kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Hans Edgardh

Hans Lorentz Edgardh, född 28 oktober 1883 i Skabersjö socken, död 24 november 1955 i Stockholm, var en svensk militär och gymnast. Han var far till Bertil Edgardh.

Hans Edgardh var son till handlanden Henrik L:son Fröjd. Han avlade mogenhetsexamen 1903 och genomgick Göteborgs handelsinstitut innan han slog in på den militära banan. Edgardh blev 1906 underlöjtnant vid Gotlands infanteriregemente, befordrades 1910 till löjtnant, övergick 1920 på reservstat, blev 1921 kapten och 1941 major. Han deltog som frivillig i vinterkriget 1939–1940 och befordrades till major i finska armén. Edgardh avlade 1914 gymnastikdirektörsexamen och var 1916–1919 extralärare vid Gymnastiska Centralinstitutet. Han blev 1919 kamrer vid AB Karta & Oaxens Kalkbruk och AB Gotlands Kalkverk och 1927 VD för AB Gotlands kalkverk, befattningar han lämnade i slutet av 1939. Edgardh var en av tillskyndarna av den frivilliga gymnastiken. 1919–1939 tillhörde han styrelsen för Svenska gymnastikförbundet, 1922–1939 som ordförande i dess verkställande utskott, 1936–1937 som ordförande i förbundet och 1937–1939 som ordförande i styrelsen för gymnastikförbundets folkskola i Lillsved. 1933–1939 var han ordförande i Riksföreningen för gymnastikens främjandes verkställande utskott och 1933–1938 i Stockholms allmänna gymnastikavdelningar, där 1917–1933 var sekreterare. Edgardh stod även i spetsen för flera av de större svenska gymnastiska arrangemangen som Lingiaden 1939 samt som ledamot av Svenska gymnastik- och idrottsföreningarnas riksförbunds överstyrelse 1936–1939. 1940 utsågs han till ledamot av Svenska gymnastik- och idrottsföreningars riksförbund och 1941 till ordförande i dess samarbetskommitté.

Källor

Noter 

Svenska militärer under 1900-talet
Svenska idrottsledare
Personer från Skabersjö socken
Födda 1883
Avlidna 1955
Män
Madeleine Smith

Madeleine Smith, född 1835 i Glasgow, död 1928 i New York, var en brittisk societetskvinna.  Hon var föremål för en cause célèbre, ett berömt mordfall då hon åtalades för att ha mördat sin älskare Pierre Emile L'Angelier 1857. Hon frikändes i brist på bevis. Fallet var berömt på sin tid och har blivit föremål för en film.

Referenser

Kvinnor
Födda 1835
Avlidna 1928
Personer i Skottland under 1800-talet
Personer från Glasgow
Donner-expeditionen

Donner-expeditionen (Donner Party) var en karavan amerikanska nybyggare, vars vagnar fastnade i Sierra Nevada-bergen på väg till Kalifornien  och tvingades tillbringa vintern 1846–1847 i bergen i vildmarken. Detta ledde till att de flesta avled av svält och sjukdomar och andra tvingades till kannibalism för att överleva. Trots tre räddningsförsök överlevde endast 48 av de ursprungliga 87. 

Händelsen blev en berömd och ökänd tragedi i Kaliforniens historia.  Området runt staden Truckee och Truckeesjön, (idag Donnersjön) är sedan 1928 nationalparken Donner Memorial State Park

Referenser

Kalifornien under 1800-talet
1846 i USA
1847 i USA
Vilda västern
Kannibalism
Mohammad Taqi Danesh Pajouh

Mohammad Taqi Danesh Pajouh, född 1911 i Amol i Iran, död 1996 i Teheran i Persien, var en persisk iranist och professor vid Teherans universitet.

Mohammad Taqi Danesh Pajouh översatte 1968-1969 till modern persiska Dastur al-Muluk, en handbok från 1700-talet.

Referenser

Födda 1911
Avlidna 1996
Iranska professorer
Iranister
Män
Personer i Iran under 1900-talet
Planula

Planula, eller planulalarv, är ett larvstadium hos nässeldjur. 

Planula är ett tidigt larvstadium som finns hos många nässeldjur. Planulalarven utvecklas från ett befruktat ägg, zygot, från en medusa (som hos maneter och vissa hydrozoer) eller en polyp (som hos koralldjur) och har oftast en oval, platt form och är cilierad och rörlig. Planulalarvens storlek varierar beroende på grupp, men den är liten, ungefär 0,1-1 millimeter. Beroende på grupp kan planulalarven utvecklas direkt till en medusa eller en polyp eller omvandlas till ett annat mer utvecklat larvstadium före övergången till gruppens vuxenstadium (medusa eller polyp). Många planulalarver är frisimmande eller pelagiska men hos en del koraller och havsanemoner med intern befruktning föds planula upp inuti moderpolypens kroppshåla och släpps ut först när de nästan är redo att bli polyper. Hos maneter kan planulalarverna för en tid vara fästa vid munarmarna innan de släpper för att bli pelagiska. 

Vissa taxa av nässeldjur, som Aplanulata, som är en underordning av hydrozoer, saknar planulalarver.

Planulalarverna hos hydrozoer och maneter saknar mun och äter inget utan lever på upplagrad näring. Detta kallas lecithotrof larvutveckling. Planulalarver av koralldjur har en mun och en enkel gastrovaskulär håla och kan äta och tillgodogöra sig små födopartiklar. Detta kallas planktotrof larvutveckling. 

Pelagiska planulalarver driver genom sin litenhet med strömmarna men simmar också med hjälp av cilierna. Bottenfällande planulalarver, som hos koralldjur, har i den ena änden (hos koralldjur motsatt ände till munänden) ofta ett apikalorgan bestående av ett hundratal långa cilier, som förutom för simning kan användas för att känna igen lämpliga underlag att fästa sig vid.

Bilder

Källor 

Nässeldjur
Zoologi
Nils Enqvist

Nils Enqvist, född , är en svensk före detta travtränare som var verksam mellan 2003 och 2011. Han är mest känd för att ha tränat hästen Opal Viking, som sprang in 24 miljoner kronor under sin tävlingskarriär, och räknas som en av Sveriges bästa travhästar genom tiderna.

Karriär 
2003 ägde Enqvist 8 hästar, och köpte då ett stall och startade sin verksamhet som amatörtränare i Krokek utanför Norrköping. Bland hästarna i hans ägo var Golden Viking, Magic Viking och Opal Viking. Sommaren 2003 gjorde Opal Viking debut på hemmabanan Mantorptravet, och var då Sveriges genom tiderna snabbaste debutant. Under hans debutsäsong sprang han in över en miljon kronor. 

Tillsammans med Opal Viking har han segrat i bland annat Breeders' Crown (2003), Big Noon-pokalen (2003), Ina Scots Ära (2004), Eskilstuna Fyraåringstest (2004), Solvalla Grand Prix (2004), Critérium Continental (2004), Prins Carl Philips Jubileumspokal (2005), Svenskt Mästerskap (2006), Gran Premio Palio Dei Comuni (2006, 2008, 2009), Finlandialoppet (2007), Gran Premio Freccia d'Europa (2007), Gran Premio Gaetano Turilli (2007), Graf Kalman Hunyady Memorial (2007, 2008), Grand Critérium de Vitesse (2008), Grand Prix du Sud-Ouest (2008) och Gran Premio delle Nazioni (2008, 2009). De kom även på andraplats i 2008 års upplaga av världens största travlopp Prix d'Amérique på Vincennesbanan i Paris.

Dopingskandalen 
Den  under ett oanmält besök av Svensk Travsport, framkom det att tre av Enqvists hästar, Freedom Viking, Thunderstormviking och Diamond Viking, testats positivt för doping. Två av hästarna hade den anabola steroiden stanozolol i kroppen (samma anabola steroid som Ben Johnson testat positivt för i samband med Olympiska sommarspelen 1988), medan den tredje hade det smärtstillande medlet metokarbamol. Även sprutor och kanyler hittades i soporna stallet. Enqvist hade fått tips av en utländsk veterinär att använda preparaten mot hästarnas knäproblem. Enqvist stängdes av från allt tävlande i väntan på dom, och fick även tillträdesförbund till samtliga svenska travbanor. Enqvist hade vid besöket 14 hästar i träning.

I slutet av augusti 2011 framkom det att hans stjärnhäst Opal Viking, som stod uppstallad som avelshingst i Italien, inte var dopad.

Den  dömdes Enqvist av Svenska Travsportförbundets ansvarsnämnd till förlust av tränarlicens, totalt tillträdesförbud och förbud att tas upp i hästägarregistret för en period om åtta år, något som kunde ha blivit livstids avstängning. Straffet skärptes senare av Överdomstolen till 15 års avstängning, bland annat på grund av djurskyddsskäl.

Detta var första fallet av anabola steroider inom svensk travsport.

Referenser

Noter 

Födda 1961
Män
Levande personer
Svenska travtränare
Dopningsfall inom travsport
Svenska dopningsfall
Svenska idrottare under 2000-talet
École de management de Normandie

École de management de Normandie, före detta EM Normandie, är en världsledande fransk och paneuropeisk handelshögskola (Grande École) som anses vara världens äldsta handelshögskola. EM Normandie verkar i Le Havre, Caen, Paris, Dublin, och Oxford, med huvudverksamhet i Le Havre.

École de management de Normandie som förkortas som EM Normandie, grundades år 1871 som Ecole supérieure de commerce du Havre och hänvisas därför som den första handelshögskolan i världen. EM Normandie är en av de mest selektiva franska Grandes Écoles.

År 2019 låg EM Normandie på 81:e plats bland Financial Times rankinglista på europeiska handelshögskolor.

EM Normandie är ackrediterat av handelskammaren i Le Havre och är en av de 76 handelshögskolorna i världen som har fått trippelackrediteringen av AACSB, EQUIS och EPAS. Bland skolans alumner finns framstående företagsledare och politiker, som till exempel Patrick Bourdet (VD för Areva Med) samt Frédéric Daruty de Grandpré (VD för 20 Minutes).

Referenser

Externa länkar 
Officiella hemsidan

Handelshögskolor
Grandes écoles
Le Havre
Russische Marsch-Fantasie

Russische Marsch-Fantasie, op. 353, är en marsch av Johann Strauss den yngre. Den spelades första gången den 12 september 1872 i nöjeslokalen Schwenders Neue Welt i förorten Hietzing i Wien.

Historia
Sommaren 1870 avgick Johann Strauss slutligen som ledare för Straussorkestern och slutade samtidigt sin tjänst som Hovbalsmusikdirektör (han behöll dock titeln). I framtiden ville han bara ägna sig åt att komponera operetter. Men de mycket välbetalda engagemangen utomlands lockade honom, därför beslutade han återigen att underteckna ett kontrakt med järnvägsbolaget Tsarskoje-Selo i Sankt Petersburg att gästspela i Pavlovsk, vilket han hade gjort fem månader om året 1856-65 och 1869. Han hade även förberett nya kompositioner att för sin tolfte "Ryska sommar". Bland dessa verk återfanns en marsch fantasi och tonmålningen Im russischen Dorfe (op. 355). Men ett oemotståndligt erbjudande kom emellan planerna. Han blev inbjuden att gästdirigera i USA till ett honorar som var svårt att avböja. Strauss hoppades att järnvägsbolaget skulle tillmötesgå hans önskan om att få bryta kontraktet men de svarade med att stämma honom för kontraktsbrott. Det hela ledde sedan till en civil rättegång, vilket resulterade i dryga böter för kompositören.

Russische Marsch-Fantasie uppfördes senare av brodern Eduard Strauss vid en konsert i Schwenders Neue Welt den 12 september 1872.

Om marschen
Speltiden är ca 3 minuter och 49 sekunder plus minus några sekunder beroende på dirigentens musikaliska tolkning.

Weblänkar 
 Russische Marsch-Fantasie i Naxos-utgåvan.

Referenser

Noter

Marscher av Johann Strauss den yngre
Ulriksdals vaktstugor

Ulriksdals vaktstugor är en grupp kulturhistoriskt värdefulla byggnader vid Slottsallén 2–6 på Ulriksdals slottsområde i Solna kommun. I stugorna bodde fram till 1958 slottets vaktpersonal, idag är det privatvillor. Vaktstugorna ligger på slottsfastigheten Ulriksdal 2:3 som är ett statligt byggnadsminne sedan år 1935.

Historik

Redan 1709 låg vid östra sidan av infarten till Ulriksdals slott (dagens Slottsallén) två vaktboställen och 1774 fanns ytterligare två på västra sidan vägen. På 1770-talet var sju vaktkarlar anställa på Ulriksdal. De var något av allt-i-allo och förutom att fungera som nattvakt skulle de även göra dagsverken för trädgårdsmästaren, arbeta med höskörden eller hjälpa slottets husmor med att flytta möbler i slottet. Vaktmännens hustrur skulle ansvara för tvätten av slottets linne och för ”rummens skurning i såväl Slottet som Confidencen och Capellet mot betalning”. Med "Confidencen" menades Ulriksdals slottsteater och med "Capellet" avsågs Ulriksdals slottskapell.

Bebyggelsen väster om vägen innehades i början av 1800-talet av Petter Holm, som var den siste vaktkarlen på stället. År 1808 namngav han bebyggelsen Bergalund(a) och började hyra ut rum till sommargäster. 1843 revs nästan samtliga hus av dåvarande arrendatorn, destillatören J.D. Leufvenmark, och han lät bygga nytt. Här inrättade 1863 källarmästaren Johan Daniel Grönstedt (känd för sin konjak och punsch) sitt sommarnöje, numera känt som Villa Berglunda.

Vaktstugorna på östra sidan om Slottsallén består av tre par hus med vardera ett boningshus och en uthuslänga samt en liten innergård däremellan. De står på rad med gaveln mot gatan och har snarlikt utseende med panelade, ljusgrå målade fasader under tegeltäckta sadeltak. Boningshusen har glasverandor. Trots enhetligt utseende är husen byggda på olika tider. Det södra husparet är äldst och det längst i norr uppfördes på 1800-talets mitt. Det mellersta husparet saknas fortfarande på en karta från 1854, men uppfördes troligen kort därefter. Samtliga hus fick då ett likartat klassicerande utseende med paneler och krysspröjsade fönster. 

De tre vaktkarlarna (en från varje vaktstuga) gick sin vaktrunda på slottet i skift vart tredje dygn. När inbrottslarm installerades 1958 upphörde verksamheten och vaktstugorna blev till tre privatvillor. Fastighetsägare är Statens fastighetsverk.

Bilder

Noter

Källor
Byggnaderna i Nationalstadsparken, Solnadelen, sid 32.
 Informationstavla på platsen, uppsatt av Statens fastighetsverk.

Externa länkar

Ulriksdals slott
Byggnader och anläggningar i Solna kommun
Andreas Schörling

Andreas Laurentii Schörling, född 30 januari 1659 i Skärkinds socken, död 1 maj 1734 i Skärkinds socken, var en svensk präst och subkantor.

Biografi
Schörling föddes 30 januari 1659 i Skärkinds socken. Han var son till bonden Lars. Schörling blev 1696 subkantor i Linköping. Han prästvigdes 1702. 1703 blev han kollega i staden. 1708 blev Schörling Komminister i Skärkinds församling. Han avled 1 maj 1734 i Skärkinds socken.

Schörling var en behaglig och kvick man.

Familj
Schörling fick barnen Anders Schörling (1690-1769) och Lars Schörling (1707-1754).

Källor

Schörling från Biografiska anteckningar

Noter

Män
Födda 1659
Avlidna 1734
Personer från Skärkinds socken
Svenska präster under 1700-talet
Anders Schörling

Anders Schörling, född 17 december 1690 i Linköping, död 25 januari 1769 i Horn, var en svensk präst och musikdirektör.

Biografi
Schörling föddes 17 december 1690 i Linköping. Han var son till komministern Andreas Schörling. Schörling blev filosofie doktor 1722. Samma år blev han även musikdirektör (dir. mus. et Cantus) i Linköping. 1723 blev han också bibliotekarie och gymnasieadjunkt. 1728 blev han rektor. 1729 prästvigdes han. 1732 blev Schörling lektor i latin.

År 1734 blev han kyrkoherde i Horns församling. Året därpå 1735 blev han kontraktsprost. 1755 var han riksdagsman. 1759 blev Schörling teologidoktor i Greifswald. Schörling avled 25 januari 1769 i Horn.

Familj
Schörling gifte sig 1726 med Brita Christina Theel (1698-1777). Hon var dotter till borgaren dotter Hans Persson Theel och Regina Christina Schröder. De fick tillsammans Schörling och Theel fick tillsammans barnen Magdalena Christina (1727-1728), Elisabet (1729-före 1758), Anna Greta (1731-1811) och Aurora (1736-1789).

Källor

Schörling från Biografiska anteckningar 
Kinda häradsrätt (E) FIIIa:17 (1769) Sida: 25-69

Referenser

Noter

Svenska musikdirektörer
Män
Födda 1690
Avlidna 1769
Präster från Linköping
Svenska präster under 1700-talet
Kantonsystemet

Kantonsystemet (1760–1842) var ett system som Kina använde för att kontrollera sin utrikeshandel, som med detta koncentrerades till Kanton, den största hamnstaden i södra Kina och den första handelsstationen tillsammans med Macau. Handeln stod på tre ben: Kina – Indien, Kina – Sydostasien och Kina – Europa. Den kinesiska regeringen utfärdade monopol till vissa handelsbolag i Kanton mot höga skatter. Europeiska handelskompanier efterfrågade kryddor, silke, te och keramik och fick bara handla från faktorier i Kanton och ingen i fartygens besättningar fick ha någon kontakt med andra kineser. Kineserna var inte intresserade av europeiska varor och accepterade i början endast silvermynt.

Storbritannien var inte nöjd med kantonsystemet. Britterna upptäckte att vissa kinesiska handelsmän var intresserade i opium som användes som medicin. Därför uppmanades bönder i Bengalen att odla opiumvallmo som sedan Brittiska Ostindiska Kompaniet transporterade till Kanton.

Kantonsystemet var kvar till och med opiumkrigen. Efter fördragen i Tianjin 1858 tvingades Kina att öppna flera hamnar.

Referenser

Noter

Vidare läsning
 
 
 

Kina under 1800-talet
Kinas ekonomiska historia
HD 44219

HD 44219 är en ensam stjärna belägen i den sydöstra delen av stjärnbilden Enhörningen. Den har en  skenbar magnitud av ca 7,70 och kräver åtminstone en stark handkikare eller ett mindre teleskop för att kunna observeras. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 19,8 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 164 ljusår (ca 50 parsek) från solen. Den rör sig närmare solen med en heliocentrisk radialhastighet på ca -12 km/s.

Egenskaper
HD 44219 är en gul till vit stjärna i huvudserien av spektralklass G3 V Den har en massa som är ungefär lika med en solmassor, en radie som är ca 1,4 solradier och har ca 1,8 gånger solens utstrålning av energi från dess fotosfär vid en effektiv temperatur på ca 5 700 K.

Planetsystem
År 2009 upptäcktes en gasjätte i cirkulation kring HD 44219. Den har en massa av 1,19 ± 0,02 Jupitermassa och en omloppsperiod av ca 472 dygn.

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/30114/hd44219.

		
Stjärnbilden Enhörningen
HD-objekt
Huvudseriestjärnor klass G
Solsystem
Carlos Vinícius

Carlos Vinícius Alves Morais, född 25 mars 1995, är en brasiliansk fotbollsspelare som spelar för Fulham.

Karriär
Den 20 juli 2019 värvades Carlos Vinícius av Benfica, där han skrev på ett femårskontrakt. Den 2 oktober 2020 lånades Carlos Vinícius ut till engelska Tottenham Hotspur på ett låneavtal över säsongen 2020/2021.

Den 31 augusti 2021 lånades Carlos Vinícius ut till PSV Eindhoven på ett tvåårigt låneavtal. Låneavtalet avbröts i förtid och den 1 september 2022 skrev han på ett treårskontrakt med option på ytterligare ett år med Fulham.

Källor

Carlos Vinícius på foradejogo.net

Noter

Brasilianska fotbollsspelare
Spelare i Associação Atlética Caldense
Spelare i Grêmio Esportivo Anápolis
Spelare i Real SC
Spelare i SSC Napoli
Spelare i Rio Ave FC
Spelare i AS Monaco FC
Fotbollsspelare i SL Benfica
Spelare i PSV Eindhoven
Spelare i Tottenham Hotspur FC
Spelare i Fulham FC
Spelare i Primeira Liga
Spelare i LigaPro
Spelare i Ligue 1
Spelare i Premier League
Spelare i Eredivisie
Födda 1995
Levande personer
Män
Brasilianska idrottare under 2000-talet
Personer från Maranhão
19 Leporis

19 Leporis är en röd jätte och halvregelbunden variabel (SR) i Harens stjärnbild.

Stjärnan varierar mellan fotografisk magnitud +5,33 och 5,42 med en period som inte är fastställd.   19 Leporis befinner sig på ett avstånd av ungefär 840 ljusår.

Se även 
 Variabel stjärna

Referenser 

Stjärnbilden Haren
Halvregelbundna variabler
Röda jättar
Flamsteedobjekt
HD-objekt
HR-objekt
Boule (hasardspel)

Boule är ett med roulette besläktat hasardspel, som numera är vanligast förekommande på franska och schweiziska kasinon. Spelet uppfanns i Frankrike under mitten av 1800-talet.

Liksom i roulette ska spelarna satsa på var en kula kommer att hamna på ett snurrande hjul. I boule är hjulet indelat i 18 segment, numrerade två gånger om från 1 till och med 9. Vartannat nummer är svart och vartannat rött, med undantag för 5:orna som traditionellt är gula och som motsvarar roulettens nolla.

Satsandet görs på enstaka nummer eller på någon av de så kallade enkla chanserna: röda nummer och svarta, låga nummer och höga samt udda nummer (utom 5) och jämna. Vinsten på en enkel chans blir lika stor som den gjorda insatsen, medan vinstens storlek på ett enstaka nummer blir 7 gånger insatsen.

Referenser

hasardspel
kasinospel
Taiwan High Speed Rail

Taiwan High Speed Rail (THSR) (kinesiska: 台灣高速鐵路)
är en höghastighetsjärnväg i  Taiwan. Den 350 kilometer långa järnvägen går från huvudstaden Taipei längs västkusten till staden Kaohsiung i södra delen av landet. Den har byggts, och drivs, av det privata bolaget Taiwan High Speed Rail Corporation.

Upphandling
Statliga Bureau of High Speed Rail (BOHSR) begärde in anbud på en build-operate-transfer (BOT) lösning i oktober 1996. Två konsortier Taiwan High Speed Rail Consortium (THSRC) och Chunghwa High Speed Rail Consortium (CHSRC) lämnade förslag. THSRC baserade sitt anbud på europeiska Eurotrain, ett joint venture mellan Siemens och Alstom,  medan CHSRC hade valt teknologi från japanska Shinkansen. THSRC erbjöd att bygga järnvägen utan kostnad och vann kontraktet som skrevs under den 1 september 1998. På grund av 
järnvägsolyckan i Eschede valde man år 1999 att byta till japanska fordon för den rullande materielen.

Linjenätet
Järnvägen går på egna spår som inte har förbindelse med det övriga järnvägsnätet och de flesta av stationerna ligger utanför samhällena.

Den första sträckan mellan Banciao och Zuoying öppnade den 5 januari 2007. I början kördes tågen av europeiska förare.

De första 8 stationerna togs i drift år 2007 och 2014/2015 invigdes ytterligare fyra stationer. År 2019 meddelade Taiwans regering att linjenätet skall förlängas  mot öster till Pingtung. Den 17,5 kilometer långa sträckan beräknas vara klar år 2029.

En 50 kilometer lång sträcka från Taipei till Yilan har också föreslagits.

Källor

Externa länkar

 (på engelska)

Transport i Taiwan
Christina Lindholm

Christina Lindholm, född 8 mars 1942 i Stockholm, är en svensk sjuksköterska och professor emerita i klinisk omvårdnad. 

Lindholm doktorerade i medicinsk vetenskap vid Lunds universitet år 1993 och har varit verksam som forskare och chef vid Karolinska Institutet, Röda Korsets högskola, Högskolan Kristianstad, Akademiska sjukhuset och Sophiahemmet högskola, där hon även varit rektor. 

Lindholm är knuten till European Pressure Ulcer Advisory Board (EPUAP) och har mottagit Lifetime Achievement Award från internationella sårläkningsorganisationen (WUWHS).  

Christina Lindholms stipendium delas ut av Svensk sjuksköterskeförening för patientnära forskningsprojekt inom sårbehandling.

Bibliografi i urval

Referenser

Noter

Kvinnor
födda 1942
Levande personer
Svenska professorer
Svenska forskare under 1900-talet
Forskare från Stockholm
Svenska sjuksköterskor
Omvårdnad
Abraham Sjöström

Johan Abraham Sjöström, född den 3 juni 1861 i Västerås, död den 25 juni 1933 i Uppsala, var en svensk agronom.

Sjöström blev student vid Uppsala universitet 1879. Han avlade filosofie kandidatexamen där 1881 och bedrev studier för filosofie licentiatexamen 1881–1883. Sjöström var assistent vid Kemiska stationen i Västerås 1883–1888, elev vid Alnarps lantbruksinstitut 1888–1889 och lärare vid Alnarp 1889–1902. Han blev lektor i jordbrukslära och lantbruksekonomi vid Ultuna lantbruksinstitut 1902 och var rektor och styrelsesekreterare där 1902–1928. Sjöström blev ledamot av Kungliga Lantbruksakademien 1903 och tilldelades professors namn, heder och värdighet 1909. Han var medredaktör av tidskriften Lantmannen 1913–1917. Bland hans skrifter märks Handbok i redskapslära (1907), Handbok i jordbruksekonomi (1909, tillsammans med Herman Juhlin-Dannfelt), Uppsala läns hushållningssällskap 1815–1915 (tillsammans med Samuel Ebbe Bring, 2 band, 1915–1916) och Huvuddragen av det svenska jordbrukets utveckling 1871–1919 (1922).

Källor

Noter 

 

Svenska agronomer
Svenska innehavare av professors namn
Personer verksamma vid Sveriges lantbruksuniversitet
Svenska forskare under 1900-talet
Forskare från Västerås
Gravsatta på Uppsala gamla kyrkogård
Födda 1861
Avlidna 1933
Män