kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
1937 NN

1937 NN eller (5452) 1937 NN är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes 5 juli 1937 av den sydafrikanske astronomen Cyril V. Jackson i Johannesburg.

Asteroiden har en diameter på ungefär 6 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Ej namngivna småplaneter
Astronomiska upptäckter av C Jackson
Astronomiska upptäckter 1937
L'Armendèche

L'Armendèche är en fyr i Les Sables-d'Olonne, Frankrike. Den byggdes 1968 och är den sista större fyren som byggts i Frankrike.

Källor

Externa länkar
 

Fyrar i Frankrike
Kalle Achté

Karl Aimo (Kalle) Achté, född 11 september 1928 i S:t Michels landskommun, död 29 januari 2019 i Helsingfors, var en finländsk psykiater.

Achté blev student 1947, medicine kandidat 1951, medicine licentiat 1954, specialist i nerv- och sinnessjukdomar 1960, medicine och kirurgie doktor 1961 (i Helsingfors) och specialist i  psykiatri 1966. Han var biträdande läkare vid Helsingfors universitetscentralsjukhus (HUCS) psykiatriska klinik 1956–1961, blev biträdande överläkare vid Hesperia sjukhus 1961–1966, överläkare där 1966–1967 samt professor i psykiatri vid Helsingfors universitet och överläkare vid universitetscentralsjukhusets psykiatriska klinik 1968–1991. Han var dekanus för medicinska fakulteten 1978–1981. 

Achté utvecklade ett omfattande vetenskapligt och populärvetenskapligt skriftställarskap kring frågor rörande schizofreni, hjärnskador och självmord. Han skrev även memoarer och böcker om två av den finska litteraturens främsta klassiker, Aleksis Kivi och Uuno Kailas (2001), ur psykiatrisk synvinkel.

År 1982 utnämndes han till ledamot av Finska Vetenskapsakademien.

Utmärkelser

Källor

Uppslagsverk

Noter

Finländska psykiatrer
Finländska professorer i medicin
Personer verksamma vid Helsingfors universitet
Födda 1928
Män
Avlidna 2019
Ledamöter av Finska Vetenskapsakademien
Finländska forskare under 1900-talet
Personer från Södra Savolax
Albert Björkman

Albert Björkman, född 30 november 1865 i Borgå, död 31 januari 1929 i Tammerfors, var en finländsk psykiater. 

Björkman, som blev medicine licentiat 1896, företog med statsstipendium en resa till olika länder i Europa för att studera sinnessjukvården. Han utsågs 1899 till överläkare vid Fagernäs centralanstalt i Kuopio, där han introducerade de moderna, fria sinnessjukvårdsprinciperna i Finland. Han var därefter överläkare vid sinnessjukanstalterna Pitkäniemi i Tammerfors 1909–1913, Nickby vid Sibbo 1913–1917 och biträdande överläkare vid Pitkäniemi från 1920.

Källor

Finländska psykiatrer
Födda 1865
Avlidna 1929
Män
Personer från Borgå
Jouko Lönnqvist

Jouko Kalevi Lönnqvist, född 24 oktober 1943 i Tammerfors, är en finländsk läkare. 

Lönnqvist, som är specialist i psykiatri, blev medicine och kirurgie doktor 1977, forskarprofessor vid Folkhälsoinstitutet 1986 och chef vid dess avdelning för mental- och alkoholforskning 1997. Han var professor i socialpsykiatri vid Tammerfors universitet 2001–2004 och blev professor i psykiatri vid Helsingfors universitet 2004. Han är känd för sin forskning kring den mentala hälsan och sitt arbete för suicidprevention.

Källor

 

Finländska psykiatrer
Finländska professorer i medicin
Personer verksamma vid Tammerfors universitet
Personer verksamma vid Helsingfors universitet
Födda 1943
Män
Levande personer
Personer från Tammerfors
Toivo A. Pihkanen

Toivo Alexius Pihkanen, född 4 juni 1919 i Björneborg, död 27 juni 1991 i Helsingfors, var en finländsk läkare. 

Pihkanen, som var specialist i nerv- och sinnessjukdomar samt företagsmedicin, blev medicine och kirurgie doktor 1957 och därefter docent i neurologi vid Helsingfors universitet. Han var överläkare vid Hesperia sjukhus 1961–1965 och sjukhusets chef 1966–1978. Under hans ledning utvecklades sjukhuset till Finlands främsta psykiatriska sjukhus och verksamheten nådde en hög internationell nivå. Han har kallats den psykiatriska rehabiliteringens fader i Finland. Han gav psykiskt stöd åt många konstnärer och tog sig aktivt an de mindre bemedlade i samhället. Han var under flera årtionden en av de bärande krafterna i Mentalvårdsföreningen i Finland. Han författade skrifter inom bland annat neurologi, psykiatri, psykosomatik och konstterapi. Han tilldelades professors titel 1969.

Källor

Finländska psykiatrer
Finländska neurologer
Personer verksamma vid Helsingfors universitet
Födda 1919
Avlidna 1991
Män
Personer från Björneborg
Finländska innehavare av professors namn
Lophocebus ugandae

Lophocebus ugandae är en primat i familjen markattartade apor som förekommer i centrala Afrika. Populationen listades en längre tid som underart eller synonym till Lophocebus albigena och sedan början av 2000-talet godkänns den av flera zoologer som art.

Utseende 
En uppmätt hanne hade en kroppslängd (huvud och bål) av 52,2 cm, en svanslängd av 80,7 cm och en vikt av 8,65 kg. Pälsen har allmänt en svartaktig färg. Typisk är en man av långa hår kring axlarna och fram till bröstet som har en gulbrun till gråbrun färg. Kännetecknande för arten är ett litet kranium.

Utbredning 
Arten observerades vid olika ställen i Uganda. Den lever i regnskogar och i andra städsegröna skogar. Dessutom besöks trädodlingar. Lophocebus ugandae vistas i låglandet och i bergstrakter upp till 1600 meter över havet.

Ekologi 
Denna primat är liksom andra släktmedlemmar aktiv på dagen. Den klättrar i träd och går på marken. På natten sover Lophocebus ugandae i träd. Det förekommer flockar med flera vuxna hannar och honor, flockar med en hanne och några honor samt ensam levande exemplar. Flockarna har allmänt 16 till 20 medlemmar som lever i ett 110 till 400 hektar stort revir. Vanligen etableras inom flocken en hierarki för varje kön.

Djuret äter främst frukter samt insekter som kompletteras med några unga blad, blommor, bark, svampar, andra ryggradslösa djur, fågelägg och ormar.

Arten har olika läten för kommunikationen. Ett av hannarnas skrik kan höras över 500 till 1200 meter. Honor para sig även med hannar som är mindre dominanta. Dessa hannar får vanligen honans förtroende när de vistas i närheten och erbjuder olika tjänster. Honor som blir parningsberedda får en svullnad vid könsdelarna. Dräktigheten varar i genomsnitt 186 dagar och ungen diar sin mor cirka sju månader. Den första framgångsrika parningen äger rum när honan är 6,8 till 7,8 år gammal. Allmänt ligger 17 till 33 månader mellan två födslar.

Status 
Lophocebus ugandae dödas av bönder när den hämtar sin föda från odlingsmark och beståndet hotas av landskapsförändringar. Arten listas inte än av IUCN. Ett verk som har artiklar om flera primater föreslår att den listas som sårbar (VU).

Referenser 

Markattartade apor
ugandae
Däggdjur i etiopiska regionen
Ranan Rimón

Ranan Hilel Rimón, född 3 april 1938 i Åbo, är en finländsk läkare. 

Rimón, som är specialist i psykiatri och rättspsykiatri, blev medicine och kirurgie doktor 1969 samt var professor i psykiatri vid Helsingfors universitet och överläkare vid psykiatriska kliniken vid Helsingfors universitetscentralsjukhus (HUCS) 1980–2001. Han har författat skrifter inom psykosomatisk medicin, psykofarmakologi och militärpsykiatri.

Källor

Finländska psykiatrer
Finländska professorer i medicin
Personer verksamma vid Helsingfors universitet
Födda 1938
Män
Levande personer
Personer från Åbo
Harald Fabritius

Harald (Harry) August Fabritius, född 21 juni 1877 i Mörskom, död 2 juni 1948 i Helsingfors, var en finländsk psykiater. Han var son till Ernst Fabritius, bror till Almar Fabritius och far till Leena Sibelius.

Fabritius blev medicine och kirurgie doktor 1907, docent i neurologi vid Helsingfors universitet 1913 samt var professor i psykiatri där och överläkare vid Lappvikens sjukhus 1925–1945. Han skapade sig ett aktat namn i neurologkretsar genom sina undersökningar om ryggmärgens nervbanor.

Källor

Noter 

Finländska psykiatrer
Finländska neurologer
Finländska professorer i medicin
Personer verksamma vid Helsingfors universitet
Födda 1877
Avlidna 1948
Män
Personer från Mörskom
Veronica Pimenoff

Irene Veronica Pimenoff, född 7 juni 1949 i Helsingfors, är en finländsk författare och läkare. 

Pimenoff var läkare vid Lappvikens sjukhus 1989–1990, blev specialist i psykiatri 1990 och var överläkare vid Norra Karelens centralsjukhus 1991–2001. Hon började skriva på svenska men övergick tidigt till att publicera sig på finska. Hennes texter är intensiva djupborrningar i mänskligt psyke, samtidigt som samhällsnära teman får en allt större plats i produktionen. Genombrottsromanen Loistava Helenaää (1984) ger ett kvinnoporträtt där verklighetens olika ansikten konfronteras. I Risteilijät (1995) beskriver hon människor på kryssning, där ytan gömmer en inre resa. Moraliska problem har dominerat i senare romaner, som till sitt tonläge blivit allt mörkare. C (2005) tilldrar sig i Paris och gestaltar ett moraliskt-psykologiskt drama i en stor europeisk tradition med rötter hos Thomas Mann. Hon tilldelades Pro Finlandia-medaljen 2009.

Källor

Finländska psykiatrer
Finländska författare
Svenskspråkiga författare
Finskspråkiga författare
Mottagare av Pro Finlandia-medaljen
Födda 1949
Kvinnor
Levande personer
Läkare från Helsingfors
Författare från Helsingfors
Ivanhoe (TV-serie, 1997)

Ivanhoe är en brittisk miniserie producerad av BBC och A&E från 1997, baserad på sir Walter Scotts roman Ivanhoe från 1820. I huvudrollerna ses Steven Waddington, Susan Lynch, Ciarán Hinds och Victoria Smurfit.

Rollista i urval 

 Steven Waddington - Ivanhoe
 Ciaran Madden - Urfried
 Ciarán Hinds - Bois Guilbert
 Susan Lynch - Rebecca
 Jimmy Chisholm - Wamba
 Nick Brimble - Front de Boeuf
 Valentine Pelka - Maurice de Bracy
 David Nicholls - Lille John
 James Cosmo - Cedric
 Chris Walker - Athelstane
 Simon Donald - Louis Winklebrand
 Roger Ashton-Griffiths - Prior Aymer
 Dermot Keaney - Broder Ambrose
 Trevor Cooper - Gurth
 Ron Donachie - Broder Tuck
 Aden Gillett - Robin of Locksley
 David Horovitch - Isaac
 Rory Edwards - Kung Rikard
 Victoria Smurfit - Rowena
 Peter Guinness - Montfitchet
 Christopher Lee - Beaumanoir
 Jack Klaff - Malvoisin
 Peter Needham - Abbot
 David Barrass - Hubert
 Renny Krupinski - Bardon
 Ralph Brown - Prins John
 Ronald Pickup - Fitzurse
 Siân Phillips - Eleonora av Akvitanien

Källor

Externa länkar 
 

Brittiska TV-serier från 1990-talet
TV-seriestarter 1997
TV-serieavslutningar 1997
Engelskspråkiga TV-serier
Brittiska dramaserier
1100-talet på film
Walter Scott-filmatiseringar
Roger Gautier

Roger Gautier, född 11 juli 1922, död 25 maj 2011 i Nîmes, var en fransk roddare.

Gautier blev olympisk silvermedaljör i fyra utan styrman vid sommarspelen 1952 i Helsingfors.

Källor 

Franska roddare
Franska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1952
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1952 från Frankrike
Tävlande i rodd vid olympiska sommarspelen 1952
Födda 1922
Avlidna 2011
Män
Hasse Karlsson (psykiatriker)

Hasse Eskil Karlsson, född 29 augusti 1955 i Åbo, är en finländsk läkare och professor i psykiatri. 

Karlsson blev medicine doktor 1996, var professor i psykiatri vid Åbo universitet 1997–2002 och blev sistnämnda år innehavare av den svenskspråkiga professuren i ämnet vid Helsingfors universitet. Han har publicerat vetenskapliga arbeten om psykosomatiska symptom, depression, schizofreni och psykoterapi. I sin forskning har han förenat biologiska och psykologiska metoder.

Källor

Finländska psykiatrer
Finländska professorer i medicin
Personer verksamma vid Åbo universitet
Personer verksamma vid Helsingfors universitet
Personer från Åbo
Födda 1955
Män
Levande personer
Television (sång)

Television är en låt av den svenska punkrockgruppen Noice. Låten släpptes som gruppens debutsingel 1979 och återfinns på albumet Tonårsdrömmar. Television skrevs av basisten Peo Thyrén.

"Du é inte man" var B-sidan till singeln och kom från samma album som Television. Den f.d. gitarristen Robban Liman som slutade spela i Noice 1979 spelar gitarr på både Television och Du é inte man.

Television finns även med på deras samlingsalbum H.I.T.S., Flashback Number 12, Svenska popfavoriter och 17 klassiker.

Musiker 
 Hasse Carlsson – sång/gitarr
 Peo Thyrén – elbas
 Freddie Hansson – klaviatur
 Robert Klasen – trummor

Källor

Musiksinglar 1979
Låtar av Noice
Låtar av Peo Thyrén
Nor Hatjnbron

Nor Hatjnbron (: Nor Hatjni kamurdzj) är en järnvägs- och vägbro över floden Hrazdan i Armeniens huvudstad Jerevan, nära Jerevans internationella flygplats. 

Bron har ett 272,5 meter långt huvudspann av stål samt två sidospann. Den är byggd i två plan, med det understa för tåg och det översta för vägfordon. Bron betjänar järnvägslinjen mellan Armavir och Meghradzor, närmaste stationer är Nor Hatjn och Nurnus.

Källor
Om på byggföretaget Kamurjshins webbplats (engelska)

Broar i Jerevan
Jean-Jacques Guissart

Jean-Jacques Guissart, född 5 augusti 1927 i Nogent-sur-Marne, död 15 september 2008 i Cannes, var en fransk roddare.

Guissart blev olympisk silvermedaljör i fyra utan styrman vid sommarspelen 1952 i Helsingfors.

Källor 

Franska roddare
Franska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1952
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1952 från Frankrike
Tävlande i rodd vid olympiska sommarspelen 1952
Födda 1927
Avlidna 2008
Män
Personer från Nogent-sur-Marne
Marc Bouissou

Marc Bouissou, född 6 april 1931 i Joinville-le-Pont, död  23 november 2018 i Boulogne-Billancourt, var en fransk roddare.

Bouissou blev olympisk silvermedaljör i fyra utan styrman vid sommarspelen 1952 i Helsingfors.

Källor 

Franska roddare
Franska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1952
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1952 från Frankrike
Tävlande i rodd vid olympiska sommarspelen 1952
Födda 1931
Avlidna 2018
Män
Orovilledammen

Orovilledammen (), är en dammbyggnad över Feather River i den amerikanska delstaten Kalifornien. Bygget av dammen startade 1961 och den stod klar 1968. Med en höjd på 235 m är den den högsta dammen i USA. Den ingår i California State Water Project, vars syfte är att förse stora delar av Kalifornien med vatten.

Dammens kraftverk kallat Edward Hyatt, har 6 turbiner på totalt 819 MW. Tre av turbinerna kan även pumpa tillbaka vatten till Lake Oroville som ett sätt att lagra energi. När dammen byggdes förberedde man för ytterligare ett kraftverk, detta blev dock aldrig färdigställt.

Utskov 
År 2013 uppstod sprickor i betongen på den spillränna som leder vatten från dammens utskov. 

År 2017 uppstod återigen sprickor i spillrännas betong. Denna gången havererade spillrännan och dammen riskerade att rasa på grund av erosion från den havererade spillrännan. Efter att utskovet stängts började vatten rinna över dammens nödutskov, vilket också kunde leda till erosionsskador på dammen. Nära 200.000 boende nedströms dammen evakuerades och dammens ordinarie utskov öppnades så småningom.

Efter att vårfloden var över började det omfattande arbetet med att återställa spillrännan och att säkra nödutskovet. Spillrännan kunde återtas i bruk den 2 april 2019.

Referenser

Externa länkar 

Byggnader och anläggningar i Kalifornien
Vattenkraftverk i USA
Dammar i USA
Hans Kroh

Hans Kroh, född 13 maj 1907 i Heidelberg, död 18 juli 1967 i Braunschweig, var en tysk generalmajor i Luftwaffe och senare i västtyska Bundeswehr.

Biografi 
Hans Kroh föddes 1907 i Heidelberg. Den 8 april 1926 antogs han till polisakademin i Brandenburg an der Havel och befordrades till löjtnant den 1 april 1933. Två år senare tog han värvning vid det nybildade Luftwaffe och blev träningsinstruktör på fallskärmsskolan i Stendal. 

Den 1 oktober 1937 till befordrades Kroh till kapten och förflyttades den 1 januari 1939 till staben för 7. Flieger-Division. Efter andra världskrigets utbrott 1939 deltog han i erövringen av Nederländerna. År 1941 deltog Kroh i den framgångsrika ockupationen av Kreta och tjänstgjorde i Nordafrika samt på östfronten under Operation Barbarossa.  Den 16 december 1943 utnämndes han till befälhavare över 2. Fallschirmjäger-Regiment. År 1944 förflyttades Kroh till Frankrike som befälhavare över 2. Fallschirmjäger-Division och befordrades till generalmajor den 1 september samma år. 17 dagar senare togs han till fånga av de västallierade och släpptes 1948.

Den 1 juni 1956 tog Kroh värvning i den nya tyska försvarsmakten, Bundeswehr, där han befordrades till brigadgeneral följande år och på nytt generalmajor den 1 juli 1959. Hans Kroh gick i pension den 1 oktober 1962. Han avled 1967.

Under sin militärtjänstgöring mottog han Riddarkorset av Järnkorset med eklöv och svärd.

Befordringshistorik 
Hans Krohs befordringshistorik

Galleri

Utmärkelser 
Andra världskriget

 Järnkorset
 Andra klassen: 22 maj 1940
 Första klassen: 22 maj 1940
 Tyska korset i guld: 24 december 1942
Riddarkorset av Järnkorset med eklöv och svärd
 Riddarkorset: 21 augusti 1941
 Eklöv: 6 april 1944
 Svärd: 12 september 1944
 Ärmelband Kreta
 Ärmelband Afrika

Efterkrigstiden
 Förbundsrepubliken Tysklands förtjänstorden: 12 september 1962.

Källor 
http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Personenregister/K/KrohH.htm
http://www.geocities.ws/orion47.geo/WEHRMACHT/LUFTWAFFE/Generalmajor/KROH_HANS.html

Män
Födda 1907
Avlidna 1967
Personer från Heidelberg
Tyska militärer under 1900-talet
Mottagare av Riddarkorset med eklöv och svärd
Mottagare av Tyska korset
Manuel Akanji

Manuel Obafemi Akanji, född 19 juli 1995 i Neftenbach, är en schweizisk fotbollsspelare som spelar för Manchester City. Han representerar även Schweiz landslag.

Källor

Noter

Schweiziska fotbollsspelare
Schweiziska landslagsspelare i fotboll
Spelare i FC Winterthur
Spelare i FC Basel
Spelare i Borussia Dortmund
Spelare i Manchester City FC
Spelare i Schweiziska superligan
Spelare i Fußball-Bundesliga
Spelare i Premier League
Spelare i VM i fotboll 2018
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2020
Spelare i VM i fotboll 2022
Födda 1995
Levande personer
Män
Personer från kantonen Zürich
Schweiziska idrottare under 2000-talet
Der Jasager

Der Jasager (Jasägaren) är en opera i två akter med musik av Kurt Weill och libretto av Bertolt Brecht efter Elisabeth Hauptmanns översättning av det japanska No-dramat Taniko.

Historia
1930 fick Kurt Weill beställning på operan av föreningen Neue Musik Berlin. Men på grund av samma förenings avslag på Hanns Eislers tonsättning av Brechts drama Der Massnahme  drog Weill solidariskt tillbaka sin opera. Der Jasager hade premiär den 23 juni 1930 i en radioutsändning och samtidigt av studenter från Akademie für Kirchen- und Schulmusik at the Zentralinstitut für Erziehung und Unterricht i Berlin. Intrigen var ett angrepp på den rådande preussiska disciplinen, vilket ledde till häftiga angrepp från nazisterna. Föreställningarna var tänkta att efterföljas av diskussioner bland de medverkande. Den fientliga stämningen ledde till att Brecht skrev en alternativ version, Der Neinsager, i vilken Weill dock inte medverkade.

Svensk premiär den 3 april 1936 på Malmö Teater.

Personer

Pojken (gossopran)
Modern (mezzosopran)
Läraren (baryton)
Förste studenten (gossopran eller tenor)
Andre studenten (gossopran eller tenor)
Tredje studenten (gossopran eller baryton)

Handling
Pojken stannar hemma från skolan därför att hans mor är sjuk. Han blir uppsökt av läraren, som förbereder en expedition. Pojken vill följa med så att han kan skaffa medicin åt den sjuka, och han ger sig av med läraren och tre andra studenter. På vägen blir pojken sjuk och enligt sedvänjan skall de andra döda honom om han inte kan fullfölja expeditionen. Pojken finner sig i sitt öde på villkor att de andra tar med sig medicinen hem till hans mor, så att han har gjort sin plikt som son och som medlem av expeditionen.

Källor

Verk av Kurt Weill
Tyskspråkiga operor
Musikåret 1930
Teateråret 1930
Tyska operor
Denis Zakaria

Denis Lemi Zakaria Lako Lado, född 20 november 1996 i Genève, är en schweizisk fotbollsspelare som spelar för Juventus. Han representerar även Schweiz fotbollslandslag.

Klubbkarriär
Den 9 juni 2017 värvades Zakaria av Borussia Mönchengladbach, där han skrev på ett femårskontrakt.

Den 31 januari 2022 värvades Zakaria av Juventus, där han skrev på ett 4,5-årskontrakt.

Den 1 september 2022 lånades Zakaria ut till Chelsea på ett låneavtal över säsongen 2022/2023, med en option att göra övergången permanent.

Källor

Noter

Schweiziska fotbollsspelare
Schweiziska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Servette FC
Spelare i BSC Young Boys
Spelare i Borussia Mönchengladbach
Spelare i Juventus FC
Spelare i Chelsea FC
Spelare i Schweiziska superligan
Spelare i Fußball-Bundesliga
Spelare i Serie A
Spelare i Premier League
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2016
Spelare i VM i fotboll 2018
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2020
Spelare i VM i fotboll 2022
Födda 1996
Levande personer
Män
Personer från Genève
Schweiziska idrottare under 2000-talet
Götabergsgatan

Götabergsgatan är en gata i stadsdelen Lorensberg i Göteborg. Den är cirka 545 meter lång och sträcker sig från Parkgatan till Geijersgatan.

Gatan fick sitt namn år 1872 efter landeriet Götaberg, som låg i närheten av nuvarande Vasakyrkan.

Referenser 

Gator i Göteborg
Lorensberg
Carl Carlheim-Gyllensköld

Carl Carlheim-Gyllensköld kan syfta på:

* Carl Carlheim-Gyllensköld (1768–1819), svensk militär och akvarellkonstnär
 Carl Carlheim-Gyllensköld (1827–1901), svensk jurist och riksdagsman
Fredrik Almgren

Fredrik Almgren kan syfta på:

* Fredrik Almgren (1840–1903), svensk ämbetsman och politiker
 Fredrik Almgren (1877–1962), svensk agronom och konstnär
Jerevans konjaksbolag

Ej att förväxla med Jerevan Ararat konjaksfabrik

Jerevans konjaksbolag (armeniska: Երևանի Կոնյակի Գործարան, Jerevani Konjaki Gortsaran), också känt under sitt varumärke "ArArAt", är Armeniens största producent av armenisk konjak. Företaget grundades 1887 inom ryska imperiet. Det förstatligades under Armeniens period inom Sovjetunionen, varefter det 1999 såldes av den armeniska regeringen till franska Pernod Ricard. 

Jerevans konjaksbolag bedriver tillverkning i Jerevan och från 1966 också i Armavir.

Jerevans konjaksbolag etablerades på den fastighet där Jerevans fästning låg av köpmannen Nerses Tairjan och dennes kusin Vasili Tairjan. Företaget övertogs 1900 av den ryske affärsmannen och vodkatillverkaren Nikolaj Sjustov och omdöptes till motsvarande "Sjustov & Söner". 

År 1948, i samband med en omorganisation av den då statliga "Jerevan Ararat vin-konjaksfabrik" (tidigare till 1940 "Sjustovfabriken"), delades företaget i två företag: Jerevan Ararat konjaksfabrik och Jerevans konjaksfabrik. 
 
Efter att ha blivit ett separat företag, flyttade Jerevans konjaksfabrik 1953 till nyuppförda lokaler, ritade av arkitekten Hovhannes Margarjan (1901-–1963), på högplatån vid västra ändan av Haghtanakbron i Jerevan, på floden Hrazdans högra strand och mittemot Jerevan Ararat konjaksfabrik. 

Jerevans konjaksfabrik hade mellan 1953 och 1991 privilegiet att vara ensamtillverkare av armenisk konjak i Sovjetunionen.

Bilder

Källor
Denna artikel är baserad på artikeln Yerevan Brandy Company på engelskspråkiga Wikipedia.

Externa länkar
Jeravans konjaksfabriks webbplats

Företag i Armenien
Företag i Jerevan
Företag bildade 1887
Kentron