska föreningar