kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Shenzhou 17

Shenzhou 17 är en bemannad flygning med en kinesisk rymdfarkost av typen Shenzhou. Den sköts upp med en Chang Zheng 2F/G raket från Jiuquans satellituppskjutningscenter i Inre Mongoliet den 26 oktober 2023. Farkosten kommer docka med den kinesiska rymdstationen Tiangong.

Besättning

Referenser 

Kinas rymdprogram
Shenzhouprogrammet
Rymdfarkoster
2023 i Kina
Rymdfartsåret 2023
WP:Projekt Kina
Samuel Gyllenadler

Samuel Gyllenadler, född 4 mars 1657 i Linköpings församling, Östergötlands län, död 12 juli 1698 i Linköpings församling, Östergötlands län, var svensk häradshövding.

Biografi 
Samuel Gyllenadler föddes 1657 i Linköpings församling. Han var son till biskopen Samuel Enander i Linköpings stift och Brita Nilsdotter. Gyllenadler blev 3 december 1670 student vid Uppsala universitet och 30 april 1692 häradshövding i Lösings, Björkekind, Östkinds och Hammarkinds häraders domsaga. Han avled 1698 i Linköpings församling och begravdes 25 oktober samma år.

Egendom
Gyllenadler ägde Uljeberg i Viby socken.

Källor

Noter 

Svenska häradshövdingar
Personer från Linköping
Födda 1657
Avlidna 1698
Män
Peter Johnsson (svärdsmed)

Peter Johnsson, född 1965, är en svensk svärdsmed. 

Johnsson har tillverkat svärd till flera filmproduktioner, däribland Arn – Tempelriddaren (2007) och House of the Dragon (2022). Han är representerad vid Metropolitan Museum of Art i New York.

Johnsson bor i Storvreta i Uppland.

Referenser 

Födda 1965
Män
Svenska smeder
Levande personer
Terminal Jive

Terminal Jive är ett musikalbum av Sparks som utgavs i januari 1980. Albumet producerades av Giorgio Moroder och Harold Faltermeyer. Moroder var även producent för gruppens föregående album No. 1 In Heaven, men detta album blev lite mindre renodlat discoinspirerat med drag åt nya vågen. Albumet blev ingen framgång i Storbritannien, och gavs ursprungligen inte ens ut i USA. Det blev däremot en framgång i Frankrike där den inledande låten "When I'm with You" blev en stor hitsingel.

Låtlista 
(upphovsman inom parentes, låtar utan angiven upphovsman av Ron och Russell Mael)
"When I'm with You" - 5:45
"Just Because You Love Me" - 4:36
"Rock 'n' Roll People in a Disco World" - 4:47
"When I'm with You (Instrumental)" - 3:45
"Young Girls" - 4:49
"Noisy Boys" (Harold Faltermeyer, Keith Forsey, Mael, Mael) - 3:55
"Stereo" (Giorgio Moroder, Mael, Mael) - 4:01
"The Greatest Show on Earth" (Moroder, Faltermeyer, Mael, Mael) - 4:17

Källor 
Terminal Jive på Allmusic

Musikalbum 1980
In Outer Space

In Outer Space är ett musikalbum av Sparks som utgavs 1983. Det var deras andra album för skivbolaget Atlantic Records och kom att bli ett av deras framgångsrikaste på den amerikanska marknaden. I Europa där gruppen varit stor under 1970-talet gjorde det däremot inget större avtryck. Ljudbilden drar tydligt åt syntpop.

Albumets inledande låt "Cool Places" som gjordes tillsammans med Jane Wiedlin från The Go-Go's toppade på plats 49 på Billboard Hot 100-listan, och blev därmed gruppens största singelhit i USA. Albumet nådde som bäst plats 88 på Billboard 200.

Låtlista 
(alla låtar komponerade av Ron och Russell Mael)
"Cool Places" - 3:23
"Popularity" - 3:52
"Prayin' for a Party" - 2:59
"All You Ever Think About Is Sex" - 4:09
"Please Baby Please" - 3:42
"Rockin' Girls" - 4:42
"I Wish I Looked a Little Better" - 2:58
"Lucky Me, Lucky You" - 3:26
"A Fun Bunch of Guys from Outer Space" - 4:00
"Dance Godammit" - 3:26
"Modesty Plays" (enbart på franska utgåvor) - 3:47

Källor 
In Outer Space på Allmusic

Musikalbum 1983
Dorothea Beale

Dorothea Beale, född 21 mars 1831 i London, död 9 november 1906 i Cheltenham, var en brittisk skolledare och rösträttskvinna.

Beale var, tillsammans med Emily Davies och Frances Buss, en av ledande inom den brittiska rörelsen för kvinnors utbildning. Hon blev 1858 rektor för Cheltenham Ladies College, vilket under hennes ledning vann ett högt anseende. I anslutning till detta startade hon ett lärarseminarium (St Hilda's) och 1892 grundade hon St Hilda's College i Oxford. Hon var medlem av Kensington Society och deltog i rörelsen för kvinnlig rösträtt.

Referenser 

Brittiska skolledare
Brittiska rösträttskvinnor
Födda 1831
Avlidna 1906
Kvinnor
Personer från London
Jag kämpar ensam

Jag kämpar ensam är en amerikansk film noir från 1947 i regi av Byron Haskin. Det var den första av flera filmer som gjordes där Burt Lancaster och Kirk Douglas spelade i huvudroller mot varandra.

Handling 
Frankie Madison släpps ur fängelse efter fjorton år där han suttit för alkoholsmuggling under förbudstiden. Han söker upp sin forne partner Noll Turner för att få sin del i en uppgörelse de slöt innan Frankie åkte fast där de skulle dela allt lika. Noll Turner har numera blivit en förmögen affärsman genom en framgångsrik nattklubb.

Rollista 
Burt Lancaster - Frankie Madison
Lizabeth Scott - Kay Lawrence
Kirk Douglas - Noll Turner
Wendell Corey - Dave
Kristine Miller - Alexis
Marc Lawrence - Nick Palestro
Mike Mazurki - Dan

Källor 
I Walk Alone på American Film Institute

Amerikanska filmer 1947
Film noir
Svartvita filmer
Nils Kagg den yngre

för kammarherren Nils Kagg (1547-1602), se Nils Kagg den äldre, för regementschefen Nils Kagg (1598-1653), se Nils Kagg
Nils Kagg, född 1 juli 1624 i Svanseryd, Torestorps socken, död 23 oktober 1673, var en svensk militär.

Han var son till översten Matts Kagg (1590-1629) och Märta Ulf af Horsnäs (född 1598) som var dotter till majoren Johan Christerson (Ulf af Horsnäs). Han var från 1650 gift med Christina von Scheiding (död 1656) som var dotter till överstelöjtnanten Volmar Didrik von Scheiding (1587-1639) och gift andra gången från 1665 med Ingeborg Mörner (1642-1672) som var dotter till landshövdingen Stellan Otto von Mörner (1576-1645). Kagg blev far till tre barn.

Kagg blev student i Uppsala 1639 och fänrik vid livgardet 1647 han blev   reformerad löjtnant samma år. Han var fänrik vid Västgötadals regemente 1649–1651 och överstelöjtnant vid Jönköpings regemente 1655–1659. Kagg utnämndes till kommendant över Hälsingborg 1658.

Källor
Kagg på Riksarkivet
Släkten Kagg på Adelsvapen

Svenska militärer
Födda 1624
Avlidna 1673
Män
Matts Kagg

Matts Kagg, född 29 juli 1590 på Kjellstorp herrgård i Örslösa socken, Kållands härad, död 1629 vid Marienburg, var en svensk militär.

Han var son till kammarherre Nils Mathisson Kagg (1547-1602) och Brita Larsdotter Hård af Segerstad (1563-1630) som var dotter till översten Lars Pedersson Hård af Segerstad (1512-1563). Han var från 1620 gift med Märta Ulf af Horsnäs (född 1598) som var dotter till majoren Johan Christerson (Ulf af Horsnäs). Paret fick tillsammans tre söner och tre döttrar. Han var bror till riksrådet och riksmarsken Lars Kagg (1595-1661) samt regementschefen Nils Kagg (1598-1653).

Kagg blev löjtnant vid Knut Hands ryttarfana i Småland 1613 och kapten vid Södermanlands regemente 1617. Han blev kapten vid Närkes och Värmlands regemente 1622 och major 1623. Han blev överstelöjtnant vid Värmlands regemente 1626 samt överste och regementschef där 1629. Han introducerades tillsammans med sina bröder 1625 under nummer 68. Som militär sårades han vid belägringen av Gdov 1614, och han deltog i erövringen av Mitau 1621. Under sin tid som regementschef för Närkes och Värmlands regemente medverkade han i andra polska kriget, där han stupade vid Marienburg 1629 en kort tid efter sin lillebror ryttmästaren Jöran Kagg (1600–1629). Kagg har efterlämnat anteckningar i Sjöholmssamlingen vid Riksarkivet och Kungliga biblioteket.

Källor
Kagg på Riksarkivet
Släkten Kagg på Adelsvapen

Svenska militärer
Födda 1590
Avlidna 1629
Män
Stefan Hedlund (ishockeyspelare född 1960)

Stefan Hedlund, född 25 april 1960, är en svensk professionell ishockeyspelare. Hans moderklubb är Tyringe SoSS.

Extern länk 

Män
Födda 1960
Levande personer
Svenska ishockeyspelare
Idrottare från Kalmar
Ishockeyspelare i Rögle BK
Ishockeyspelare i Mora IK
Spelare i Tyringe SoSS
Serie A1 i volleyboll 2000–2001 (damer)

Serie A1 2000-2001 i volleyboll för damer spelades 21 oktober 2000 till 16 maj 2001. Det var den 54:e upplagan av turneringen, som utser de italienska mästarna och 12 klubblag deltog. Virtus Reggio Calabria vann mästerskapet för första gången genom att besegra Volley Bergamo i finalen, men fråntogs senare titeln p.g.a. att en av dess spelare (Cristina Pîrv) inte anställts på rätt sätt. Antonina Zetova var främsta poängvinnare (i grundserien) med 484 poäng.

Regelverk

Format 
Tävlingen bestod av en grundserie, där alla möte alla, både hemma och borta, och ett slutspel i cupformat.
De fyra första lagen i serien genomförde sedan en slutspelscup. Alla möten spelades i bäst av  fem matcher.
De fyra följande lagen spelade cupspel om en plats i CEV Cup (tävlingen kallas numera CEV Challenge Cup).
De följande tre lagen spelade ett internt seriespel där det sista laget flyttades ner till Serie A2.
Det sista laget i serien flyttades ner direkt till Serie A2.

Rankningskriterier 
Om slutresultatet blev 3-0 eller 3-1 tilldelades 3 poäng till det vinnande laget och 0 till det förlorande laget, om slutresultatet blev 3-2 tilldelades 2 poäng till det vinnande laget och 1 till det förlorande laget. Rankningsordningen i serien definierades utifrån:
 Poäng
 Antal vunna matcher
 Kvot vunna / förlorade set
 Kvot vunna / förlorade poäng.

Deltagande lag
I serien deltog 12 lag. Nyuppflyttade från Serie A2 var Volley 2000 Spezzano och Team Volley Imola, som vunnit uppflyttningskvalet. Ett lag med rätt att delta, PVF Matera, drog sig ur och dess spellicens togs över av Pallavolo Reggio Emilia.

Turneringen

Grundserien

Resultat

Sluttabell

Slutspel

Spelschema

Resultat

Spel CEV Cup-plats

Spelschema

Resultat

Nedflyttningskval

Resultat

Sluttabell

Resultat för deltagande i andra turneringar

Statistik

OBS: Uppgifterna gäller enbart grundserien

Referenser

Noter

Externa länkar
Webbplats 

Sportåret 2000
Sportåret 2001
Volleybollsäsongen 2000/2001
Serie A1 i volleyboll (damer)
Compagnie des chemins de fer du Midi et du Canal latéral à la Garonne

Compagnie des chemins de fer du Midi et du Canal latéral à la Garonne var ett tidigt franskt järnvägsföretag, som drev ett nätverk i sydvästra Frankrike, framför allt i området mellan bolagets huvudlinje Bordeaux vid Atlanten – Sète vid Medelhavet och Pyrenéerna.

Företaget grundades 1853 av bröderna Jacob Émile och Isaac Pereire, vilka på det sättet bröt det i praktiken monopol, som fanns i Frankrike av James Rothschild för järnvägsprojekt i Paris-regionen under 1840- och 1850-talen. Rothschilds bransch i Paris svarade med att stärka sitt grepp om sektorn genom en allians med industrimannen Paulin Talabot. Familjen Pereires i sin tur bildade finansföretaget Crédit Mobilier.

År 1856 färdigställde Chemins du Midi sin järnvägslinje Bordeaux–Toulouse. År 1857 fortsatte byggandet via Narbonne till Sète. Detta ledde till att det hamnade i en konkurrenssituation med Canal du Midi, och 1858 tog järnvägsbolaget över arrendekontraktet för kanalen.

Compagnie des Chemins de fer du Midi et du Canal latéral à la Garonne fick 1903 koncession för en järnväg mellan Villefranche-de-Conflent och Bourg-Madame och 1914 gavs koncession för en förlängning av järnvägen från Bourg-Madame till den franska gränsstationen för den transpyreneiska linjen mellan Ax-les-Thermes i Frankrike och Ripoll i Spanien. Anläggandet av Ligne de Cerdagne påbörjades 1903, och avsnittet till Mont-Louis slutfördes 1910, följt av en förlängning till Latour-de-Carol 1927.

Från 1909 satsade Chemin de fer du Midi på elektrifiering av bannätet genom el från vattenkraftverk i den nordliga delen av Pyrenéerna. Bolaget valde enfas växelström med luftledning med en spänning på 12 kV.

Företaget fusionerade 1934 med Chemin de Fer de Paris à Orléans i företaget Chemin de Fer de Paris à Orléans et du Midi. Detta företag nationaliserades 1938.

Bildgalleri

Referenser
Denna artikel är baserad på artikeln Compagnie des chemins de fer du Midi et du Canal latéral la Garonne på franskspråkiga Wikipedia.

Franska järnvägsbolag
Företag bildade 1852
1852 i Frankrike
Fatima Khatun

Fatima Khatun, död 1246, var en gunstling till kejsarinnan Töregene Khatun, Mongolväldets regent 1241-1246. 

Fatima var en tadzjikisk eller iransk shiamuslim som hade tagits som slav av mongolerna under Mongolernas invasion av Centralasien. Vid mongolhovet blev hon favorit hos Töregene Khatun. 

När Töregene Khatun grep makten som regent för sin son Güyük khan år 1241, och ersatte de förra ministrarna med sina anhängare, fick Fatima en inflytelserik ställning som regentens rådgivare och en post motsvarande minister. 

Fatima förlorade sin makt när Güyük khan blev myndig och tog makten själv 1246. Güyük khans bror Koden anklagade Fatima för att ha gjort honom sjuk med hjälp av svartkonst. När Koden avled en tid senare, bad Güyük khan sin mor att överlämna. Hon vägrade och hotade med att begå självmord. Güyük khan lät trots detta gripa Fatima, sy ihop hennes kroppsöppningar och dränka henne, varefter han rensade ut även andra av sin mors anhängare. Töregene Khatun avled själv under oklara omständigheter senare samma år.

Referenser 

Kvinnor
Födda okänt år
Avlidna 1246
Personer som blivit avrättade för häxeri
Personer som blivit avrättade under medeltiden
Hans Henrik von Dellwig

Hans Henrik von Dellwig, född 1693 i Estland, död 1758 på Sälkis, Mouhijärvi, var en svensk militär.

Hans Henrik von Dellwig var son till överstelöjtnant Otto Gustaf von Dellwig och Elisabeth Rehbinder. Han blev officer 1712, kapten vid Hälsinge regemente, major vid Tavastehus läns infanteriregemente och överstelöjtnant 1744. 1749–1758 var von Dellwig överste och chef för Björneborgs läns infanteriregemente, han var även vice landshövding i Kymmenegårds län.

Källor 
 Sveriges regementschefer 1700–2000, Rune Kjellander

Överstar i svenska armén
Svenska regementschefer
Födda 1693
Avlidna 1758
Män
Nahal

Nahal () (akronym för Noar Halutzi Lohem, bokstavligt "De kämpande pionjärungdomarna") är ett program inom Israels försvarsmakt. Det har drivits sedan 1949 i något olika former och kombinerar militärtjänst och social verksamhet och informell utbildning. Före 1990-talet var Nahal en paramilitär verksamhet inom försvarsmakten som kombinerade militärtjänst med anläggning av nya jordbrukskollektiv, ofta i gränsområden.

Historik
Nahal har sina rötter i tiden för Israels tillblivelse. Programmet grundades av Israels första premiärminister David Ben-Gurion 1949.

Nahal har grundat omkring 108 kibbutzer.

Nahalbosättningar
Nahalbosättninger var bosättningar som grundlades av Nahal-soldater i Israel och i de områden, som ockuperades 1967. Målet med Nahalbosättningarna var att de skulle bli civila bosättningar. Detta sätt att få igång bosättningar var särkilt användbar för mindre attraktiva områden som Negev, Galileen och Wadi Arabah samt efter sexdagarskriget Västbanken, Gazaremsan, Golanhöjderna och Sinaihalvön.
Den första Nahalbosättningen var Nahal Oz i nordvästra Negevöknen, omedelbart intill Gazaremsan.

Många av dagens kibbutzer var från början Nahalbosättningar. Den sista Nahalbosättningen stängdes som Nahalbosättning 2001.

Referenser
Denna artikel är baserad på artiklarna Nahal och Nahal settlement på engelskspråkiga Wikipedia.

Noter

Organisationer i Israel
Israels militär
Mari Hole

Mari Hole, född  3 augusti 1990 i Bern, Schweiz är en norsk volleybollspelare (spiker).

Hole växte upp i en volleybollfamilj där även hennes syskon är duktiga volleybollspelare. Hon började sin seniorkarriär i IL Koll med vilka hon vann Norgesmesterskapet och Eliteserien flera gånger. Hon flyttade 2009 till USA för studier, först under två år vid Ohio State University och därefter vid UCLA; i bägge fallen spelade hon med deras volleybollag. Efter avslutade studie återvände hon till Europa för spel i den franska ligan Ligue A. Hon spelade först med Istres Ouest Provence VB (med vilka hon var främsta poängvinnare i hela serien 2013/2014) och därefter med Béziers Volley. Därefter följe en kort sejour i tyska Volleyball-Bundesliga med Allianz MTV Stuttgart och ett år tillbaka i Norge innan Hole spelade en andra gång med Béziers säsongen 2017/2018. Hon återvände till IL Koll 2018 och spelade med dem fram till 2021.

Referenser

Kvinnor
Födda 1990
Levande personer
Volleybollspelare i Allianz MTV Stuttgart
Volleybollspelare i IL Koll
Volleybollspelare i Randaberg IL
Volleybollspelare i Béziers Volley
Volleybollspelare i Istres Ouest Provence VB
Volleybollspelare i Ohio State Buckeyes
Volleybollspelare i UCLA Bruins
Norska landslagsspelare i volleyboll (damer)
Norska idrottare under 2000-talet
Prinsessan Törnrosa

Prinsessan Törnrosa (finska: Prinsessa Ruusunen) är en finsk film från 1949. Filmen bygger på en gammal folksaga och pjäs av Sakari Topelius.

Filmen hade biopremiär i Finland den 8 april 1949 och i Sverige den 14 december 1952.

Rune Halvarsson gör alla röster i den svenska versionen och läser också förklarande skyltar.

Handling 
Prinsessan Törnrosa tar emot Tuonetars förbannelse och faller i en hundraårig sömn, från vilken hon bara kan väckas av prinsens kyss.

Rollista 

 Aarne Laine – kungen
 Mirjam Novero – drottningen
 Pikku-Annika – prinsessan Törnrosa som femåring
 Tuula Usva – prinsesan Törnrosa som femtonåring
 Martti Katajisto – prins Florestan
 Siiri Angerkoski – statsrådinnan
 Jalmari Rinne – hovmarskalken
 Tarmo Manni – kammarherren
 Uuno Montonen – mästerkocken
 Kalle Viherpuu – munskänkschefen
 Birger Kortman – Sam
 Hilja Jorma – hovdam
 Aku Korhonen – tomten
 Arvo Lehesmaa – skomakare
 Irja Kuusla – skomakarens hustru
 Joel Asikainen – skräddare
 Litja Ilmari – skräddarens hustru
 Mauri Jaakkola – kittelflickare
 Irja Viherpuu – kittelflickarens hustru
 Kaarlo Wilska – den lärde
 Otto Noro – vävare
 Elsa Turakainen – Spinnar-Liisa
 Ritva Waltari – Sanna som femåring
 Olga Tainio – mor Leena
 Laina Laine – Sanna som 105-åring
 Rauha Rentola – Barbro
 Ritva-Leena – Dorina
 Eeva-Kaarina Volanen – Volotar, den goda fen
 Enni Rekola – Tuonetar
 Rauha Puntti – Kuutar
 Trina Taipale – Tähdetär
 Maija-Liisa Ilmari – Päivätär
 Birgit Kinnunen – Sulotar
 Leena Häkinen – Koitar
 Veikko Uusimäki – Airut

Referenser

Externa länkar 
 
 
 

Finländska filmer 1949
Simon Renard

Simon Renard, död 1573, var en flamländsk diplomat. Han var kejserligt sändebud till Frankrike 1549 och Spaniens ambassadör i England 1553–1558. Han var rådgivare åt Maria I och hade stort inflytande under hennes regeringstid.

Referenser 

Män
Födda 1513
Avlidna 1573
Personer under Tudoreran
National Women’s Alliance

National Women’s Alliance (NWA) var en kvinnoorganisation i Serbien, grundad 1906.

Efter ett besök i Serbien av Käthe Schirmacher som var ambassadör till Serbien för IWSA, grundades NWA av en grupp över- och medelklasskvinnor för att fungera som paraplyorganisation för serbiska kvinnoföreningar och Serbiens representant i ICW och IWSA. 

NWA utgjorde föregångaren till National Women's Alliance of the Kingdom of Serbs, Croats, and Slovenes, som grundades för att fylla samma funktion i den nya staten Jugoslavien, och fungera som paraplyorganisation och representant i IWSA.

Källor

1906
Kvinnlig rösträtt
Organisationer bildade 1906
Organisationer upplösta 1918
Feminism i Serbien
Kvinnoorganisationer i Serbien
Princess Ljubica Society

Princess Ljubica Society (Društvo Kneginja Ljubica) var en kvinnoorganisation i Serbien, grundad 1899.

Organisationen grundades 1899 för att samla in pengar till förmån för ortodoxa kyrkor i då Osmanska Kosovo och Makedonien för att stärka patriotismen mot Osmanska riket. Det fick sitt namn efter Ljubica Vukomanović. Det var en elitorganisation som endast accepterade medlemmar från Belgrads högstatusfamiljer och gärna framhävde detta. Det tillhörde Serbiens första kvinnoorganisationer.

Källor

1899
Kvinnlig rösträtt
Organisationer bildade 1899
Organisationer upplösta 1899
Feminism i Serbien
Kvinnoorganisationer i Serbien
Daniel Pineda

Daniel Pineda, född 5 november 1993, är en colombiansk bågskytt. Han deltog vid olympiska sommarspelen 2012 och olympiska sommarspelen 2020.

Referenser 

Födda 1993
Levande personer
Män
Colombianska bågskyttar
Tävlande i bågskytte vid olympiska sommarspelen 2012
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2012 från Colombia
Tävlande i bågskytte vid olympiska sommarspelen 2020
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2020 från Colombia
Ana Rendón

Ana Rendón, född 10 mars 1986, är en colombiansk bågskytt. Hon deltog vid olympiska sommarspelen 2008, olympiska sommarspelen 2012 och olympiska sommarspelen 2016.

Referenser 

Födda 1986
Levande personer
Kvinnor
Colombianska bågskyttar
Tävlande i bågskytte vid olympiska sommarspelen 2016
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2016 från Colombia
Tävlande i bågskytte vid olympiska sommarspelen 2008
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Colombia
Sigrid Romero

Sigrid Romero, född 22 maj 1989, är en colombiansk bågskytt. Hon deltog vid olympiska sommarspelen 2008.

Referenser 

Födda 1989
Levande personer
Kvinnor
Colombianska bågskyttar
Tävlande i bågskytte vid olympiska sommarspelen 2008
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Colombia
Bränd (film)

Bränd är det svenska namnet på två filmer:

 Bränd (film, 2015), amerikansk dramakomedifilm
 Bränd (film, 2018), sydkoreansk dramafilm
BET teori

Brunauer-Emmett-Teller-teorin, ofta förkortad BET-teori, har som syfte att generalisera Langmuirs adsorptionsisoterm till att kunna hantera flera lager än ett. Langmuirs isoterm beskriver väl icke interagerande molekylers adsorption på en fast yta i termer av jämvikt och partialtryck, så länge denna adsorption är begränsad till ett mono-lager. För att denna restriktion skall gälla krävs en stark interaktion mellan adsorbat och och yta som enbart observeras vid kemisorption. Inerta gaser som inte reagerar kemiskt med en yta kommer fortfarande att interagera med ytan med hjälp av Van der Waals-krafter. Till skillnad från kemisorption, som resulterar i ett nytt ämne vid ytan, så påverkar denna svaga interaktion inte den adsorberande molekylens egenskaper. Detta resulterar i att gasmolekyler likväl kan adsorbera på andra adsorbatmolekyler och bilda en vätskefas.

BET-isotermen skrivs ofta på formen

där  är en konstant som beskriver den relativa bindningsaffinitet en substans har till ytan relativt sin egen vätskefas, där  är partialtrycket relativt ångtrycket för en substans och där  är gasvolymen associerad med ett mono-lager av adsorbat. När trycket partialtrycket och ångtrycket blir ekvivalenta så kondenserar substansen spontant vilket resulterar i oändlig adsorption

Referenser 

Gasteknik
Fysikalisk kemi
Svantesson

Svantesson, även skrivet Svanteson, är ett svenskt efternamn med betydelsen "Svantes son". Den 31 december 2022 var följande antal personer folkbokförda i Sverige med stavningarna
 Svantesson 2190
 Svanteson 35 
Tillsammans blir detta 2225 personer.

Personer med efternamnet Svantesson eller Svanteson
 Crister Svantesson (född 1946), köksmästare och restauratör
 Elisabeth Svantesson (född 1967), moderat politiker, finansminister
 Gunnar Svanteson (1902–1979), läkare
 Ingrid Svantesson (1917–1957), friidrottare, hoppgrenar, mångkamp
 Jan-Olof Svantesson (född 1944), professor i allmän språkvetenskap
 Johan Svantesson (född 1992), fotbollsspelare
 Jonas Svantesson (född 1972), volleybollspelare
 Leif Svantesson (1919–2014), svarvare, målare och tecknare
 Nils Svantesson (1890–1980), lantmätare

Källr

Svenska efternamn
Sonnamn