kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
San Dionisio, Nicaragua

San Dionisio är en kommun (municipio) i Nicaragua med 17 568 invånare (2012). Den ligger 37 kilometer från Matagalpa i riktning mot Boaco i den centrala delen av landet, i departementet Matagalpa. San Dionisio är en bergig jordbruksbygd med omfattande grönsaksodlingar och boskapsskötsel.

Geografi
San Dionisio gränsar till kommunerna Matagalpa i norr och öster, Esquipulas i söder, samt Terrabona i väster. Kommunens största samhälle är centralorten San Dionisio med 2 160 invånare (2005).

Natur
San Dionisio är en kuperad kommun med flera berg. En populär turistplats är Piedra de Wibuse, en hög stenformation med ett kristuskors på toppen, varifrån man har en fin utsikt över kommunen. I den södra delen av kommunen ligger det 1052 meter höga Cerro Altoalegre. I El Jicaral, strax norr om kommunens centralort, ligger berget Cerro el Hugo. Ett annat fint berg är det 919 meter höga Cerro El Chile i kommunens nordöstra hörn.

Historia
San Dionisio har sitt ursprung i den indianska byn Aguas Zarcas. Kommunen grundades officiellt 1830 och fick då sitt namn efter den dåvarande statschefen Dionisio Herrera.

Näringsliv
San Dionisio är en utpräglad traditionell småskalig jordbruksbygd. Det odlas mycket kål, tomater, potatis, lök och paprika. Kommunen har också en omfattande boskapsskötsel för både kött och mjölkproduktion.

Kultur
Centralorten har en fin centralpark med idrottsplan, lekplats, musikscen, vackra blommor och växter och gratis internet.

Wibuse i nordöstra San Dionisio var det ställe där det nu utdöda indianspråket matagalpino talades längst. På slutet av 1900-talet fanns det fortfarande några äldre personer som talade språket med varandra.

Religion
Kommunen firar sin festdag den 9 oktober till minne av Sankt Dionysios av Aten.

Externa länkar
 Instituto Nicaraguense de Turismo: Lär känna San Dionisio (spanska)
 Mi Matagalpa: San Dionisio (spanska)
 Unix-Creative: Wibuse (video, spanska)
 Alcaldía de San Dionisio: Centralparken i San Dionisio (video, spanska)

Källor 

Kommuner i Matagalpa (departement)
Orter i Matagalpa (departement)
Umeå BSKT

Umeå BSKT är en basketbollklubb i Umeå, Sverige, som spelar i Svenska Basketligan.

Historia 
KFUM UMEÅ BSKT bildades 2014 i februari och är sprungen ur samarbetsföreningen KFUM Umeå, med sina 1700 medlemmar och 40 heltidsanställda. Umeå BSKT, en ideellt baserad förening, delar kansli med KFUM Umeå som är Sveriges tredje största KFUM-förening och dessa har ett nära samarbete i ungdoms-, elit- och utvecklingsfrågor.

Det var som KFUM Umeå laget i maj 2012 tog steget upp till Basketettan. Och två år senare tog man nästa steg till Sveriges högsta serie Basketligan Herr. En serie där endast ett Umeålag (Umeå Nordics 1998-99) spelat tidigare.

Hemmaarena är Umeå Energi Arena  (tidigare kallad Gammliahallen).

Källor 
http://umeabskt.se

Sportklubbar i Umeå kommun
Sportklubbar bildade 2014
Basketklubbar i Sverige
Sport i Umeå
Grigorij Neujmin

Grigorij Nikolajevitj Neujmin () född 22 december 1885, död 17 december 1946, var en rysk astronom.

Han var verksam vid Pulkovo och Simeizobservatoriet.

Mellan 1913 och 1939 upptäckte han 74 asteroider. Han upptäckte även sju periodiska kometer.

Månkratern Neujmin och asteroiden 1129 Neujmina är uppkallade efter honom.

Lista över upptäckta mindre planeter och asteroider

Se även 
 Astronomiska upptäckter av GN Neujmin

Källor

Ryska astronomer
Sovjetiska astronomer
Astronomer under 1900-talet
Födda 1885
Avlidna 1946
Män
Sinuhe, egyptiern

Sinuhe, egyptiern (originaltitel: The Egyptian) är en amerikansk episk dramafilm från 1954 i regi av Michael Curtiz och producerad av Darryl F. Zanuck. Manuset är baserat på Mika Waltaris roman Sinuhe egyptiern från 1945. I huvudrollerna ses Edmund Purdom, Bella Darvi, Jean Simmons, Victor Mature, Gene Tierney, Peter Ustinov och Michael Wilding. Filmteamets Leon Shamroy var nominerad för bästa foto vid Oscarsgalan 1955.

Rollista i urval 
 Edmund Purdom – Sinuhe
 Victor Mature – Horemheb
 Jean Simmons – Merit
 Bella Darvi – Nefer
 Gene Tierney – Baketamon
 Michael Wilding – Akhenaten
 Peter Ustinov – Kaptah
 Judith Evelyn – Taia
 Henry Daniell – Mekere
 John Carradine – gravplundrare
 Carl Benton Reid – Senmut
 Tommy Rettig – Thoth
 Anitra Stevens – Drottning Nefertiti
 Peter Reynolds – Sinuhe, tio år gammal

Externa länkar 

 
 
 

Amerikanska filmer 1954
Amerikanska historiefilmer
Amerikanska episka filmer
Filmer i regi av Michael Curtiz
Engelskspråkiga filmer
Forntidens Egypten på film
1300-talet f.Kr. på film
Filmer producerade av Darryl F. Zanuck
Sophie Elise

Sofie Steen Isachsen, född 18 december 1994 i Harstad, mer känd som Sophie Elise eller Sophie Elise Isachsen, är en norsk bloggare, sångare och låtskrivare. 

Sophie Elise är mest känd för att vara bloggare på bloggen sophieelise.blogg.no, som i mars 2015, var den mest lästa bloggen i Norge. Hon har också deltagit i alla fyra säsonger av serien Bloggerne på TV 2 Bliss, och våren 2015 var hon med i danstävlingen Mitt dansecrew på TV 2, där hon slutade på en tredjeplats. 2013 var hon på omslaget av herrtidningen FHM.

2014 släppte Sophie Elise singeln "Lionheart". Singeln sålde platina i Norge, och låg även på en tolfteplats på VG-lista i en vecka. Hennes andra singel, "Love Like That", släpptes 2015. "Love Like That" låg som nummer 27 på VG-lista i en vecka. 

2016 gav Sophie Elise ut självbiografin Forbilde.

2017 medverkade hon på Joakim Lundells låt "Only Human".

Externa länkar 
Sophie Elises blogg

Kvinnor
Födda 1994
Levande personer
Norska bloggare
Norska sångare
Norska låtskrivare
Personer från Troms fylke
World

World är en ballad på engelska framförd av den kosovoalbanska sångerskan Lindita. Låten framfördes ursprungligen på albanska med titeln Botë som har samma innebörd som den engelska titeln. Med den albanska versionen av låten ställde hon i december 2016 upp i den albanska musikfestivalen Festivali i Këngës 55. Hon vann tävlingen efter att ha tilldelats 85 poäng i finalen. Bidraget kom därmed att representera Albanien i Eurovision Song Contest 2017. Där slutade bidraget 14:e i sin semifinal och gick inte till finalen.

Bakgrund 
Den ursprungliga versionen av låten skrevs på engelska åt Lindita. Under hösten 2016 meddelades det att hon var en av deltagarna i Festivali i Këngës som sedan 2003 agerat som Albaniens uttagning till Eurovision Song Contest. Låten skrevs av den albanska musikern Big Basta (Gerald Xhari) med musik av Klodian Qafoku. Både Xhari och Qafoku hade tidigare skrivit flera bidrag i Festivali i Këngës, däribland komponerade Qafoku vinnarbidraget i Festivali i Këngës 44 "Zjarr e ftohtë" framförd av Luiz Ejlli. Eftersom tävlingens regler kräver att samtliga bidrag framförs på albanska skrev Gerald Xhari en albansk text till låten som Lindita ställde upp i tävlingen med. I tävlingen lyckades Lindita via en semifinal ta sig till finalen där hon efter juryomröstning utsågs till segrare. Hon vann tävlingen efter att ha fått flest poäng av de tre jurygrupperna: professionella juryn, musikerjuryn samt TV-tittarna.

Det stod då klart att bidraget skulle representera Albanien vid Eurovision Song Contest 2017 som hölls i Kiev i Ukraina i maj 2017. Efter segern meddelade Lindita och låtens upphovsmän att den mest sannolikt skulle komma att framföras vid Eurovision på engelska med titeln "World" men att man ännu ej fattat ett definitivt beslut gällande låtens språk.

Språkbyte 
Redan den 26 december 2016, tre dagar efter tävlingens final, meddelade Lindita att låten skulle framföras på engelska vid Eurovision i maj 2017. Bytet av språk motiverades bland annat med avsikten att göra budskapet mer universalt. I februari 2017 släpptes ett klipp med delar av orkestreringen i den nya versionen av låten som enligt Lindita var mer dramatisk än den tidigare. 

Den 12 mars 2017 presenterades den engelska versionen av låten samt den officiella musikvideon för allmänheten.

Referenser 

Sånger 2016
Sånger 2017
Albanska sånger
Engelskspråkiga sånger
Albanskspråkiga sånger
Bidrag till Eurovision Song Contest 2017
Vinnarbidrag i Festivali i Këngës
Albaniens bidrag i Eurovision Song Contest
Jersey Boys

Jersey Boys är en amerikansk biografisk musikal-dramafilm från 2014 i regi och produktion av Clint Eastwood, baserad på jukeboxmusikalen från 2005 med samma titel.

Handling 
Handlingen kretsar kring fyra unga män, alla bosatta i New Jersey. De befinner sig på fel sida av lagen men bestämmer sig för att bli hederliga genom att bilda rockbandet The Four Seasons.

Medverkande i urval 
 John Lloyd Young – Frankie Valli
 Erich Bergen – Bob Gaudio
 Michael Lomenda – Nick Massi
 Vincent Piazza – Tommy DeVito
 Christopher Walken – Gyp DeCarlo
 Renée Marino – Mary Delgado
 Kathrine Narducci – Mary Rinaldi
 Lou Volpe – Frankie's father
 Mike Doyle – Bob Crewe
 Rob Marnell – Joe Long
 James Madio – Stosh
 Steve Schirripa – Vito

Om filmen 
Filmen är baserad på verkliga händelser och den har tilldelats fyra priser i kategorin "bästa regi". Under filmens gång får man höra en del av The Four Seasons mest kända låtar, men det är skådespelarna själva som framför musiken.

Referenser

Externa länkar 

Amerikanska filmer 2014
Filmer i regi av Clint Eastwood
Amerikanska musikfilmer
Amerikanska dramafilmer
Amerikanska filmer baserade på verklighet
New Jersey på film
Biografiska filmer om musiker
Filmer från Warner Bros.
Engelskspråkiga filmer
Todd Ricketts

Todd M. Ricketts, född 1969 i Wilmette, Illinois, är en amerikansk affärsman.

Den 30 november 2016 meddelade USA:s tillträdande president Donald Trump att han valt Ricketts som biträdande handelsminister (vid sidan om Wilbur Ross) i sitt kabinett som tillträder den 20 januari 2017. Den 19 april drogs nomineringen tillbaka.

Referenser

Noter

Externa länkar

Amerikanska republikaner
Personer inom USA:s näringsliv under 2000-talet
Personer från Cook County, Illinois
Födda 1969
Levande personer
Män
Sigurd Malmsten

Johan Gustav Sigurd Malmsten, född 26 juli 1915 i Vaggeryd, död där 24 september 1997, var en svensk målare och formgivare. 

Malmsten studerade i sin ungdom konst via Hermods korrespondensinstitut därefter tog han lektioner för Gustaf Fogelberg och Jon Persson. Han medverkade i separat- och samlingsutställningar i Stockholm, Huskvarna, Vaggeryd och Borgholm. Han var under några år verksam som formgivare av möbler för hemslöjden. Hans konst består av interiörer, barnmotiv och landskap med figurkompositioner.

Tryckta källor
Svenska konstnärer, Biografisk handbok, Väbo förlag, 1987, sid 345, 

Svenska målare under 1900-talet
Män
Födda 1915
Avlidna 1997
Personer från Vaggeryd
Svenska formgivare
Gustav Malmström

Gustav Lorentz Malmström, född 2 juli 1887 i Malmö, död där 30 oktober 1980, var en svensk skulptör, tecknare, grafiker, målare och konsthantverkare.

Han var från 1931 gift med Vera Margareta Carlstedt. Efter avslutad skolgång vid Malmö högre allmänna läroverk utbildade han sig till konstsmed. Han for till Paris 1921 med avsikten att studera skulptur. Där studerade han skulptur för Antoine Bourdelle vid Académie de la Grande Chaumière och målning för André Lhote samt under studieresor till Danmark och Tyskland. Han debuterade i Skånes konstförenings utställning 1923, tillsammans med Martin Emond och Erik Jönsson ställde han ut i Lund där han väckte stor uppmärksamhet med en skulptur av ett Kristushuvud. 

Han ställde ut skulpturer och målningar ett flertal gånger i bland annat Stockholm, Malmö, Ystad och Lund, i New York Expo 1939 medverkade han med arbeten utförda i tenn. Han medverkade även i konstnärsgruppen Auras utställningar från det att gruppen bildades 1928. Hans konst består av målningar, teckningar och linoleumsnitt samt modellerade porträttbyster, mytologiska motiv i relief, religiösa ämnen, fantasimotiv och skulpturer som kan ha en erotisk underton. 

Till hans mer kända arbeten märks minnesvården över Alfred Hedlund på Norra Nöbbelövs kyrkogård och porträttet av Bror Ljunggren som ingår i Moderna museets samling. Malmström är representerad vid Moderna museet i Stockholm, Malmö museum, Ystads konstmuseum, Lunds konstmuseum, Tomelilla museum och var representerad i Herman Gotthardts samling. Malmström är gravsatt i minneslunden på Limhamns kyrkogård.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 75, Allhems Förlag, Malmö. LIBRIS-ID:8390296
Svenska konstnärer, Biografisk handbok, Väbo förlag, 1987, sid 345,

Noter

Svenska konsthantverkare under 1900-talet
Svenska skulptörer under 1900-talet
Svenska tecknare under 1900-talet
Svenska grafiker under 1900-talet
Svenska målare under 1900-talet
Representerade vid Moderna museet
Konstnärer från Malmö
Gravsatta på Limhamns kyrkogård
Födda 1887
Avlidna 1980
Män
Henning Malmström

Johan Henning Malmström, född 12 augusti 1890 i Malmö, död 1 mars 1968 i Husie, var en svensk målare och skulptör.

Han var son till musikfanjunkaren Johan Malmström och Mathilda Roslund. Redan under skolåren uppmärksammades hans förmåga att teckna och måla porträtt och hans lärare och Anders Trulson uppmuntrade honom att studerade konst. Efter avslutad skolgång for han till Köpenhamn där han studerade teckning för Gustav Vermehrens och vid Johan Rohdes målarskola därefter bedrev han självstudier under resor till bland annat Tyskland, Italien och England. Han debuterade i en utställning med Skånska konstnärslaget 1908 och medverkade därefter regelbundet i Skånes konstförenings utställningar efter dess tillkomst 1914. Tillsammans med Ossian Gyllenberg och Helge Kemner ställde han ut Lunds universitets konstmuseum 1922. Han medverkade i samlingsutställningar med Sveriges allmänna konstförening och Riksförbundet för bildande konst samt var representerad vid en vandringsutställning i Amerika. Bland hans offentliga arbeten märks fontänen Snäckan i Badhusparken i Malmö. Hans konst består av blomsterstilleben och ett flertal porträtt där han från början arbetade i olja men han övergick omkring 1924 till att nästan bara arbeta i pastell. Malmström är representerad med ett porträtt av Bo Bergman vid  Moderna museet i Stockholm, Malmö museum, Helsingborgs museum, Landskrona museum , Kulturen i Lund och med ett självporträtt på Tomelilla museum samt i Statens porträttsamling på Gripsholms slott. Han är begravd på Sankt Pauli mellersta kyrkogård i Malmö.

Källor 
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 76, Allhems Förlag, Malmö. LIBRIS-ID:8390296
Svenska konstnärer, Biografisk handbok, Väbo förlag, 1987, sid 345, 
 Malmström, Johan H på SvenskaGravar.se

Noter

Svenska skulptörer under 1900-talet
Svenska målare under 1900-talet
Representerade vid Moderna museet
Konstnärer från Malmö
Gravsatta på Sankt Pauli mellersta kyrkogård
Födda 1890
Avlidna 1968
Män
Ferdinand Notini

Dominicus Ferdinand Notini, född 14 februari 1835 i Stockholm, död  20 september 1888 i Malmö, var en svensk bildhuggare.

Han var son till bildhuggaren och stuckatören Giovanni Domenico Notini och Anna Catharina Fryckman och från 1843 gift med Anna (Hannah) Summers samt far till Edwin Notini och Ferdinand Fredrik Notini samt bror till Axel Notini. Han övertog i början av 1870-talet sin fars verksamhet i Göteborg och blev känd för sin yrkesskicklighet. Bland hans arbeten märks utsmyckningen av ett stort antal privata byggnader i Göteborg, Helsingborg och södra Sverige. Verksamheten i Skåne växte så mycket att han etablerade en filial i Malmö som senare övertogs av Edwin Notini.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 276, Allhems Förlag, Malmö. LIBRIS-ID:8390296

Svenska bildhuggare
Män
Födda 1835
Avlidna 1888
Konstnärer från Stockholm
Helge Notini

Johan Edmund Helge Notini, född 6 augusti 1900 i Malmö, död 19 oktober 1966 i Maglehem i Kristianstads kommun, var en svensk målare och tecknare.

Han var son till faktorn Wilhelm Josef Notini och Johanna Ulrika Olsson. Helge Notini studerade teckning för Olle Hjortzberg 1921–1922 och för Max Fabian vid Berlins konstakademi och under ett stort antal studieresor till bland annat Marocko, Grekland, Italien och Frankrike. Separat ställde han första gången i Sollentuna 1946 och han medverkade i ett flertal samlingsutställningar. Bland hans offentliga arbeten märks oljemålningen Kristi törnekrona i S:t Eriks kyrkas församlingslokal i Sollentuna, Sollentuna kommunalhus samt Sollentuna vårdcentral. Hans konst består av figurkompositioner, blomstermotiv, porträtt och landskapsmålningar utförda i olja, pastell, akvarell eller gouache.

Notini var från 1930 gift med Ellen Frideborg Larsson (1905–1982).

Källor

Tryckta källor 
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 277, Allhems Förlag, Malmö. LIBRIS-ID:8390296

Fotnoter 

Svenska målare under 1900-talet
Män
Födda 1900
Avlidna 1966
Svenska tecknare under 1900-talet
Marita Notini-Nordquist

Astrid Margareta (Marita) Notini-Nordquist, född 20 oktober 1909, död 31 augusti 1969, var en svensk målare och tecknare.

Hon var dotter till Harald Notini och Hilma Notini samt från 1946 gift med kyrkoherden Gösta Nordquist. Notini-Nordquist studerade vid Tekniska skolan 1927-1930 och vid Konsthögskolan 1932-1937 samt under studieresor till Italien och Nordafrika. Hennes konst består av porträtt och landskapsmålningar utförda i olja eller akvarell. Bland hennes porträtt brukar det av Maja Carlquist anses som det bästa. Som illustratör illustrerade hon bland annat Ebba Paulis Eremiten och bokomslag samt trycksaker och teckningar för tidskriften Barnträdgården.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 277, Allhems Förlag, Malmö. LIBRIS-ID:8390296

Noter

Svenska målare under 1900-talet
Kvinnor
Födda 1909
Avlidna 1969
Svenska tecknare under 1900-talet
Alpo Sailo

Albinus (Alpo) Leopold Sailo, född Enlund 14 november 1877 i Tavastehus, Finland, död 6 oktober 1955 i Helsingfors, var en finländsk skulptör.

Alpo Sailo var son till ingenjören Albin Enlund och hans hustru född Moor. Han var gift första gången 1906 med Helga Eleonora Lindström och andra gången från 1938 med Nina Stünkel. Sailo studerade runt sekelskiftet vid Åbo ritakademi och Helsingfors samt för Akseli Gallen-Kallela i Ruovesi och under studieresor till Florens och Budapest. Sailo har framför allt gjort sig känd för sina kraftfullt modellerade porträtt av finländska bondetyper och karelska runosångare samt motiv från nationaleposet Kalevala. 

I början av 1950-talet var han verksam i Värmland, där han porträtterade av en rad finländska ättlingar samt utförde arbeten vid Svante Påhlsons skulpturpark Rottneros Park. Apo Sailo är representerad vid Ateneum i Helsingfors.

Bildgalleri

Källor
Svenskt konstnärslexikon del IV, sid. 294. Allhems Förlag, Malmö. LIBRIS 8390296
 

Finländska konstnärer
Personer från Tavastehus
Födda 1877
Avlidna 1955
Män
Die Abreise

Die Abreise (Avresan) är en tysk opera (Musikaliskt lustspel) i en akt med musik av Eugen d'Albert och libretto av Ferdinand von Sporck efter en pjäs av August Ernst von Steigentesch.

Historia
Innan d'Albert började skriva operor i veristisk stil komponerade han 1896 enaktaren Die Abreise i en helt annan musikstil. Operan påminner om en operett med dess lättbegripliga melodier och lediga dialog. För uppförandet krävs enbart en kammarorkester. d'Alberts musik är skickligt orkestrerad och har förblivit den mest framgångsrika av hans komiska operor. En höjdpunkt i operan är Luises aria "Der Jüngling spricht", en monolog ackompanjerad av henne själv på spinett. Operan hade premiär den 20 oktober 1898 på Alte Oper i Frankfurt am Main.

Personer

Handling
Baron Gilfen har försummat sin hustru Luise under många år. Den kärlek de en gång kände för varandra har svalnat. Gilfen har länge velat ge sig av på en lång utlandsresa men varje gång har han tvekat då han fruktat att Luise ska utnyttja hans frånvaro till att vara otrogen. Därför har varje avfärd ställts in. Deras vän Trott hoppas kunna dra nytta av deras äktenskapsproblem och uppvaktar Luise. Gilfen låtsas ge sig av på en resa, men återvänder för att förenas med hustrun och spoliera Trotts förhoppningar. Det är också Trott som i slutet ger sig av medan Gilfen och Luise skålar för deras nya lycka.

Källor

Operor av Eugen d'Albert
Tyskspråkiga operor
Musikåret 1898
Ingegerd Nyman

Ingegerd Elisabeth Nyman, född 2 september 1929 i Skellefteå, är en svensk fd. flygvärdinna, fil.kand. och målare.

Hon är dotter till bankdirektören Karl Nyman och Elisabet Lundmark och gift första gången 1956 med vetenskapsmannen Phillip Merrill Youngman och andra gången från 1958 med direktören Sven Neiglick. Vid sidan av sina akademiska studier bedrev hon självstudier inom konsten. Hon tilldelades stipendium för konststudier i Indien 1952-1953 och ett stipendium för studier i USA 1955-1956 dessutom har hon genomfört egna studieresor till Japan, Thailand, Frankrike och Italien. Separat debuterade hon med en utställning på Galerie Æsthetica i Stockholm 1959. Hennes konst består av figurer och porträtt utförda i olja, pastell eller tempera. Hon medverkade i tidskriften Perspektiv med artiklar om indiskt måleri.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 287, Allhems Förlag, Malmö. LIBRIS-ID:8390296

Svenska målare under 1900-talet
Kvinnor
Födda 1929
Levande personer
Konstnärer från Skellefteå
748 Simeïsa

748 Simeïsa eller 1913 RD är en stor asteroid i huvudbältet, som upptäcktes den 14 mars 1913 av den ryske astronomen Grigorij N. Neujmin vid Simeiz-observatoriet på Krim. Den är uppkallad efter Simeiz-observatoriet.

Asteroiden har en diameter på ungefär 103 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Hilda.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Hilda-asteroider
Småplaneter namngivna efter platser
Astronomiska upptäckter av GN Neujmin
Astronomiska upptäckter 1913
Gordon Macfie

Gordon Andrew Macfie, född 7 september 1910 i Ljungs socken i Bohuslän, död 1971, var en svensk målare, tecknare och författare.

Han var son till författaren och ingenjören Harry Macfie och Anna Roland och gift första gången med Aina Eriksson (sedermera Eriksson-Enckell) och andra gången från 1945 med Margareta Reuterswärd. Macfie arbetade först som sjöman under några år innan han studerade konst för Sigfrid Ullman och Nils Nilsson vid Valands målarskola i Göteborg 1936-1940 och vid Konsthögskolan i Stockholm 1941-1946 samt grafikstudier vid Central School of Arts and Crafts i London 1947-1948 som British Councils stipendiat. Under sin tid i London genomförde han målarresor till Skottland och Hebriderna. Senare till Frankrike, Spanien och Grekland. Separat debuterade han med en utställning på Färg och Form i Stockholm 1952. Han medverkade i samlingsutställningar på Konstnärshuset och Nationalmuseums utställning Unga tecknare samt med Sveriges allmänna konstförening och olika provinsutställningar. Han tilldelades ett stipendium ur Kungafonden 1957. Bland hans offentliga arbeten märks väggmålningar på Tigerfabriken i Uddevalla, Olsson och Rosenlund i Stockholm och Kommunalhuset på Tjörn. 
Han gav för Konstfrämjandets räkning ut litografiportföljen Året.
Hans konst består främst av landskap, hav och båtar i olika tekniker. Som illustratör medverkade han bland annat i några av sin fars böcker samt i Dagens nyheter. Han skrev och illustrerade två självbiografiska böcker: Kär kurs och Fartyg Förbi utgivna på Bonniers förlag. Han tecknade fartygen i det över världen spridda verket Segel genom sekler, förlag Tre Tryckare.
Under 1960-talet utvecklade han det skira akvarellmåleriet med landskapsmotiv. 
Hundratalet illustrerade dagböcker/loggböcker är (efter hans bortgång) sammanfattade till en i urval av Håkan Wettre, Göteborgs konstmuseum. Utgivare Bohusläns museum och Bohusläns hembygdsförbund.
Spontana fartygsteckningar i tusch är annars Gordon Macfies kanske främsta unika artistiska kännemärke.
Han är representerad vid Nationalmuseum, Gustav VI Adolfs samlingar, Kalmar konstmuseum, Göteborgs sjöfartsmuseum, Sjöhistoriska museet,
Bohusläns museum ,
Postmuseum ,
Helsingborgs museer, Moderna museet och Norrköpings konstmuseum och Ålands sjöfartsmuseum.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 60, Allhems Förlag, Malmö. LIBRIS-ID:8390296
Svenska konstnärer, Biografisk handbok, Väbo förlag, 1987, sid 341,

Noter

Vidare läsning
Seglaren, konstnären, människan Gordon Macfie, Eric Jonsson, 1986, 

Svenska målare under 1900-talet
Svenska illustratörer
Representerade vid Nationalmuseum
Representerade vid Moderna museet
Representerade vid Norrköpings konstmuseum
Personer från Ljungs socken, Bohuslän
Födda 1910
Avlidna 1971
Män