kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Erik Walles

Erik Walles, född 9 augusti 1903 i Uppsala, död 7 december 1991 i Malung, Kopparbergs län, var en svensk fysiker, läroverkslektor och nazistisk aktivist.

Biografi 
Erik Walles var son till lektor Jonas Walles och Anna, född Lisell. Han avlade studentexamen i Stockholm 1921, blev filosofie kandidat 1925, filosofie magister 1928 och filosofie licentiat 1930. Han blev lärare vid Stockholms stads tekniska mellanskola 1930, adjunkt vid Falu högre allmänna läroverk 1947 och var lektor där från 1951. Han var styrelseledamot i Olof Lisells Handels AB i Malung från 1945. År 1980 blev han fil. dr i fysik vid Uppsala universitet.

Walles var vice ordförande i Svensk socialistisk samling, det nazistiska parti som leddes av Sven Olov Lindholm. Walles utgav bland annat boken Jazzen anfaller (1946), en stridsskrift mot jazzmusiken, i vilken han skrev: ”Man kan inte förstå jazzen utan att taga hänsyn till trenne betydelsefulla fakta beträffande dess tillkomst. Den har skapats av negrer. Den har skapats av berusade negrer. Den har skapats av berusade negrer i bordellmiljö.” 

Utnämningen av Walles till läroverksadjunkt 1947 ledde till en riksdagsdebatt om nazistisk infiltration. År 1988 blev han medlem i då nybildade partiet Sverigedemokraterna, och skrev i dess tidning Sverige-Kuriren. I en artikel från september 1989 presenterade han vad tidningen kallade ”saklig och korrekt information” om de svenska nationalsocialisternas verksamhet, och där det framgick att han i stort sett hade samma åsikter som förr. Han ansåg också att Sverigedemokraterna var ”samma andas barn” som de gamla nazisterna.

Walles är gravsatt på Malungs kyrkogård. År 1997 påträffades delar av ett omfattande och detaljerat register över i Sverige bosatta judar i Lisellska huset i Malung, där Walles varit bosatt.

Bibliografi
Befolkningsfrågan: Ett mörkt kapitel i svensk politik (Göteborg: Nationalsocialistiska arbetarepartiet, 1936)
Jazzen anfaller, förord Bror Jonzon (Stockholm: Natur & Kultur, 1946)
Farväl till rättsstaten: kommentarer till den s.k. nazistdebatten i första kammaren den 11 juni 1947 (Stockholm: Grundläggaren, 1947)
Lisellska torget (Malung: förf., 1969)
Phase-integral approximations applied to problems concerning a particle in an exponential potential and Systematization of the evaluation of integrals by the method of steepest descents, diss. (Uppsala: Uppsala universitet, 1980)
Jonas Walles: teologen som gick sin egen väg (Stockholm: Proprius, 1981)

Referenser

Män
Födda 1903
Avlidna 1991
Författare från Uppsala
Politiker från Uppsala
Forskare från Uppsala
Personer verksamma vid Uppsala universitet
Svenska fysiker under 1900-talet
Svenska lektorer
Personer inom svensk nazism
Sverigedemokrater
Ning (olika betydelser)

Ning kan avse:

 Ning – webbtjänst för sociala nätverk

Personer
 Ning Jizhe (född 1956), kinesisk ekonom och statistiker
 Ning Zetao (född 1993), kinesisk simmare

Geografi
 Ning, Qingyang – härad i Gansu-provinsen, Kina

Efternamnsförgreningssidor
Kinesiska efternamn
Olof Grentzelius

Olof Grentzelius, född 1712, död 1788 var kyrkoherde och prost i Västerviks församling, Västervik, Kalmar län . 

Han föddes som Olof Jönsson, son till lotsen Jöns Nilsson och Karin Olofsdotter på ön Gränsö i Jonsbergs socken, nuvarande Norrköpings kommun. Namnet Grentzelius togs efter födelseön (som då kallades Grentzö).  

Efter studier på grund- och gymnasienivå i Norrköping och Linköping gick Olof vidare och studerade vid Uppsala universitet där han skrevs in i Östgöta nation. I Uppsala blev han fil. kand 1742 och fil. doktor 1743 .  1743 var Grentzelius präst i armén. 1745 blev han utsedd till kyrkoherde i Västervik, där han stannade till sin död 1788 .  

I en analys av Grentzelius’ memoarer menar Hans Cnattingus att Olof ”1743 och 1744 uppträdde som en för personlig fromhet nitälskande präst, som kunde än väcka anstöt och bli motsagd, än vinna gehör och uppskattning” . Det framgår också i memoarerna att Grentzelius hade kontakt med flera framstående präster under denna tid, bland annat Erik Benzelius och Andreas Rhyzelius. Men Grentzelius verkar också ha behållit kopplingen till födelseön, då han ibland åkte tillbaka till Gränsö, där han bland annat drar not och fiskar.

Referenser 

Svenska präster under 1700-talet
Födda 1712
Avlidna 1788
Män
Scholz menageribyggnad

Scholz menageribyggnad var en cirkusbyggnad på tomten nr 55A i stadens elfte rote med adress Första Långgatan 5 i Göteborg. Huset uppfördes ursprungligen som vinterbyggnad åt Heinrich Scholz menageri, en kringresande cirkus som turnerade i bland annat Sverige från 1888 och en bit in på 1900-talet.

Andra namn som har använts på byggnaden (och tomten) är Valkyrian, Nya Vintertivoli och Arbetarekommunens Vinterpaviljong.

Historik
Göteborgs stad köpte 1 juli 1887 hamnegendomarna nr 55 Litt. A och nr 55 Litt. B i stadens elfte rote av aktiebolaget Strömman & Larsson för 725 000 kr. Där hade tidigare deras första snickerifabrik, som verksamheten hade vuxit ur, legat. Tomten hyrdes en tid ut till grosshandlaren Wockatz som i sin tur hyrde ut den till flera firmor och sällskap, bland annat till Nationalgodtemplare. Natten till 5 juni 1889 utbröt en kraftig eldsvåda som totalförstörde alla de tidigare fabriksbyggnaderna och tillhörande magasin på de båda tomterna.

1890–1891
Under 1890, inför Heinrich Scholz sällskaps tredje säsong i Göteborg, arrenderade han tomten 55A och lät uppföra en byggnad i trä som skulle komma att fungera som manege för menageriet under vinterhalvåret då det var för kallt för sällskapet och djur att turnera. Scholz ansökte 18 oktober 1890 om tillstånd för "Djurförevisning" på tomten fram till 1 maj nästkommande år. Ansökan beviljades och premiärföreställning för allmänheten ägde rum söndagen 30 november. Omdömena i dagspressen var goda; "snygg", "prydlig", "rymlig" samt "lämpligt och praktiskt inredd" skrev tidningarna om den nya lokalen.

Annandag påsk, 30 mars 1891, hade menageriet sin avskedsföreställning i Göteborg för vintersäsongen 1890–1891 och sällskapet begav sig ut på turné med Skövde som första anhalt. Vid två tillfällen veckan innan annonserade Scholz i Göteborgs-Posten om att menageribyggnaden skulle hyras ut i ett halvår för att användas som upplag för "torra varor". Det är okänt ifall byggnaden verkligen hyrdes ut eller om den stod oanvänd under sommarsäsongen 1891.

1891–1892
Efter sin sommarturné där man hade gästat Skövde, Jönköping, Stockholm, Eskilstuna och Karlstad anlände Scholz menageri till Göteborg med tåg 11 november 1891 och inkvarterade sig åter i menageribyggnaden vid Första Långgatan. Scholz ansökte den 17 november om tillstånd för djuruppvisning på menageritomten fram till och med 1 maj nästkommande år. Ansökan beviljades och vintersäsongen tog sin början med premiärföreställningen fredag 20 november 1891.

Redan 30 mars 1892 lämnade menageriet Göteborg för att bege sig söderut. Man gästade Varberg, Halmstad och Helsingborg med föreställningar och tog sedan båt över till Danmark. Scholz menageri vistades därefter utomlands och återkom inte till Göteborg förrän på hösten 1895.

Bilder

Se även
 Colosseum (biograf)

Referenser

Noter

Tryckta källor

Tidningsklipp

Webkällor

Arkivkällor
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

Ej längre existerande byggnader i Göteborg
Masthugget
Johan Joseph Sternemann

Johan Joseph Sternemann, född 6 juni 1824 i Erfurt i Sachsen i Tyskland, död 1895 i Sverige, var en tysk-svensk landskapsarkitekt.

Johan Joseph Sternemann flyttade i sin ungdom från Tyskland till Sverige och arbetade vid 21-åldern som trädgårdsdräng i Närke. Han var därefter trädgårdsmästare för parken och orangeriet på Baldersnäs i Dalsland, och senare på Östanås herrgård i Värmland. År 1857 kom han till Västergötland, där han blev kvar fram till sin död. År 1862 utarbetade han ett förslag till en park i anslutning till en planerad huvudbyggnad på Hjelmsäters egendom på Kinnekulle. I Lidköping gestaltade han planen kring Sankt Nicolai kyrka och Strömparterren. I Falköping planerade Sternemann stadsparken "Plantis" för Planteringsförbundet 1885.

Sternemann engagerades i slutet av 1876 av det nybildade företaget Hjo Vattenkuranstalt för att gestalta ett av företaget nyinköpt, i huvudsak trädlöst, markområde norr om Hjo hamn till en badpark i tysk stil. Badparken finns kvar i stort sett oförändrad, och är sedan 1935 Hjo stadspark. I Hjo utformade Sternemann också den parkliknande trädgården på Baggstedtsgården.

I slutet av 1840-talet gifte sig Sternemann med Caijsa Frykström (1817–1870). Tillsammans fick de sju barn, varav en son och fyra döttrar nådde vuxen ålder.

Källor
Ingrid Sporre och Torbjörn Waærn: Vårdprogram för Hjo stadspark och dess byggnader, antaget av kommunfullmäktige i Hjo kommun den 29 september 2008, sidorna 25–28
Trädgårdsarkitekten Sternemann på www.vastsverige.com/

Hjo Vattenkuranstalt
Svenska landskapsarkitekter
Tyska landskapsarkitekter
Födda 1824
Avlidna 1895
Män
Svenska arkitekter under 1800-talet
Personer från Erfurt
Qinzhou (olika betydelser)

Qinzhou kan avse följande platser i Kina:

 Qinzhou – stad på prefekturnivå, Guangxi-regionen
 Qinzhou, Tianshui – stadsdistrikt, Gansu-provinsen

 Qinzhou Wan – havsvik, Guangxi-regionen
Klass I i ishockey 1928/1929

Klass I i ishockey 1928/1929 var Sveriges näst högsta serie säsongen 1928/29. Sedan förra säsongen hade Karlbergs BK och Djurgårdens IF flyttats upp till Elitserien. Tranebergs IF var nya från Klass II. Serien spelades som dubbelserie i åtta omgångar.

Poängtabell

Se även
 Elitserien i ishockey 1928/1929
 Svenska mästerskapet i ishockey 1929

Källor

1928 i Sverige
1929 i Sverige
Ishockeysäsongen 1928/1929
1928/1929
Jonas Walles

Jonas Walles, född 11 februari 1864 i Malungs församling, Kopparbergs län, död 19 augusti 1928 i Stockholm, var en svensk teolog och läroverkslektor. Han var far till Erik Walles.

Walles, som var son till hemmansägare Spännar Erik Eriksson och Anna Matsdotter, blev filosofie kandidat i Uppsala 1892, teologie kandidat 1897, var docent i Gamla testamentets exegetik 1900–1908, lektor i kristendom och grekiska vid Hudiksvalls högre allmänna läroverk 1907–1914 och vid Nya elementarskolan i Stockholm från 1914. Han företog resor till Tyskland, Nordsyrien och Palestina 1904 samt blev teologie doktor i Lund 1912. Han skrev Judiska församlingars uppkomst under persiska världsrikets tid (1900), Israelitiska folkets uppkomst och äldsta historia (1904), Den heliga geografin (1908), Jesu lidande, död och uppståndelse ur religionshistorisk synpunkt (1911), Messianska folkförbund och tidsåldrar (1924) och tidskriftsartiklar. Som teolog och religionshistoriker har han karaktäriserats som "en enspännare", "skarpsinnig men bisarr" och Nathan Söderblom hörde till dem som tidigt var kritiska mot hans forskningsresultat. Han sökte professuren i gamla testamentet vid Uppsala universitet 1924, men kompetensförklarades inte, trots att Arthur Engberg i sin tidning  Socialdemokraten verkade för hans sak. Sonen Erik Walles skrev biografin Jonas Walles: teologen som gick sin egen väg (1981).

Referenser

Svenska teologer under 1900-talet
Svenska lektorer
Födda 1864
Avlidna 1928
Män
Personer från Malungs socken
Jacques Miller

Jacques Francis Albert Pierre Miller, född 2 april 1931 i Nice i Frankrike, är en fransk-australisk immunolog.  

Jacques Miller växte upp i Frankrike, Schweiz och Kina, huvudsakligen Shanghai. Efter utbrottet av andra världskriget, i förväntan på att Japan skulle inträda i kriget, flyttade hans familj till Sydney i Australien, där den bytte efternamnet till "Miller". 

Jacques Miller utbildade sig till läkare på University of Sydney med examen 1955. Han arbetade därefter från 1958 som forskare i London och disputerade på University of London 1960. Från 1963 arbetade han på brittiska National Institutes of Health. År 1966 återvände han till Australien, där han blev forskningsledare på "Walter and Eliza Hall Institute of Medical Research" i Melbourne. Där upptäckte han att lymfocyter hos däggdjur kan uppdelas i vad som senare skulle kallas T-celler och B-celler, och att dessa interagerar för att åstadkomma normal produktion av  antikroppar.  

Han blev australisk medborgare 1955. Han fick Laskerpriset för medicinsk grundforskning 2019 tillsammans med Max Dale Cooper.

Källor
2003 Prime Minister's Prize for Science – Professor Jacques Miller, the Modern 'Father' of Immunology på www.innovation.gov.au, 2003

Noter

Immunologer
Australiska forskare under 1900-talet
Australiska forskare under 2000-talet
Australiska fysiologer
Födda 1931
Levande personer
Män
Personer från Nice
Alumner från University of Sydney
I Fought the Law

I Fought the Law är en rocklåt, skriven av Sonny Curtis, ursprungligen inspelad och utgiven av den amerikanska musikgruppen The Crickets, där Curtis var medlem, 1959. Den medtogs på albumet In Style with the Crickets som var deras första att ges ut efter att Buddy Holly, som de tidigare varit kompgrupp åt, avlidit i en flygolycka. 1964 spelades låten in av gruppen The Bobby Fuller Four från Texas. Nästföljande år spelade gruppen in låten på nytt och denna version blev en hit i Nordamerika, och en mindre framgång i Storbritannien 1966. Bara månader senare återfanns sångaren Bobby Fuller död i en bil i Los Angeles, dödsfallet fick aldrig någon riktig förklaring.

1973 spelades låten in av den brittiska gruppen Wild Angels vilken fick en Tio i topp-framgång i Sverige med den. Låten blev åter känd 1979 då den brittiska punkgruppen The Clash utgav den som del av EP-skivan The Cost of Living. Deras version gavs även ut på singel 1988.

Låten har även spelats in av artister som Hank Williams Jr., Roy Orbison och Bruce Springsteen.

Bobby Fuller Fours version finns med på magasinet Rolling Stones lista The 500 Greatest Songs of All Time. Den är även invald i Grammy Hall of Fame sedan 2015.

Listplaceringar, Bobby Fuller

Källor 

Sånger 1959
Musiksinglar 1965
If I Had a Hammer

If I Had a Hammer är en protestsång, komponerad av Pete Seeger och Lee Hays. Den skrevs 1949 och spelades in av The Weavers som The Hammer Song, som stödsång till Progressiva partiet.

Låten blev senare en amerikansk hit i Peter, Paul and Marys version 1962, och 1963 blev den åter en hit med Trini Lopez. Lopez version var den som nådde störst internationell framgång. Ytterligare en inspelning gjordes samma år av Martha and the Vandellas på albumet Heat Wave. Senare spelades den in i en spansk version av Victor Jara (El martillo), av Wanda Jackson 1969, samt som duett av Johnny Cash och June Carter 1972 på albumet Any Old Wind That Blows.

Listplaceringar, Trini Lopez

Källor 

Sånger 1949
Musiksinglar 1962
Musiksinglar 1963
Protestsånger
Max Dale Cooper

Max Dale Cooper, född 28 augusti 1933 i i Hazlehurst i Mississippi i USA, är en amerikansk immunolog. Han är professor i patologi och laboratoriemedicin på Emory University i Druid Hills, en förort till Atlanta i Georgia.

Max Dale Cooper växte upp i en familj, där bägge föräldrarna var lärare, i Bentonia i Mississippi. Han utbildade sig till läkare först på University of Mississippi i Oxford och därefter på Tulane University School of Medicine i New Orleans i Louisiana. Han disputerade på Tulane University 1957.

Han fick Laskerpriset för medicinsk grundforskning 2019 tillsammans med Jacques Miller.

Max Dale Cooper är gift och har en dotter och tre söner.

Källor

University of Alabama, Birmingham, profile

Noter

Amerikanska immunologer
Amerikanska forskare under 1900-talet
Forskare från Mississippi
Personer från Hazlehurst, Mississippi
Födda 1933
Levande personer
Män
Alumner från University of Mississippi
Karbenning Sågverk och Hyvleri

Karbenning Sågverk och Hyvleri är ett svenskt sågverk i stationssamhället Karbenning i Norbergs kommun. Det ligger på östra sidan av sjön Bågen.

Sågverket grundades 1919. Det övertogs 1948 av AB Karl Hedin och blev i slutet av 1900-talet Norbergs största arbetsgivare (med omkring 70 personer 1999). Det skadades av en brand 2008, men återuppbyggdes.

Karbennings såg ingår numera i AB Karl Hedin Sågverk, ett dotterföretag till AB Karl Hedin Industri. 
Det är det största av företagets fem sågverk, varav Karbenning Sågverk, Säter Ångsåg och Krylbo Sågverk finns i Sverige och övriga två nära Vöru i Estland. Företagsgruppen hade 2019 en omsättning på 1,424 miljarder kronor och 197 anställda.

Sågverket har en såglinje med vandringsverk, med anknutet hyvleri och måleri. Det producerar 232.000 kubikmeter sågad vara per år, allt av gran.

Källor

Noter

Externa länkar
Om Karbenning Sågverk och Hyvleri på AB Karl Hedins webbplats

Svenska sågverk
Norbergs kommun
Företag bildade 1919
Walk Right In

Walk Right In är en countryblueskomposition av Gus Cannon. Låten spelades ursprungligen in 1929 med hans grupp Cannon's Jug Stompers, och utgavs på 78-varvare. Låten spelades in av folkmusiktrion The Rooftop Singers 1962, och utgavs som singel i december samma år. Deras version kom att toppa Billboardlistan i två veckor tidigt 1963. De gav också ut ett studioalbum med samma titel som nominerades till en Grammy för bästa folkalbum.

Dr. Hook and the Medicine Show spelade in en version 1976 till albumet Makin' Love And Music. Inspelningen utgavs även som singel och blev en hit i Sverige och Norge 1977.

Listplaceringar, Rooftop Singers

Listplaceringar, Dr. Hook

Källor 

Sånger 1929
Musiksinglar 1962
Singelettor i USA
11206 Bibee

11206 Bibee eller 1999 FR29 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 19 mars 1999 av LINEAR i Socorro County, New Mexico. Den är uppkallad efter Kristin Page Bibee.

Asteroiden har en diameter på ungefär 6 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av LINEAR
Astronomiska upptäckter 1999
Meghan Daum

Meghan Elizabeth Daum, född 13 februari 1970 i Palo Alto, Kalifornien, är en amerikansk författare, essäist och journalist. Bland hennes uppmärksammade essäböcker om den samtida amerikanska kulturen finns The Unspeakable och The Problem with Everything.

Biografi 
Daum föddes i Kalifornien men växte upp i Austin i Texas och Ridgewood i New Jersey. Hon tog fil.kand. på Vassar College och masterexamen vid Columbia University.

Karriär 
Meghan Daum tillbringade stora delar av 1990-talet i New York. Hon flyttade 1999 till Lincoln i Nebraska, där livet i USA:s mitt inspirerade henne till att skriva romanen The Quality of Life Report (2003). Boken följer en ambitiös ung TV-journalist som flyttar från storstaden New York till den fiktiva staden Prairie City, och ämnen som tas upp inkluderar USA:s socialklasser och paradoxer inom "enkelhetsrörelsen".

Hennes essäer och krönikor i olika tidningar har samlats i flera essäsamlingar, den första under titeln My Misspent Youth (2001). 2014 års The Unspeakable: And Other Subjects of Discussion; listades som en av årets tio bästa böcker av både Slate och Entertainment Weekly. Boken vann 2015 års litterära pris hos Pen Center USA för kreativ facklitteratur.

2019 publicerades hennes The Problem with Everything: My Journey Through the New Culture Wars. Bokskrivandet inleddes 2016, ett år när Hillary Clinton såg ut att bli USA:s nästa president, och inriktningen var då att ge en lägesbeskrivning över feminismen i USA, ur olika perspektiv. Senare utvecklades boken istället till en bredare beskrivning över de "kulturkrig" som präglat delar av 2010-talets USA, på den politiska arenan liksom inom och utom feminismen. Hon ser i boken kritiskt på fjärde vågens feminism (inklusive Metoo-rörelsen) och dess förhållande till verkligheten.

Hennes texter har bland annat publicerats i The New Yorker, The New York Times Magazine, The Atlantic, Vogue, GQ och Harper's Magazine.

Övriga aktiviteter 
Daum bor i Los Angeles och New York. Hon har sedan 2005 varit ledarskribent för Los Angeles Times. Hon är återkommande gästföreläsare på School of the Arts vid Columbia University.

Hon var 2015 års Guggenhemstipendiat i allmän sakprosa. Året efter mottog hon stipendium från National Endowment for the Arts i kreativt skrivande. 2017 var hon gästprofessor i sakprosa på University of Iowa.

Bibliografi

Referenser

Noter 

Födda 1970
Levande personer
Kvinnor
Amerikanska författare under 2000-talet
Amerikanska essäister
Amerikanska journalister under 2000-talet
Författare från Nebraska
Personer från Omaha
Alumner från Vassar College
Alumner från Columbia University
Najla Bouden Romadhane

Najla Bouden Romadhane (arabiska: نجلاء بودن رمضان; uttal:  [na'ʒla:' bu:'dan rum'ḍa:n]), född 29 juni 1958 i Kairouan, är en tunisisk geolog och universitetsprofessor.

Den 29 september 2021 utsågs hon till Tunisiens premiärminister, som den första kvinnan på posten i landets historia. Hon är också den första kvinnliga regeringschefen i ett arabland. Hon tillträdde den 11 oktober, efter att landets president Kaïs Saïed godkänt hennes ministerkabinett.

Biografi 
Bouden växte upp i Kairouan, mitt i landet. Hon tog 1983 examen vid den franska yrkesskolan École spéciale des travaux publics, du bâtiment et de l'industrie. Hon doktorerade sedan i geologi, efter att ha försvarat sin tes vid École nationale supérieure des mines de Paris. Därefter inledde hon en verksamhet som professor i geologi vid den nationella tekniska högskolan i Tunis.

2011 utsågs hon till chef för kvalitetsarbetet på Tunisiens högskole- och forskningsministerium. Sedan 2015 har hon fungerat som statssekreterare på ministeriet.

29 september 2021 utnämnde president Kaïs Saïed henne till att bilda ny tunisisk regering. Hon tillträdde i den rollen den 11 oktober, efter att landets president Kaïs Saïed godkänt hennes ministerkabinet och som landets första kvinnliga regeringschef. Hon är även den första kvinnan på posten i något arabiskt land.

Utnämningen skedde sedan president Saïed upplöst Tunisiens parlament och mot en bakgrund av han setts som en konservativ politiker, i arabvärldens kanske mest progressiva land. Boudens faktiska maktbefogenheter är i det läget oklara, när Saïed tagit över den yttersta kontrollen även över det lagstiftande arbetet i landet.

Publikationer 
 Contribution à l'étude de la fragmentation des massifs rocheux à l'explosif (1967), doktorsavhandling vid École nationale supérieure des mines de Paris. 
  Mounir Bouassida, Nejla Bouden-Romdhane och Essaieb Hamdi  (2008): Innovative geotechnical engineering: Proceedings of the International conference on geotechnical engineering, Sfax, Nouha éditions.

Referenser

Noter 

Födda 1958
Levande personer
Kvinnor
Tunisiens premiärministrar
Tunisiska politiker
Ingenjörer
Personer i Tunisien under 2000-talet
Personer från Kairouan
Klass I i ishockey 1929/1930

Klass I i ishockey 1929/1930 var näst högsta serien i svensk ishockey säsongen 1929/30. Vintern 1930 blev den varmaste sedan år 1791 och isarna frös först i början av februari. Därför kunde serien inte spelas färdigt och när vintern 1931 kom sent kunde man inte heller då slutföra de kvarvarande matcherna. Inför säsongen genomförde AIK de mest omfattande värvningarna hittills i svensk ishockeyhistoria och bara en reserv återstod av laget från den tidigare säsongen. 

Sedan förra säsongen hade Nacka SK flyttats upp till Elitserien och Lidingö IF flyttats ner till Klass I. De senare fick dock dra sig ur serien efter ett par omgångar i brist på spelare. IF Linnéa deltog inte längre i seriespel och Tranebergs IF hade flyttats ner sedan förra säsongen. Reymersholms IK, IK Mode och Eriksdals IF flyttades upp istället. När serien tvingades stänga ledde AIK och Svenska Ishockeyförbundet beslutade att de skulle flyttas upp till nästa säsong, men att inga lag skulle flyttas ner från Elitserien.

Poängtabell

Se även
 Elitserien i ishockey 1929/1930
 Svenska mästerskapet i ishockey 1930

Källor

1929 i Sverige
1930 i Sverige
Ishockeysäsongen 1929/1930
1929/1930