kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Ted Green

Edward Joseph "Ted" Green, född 23 mars 1940, död 8 oktober 2019, var en kanadensisk professionell ishockeyback och ishockeytränare.

Spelare
Han som spelare tillbringade elva säsonger i den nordamerikanska ishockeyligan National Hockey League (NHL), där han spelade för Boston Bruins. Green producerade 254 poäng (48 mål och 206 assists) samt drog på sig 1 029 utvisningsminuter på 621 grundspelsmatcher.

Han spelade också för New England Whalers och Winnipeg Jets i World Hockey Association (WHA) och Winnipeg Warriors i Western Hockey League (WHL).

Green vann Stanley Cup för säsongerna 1969–1970 och 1971–1972, han kunde dock inte spela något under säsongen när den första bärgades. Det berodde på att under en försäsongsmatch, mellan Boston Bruins och St. Louis Blues, började Green och Wayne Maki bråka och svingade sina ishockeyklubbor mot varandra. Det slutade med att Green smällde till Maki under ena ögat medan Maki svarade med att drämma till Green på högra sidan av Greens huvud vilket gjorde att Green föll omkull. Green kördes med ilfart till sjukhus och genomgick en femtimmars operation. Läkarna kunde konstatera att Green ådrog sig både skallfraktur och hjärnskada. Båda blev polisanmälda men ärendet lades ner. Det var första gången som NHL-spelare hade blivit polisanmälda för något som hände under en match. NHL stängde av Maki i 30 dagar medan Green fick 13 matchers avstängning.

Han vann också Avco World Trophy för säsongerna 1972–1973, 1975–1976 och 1977–1978.

Statistik

Tränare
Efter spelarkarriären blev han på direkten anställd som talangscout för Great Falls Americans i juniorligan Western Hockey League (WHL). Det varade dock bara en säsong innan han slutade med det. År 1982 återvände han till ishockeyn och blev assisterande tränare för Edmonton Oilers och deras dynastilag. Han och Oilers vann Stanley Cup för säsongerna 1983–1984, 1984–1985, 1986–1987, 1987–1988 och 1989–1990. Mellan 1991 och 1993 var Green tränare för Oilers. År 1997 återvände han till Oilers och var återigen assisterande tränare, det varade fram till 2004.

Green var också assisterande tränare för det kanadensiska herrishockeylandslaget vid 1984 års Canada Cup, där de bärgade en guldmedalj.

Statistik
Källa:

Referenser

Externa länkar
Ted Green NHL Statistics – Hockey-Reference.com
Ted Green hockey stats and profile at hockeydb.com

Män
Födda 1940
Idrottare från Manitoba
Kanadensiska ishockeyspelare
Kanadensiska idrottare under 1900-talet
Spelare i St. Boniface Canadiens
Spelare i Winnipeg Warriors
Spelare i Boston Bruins
Stanley Cup-mästare 1970
Spelare i New England Whalers
Spelare i Winnipeg Jets (1972–1979)
Personer verksamma inom Edmonton Oilers
Stanley Cup-mästare 1984
Stanley Cup-mästare 1985
Stanley Cup-mästare 1987
Stanley Cup-mästare 1988
Stanley Cup-mästare 1990
Kanadensiska ishockeytränare
Tränare i Edmonton Oilers
Avlidna 2019
Wayne Maki

Wayne Maki, född 10 november 1944, död 12 maj 1974, var en kanadensisk professionell ishockeyforward som tillbringade sex säsonger i den nordamerikanska ishockeyligan National Hockey League (NHL), där han spelade för Chicago Black Hawks, St. Louis Blues och Vancouver Canucks. Han producerade 136 poäng (57 mål och 79 assists) samt drog på sig 182 utvisningsminuter på 246 grundspelsmatcher.

Maki spelade också för Buffalo Bisons i American Hockey League (AHL); St. Louis Braves och Dallas Black Hawks i Central Professional Hockey League (CPHL)/Central Hockey League (CHL) samt St. Catharines Black Hawks i OHA-Jr.

Maki var förmodligen mest känd för att varit delaktig i en av NHL:s mest uppmärksammade incidenter på isen. Det var under en försäsongsmatch, inför säsongen 1969–1970 och spelades mellan Boston Bruins och St. Louis Blues, som Maki började bråka med motståndaren Ted Green och de båda svingade sina ishockeyklubbor mot varandra. Det slutade med att Green smällde till Maki under ena ögat medan Maki svarade med att drämma till Green på högra sidan av dennes huvud vilket gjorde att Green föll omkull. Green kördes med ilfart till sjukhus och genomgick en femtimmars operation. Läkarna kunde konstatera att Green ådrog sig både skallfraktur och hjärnskada. Båda blev polisanmälda men ärendet lades ner. Det var första gången som NHL-spelare hade blivit polisanmälda för något som hände under en match. NHL stängde av Maki i 30 dagar medan Green fick 13 matchers avstängning.

Under säsongen 1972–1973 hade han idel problem med huvudvärk och läkare började undersöka detta och upptäckte i december 1972 att Maki hade fått hjärntumör. De opererade bort tumören men gav honom bara ett halvår att leva. Han levde dock fram tills den 12 maj 1974. Maki efterlämnade fru och två barn.

Han var bror till Chico Maki.

Statistik

Referenser

Externa länkar
Wayne Maki NHL Statistics – Hockey-Reference.com
Wayne Maki hockey stats and profile at hockeydb.com

Män
Födda 1944
Idrottare från Sault Ste. Marie, Ontario
Kanadensiska ishockeyspelare
Kanadensiska idrottare under 1900-talet
Spelare i Sault Ste. Marie Greyhounds (1962–1972)
Spelare i St. Catharines Black Hawks
Spelare i St. Louis Braves
Spelare i Dallas Black Hawks
Spelare i Buffalo Bisons (1940–1970)
Spelare i St. Louis Blues
Spelare valda av Vancouver Canucks i NHL:s expansionsdraft 1970
Spelare i Vancouver Canucks
Avlidna 1974
Chico Maki

Ronald Patrick "Chico" Maki, född 17 augusti 1939, död 24 augusti 2015, var en kanadensisk professionell ishockeyforward som tillbringade 15 säsonger i den nordamerikanska ishockeyligan National Hockey League (NHL), där han spelade för Chicago Black Hawks. Han producerade 436 poäng (143 mål och 293 assists) samt drog på sig 345 utvisningsminuter på 841 grundspelsmatcher.

Maki spelade också för Buffalo Bisons i American Hockey League (AHL) och St. Catharines Teepees i OHA-Jr.

Han vann Stanley Cup för säsongen 1960–1961.

Maki var bror till Wayne Maki.

Den 24 augusti 2015 avled han i sitt hem i Port Dover, Ontario i Kanada.

Statistik

Referenser

Externa länkar
Chico Maki NHL Statistics – Hockey-Reference.com
Ron "Chico" Maki hockey stats and profile at hockeydb.com

Män
Födda 1939
Idrottare från Sault Ste. Marie, Ontario
Kanadensiska ishockeyspelare
Kanadensiska idrottare under 1900-talet
Spelare i Sault Ste. Marie Greyhounds (1962–1972)
Spelare i St. Catharines Teepees
Spelare i Buffalo Bisons (1940–1970)
Spelare i Chicago Blackhawks
Stanley Cup-mästare 1961
Avlidna 2015
Jonas Deichmann

Jonas Deichmann, född 15 april 1987 i Stuttgart, är en tysk äventyrare, författare och innehavare av flera världsrekord i cykling och uthållighet. Han har genomfört ett triathlon världen runt som motsvarar en sträcka på 120 långdistanstriathlon (cirka 456 km simning, 21600 km cykling och 5064 km löpning). 

Under denna resa blev han internationellt känd som "den tyska Forrest Gump". Boken om hans resa „Das Limit bin nur ich“ ("Gränsen är bara jag") är en storsäljare. Före triathlonet världen runt satte han flera världsrekord i cykling bl.a. från Norge till Sydafrika, från Alaska till Argentina och över Eurasien.

Duathlon genom USA
Under sommaren 2023 började Jonas Deichmann ett duathlon – cykling från New York till Los Angeles och löpning tillbaka till New York.

Filmer
 Das Limit bin nur ich (2021). Ravir Film.
 Cape to Cape (2020). Cycled Media.

Böcker
 Der Schokoriegel Effekt – mit einfachen Mitteln große Ziele erreichen (2023). Gräfe und Unzer Verlag. 
 Das Limit bin nur ich – Der Bildband (2022). Polyglott Verlag. 
 Das Limit bin nur ich: Wie ich als erster Mensch die Welt im Triathlon umrundete (2021). Polyglott Verlag. 
 Cape to Cape: In Rekordzeit mit dem Fahrrad vom Nordkap bis nach Südafrika (2020). Delius Klasing Verlag.

Källor

Externa länkar
 
 
 Instagram 
 Facebook

Män
Födda 1987
Levande personer
Tyska äventyrare
Tyska författare under 2000-talet
Personer från Stuttgart
Kristinehamns Allehanda

Kristinehamns Allehanda var en dagstidning som gavs ut i Kristinehamn från den 1 juli 1854 till 28 april 1880.

Olika titlar 
Tidningens titel var Christinehamns Allehanda från 1854 till 13 juni 1877, sedan Kristinehamns Allehanda från 16 juni 1877 till 28 september 1879 och slutligen Nya Kristinehamns Allehanda till utgivningens upphörande. Undertitel var Nyhets- och Annonstidning för Östra Wermland från 11 november 1879 till 1880.

Utgivare 
Utgivningsbevis för Christinehamns Allehanda utfärdades för boktryckaren A. L. Norman den 2 juni 1854  och för Kristinehamns Allehanda för boktryckerifaktorn Anders Rosdahl  den 7 juni 1858. Sedan denna tidning hade upphört, övertogs tryckeriet av litteratören Jonas Erik Wahlberg, som 5 november 1879 erhöll utgivningsbevis för Nya Kristinehamns Allehanda. Han tvingades snart upphörde med tidningens utgivande då tryckeriets var i dåligt skick. Han återlämnade tryckeriet till Rosdahl & Comp.

Utgivning och tryckning 
Tidningen kom ut två dagar i veckan onsdag och lördag 1854 till 1856 och från 4 januari 1873 till 28 april 1880. Den gavs ut bara lördagar 1857-1872. Uppgifterna om tvådagarsutgivningen är lite olika i de olika källorna. Varje nummer hade 2 till 4 sidor i folioformat med 3 spalter med satsytan 30 -31,2 x 18,4 cm 1854-1856 och därefter 4 spalter på större format 36,5 - 42,5 x 24 - 24,6 cm. Priset var 3 riksdaler 16 skilling banko 1854-1879 och 4 kr 1880.

Tidningen trycktes hos A. L. Norman från 1 juli 1854  till 26 juni 1858 sedan hos A. Rosdahl & Comp från 3 juli 1858 till 26 september 1879 och slutligen av  Nya Kristinehamns Allehandas tryckeri från 11 november 1879  till 28 april 1880. Typsnitt var hela tiden frakturstil enligt gamla Lundstedt medan nya Lundstedt anger antikva blandat med fraktur.

Referenser 

Nedlagda svenska dagstidningar
Dagstidningar grundade 1854
Dagstidningar nedlagda 1880
Gunhild Eklund

Gunhild Thyra Elisabeth Eklund, född Levenius 16 juli 1932 i Umeå stadsförsamling, Västernorrland, död 19 december 2020 i Bursins, Vaud, var en svensk textilingenjör och vinproducent. Hon var tillsammans med sin make Curt Eklund ägare av franska vinslottet Château Bernadotte i Médoc åren 1973–1997. Gunhild Eklund var dotter till överste Gunnar Levenius och syster till generalkonsuln Gertrude Carrington.

Biografi

Bakgrund 
Gunhild Eklund arbetade som textilingenjör och var direktör för klädföretaget Weekend Fashion i Genève.

Château Bernadotte 
Eklund började sin karriär som vinproducent med en vingård i närheten av Genève. Hon expanderade så småningom till Frankrike och köpte 1972 fem hektar odlingsmark i Bordeaux-trakten. Året därpå köpte Eklund tillsammans med sin make det närliggande vinslottet Château Fournas i byn Le Fournas i Médoc. Makarna genomförde en omfattande renovering av slottet, källaren och vingården. De köpte ännu mera mark och 1981 täckte vinodlingarna 20 hektar. Slottet döptes om till Le Fournas Bernadotte, en hyllning till den svenska kungen Karl XIV Johan, och vinet såg ett rejält kvalitetslyft. 1997 sålde makarna Eklund slottet till grannen May-Éliane de Lencquesaing.

TV-framträdanden 
Gunhild Eklund hade tillsammans med sin make Curt en framträdande roll i Följ med till Bordeaux där programledaren Carl Jan Granqvist besökte Château Bernadotte. Programmet sändes i SVT första gången den 29 december 1990.

Familj 

Gunhild Eklund var dotter till överste Gunnar Levenius och Gertrude Lilljeforss och syster till generalkonsuln Gertrude Carrington. Hon gifte sig den 6 maj 1970 i Nyon med industrimannen Curt Eklund.

Referenser 

Släkten Levenius
Svenska vinproducenter
Svenska direktörer
Personer i Frankrike under 1900-talet
Personer från Umeå
Födda 1932
Avlidna 2020
Kvinnor
Eurico Gaspar Dutra

Eurico Gaspar Dutra (, född 18 maj 1883 i Cuiabá, död 11 juni 1974 i Rio de Janeiro) var en brasiliansk militär och politiker. Han var Brasiliens 16:e president mellan 1946 och 1951.

Biografi 
Eurico Dutra utbildade sig till militär vid ett flertal skolor i Rio Grande do Sul och Rio de Janeiro. Han tog examen vid Escola de Comando e Estado-Maior do Exército 1912. Han deltog inte i Revolutionen 1930. 

Mellan 1935 och 1936 ledde han Första Militärregionen i Rio de Janeiro och slog då ner det kommunistiska kuppförsöket mot Getúlio Vargas provisoriska regim. Han utsågs av Vargas till krigsminister 1936 och deltog i upprättandet av Estado Novo och konstitutionen 1937.  

Under Andra Världskriget var Dutra bland de militära ledare som motsatte sig en djupare inblandning i konflikten. 

Efter att militären tvingat bort Vargas från makten ställde Dutra upp i presidentvalet i december 1945 med stöd av Partido Social Democratico (PSD) och Partida Trabalhista Brasileiro (PTB). Han tillträdde posten som Brasiliens 16:e president 31 januari 1946. 

Dutra avgick från presidentposten 1951 men fortsatte att vara politiskt aktiv. Han stödde militärkuppen 1964 och deltog 1966 i bildandet av Aliança Renovadora Nacional (ARENA), militärregimens stödparti. 

Eurico Dutra  avled 11 juni 1974 och ligger begravd på kyrkogården Cemitério de São João Batista i Rio de Janeiro.

Källor 

Brasiliens presidenter
Personer från Cuiabá
Brasilianska politiker under 1900-talet

Brasilianska fältmarskalkar
Ångfartygsbefälhavare

Ångfartygsbefälhavare var titeln för den som var befälhavare på ett ångfartyg i den svenska handelsflottan. 

Enligt den kungliga förordningen angående befäl å svenska handelsfartyg med mera av den 29 mars 1912 betecknas den fart, vari fartyg går, med inre fart (inom sjögränsen), östersjöfart, europeisk fart eller oceanfart. För behörighet att vara befälhavare på handelsfartyg fordrades, förutom att vara svensk undersåte av minst 21 års ålder med normalt färgsinne samt tillräcklig syn- och hörselförmåga, olika kvalifikationer, beroende på fartygets storlek, beskaffenhet och fart enligt ovan. Sålunda skulle befälhavare på ångfartyg såväl i oceanfart som i europeisk fart och på passagerarångfartyg i östersjöfart ha erhållit sjökaptensbrev, befälhavare på annat ångfartyg om över 100 tons dräktighet i östersjöfart ha erhållit styrmansbrev och på mindre ångfartyg i östersjöfart skepparbrev av första klass samt i viss fart befälhavare på passagerarångfartyg med över 50 tons dräktighet styrmansbrev och på annat ångfartyg skepparbrev av första klass. Om befälhavares åligganden och befogenheter stadgades i Sjölagen av den 12 juni 1891.

Före 1851 krävdes endast ett intyg av sakkunnig person, att befälhavaren ägde vederbörlig insikt i förande av ett ångfartyg. Föreskriften om så kallade "ångfartygsbefälhavarexamen", som 1851 (med närmare bestämmelser 1861) anbefalldes för vinnande av behörighet att föra befäl på passagerarångfartyg, upphörde att vara gällande 1890, då nytt reglemente för navigationsskolorna i riket utfärdades. År 1857 bildades Ångfartygsbefälhafvaresällskapet i Stockholm ("Sällskapet Å. B."), som hade till ändamål bland annat att i mån av sina tillgångar bereda pensioner och understöd åt dem bland sina medlemmar, vilka till följd av sjukdom eller andra ömmande omständigheter därav kunde komma i behov. Vid 1921 års ingång uppgick sällskapets pensions- och understödsfond till 463 948,86 kronor och ledamöternas antal till 425.

Källor 

 

Sjöfartsyrken
Ugglan
Curt Eklund

Curt Hjalmar Eklund, född 16 juli 1917 i Västerås, Västmanland, död 16 september 2010 i Bursins, Vaud, var en svensk civilingenjör, industriman och vinproducent. Han drev tillsammans med sin hustru Gunhild Eklund vinslottet Château Bernadotte i Médoc åren 1973–1997.

Biografi

Bakgrund 
Curt Eklund avlade studentexamen i Västerås 1937 och officersexamen 1940 vid Flygvapnet. 1942 blev han löjtnant och fortsatte tjänstgöra aktivt där till och med 1944. 1938 blev han studerande vid fackavdelningen för skeppsbyggnad vid Kungliga Tekniska högskolan i Stockholm och 1946 avlade han civilingenjörsexamen. Därefter började Eklund som direktörsassistent vid AB Svenska Transformatorfabriken i Linköping där han också var styrelseledamot. Han sätt även i styrelsen för Östgötakretsen av Svenska Ekonomföreningen.

Château Bernadotte 

Eklund började sin karriär som vinproducent med en vingård i närheten av Genève. Han expanderade så småningom till Frankrike och köpte 1972 fem hektar odlingsmark i Bordeaux-trakten. Året därpå köpte Eklund tillsammans med sin fru det närliggande vinslottet Château Fournas i byn Le Fournas i Médoc. Makarna genomförde en omfattande renovering av slottet, källaren och vingården. De köpte ännu mera mark och 1981 täckte vinodlingarna 20 hektar. Slottet döptes om till Le Fournas Bernadotte, en hyllning till den svenska kungen Karl XIV Johan, och vinet såg ett rejält kvalitetslyft. 1997 sålde makarna Eklund slottet till grannen May-Éliane de Lencquesaing.

TV-framträdanden 
Curt Eklund hade tillsammans med sin maka Gunhild en framträdande roll i Följ med till Bordeaux där programledaren Carl Jan Granqvist besökte Château Bernadotte. Programmet sändes i SVT första gången den 29 december 1990.

Familj 

Curt Eklund var son till Carl Hjalmar Eklund. Han gifte sig den 10 april 1943 i Linköping med Ulla Lindström, dotter till ingenjören Arvid Lindström och Anne-Marie Mostad. De fick tre söner tillsammans. Paret skiljde sig den 3 juli 1966. Den 6 maj 1970 gifte han om sig i Nyon med Gunhild Levenius, dotter till överste Gunnar Levenius och Gertrude Lilljeforss samt syster till generalkonsuln Gertrude Carrington.

Utmärkelser 

   Riddare av Hederslegionen.
   Storofficerare av Italienska republikens förtjänstorden.

Referenser 

Svenska vinproducenter
Personer i Frankrike under 1900-talet
Svenska officerare
Alumner från Kungliga Tekniska högskolan
Riddare av Hederslegionen
Mottagare av Italienska republikens förtjänstorden
Födda 1918
Personer från Västerås
Avlidna 2010
Män
Hageby IF

Hageby IF är en idrottsförening från Norrköping i Östergötland, bildad den 13 mars 1961. Föreningen bedriver idag (2022) fotbollsverksamhet i Norrköpings södra delar, där man bland annat fostrat spelare som Muamer Tankovic. Tidigare har föreningen utövat basket, bowling och ishockey. Klubben gör själv anspråk på Hageby Baskets SM-guld 1980, vilket synes märkligt i och med att Hageby BK bildades 1963.

I fotboll har Hageby som bäst spelat i gamla division III, motsvarande nutida division I, 1972-1973 och 1985. Säsongen 2022 spelade laget i division V (sjundedivisionen).

Framträdande spelare 
 Muamer Tankovic (landslagsman med HIF som moderklubb)

Referenser

Sportklubbar i Norrköpings kommun
Fotbollsklubbar i Sverige
Sportklubbar bildade 1961
Kastnät

Ett kastnät, eller kastgarn, är ett vanligtvis cirkelformat plant nät försett med vikter längs omkretsen vilket används till fångst av djur - framförallt används det inom fiske, men även landlevande djur kan fångas.

Kastnät som fiskeredskap
Kastnätet är ett cirkulärt fisknät med en diameter på från två meter till ungefär sex meter (ibland mer) och med en sänkteln längs omkretsen. Det används främst för att fånga stimlevande småfisk (och andra vattenorganismer som exempelvis räkor). När nätet kastas ges det en horisontellt roterande rörelse (som en stor frisbee) varvid centrifugalkraften får vikterna/sänkena längs kanten att spänna ut nätet till en horisontell nätskiva. När detta utspända nät träffar vattenytan ovanför stimmet dras den sänkesförsedda kanten av nätet snabbt mot bottnen så att nätet omsluter stimmet. I nätets mitt sitter en ring (förr ofta gjord av kohorn) genom vilken går ett antal linor ("strickor") som på nätets undersida är förbundna med sänktelnen. När fiskaren drar in nätet med linan som är förbunden med dessa "strickor" (via ett lekande, förr gjort av toppen av ett kohorn som roterade kring en spik, så att det hela inte blir ihopsnott till en härva) bildar nätet en "ringformig säck" (som en donut med ett väldigt litet hål i mitten) kring fångsten.

I Norden har kastnät främst använts för fångst av betesfisk som löja och mört (men bifångsterna av "matfisk" som abbore, gädda och braxen var såklart inte ovälkomna).

Övriga användningar av kastnät

Kastnät (fast utan ihopsnörpningsanordning som vid fiske) har även använts för fångst av fågel som lever på, eller åtminstone födosöker på, marken.

En besläktad metod för att fånga fågel (speciellt vadare på flacka stränder eller gäss på åkrar eller ängar) för ringmärkning, eller av andra skäl, är användande av så kallade "kanonnät" där ett rektangulärt nät skjuts ut över en fågelflock.

Under romartidens gladiatorspel var rollen retiarius utöver sin treudd försedd med ett kastnät (och symboliserade således en fiskare - eller rentav havsguden Neptunus) med vilket han försökte snärja in motståndaren så att denne blev försvarslös.

Referenser
 Carl Gustaf Lekholm, Kastgarnsfiske i Skåne i Kulturens årsbok 1946, sid. 106-123.
 Jerry Gerardi, Outdoors column: Cast net basics, Tallahassee Democrat.

Externa länkar

Fiskeredskap
Justus Gille

Oskar Justus Gille, född 17 april 1897 i Films församling, Uppsala län, död 21 september 1987 i Films församling, Uppsala län, var en svensk nyckelharpist.

Diskografi
1975 – Låtar på nyckelharpa från Österbybruk (YTF-50100).

Referenser

Noter

Män
Födda 1897
Avlidna 1987
Svenska folkmusiker
Nyckelharpister
Personer från Films socken
Svenska musiker under 1900-talet
Upplandsspelmän
Chen Xi

Chen Xi är en kinesisk kommunistisk politiker på ledande nivå. Han är chef för Centrala partiskolan och var 2017-2022 ledamot i politbyrån i Kinas kommunistiska parti.

Chen gick med i Kinas kommunistiska parti 1978 och har en examen från Tsinghuauniversitetet.

Referenser

China Vitae

Födda 1953
Levande personer
Kinesiska kommunister
Män
Personer från Fuzhou
WP:Projekt Kina
Kinesiska politiker under 2000-talet
Alumner från Tsinghuauniversitetet
12468 Zachotín

12468 Zachotín eller 1997 AE18 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 14 januari 1997 av den tjeckiske astronomen Lenka Kotková vid Ondřejov-observatoriet. Den är uppkallad efter den tjeckiska orten Zachotín.

Asteroiden har en diameter på ungefär 3 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter platser
Astronomiska upptäckter av Lenka Šarounová
Astronomiska upptäckter 1997
Andries Noppert

Andries Noppert, född 7 april 1994 i Heerenveen, är en nederländsk fotbollsmålvakt som spelar för Heerenveen och Nederländernas landslag.

Klubbkarriär 
Den 16 maj 2022 blev Noppert klar för en återkomst i Heerenveen, där han skrev på ett tvåårskontrakt.

Landslagskarriär 
I november 2022 blev Noppert uttagen i Nederländernas trupp till VM 2022. Han debuterade för landslaget den 21 november 2022 i 2–0-vinsten över Senegal i nationens öppningsmatch i VM 2022.

Källor

Noter 

Nederländska fotbollsmålvakter
Nederländska landslagsspelare i fotboll
Spelare i SC Heerenveen
Spelare i NAC Breda
Spelare i Calcio Foggia 1920
Spelare i FC Dordrecht
Spelare i Go Ahead Eagles
Spelare i Eerste Divisie
Spelare i Eredivisie
Spelare i Serie B
Spelare i VM i fotboll 2022
Födda 1994
Levande personer
Män
Personer från Heerenveen
Nederländska idrottare under 2000-talet
Noa Lang

Noa Noëll Lang, född 17 juni 1999 i Capelle aan den IJssel, är en nederländsk fotbollsspelare som spelar för PSV Eindhoven och Nederländernas landslag. Han är känd inom fotbollsvärlden för sin kontroversiella personlighet.

Landslagskarriär 
Lang debuterade för Nederländernas landslag den 8 oktober 2021 i en 1–0-vinst över Lettland. I november 2022 blev Lang uttagen i Nederländernas trupp till VM 2022.

Privatliv 
Lang föddes i Nederländerna till en nederländsk mor och en surinamesisk far.

Meriter 
Jong Ajax

 Eerste Divisie: 2017/2018

Ajax

 Eredivisie: 2018/2019
 KNVB Cup: 2018/2019
 Johan Cruijff Schaal: 2019

Club Brugge

 Jupiler Pro League: 2020/2021, 2021/2022
 Belgiska supercupen: 2021, 2022

Källor

Noter 

Nederländska fotbollsspelare
Nederländska landslagsspelare i fotboll
Nederländska mästare i fotboll
Belgiska mästare i fotboll
Spelare i Jong Ajax
Spelare i AFC Ajax
Spelare i FC Twente
Spelare i Club Brugge KV
Spelare i Eerste Divisie
Spelare i Eredivisie
Spelare i Jupiler League
Spelare i VM i fotboll 2022
Födda 1999
Levande personer
Män
Personer från Zuid-Holland
Nederländska idrottare under 2000-talet