kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Keinan Davis

Keinan Vincent Joseph Davis, född 13 februari 1998 i Stevenage, är en engelsk fotbollsspelare (anfallare) som spelar för italienska Udinese.

Karriär

Klubbkarriär
Keinan Davis inledde karriären i Stevenage men 17 år gammal, våren 2015, släppte klubben honom. Under hösten började Davis istället att spela för Biggleswade Town och efter att ha imponerat i en FA Youth Cup-match erbjöds han ett provspel med Aston Villa. Där imponerade han så pass mycket att Aston Villa i december 2015 skrev ett ungdomskontrakt med honom.

Bara lite mer än ett år efter att Keinan Davis skrivit på för Aston Villa kom seniordebuten. I FA-cupmötet med Tottenham Hotspur den 8 januari 2017 gjorde Davis sitt första inhopp i a-laget. Under våren fick han även göra sex inhopp för klubben i The Championship. Den efterföljande säsongen fick Davis tidigt stort förtroende av managern Steve Bruce och i hemmamötet med Norwich City den 19 augusti 2017 fick han för första gången chansen från start i Aston Villa.

Säsongen 2017/2018 blev Keinan Davis genombrottssäsong i Aston Villa, då han gjorde 28 matcher och två mål i The Championship. Den efterföljande säsongen drogs Davis däremot med stora skadeproblem, vilket gjorde att han stannade på fyra ligaframträdanden.

Den 22 september 2020 förlängde Davis sitt kontrakt i Aston Villa fram till 2024. Den 1 januari 2022 gick Davis på lån till Nottingham Forest, på ett kontrakt för resten av säsongen 21/22. Den 13 augusti 2022 lånades han ut till Watford på ett säsongslån.

Den 1 september 2023 värvades Davis av italienska Udinese, där han skrev på ett fyraårskontrakt.

Landslagskarriär 
Efter en framgångsrik start på säsongen 2017/2018 blev Keinan Davis under hösten 2017 för första gången uttagen i ett engelskt ungdomslandslag, då han togs ut till två träningslandskamper med U20-landslaget.

Statistik

Källor

Keinan Davis på transfermarkt.com

Noter

Engelska fotbollsspelare
Spelare i Stevenage Borough FC
Spelare i Aston Villa FC
Spelare i Nottingham Forest FC
Spelare i Watford FC
Spelare i Udinese Calcio
Spelare i English Football League
Spelare i Premier League
Födda 1998
Levande personer
Män
Personer från Hertfordshire
Brittiska idrottare under 2000-talet
Cronström

Cronström, även skrivet Kronström, är ett svenskt efternamn. Den 31 december 2018 var följande antal personer folkbokförda i Sverige med stavningsvarianterna
 Cronström 119 
 Kronström 150
Totalt blir detta 269 personer. Namnet Cronström har burits av en svensk adelsätt, där en gren fick friherrlig värdighet. Båda dessa ätter är utslocknade. Den friherrliga grenen, som levde längst, utslocknade 1768.

Personer med efternamnet Cronström eller Kronström 
 Abraham Cronström (1640–1696), övermyntmästare
 Anna-Lisa Cronström (1910–2008), sångerska
 Birgit Kronström (1905–1979), finländsk skådespelare och sångerska
 Daniel Cronström (1655–1719), diplomat
 Elisabeth Cronström (1688–1771), bruksägare, donator
 Isaac Cronström, flera personer
 Isaac Cronström (1620–1679), myntmästare, assessor och kammarråd 
 Isaac Cronström (1661–1751), friherre, militär
 Marcus Cronström  (1649–1679), räntmästare, assessor
 Rut Cronström (1923–2010), skådespelare

Källor

Se även 
 Cronström (adelsätt)

Svenska efternamn
Cronström (adelsätt)

Cronström är en utslocknad svensk adelsätt, där en gren erhöll friherrlig värdighet.  Släkten härstammar från nederländaren Marcus Kock (1585–1657), som gick i svensk tjänst 1626 och verkade som myntmästare på flera platser i landet. Tre av hans söner kom också att ägna sig åt detta yrke. År 1667 erhöll hans ättlingar i manliga led svenskt adelskap med namnet Cronström och introducerades på Riddarhuset 1668 under numer det gemensamma numret 786. 

Isaac Cronström (1661–1751) var en sonson till Marcus Kock om gjorde  militär karriär i nederländsk tjänst. Under spanska tronföljdskriget hade han lärt känna den blivande svenske kungen Fredrik I, och i samband med dennes kröning 1720 blev han upphöjd till friherre. En ogift son till Isaac Cronström blev ättens siste manlige medlem.

Två kvinnor i släkten, bägge med förnamnet Elisabeth blev genom sina giftermål stammödrar i var sin svensk adelsätt.
Den äldre av dessa var Marcus Kocks dotter Elisabeth Kock (1631–1720), som gifte sig med köpmannen Jakob Momma, adlad Reenstierna och blev stammor för den fortlevande ätten Reenstierna. Den yngre Elisabeth Cronström (1688–1771)  var barnbarn till Marcus Kock och blev 1708 tredje hustru till den 1716 adlade köpmannen Sebastian Tham. Hon är därmed stammoder för en av linjerna i denna adelsätt.

Släktträd (urval) 
Siffror i parentes anger tabellnummer  för den adliga grenen i Adelsvapen-Wiki.
 Marcus  Kock (1585–1657), myntmästare, född i Liège (1)
 Daniel Kock (1616–1650), myntmästare (2)
 Marcus Cronström (1649–1679), räntmästare, assessor (3)
 Isaac Cronström (1620–1679), myntmästare, assessor och kammarråd (4)
 Peter Cronström (1651–1708), assessor i Bergskollegium (5)
 Elisabeth Cronström (1688–1771), bruksägare, donator (5f)
 Daniel Cronström (1655–1719), diplomat (4f)
Isaac Cronström (1661–1751), friherre, militär (4f)
 Daniel Isak Cronström (1715–1768), friherre generalmajor och guvernör i 's-Hertogenbosch
 Abel Kock (1627–1668), överhovpredikant (6)
 Elisabeth Kock (1631–1720), kallade sig Cronström, gift 1651 med affärsmannen Jacob Momma, adlad Reenstierna (omkring 1625–1678).
 Abraham Cronström (1640–1696), övermyntmästare (1f)

Källor

Se även 
 Cronström, efternamn

Svenska adelsätter
Svenska friherrliga ätter
4761 Urrutia

4761 Urrutia eller 1981 QC är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 27 augusti 1981 av den tyske astronomen Hans-Emil Schuster vid La Silla-observatoriet. Den är uppkallad efter Antonio Urrutia.

Asteroiden har en diameter på ungefär 3 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Phocaea.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Phocaea-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av H-E Schuster
Astronomiska upptäckter 1981
Rainbow (album av Mariah Carey)

Rainbow är Mariah Careys sjunde studioalbum, utgivet 1999. Albumet innehåller hitarna "Heartbreaker", "Thank God I Found You" och "Against All Odds (Take a Look at Me Now)".

Låtlista 

Album av Mariah Carey
Album utgivna på Columbia Records
Engelskspråkiga musikalbum
Musikalbum 1999
Margaret Chabot

Margaret Chabot, född Clark 1752 på Irland, död 1819 i New Orleans, var en amerikansk hotellägare. 

Margaret Clark (även kallad Clar, Clacque, Clercke) anges ha varit från Irland. Hon gifte sig 1783 med Claude Chabot (även Chabaud, Chabaut, Shabot) i New Orleans. Paret fick dottern Celeste 1785. Hennes make avled någon gång mellan 1791 och 1796, och sistnämnda år köpte hon en byggnad på Conti Street i New Orleans French Quarter av Louis Macarty, där hon öppnade ett värdshus eller hotell. Hennes etablissemang kom att bli framgångsrikt på sin tid och välkänt i det dåtida New Orleans. Hon erbjöd musikalisk underhållning, en trädgård för sina gäster och en stab av slavar som personal. Den brittiske resenären Francis Baily skildrar det i sin reseskildring från 1797, och forskaren William Clark stannade där på väg att delta i en expedition följande år. Margaret Chabot blev förmögen på sin verksamhet och drog sig tillbaka till en annan av sina fastigheter 1809. Hotellet hyrdes då ut av hennes dotter Celeste och blev Rising Sun Hotel, som dock brann ned 1822.

Källor 
 Barbara L. Voss, Eleanor Conlin, The Archaeology of Colonialism: Intimate Encounters and Sexual Effects
 Stanley Arthur, Old New Orleans, a History of the Vieux Carre

Kvinnor
Födda 1752
Avlidna 1819
Personer inom USA:s näringsliv under 1700-talet
Personer inom USA:s näringsliv under 1800-talet
New Orleans historia
Personer i spanska kolonin Louisiana
Elizabeth Adkins

Elizabeth Adkins, född 1696, död 1747, känd under namnen Moll King, Moll Bird, Mary Godson och Maria Godson, var en engelsk brottsling som uppnådde en viss berömmelse i Londons undre värld under sin samtid. Hon var verksam som ficktjuv, prostituerad och ockrare, och blev vid två tillfällen dömd till deportation för sina brott, men återvände vid båda tillfällena till England. Vid sidan av sin kriminella verksamhet skötte hon Tom King's Coffee House, som tillhörde hennes make, Tom King. 

Moll King ska ha varit förebilden för  Moll Flanders i Daniel Defoes roman med samma namn från 1722.

Källor 

Brittiska brottslingar
Personer i England under 1700-talet
Födda 1696
Avlidna 1747
Kvinnor
Fredrik Ramm

Fredrik Ramm, född den 11 mars 1892 i Kristiania (nuvarande Oslo), död den 15 november 1943, var en norsk journalist.  Han var son till läkaren Fredrik Gottlieb Olsen Ramm och bror till advokaten Harald Ramm.

Efter att ha deltagit i Amundsens nordpolsexpedition 1926 var han nyhetsredaktör i Morgenbladet från 1928. Han stod Ronald Fangen nära och deltog som han i Oxfordgrupprörelsen. År 1941 dömdes han till tukthus av tyskarna. Han sändes till Hamburg, där han blev sjuk, och fick tillåtelse att resa hem, men dog på hemresan.

Ramm är särskilt känd för artikeln "En skitten strøm flyter utover landet" (Morgenbladet den 28 oktober 1931), som inledde en upphetsad värde- och kulturdebatt. Artikelen var ett angrepp på kulturradikalismen, exemplifierad med fyra böcker: Sigurd Hoels En dag i oktober, Hans Backer Fürsts Duskregn, Rolf Stenersens Godnat da du och Karo Espeseths Sår som ennu blør. Ramm nämner också en kommande bok av Paul Gjesdahl, vilken han menar "er hentet fra samme kloakk som de fire nevnte".

Efter hans död utgavs essaysamlingen Av kristen rot (1945, översatt till svenska av Lennart Göthberg samma år) och senare Gjennom muren – tanker nedtegnet under bibellesning i fengslet (1946). Dessa böcker representerar mycket bättre vad Ramm stod för, än "Skitten strøm"-artikeln, som bär prägel av att vara skriven i affekt och indignation.

Sven Stolpe skrev om Ramm om honom i sin bok Fem norrmän (1942, de övriga fyra är Christopher Bruun, Eivind Berggrav, Arne Fjellbu och Ronald Fangen).

Källor 
 

Norska journalister under 1900-talet
Norska essäister
Norska polarforskare (Arktis)
Norska författare under 1900-talet
Journalister från Oslo
Födda 1892
Avlidna 1943
Män
Författare från Oslo
Markus Allard

Karl Markus Alfred Allard, född 3 januari 1990 i Örebro Sankt Nikolai församling, Örebro län, är en svensk politiker och tidigare journalist. Han är partiledare för Örebropartiet, ett lokalparti verksamt i Örebro kommun och region. Sedan valet 2018 är han kommunalråd och en av partiets ledamöter i Örebros kommunfullmäktige, jämte polisen Peter Springare. Allard publicerar krönikor och debattexter bland annat på bloggen Ledarsidorna, och har arbetat som journalist på nättidningen Nyheter Idag.

Sedan 2015 driver Allard tillsammans med Malcom Kyeyune poddradioprogrammet Markus och Malcom.

Biografi 
Markus Allard är sonson till den socialdemokratiske politikern och talmannen Henry Allard.

Tidig politisk karriär 
Allard var från år 2009 till 2013 ordförande för Ung Vänsters Örebroavdelning. Under tiden som Ung Vänster-ordförande reste han till Mali för att delta som strategisk rådgivare i presidentkandidaten Oumar Marikos valkampanj, och befann sig i landet under statskuppen 2012.

I december 2013 uteslöts han ur organisationen samt moderpartiet. Enligt den dåvarande förbundssekreteraren i Ung Vänster, Hanna Cederin, respektive Vänsterpartiets partisekreterare Aron Etzler berodde beslutet på att Allard hade uttalat stöd för Revolutionära fronten. Allard själv menar att uteslutningen framförallt handlade om en maktkamp inom partiet och förbundet, då senast om fastställandet av Vänsterpartiets kandidatlista i Örebro inför riksdagsvalet.

Örebropartiets partiordförande (2014–) 
Allard bildade Örebropartiet under våren 2014 tillsammans med bland annat tidigare medlemmar av Ung Vänster och Vänsterpartiet.

Allard har sedan bildandet av Örebropartiet allt mer tagit avstånd från den svenska vänstern, då han menar att den avlägsnat sig från arbetarrörelsens ursprungliga ideal. Han har istället beskrivit sin ideologiska hemvist som populism och nationalism på marxistisk grund, vilket han menar inte går att placera in på den moderna vänster-högerskalan.

Transferiatet 
Ett begrepp som lanserats av Markus Allard och som förekommer i hans och Kyeyunes program och texter är "transferiatet". Begreppet används för att beskriva ett samhällsskikt som består av de som livnär sig på offentliga transfereringar och anställningar men inte producerar något samhällsvärde. Inom transferiatet finns bland annat kommunikatörer, administratörer och mellanchefer som är anställda för sin egen skull snarare än nödvändiga inom verksamheten.

Referenser

Noter 

Svenska partiledare
Svenska kommunister
Släkten Allard
Lokal politik
Populism
Kommunalråd i Örebro kommun
Politiker från Örebro
Födda 1990
Levande personer
Män
Svenska politiker under 2000-talet
Nils de Verdier

Nils de Verdier kan syfta på:

* Nils de Verdier (1876–1947), svensk apotekare
 Nils de Verdier (1915–1995), svensk militär
Nils de Verdier (militär)

Sven Nils Anders Kruse de Verdier, född 9 november 1915 i Östersunds församling i Jämtlands län, död 1 juni 1995 i Täby församling i Stockholms län, var en svensk militär.

Biografi
de Verdier avlade officersexamen vid Krigsskolan 1938 och utnämndes samma år till fänrik vid Dalregementet, där han befordrades till löjtnant 1940 och kapten 1946. Han studerade vid Krigshögskolan 1947, inträdde i Generalstabskåren 1952 och tjänstgjorde vid Arméstaben 1952–1955, varefter han tjänstgjorde vid Norrbottens regemente och var utbildningsofficer vid Arméns jägarskola 1955–1956. År 1956 befordrades de Verdier till major, varefter han var lärare i taktik och stabstjänst vid Krigshögskolan 1956–1957, var chef för Arméns jägarskola 1957–1958 och studerade vid Försvarshögskolan 1958. Han inträdde 1958 i Generalstabskåren, var åter lärare i taktik och stabstjänst vid Krigshögskolan 1958–1961, befordrades till överstelöjtnant 1960, var lärare i taktik och stabsjänst vid Militärhögskolan 1961–1962 och var utbildningsofficer vid Kronobergs regemente 1962–1964. År 1964 befordrades han till överste och 1964–1973 var han befälhavare för Kiruna försvarsområde. de Verdier befordrades 1973 till överste av första graden, varpå han 1973–1976 var chef för Västerbottens regemente tillika befälhavare för Västerbottens försvarsområde. Åren 1976–1978 tjänstgjorde han vid staben i Övre Norrlands militärområde.

Nils de Verdier var son till kapten Sven de Verdier och Elna Kruse. Han gifte sig andra gången 1963 med Lily Maria Holmberg (född 1921), dotter till doktor Georg Holmberg och Ewa von Essen. Han är gravsatt i minneslund på Norra begravningsplatsen i Solna.

Utmärkelser
  Riddare av första klassen av Svärdsorden, 1956.
  Kommendör av Svärdsorden, 1968.
  Kommendör av första klassen av Svärdsorden, 1972.

Källor

Noter

Födda 1915
Avlidna 1995
Män
Militärer från Östersund
Svenska militärer under 1900-talet
Överstar i svenska armén
Svenska regementschefer
Personer verksamma vid Försvarshögskolan
Kommendörer av första klass av Svärdsorden
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Försvarsområdesbefälhavare
Charles Maurain

Charles Honoré Maurain, född den 27 februari 1871 i Orléans, död den 26 maj 1967 i Paris, var en fransk geofysiker som utmärkte sig genom sina bidrag till forskningen kring jordmagnetismen och kring jonosfären.

Maurain var lärjunge till Éleuthère Mascart vid Collège de France, där han lade fram sin doktorsavhandling 1894. Efter att undervisat vid universiteten i Rennes (1899–1905) och Caen (1905–1910) blev han föreståndare för Institut aérotechnique de Saint-Cyr. Han deltog som löjtnant i första världskriget. År 1921 blev han professor i fysik vid Paris universitet, där han stred för upprättandet av Institut de physique du globe de Paris, vars förste föreståndare han blev. Som ledamot av Bureau des longitudes valdes han 1924 till president i Société météorologique de France och 1930 till ledamot av Académie des sciences. Maurain var president i Société astronomique de France 1937–1939. År 1946 tilldelades Maurain tillsammans med Fernand Baldet Jules Janssens pris, sällskapets högsta utmärkelse.

Källor 
 

Franska professorer i fysik
Franska geofysiker
Astrofysiker
Alumner från École normale supérieure
Kommendörer av Hederslegionen
Personer verksamma vid Paris universitet
Ledamöter av Franska vetenskapsakademien
Mottagare av Jules Janssens pris
Fysiker under 1900-talet
Franska forskare under 1900-talet
Personer från Orléans
Födda 1871
Avlidna 1967
Män
78 Ursae Majoris

78 Ursae Majoris, som är stjärnans Flamsteed-beteckning, är en dubbelstjärna belägen i den västra delen av stjärnbilden Stora björnen. Den har en kombinerad skenbar magnitud på ca 4,93 och är svagt synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 39,3 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 83 ljusår (ca 25 parsek) från solen Den rör sig närmare solen med en heliocentrisk radialhastighet av ca -5 km/s. och antas ingå i rörelsegruppen Ursa Major.

Egenskaper
Primärstjärnan 78 Ursae Majoris A är en gul till vit  stjärna i huvudserien av spektralklass F2 V. Den har en massa som är ca 1,3 solmassor, en radie som är ca 1,7 solradier och utsänder ca 5,8 gånger mera energi än solen från dess fotosfär vid en effektiv temperatur av ca 6 900 K.

Dubbelstjärnan upptäcktes av S.W. Burnham 1894. Paret kretsar kring varandra med en omloppsperiod av 105 år och en excentricitet av 0,39. Deras halva storaxel har en vinkelstorlek på 1,2 bågsekunder och omloppsbanans plan lutar med 47° mot siktlinjen från jorden. Följeslagaren, 78 Ursae Majoris B, har en skenbar magnitud av 7,88 och är en stjärna i huvudserien av spektralklass G6 V. Stjärnan är en misstänkt variabel.

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/63503/78ursaemajoris.

Stjärnbilden Stora björnen
Flamsteedobjekt
HR-objekt
HD-objekt
Huvudseriestjärnor klass F
Huvudseriestjärnor klass G
Dubbelstjärnor
56 Arietis

56 Arietis, som är stjärnans Flamsteed-beteckning, är en ensam stjärna belägen i den mellersta delen av stjärnbilden Väduren, som också har  variabelbeteckningen SX Arietis. Den har en genomsnittlig skenbar magnitud på ca 5,79 och är svagt synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallax enligt Gaia Data Release 2 på ca 8,0 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 406 ljusår (ca 124 parsek) från solen. Den rör sig bort från solen med en heliocentrisk radialhastighet av ca 18 km/s.

Egenskaper
56 Arietis är en blå till vit underjättestjärna av spektralklass B6 IV-V, men har också klassificerats som en magnetisk, kemiskt ovanlig stjärna av kiseltyp med en stjärnklassificering av B9 pSi.  Den har en massa som är ca 3,2 solmassor, en radie som är ca 2,3 solradier och utsänder ca 110 gånger mera energi än solen från dess fotosfär vid en effektiv temperatur av ca 12 400 K.

56 Arietis är en variabel stjärna av SX Arietis-typ (SXARI), som varierar mellan visuell magnitud +5,75 och 5,81 med en period av 0,727902 dygn eller 17,4696 timmar, och som ökar med cirka två sekunder per hundra år. Stjärnan har en femårsperiod för procession av dess axel. 

56 Arietis är protypstjärna för SX-variablerna, som är högtemperaturanaloger av Alfa2 Canum Venaticorum-variabler – och uppvisar starka magnetfält och intensiva spektrallinjer av He I- och Si III-.

Se även 
 Variabel stjärna

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/14893/56arietis.

Stjärnbilden Väduren
Flamsteedobjekt
HR-objekt
HD-objekt
Blå-vita underjättar
SX Arietis-variabler
Anders Lizelius

Anders (Antti) Lizelius, född 12 oktober 1708 i Tyrvis, död 15 oktober 1795 i Virmo, var en finländsk präst. 

Lizelius var från 1741 kyrkoherde i Pöytis och från 1761 kyrkoherde i Virmo. Han var 1775–1776 utgivare av den första finska tidningen, Suomenkieliset Tieto-Sanomat. Bladet, som utkom i 24 nummer, var en typisk produkt av nyttans tidevarv och inriktade sig främst på allmogens upplysning, men innehöll även allmänbildande stoff och korta nyhetsnotiser. Han förespråkade effektivare jordbruksmetoder och försökte bland annat introducera potatisen som odlingsväxt. Han utgav även två reviderade översättningar av den finska Bibeln.

Källor

Externa länkar 
 

Finländska präster
Födda 1708
Avlidna 1795
Män
Personer från Tyrvis
4680 Lohrmann

4680 Lohrmann eller 1937 QC är en asteroid i huvudbältet, som upptäcktes 31 augusti 1937 av den tyske astronomen Hans-Ullrich Sandig i Heidelberg. Den är uppkallad efter den tyske astronomen Wilhelm Gotthelf Lohrmann.

Referenser 
 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av Hans-Ullrich Sandig
Astronomiska upptäckter 1937
Erik Lencqvist

Erik Lencqvist, född 17 september 1719 i Tyrvis, död 12 februari 1808 i Orivesi, var en finländsk präst och historiker. 

Lencqvist verkade inom olika socknar i sydvästra Finland och blev 1756 präst i Åbo slottsförsamling, 1764 kyrkoherde i Karislojo, 1773 i Orivesi och teologie doktor 1778. Han var intresserad av historisk forskning och av att dokumentera sin samtid. Han kom till en början väl överens med pietisterna i de församlingar där han var verksam, utan att ansluta sig till deras rörelse. Som kyrkoherde i Orivesi råkade han dock i konflikt med en företrädare för pietisterna, adjunkt Isac Utter, som tvangs avgå. 

Lencqvist var en av Aurorasällskapets aktivaste medlemmar och flitig medarbetare i sällskapets tidning, till vilken han insände artiklar i historiska och mytologiska ämnen, till exempel Bröllopsseder i vestra delarna af Nyland och de finska socknarna derstedes (1778) och Om lapparnes fordna hemvister i Finland (1778). Han skrev även beskrivningar av de socknar där han vistades. Han visade intresse för dialektforskning och skrev 1777 ett arbete om finska dialekter som var det första i sitt slag. Flera av hans artiklar har varit av stor betydelse för en senare tids forskning. Viktig är avhandlingen De superstitione veterum Fennorum theoretica et practica (Om de gamla finnarnas teoretiska och praktiska vidskepelse, 1782), utgiven av Lencqvists son under Henrik Gabriel Porthans ledning. Historisk afhandling om Åbo slott utkom postumt 1822–1823 i tidskriften Mnemosyne.

Källor

Noter

Externa länkar 
 

Finländska präster
Finländska historiker
Födda 1719
Avlidna 1808
Män
Personer från Tyrvis
Archiestown

Archiestown är en by i Moray i Skottland. Byn är belägen 6 km 
från Craigellachie. Bosättningen grundades 1760. Orten har  invånare (2001).

Referenser

Externa länkar 

Orter i Moray
Emanuele Rodriguez Dos Santos

Emanuele Rodriguez Dos Santos, född omkring 1702, död 22 mars 1764 i Rom, var en portugisisk arkitekt under barockepoken, huvudsakligen verksam i Rom. Hans främsta byggnadsverk utgörs av kyrkan Santissima Trinità degli Spagnoli, vilken han ritade för Trinitarieorden år 1733.

Biografi
Dos Santos inledde sin yrkesbana som kabinettsnickare. Omkring 1721 anlände han till Rom, där han initialt ritade festarkitektur, bland annat för påve Benedikt XIII år 1724 samt kanoniseringen av franciskanska helgon år 1727 och 1728. Denna festarkitektur installerades på fasaden till kyrkan Santa Maria in Aracoeli, vilken innehas av Franciskanorden.

Mellan 1732 och 1735 var Dos Santos arkitekt för Kamillianerorden och fullbordade kyrkan Santa Maria Maddalena. Det har tidigare antagits att Giuseppe Sardi designade fasadens rokokoinspirerade dekoration, men senare forskning gör gällande att denna är ett verk av Dos Santos, då dekorationen uppvisar influenser från den typ av beslagsornamentik som återfanns inom möbeldesign.

Dos Santos sista dokumenterade verk är altaruppsatsen i Cappella Corsini i Gesù Bambino all'Esquilino.

Bilder

Referenser

Noter

Tryckta källor

Barockarkitekter
Portugisiska arkitekter
Födda 1702
Avlidna 1764
Män
Craigellachie

Craigellachie är en by i Moray i Skottland. Byn är belägen 3 km 
från Charlestown of Aberlour. Orten har  invånare (2001).

Referenser

Externa länkar 

Orter i Moray