kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Soldatenspiel

Soldatenspiel, op. 430, är en polka-française av Johann Strauss den yngre. Den framfördes första gången den 5 februari 1888 i Pratern i Wien.

Historia
I februari 1887 började Johann Strauss komponera en operett som inte följde det vanliga mönstret. Simplicius byggde på Hans Jakob Christoffel von Grimmelshausens roman Den äventyrlige Simplicissimus (1668) om det Trettioåriga kriget. Den hade premiär den 17 december 1887 på Theater an der Wien med Strauss själv som dirigent. I början av andra akten reste sig en dam på främre parketten och ropade att det luktade brandrök. Endast sex år hade gått sedan Ringtheater brunnit ned med hundratals dödsoffer. Tumult uppstod och folk trängdes för att komma till utgångarna. Några hundratal hann lämna salongen innan Strauss höjde taktpinnen och fortsatte musiken. Den kvarvarande publiken lugnade sig och föreställningen kunde slutföras. Det spekulerades i att en av barnstatisterna kommit för nära en gaslåga med en hattfjäder, men inget sådant framkom under den kommande polisutredningen. Musiknumret som Strauss valde att spela var eremitens romans (Nr 12) i akt II; "lch denke gern zurück".

På sedvanligt manér arrangerade Strauss totalt sju separata orkesterstycken från operettens musiknummer, däribland polkan Soldatenspiel som bygger på följande källor:

Tema 1A - Akt 1 Entréekuplett (Nr 2): Melchior von Grübbens 'Astrologikuplett', "Die Jungfrau strahlt in hellem Glanze"

Trio 2A - Akt 3 'Glockenlied' (Nr 14): Ebba, "Einst wollt ein Eh' mann wissen"

Trio 2B - Akt 3 Kuplett (Nr 11): Simplicius och kör, "Na, sind das den Sünden"

Musikmaterialet till tema 1B återfinns inte i det publicerade klaverutdraget, vilket tyder på att det antingen var musik som aldrig användes eller att det var musik som kasserades efter den sista versionen av Simplicius. Inte förrän den 19 februari 1888 ingick Soldatenspiel i Capelle Strauss repertoar då Eduard Strauss dirigerade den vid sin årliga "Carnival Revue" i Musikverein. Men polkan hade haft sin premiär redan två veckor tidigare, den 5 februari, då militärkapellmästaren Franz Lehár senior (far till Franz Lehár) och "Storhertigens av Baden 50:e Infanteriregemente" framförde stycket i "Zweiten Kaffehaus" i nöjesparken Pratern.

Om polkan
Speltiden är ca 4 minuter och 17 sekunder plus minus några sekunder beroende på dirigentens musikaliska tolkning.

Polkan var ett av sju verk där Strauss återanvände musik från operetten Simplicius:

 Donauweibchen, Vals, Opus 427
 Reitermarsch, Marsch, Opus 428
 Simplicius-Quadrille, Kadrilj, Opus 429
 Soldatenspiel, Polka-française, Opus 430
 Lagerlust, Polkamazurka, Opus 431
 Muthig Voran, Schnellpolka, Opus 432
 Altdeutscher Walzer, Vals, utan opusnummer

Weblänkar 
 Soldatenspiel i Naxos-utgåvan.

Referenser

Noter

Polkor av Johann Strauss den yngre
Henkes

Henkes är ett efternamn, som burits av bland andra:

 Gerke Henkes (1844–1927), nederländsk konstnär
 Kevin Henkes (född 1960), amerikansk barnboksförfattare och -illustratör
 Peter Henkes (född 1962), tysk fotbollsspelare
 Richard Henkes (1900–1945), tysk präst och martyr

Se även 
 Henkes (ö)
Erik Andersson i Skogen

Erik Andersson (i riksdagen kallad Andersson i Skogen), född 18 maj 1764 i Gagnefs socken, död 25 juni 1829 i Gagnefs socken, var en svensk riksdagsman i bondeståndet.

Andersson företrädde Säters läns fögderi av Kopparbergs län vid riksdagarna 1809–1810, 1810, 1812 och 1823 samt dessutom Västerdals fögderi 1810 och 1823.

Under riksdagen 1809–1810 var han ledamot i expeditionsutskottet. Vid 1810 års urtima riksdag var Andersson elektor för bondeståndets utskottsval och ledamot i statsutskottet. Under den urtima riksdagen 1812 var han ledamot i bondeståndets enskilda besvärsutskott och i allmänna besvärs- och ekonomiutskottet. Vid sin sista riksdag 1823 var Andersson ledamot i statsutskottet och suppleant i opinionsnämnden.

Referenser

Män
Bondeståndets riksdagsledamöter
Svenska politiker under 1800-talet
Födda 1764
Avlidna 1829
Personer från Gagnefs socken
Lagerlust

Lagerlust, op. 431, är en polkamazurka av Johann Strauss den yngre. Den framfördes första gången i slutet av 1887 eller början av 1888.

Historia
I februari 1887 började Johann Strauss komponera en operett som inte följde det vanliga mönstret. Simplicius byggde på Hans Jakob Christoffel von Grimmelshausens roman Den äventyrlige Simplicissimus (1668) om det Trettioåriga kriget. Den hade premiär den 17 december 1887 på Theater an der Wien med Strauss själv som dirigent. I början av andra akten reste sig en dam på främre parketten och ropade att det luktade brandrök. Endast sex år hade gått sedan Ringtheater brunnit ned med hundratals dödsoffer. Tumult uppstod och folk trängdes för att komma till utgångarna. Några hundratal hann lämna salongen innan Strauss höjde taktpinnen och fortsatte musiken. Den kvarvarande publiken lugnade sig och föreställningen kunde slutföras. Det spekulerades i att en av barnstatisterna kommit för nära en gaslåga med en hattfjäder, men inget sådant framkom under den kommande polisutredningen. Musiknumret som Strauss valde att spela var eremitens romans (Nr 12) i akt II; "lch denke gern zurück".

På sedvanligt manér arrangerade Strauss totalt sju separata orkesterstycken från operettens musiknummer, däribland polkamazurkan Lagerlust vars titel härrör sig från texten till finalen av akt II (Nr 10): "Im Lager umher, die Kreuz und die Quer, um Alles zu seh'n, wollt' ich mich ergeh'n". Kuriöst nog förekommer inte den musik som ackompanjerar texten någonstans i polkan. Musikmaterialet till tema 1A återfinns inte i det publicerade klaverutdraget, vilket tyder på att det antingen var musik som aldrig användes eller att det var musik som kasserades efter den sista versionen av Simplicius. De återstående melodierna i polkan är följande:

Tema 1B - Akt 2 Inledning (Nr 6): Wachtmeister, "Ja, erstens Pferd und zweitens die Liebe"

Trio 2A - Akt 3 Mellanspel (Nr 10½)

Trio 2B - Akt 2 Inledning (Nr 6): Tilly, "Ach, der Feuerwein"

Om polkan
Speltiden är ca 4 minuter och 30 sekunder plus minus några sekunder beroende på dirigentens musikaliska tolkning.

Polkan var ett av sju verk där Strauss återanvände musik från operetten Simplicius:

 Donauweibchen, Vals, Opus 427
 Reitermarsch, Marsch, Opus 428
 Simplicius-Quadrille, Kadrilj, Opus 429
 Soldatenspiel, Polka-française, Opus 430
 Lagerlust, Polkamazurka, Opus 431
 Muthig Voran, Schnellpolka, Opus 432
 Altdeutscher Walzer, Vals, utan opusnummer

Weblänkar 
 Lagerlust i Naxos-utgåvan.

Referenser

Noter

Polkor av Johann Strauss den yngre
Ragnar Holmer

Ragnar Anders Holmer, född 24 augusti 1872 i Kristianstad, död 18 augusti 1933 i Malmö, var en svensk elektroingenjör.

Efter mogenhetsexamen 1889 utexaminerades Holmer från Kungliga Tekniska högskolan 1893. Han var anställd som ingenjör hos Siemens tekniska byrå i Stockholm 1894–1898, hos Svenska AB Siemens & Halske i Stockholm 1898–1902, var verkställande direktör i nämnda bolag 1902–1904, anställd vid marinförvaltningen 1904–1906, vid Elektriska prövningsanstalten 1906 och från sistnämnda år vid elektriska inspektionen som statsinspektör, i denna befattning verkade han till sin bortgång. Han var ordförande i Svenska Teknologföreningens avdelning för elektroteknik 1925–1927. Han var verksam inom branschens standardiseringsverksamhet och valdes till ordförande i Föreningen för elektricitetens rationella användning (FERA) vid dess bildande 1927.

Sedan åtskilliga år tillbaka var Holmer på uppdrag av Svenska elektricitetsverksföreningen sysselsatt med utarbetande av förslag till nya säkerhetsföreskrifter för elektriska anläggningar. Vid hans bortgång var detta arbete till större delen färdigt beträffande den mest omfattande delen, nämligen svagströmsanläggningarna. Han ledde redigerandet av de installationsföreskrifter, som 1933 utgavs av Svenska elektricitetsverksföreningen. Han var en av de tre sakkunniga, som av Kungl. Maj:t i början av 1933 utsågs för att verkställa en utredning rörande kontrollen över elektriska starkströmsanläggningar och andra i samband därmed stående frågor. Holmer är begravd på Östra begravningsplatsen i Kristianstad.

Referenser

Svenska elektroingenjörer
Svenska direktörer
Svenska ingenjörer under 1900-talet
Ingenjörer från Kristianstad
Gravsatta på Östra begravningsplatsen i Kristianstad
Födda 1872
Avlidna 1933
Män
Hermann Henking

Hermann Paul August Otto Henking, född den 16 juni 1858 i Jerxheim vid Braunschweig, död den 28 april 1942 i Berlin, var en tysk zoolog och utvecklingsbiolog.

Henking studerede vid universiteten i Freiburg och Leipzig. Han blev filosofie doktor 1882, avlade överlärarexamen 1884 och blev därefter assistent vid det zoologiska institutet i Göttingen. Från 1888 arbetade Henking vid de zoologiska stationerna i Neapel, Rovigno i Istrien och Helgoland. Från 1892 var han generalsekreterare för Deutsche Seefischerei Verein. År 1918 blev han Geheimer Regierungsrat. Henking gjorde studieresor till Norge, Italien, Storbritannien, Förenta staterna, Ryssland och Nederländerna. Från 1901 var han medlem av den tyska Wissenschaftliche Kommission für Internationale Meeresforschung. Som sådan deltog han i det internationella rådets årliga möten i Köpenhamn och utförde ett betydande arbete inom den internationella marinbiologin, särskilt när det gällde undersökningar av frågor rörande rödspätta och lax. Bland hans skrifter kan nämnas Austernkultur und Austernfischerei in Nord Amerika, Bericht über die statistischen Arbeiten und sonstigen Untersuchungen des deutschen Seefischerei-Vereins nach internationalen Vereinbarungen, Schollen und Schollenfischerei in der südostlichen Nordsee och Die Lachsfrage im Ostseegebiet.

Källor  

  

 

Tyska iktyologer
Utvecklingsbiologer
Zoologer under 1800-talet
Zoologer under 1900-talet
Tyska forskare under 1800-talet
Tyska forskare under 1900-talet
Födda 1858
Avlidna 1942
Män
Salmonsens
Föreningen för elektricitetens rationella användning

Föreningen för elektricitetens rationella användning (FERA) är en svensk intresseorganisation som verkar för att utveckla användning av elektrisk energi. 

Föreningen konstituerades i december 1927, varvid direktör Robert Dahlander utsågs till fullmäktiges ordförande med direktör Sigfrid Edström som vice ordförande. Föreningens förste styrelseordförande blev statsinspektor Ragnar Holmer. Stiftande ledamöter i denna organisation var Svenska elverksföreningen, Sveriges elektroindustriförening, Elektriska entreprenörsföreningen, Elektriska engrossistföreningen och Svenska föreningen för Ljuskultur. Föreningen har bedrivit upplysningsverksamhet bland annat genom utgivandet av tidskriften ERA (1928–2017), som är Nordens äldsta facktidskrift, och andra publikationer.

Se även 

 Semko
 Elektriska prövningsanstalten
 Elektroteknik

Källor

Föreningar i Sverige
Erik Andersson i Skysta

Erik Andersson (i riksdagen kallad Andersson i Skysta), född 6 juni 1784 i Sevalla socken, död 28 november 1847 i Irsta socken, var en svensk riksdagsman i bondeståndet.

Andersson företrädde Tuhundra och Siende härader av Västmanlands län vid riksdagarna 1823 och 1828–1830.

Vid 1823 års riksdag var han ledamot i expeditionsutskottet. Han erhöll bondeståndets medgivande att byta ut detta uppdrag mot att vara ledamot i allmänna besvärs- och ekonomiutskottet. Han var ledamot i förstärkta statsutskottet och suppleant för fullmäktige i riksbanken.

Under 1828–1830 års riksdag var han ordningsman i bondeståndets klubb, elektor för ståndets utskottsval, ledamot i statsutskottet och deputerad att som fadder representera bondeståndet vid hertigen av Östergötlands dop. Andersson var även suppleant för fullmäktige i riksgäldskontoret. På egen begäran entledigades han från det uppdraget.

Referenser

Män
Bondeståndets riksdagsledamöter
Svenska politiker under 1800-talet
Födda 1784
Avlidna 1847
Personer från Sevalla socken
Gerke Henkes

Gerke Henkes, född den 25 juni 1844 i Delfshaven, död den 30 april 1927 i Rotterdam, var en holländsk målare. 

Henkes, som under en del av sitt liv var bosatt i Voorburg vid Haag, målade omsorgsfullt utförda genrebilder, som Sjukvård i klostret, Ett ångestfyllt ögonblick, Konsistoriet, Olyckan och Krönikeskrivaren (1887, där det gula ljuset, skiner in genom fönstrets glasmosaik; utställd på den internationella konstutställningen i Köpenhamn 1897).

Källor 

 

Nederländska genremålare
Nederländska målare under 1800-talet
Nederländska målare under 1900-talet
Födda 1844
Avlidna 1927
Män
Salmonsens
17 Eridani

17 Eridani, som är stjärnans Flamsteed-beteckning, är en ensam stjärna belägen i den norra delen av stjärnbilden stjärnbilden Eridanus, som också har Bayer-beteckningen v Eridani. Den har en skenbar magnitud på ca 4,74 och är svagt synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 8,1 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 400 ljusår (ca 124 parsek) från solen. Den rör sig bort från solen med en heliocentrisk radialhastighet av ca 15 km/s.

Egenskaper
17 Eridani är en blå till vit jättestjärna av spektralklass B9 III, även om stjärnmodeller anger att den kan vara en stjärna i huvudserien av spektralklass B9 Vs och genererar energi genom termonukleär fusion av helium i dess kärna. Den har en massa som är ca 3,6 solmassor, en radie som  är ca 3 solradier och utsänder ca 268 gånger mera energi än solen från dess fotosfär vid en effektiv temperatur av ca 11 100 K.

I stjärnans koordinater har detekterats röntgenstrålning, som kan komma från en oupplöst följeslagare.

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/16341/17eridani.

Stjärnbilden Floden Eridanus
Flamsteedobjekt
HR-objekt
HD-objekt
Bayerobjekt
Blå-vita jättar
Aaron Preston

Aaron Preston är en analytisk filosof, teolog och filosofiprofessor vid Valparaiso University..

Preston avlade kandidatexamen i filosofi och klassiska studier vid University of Southern California och masterexamen i systematisk teologi vid Edinburghs universitet och senare doktorsexamen i filosofi.

Preston har bland annat arbetat med att historisera den analytiska filosofin. Detta är vad hans mest erkända verk, Analytic Philosophy: The History of an Illusion, handlar om.

Preston intresserar sig även för antik filosofi, moralfilosofi och religionsfilosofi.

Preston har också varit med och redigerat the Internet Encyclopedia of Philosophy, särskilt den analytiska filosofins historia.

Bibliografi i urval 
Analytic Philosophy: The History of an Illusion
Analytic Philosophy: An Interpretive History

Källor

Externa länkar 
 Hemsida,Aaron Preston, Valparaiso University 

Män
Analytiska filosofer
Födelseår saknas
Levande personer
Filosofer under 2000-talet
Kristna filosofer
Alumner från University of Southern California
Alumner från Edinburghs universitet
15 Eridani

15 Eridani, som är stjärnans Flamsteed-beteckning, är en dubbelstjärna belägen i den mellersta delen av stjärnbilden Eridanus. Den har en kombinerad skenbar magnitud på ca 4,88 och är svagt synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 12,8 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 260 ljusår (ca 78 parsek) från solen. Den rör sig bort från solen med en heliocentrisk radialhastighet av ca 24 km/s.

Egenskaper
Primärstjärnan 15 Eridani A är en orange till gul jättestjärna av spektralklass K0 III, som ingår i röda klumpen, befinner sig på den horisontella jättegrenen och genererar energi genom termonukleär fusion av helium i dess kärna. Den har en massa som är ca 2,3 solmassor, en radie som  är ca 10 solradier och utsänder ca 72 gånger mera energi än solen från dess fotosfär vid en effektiv temperatur av ca 5 000 K.

15 Eridani är en dubbelstjärna som har en omloppsperiod på 118,16 år med en excentricitet på 0,030 och en halv storaxel på 0,340 bågsekunder. Följeslagaren, 15 Eridani B, är en stjärna av skenbar magnitud 6,57.

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/15382/15eridani.

Stjärnbilden Floden Eridanus
Flamsteedobjekt
HR-objekt
HD-objekt
Orangea jättar
Dubbelstjärnor
Buteo sanya

Buteo sanya är en utdöd fågel i familjen hökartade rovfåglar inom ordningen hökfåglar. Arten beskrevs 1998 utifrån fossila lämningar från sen pleistocen funna i La Brea utanför grottan Luobidang på ön Hainan i Kina.

Noter 

Hökfåglar
Fåglar i orientaliska regionen
Jupiter och Thetis

Jupiter och Thetis () är en oljemålning av den franske konstnären Jean-Auguste-Dominique Ingres. Den är målad 1811 och är utställd på Musée Granet i Aix-en-Provence.

Ingres var den mest övertygade nyklassicisten i sin generation. Rena konturer, kyliga färger och gestalter baserade på antik skulptur och Rafaels måleri var kärnan i hans stil. 

Målningen föreställer en scen ur Homeros Iliaden där havsnymfen Thetis vädjar till Jupiter (eller Zeus med grekisk namnform) att bistå hennes son Akilles under det trojanska kriget. Hon hade lyckats förmå Akilles att dra sig undan Agamemnons krig mot Troja, men när Akilles vänner hittade honom på ön Skyros, avbildat av Ingres i målningen Akilles mottager i sitt tält Agamemnons sändebud, övertalade de honom att återvända till kriget. 

Ingres är berömd för sina skulpturala långsträckta kvinnoryggar som såg ut att ha några extra kotor (jämför till exempel Badande kvinna och Den stora odalisken). Thetis knäböjer inför den massiva majestätiska Jupiter som sitter på sin tron på berget Olympen. Den senares hållning har drag av Ingres nyklassicistiska gestaltning av Napoleon I på kejsartronen (1806) och förebådar hans verk Homeros apoteos (1827).

Källor 

Musée Granets webbplats
Google Art and Culture

Målningar 1811
Målningar av Jean-Auguste-Dominique Ingres
Målningar i Provence-Alpes-Côte d'Azur
Målningar med motiv från grekisk-romersk mytologi
Jupiter och Zeus i konsten
Ben Agathangelou

Panayiotis "Ben" Agathangelou, född 4 november 1971 i London i England, är en brittisk-cypriotisk ingenjör som arbetar som chef för aerodynamik för det amerikanska F1-stallet Haas F1 Team.

Han avlade examen i flyg- och rymdteknik vid University of Southampton. Efter studierna började han 1994 arbeta för McLaren med att analysera aerodynamik, han var kvar där tre år innan han flyttade till Tyrrell. I april 1998 fick han en anställning som chef för aerodynamik hos biltillverkaren Honda när de tänkte göra en F1-satsning men F1-bilen, som de skulle använda, slutfördes dock aldrig på grund av att initiativtagaren till F1-satsningen, Harvey Postlethwaite avled. Året efter utsågs Agathangelou till chef för aerodynamik hos Benetton Formula. 2002 flyttade han vidare till Jaguar Racing med liknande arbetsuppgifter. I november 2004 köpte energidryckstillverkaren Red Bull GmbH Jaguars F1-stall från biltillverkaren Ford Motor Company och ändrade namnet till Red Bull Racing. 2007 lämnade han Red Bull och tog en anställning hos formelbiltillverkaren Dallara. 2010 återvände Agathangelou till F1 och tog ett arbete hos Hispania Racing men det varade bara till 2012 på grund av att stallet upplöstes. Han flyttade då till Scuderia Ferrari och 2015 tog Haas över honom via ett samarbete mellan stallen.

Referenser

Noter

Män
Födda 1971
Levande personer
Personer från London
Alumner från University of Southampton
Brittiska ingenjörer under 1900-talet
Cyprotiska ingenjörer
Personer verksamma inom Formel 1
McLaren
Tyrrell Racing
Benetton Formula
Jaguar Racing
Red Bull Racing
Hispania Racing
Scuderia Ferrari
Haas F1 Team
Brittiska ingenjörer under 2000-talet
HD 106515

HD 106515 är en dubbelstjärna (och för närvarande en visuell trippelstjärna) belägen i den mellersta delen av stjärnbilden Jungfrun. Den har en skenbar magnitud av ca 7,99 och kräver åtminstone en stark handkikare för att kunna observeras. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget enligt Gaia Data Release 2 på ca 29,3 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 111 ljusår (ca 34 parsek) från solen. Den rör sig bort från solen med en heliocentrisk radialhastighet på ca 21 km/s.

Egenskaper
Primärstjärnan HD 106515 A är en orange till gul i stjärna huvudserien av spektralklass K0 V. Den har en massa som är ca 0,9 solmassor, en radie som är ca 0,9 solradier och har ca 1,23 gånger solens utstrålning av energi från dess fotosfär vid en effektiv temperatur av ca 5 400 K.

HD 106515 AB är en vid dubbelstjärna som först observerades av Jérôme de Lalande 1795. A- och B- stjärnorna är båda stjärnor i huvudserien av spektraltyp K. De två är gravitationsbundna och separerade med 310 AE. Omloppsbanans halva storaxel är 390 AE. Den tredje stjärnan i den visuella trippelstjärnan, BD − 06° 3533, är en fysiskt oberoende bakgrundsstjärna.

Planetsystem
År 2011 upptäcktes en följeslagare, HD 106515 Ab, med hjälp av European Southern Observatory. Upptäckten gjordes med hjälp av mätningar av radialhastighet gjorda med CORALIE-spektrografen vid La Silla Observatory. Upptäckten bekräftades av ett separat team som använde Galileo National Telescope vid Roque de los Muchachos-observatoriet på ön La Palma på Kanarieöarna. Denna exoplanet har en massa av ≥9,08 Jupitermassor, en omloppsperiod av ca 3 630 dygn och en excentricitet av 0,572 ± 0,011.

Se även
 Lista över exoplaneter

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/59743/hd106515.

		
Stjärnbilden Jungfrun
HD-objekt
Huvudseriestjärnor klass K
Dubbelstjärnor
Solsystem
Erik Andersson i Västansjö

Erik Andersson (i riksdagen kallad Andersson i Västansjö), född 7 oktober 1801 i Stora Tuna socken, död 9 december 1859 i Stora Tuna socken, var en svensk riksdagsman i bondeståndet.

Andersson representerade Säters läns fögderi av Kopparbergs län vid riksdagarna 1840–1841, 1844–1845, 1850–1851 och 1856–1858.

Under 1840–1841 års riksdag var han suppleant i lagutskottet, suppleant för val av tryckfrihetskommitterade och ledamot i förstärkta statsutskottet. Vid den urtima riksdagen 1844–1845 var han ledamot i expeditionsutskottet och i förstärkta statsutskottet. Riksdagen år 1847–1848 var han ledamot i allmänna besvärs- och ekonomiutskottet och i opinionsnämnden. Under 1850–1851 årens riksdag var Andersson ledamot i expeditionsutskottet, statsrevisor och ledamot i förstärkta statsutskottet. Vid sin sista riksdag 1856–1858 var han elektor för bondeståndets utskottsval, ledamot i bevillningsutskottet och i förstärkta lagutskottet samt suppleant i lagutskottet.

Referenser

Män
Bondeståndets riksdagsledamöter
Svenska politiker under 1800-talet
Födda 1801
Avlidna 1859
Personer från Stora Tuna socken
North America Cup

North America Cup är ett passgångslopp för 3-åriga varmblodiga passgångshästar som körs varje år i juni på Mohawk Racetrack i Campbellville i Kanada. Loppet har körts sedan 1984, då det ersatte Queen City Pace som kördes mellan 1964 och 1983.

Loppet kördes 1984–1993 på Greenwood Raceway och 1994–2006 på Woodbine Racetrack. Det är ett av Nordamerikas största passgångslopp, med en samlad prissumma på $1 000 000.

Segrare

Referenser 

Nordamerikanska passgångslopp
14 Eridani

14 Eridani, som är stjärnans Flamsteed-beteckning, är en ensam stjärna belägen i den norra delen av stjärnbilden Eridanus. Den har en skenbar magnitud på ca 6,14 och är mycket svagt synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallax enligt Gaia Data Release 2 på ca 27,0 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 121 ljusår (ca 37 parsek) från solen. Den rör sig närmare solen med en heliocentrisk radialhastighet av ca -5 km/s.

Egenskaper
14 Eridani är en gul till vit stjärna i huvudserien av spektralklass F5 V Fe-0.7 CH-0.5, som har ett svagt underskott av järn och joniserat kolväte. Den har en massa som är ca 1,3 solmassor, en radie som  är ca 1,5 solradier och utsänder ca 3,9 gånger mera energi än solen från dess fotosfär vid en effektiv temperatur av ca 6 700 K.

Mätningar av avvikelser i stjärnans egenrörelse tyder på att den är en astrometrisk dubbelstjärna. Den har också observerats vara en källa till röntgenstrålning.

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/15244/14eridani.

Stjärnbilden Floden Eridanus
Flamsteedobjekt
HR-objekt
HD-objekt
Huvudseriestjärnor klass G
Dubbelstjärnor