kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Amanda Gorman

Amanda Gorman, född 7 mars 1998 i Los Angeles, är en amerikansk poet och aktivist. Hon blev 2017 den första vinnaren av det då nyinstiftade amerikanska priset  National Youth Poet Laureate.

Biografi 
Gorman växte upp i Los Angeles. Hon beskrev i New York Times uppväxtmiljön som en korsning där "den svarta förortskulturen mötte svart elegans, vit gentrifiering, latinokultur och de amerikanska våtmarkernas kulturyttringar." Hon växte upp med sina syskon uppfostrade av sin ensamstående mor som själv var engelsklärare och uppmuntrade hennes tidiga försök till skrivande. Gorman berättar även att hon efter att i åttonde klass ha läst Toni Morrisons De blåaste ögonen inspirerats av de "fyrdimensionella personporträtten" och dessutom insett att alla de litterära karaktärer hon ditintills kommit i kontakt med varit vita. Efter det bestämde hon sig för att för att satsa fullt ut på skrivandet och komma ihåg att låta marginaliserade människor och grupper få utrymme i hennes arbete. Utöver Toni Morrison har hon uppgivit Lin-Manuel Miranda som en av sina stora inspirationskällor. Gorman har även beskrivit hur talfelet hon drogs med som barn kan ha bidragit till att hon fann sin röst genom skrivandet, och hur hon i tonåren övat uttal med hjälp av låttexterna från Hamilton. Det mantra som Gorman brukar använda för att stärka sig inför sina framträdanden är även det inspirerat av Miranda.

Gorman har studerat sociologi vid Harvard University. Hon blev utvald att recitera i samband med installationen av USA:s 46:e president Joe Biden den 20 januari 2021 där hon framförde dikten Berget vi bestiger (The Hill We Climb). Hon blev därmed den yngsta installationspoeten någonsin. Gorman har berättat för NPR att hon stegvis börjat göra research och komposition för dikten, men att hon först i samband med stormningen av kongressen fått inspiration att färdigställa dikten som skrevs klart samma kväll, den 6 januari. I tidigare intervjuer har Gorman själv uppgivit att hon avser att ställa upp i presidentvalet 2036, när hon uppnått åldersminimum för att kvalificera för ämbetet.

Hennes första diktverk The one for whom food is not enough kom 2015. Gormans nästa diktsamling, titulerad efter dikten The Hill We Climb, släpptes 2021. Hon skall samtidigt debutera som bilderboksförfattare med Change Sings, illustrerad av Loren Long.

Bibliografi 
2021 – 
2021 –  (översatt av Jason Diakité)
2021 – (med Loren Long) 
2021 – (med Loren Long)  (översatt av Farhiya Feysal)
2021 –

Utmärkelser 
 2014 - Youth Poet Laureate of Los Angeles.
 2017 - National Youth Poet Laureate.

References

Kommentarer

Noter

Externa länkar 

Födda 1998
Levande personer
Kvinnor
Amerikanska aktivister
Amerikanska poeter
Amerikanska författare under 2000-talet
Författare från Los Angeles
Alumner från Harvard College
Plintgrund

En plintgrund är en typ av grundläggning för hus som bygger på att husets balkar stöds av betongplintar. Dessa plintar går att köpa, eller gjuta på plats. Plintarna placeras under de bärande bjälkarna på huset och bär därför upp hela husets vikt. En plintgrund kan vara antingen öppen eller stängd. En öppen grund har luften möjlighet att ta sig in och ut från under byggnaden fritt, medan en stängd grund har någon form av barriär som döljer plintarna, vilket i sin tur leder till att luften inte kan passera fritt. Denna barriär är ofta ett sockelelement eller traditionellt uppmurad.

Användning
En plintgrund lämpar sig att konstruera när marken under byggnaden är på berg. Det är även en bra grund om tomten är väldigt ojämn eller lutar. Om man inte bygger på berg kan markarbetet bli onödigt stort, vilket gör det mer värt att lägga en betongplatta. Därför rekommenderas det ibland att man istället bygger en krypgrund eller hybridgrund i vissa av dessa fall.

Konstruktion 
Vid bygge av en plintgrund placeras betongplintar under husets bärande balkar. Plintarna går att köpa men det är även möjligt att gjuta dem på plats. Dessa plintar håller uppe hela husets vikt. Därför är det viktigt att områden som utsätts för extra tryck även har fler plintar som håller upp vikten. Om man ej bygger huset direkt på berg krävs det att man gräver ner till frostfritt djup, och sedan fyller på med makadam eller annat dränerande material. Plintarna måste antingen stå på berg, pålar, eller utbredda grundplattor.

Isolering 
När det gäller isolering så finns det i princip endast ett alternativ för denna typ av grund, vilket är att lägga isoleringen i bjälklaget. Avståndet mellan bjälkarna och marken, och tjockleken på isoleringen leder till att byggnaden väldigt lätt kommer upp minst 50 cm ovanför marknivån. Detta går att jämföra med en betongplatta och dess 10 cm sockel

Se även 

 Grund (arkitektur)
 Krypgrund
 Platta på mark

Källor 

Byggteknik
Lotta Ilona Häyrynen

Lotta Ilona Häyrynen, född den 19 september 1989 i Björneborg i Finland, är en svensk skribent och opinionsbildare.

Biografi 
Häyrynen är redaktör för LO Mediehus opinionsbildande sajt Nya Mitten. Hon var tidigare chefredaktör för Frihet 2018–2019  och ledarskribent på Aftonbladet 2019–2020. 2020 blev hon ledarskribent på Arbetet.  Hon går författarutbildningen på Biskops-Arnö. Häyrynen skriver återkommande på Arbetets och Aftonbladets.

Hon har tidigare arbetat bland annat som presskommunikatör åt dåvarande folkhälso-, sjukvårds- och idrottsminister Gabriel Wikström (Socialdemokraterna)

Bibliografi 

 2019 - Broilers och batikhäxor (Lotta Ilona Häyrynen, Nils Forsén, Sanna Svanström)  Leopard Förlag

Referenser 

Svenska skribenter
Svenska journalister under 2000-talet
Personer från Björneborg
Födda 1989
Levande personer
Kvinnor
Per Westman

Petrus (Per) Westman (i riksdagen kallad Westman i Rossvik), född 21 november 1841 i Nora församling, Västernorrlands län, död där 3 augusti 1897, var en svensk  hemmansägare och politiker.

Westman var ledamot av riksdagens andra kammare 1878–1883, invald i Boteå, Säbrå, Nora och Gudmundrå tingslags valkrets i Västernorrlands län.. Han skrev tre egna motioner om eftergift av kronans rätt till danaarv samt om avskaffande av markegångsdeputerades edgång.

Källor

Noter

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare
Svenska politiker under 1800-talet
Födda 1841
Avlidna 1897
Män
Personer från Nora socken, Ångermanland
Lahden Mailaveikot

Lahden Mailaveikot är en bobollsklubb i Lahtis i Päijänne-Tavastland. Den grundades 3 januari 1929 och spelar sina hemmamatcher i Lahtis sportpark. Lahden Mailaveikot har vunnit herrarnas finska mästerskap åtta gånger och damernas finska mästerskap en gång. Säsongen 2021 spelar både klubbens herr- och damlag i respektive Finlandsserie.

Meriter

Finska mästerskapet för herrar 
 Guld  1929, 1930, 1931, 1932, 1949, 1950, 1951 och 1952
 Silver 1933, 1948 och 1953
 Brons 1934

Finska mästerskapet för damer  
 Guld 1931
 Silver 1933
 Brons 1932 och 1938

Källor

Noter

Webbkällor

Externa länkar 
 Lahden Mailaveikot - Officiell webbplats

Bobollsklubbar
Sport i Lahtis
Sportklubbar bildade 1929
8818 Hermannbondi

8818 Hermannbondi eller 1985 RW2 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 5 september 1985 av den belgiske astronomen Henri Debehogne vid La Silla-observatoriet. Den är uppkallad efter kosmologen Hermann Bondi.

Asteroiden har en diameter på ungefär 9 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Astrid.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Astrid-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av H Debehogne
Astronomiska upptäckter 1985
Hafner Rotabuggy

Hafner Rotabuggy, också Malcolm Rotaplane eller M.L. 10/42 Flying Jeep, var ett brittiskt kombinationsflygplan, som i grunden var en Willys MB-jeep kombinerad med en rotordrake. Den utvecklades under andra världskriget i avsikt att tillverka terrängbilar som kunde släppas ned på marken från bogserande flygplan.

Utvecklingsarbete
Rotabuggy konstruerades av österrikaren Raoul Hafner på Airborne Forces Experimental Establishment, efter det att organisationen utvecklat Rotachute. Prototypen byggdes av R. Malcolm & Co. Ltd, senare ML Aviation i White Waltham 1942. 

Tidiga flygförsök visade att en Willys MB kunde släppas på 2,35 meters höjd utan skador på fordonet. En rotor med 12,4 meters diameter fästes på bilen, tillsammans med ett akterparti med stabilisator och fenor, men utan roder. Två personer behövdes för att sköta ekipaget, en för att flyga och en för att köra den sin markfordon. I början kallades den "Blitz Buggy", men döptes snart om till "Rotabuggy".

Det första flygförsöket gjordes i november 1943 med en Rotabuggy bogserad efter en Diamond T-lastbil, men lastbilen var för långsam för att få upp rotordraken i luften. Med en 4,5 liters Bentley personbil i slutet av november kom rotordraken upp i luften med en glidhastighet 72 km/tim. Senare tester utfördes med bogsering efter ett bombflygplan av typ Armstrong Whitworth Whitley.

Tidiga försök visade att Rotabuggy var benägen att vibrera kraftigt vid högre hastighet än 72 km/tim, men efter förbättringar kunde den klara hastigheter på 113 km/tim i februari 1944. Vid den sista testflygningen i september 1944 klarade den sig i tio minuter på 122 meters höjd och med en hastighet på 105 km/tim efter att ha släppts från ett Whitleybomblygplan. Under tiden hade dock införandet av fordonsbärande glidflygplan, som  Waco Hadrian och Airspeed Horsa gjort Rotabuggy överflödig, och vidare utveckling avbröts.

Museum of Army Flying i Middle Wallop har en replik av Rotabuggy.

Se även
Hafner A.R.III Gyroplane

Källor
Hafner Rotabuggy på www.aviastar.org

Externa länkar

Rotorflygplan
Kombinationsflygplan
8819 Chrisbondi

8819 Chrisbondi eller 1985 RR4 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 14 september 1985 av den belgiske astronomen Henri Debehogne vid La Silla-observatoriet. Den är uppkallad efter Christine Bondi.

Asteroiden har en diameter på ungefär 5 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Gefion.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Gefion-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av H Debehogne
Astronomiska upptäckter 1985
1987 DP6

1987 DP6 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 23 februari 1987 av den belgiske astronomen Henri Debehogne vid La Silla-observatoriet.

Asteroiden har en diameter på ungefär 9 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Ej namngivna småplaneter
Astronomiska upptäckter av H Debehogne
Astronomiska upptäckter 1987
1988 RC7

1988 RC7 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 10 september 1988 av den belgiske astronomen Henri Debehogne vid La Silla-observatoriet.

Asteroiden har en diameter på ungefär 11 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Ej namngivna småplaneter
Astronomiska upptäckter av H Debehogne
Astronomiska upptäckter 1988
John Klingberg (pastor)

Jonas "John" Eric Klingberg, född 3 november 1867 i Saxhyttan, Grythytte socken, död 6 juni 1946 i Hartford, Connecticut, var en svenskamerikansk pastor och filantrop.

John Klingberg var son till stenhuggaren Lars Erik Nilsson. Han växte upp under fattiga förhållanden och emigrerade till USA, där han först vistades i Boston men sedan kom till Chicago, där han en tid var förman i ett järnverk. 1896 inskrevs han vid de svenska baptisternas teologiska seminarium vid Chicago universitet, där han graduerades 1899. Efter det blev han pastor vid den svenska baptistkyrkan i South Shore i samma stad. Han flyttade 1900 till New Britain, Connecticut, och var pastor i därvarande svenska baptistförsamling till 1924. Klingberg återupptog senare sin verksamhet i församlingen och kvarstod som pastor till 1941. I New Britain skapade han 1903 det i hela USA kända Klingbergska barnhemmet (The Children's Home Association) för omhändertagande av föräldralösa och vanvårdade barn.Denna institution som hela tiden finansierades enbart med enskilda personers gåvor och därför inte vara beroende av något samfund även om det stod baptismen nära, växte efter hand till ett stort komplex och öppnades 1926 även en filial i Chicago. Efter John Klingbergs död övertogs ledningen av anstalten av hans son, Emanuel Klingberg. Klingberg utgav bland annat Svenskarna i New Britain (1931), A brief history of the Swedish baptist New York conference 1883–1933 (1933) och Litteraturhistoriska studier (utan år).

Källor 
 

Amerikanska filantroper
Amerikanska präster
Svenskamerikaner
Personer från Grythyttans socken
Födda 1867
Avlidna 1946
Män
Präster under 1900-talet
Personer i USA under 1900-talet
Hafner A.R.III Gyroplane

Hafner A.R.III Gyroplane var en brittisk autogiro, som konstruerades av österrikaren Raoul Hafner och tillverkades 1935 i at Martin-Baker Aircraft Companys fabrik i Denham, Buckinghamshire.

Den ensitsiga autogiron hade en trebladig rotor och drevs framåt av en 90 hästkrafters Pobjoy Niagara stjärnmotor i nosen. Den hade ett fast stjärthjul och i stjärtpartiet hade också en stor stjärtfena för att ge riktningsstabilitet. 

Autogiron premiärflög hösten 1935 på Heston Aerodrome. Den hyrdes senare ut till det statliga forskningsinstitutet Royal Aircraft Establishment för försök, men skrotades under andra världskriget. En tvåsitsig A.R.IV och en tresitsig A.R.V planerades, men tillverkningen stoppades på Short Brothers efter det att Hafner internerats i maj 1940.

Källor
Hafner AR III Gyroplane på www.gyroplanepassion.com

Externa länkar

Rotorflygplan
Kombinationsflygplan
8820 Anjandersen

8820 Anjandersen eller 1985 VG är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 14 november 1985 av den danska astronomen Poul Jensen vid Brorfelde-observatoriet. Den är uppkallad efter den danska astrofysikern Anja Cetti Andersen.

Asteroiden har en diameter på ungefär 5 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av P Jensen
Astronomiska upptäckter 1985
Sven Klingberg

Karl Sven Emanuel Klingberg, född 29 juli 1900 i Kristinehamn, död 24 juli 1986 i Djursholm, var en svensk ingenjör.

Sven Klingberg var son till trafikdirektören Ernst Theodor Emanuel Klingberg. Efter studentexamen i Göteborg 1919 och avgångsexamen från Chalmers teknologiska institut 1923 var han verksam vid ett antal företag i USA som konstruktör för hus- och brobyggnader samt vatten- och ångkraftanläggningar. 1929–1935 var Klingberg anställd vid AB Vattenbyggnadsbyrån i Stockholm, och samtidigt 1932–1933 verkade han som konstruktör vid Stockholms stads slussbyggnadskommitté. 1935 utsågs han till konstruktionschef hos Svenska entreprenad AB med placering i Teheran 1935–1937 och därefter vid huvudkontoret i Stockholm. 1944 tillträdde han samma befattning vid AB Skånska cementgjuteriets utlandsavdelning med placering i London. Under sin tid i Iran utförde Klingberg ett flertal märkliga brobyggnadsarbeten, av vilka ett i Dizfoul, ett krävande ombyggnad av en gammal bro på fundament från Alexander den stores tid ådrog sig särskild uppmärksamhet. Han är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Källor 
 
 Klingberg, Karl Sven Emanuel på SvenskaGravar.se

Noter 

Svenska ingenjörer under 1900-talet
Personer från Kristinehamn
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1900
Avlidna 1986
Män
The Wild Ride

The Wild Ride är en amerikansk svart/vit film från 1960 med Jack Nicholson i huvudrollen, som den tuffe Johnny Varron.

Filmen är 60 minuter lång och släpptes första gången: 17 juni 1960.

Regissör och producent var Harvey Berman, filmmanus skrevs av Marion Rothman, Burt Topper och Ann Porter.

Skådespelare
Jack Nicholson som den tuffe Johnny Varron
Georgianna Carter som Nancy
Robert Bean  som Dave
Carol Bigby som Joyce
John Bologni  som Barny
Gary Espinosa som Cliff
Judith Trezise som Ann

Handling
Johnny är en upprorisk tonåring som använder fritiden till att köra bilrece

Övrig tid festar han och ser till att det blir bråk. Både med poliser, kompisar och allmänheten.

Referenser

filmer 1960
Amerikanska dramafilmer
Svartvita filmer
Safta Castrișoaia

Safta Castrișoaia, död 1862, var en rumänsk köpman. 

Hon var från Makedonien och gift med Gheorghe Castrișiu, som kom från Grekland till Bukarest 1796 där han etablerade sig som framgångsrik köpman. De tillhörde den förmögna grekiskättade köpmansklassen i Rumänien. I samarbete med Elefterie och Mărgărit Ioan och Mihail Țumbru från Brașov, vars produkter han exporterade. Han sålde bland annat lyxartiklar från Österrike som cigarretui, kaffe och muslin från Budapest och socker från Sibiu: märket G. K. (Gheorghe Castrișiu) användes på många varor exporterade från Rumänien till Österrike. 

Vid hans död 1810 togs företaget, bestående av en serie butiker i Bukarest, och förmögenheten över av Safta Castrișoaia. När Ryssland erövrade Valakiet 1829 antog hon ryskt medborgarskap, vilket gynnade affärerna. Hon anges 1838 leva i ett stort hus i Saint Dimitrie-distriktet i Bukarest med sin åldrige svärfar, över tio tjänare och tre romska slavar (robi). Hon nådde stor framgång, ägde ett flertal egendomar och flera butiker i central Bukarest och invigde ett nöjesfält i Izvor-området, där deltagarna i revolutionen i Valakiet 1848 sökte skydd och som påstods vara frekventerat av prostituerade. 

Hon etablerade ett framgångsrikt värdshus med restaurang och lyxbutiker vid Mogoșoaia-bron, ett område frekventerat av utländska resenärer och inhemska bojarer och fullt av lyxbutiker. Hon gjorde sig också känd som filantrop, och gav underhåll till sjukhus som Filantropia sjukhus i Bukarest och sjukhuset i Ploiești, som finansierade gratisplatser åt fattiga. Hon donerade också från 1833 och framåt till kultur, bland annat ett underhåll till nationalteatern i Iasi. 

1862 ägde hon sex butiker, fem gods och ett kafé. Hon testamenterade halva sin förmögenhet till sin brorson/systerson Vasile Paapa (1819–1884) och andra till staten, som skulle använda det till olika angivna ändamål.

Referenser 

Födda okänt år
Avlidna 1862
Kvinnor
Personer inom näringslivet under 1800-talet
Personer i Rumänien under 1800-talet
Godsägare under 1800-talet
United States Fleet Forces Command

United States Fleet Forces Command (USFF), före 2006 United States Atlantic Fleet, är ett militärkommando i USA:s flotta med säte i Norfolk, Virginia. Det tillhandahåller flyg- och sjöstridskrafter åt andra försvarsgrensövergripande militärkommandon, enligt försvarsministerns anvisningar, inklusive United States Northern Command för operationer i Nordamerika och United States Strategic Command för strategiska ubåtar med ballistiska robotar (som United States Naval Forces Strategic Command). 

En stor del av förbanden och enheterna i USFF är baserad eller har sin hemmahamn vid Naval Station Norfolk.

Bakgrund
Atlantflottan grundades 1906, samtidigt som Stillahavsflottan, av USA:s president Theodore Roosevelt som en följd av Spansk-amerikanska kriget och konsolideringen av de nya baser som det innebar i Karibien. Under det kalla kriget hade Atlantflottan en framträdande roll i Kubakrisen 1962 och Inbördeskriget i Dominikanska republiken 1965. Ur Atlantflottan bildades år 2000 U.S. Naval Forces Southern Command som flottans komponent till United States Southern Command.

Från oktober 2001 under Vern Clarks tid som CNO inrättades U.S. Fleet Forces Command parallellt med Atlantflottan med syfte att ge befälhavaren för denne ett helhetsansvar från flottans operativa förband och syfta till ökad effektivitet. Under 2006 upplöstes Atlantflottan som organisation.

I december 2020 meddelade marinministern att USFF kommer att byta tillbaka namnet till Atlantflottan för att återfokusera på det ryska hotet. Namnbytet stoppades dock av Bidenadministrationen för vidare utvärdering.

Typkommandon
Typkommandon är uppdelade på vad som kan liknas med truppslag, men används enbart för den interna administrationen och inte som operativa kommandon. Från oktober 2001 är en av befälhavarna i Atlantflottan eller Stillahavsflottan, med viceamirals grad, även ansvarig för helheten och där den andra befälhavaren, med konteramirals grad, för samma typkommando på den andra kusten fungerar som dennes ställföreträdare.

Typkommandon för Atlantförbanden

Se även
 Air Combat Command (motsvarighet i flygvapnet)
 Space Operations Command (motsvarighet i rymdstyrkan)
 United States Army Forces Command (motsvarighet i armén)
 United States Marine Corps Forces Command (motsvarighet i marinkåren)
 United States Naval Forces Europe-Africa
 United States Naval Forces Southern Command
 United States Joint Forces Command

Referenser

Noter

Externa länkar
 www.usff.navy.mil

USA:s flotta
Förband och myndigheter under USA:s marindepartement
Bildanden 1906
Bildanden 2006
Muselet

Muselet är en korg av metalltråd som sätts över en kork till vanligen en champagneflaska eller annan flaska för mousserande vin, cider eller öl, för att förhindra att korken lösgör sig från flaskan på grund av högt tryck från den kolsyrade vätskan i flaskan. Ordet härstammar från franskans museler, att förhindra att ett djur öppnar munnen, sätta munkavle på. På svenska används även benämningen agraff för muselet.

Museleten har ofta en bricka i toppen av korgen, liggande ovanpå korkens ovansida, med tillverkarens emblem och annan tillverkningsinformation på. Museletens trådkorg är även så konstruerad att den med lätthet kan öppnas upp, ofta genom en vid sidan placerad greppögla som då den vrids åt rätt håll lösgör hela korgen från korken.

Källor

Externa länkar 

Förpackningar
Flaskor
Malaxlimpa

Malaxlimpan (eller Malax Limpa) är ett mörkt, grovt, sötsurt österbottniskt rågbröd som liknar kavring. Malaxlimpan har sitt ursprung i Malax som ligger i närheten av Vasa och är välkänt i hela Finland. Malaxlimpan är en typisk skärgårdslimpa med lång hållbarhet (flera månaders hållbarhet är inte ovanligt).   

Limpan skapades av Anna Malmberg från Malax tillsammans med hennes far Karl Malmberg, känd i bygden som "Bagar-Kalle". Limpan började bakas år 1906 och har bakats sedan dess. I början cyklade familjen runt till butiker i närheten och sålde in limpan. Anna rodde även till Vasklots hamn utanför Vasa, från kusten vid Malax i början av 1900-talet för att sälja brödet där till hamnarbetare och sjömän. Efterhand sålde hon den även på torget i Vasa, där den började kallas för Malax Limpa. 

Det lilla bageriet som ursprungligen bakade limpan är idag Malax Limpan Ab. År 1976 började de producera Malaxlimpan industriellt. Efterfrågan växte och började säljas i hela Vasa län och sedermera hela Finland. Idag säljs limpan även i många butiker i Sverige. Företagets recept är hemligt, men i trakterna kring sitt ursprung är det vanligt att liknande bröd bakas även i hemmen.

Källor 

Malax
Matbröd
Mat och dryck i Finland
Julius Lindgren

Julius Lindgren, född 17 juli 1997 i Norrköping, är en svensk fotbollsspelare som spelar för IFK Norrköping.

Karriär
Lindgren började spela fotboll i IFK Norrköping. Sedan han flyttades upp i A-laget har han varit utlånad till både IFK:s samarbetsklubb IF Sylvia och till småländska Husqvarna FF i perioder.

Han var bland annat med och spelade upp Sylvia från Division 2 till Division 1 säsongen 2017.

Under våren 2023 lånades Lindgren ut till FC Trollhättan i Ettan Södra över säsongen 2023.

Referenser

Julius Lindgren på transfermarkt.com

Noter

Svenska fotbollsspelare

Fotbollsspelare i IFK Norrköping

Spelare i Fotbollsallsvenskan
Födda 1997
Levande personer
Män
Svenska idrottare under 2000-talet
Idrottare från Norrköping
Jalen Chatfield

Jalen Chatfield, född 15 maj 1996, är en amerikansk professionell ishockeyback som spelar för Vancouver Canucks i National Hockey League (NHL). Han har tidigare spelat för Utica Comets i American Hockey League (AHL) och Windsor Spitfires i Ontario Hockey League (OHL).

Chatfield blev aldrig NHL-draftad.

Statistik

Referenser

Externa länkar
Jalen Chatfield NHL Statistics – Hockey-Reference.com
Jalen Chatfield hockey statistics and profile at hockeydb.com

Män
Födda 1996
Levande personer
Personer från Washtenaw County
Idrottare från Michigan
Amerikanska ishockeyspelare
Amerikanska idrottare under 2000-talet
Spelare i Windsor Spitfires
Spelare i Utica Comets
Spelare i Vancouver Canucks
NHL-spelare som inte blivit valda i NHL Entry Draft