kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Kristi förklaring (Rafael)

Kristi förklaring är en oljemålning av den italienske renässanskonstnären Rafael. Den målades 1518–1520 och ingår i samlingarna på Vatikanmuseerna. 

Målningen är en altartavla, egentligen uppdelad i en övre och en undre bild och var ofullbordad vid konstnärens död. Den övre bilden skildrar Kristi förklaring, ett vanligt motiv inom konsten och beskrivet i de synoptiska evangelierna (Matteusevangeliet 17:1–8, Markusevangeliet 9:2–8, Lukasevangeliet 9:28–36). Bilden visar hur Jesu gestalt förvandlades ("förklarades") på berget Tabor vid Nasaret, och blir lysande som tecken på hans himmelska härlighet. Vid hans sida avbildas Elia (till vänster) och Mose som både erkänner att Jesus fullbordar lagen och uppfyller profetiorna. För att bevara hemligheten om att han är Messias förbjöd Jesus sina vittnen (Petrus, Jakob och Johannes som avbildas liggande under honom) att tala om för någon vad de sett förrän han uppstått på den tredje dagen efter sin död på korset. 

I den undre bilden i förgrunden skildras den berättelse som följer i evangelierna om hur övriga nio lärjungar misslyckas, på grund av bristande tro, med att bota en pojke med fallandesjuka, klädd i blått. Det är först när Jesus kommer tillbaka från Tabor som pojken kan botas.

Kardinal Giulio de' Medici (från 1523 påve Clemens VII) beställde 1516 två målningar för katedralen i Narbonne i Sydfrankrike dit han kommit som nyutnämnd ärkebiskop. Den ena var Lazarus uppväckande och anförtroddes Sebastiano del Piombo och den andra var Rafaels Kristi förklaring. Tavlan var ofullbordad vid Rafaels tidiga död 1520 och visst efterarbete utfördes av konstnärens elever Giulio Romano och Gianfrancesco Penni. Den skickades dock aldrig till Narbonne; i stället donerade Giulio de' Medici den 1523 till kyrkan San Pietro in Montorio i Rom, där den placerades över högaltaret. 

År 1797, efter freden i Tolentino mellan Napoleon I och påven Pius VI, togs detta verk, liksom många andra, till Paris för att ställas ut i Louvren. Efter Napoleons fall återfördes tavlan 1816 till Rom där den ställdes ut på Vatikanmuseerna.

Giorgio Vasari, som skrev biografier över italienska konstnärer i Berömda renässanskonstnärers liv, beskrev Rafaels Kristi förklaring som "den mest kända, den vackraste och mest gudomliga". Gianfrancesco Penni målade en kopia på 1520-talet som idag ingår i Pradomuseets samlingar.

Referenser 
Vatikanmuseernas webbplats 1 2
rkd.nl
Web Gallery of Art
Pradomuseets webbplats

Externa länkar 

Målningar av Rafael
Målningar från 1500-talet
Målningar i Vatikanmuseerna 
Målningar med motiv från Nya testamentet
Jesus i konsten
Aposteln Petrus i konsten
Paulus i konsten
Kulturella återgivningar av aposteln Johannes
Kulturella återgivningar av Judas Iskariot
Kulturella återgivningar av evangelisten Markus
12749 Odokaigan

12749 Odokaigan eller 1993 CB är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 2 februari 1993 av den japanska astronomen Tsutomu Seki vid Geisei-observatoriet. Den är uppkallad efter stranden Odokaigan.

Asteroiden har en diameter på ungefär 3 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter platser
Astronomiska upptäckter av T Seki
Astronomiska upptäckter 1993
Via della Cuccagna

Via della Cuccagna är en gata i Rione Parione i Rom. Den löper från Piazza Navona till Piazza di San Pantaleo.

Beskrivning
Gatunamnet "cuccagna" åsyftar "albero della cuccagna", ett folknöje som brukade äga rum på Piazza Navona. En hög påle, insmord med fett, ställdes upp på torget. I toppen hängde olika typer av livsmedel och godsaker. Den person som lyckas klättra uppför hela pålen fick dessa.

Vid Via della Cuccagna är Palazzo Braschi och Palazzo Orsini belägna.

Vicolo della Cuccagna är en gränd som löper mellan Via della Cuccagna och Piazza dei Massimi. Vid gränden finns en medeltida byggnad, förmodligen från 1300-talet.

Omgivningar
Kyrkobyggnader
Sant'Agnese in Agone
Sant'Ivo alla Sapienza
Nostra Signora del Sacro Cuore
San Pantaleo

Gator och gränder
Via della Posta Vecchia

Bilder

Källor

Externa länkar

Gator i Rom
Rione Parione
Forever (film)

Forever är en svensk ungdomsfilm från 2023. Filmen är regisserad av Anders Hazelius, med manus skrivet av Jessika Jankert. 

Filmen hade biopremiär i Sverige den 7 juli 2023, utgiven av SF Studios.

Handling 
Filmen kretsar kring de 14-åriga fotbollstjejerna Mila och Kia. De har varit bästa kompisar och lagkamrater så länge de kan minnas. När Lollo tar över tränarrollen förändras situationen för tjejerna. Lollo är en krävande tränare och Mila som drömmer om att bli fotbollsproffs ser äntligen sin chans att lyckas - men har Kia samma dröm?

Rollista (i urval) 
 Flutra Cela – Mila
 Judith Sigfridsson – Kia 
 Agnes Lindström Bolmgren – Lollo (tränare) 
 Joel Forslund - Leo
 Mustapha Aarab – Samir
 Eleftheria Gerofoka – Besa
 Michaela Iannelli

Produktion 
Filmen är producerad av Stefan H. Lindén och Erik Lundqvist på SF Studios, i samproduktion med Film i Väst och med stöd från Svenska Filminstitutet och Lindholmen Science Park. Gothia Cup är samarbetspartner. Filminspelningarna påbörjades i juni 2022 i Uddevalla.

Referenser

Externa länkar 

Svenska filmer 2023
Svenskspråkiga filmer
Svenska dramafilmer
Svenska ungdomsfilmer
Svenska sportfilmer
Svenska familjefilmer
Kvigtinden

Kvigtinden, sydsamiska Voenjelesnjurhtjie, är ett fjäll på gränsen mellan Grane och Hattfjelldals kommuner i Nordland fylke i Norge. Fjället ligger beläget mitt i Børgefjell nationalpark och är med sina 1699 meter över havet den högsta punkten i nationalparken och de båda kommunerna. Kvigtinden är bland de sex fjäll i Norge vars primärfaktor är över 1000 meter och sekundärfaktor är över 80 km.

Referenser

Berg i Norge
Berg 1000 meter över havet eller högre
12751 Kamihayashi

12751 Kamihayashi eller 1993 EU är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 15 mars 1993 av de båda japanska astronomerna Kazuro Watanabe och Kin Endate vid Kitami-observatoriet. Den är uppkallad efter Kamihayashi i Niigata prefektur.

Asteroiden har en diameter på ungefär 4 kilometer den tillhör asteroidgruppen Nysa.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Nysa-asteroider
Småplaneter namngivna efter platser
Astronomiska upptäckter av K Watanabe
Astronomiska upptäckter av Kin Endate
Astronomiska upptäckter 1993
Idéal du Pommeau

Idéal du Pommeau, född 27 juli 2018, är en fransk varmblodig travhäst. Han tränas av Sébastien Guarato och körs av Matthieu Abrivard, han körde tidigare av Éric Raffin.

Idéal du Pommeau började tävla 2021, och inledde karriären med sju raka segrar. Han har hittills sprungit in 443 850 euro på 19 starter, varav 10 segrar, 3 andraplatser och 1 tredjeplats. Han tagit karriärens hittills största seger i Grand Prix l'UET (2022). Han har även vunnit Prix de Chenonceaux (2022) samt kommit på andraplats i Grand Prix du Conseil Municipal (2023) och på tredjeplats i Prix Louis Jariel (2023).

Statistik

Större segrar

Referenser

Noter

Hästar födda 2018
Franska travhästar
Avkommor efter Ready Cash
Barbie och Pegasus förtrollning

Barbie och Pegasus förtrollning (engelska: Barbie and the Magic of Pegasus) är en kanadensisk-amerikansk datoranimerad film från 2005 i regi av Greg Richardson. Detta är den sjätte filmen i filmserien om Barbie. Denna gång får man följa Barbie i rollen som prinsessan Annika, som tillsammans med sin isbjörnsunge Shiver, systern Brietta och smedsonen Aidan, försöker få stopp på den elake trollkarlen Wenlock och hans svartkonster.

Filmen släpptes på DVD i Sverige den 26 oktober 2005.

Rollista i urval

 Översättare – Sofia Caiman
 Dialogregissör – Charlotte Ardai Jennefors
 Mixare – Erik Fryland
 Projektledare – Annika Rynger
 Inspelningstekniker – Samuel Engh
 Producent – Svend Christiansen
 Dubbningsstudio – Sun Studio Sverige

Svensk version producerad av Sun Studio A/S

Referenser

Animerade filmer 2005
Amerikanska filmer 2005
Kanadensiska filmer 2005
Amerikanska animerade filmer
Kanadensiska animerade filmer
Amerikanska äventyrsfilmer
Kanadensiska äventyrsfilmer
Engelskspråkiga filmer
12753 Povenmire

12753 Povenmire eller 1993 HE är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 18 april 1993 av det amerikanska astronom paret Eugene M. och Carolyn S. Shoemaker vid Palomar-observatoriet. Den är uppkallad efter Katie Povenmire.

Asteroiden har en diameter på ungefär 8 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av CS Shoemaker
Astronomiska upptäckter av EM Shoemaker
Astronomiska upptäckter 1993
Jacques de Flesselles

Jacques de Flesselles (), född 11 november 1730 i Paris, död 14 juli 1789, var en fransk ämbetsman och ett av de första dödsoffren under franska revolutionen.

de Flesselles föddes i Paris i en nyligen adlad familj. Han var intendant de Lyon åren 1768–1784 och bidrog till att finansiera en Montgolfier-ballong som fick heta Flesselles till hans ära. 

Den 21 april 1789 blev de Flesselles prévôt och tre månader senare blev situationen i Paris kaotisk när kungens trupper drog sig tillbaka och centrala Paris stod utan ordningsmakt. Den 14 juli, omedelbart efter stormningen av Bastiljen, anklagades de Flesselles för sympatier med kungahuset och sköts ihjäl på trapporna till stadshuset varefter han halshöggs.

Källor

Franska ämbetsmän
Personer under franska revolutionen
Personer från Paris
Födda 1730
Avlidna 1789
Män
Sint Maarten Premier League

Sint Maarten Premier League, tidigare känd som Sint Maarten Senior League, är högstaligan i fotboll i Sint Maarten, den första säsongen sparkade igång 1975.

Mästare

 1975–1976 — PSV
 1977–2000 — Okänt
 2001 — Sporting Club
 2002 — Victory Boys
 2003–2004 — Okänt
 2005 — C&D Connection
 2005–2006 — C&D Connection
 2006–2007 — D&P Connection
 2008–2010 — Okänt
 2011–2014 — Ej spelad
 2015 — Flames United
 2016–2017 — Reggae Lions
 2017–2018 — Ej spelad
 2018–2019 — C&D Connection
 2019–2020 — 
 2020–2021 — Flames United
 2021–2022 — SCSA Eagles
 2022–2023 — SCSA Eagles
 2023–2024 —

Källor
Rsssf.com

Fotboll i Sint Maarten
Åsa Lindholm

Åsa Emilia Lindholm, född 27 februari 1975 i Lunds Allhelgonaförsamling, Malmöhus, är en svensk dramatiker, regissör och dramaturg.

Biografi 

Åsa Lindholm utbildade sig 2001–2004 vid Dramatiska institutets Dramatik/dramaturgi-program. Hon har även studerat vid Lunds universitet och Århus universitet. Hon har varit anställd som dramaturg vid Göteborgs stadsteater och Uppsala Stadsteater, och varit konstnärlig ledare vid Teater Tribunalen. Senare har hon varit verksam som dramaturg vid Kulturhuset Stadsteatern i Stockholm.  

Lindholm har skrivit och regisserat för Stockholms stadsteater, Göteborgs stadsteater, Unga Klara, Dramaten, Folkoperan, Riksteatern, Radioteatern och Östgötateatern. Pjäser av henne har översatts till tyska, norska, engelska, rumänska, kinesiska och turkiska. Hon har även arbetat med performance art i egna projekt, på Teater Tribunalen och med danska performanceartisten SIGNA.

Lindholm fick 2006 Ikaros-priset för radioproduktionen Ett perfekt liv. 2017 fick hon Henning Mankell-stipendiet och 2020 Svenska Ibsensällskapets pris. 

Hon är bosatt i Sundbyberg.

Pjäser 

 Bettysagorna (2004)
 Om flickor kunde döda (2009)
 Bye Bye Baby (2010)
 De röda skorna (2010)
 Flickan med tomtebloss (2010)
 Grymma sagor (2010)
 Hans Christian och den lille vännen (2010)
 Sheher – sagoberätterskan (2010)
 Sugerstar Sockerstjärna (2011)
 Marisol (2013) 
 Natten – börjar nu (2014)
 Panik i flickrummet (2017)
 Snubben lättar på sitt hjärta (2018)

 Lång natts färd mot dag (2020)
Pjäserna Om flickor kunde döda och Snubben lättar på sitt hjärta har varit uttagna till Bibu – Scenkonstbiennalen för barn och unga. Den sistnämnda blev även uttagen till Scenkonstbiennalen.

Referenser 

Svenska teaterregissörer
Svenska dramatiker
Scenkonst för barn och unga
Födda 1975
Kvinnor
Levande personer
Svenska dramaturger
Projekt Kvinnliga huvudpersoner
Martin Sahlén

Martin Sahlén, född 26 februari 1979 i Umeå, är en svensk forskare i kosmologi och astrofysik vid Uppsala universitet.

Biografi 
Sahlén har en civilingenjörsexamen från Kungliga Tekniska Högskolan (2003), en master-examen i teoretisk fysik från University of Cambridge (2004), är filosofie licentiat i teoretisk fysik vid Stockholms universitet (2006), och disputerade i astronomi år 2009 vid University of Sussex. Därefter har han varit postdoktoral forskare inom matematisk biologi på Wellcome Sanger Institute, inom kosmologi på Stockholms universitet, samt inom kosmologi och filosofi på University of Oxford. Sedan 2016 är han verksam vid Uppsala universitet, och blev 2019 docent i astronomi. 

Sahléns forskning fokuserar på universums storskaliga struktur, och dess kopplingar till astrofysik och fundamental fysik. Särskilt undersöker han universums första generationer galaxer, och galaxfördelningar i det sentida universum. Han har varit gästforskare vid Syracuse University, stipendiat inom Fulbrightprogrammet vid Johns Hopkins University, samt Fellow vid Swedish Collegium for Advanced Study.

Referenser

Män
Födda 1979
Levande personer
Svenska forskare under 2000-talet
Forskare från Umeå
Svenska astronomer under 2000-talet
Yabuki

Yabuki  är en landskommun (köping) i Fukushima prefektur i Japan.

Källor 

Orter i Fukushima prefektur
WP:Projekt Japan
Jetnamfjellet

Jetnamfjellet eller Jetnamsfjellet, sydsamiska Jitnemetjahke, är ett bergsmassiv i på gränsen mellan Røyrviks och Hattfjelldals kommuner i Nord-Trøndelag respektive Nordlands fylken i Norge. Massivet ligger beläget i Børgefjell nationalpark, nära svenska gränsen. Den högsta punkten är Jetnamsklumpen vars topp ligger på 1513 meter över havet. Alla massivets toppar har en höjd på över 1000 meter över havet. 

Det finns två toppar som är sammanhängande med Jetnamfjellet och som ligger på svensk-norska gränsen: det lägre Jitneme och det högre Movretjakke. Jitneme är den sydligaste toppen i massivet med sina 1071 meter över havet. Movretjakke är 1206 meter högt och är Jetnamfjellets östligaste topp. På båda topparna finns det riksrösen (Rr 203B respektive Rr 204)

Jetnamfjellet avgränsas i norr och syd av två dalgångar med varsina sjöar, Jetnamsvatnet (Jitnemejaevrie) och Saksinvatnet. I massivet finns även ett flertal glaciärer; de största ligger långt in i Norge men det finns en mängd mindre glaciärer nära riksgränsen. 

Berg i Norge
VV Corvi

VV Corvi (HD 110317) är en dubbelstjärna i norra delen av stjärnbilden Korpen. Den har en genomsnittlig skenbar magnitud av ca 5,27 och är svagt synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 11,7 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 280 ljusår (ca 90 parsek) från solen. Den rör sig närmare solen med en heliocentrisk radialhastighet på ca -19 km/s.

Egenskaper
Primärstjärnan VV Corvi A är en gul till vit stjärna, som är på väg att lämna huvudserien, av spektralklass F5 IV. Den har en massa som är ca 2 solmassor, en radie som är ca 3,4 solradier och har ca 18 gånger solens utstrålning av energi från dess fotosfär vid en effektiv temperatur av ca 6 600 K.

VV Corviär en snäv spektroskopisk dubbelstjärna och en förmörkelsevariabel, som varierar från skenbar magnitud 5,19 till 5,34 med en period av 3,145 dygn. De två stjärnorna kretsar kring varandra med en omloppsperiod på 1,46 dygn och en excentricitet på 0,088. Massförhållandet mellan de två stjärnorna är 0,775 ± 0,024. Följeslagaren har en massa som är ca 1,5 solmassa,  en radie som är ca 1,7 solradie och har ca 4,7 gånger solens utstrålning av energi från dess fotosfär. Båda är gulvita stjärnor i huvudserien av spektralklass F5 V, även om primärstjärnan har börjat expandera och svalna när den närmar sig slutet av sin tid på huvudserien. En andra följeslagare upptäcktes under Two Micron All-Sky Survey. Paret delar en gemensam egenrörelse med HR 4822, som ligger separerad med 5,2 bågsekunder.

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/61910/vvcorvi.

Stjärnbilden Korpen
HD-objekt
HR-objekt
Huvudseriestjärnor klass F
Gul-vita underjättar
Förmörkelsevariabler
Dubbelstjärnor
Assabu

Assabu  är en landskommun (köping) i Hokkaido prefektur i Japan.

Källor 

Orter i Hokkaido prefektur
WP:Projekt Japan
Project Genetrix

Project Genetrix eller WS-119L var ett United States Air Force program under Kalla kriget som syftade till att, med hjälp av höghöjdsballonger som flög på en höjd mellan 15 och 30 kilometers höjd, spionera på Kina, Sovjetunionen och länder i Östeuropa.

Ballonger och utrustning provades ut under 1955 vid Lowry Air Force Base. Den 27 december 1955 godkände den dåvarande amerikanske presidenten, Dwight D. Eisenhower att man gick vidare med projektet.

Mellan 10 januari och 6 februari 1956, släppte man upp totalt 516 ballonger från fem olika platser (Gardermoen i Norge, Evanton i Skottland, Oberpfaffenhofen och Giebelstadt i Västtyskland och Incirlik i Turkiet.)

Flera länder protesterade mot överflygningarna och flera ballonger sköts ner.

Endast 54 av ballongerna återfanns och av dessa lyckades man endast framställa fotografier från 31 av ballongerna.

Se även 
 Lockheed U-2
 Spionsatellit
 Kinesiska ballongincidenten 2023

Spioneri
Kalla kriget
Adèle Bréau

Adèle Bréau, född 1978, är en fransk författare, journalist och bloggare. Hon är tidigare chefredaktör för franska Elle och har publicerat flera romaner i feelgoodgenren, varav en är översatt till svenska.

Biografi 
Bréau växte upp som barnbarn till den franska journalisten Menie Grégoire.

Hon har studerat litteratur vid Sorbonne. Från januari 2004 fungerade hon som chefredaktör för webbtidningen Terrafemina. Hon har också arbetat som chefredaktör för franska Elle. Hon bidrar regelbundet med texter till tidningar som Gala, Aufeminin och Marie Claire.

Författarskap 
Författaren skriver i en lättsam och humoristisk stil, trots att hon ibland berör svåra teman. Böckerna räknas oftast till feelgoodgenren. 

En trilogi som behandlar familjeliv och föräldraskap med humor och inlevelse inledde författarskapet. 2019 års L'Odeur de la colle en pot tar upp Bréaus egen ungdomstid, ett 1990-tal där hon och hennes väninnor "kunde tillbringa en hel eftermiddag med att lyssna på Mylène Farmer, en tid före Internet, mobila enheter och sociala medier som splittrar ens uppmärksamhet åt tusen olika håll," som hon säger. 

I Frangines (svensk översättning: Systrar) träffas tre systrar i familjens sommarhus, där det utspelades en tragedi föregående år då systrarnas far bröt upp från ett långvarigt äktenskap. Både nutida familjehemligheter och de från tidigare generationer avslöjas. 

I L'Heures des femmes porträtteras i romanform författarens mormor Menie Grégoire, som 1967 rekryterades till radiokanalen RTL i syfte att engagera den kvinnliga lyssnarpubliken. Hon fick ett dramatiskt gensvar från kvinnor i olika livssituationer. Adèle Bréau tilldelades 2023 Prix Maison de la presse för romanen.

Bibliografi (urval) 
 Je dis ça, je dis rien (Leduc.s Éditions, 2013), 
 Vive la vie de bureau (JC Lattès, 2015), 
 La Cour des grandes (JC Lattès, 2015),  
 Les Jeux de garçons (JC Lattès, 2015), 
 Les Devoirs de vacances (JC Lattès, 2016), 
 L’Odeur de la colle en pot (JC Lattès, 2019), 
 Frangines (JC Lattès, 2020), 
 Systrar (Sekwa förlag, 2021), svensk översättning Christina Norrman, 
 Haute Saison (JC Lattès, 2021), 
 L'Heure des femmes (JC Lattès, 2023),

Referenser 

Författare
Fransk litteratur
Projekt Kvinnliga huvudpersoner
Kvinnor
Födda 1978
Levande personer
Regina Becker-Schmidt

Regina Becker-Schmidt, född 1937, är en tysk sociolog och socialpsykolog. Hon är professor emeritus vid Hannovers universitet och tillhör Frankfurtskolan. I sin forskargärning inriktar hon sig på samhällsteori, kritisk teori, socialpsykologi och genusvetenskap.

Biografi
Becker-Schmidt studerade sociologi, filosofi, nationalekonomi och socialpsykologi vid universitetet i Frankfurt am Main och vid Sorbonne i Paris. Efter att ha avlagt doktorsexamen undervisade hon vid Institutet för socialforskning i Frankfurt. År 1973 utnämndes Becker-Schmidt till professor vid Hannovers universitet. Hon pensionerades år 2002.

Becker-Schmidt formulerade bland annat en feministisk variant av den kritiska teorin.

Bibliografi (urval)
 2000 – Feministische Theorien zur Einführung (tillsammans med Gudrun-Axeli Knapp)
 2001 – Die Bedeutung weiblicher Arbeitsbiografien für eine selbstbestimmte Interessenvertretung von Frauen
 2001 – Was mit Macht getrennt ist, gehört gesellschaftlich zusammen. Zur Dialektik von Umverteilung und Anerkennung in Phänomenen sozialer Ungleichstellung
 2002 – Gender and Work in Transition. Globalisation in Western, Middle and Eastern Europe
 2003 – Umbrüche in Arbeitsbiografien von Frauen. Regionale Konstellationen und globale Entwicklungen
 2003 – Adorno kritisieren – und dabei von ihm lernen. Von der Bedeutung seiner Theorie für die Geschlechterforschung
 2003 – Erkenntniskritik, Wissenschaftskritik, Gesellschaftskritik – Positionen von Donna Haraway und Theodor W. Adorno kontrovers diskutiert 
 2016 – Einerlei statt Allerlei. Identitätslogische Konstruktionen in gesellschaftlichen Rationalisierungsprozessen und Identitätszwänge in Geschlechterordnungen

Källor

Noter

Vidare läsning

Födda 1937
Levande personer
Kvinnor
Frankfurtskolan
Tyska sociologer
Tyska socialpsykologer
Tyska marxistiska teoretiker
Personer verksamma vid Hannovers universitet
Tyska professorer
Alumner från Université Paris-Sorbonne
Tyska feminister
Tyska forskare under 1900-talet
Alumner från Frankfurts universitet
Personer verksamma vid universitetet i Frankfurt am Main
Haebaru

Haebaru , okinawianska: フェーバル Feebaru, är en landskommun (köping) i Okinawa prefektur, Japan. Den ligger på huvudön Okinawa cirka 5 kilometer sydöst om residensstaden Naha.

Källor 

Orter i Okinawa prefektur
WP:Projekt Japan
Anna Hedelius

Anna Hedelius, född 1969, är en svensk kulturjournalist och författare till boken Thalias hus – på spaning efter den svenska teaterns själ (Historiska Media 2019).  Sedan början av 2000-talet är hon bland annat verksam som teaterkritiker i SVT Kulturnyheterna. Till Sveriges Radio Berwaldhallen är hon knuten som konsertpresentatör och tidigare redaktör. År 1999 var Hedelius (då med efternamnet Magnusson) en av upphovsmakarna bakom SVT-dokumentären Erskine om arkitekten Ralph Erskine. År 2018 var hon en av vinnarna i novelltävlingen Värmland skriver.

Referenser 

Födda 1969
Levande personer
Kvinnor
Svenska journalister under 2000-talet
Kaminokuni

Kaminokuni  är en landskommun (köping) i Hokkaido prefektur i Japan.

Källor 

Orter i Hokkaido prefektur
WP:Projekt Japan
Wallbom

Wallbom är ett svenskt efternamn som burits av bland andra: 

 Carl Wallbom (1849–1913), svensk skräddare och politiker
 Hans Wallbom (1934–1968), svensk skådespelare
 Håkan Wallbom (1944–2016), svensk clown
 Sven Wallbom (1895–1976), svensk idrottare och affärsman

Svenska efternamn
Stetox

Karl Lundqvist, född 24 januari 2004, Känd som STETOX, är en svensk musiker, låtskrivare, musikproducent och dj som fick sin första hit med låten  "Proud (Stetox remix)" som sedan 2017 har växt till över 2,000,000+ streams på en rad olika plattformar.

Diskografi

Singlar

Referenser

Födda 2004
Män
Levande personer
Svenska musiker
Sivia torg

Sivia torg var ett byggnadskomplex i Uppsala, beläget i Kvarteret Siv mellan järnvägen och Kvarteret Gerd / Uppsala konsert och kongress.

Komplexet stod klart i september 1962 och inhyste bland annat Uppsalas första pizzeria, Lucullus, som öppnade 1967. I övrigt fanns ett antal lägenheter, affärer och andra restauranger i komplexet.

Genom åren har även ett antal olika företag hyrt lokaler i det centralt belägna komplexet, som låg på gångavstånd från bland annat centralstationen. 2019 togs beslut om rivning varefter komplexet utrymdes och stod öde till senhösten 2022, då rivningen påbörjades. Rivningen avslutades den 16 februari 2023.

Sedan rivningen avslutades har platsen haft en oviss framtid då de olika inblandade parterna inte kunnat komma överens om vad som ska uppföras på platsen.

Referenser

Ej längre existerande byggnader i Uppsala