kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Iransk-kurdiska konflikten

Iransk-kurdiska konflikten är en pågående konflikt mellan Iran och Irakiska Kurdistan som inleddes den 13 mars 2022 och är en del av israelisk-iranska konflikten. Några dagar före konfliktens utbrott kom ett uttalande från Islamiska revolutionsgardet, vilket angav att Israel kommer att straffas för morden på Ehsan Karbalaipour och Morteza Saeidnejad, två IRGC-överstar som dödades i ett israeliskt luftangrepp i utkanten av Damaskus i Syrien den 7 mars 2022. Den 13 mars avfyrade Iran flera ballistiska missiler från östra Azerbajdzjan-provinsen, Iran, mot staden Erbil i Kurdistan-regionen. Irans Islamiska revolutionsgardet sade att målet var mot Israels "strategiska centrum" i Erbil.

Kurdiska myndigheter rapporterade att bland de platser som träffades av missilerna fanns stadens amerikanska konsulat och ett bostadsområde. En civilperson skadades i attacken. Enligt en amerikansk tjänsteman omfattade målen byggnader där en Mossad-cell misstänktes verka, enligt ett samtal med en irakisk källa.  Kurdiske presidenten Nechirvan Idris Barzani fördömde Irans attack vilket ledde till ökade spänningar. USA uppmanade de kurdiska myndigheterna att inte eskalera konflikten och Israel nekade till anklagelserna angående Mossads närvarade i Irakiska Kurdistan.

Referenser 

Kurdisk historia
En annan historia: om Barumskvinnan, Mama Masika och 49 andra personer alla bör känna till

En annan historia: om Barumskvinnan, Mama Masika och 49 andra personer alla bör känna till är en bok utgiven 2017 som är sammanställd av Lina Thomsgård. 

I förordet till boken uppger Thomsgård hur hon på olika sätt blivit varse den stora underrepresentationen av kvinnor i historieskrivning och litteratur. Hon nämner slutsatserna i den granskning som gjordes 2010 i rapporten Kvinnor, män och jämställdhet i läromedel i historia av Ebba Witt-Brattström och Ann-Sofie Ohlander som tydliggör en väsentlig underrepresentation. Hon nämner även sin förundran över när hon första gången hörde talas om den kvinnliga äventyraren Aina Cederblom, där liknande manliga äventyrare får stor plats i massmedia och böcker.

Hon kontaktade sedan 2016 ett stort antal skribenter och inbjöd dem att välja en kvinna att berätta om på sitt eget sätt, en kvinna som skribenten anser att alla borde känna till. Resultatet blev en antologi med 51 författare som skildrat 51 livsöden.

Recensenten Tove Folkesson finner i boken "en annan historia", där det i raden av hjältinnor uppstår en ny norm där en annan världsbild skymtar, med berättelser som jämnar väg, bryter mark och lägger ut räls.

Utgåva

Lista över beskrivna personer och författare

Se även
Svenska hjältinnor: 100 berättelser om smarta, starka & modiga kvinnor

Referenser 

Historisk litteratur
Anders Emanuelson

Per Anders Emanuelson, född 2 november 1954 i Annedals församling i Göteborgs och Bohus län, är en svensk militär.

Biografi
Emanuelson avlade officersexamen vid Krigsskolan 1976 och utnämndes samma år till löjtnant vid Svea livgarde, där han tjänstgjorde 1976–1979. Han befordrades till kapten 1979, var lärare vid Infanteriets kadett- och aspirantskola 1979–1982 (namnändrad till Infanteriets officershögskola 1981), var kompanichef vid Svea livgarde 1983–1985, befordrades till major 1984, gick Högre stabskursen vid Militärhögskolan 1985–1987, tjänstgjorde i Försvarsstaben 1987–1994, befordrades till överstelöjtnant 1993, tjänstgjorde i Högkvarteret 1994–1995 och var ställföreträdande chef för Livgardesbrigaden 1995–1996. Han utnämndes till överstelöjtnant med särskild tjänsteställning 1996 och tjänstgjorde i Högkvarteret 1996–1998, bland annat som chef för Samordningssektionen i Produktionsavdelningen i Arméledningen 1997–1998. År 1999 befordrades han till överste, varpå han var chef för Hallandsbrigaden 1999–2000, chef för Södra skånska regementet 2000–2004, chef för Institutionen för ledarskap och management vid Försvarshögskolan från 2004 till 2006 eller 2007 och chef för Säkerhetsinspektionen i Högkvarteret 2007–2012. Emanuelson pensionerades från Försvarsmakten 2012.

Anders Emanuelson invaldes som ledamot av Kungliga Krigsvetenskapsakademien 2000.

Referenser

Födda 1954
Levande personer
Män
Militärer från Göteborg
Svenska militärer under 1900-talet
Svenska militärer under 2000-talet
Överstar i svenska armén
Personer verksamma vid Försvarshögskolan
Svenska regementschefer
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Amir Khan Muttaqi

Amir Khan Muttaqi, född 1970, är en afghansk politiker och taliban. Sedan 2021 innehar han posten som Afghanistans utrikesminister. Han var också minister i den föregående talibanregimen i Afghanistan, 1996–2001, då som informations- och kulturminister.

Tal och framträdanden

2021 

Den 11 oktober 2021 arrangerade Center for Conflict and Humanitarian Studies (CHS) en livesänd debatt mellan Amir Khan Muttaqi, talibanregimens utrikesminister, och Sultan Barakat, professor och grundare av CHS. Muttaqi berörde i sitt anförande USA:s tillbakadragande, det efterföljande maktvakuumet och den tilltagande instabiliteten i Kabul. Men att talibanerna nu återställde ordning och säkerhet. Han framförde också att taliban-regimen vill ha "positiva relationer med hela världen" och "balanserade internationella relationer". Han framförde också att Kabul, dvs regimen, inte vill gå in i eller anstifta några konflikter. Efter detta anförande blev det ett samtal mellan Muttaqi och professor Barakat. Ett samtal där flera punkter lades öppet på bordet, däribland frågor kring demokrati, kvinnor som tjänstemän, stängningen av skolor, banksystem och frysta tillgångar samt förhållningssättet till terrorism. Samtalet handlade också om Afghanistans regionala roll och hur regimen tänker där.

Referenser

Män
Födda 1970
Levande personer
Afghanistans ministrar
Afghanska politiker under 2000-talet
12715 Godin

12715 Godin eller 1991 GR2 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 8 april 1991 av den belgiske astronomen Eric W. Elst vid La Silla-observatoriet. Den är uppkallad efter den franske astronomen Louis Godin.

Se även 
 Godin (månkrater)

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av EW Elst
Astronomiska upptäckter 1991
Stiftelsen Konung Gustaf VI Adolfs fond för svensk kultur

Stiftelsen Konung Gustaf VI Adolfs fond för svensk kultur är en av kungafamiljens stiftelser, och ger anslag till svensk humanistisk forskning och kulturminnesvård. 

Den kallas ofta ”Kungafonden”, men är ej samma fond som 1943 års ”Kungafonden” (fullt namn Stiftelsen Kungafonden Med folket för fosterlandet), som ger bidrag till dem som skadats i totalförsvarets tjänst.

Historia 
Till Gustaf VI Adolfs sjuttiårsdag (1952) skapades en fond kallad Kungafonden, och till åttiårsdagen (1962) skapades Konung Gustaf VI Adolfs fond för svensk kultur. De slogs senare ihop, under den yngre fondens namn. Till kungens nittiårsdag nybildades fonden, och drivs nu som en stiftelse med stadgar från 1973. Högsta beslutande är konungen.

Källor 

Stiftelser i Sverige
Verksamheter med anknytning till Huset Bernadotte
Årets projektledarbok

Årets projektledarbok har sedan 2008 utsetts av Svenskt Projektforum.

För att bli nominerad måste boken beröra något som direkt kan användas inom projektområdet. Det kan vara en bok direkt riktad till projektledare eller projektmedarbetare men det kan också beröra områden som tex kommunikation, teamutveckling eller ledarskap. Boken måste ha en svensk författare men den måste inte vara skriven på svenska. Juryn försöker sedan bedöma hur aktuella böckerna är, hur lätta de är att ta till sig samt om de tillför något nytt.

Årets Projektledarbok utses av en jury som består av personer från både stora och små organisationer och både inom privat och offentlig sektor.

Vinnare av priset Årets Projektledarbok 
2008: Agile – konsten att slutföra projekt av Tomas Gustavsson (TUK Förlag)
2009: Projektledning – övningsbok av Bo Tonnquist (Sanoma Utbildning)
2010: Ledarskap, Personen-reflektionen-samtalet av Christine Blomquist & Pia Röding (Studentlitteratur).
2011: Individer, grupper och ledarskap i projekt av Tomas Jansson & Lennart Ljung (Studentlitteratur)
2012: Projektkommunikation – så får du den att fungera! av Elisabeth Kamél (TUK Förlag).
2013: (Inget pris delades ut)
2014: Att leda osäkra och komplexa projekt av Lars Marmgren & Mats Ragnarsson (Studentlitteratur).
2015: Psykologi för projektledare av Leif E. Andersson (Sanoma Utbildning) samt Hederspris till Effektivt projektarbete av Jan Wisén (Norsteds Juridik AB).
2016: Agil Multiprojektledning med Puls av Ulla Sebestyén (Parmatur).
2017: Ensam eller stark – åtta principer för framgångsrika team av Oskar Henriksson och Habitud (Natur Kultur Akademisk).
2018: Lyckas med Projekt av Louise Bergman (Komlitt).
2019: OBM-boken, Psykologi för ledare av Leif E. Andersson (Sanoma Utbildning).
2020: Agil Projektledning av Tomas Gustavsson (Sanoma Utbildning)
2021: Gruppsykologi: grupper, organisationer och ledarskap av Lars Svedberg (Studentlitteratur)

Källor

Externa länkar
Svenskt Projektforum
Priser och utmärkelser instiftade 2008
Vito Hammershøy-Mistrati

Vito Hammershøy-Mistrati, född 15 juni 1992 i Köpenhamn, är en dansk fotbollsspelare (mittfältare) som spelar för IFK Norrköping, dit han värvades från rumänska Cluj inför säsongen 2023.

Referenser 
https://www.transfermarkt.com/vito-hammershoy-mistrati/profil/spieler/193724

Noter

Danska fotbollsspelare
Spelare i HB Køge
Spelare i Lyngby BK
Spelare i FC Helsingør
Spelare i Hobro IK
Spelare i Randers FC
Spelare i CFR Cluj
Fotbollsspelare i IFK Norrköping
Danska idrottare under 2000-talet
Idrottare från Köpenhamn
Födda 1992
Levande personer
Män
Qvarnbro

Qvarnbro är en gammal stenvalvbro i Esbo i det finländska landskapet Nyland. Bron som ligger vid Esbo gård  färdigställdes senast i januari 1778. Museibron är den äldsta stenvalvsbron i Finland som fortfarande är i bruk. Qvarnbro tillsammans med Esbo gårds område bildar en värdefull kulturmiljö av riksintresse skyddat enligt lag.

Qvarnbro döljs av Mankåns kvarn och dammstrukturer. Tidigare var bron en del av Stora Kustvägen mellan Åbo och Viborg. Qvarnbro är 10,4 meter lång och stenvalven är 3,3 meter hög. I närheten av Qvarnbro ligger en annan gammal museibro, Sågbro. Innan Qvarnbro byggdes av Anders Henrik Ramsay fanns det en träbro på platsen. Samtidigt byggdes också Esbo gårds kvarn.

Källor 

Byggnader och anläggningar i Esbo
Stenbroar
Byggnader invigda under 1700-talet
Broar i Finland
Adolf von Proschwitz

Adolf von Proschwitz kan syfta på:

* Adolf von Proschwitz (1817–1905), svensk militär och riksdagsman
 Adolf von Proschwitz (1849–1931), svensk jurist och ämbetsman
 Adolf von Proschwitz (1893–1972), svensk skolman
Elvis Lindkvist

Elvis Rikard Lindkvist, född 11 april 2002 i Göteborg, är en svensk fotbollsspelare (mittfältare) som spelar för IFK Norrköping. Han värvades till IFK inför säsongen 2023 efter att ha tillbringat de senaste säsongerna i de italienska klubbarna Inter och Torinos ungdomslag.

Källor
Lagstatistik
Transfermarkt
Landslagsstatistik på svenskfotboll.se

Noter

Män
Födda 2002
Levande personer
Svenska fotbollsspelare
Fotbollsspelare i IFK Norrköping
Svenska idrottare under 2000-talet
Idrottare från Göteborg
Sågbro

Sågbro är en gammal stenvalvbro i Esbo i det finländska landskapet Nyland. Bron var förr en del av Stora Kustvägen mellan Åbo och Viborg. Sågbro uppfördes antagligen mellan 1778 och 1816 av Anders Henrik Ramsay. Idag löper Kungsgårdsvägen över bron. Sågbro har haft museibrostatus sedan år 1982. Bron är en del av Esbo gårds kulturmiljö av riksintresse och därmed skyddad enligt lag. 

Sågbro är 17,2 meter lång och 6,9 meter bred. Stenvalvet är 2,7 meter brett. Viktbegränsningen på bron är 16 ton.

Källor 

Stenbroar
Byggnader invigda under 1700-talet
Byggnader och anläggningar i Esbo
Broar i Finland
Arneberga

Arneberga är en gård i Vadstena kommun (Örberga socken), Östergötlands län.

Historia
Arneberga är en gård som bestod av 1 mantal frälse i Örberga socken, Dals härad. Gården tillhörde på 1600-talet hovintendenten Zakarias Rehnberg, som var god vän med Karl XI. Därefter tillhörde gården omkring 1726 generalmajor Georg Wilhelm Fleetwood, som var gift med en dotter till hovintendenten Rehnberg. Den ägdes senare av generallöjtnanten Johan Fredrik Boij. År 1836 köptes gården tillsammans med  mantal i Luckerstad av änkan W. G. Röhman. Vid hennes död 1852 ärvdes Arneberga av sonen vice häradshövdingen J. W. Röhman, vilken 1868 sålde gården till handlanden J. G. Stenberg. År 1873 tillhörde egendomen mamsell Enander i Örberga.

Byggnaden
Mangården bestod av en huvudbyggnad med två våningar och två flyglar.

Referenser

Noter 

Byggnader och anläggningar i Vadstena kommun
Gårdar i Örberga socken
Zakarias Rehnberg (1634–1688)

Zakarias Rehnberg (tidigare Rehnhorn), född 24 april 1634 i Skellefteå församling, död 18 januari 1688 i Stockholm, var en svensk hovintendent.

Biografi
Rehnberg föddes 1634 i Skellefteå församling. Han var son till Johan Rehn. Rehnberg arbetade som lakej och blev sedan munskänk hos kung Karl X Gustaf. Han blev 1660 kammartjänare hos kung Carl XI. Den 5 mars 1673 blev han hovintendent. Rehnberg adlades 8 mars 1673 under namnet Rehnberg och introducerades 1675 som nummer 839. Han avled 1688 i Stockholm och begravdes i Svanshals kyrka där hans vapen sattes upp.

Rehnberg ägde gårdarna Renstad (tidigare Kälkestad) i Svanshals socken och Västberga i Brännkyrka socken.

Familj
Zakarias Rehnberg var gift med Margareta von Beijer (1648–1732). Hon var dotter till överpostdirektören Johan von Beijer och Margareta Weiler. Margareta von Beijer var änka efter underlagmannen Olof Stiernhöök. Rehnberg och von Beijer fick tillsammans barnen Hedvig Charlotta Rehnberg (1682–1751) som var gift med landshövdingen Georg Wilhelm Fleetwood, Eleonora Maria Rehnberg (född 1683), kaptenen Carl Gustaf Rehnberg (1684–1708), majoren Zakarias Rehnberg (1685–1756), Ulrika Eleonora Rehnberg (1686–1708) och Ulrika Sofia Rehnberg (född 1687). Efter Rehnbergs död gifte Margareta von Beijer sig med landshövdingen Mårten Lindhielm.

Referenser

Noter 

Svensk obetitlad adel
Personer från Skellefteå socken
Födda 1634
Avlidna 1688
Män
Personer i Sverige under 1600-talet
Bremiska dragonregementet

Bremiska dragonregementet var ett dragonregemente inom svenska armén som verkade åren 1699–1715. Regementet blev uppsatt med värvat manskap i svenska Bremen.

Historia
Regementet blev uppsatt år 1699 och uppgick till 800 man. Halva regementet deltog i fälttåget till Holstein år 1700. En del av regementet tillfångatagna av danskarna år 1713 vid Tönningen. Regementet tillhörde år 1707 Krassows häravdelning och förlades senare under kriget i Pommern och Rügen. År 1715 togs den sista delen av regementet till fångenskap vid Stralsunds fall.

Förbandschefer 
1699–1711: E.D. von Krassow
1711–1715: J.C. Strömfelt

Källor
Höglund, Lars-Eric. Sallnäs, Åke. Stora nordiska kriget 1700-1721 Fanor och uniformer. Acedia press, Karlstad år 2000.
Larsson, Anders, Karolinska uniformer och munderingar åren 1700-1721 Jengel Förlag, Östersund 2022. .
Svenska arméns regementen 1700-1718 (runeberg.org).

Referenser

Svenska militära enheter bildade 1699
Svenska militära enheter upplösta 1715
Victor Lind

Victor Stange Lind, född 12 juli 2003, är en dansk fotbollsspelare (anfallare). Lind inledde sin seniorkarriär för superligalaget FC Midtjylland 2021. Hösten 2022 lånades han ut till det norska eliteserielaget Hamarkameratene och i januari 2023 gick flytten till IFK Norrköping, återigen som lån.

Källor
Transfermarkt

Noter

Män
Födda 2003
Levande personer
Danska fotbollsspelare
Fotbollsspelare i IFK Norrköping
Spelare i FC Midtjylland
Danska idrottare under 2000-talet
Personer från Tønders kommun
RZ Pyxidis

RZ Pyxidis är en dubbelstjärna i mellersta delen av stjärnbilden Kompassen. Den har en högsta skenbar magnitud av ca 8,83 och kräver ett mindre teleskop för att kunna observeras. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 2,7 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 1 200 ljusår (ca 400 parsek) från solen. Den rör sig bort från solen med en heliocentrisk radialhastighet på ca 22 km/s.

Egenskaper
 
RZ Pyxidis är en förmörkelsevariabel, som består av två unga stjärnor som är mindre än 200 000 år gamla. Båda är heta blåvita stjärnor i huvudserien av spektralklass B7 V och har en radie av cirka 2,5 gånger solens. Den ena har en luminositet av ungefär fem gånger solens och den andra ungefär fyra gånger solens. Systemet klassificeras som en Beta Lyrae-variabel, med en skenbar magnitud som varierar från 8,83 till 9,72 med en period av 0,66 dygn.

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/43541/rzpyxidis.

Stjärnbilden Kompassen
HD-objekt
Huvudseriestjärnor klass B
Dubbelstjärnor
Beta Lyrae-variabler
Fritiof Hellichius

Oscar Fritiof Hellichius, född 3 augusti 2003 i Sövestad, är en svensk fotbollsspelare (mittfältare) som spelar för IFK Norrköping.

Karriär
Hellichius gjorde allsvensk debut för IFK Norrköping i matchen mot Kalmar FF den 17 september 2022. I oktober 2022 skrev han på ett treårskontrakt med klubben.

Källor

Fritiof Hellichius på lagstatistik.se
Fritiof Hellichius på transfermarkt.com

Noter

Svenska fotbollsspelare
Fotbollsspelare i IFK Norrköping
Fotbollsspelare i IF Sylvia
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Spelare i Division 1 i fotboll för herrar
Födda 2003
Levande personer
Män
Svenska idrottare under 2000-talet
Personer från Trelleborg
Faton Peci

Faton Peci, född 16 juni 1982 i Mitrovica, är en albansk politiker som sedan 22 mars 2021 är Kosovos landsbygdsminister.

Källor

Män
Personer från Mitrovica
Födda 1982
Levande personer
Kosovanska politiker
Kosovos ministrar
Personer i Kosovo under 2000-talet
Gammalbolsjevik

Gammalbolsjevik (ryska: ста́рый большеви́к) avser de politiker som var medlemmar av den bolsjevikiska fraktionen inom Rysslands socialdemokratiska arbetareparti före den ryska revolutionen som ägde rum 1917. Många gammalbolsjeviker utnämndes till högt uppsatta poster i Sovjetunionen, men flera avrättades i samband med den stora terrorn 1936–1938.

Referenser

Källor

Noter
Askola kyrka

Askola kyrka (finska: Askolan kirkko) är en träkyrka i Askola i det finländska landskapet Nyland. Kyrkan färdigställdes 1799 och är Askola församlings andra kyrka. Kyrkan är ritad av arkitekt Mats Åkergren. Askola kyrka har sittplatser för cirka 700 personer. Klockstapeln, också ritad av Åkergren, färdigställdes 1800. Den första kyrkan i Askola var från 1600-talet men den revs eftersom man ansåg att den var för liten och i dålig skick. Askola församling var en kapellförsamling till Borgå från och med 1639. Församlingen blev självständig år 1898.

Arkitektur och inventarier 
Askola kyrka är en korskyrka. Kyrkan målades röd år 1802. Vid en renovering i slutet av 1800-talet målades kyrkan vit.

Askolas kyrkklocka tillverkades i Stockholm år 1704 och den härstammar från den första kyrkan. Ursprungligen fanns det två kyrkklockor i klockstapeln. I den mindre klockan som kvarstår finns text som lyder:»GUDS NAMP[N] TILL ÄHRA OCH ASCULA CAPEL TILL PRIDNAT ÄHR DENNE KLOCKA GUTE[N].» 

»GLORIA IN EXCELSIS DEO ME FECIT HOLMIÆ GERHARDT MEYER ANNO 1704.» I den större klockan fanns texten:»TULKAT HERRAN CANSA IA

CUULKAT HERRAN SANOIA» 

»Askolan kirkon kello vallettu

vuonna 1753 duomio provastin

Gabriell Forteliuxen ia seuracun

nan custanuksella»

Det finns två orglar i kyrkan. Den äldre orgeln med 11 stämmor byggdes år 1892 av Kangasala orgelfabrik. Den nyare orgeln med 17 stämmor skaffade församlingen år 1973 från orgelfabriken Hans Heinrich. 

Altarskranket härstammar från 1600-talet. Kyrkans altaruppsättning består av tre målningar; Kristus vid Olivberget, Himmelsfärden och Måln. Tavlorna är målade av J. P. Kihlmarck men man vet inte exakt när. Den största tavlan har en text som säger att tavlan har målats eller restaurerats år 1803. 

Den historiskt mest värdefulla objekten är predikstolen i barockstil, som tidigare satt i den första kyrkan. Enligt historiken Lauri Heiman hämtades predikstolen från Tyskland under det Trettioåriga kriget. Predikstolen donerades först till Borgå domkyrka och fördes senare till Askola. Predikstolens korg bärs av Sankt Kristoforos. 

I kyrksalens valv finns geometriska målningar av Bruno Tuukkanen, Harry Rönneholm och Toivo Vikstedt.

Framför kyrkan finns ett hjältegravsområde med arkitekt Jaakko Paatelas granitminnesmärke från år 1949.

Källor 

Askola
Kyrkobyggnader invigda 1799
Träkyrkobyggnader i Finland
Kyrkobyggnader i Helsingfors stift
Kyrkobyggnader i Nyland
1799 i Finland
Hongqi (bilmärke)

Hongqi (kinesiska: 红旗, Röda flaggan/fanan) är ett kinesiskt bilmärke ägt av statliga FAW. Det grundades ursprungligen 1959, vilket gör det till Kinas äldsta bilmärke.

Modellerna var ursprungligen avsedda för ledare inom kommunistpartiet. Under 1980-talet lades produktionen ned, men återuppstod 1990. Mellan 1990 och 2009 tillverkades modeller baserade på Audi 100, Lincoln Town Car och Toyota Crown Majesta. Under 2010-talet riktades märket åter mot kommunistledare.

Under 2020-talet började Hongqi lansera elbilmodeller på den europeiska marknaden. I Sverige säljas det av Hedin bil sedan 2022..

Modeller i urval

Källor

Externa länkar

Officiell svensk webbplats

Fordonsmärken
Orsolya Vérten

Orsolya Vérten, född 22 juli 1982, är en före detta ungersk handbollsspelare.

Klubblagskarriär 
Som barn provade hon flera sporter, tills Vérten slutligen valde att spela handboll. Hon började spela handboll i Vasas SC, där hon debuterade i seniorlaget 1998. Hon spelade 1998-1999 i Citycupen för klubben. Hon spelade i klubben fram till 2001 men var utlånad 2000-2001. Mellan 2002 och 2012 spelade hon  för ungerska toppklubben Győri ETO KC. Våren 2012 skrev hon kontrakt med  Ferencvárosi TC. 

2008 fick hon utmärkelsen Årets ungerska handbollsspelare, som delas ut av det ungerska handbollsförbundet.  Vérten tilldelades det prestigefyllda priset ännu en gång året därpå. I de inhemska tävlingarna har hon blivit ligamästare 8 gånger, sista gången 2015 med Ferencváros. Hon har åtta ungerska cuptilar alla med Győr. I de internationella cuperna har hon inga titlar utan hon har bara nått finalen men sedan förlorat denna.

Landslagskarriär 
Hon spelade för Ungerns ungdomslandslag, och vann sin största framgång  vid U20-VM 2001 i Ungern, där hon vann en silvermedalj med laget. Hon gjorde sin internationella debut i A-landslaget 2002 och deltog i EM samma år och slutade femma. Hon spelade i ytterligare tre EM-turneringar 2006, 2008, 2010. Vérten spelade också vid tre VM 2005, 2007 och 2009 . 2005 vann hon brons med Ungern.

Hon deltog vid Olympiska sommarspelen 2008 i Peking, där hon och Ungern slutade fyra, efter att ha förlorat med 20–22 mot Ryssland i semifinalen och sedan även bronsmatchen med 28–33 mot Sydkorea. Vérten röstades in i turneringens All-Star Team som vänstersexa.

Meriter i klubblag 

 Nemzeti bajnokság (ungerska ligan)
 8   2005, 2006, 2008, 2009, 2010, 2011, 2012, 2015
 Magyar Kupa (ungerska cupen)
 8   2005, 2006, 2007, 2008, 2009, 2010, 2011, 2012
 EHF Champions League:
  2009, 2012
 Cupvinnarcupen i handboll
  2006
 EHF-cupen:
  2002, 2004, 2005

Individuella utmärkelser 

 Årets ungerska handbollsspelare: 2008, 2009
 All-Star Team vänstersexa vid OS 2008

Referenser 

Födda 1982
Levande personer
Kvinnor
Ungerska handbollsspelare
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Ungern
Tävlande i handboll vid olympiska sommarspelen 2008
Spelare i Győri ETO KC
Idrottare från Budapest
Ungerska idrottare under 2000-talet
Levinson

Levinson är ett efternamn, som burits av bland andra:

 Arthur D. Levinson (född 1950), amerikansk företagsledare
 Barry Levinson (född 1942), amerikansk regissör, filmproducent och manusförfattare
 Bo Levinson (född 1933), svensk arkitekt
 Franz Levinson-Lessing (1861–1939), rysk geolog och petrograf
 Karl Levinson (1885–1971), svensk ämbetsman
 Margit Levinson (1898–1963), svensk föreningsfunktionär
 Richard Levinson (1934–1987), amerikansk manusförfattare
 Tage Levinson (1901–1987), svensk jurist