kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Jotunkjeldene

Jotunkjeldene är två närliggande varma källor på Spetsbergen i Svalbard.

Jotunkjeldene ligger på 50 meters höjd över havet, på den sydvästra sidan av Bockfjorden på norra Spetsbergen, nära havet. De ligger vid Sverrefjellet, som är en utslocknad vulkan. Vattnet i källorna är grundvatten som värms upp året runt till minst 20 °C vid uppträngandet genom berggrunden. De är de nordligaste varma källorna i världen.

Källorna ligger på terrasserade hällar, som bildats av kalkutfällningar från källvattnet. På toppen av den östra hällen ligger de två källorna, där det kommer upp varmt vatten, som rinner ner på norrsidan mot havet. Varmvattnet har samband med tidigare vulkanisk aktivitet längs en förkastning i berggrunden. 

I källan finns mossor och alger, som inte förekommer på andra ställen i Svalbard.  

Ett par kilometer sydväst om Jotunkjeldene ligger den varma källan Gygrekjelda.()

Söderut, åtta kilometer in i dalen, ligger de större varma källorna Trollkjeldene vid foten av fjällmassivet Trolltindane,() där en vattentemperatur på 28,3 °C mätts upp. Det finns sex källkomplex längs en rak linje, som kan vara en brottzon.

Källor 
 Jotunkjeldene i Bockfjorden på Norsk Polarinstitutts webbplats
 Bockfjorden–Woodfjorden: Områdebeskrivelse på www.npolar.no

Noter

Svalbards geografi
Vattenkällor i Norge
Sven Walberg

Sven Emanuel Walberg, född 8 juli 1872 i Lund, död 7 september 1946 i Lund, var en svensk målare och tecknare.

Han var son till professorn Carl August Walberg och Clara Elisabeth Olde och från 1911 gift med Gertrud Emy Dahlbäck. Efter att han avlagt juridisk-filosofisk examen vid Lunds universitet avbröt han sina akademiska studier för att bli konstnär. Han studerade för Fredrik Krebs i Lund och gjorde därefter studieresor till Paris och Italien 1895 samt Dresden 1898–1899. Genom förmedlan från professor Otto Bache kunde han studera vid Det Kongelige Danske Kunstakademi i Köpenhamn 1900–1903. 

Ett gårdshus på Kiliansgatan 12 i Lund uppfördes 1904 som ateljé för Sven Walberg av dennes mor Clara Walberg. Ateljéhuset användes senare av Holger Charpentier, Barbro Bäckström och Severin Schlyter samt slutligen av Carl Magnus fram till 2014.

Kort tid efter att Skånska konstnärslaget bildades anslöt han sig till gruppen och medverkade i gruppens utställningar i Malmö, Lund och Stockholm 1903–1915. Han medverkade även i ett flertal av Skånes konstförenings höstutställningar i Malmö 1914–1945 och samlingsutställningar arrangerade av Sveriges allmänna konstförening. Tillsammans med Fredrik Krebs ställde han ut på Hallins konsthandel i Stockholm 1910 och separat ställde han ut på Krognoshuset i Lund 1919, Galerie Moderne i Stockholm 1938 och på Linköpings museum 1945. Kort tid före sin död visade han en retrospektiv utställning på Malmö rådhus. En minnesutställning med hans konst visades på Skånska konstmuseum i Lund 1947 och han var representerad i utställningen Svenska hävder genom konstnärsögon som visades på Liljevalchs konsthall 1960. Hans konst består av porträtt, historiemålningar, djurstudier med en specialitet på hästar i en militär inramning utförda i akvarell, gouache och olja samt teckningar. 

Walberg är representerad vid Malmö museum och Lunds universitets konstmuseum.

Källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 543-543, Allhems Förlag, Malmö.

Noter

Svenska målare under 1900-talet
Födda 1872
Avlidna 1946
Män
Konstnärer från Lund
Svenska tecknare under 1900-talet
Sune Wahlberg

Sune Valberg, född 22 december 1915 i Säbrå församling, Västernorrlands län, död 25 april 1992 i Umeå stadsförsamling, Västerbottens län, var en svensk tecknare och grafiker.

Han var son till Jonas Botolf Wahlberg och hans hustru Agnes. Wahlberg var huvudsakligen autodidakt som konstnär men fick en viss handledning av Helge Linden i Umeå och influenser under studieresor till bland annat Nederländerna, Belgien och Frankrike. Han sysslade i början huvudsakligen med oljemåleri men gick så småningom över till papperscollage, teckning och grafik. Han debuterade i talangutställningen Yngre Västerbottenskonstnärer som visades i Umeå 1952 och har därefter medverkat i ett flertal samlingsutställningar. Han deltog i Bergslagens konstförenings utställningar i Avesta, Sandviken, Kolsva och Finland. Han var representerad i utställningarna Norrland i konsten och Norrlänningar som visades i Östersund på 1960-talet. Hans konst består av collage i papper, teckningar och grafik med realistiskt återgivna motiv. Wahlberg är representerad vid Västerbottens museum och Västerbottens läns landsting.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 542, Allhems Förlag, Malmö.

Noter 

Svenska tecknare under 1900-talet
Födda 1915
Avlidna 1992
Män
Kultur i Umeå
Personer från Säbrå socken
Svenska grafiker under 1900-talet
Piraeus Athena

Piraeus Athena är det nuvarande namnet på en antik staty av den grekiska gudinnan Athena. Statyn påträffades i staden Pireus i Grekland år 1959 och kallas därför Piraeus Athena. Den är utförd i brons och uppskattas vara från 300-talet f.Kr. Den är gjord i övermänsklig storlek, statyn är 235 centimeter hög, och bedöms ha varit en kultstaty avsedd för religiöst ändamål i ett tempel, snarare än en prydnad. Den avbildar Athena klädd i en lång, vid och veckrik peplos och en hjälm i korintisk stil. Statyn förvaras i det arkeologiska museet i Pireus.

Källor

Noter 

Antika grekiska skulpturer
Skulpturer från 300-talet f.Kr.
Skulpturer i Grekland
Bronsskulpturer
Skulpturer med motiv från grekisk-romersk mytologi
Athena och Minerva i konsten
Scauniperga

Scauniperga, död efter 756, var en italiensk regent. Hon var regent i hertigdömet Benevento från 751 till 756 som förmyndare för sin minderårige son hertig Liutprand av Benevento. 

Scauniperga var gift med hertig Gisulf II, och blev ordförande för förmyndarrådet för sin son och hertigdömets regent när hennes son efterträdde maken som hertig år 751. Hon signerade sig med sitt namn före sonen och med titeln hertig under sin regeringstid. Hon stödde kung Aistulf genom att stödja hans överhöghet som kung och gjorde därmed formellt Benevento till en vasallstat.

Referenser

 Chris Wickham: The Inheritance of Rome: A History of Europe from 400 to 1000

Födda 700-talet
Avlidna 700-talet
Kvinnor
Kvinnliga regenter under 700-talet
Personer i Italien under 700-talet
Elizabeth Peña

Elizabeth Maria Peña, född 23 september 1959 i Elizabeth, New Jersey, död 14 oktober 2014 i Los Angeles, Kalifornien, var en amerikansk skådespelare. Hon är känd för rollprestationer i bland annat Jacobs inferno (1990), Lone Star (1996), Rush Hour (1998) och röstroll i Superhjältarna (2004).

Filmografi (i urval) 

 (röst)

 (sju avsnitt)

Referenser

Externa länkar 

Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Amerikanska skådespelare under 2000-talet
Personer från Elizabeth, New Jersey
Födda 1959
Avlidna 2014
Kvinnor
Bengt Holmberg (språkvetare)

Bengt Olaus Holmberg, född den 30 november 1904 i Masthuggs församling, Göteborg, död den 11 augusti 1985 i Ödsmåls församling, Stenungsunds kommun,  Göteborgs och Bohus län, var en svensk språkvetare.

Biografi
Holmberg studerade nordiska språk vid Göteborgs högskola och fick sedan en lärartjänst på Högre allmänna läroverket i Uppsala. Han deltog som frivillig i finska vinterkriget. Efter kriget disputerade han 1946 i Uppsala på avhandlingen Tomt och toft som appellativ och ortnamnselement. I Uppsala förordnades han 1948 till universitetslektor i svenska samt 1950 till docent. När Göteborgs högskola 1954 ombildades till universitet erbjöds han lektoratet i svenska och kom då tillbaka till Göteborg.

Holmberg gav ut många böcker inom det svenska språket, i språkvård, tal- och skriftspråk, muntlig framställning, rösthygien och uttalsvård, det senare i samarbete med medicinsk sakkunskap. Tillsammans med talpedagogen Margita Liljefors gav han ut Talvård och Att läsa högt, och i samarbete med kollegan Fritz Askeberg böckerna Nusvenska och Svensk prosa som gavs ut i flera upplagor. Holmberg är begravd på Västra kyrkogården i Göteborg.

Bibliografi i urval

Talvård, högläsning

Språk

Referenser

Externa länkar
 

Män
Födda 1904
Avlidna 1985
Svenska lingvister
Svenska docenter
Svenska forskare under 1900-talet
Forskare från Göteborg
Gravsatta på Västra kyrkogården i Göteborg
Sedesformat

Sedesformat eller sedes är ett bokformat i äldre boktryckarkonst. Sedesformat erhålls, då ett ark papper dubbelviks fyra gånger och delas i sexton lika blad. Eftersom storleken på ett ark varierade, motsvarar sedes inte någon exakt höjd och bredd på en boksida, men det är ett litet format, ungefär som ett A6‑pappersark.

Referenser 

Boktryckning
Y Leporis

Y Leporis är en halvregelbunden variabel av SRB-typ i stjärnbilden Haren.

Stjärnan har en fotografisk magnitud som varierar mellan +10,3 och 11,7 med en period av 109 dygn.

Se även 
 Variabel stjärna

Referenser

Noter 

Stjärnbilden Haren
Halvregelbundna variabler
Röda jättar
Kirgizistan i olympiska vinterspelen 2018

Kirgizistan deltog i de olympiska vinterspelen 2018 i Pyeongchang, Sydkorea, med en trupp på två atleter (två män) fördelat på två  sporter.

Vid invigningsceremonin bars Kirgizistans flagga av längdskidåkaren Tariel Zharkmybaev.

Referenser

2018 i Kirgizistan
2018
Nationer i olympiska vinterspelen 2018
Irland i olympiska vinterspelen 2018

Irland deltog i de olympiska vinterspelen 2018 i Pyeongchang, Sydkorea, med en trupp på fem atleter (fyra män, en kvinna) fördelat på fyra sporter.

Vid invigningsceremonin bars Irlands flagga av snowboardåkaren Seamus O'Connor.

Referenser

2018 i Irland
2018
Nationer i olympiska vinterspelen 2018
Julien Simon-Chautemps

Julien Simon-Chautemps, född 9 maj 1978 i Frankrike, är tävlingsingenjör för Sauber Formel 1-team.

Tidigare arbetade han för Toyota Racing, Renault F1, Lotus F1 Team och Team Lotus lag.

Julien Simon-Chautemps har en examen i Institut polytechnique des sciences avancées (2002).

Källor 

Födda 1978
Franska idrottsledare
Män
Levande personer
Personer verksamma inom Formel 1
Franska ingenjörer under 1900-talet
Franska ingenjörer under 2000-talet
Toyota Racing
Caterham F1 Team
Lotus F1
Renault F1
Sauber
Alfa Romeo F1
Manfred Gräsbeck

Manfred Uno Gustaf Gräsbeck, född 16 juli 1955 i Åbo, är en finländsk violinist och komponist. Han är son till tonsättaren Gottfrid Gräsbeck och pianisten La Vonne Gräsbeck.

Gräsbeck har studerat vid bland annat Åbo musikinstitut och Sibelius-Akademin (diplom 1982) samt i Kiev. År 1982 utsågs han till konsertmästare vid Nationaloperans orkester. Han har komponerat symfonier och musik för violin.

Källor

Födda 1955
Personer från Åbo
Levande personer
Män
Finländska klassiska kompositörer
Finländska violinister
Göteborgs Sjöscoutkår

Göteborgs Sjöscoutkår är en direktansluten scoutkår till Scouterna som bildades 1913. Kåren har sin bas i Göteborg på kårstationen som ligger på Brännö. Sjöverksamheten sköts ifrån sjöscoutgården Klippan som ligger i Klippans kulturreservat i Majorna. Kåren hade 2018 drygt 150 medlemmar. Göteborgs Sjöscoutkår är en av Sveriges äldsta fortfarande aktiva scoutkårer.

Historia 
De första sjöscouterna i Göteborg samlades den 16 november 1913 i en arrendestuga i Långedrag och genomförde sin första segling under förmiddagen samma dag. Ledaren för scouterna var sjökapten Tage Svalander som också blev den första ordföranden i föreningen.

År 1945 blev föreningen utköpta från huset i Långedrag, och med hjälp av de pengarna och ytterligare insamlat kapital inköptes en fastighet på Brännö i Göteborgs södra skärgård. Där byggdes den nuvarande kårstationen.

Sedan år 1975 hyr föreningen mangårdshuset till Älvsborgs Kungsladugård i Klippans kulturreservat, där verksamheten även har hållits på veckodagar sedan dess.

Verksamhet 
Göteborgs Sjöscoutkår har verksamhet från 10 års ålder:
 Spårarscouting (årskurs 2 till 3)
 Upptäckarscouting (årskurs 4 till 5)
 Äventyrarscouting (årskurs 6 till 8)
 Utmanarscouter (årskurs 9 till 18 års ålder)
 Roverscouter (18 till 25 år)
 Ledare (över 25 år)

Kåren håller till i kårstationen på Brännö och i sjöscoutgården på Klippan.

Referenser

Externa länkar
 Scouternas  webbplats
 Göteborgs Sjöscoutkårs  webbplats

Organisationer bildade 1913
Scoutkårer
Organisationer i Sverige
Uno Moring

Uno Viktor Moring, född 4 februari 1884 i Helsingfors, död 19 augusti 1937 i Övermark, var en finländsk lärare och komponist.

Moring utexaminerades 1906 från Nykarleby seminarium och var folkskollärare i Övermark från 1909 till 1924. Han emigrerade då till USA, men återvände nio år senare. Han är främst känd för sin tonsättning av Emil Wichmanns Österbotten och Arvid Mörnes Hymn till Nyland.

Källor

Födda 1884
Musiker från Helsingfors
Avlidna 1937
Finländska kompositörer
Män
Lärare från Helsingfors
Carl Erik Gadelius

Carl Erik Gadelius, född 15 mars 1866 i Göteborg, död 28 mars 1928 i Göteborg, var en svensk affärsman som var verksam i Singapore i början av 1900-talet. Han var son till kaptenlöjtnant Johan Edvard Gadelius (född 1822), och Helena (Hilma) Sofia Andersson (född 1839).

Gadelius växte upp i Göteborg och reste 1886, tillsammans med sin mer kände äldre bror Knut, till Sumatra i dåvarande Nederländska Ostindien. Knut öppnade 1904 ett handelskontor i Singapore, som förmedlade exportvaror mellan Norden och Sydostasien. Gadelius & Co blev världens första utlandsagentur för T-Ford men handlade också med bland annat Lux-lampor, järnvaror, tandborstar och japanskt siden. Senare expanderade verksamheten också framgångsrikt i Japan med kontor i Yokohama och Osaka. Gadelius arbetade tillsammans med sin bror, och försökte sig också på att handla med malajiska antikviteter. 1908 köpte han en hel utställning med malajiska redskap som han misslyckades med att sälja till USA, och på Etnografiska museet i Stockholm finns sedan 1903 drygt 250 föremål som kommit in genom Gadelius förmedling.

Referenser 

Födda 1866
Avlidna 1928
Personer i Singapore under 1900-talet
Män
Adi Roche

Adi Roche, född 1955 i Clonmel, Tipperary, Irland, är en förespråkare för fred, humanitärt bistånd och utbildning och har hjälpt traumatiserade barn från Tjernobylolyckan, vilken ägde rum år 1986.

Hon är verkställande direktör för den irländska välgörenhetsorganisationen Chernobyl Children International.

Referenser

Noter 

Personer från Clonmel
Irländska aktivister
Kvinnor
Levande personer
Födda 1955
Lou Romano

Lou Romano, född 15 april 1972, är en amerikansk skådespelare, röstskådespelare och animatör. Han har gjort animeringar i många Pixar-filmer och gjorde rösten till Bernie Kropp i Superhjältarna,  Fräsarn (Snot Rod) i Bilar och även till Alfredo Linguini i Råttatouille.

Födda 1972
Levande personer
Män
Amerikanska skådespelare under 2000-talet
Amerikanska röstskådespelare
Amerikanska animatörer
Pixar
Amalie Dietrich

Koncordie Amalie Dietrich, född Nelle 26 maj 1821 i Siebenlehn (idag del av Großschirma), Sachsen, död 9 mars 1891 i Rendsburg, var en tysk naturforskare, forskningsresande och växtsamlare.

Biografi 
Hon gifte sig 1846 med apotekaren, botanikern och handlaren av naturföremål Wilhelm Dietrich. Amalie Dietrich fick största delen av sin vetenskapliga utbildning av maken och tillsammans utförde de flera resor i Tyskland samt i andra europeiska länder för att samla växter eller för att sälja objekten. Viss kunskap om medicinalväxter hade hon redan fått av sin mor. Hennes samarbete med maken tog slut efter en tid och hon flyttade tillsammans med sin dotter till Hamburg.

1863 skickade redaren Johan Cesar Godeffroy Dietrich till Australien för en tio år lång forskningsresa. Där samlade hon i början växter och djur som hon sände till Tyskland för redarens påtänkta museum. Bland föremålen fanns flera arter som tidigare var okända för den västerländska vetenskapen. I ett brev från 1865 önskade redaren och tyska forskare som Rudolf Virchow även skelett från aboriginer. Hon infriade önskan men det är inte känt hur hon fick tag i skeletten. I senare historiska avhandlingar som sammanställde flera obekräftade berättelser utpekades Dietrich som angel of black death. Inte heller biografin Amalie Dietrich – Ein Leben som skrevs av hennes dotter Charitas Bischoff kan förklara vad som egentligen hände. Det visade sig att Bischoff förfalskade Dietrichs personliga brev innan de publicerades i boken.

Dietrich utförde 1872 en expedition till Tonga. Hon var ledamot av det entomologiska sällskapet i Stettin och efter återkomsten till Tyskland aktiv vid Hamburgs botaniska museum.

Arter som blev uppkallad efter Dietrich 
Dietrich hedrades med olika vetenskapliga namn för djur och växter (urval):
 Odynerus dietrichianus, en stekel
 Acacia dietrichiana, en ärtväxt
 Bonamia dietrichiana, en vindeväxt

Referenser

Vidare läsning

Externa länkar 

Tyska biologer under 1800-talet
Tyska botaniker under 1800-talet
Tyska entomologer
Tyska zoologer
Tyska upptäcktsresande
Kvinnor
Födda 1821
Avlidna 1891
1770 Schlesinger

1770 Schlesinger eller 1967 JR är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 10 maj 1967 av den argentinska astronomn Carlos U. Cesco och den amerikanske astronomen Arnold R. Klemola vid Leoncito Astronomical Complex. Den har fått sitt namn efter den amerikanske astronomen Frank Schlesinger.

Asteroiden har en diameter på ungefär 10 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av AR Klemola
Astronomiska upptäckter av CU Cesco
Astronomiska upptäckter 1967
1829 Dawson

1829 Dawson eller 1967 JJ är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 6 maj 1967 av den argentinska astronomn Carlos U. Cesco och den amerikanske astronomen Arnold R. Klemola vid Leoncito Astronomical Complex. Den har fått sitt namn efter astronomen Bernhard Dawson.

Asteroiden har en diameter på ungefär 8 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Flora.

Se även 
 Dawson (månkrater)

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Flora-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av AR Klemola
Astronomiska upptäckter av CU Cesco
Astronomiska upptäckter 1967
Chorotes

Chorotes eller Chorotis, själva kallar de sig yofuasha, yofwaja och mer nyligen lumnanas, är ett ursprungsfolk som lever på båda sidor av Pilcomayofloden i Argentina, Bolivia och Paraguay. I Bolivia bor de i departementet Tarija.Traditionellt har de försörjt sig på jordbruk och fiske. Tillsammans med wichis och chulupíes räknas de till gruppen mataco-mataguaya, en av de patagoniska grupper som har såväl andinskt som brasilianskt ursprung.
Deras språk tillhör språkfamiljen mataco-guaycurú. Chorote, eller tsoloti-språket, talas av mindre än 10.000 personer. Det består av två mycket olika dialekter. Många källor anser dem vara olika språk.

Chaco-Cordilleraexpeditionen och chorotes 
Den svenska Chaco-cordilleraexpeditionen med bland annat Eric von Rosen och Erland Nordenskiöld, ägde rum 1901-1902. Expeditionen reste i Chaco-området i gränslandet mellan Bolivia och Argentina. Under denna expedition träffade man en grupp chorotes. Såväl von Rosen som Nordenskiöld har skrivit om chorotes i ett flertal publikationer. De tog också ett stort antal fotografier. Idag finns föremål och fotografier från denna expedition på Världskulturmuseet och på Etnografiska museet.

Källor 

Ursprungsfolk i Sydamerika
1991 Darwin

1991 Darwin eller 1967 JL är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 6 maj 1967 av den argentinska astronomn Carlos U. Cesco och den amerikanske astronomen Arnold R. Klemola vid Leoncito Astronomical Complex. Den har fått sitt namn efter Charles Darwin och hans son George Darwin.

Asteroiden har en diameter på ungefär 4 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Flora.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Flora-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av AR Klemola
Astronomiska upptäckter av CU Cesco
Astronomiska upptäckter 1967
Frans Fredriksson

Frans Fredriksson, född 16 maj 1868 i Knästorp, död 25 oktober 1931 i Malmö, var en svensk arkitekt.

Biografi
Fredriksson studerade vid byggnadslinjen på Tekniska elementarskolan i Malmö till 1885, med fortsatta studier vid Charlottenburgs tekniska högskola  i Tyskland till 1891 samt Akademie der Künste 1893. Han var anställd hos John Smedberg i Malmö 1885-1887 och vid Skånska Cementgjuteriet 1887-1888. Efter studietiden var han anställd på olika arkitektkontor i Tyskland, blad hos 18:e armékåren i Frankfurt am Main. Han kom under denna tiden att sysselsätta sig med bland annat kyrka i Ludwigshafen , synagoga i Straßburg och Kristuskyrkan i Mainz. Han återvände sedan till Malmö där han drev egen verksamhet 1903-1931.

Fredriksson dog ogift och enligt hans testamente skulle avkastningen från hans stora innehav i fastigheter gå till staden Lunds förskönande.

Verk i urval

Majenfors kraftstation, 1908
Bassalt kraftstation, 1910
Knäred övre kraftstation, 1910
Omkopplingsstationer i Malmö, Lund, Landskrona, Hälsingborg och Halmstad.
Slakthus i Lund.
Ombyggnad av rådhuset i Lund.
Telestationer och frihamnsbyggnader i Malmö.
Ångkraftverk och ångcentral Malmö 1921-1924.

Byggnader i Malmö
Kv Jerusalem 1 och 2, Gamla staden 1908 
Kv Squalperup 12, Gamla staden 1908, 1921 (telev) 
Kv Klas 7, Ö förstaden 1908
Kv Klas 8, Ö förstaden 1910 
Kv Paula 8 och 9, Rörsjöstaden 1908
Kv Paula 12, Rörsjöstaden 1924 
Kv Nötskrikan 4, S förstaden 1904 
Kv Rapphönan 10, S förstaden 1905 
Kv Almbacken 3, S förstaden 1905
Kv Spillkråkan 2, S förstaden 1905 
Kv Rapphönan 11-13, S förstaden 1906
Kv Almbacken 4, S förstaden 1906
Kv Spillkråkan 3, S förstaden 1907 
Kv Väbeln 1, Slottstaden 1911
Kv Reval 6, Slottstaden 1912 
Kv Herigen 1, 1924, 2, 1926 samt 3 och 4, 1927 Slottstaden.
Hertigen 3, Hästhagen 1926

Byggnader i Lund
Kv Bytarebacken 1, 1906 
Kv Gyllenkrok 15, 1906, 14 och 17, 1907 samt 13 och 16, 1908
Kv Södertull 3, 1909, samt 2 och 4, 1910 
Kv Gyllenkrok 1 och 22, 1910
Kv Glädjen 6, 1910; Kv Södertull 5, 1913 
Kv Repslagaren 19, 1926 och 17, 1927
Kv Gernandtska Lyckan 1 och 5, 1928, samt 4, 1929
Kv Bommen 7, 1929
Kv Hospitalträdgården 8 och 9, 1930.

Källor

Svenska Dagbladet:Dödsnotis (1931-10-26)
Svenska Dagbladet: Stora Donationer till Lund (1931-10-28)

Externa länkar

Svenska arkitekter under 1900-talet
Födda 1868
Avlidna 1931
Män
Personer från Knästorps socken
2308 Schilt

2308 Schilt eller 1967 JM är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 6 maj 1967 av den argentinska astronomn Carlos U. Cesco och den amerikanske astronomen Arnold R. Klemola vid Leoncito Astronomical Complex. Den har fått sitt namn efter astronomen Jan Schilt.

Asteroiden har en diameter på ungefär 17 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av AR Klemola
Astronomiska upptäckter av CU Cesco
Astronomiska upptäckter 1967
Stora Nygatan

Stora Nygatan är ett gatunamn som finns i en rad städer, bland annat:

Stora Nygatan, Göteborg
Stora Nygatan, Malmö
Stora Nygatan, Stockholm
Theta Volantis

Theta Volantis (θ Volantis, förkortat Theta  Vol, θ Vol) som är stjärnans Bayerbeteckning, är en enkel stjärna  belägen i den östra delen av stjärnbilden Flygfisken. Den har en skenbar magnitud på 5,19 och är svagt synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 13,6 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 240 ljusår (ca 74 parsek) från solen.

Egenskaper 
Theta Volantis är blå till vit stjärna i huvudserien av spektralklass A0 V. Den har en massa som är ca 2,3 gånger större än solens massa, en radie som är ca 2,4 gånger större än solens och utsänder från dess fotosfär ca 37 gånger mera energi än solen vid en effektiv temperatur på ca 8 753 K. Den är en ung stjärna med en beräknad ålder av några hundra miljoner år och roterar snabbt med en prognostiserad rotationshastighet på 98 km/s.

Theta Volantis har två optiska följeslagare, en av magnitud 15,0 separerad med 22,10 bågsekunder vid en positionsvinkel på 58° och en av magnitud 10,64 separerad med 41,3 bågsekunder vid en positionsvinkel av 105° (båda noterade år 2000 ).

Källor

Referenser

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/thetavolantis

	
Stjärnbilden Flygfisken
Bayerobjekt
Huvudseriestjärnor klass A
HD-objekt