kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Philharmonia Orchestra

Philharmonia Orchestra är en filharmonisk orkester i London, som bildades 1945 av Walter Legge (1906–1979), musikproducent vid EMI. Orkestern har sedan 1995 hållit hus i Royal Festival Hall i Londons Southbank Centre. Den spelar ofta också i De Montfort Hall i Leicester och i Corn Exchange i Bedford.

Orkestern startade som en studioorkester, men har också haft flera konsertserier. Orkestern har gjort ett stort antal skivinspelningar samt filmmusik.

Inspelningar
Philharmonia Orchestra är en av de filharmoniska orkestrar, som gjort flest inspelningar, fler än ett tusen, på märken som EMI, CBS Records International, Deutsche Grammophon och Naxos, samt på senare tid under eget varumärke. En av de tidigaste inspelningarna, 1947, var den sista som Richard Strauss dirigerade, inklusive Strauss ungdomsverk Burleske.

Chefsdirigenter
 Herbert von Karajan (1948–1954, de facto)
 Otto Klemperer (1959–1973)
 Riccardo Muti (1973–1982)
 Giuseppe Sinopoli (1984–1994)
 Christoph von Dohnányi (1997–2008)
 Esa-Pekka Salonen (2008– )

Se även
Andra symfoniorkestrar i London:
London Philharmonic Orchestra
London Symphony Orchestra
Royal Philharmonic Orchestra 
English Chamber Orchestra
BBC Symphony Orchestra

Källor
Denna artikel är baserad på artikeln Philharmonia Orchestra på engelskspråkiga Wikipedia.

Externa länkar
 Philharmonia Orchestras webbplats

Kultur i London
Brittiska orkestrar
Symfoniorkestrar
Musik i London
Lamont (namn)

Lamont är ett namn:

Personer med förnamnet
 Lamont Bentley (1973–2005), en amerikansk skådespelare och rappare
 Lamont Coleman (1974–1999), en amerikansk rappare, se Big L
 Lamont Dozier (1941–), en amerikansk låtskrivare, musikproducent och sångare
 LaMont Smith (1972–), en amerikansk före detta friidrottare

Peresoner med efternamnet
 Daniel Lamont (?–1836/1837), en av de tre ursprungliga grundarna av Columbia
 Johann von Lamont (1805–1879), en skotsk-tysk astronom och fysiker
 Robert P. Lamont (1867–1948), en amerikansk republikansk politiker
Åke Nygren

Karl Johan Åke Nygren, född 17 februari 1908 i Alvesta församling, Kronobergs län, död 4 september 1980, var en svensk musikdirektör.

Nygren, som var son till kamrer Robert Nygren och Hulda Wallin, avlade organistexamen 1929 samt kyrkosångar- och musiklärarexamen 1931. Han studerade sång- och talteknik för sin farbror Karl Nygren-Kloster samt för Leo Barczinsky och Antti Sovijärvi. Han studerade recitation för Gabriel Alw, Hilma Henningsson och Gerda Lundequist. Han var lärare i röst- och talvård vid Musikhögskolan i Stockholm 1945–1976, vid Stockholms högskola 1936, vid Stockholms universitet 1960–1975, lärare i liturgisk läsning vid teologiska fakulteten i Uppsala 1949–1964 och var skådespelare vid Marionetteatern 1970–1974. Han ledde tillsammans med brodern Bertil Nygren Klosters röstskola från 1942, senare tillsammans med hustrun Cajs-Marie Nygren f. Wallin   (1912–1999) och söner. 

Nygren utgav Trollvisor (1932), Sju skrattande skator (1934), Biet och blommorna (1943), Människor och stjärnor (1947), Lek och Allvar (1948) samt uppsatser om rösten och talet i samlingsverk.

Källor

Noter

Svenska organister under 1900-talet
Svenska musikpedagoger
Svenska skådespelare under 1900-talet
Födda 1908
Avlidna 1980
Män
Personer från Alvesta
Harry Reser

Harry Reser, född 17 januari 1896 i Piqua, Ohio, död 27 september 1965 i New York, var en amerikansk banjospelare och jazzorkesterledare. Han började uppträda redan som åttaåring, och studerade piano. Runt 1920 lärde han upp sig i banjo som blivit ett viktigt instrument i jazzorkestrar och han skivdebuterade 1922. Under 1920-talet ledde han den populära jazzorkestern "The Six Jumping Jacks" som också släppte ett stort antal 78-varvare för skivbolaget Brunswick. Han ledde även många andra orkestrar.

Reser valdes 1999 in i amerikanska Banjo Hall of Fame.

Referenser 
Harry Reser på Allmusic

Noter

Amerikanska orkesterledare
Amerikanska banjospelare
Amerikanska musiker under 1900-talet
Födda 1896
Avlidna 1965
Män
Hugo Larsson (författare)

Ernst Gustaf Hugo Larsson, född 18 september 1859 i Harplinge socken, död 21 mars 1941 i Karlskrona, var en svensk historiker och skolman.

Hugo Larsson var son till läraren Anders Larsson. Efter mogenhetsexamen vid Halmstads högre allmänna läroverk blev han 1878 student vid Lunds universitet och filosofie kandidat 1881, filosofie licentiat 1887 och filosofie doktor 1888. Larssons avhandling behandlade den väpnade neutraliteten 1800–1801. Han blev 1889 vikarierande lektor i historia, svenska och filosofi vid Hälsingborgs högre allmänna läroverk för gossar och tjänstgjorde därefter som vikarierande lektor vid Realläroverket å Norrmalm hösten samma år, vid Sundsvalls högre allmänna läroverk 1992, Östersunds högre allmänna läroverk 1892 och 1893 samt som extraordinarie lektor vid Ystads högre allmänna läroverk 1893-1902. Larsson var 1900-1902 ordförande i extralärareföreningen i Lund. 1902-1934 blev han slutligen stadgad som lektor vid Karlskrona högre allmänna läroverk. Larsson fortsatte samtidigt att författa arbeten inom historieämnet. 1895 sökte han en professorstjänst i historia och statskunskap vid Göteborgs högskola och kom på tredje plats bland de sökande. Efter detta övergick Larsson till att skriva populärvetenskapliga arbeten och journalistik i stället för sina historiska arbeten. Han skrev även en lärobok i statskunskap. 1903-1908 var Larsson medarbetare i Carlskrona Weckoblad och 1908-1912 i Blekinge Läns Tidning.

Källor 

Svenska journalister under 1900-talet
Svenska författare under 1900-talet
Svenska lärare under 1800-talet
Födda 1859
Avlidna 1941
Män
Personer från Harplinge socken
Straszny dwór

Straszny dwór (Den hemsökta herrgården) är en polsk opera i fyra akter med musik av Stanisław Moniuszko och libretto av Jan Chęciński.

Historia
Efter att Januariupproret mot ryskt styre i Polen slagits ner 1864 förlorade polackerna hoppet om ett nationellt självbestämmande. Artister, författare, konstnärer och tonsättare vände blickarna tillbaka till en idylliserande syn av polsk historia. Ur denna mylla växte Straszny dwór fram. Operan visar upp en idyllisk bild av livet på ett polskt gods under andra hälften av 1600-talet, och det enkla modet hos en vanlig polack. Operan hade premiär den 28 september 1865 på Wielki Teatern i Warszawa men efter tredje föreställningen förbjöds den av tsarens censor.

Straszny dwór är Moniuszkos bästa opera och harmoniskt mer avancerad än Halka.

Personer
Miecznik, Svärdbäraren (baryton)
Hanna, Mieczniks dotter och syster till Jadwiga (sopran)
Jadwiga, Mieczniks dotter och syster till Hanna (mezzosopran)
Stefan, en husar och broder till Zbigniew (tenor)
Zbigniew, en husar och broder till Stefan (bas)
Cześnikowa, tant till Stefan och Zbigniew (kontraalt)
Maciej, tjänare till Cześnikowa och hennes familj (baryton)
Skołuba, Mieczniks tjänare och portvakt (bas)
Pan Damazy, en sprättig advokat (tenor)
Marta, hushållerska (mezzosopran)
Grześ, en dräng (baryton)
En gammal kvinna (mezzosopran)
Chłopiec, en pojke (talroll)

Handling

Akt I
De två bröderna Stefan och Zbigniew återvänder hemåt från kriget. När de skils från sina vänner lovar de varandra att aldrig gifta sig för att alltid vara beredda att gå i krig för landet. Väl hemma bestämmer de för att besöka den gamle vännen Miecznik trots att hans herrgård är hemsökt.

Akt II
Det är Nyårsfest på Mieczniks herrgård. Bröderna möter värdens två vackra döttrar, Hanna och Jadwiga, och de blir förälskade i dem. Men brödernas tant, Cześnikowa, vill att de ska gifta sig med andra flickor. Den sprättige advokaten Damazy vill själv gifta sig med Hanna. Miecznik beskriver de egenskaper som krävs för att få gifta sig med hans döttrar: de ska vara modiga och hängivna faderslandet. Cześnikowa och Damazy bestämmer sig för att bevisa att bröderna inte är värdiga.

Akt III
Stefan och Zbigniew tillbringar natten i ett rum med en gammal klocka. Underliga saker lär ske där varje natt. Så snart de bli ensamma börjar porträtten på väggarna att röra sig och klockan börjar slå. Men bröderna låter sig inte skrämmas, särskilt som de upptäcker flickorna bakom porträtten och advokaten inne i klockan.

Akt IV
Miecznik berättar om herrgårdens historia. Bröderna friar till systrarna och får ja. Allt slutar lyckligt, förutom för Cześnikowa och Damazy.

Källor

Polska operor
Musikåret 1865
South American Cup

South American Cup är en årlig tävlingsserie i utförsåkning på skidor med tävlingar i Sydamerika, som arrangeras av det internationella skidsportförbundet FIS. Tävlingssäsongen är anpassad efter södra halvklotets vinter, så att den börjar i början av augusti och pågår till slutet av september.

Deltävlingarna körs i vintersportorter i Argentina och Chile, och man tävlar i slalom, storslalom, störtlopp, super-G och kombination.

South American Cup är en av fem kontinentalcuper under Världscupen. De övriga fyra kontinentalcuperna är Europacupen (Europa), Nor-Am Cup (i Kanada och USA), Far East Cup (i Japan, Kina, Korea och Ryssland) samt Australian New Zealand Cup.

Vinnare

Totalsegrare

Referenser 

Sport i Sydamerika
Alpina skidtävlingar
Vintersportvärldscuper
Bernardo Fioriti

Bernardo Fioriti, även benämnd Bernardino Fioriti, född i Rom, var en italiensk skulptör, aktiv från 1643 till 1677. Han var elev till Francesco Mochi.

I kyrkan Santi Luca e Martina vid Forum Romanum har Fioriti utfört bysten till arkitekten och målaren Pietro da Cortonas gravmonument. I vestibulen i kyrkan Santa Maria degli Angeli återfinns Fioritis gravmonument över målaren Salvator Rosa.

Verk i urval
 Giovanni Lorenzo Berninis byst (cirka 1660) – Philadelphia Museum of Art, Philadelphia
 Giovanni Battista de Luca – Art Institute of Chicago
 Pietro da Cortonas byst (cirka 1669) – Santi Luca e Martina
 Gravmonument över Salvator Rosa (1673) – Santa Maria degli Angeli

Bilder

Referenser

Noter

Tryckta källor

 

Italienska barockskulptörer
Skulptörer under 1600-talet
Skulptörer från Rom
Italienska konstnärer under 1600-talet
Födda okänt år
Avlidna okänt år
Män
Gunnar Erdtman

Otto Gunnar Elias Erdtman, född den 28 november 1897 i Bjurvik, Oskarshamns kommun, död den 18 februari 1973, var en svensk botanist, pionjär inom pollenforskningen, och professor.

Biografi 
Erdtman föddes som första barnet till landskapsmålaren Elias Erdtman och dennes hustru Ottilia Erdtman född Fagerlin. Familjen flyttade till Stockholm år 1903 och Erdtman tog studentexamen vid Norra Latin år 1915. Han fick mycket höga betyg i biologi, geografi, fysik, filosofi, matematik, teckning, latin, engelska och svenska, samt godkänt i vapenövning och gymnastik. Redan som skolgosse röjde han ett stort intresse för botanik och botanisk illustration: vid sexton års ålder sammanställde han en rikt illustrerad flora över Stora Tornö.

Erdtman studerade vid Stockholms högskola där han blev filosofie magister 1918 och filosofie licentiat 1920. Han började som pollenanalytiker år 1920 och han var den förste som fick en pollenanalysstudie publicerad på ett icke-skandinaviskt språk – Einige geobotanische Resultate einer pollenanalytischen Untersuchung von süd- westschnedischcn Torfmooren. År 1921 lades hans doktorsavhandling Pollenanalytische Untersuchungen von Torfmooren und marinen Sedimenten in Südwest-Schweden fram vid Stockholms högskola. Hans opponenter var Gustaf Lagerheim och Lennart von Post. Han fortsatte sitt arbete, huvudsakligen med pollenanalys och växters utbredning, men utökade det geografiska området till att omfatta kontinenten, Storbritannien, Irland och några öar i Nordsjön.

I slutet av 1920-talet började Erdtman ge ut bibliografier över forskning om pollen och sporer. År 1933 publicerade han, tillsammans med brodern, professor Holger Erdtman, detaljer om en ny palynologiteknik. Hans första bok, An Introduction to Pollen Analysis, utkom år 1943. Erdtman grundade Palynologiska laboratoriet i Bromma, senare i Solna, numera vid Naturhistoriska riksmuseet, och var chef för det under åren 1948–1969. År 1954 grundade han tidskriften Grana Palynologica tillsammans med förlaget Almqvist & Wiksell och var dess chefredaktör fram till år 1970. Erdtman fick professors namn år 1954 efter ansökning av professorerna Bertil Lindquist, Einar Du Rietz, Gustaf Troedsson, Hugo Osvald, Ivar Hessland, Olof Selling och Per Thorslund.

Bibliografi 
Verk av Erdtman i urval:
 Pollenanalytische Untersuchungen von Torfmooren und marinen Sedimenten in Südwest-Schweden (1921)
 An introduction to pollen analysis (1943)
 Pollen morphology and plant taxonomy : an introduction to palynology. 1, Angiosperms / with 261 illustr. (or groups of illustr.) based on the author's originals by Anna-Lisa Nilsson (1952)
 Pollen morphology and plant taxonomy : an introduction to palynology. 2, Gymnospermae, Pteridophyta, Bryophyta (1957)
 Introduktion till palynologin (1963)
 Handbook of palynology : morphology, taxonomy, ecology : an introduction to the study of pollen grains and spores (1969)
 Pollen morphology and plant taxonomy : an introduction to palynology, 4 volymer (1952–1971)

Referenser

Födda 1897
Avlidna 1973
Män
Svenska innehavare av professors namn
Svenska botaniker under 1900-talet
Personer från Hjorteds socken
Erik Larsson (ingenjör)

Erik Lambert Larsson, född 16 maj 1889 i Malungs socken, död 10 oktober 1959 i Kristinehamn.

Erik Larsson var son till uppfinnaren och ingenjören Albin Larsson. Han elev vid Kristinehamns allmänna läroverk och därefter 1906-1909 elev vid Örebro Tekniska Elementarskola innan han ingick som ingenjör och konstruktör vid L A Larssons gjuteri och mekaniska verkstad i Kristinehamn. 1905 följde Erik Larsson med sin far till bilutställningen i Stockholm vilket inspirerade honom till att i faderns verkstad själv bygga en bensinmotor. Motorn fungerade bra men då Albin Larsson ansåg bensinmotorer som för exklusiva att användas på vanliga fiskebåtar byggde Erik Larsson i stället en fotogenmotor som var klar 1909, lagom till att började sitt arbete vid faderns firma. Tvåtaktsmotorn med fotogendrift fick namnet Albin och kort därefter lyckades han övertyga Bröderna Larssons båtbyggeri i Kristinehamn att i stället för amerikanska bensinmotorer ta upp produktion av Albinmotorn. Erik Larsson konstruerade kort därefter en fyrtakts bensinmotor och våren 1911 fanns ett tiotal sådana färdiga. Samarbetet med båtvarvet blev alltmer omfattande och snart blev båtmotorer i olika storlekar verkstadens främsta produkt.

Fram till 1914 ritades och konstruerades firmans alla motorerna av Erik Larsson själv. Sedan han 1916 blivit verkstadsingenjör kom dock en stor del av motorerna att framställas genom serieproduktion. Erik Larsson kom dock att fortsätta att konstruera de mindre motorerna med hög effekt. 1930 tog Erik Larsson över firman som chef och ägare. Depressionen innebar en nedgång för firman, men genom lanseringen av Albins motorbrandspruta lyckades man klara den minskade efterfrågan på båtmotorer. Under 1930-talet breddades även sortimentet genom att rotationspumpar och verktygsmaskiner togs upp bland produkterna. 1938 upptog han sina fyra söner som delägare i firman som ombildades till kommanditbolaget Albin, 1942 byttes namnet till Albin motor k/b. Erik Larsson fortsatte som firmans chef fram till sin död.

Erik Larsson var även besiktningsman för motorfordon i Värmlands län 1916-1930, ledamot av styrelsen för Skånska banken och AB Sydsvenska Bankens Kristinehamnskontor 1930-1936, ledamot av styrelsen för Svenska Handelsbankens Kristinehamnskontor 1936-1959 (varav 1954-1959 som ordförande), ledamot av Kristinehamns stadsfullmäktige och drätselkammare 1935-1950 och ledamot av styrelsen för AB Bostäder 1935-1950.

Källor 

Svenska ingenjörer under 1900-talet
Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Födda 1889
Avlidna 1959
Män
Personer från Malungs socken
Olof Hanner

Olof Hanner, född den 7 december 1922 i Stockholm, död den 19 september 2015 i Göteborg, var en svensk professor i matematik.

Biografi 
Hanner föddes som son till revisorn John Hanner och tog studentexamen år 1941. Han var anställd som amanuens och studerade vid Stockholms högskola, där han avlade en fil.lic. i matematik år 1947. Hanner var under ett år biträdande lärare i Lund och studerade läsåret 1949/1950 vid Institute for Advanced Study i Princeton, varefter han publicerade två vetenskapliga arbeten. Han forskade om allmän topologi och disputerade vid Stockholms högskola år 1952 med avhandlingen Retraction and Extension of Mappings. Han fick därefter en docenttjänst och år 1957 blev han laborator i matematik vid Stockholms högskola. Hanners forskning gav upphov till de etablerade begreppen Hannerpolytoper och Hannerrum. Han blev professor i matematik vid Göteborgs universitet år 1963.

Referenser

Externa länkar 
 

Svenska professorer i matematik
Personer verksamma vid Stockholms universitet
Personer verksamma vid Göteborgs universitet
Födda 1922
Avlidna 2015
Män
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Alumner från Stockholms universitet
Father of the Pride

Father of the Pride är en amerikansk tecknad TV-serie. Seriens skapare är Jeffrey Katzenberg som också gör många av figurernas röster.

Externa länkar

 

TV-seriestarter 2004
Engelskspråkiga TV-serier
TV-program i NBC
Las Vegas i fiktion
Amerikanska animerade TV-serier från 1990-talet
Amerikanska animerade TV-serier från 2000-talet
Björn Forsberg (författare)

Björn Forsberg född 1967 är en svensk statsvetare och författare.

Forsberg disputerade 2002 på en avhandling om "miljöfrågan i tillväxtsamhället". Han profilerar sig som författare, föreläsare och folkbildare i hur tillväxten påverkar jordens miljö.

2012 gav han ut boken Omställningens tid som varnar för nuvarande utveckling med ohämmad ekonomisk tillväxt och bristande miljöhänsyn, men också pekar på möjligheterna med den så kallade "Omställningsrörelsen" eller Transitionsrörelsen.

2020 gav han ut boken Fartrusiga: om en gränslöst massmobil tid och vår fossilfria morgondag. Boken handlar om hur våra samhällen med mobilitetsrevolutioner som järnvägar, massbilism, flyg med mera genomgått en accelerationsrusning utan motstycke, men som nästan uteslutande drivs av fossila bränslen. Forsberg påtalar nödvändigheten av att växla över från fossilt till förnybart, och att detta innebär en minskande mobilitet som trots allt inte behöver vara mer dramatisk än en återgång till en "1980-talslunk".

Bibliografi (urval) 
 2000 – 
 2007 – 
 2007 – 
 2012 – 
 2020 –

Referenser

Externa länkar 
 

Födda 1967
Levande personer
Män
Svenska författare
Tillväxtkritiker
South American Cup i alpin skidåkning 2017

South American Cup i alpin skidåkning 2017 är 2017 års upplagan av South American Cup. Den inleddes i argentinska Cerro Catedral den 7 augusti 2017 och avslutades den 22 september 2017 i chilenska El Colorado.

Regerande vinnare från föregående säsong är Ester Ledecka, Tjeckien och Josef Ferstl, Tyskland.

Beskrivning

Tävlingsschema och resultat

Herrar

Damer

Referenser

Noter

Externa länkar 
FIS webbplats

Alpina skidsportsäsongen 2017/2018
2017/2018
Sportevenemang i Argentina
Sportevenemang i Chile
Gammalnorska får

Gammalnorska får (norska: gammelnorsk sau), eller austevoldsfår, är en norsk lantfårras som återupplivats från de rester som funnits i Norge av den ursprungliga lantras, som tidigare fanns i Norge och andra delar av Europa. Gammalnorska får är besläktade med nordiska kortsvansfår.

Antalet gammalnorska får i Norge uppskattas till mellan 15 000 och 20 000.

Beskrivning 
Gammalnorska får är en gammal typ av får. Baggarna väger i genomsnitt omkring 43 kilogram, medan tackorna väger omkring 32 kilogram. Djuren har tunna ben och är snabbfotade jämfört med andra får. De kan gå ute året runt. Ullen varierar i färg från i det närmaste vitt över gråa och bruna nyanser till i det närmaste rent svart. Ullen faller av tidigt i juli, om den får växa fritt. Insamlat och bearbetat garn tenderar att bli grovt.

Tackorna får ett till två lamm per säsong, beroende på tillgången på näring vid tiden för betäckning och under vintern. Om betet är dåligt under vintern, kan det bli stor skillnad mellan lammen om det kommer två, och tackan avvisar då oftast den minsta. Lammen väger vid födseln omkring 3 kilogram. Tackorna har en utpräglad modersinstinkt och står ofta i ro under upp till tre dagar under den tid som kontakt byggs upp och lammen blir stadigare på benen. Därefter följer tackan med flocken, vilken deltar i att beskydda hennes avkomma. 

Alla baggar och omkring 10 procent av tackorna utvecklar horn. Tackorna får ganska små, getaktiga horn, medan baggarna utvecklar kraftiga, mufflonfårliknande horn. Hornen växer snabbt under det första levnadsåret och utvecklas därefter huvudsakligen under sommaren.

Flyktbeteende 
Gammalnorska får har ett annorlunda flyktsätt än andra får. När djuren flyr för rovdjur, sprider flocken ut sig i solfjädersform. De starkaste djuren tar ledningen för flykten och lockar rovdjuren till sig, så att de svagaste får tid att komma undan. Eftersom fåren är ganska snabba, är det sällsynt att rovdjuren fäller dem. Ett problem med detta är att fåren är mer svårkontrollerade vid vallning med vallhund, eftersom flocken tenderar att använda samma beteende då.

Källor 
Om gammalnorskt får på Norsk Villsaulags webbplats
Denna artikel är delvis baserad på artikeln Gammelnorsk sau på norskspråkiga Wikipedia (bokmål).

Noter

Externa länkar 
 Norsk Villsaulag

Får
Norska lantraser
Björn Forsberg (olika betydelser)

Björn Forsberg eller liknande namn kan syfta på:

 Björn Forsberg (född 1942), sångare, skådespelare och regissör
 Björn Forsberg (författare) (född 1967), statsvetare, författare och miljödebattör
Pierre Cardin

Pierre Cardin, född 2 juli 1922 i San Biagio di Callalta i provinsen Treviso i Veneto-regionen i norra Italien, död 29 december 2020 i Neuilly-sur-Seine utanför Paris, var en fransk-italiensk modeskapare, affärsman och mecenat, med ett modehus och ett varumärke som bär hans namn. Hans föräldrar var från Italien men emigrerade till Frankrike år 1924. Han studerade arkitektur och skapade sitt modehus 1950. Han är bland annat känd för sin avant garde-stil och sina futuristiska, rymdfartsinspirerade dräkter. Han sägs ha byggt upp sin världsomspännande verksamhet utan banklån.

Kuriosa

Pierre Cardin köpte 2001 Château de Lacoste (tidigare kallat La Coste) i Provence i Frankrike.Slottet var ett av Markis de Sades tre residenser i Vaucluse. Efter en omfattande upprustning genom Pierre Cardins försorg anordnas här musikfestivaler, teaterföreställningar och konstutställningar.

Han ägde sedan 1981 en av världens mest berömda restauranger, Maxim's, etablerad i Paris 1893 och inredd i art déco-stil. Under hans styre har man skapat ett art nouveau-museum, som upptar tre våningsplan i samma byggnad.

Pierre Cardin formgav cirka 1963 The Beatles kraglösa dräkter. Bandets skräddare Douglas Millings anses vara inspirererad av honom.

Han formgav även scenkläder åt det svenska bandet The Spotnicks.

Bildgalleri

Källor
Pierre Cardins biografi på pierrecardin.com. Läst den 12 januari 2018.
Hugh Schofield: Pierre Cardin on banks and working at 89, BBC News, Paris, 6 november 2011. Läst den 12 januari 2018.

Noter

Externa länkar
Pierre Cardins webbplats
The Beatles i Pierre Cardin-kläder på YouTube, 1963.

Män
Födda 1922
Franska modeskapare
Avlidna 2020