kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Juliette Ramel

Juliette Ramel, född 12 april 1987 i Gårdstånga, är en svensk dressyrryttare som tävlar för Lejondals ryttarförening. Hon var en av Sveriges representanter i Olympiska sommarspelen i Rio de Janeiro 2016, där hon kom på 28:e plats i de individuella tävlingarna och 5:e plats i lagtävlingen. Hon tävlade vid Europamästerskapen 2019 i Rotterdam där hon vann lagbrons med det svenska dressyrlaget. Hon är yngre syster till Antonia Ramel.

Referenser 

Juliette
Kvinnor
Födda 1987
Levande personer
Svenska dressyrryttare
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2016 från Sverige
Svenska idrottare under 2000-talet
Tävlande i ridsport vid olympiska sommarspelen 2016
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2020 från Sverige
Tävlande i ridsport vid olympiska sommarspelen 2020
Pieter-Jan Hannes

Pieter-Jan Hannes, född 30 oktober 1992, är en belgisk medeldistanslöpare.

Hannes tävlade för Belgien vid olympiska sommarspelen 2016 i Rio de Janeiro, där han blev utslagen i semifinalen på 1 500 meter.

Referenser

Externa länkar
Pieter-Jan Hannes profil på Sports-Reference

Belgiska medeldistanslöpare
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2016 från Belgien
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2016
Födda 1992
Levande personer
Män
3 Aquarii

3 Aquarii som är stjärnans Flamsteed-beteckning, eller EN Aquarii, är en variabel stjärna belägen i den östra delen av stjärnbilden Vattumannen. Den har också Bayer-beteckningen k Aquarii och beteckningen EN Aquarii som variabel stjärna. Den har en högsta skenbar magnitud på 4,43 och är synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 5,6 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 590 ljusår (ca 180 parsek) från solen. Den rör sig närmare solen med en heliocentrisk radiell hastighet på -22 km/s.

Egenskaper
3 Aquarii är en orange till röd jättestjärna  av spektralklass M3 III, som har förbrukat förrådet av väte i dess kärna och utvecklats bort från huvudserien av stjärnor som solen. Den har en radie, baserat på en uppmätt vinkeldiameter för stjärnan, efter korrigering för randfördunkling, på 5,60 ± 0,70 mas, som är ca 108 gånger större än solens och utsänder från dess fotosfär ca 4,5 gånger mera energi än solen vid en effektiv temperatur av ca 3 900 K.

3 Aquarii klassificeras som en långsam irreguljär variabel, typ Lb, och dess magnitud varierar över tiden, enligt flera olika perioder med variation.

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/3aquarii

		
Stjärnbilden Vattumannen
Flamsteedobjekt
HR-objekt
HD-objekt
Bayerobjekt	
Röda jättar
Långsamma irreguljära variabler
Ann-Sofi Noring

Ann-Sofi Noring, född 12 januari 1955 i Växjö, är en svensk kurator och museikvinna.

Hon tog studenten i Västerås dit familjen flyttade 1957, där hennes far tjänstgjorde som förste länsassessor vid Länsstyrelsen Västmanlands län. Åren 1976–1980 studerade Ann-Sofi Noring litteraturvetenskap och konstvetenskap på Uppsala universitet, där hon avlade kandidatexamen. Hon var konstsekreterare i Solna kommun 1980–1986 och ansvarig för Olle Olsson-huset i Hagalund. Åren 1986–1991 var Noring kurator på Riksutställningar. Hon var informationschef på Statens konstråd 1991–2001. 

Noring anställdes på Moderna museet 2001 och har varit chefskurator samt, sedan november 2010, vice museichef. Hon var tillförordnad överintendent 2018–2019.

Hon blev hedersledamot i Konstakademien 2017 och vice preses 2019. Hon utnämndes 2017 till ordförande för Bildkonstnärsfonden och vice ordförande i Konstnärsnämndens styrelse.

Källor
Om Ann-Sofi Noring på Moderna museets webbplats, läst den 11 oktober 2019
Nya namn i ledningen för Konstakademien, pressmeddelande från Konstakademien den 24 januari 2019

Noter

Externa länkar
Moderna Museet-podden: Ann-Sofi Noring om Samlingen, Moderna Museet-podden den 5 februari 2019

Svenska kuratorer
Svenskt museifolk
Födda 1955
Levande personer
Kvinnor
Ledamöter av Konstakademien
Sant'Urbano a Campo Carleo

Sant'Urbano a Campo Carleo, även benämnd Sant'Urbano ai Pantani  och Sant'Urbano al Foro Traiano, var en kyrkobyggnad i Rom, helgad åt den helige påven Urban I. Kyrkan var belägen vid Via Alessandrina mellan ruinerna efter Trajanus forum och Augustus forum i Rione Monti.

Kyrkans tillnamn ”Campo Carleo” syftar på en bysantinsk ämbetsman vid namn Kaloleo. Denne ägde mark (campus) i grannskapet, därav Campus Kaloleonis, vilket i folkmun blev Campo Carleo. 

”Pantani” åsyftar Arco dei Pantani, en ingångsportal till Augustus forum. Denna portal (egentligen båge) var belägen i den mur som skilde Augustus forum från Suburra. Italienskans pantano betyder ”gungfly” och ”sankmark”; detta har att göra med att området från omkring 1000-talet kontinuerligt översvämmades av avloppsvatten från de kringliggande kullarna Viminalen, Quirinalen och Esquilinen, då den underjordiska avloppskanalen Cloaca Maxima hade upphört att fungera.

Kyrkans historia
Enligt ett dokument från år 1263 i Archivio di Stato förlänades en tomt tillhörande kyrkan Santa Maria in Campo Carleo för att uppföra en kyrka helgad åt helgonpåven Urban I. Tack vare en donation från den romerska adelsdamen Giacoma di Pietro Bianco kunde ett kloster och en kyrka byggas på platsen påföljande år. En inskription hugfäster minnet av denna tilldragelse:

I början av 1600-talet var kyrkan och klostret förfallna. Påve Clemens VIII överlät då byggnaderna åt kardinal Cesare Baronius och adelsdamen Fulvia Conti Sforza, vilka uppdrog åt arkitekten Mario Arconio (1575–1635) att rita en ny kyrka och ett nytt kloster. Själva kyrkan föregicks av en förgård med portbyggnad vid Via Alessandrina. Portbyggnaden hade en fresk av Andrea Sacchi, föreställande De heliga Urban, Franciskus och Klara.

Kyrkan hade en enkel tegelfasad. Ovanför portalen satt ett kerubhuvud. Kyrkans interiör var enskeppig med tunnvalv och rak absid. Högaltarmålningen utgjordes av De heliga Urban och Eufemia, utförd av Sebastiano Ceccarini (1703–1783); målningen finns i dag i Museo di Roma. Vänster sidoaltare hade målningen De heliga Franciskus, Carlo Borromeo och Nikolaus av Ottavio Leoni och det högra Bebådelsen av Girolamo Muziano.

Rivning
Under 1920- och 1930-talet genomförde den fascistiska regeringen under Mussolini genomgripande rivningar i centrala Rom, bland annat på Kejsarfora och Forum Romanum. Syftet var att demolera medeltida bebyggelse för att bringa lämningarna från kejsartidens Rom i dagen. Kyrkan och klostret Sant'Urbano revs år 1932 i samband med anläggandet av Via dell'Impero, dagens Via dei Fori Imperiali.

Omnämningar i kyrkoförteckningar

Bilder

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar

Romersk-katolska kyrkobyggnader i Rom (rione Monti)
Ej längre existerande kyrkobyggnader i Rom
Kyrkobyggnader helgade åt den helige Urban I
Kyrkobyggnader invigda 1264
Rione Monti
Romersk-katolska kyrkobyggnader rivna under 1900-talet
Kejsarfora
Aija Mayrock

Aija Mayrock, född 8 september 1995, är en amerikansk aktivist, talare och spoken-word-artist som engagerar sig mot mobbning och sexuella övergrepp.

Aija Mayrock växte först upp i New York och blev mobbad från 8 års ålder, för att hon läspade och att hennes intressen och utseende avvek från normen. När hon var i nedre tonåren flyttade hon med sin familj till Santa Barbara i Kalifornien. I Kalifornien blev hon inte utsatt lokalt, men de som utsatt henne i New York fortsatte, bland annat via internet, trots att hon flyttat. Samtidigt uppmärksammades självmord bland unga i USA som sattes i samband med mobbning och hon fick på sociala medier se en flicka som klätt ut sig till henne, med namnskylt, under Halloween. Det hade då gått lång tid sen hon flyttat, hon kände inte till flickan och hon reagerade på att ingen, inte heller vuxna, sade ifrån.

Frustrerad över händelserna började hon skriva om mobbning och känslan av utanförskap. Hon gjorde det i en form hon kallade "roem", ett teleskopord bildat av orden "rap" och "poem", det engelska ordet för dikt. Hon deltog också, och vann, en manusförfattartävling där hon själv hade huvudrollen och som handlade om mobbning och självmord.

Hennes roems inspirerade så småningom till en bok, The Survival Guide to Bullying: Written by a Teen, som hon gav ut på eget förlag vid 19 års ålder. Boken uppmärksammades av branschtidningen Publishers Weekly, vilket ledde till kontrakt med förlaget Scholastic. Framgångarna med boken ledde till att hon fick uppdrag som talare och inspiratör, samtidigt som hon började studera film på New York University, där hon tog examen 2019.

Våren 2020 gav hon ut sin andra bok, Dear Girl, som är en poesibok och titeln delar namn med ett av hennes roem om att bryta tystnadskulturen och stå upp för kvinnor som utsatts för övergrepp.

Bibliografi

Källor

Externa länkar 
 Officiell webbsida

Kvinnor
Födda 1995
Levande personer
Amerikanska aktivister
Amerikanska feminister
Spoken word
Amerikanska författare
Dave Calhoun

David Lee "Dave" Calhoun, född 18 april 1957, är en amerikansk företagsledare som är president och VD för flygplanstillverkaren The Boeing Company. Han är också ledamot i koncernstyrelsen för anläggningsmaskintillverkaren Caterpillar sedan 2011, mellan den 1 april 2017 och den 18 december 2018 var Calhoun också styrelseordförande.

Calhoun avlade 1979 en examen i redovisning vid Virginia Polytechnic Institute and State University. Efter det fick han anställning hos General Electric och arbetade upp sig inom hierarkin och fick leda flera av GE:s dotterbolag fram tills 2006. De sista två åren var han även vice styrelseordförande för koncernstyrelsen. Han gick vidare och har arbetat för The Nielsen Company, Nielsen Holdings samt Blackstone Group. I oktober 2019 blev Boeings dåvarande styrelseordförande och VD Dennis A. Muilenburg av med styrelseordförandeposten i förmån av Calhoun. Den 23 december lämnade Muilenberg helt och blev ersatt temporärt av den dåvarande finansdirektören Greg Smith, det meddelades samtidigt att Calhoun skulle bli ny VD för Boeing från och med den 13 januari 2020. Samma dag offentliggjorde Boeing också att Calhoun skulle avsäga sig styrelseordförandeposten i förmån av Larry Kellner. I januari 2020 avsade han sin post som styrelseordförande för Gates Industrial.

Referenser

Män
Födda 1957
Levande personer
Personer från Philadelphia
Alumner från Virginia Polytechnic Institute and State University
Personer inom USA:s näringsliv under 2000-talet
General Electric
Amerikanska företagsledare
Boeing
Caterpillar
Avatar: The Way of Water

Avatar: The Way of Water är en amerikansk science fiction-film från 2022. Den är regisserad av James Cameron, som även har skrivit manus tillsammans med Rick Jaffa och Amanda Silver. Filmen är uppföljaren till Avatar från 2009 och den andra i Avatar-franchisen.

Filmen hade biopremiär i Sverige den 14 december 2022, utgiven av 20th Century Fox.

På Oscarsgalan 2023 vann Avatar: The Way of Water för Bästa specialeffekter. Den nominerades även för Bästa film, Bästa ljud och Bästa scenografi men förlorade mot Everything Everywhere All at Once, Top Gun: Maverick och På västfronten intet nytt.

Handling 
Jake Sully och Neytiri har bildat familj och gör allt de kan för att hålla ihop. Men när ett gammalt hot återvänder för att avsluta det de påbörjade, tvingas de lämna sitt hem och utforska de olika regionerna i Pandora.

Rollista (i urval) 
 Sam Worthington – Jake Sully
 Zoë Saldaña – Neytiri
 Sigourney Weaver – Kiri
 Kate Winslet – Ronal
 Cliff Curtis – Tonowari
 Giovanni Ribisi – Parker Selfridge
 Joel Moore – Dr. Norm Spellman
 Stephen Lang – Överste Miles Quaritch
 C.C.H. Pounder – Mo'at
 Edie Falco – General Frances Ardmore
 Jemaine Clement – Dr. Ian Garvin
 Jack Champion – Miles "Spider" Socorro

Produktion 
Filminspelningarna påbörjades den 25 september 2017 med en budget på $350–460 miljoner, vilket gör att filmen är en av de dyraste filmerna som någonsin gjorts. Efter ungefär tre år av både motion capture- och live-action-inspelning, och med ett kort uppehåll på grund av Covid-19-pandemin, meddelade Cameron i september 2020 att filmen var helt färdiginspelad.

Uppföljare 

The Way of Water är den första av fyra planerade uppföljare till Avatar från 2009. Avatar 3 började spelas in den 25 september 2017, samtidigt som den här filmen, och är planeradatt ha biopremiär i Sverige den 20 december 2024.

Referenser

Externa länkar 
 
 
 
 

Amerikanska filmer 2022
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska rymdäventyrsfilmer
Amerikanska science fiction-actionfilmer
Science fiction-krigsfilmer
Militära science fiction-filmer
Delvis animerade spelfilmer
Animerade miljöfilmer
Filmer i regi av James Cameron
5603 Rausudake

5603 Rausudake eller 1992 CE är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 5 februari 1992 av de båda japanska astronomerna Kazuro Watanabe och Kin Endate vid Kitami-observatoriet. Den är uppkallad efter den japanska stratovulkanen Rausudake.

Asteroiden har en diameter på ungefär 45 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Hilda.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Hilda-asteroider
Småplaneter namngivna efter platser
Astronomiska upptäckter av K Watanabe
Astronomiska upptäckter av Kin Endate
Astronomiska upptäckter 1992
Diola

diola är ett galiciskt rockband från Pontevedra i Spanien som bildades 2015. Bandet är bestående av Álex Gayoso (trummor), Toño Magariños (bas) och Gon Goitia (gitarr), ex-medlemmar i Unicornibot. diola bildades strax efter Unicornibots splittran. I september 2015 släppte bandet sin första EP, eh!, bestående av fyra låtar.

Diskografi

Album
 (BCore Disc)

Referenser

Externa länkar
Officiell Bandcamp

Galiciska musikgrupper
Musikgrupper bildade 2015
Åke Forslund

Åke  Arnold Sigvard Forslund, född 18 augusti 1913 i Karl Johans församling i Göteborg, död 29 mars 1962 i Masthuggets församling , var en svensk handbollsspelare som spelade för Majornas IK.

Karriär 
Åke Forslund spelade hela sin karriär för Majornas IK och gjorde sammanlagt 117 allsvenska matcher. Han spelade för klubben till 1943 men sen avslutade han sin handbollskarriär. Sammanlagt blev det tre SM-titlar inomhus. Den första titeln kom 1935 då Majorna besegrade Stockholmsflottan i finalen med 10-9. Forslund gjorde ett mål. Nästa titel togs 1940 mot IFK Karlskrona med 8-4 i finalen. Sista titeln kom 1942 mot Stockholmsflottan då Majorna vann en lätt seger med 16-5 i Mässhallen i Göteborg. Utomhustiteln vann han 1942 i det första officiella mästerskapet då Majorna besegrade IK Göta i finalen med 10-5.

Landslagskarriär 
Landslagskarriären varade åren 1935 till 1943 med 20 landskamper och 1 presskamp på meritlistan. Sverige hade 1943 spelat lite över 30 landskamper totalt så då förstår man varför Åke Forslund står på tredje plats över listan på Stora grabbar 1947 efter bara Thorén och Hjortsberg. Landskampsdebut utomhus mot Tyskland i Magdeburg 1935 då tyskarna vann med utklassningssiffrorna 21-3 och Åke Forslund gjorde ett av målen. Sista landskampen spelade Forslund 1943 i Helsingör mot Danmark då Sverige vann med 11-5. Forslunds främsta internationella merit är VM-bronset inomhus från 1938. Forslund deltog också i utomhus-VM 1938 då det blev en fjärdeplats efter förlust mot Ungern med 2-10 i bronsmatchen på Berlins olympiastadion. Sammanlagt gjorde Åke Forslund bara ett mål i en av sina 13 landskamper utomhus. På hans 7 landskamper (+ en presskamp) inomhus blev det 4 mål.

Meriter 

 VM-brons med Sveriges herrlandslag i handboll 1938
 3 SM-guld inomhus med Majornas IK 1935, 1940 och 1942 
 1 SM-guld utomhus med Majornas IK 1942

Referenser

Fotnoter 

Födda 1913
Avlidna 1962
Män
Svenska handbollsspelare
Svenska mästare i handboll
Mottagare av Stora grabbars och tjejers märke
Handbollsspelare i Majornas IK
Tampereen Pyrintö (orientering)

Tampereen Pyrintö är en finsk idrottsförening från Tammerfors vars orienteringssektion bildades 1932. Klubben har vunnit Jukolakavlen, Venlakavlen, damernas tiomila och 25manna.

Meriter
 Segrare 10-mila (damkavlen): 1990, 1991, 2011, 2019
 Segrare Jukolakavlen: 1961, 1962, 1963
 Segrare Venlakavlen: 1994, 1999, 2003, 2010
 Segrare 25manna: 2011, 2017, 2019

Referenser

Externa länkar
 Klubbens webbplats 

Orienteringsklubbar i Finland
Sportklubbar bildade 1932
Sport i Tammerfors
Sushi Sho

Sushi Sho är en sushirestaurang på Upplandsgatan 45 i Vasastan i Stockholm.

Den öppnade på våren 2014 av kocken Calle Ishizaki, som tidigare arbetat på Akki Sushi vid Medborgarplatsen. Inriktningen är traditionell Tokyo-sushi, så kallad "Edomae style" i form av avsmakningsmenyer enligt kockens val. Restaurangen rymmer 16 sittande.

Restaurangen har sedan 2016 en stjärna i den prestigefyllda Guide Michelin.

Källor

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Restauranger i Sverige med stjärnor i Michelinguiden
Restauranger i Stockholm
Vasastan
Samrawit Mengsteab

Samrawit Mengsteab, född 15 april 1990 är en svensk-eritreansk friidrottare, långdistanslöpning. Hon vann SM-guld på 10 000 meter 2019 och på halvmaraton 2022.

Mengsteab är född i Eritrea, men har sedan november 2018 kunnat tävla internationellt för Sverige. Hon är gift med den svensk-eritreanske långdistanslöparen Samuel Tsegay.

Personliga rekord 

Utomhus 
1 500 meter – 4.38,21 (Maputo, Mozambique 15 september 2011)
3 000 meter – 9.11,65 (Göteborg, Sverige 16 augusti 2019)
5 000 meter – 15.50,41 (Stockholm, Sverige 25 augusti 2019)
10 000 meter – 32.33,48 (Stockholm, Sverige 4 maj 2021)
 5 km landsväg – 16.03 (Mölnlycke, Sverige 19 december 2020)
 10 km landsväg – 33.22 (Helsingfors, Finland 3 september 2022)
 Halvmaraton – 1:12.36 (Köpenhamn, Danmark 18 september 2022)

Inomhus 
 1 500 meter – 4.18,45 (Växjö, Sverige 23 februari 2020)
 3 000 meter – 9.06,66 (Göteborg, Sverige 11 februari 2021)

Referenser

Eritreanska långdistanslöpare
Svenska mästare i medeldistanslöpning
Svenska mästare i långdistanslöpning
Svenska mästare i terränglöpning
Svenska mästare i halvmaraton
Födda 1990
Levande personer
Kvinnor
Svenska idrottare under 2000-talet
Friidrottare i Hälle IF
1992 FE

5604 1992 FE eller 1992 FE är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 26 mars 1992 av den australiensiske astronomen Robert H. McNaught vid Siding Spring-observatoriet.

Asteroiden har en diameter på ungefär 0,5 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Aten.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Aten-asteroider
Ej namngivna småplaneter
Astronomiska upptäckter av RH McNaught
Astronomiska upptäckter 1992
Jordnära objekt
Potentiellt farliga objekt
Anders Gustafsson (parodontolog)

Anders Gustafsson, född 1956, är en svensk parodontolog.

Anders Gustafsson utbildade sig till tandläkare på Karolinska institutet med examen 1983. Han anställdes 1989 som klinisk assistent på Karolinska institutet, disputerade för odontologie doktorsexamen 1995 och blev specialist i parodontologi 1996 och docent 1999. Han har varit kliniskt verksam tandläkare på heltid under sex år fram till omkring 2002.

Han har sedan 2005 varit professor och chef för Karolinska institutets enhet för parodontologi och tandhygienistutbildning. Han blev prodekan för forskarutbildning 2008 och 2012 dekan för denna. I efterdyningarna av Machiariniaffären utsågs han i mars 2016 – och valdes i juni 2016 – till dekan för forskning på Karolinska institutet (från januari 2019 vicerektor för forskning) samt utnämndes av Karolinska institutets konsistorium i september 2019 med omedelbar verkan till tillförordnad prorektor.

Anders Gustafssons forskning har rört sambandet mellan parodontit och tandlossning samt andra sjukdomar i kroppen, främst hjärtkärlsjukdom och diabetes.

Bibliografi i urval
Anders Gustafsson: Function of neutrophilic granulocytes in periodontitis: a pathogenetic study of a tissue-destructive inflammation, avhandling, Stockholm 1995, 
Björn Klinge och Anders Gustafsson: Parodontit – en introduktion, Gothia fortbildning, Stockholm  2000,

Källor
Anders Gustafsson tillförordnad prorektor vid KI  2019-09-10
Han ska hjälpa KI genom krisen den 4 januari 2017
Final candidates for Academic Vice President and Vice chair of the Research committee på Karolinska institutets webbplats den 5 mars 2019

Noter

Svenska tandläkare under 2000-talet
Svenska professorer
Födda 1956
Levande personer
Män
Personer verksamma vid Karolinska Institutet
Filmstaden (Mäster Samuelsgatan)

Filmstaden i hörnet av Mäster Samuelsgatan och Regeringsgatan på Norrmalm i Stockholm, är en nedlagd biograf som var i drift mellan 1980 och 1996.

Bakgrund
Filmstaden var den första flersalongsbiografen som Svensk Filmindustris dåvarande biografkedja SF Bio startade. Filmstaden var belägen i Passagenhuset (Hästen 21) i kvarteret Hästen, och öppnade som ett direkt svar på den nya flersalongsbiografen 7 Rigoletto, som Ri-Teatrarna hade öppnat något tidigare. Namnet Filmstaden hämtades från filmstudioanläggningen Filmstaden i Solna, strax norr om Stockholm. 

Filmstaden hade från öppnandet 15 februari 1980 elva salonger i två plan, varav salongerna 1 och 2 ägdes av Sandrew Film & Teater AB och salongerna 6 och 7 av Svenska Filminstitutet. Från och med 1985 tillkom ytterligare fyra salonger på det övre planet. 

SF:s konkurrent Sandrews öppnade 1991 sin helt egna flersalongsbiograf, Biopalatset i Söderhallarna vid Medborgarplatsen, i lokaler som SF själva tackat nej till och dubblade sin marknadsandel i Stockholm.

Biografen stängde snart efter att Filmstaden Sergel, som ligger ett par kvarter åt väster, vid Hötorget, togs i bruk 2 november 1995. Den sista föreställningen på Filmstaden visades den 7 januari 1996.

Hösten 1997 öppnade Systembolaget sin flaggskeppsbutik i den tidigare Filmstadens lokaler, med alla spår av biografen bortsopade.

Referenser

Nedlagda biografer i Stockholm
Norrmalm
Lise med parasoll

Lise med parasoll () är en oljemålning av den franske konstnären Auguste Renoir från 1867. Den ingår i Museum Folkwangs samlingar i Essen sedan 1901.

Målningen är ett porträtt av Lise Tréhot (1848–1922) i Fontainebleauskogen söder om Paris. Tréhot var Renoirs flickvän och favoritmodell från omkring 1865 och fram till 1872. Målningen är en av Renoirs tidigaste och stilmässigt befinner han sig i övergången mellan realism och impressionism.

Källor 
Museum Folkwangs webbplats webbplats

Målningar 1867
Målningar på Museum Folkwang
Porträttmålningar
Målningar av Auguste Renoir
Nils Hjärpe

Nils Harald Hjärpe, född 19 februari 1908 i Boxholm i Ekeby församling, Linköpings stift, död 21 maj 1978 i Ljusne, var en svensk socialdemokratisk kommunalpolitiker.

Hjärpe kom i början av 1920-talet till Ljusne. Han var anställd som bruksarbetare, då han 1947 valdes till ordförande i Söderala kommunalfullmäktige. Han innehade denna post till 1963, varefter han var heltidsanställd ordförande i kommunalnämnden 1963–1970. Vid kommunsammanslagningen 1971 blev han  kommunstyrelsens ordförande och kommunalråd i Söderhamns kommun och innehade dessa poster till pensioneringen 1973. Han var under många år också ledamot av Gävleborgs läns landsting och tillhörde dess förvaltningsutskott.

Källor

Minnesruna i Svenska Dagbladet 1978-05-25, sid 13.

Noter

Kommunalråd i Söderhamns kommun
Svenska socialdemokratiska kommunalråd
Födda 1908
Avlidna 1978
Män
Personer från Ekeby socken, Östergötland
Svenska politiker under 1900-talet
Lars Bang Larsen

Lars Bang Larsen, född 1972 i Silkeborg i Danmark, är en dansk konsthistoriker och kurator.  

Lars Bang Larsen har disputerat i konsthistoria vid Köpenhamns universitet. Han har bland annat ägnat sig åt den experimentella, svenska konsten från 1960-talet och skrivit en biografi om Sture Johannesson. Han blev 2017 adjungerad intendent på Moderna museet i Stockholm och lärare vid Kungliga Konsthögskolan i Stockholm.

Bibliografi i urval
Lars Bang Larsen: Sture Johannesson, Sternberg Press 2003, 
Lars Bang Larsen (redaktör): Networks, MIT Press 2014, 
Tone Hansen och Lars Bang Larsen (redaktörer): The Phantom of Liberty – Contemporary Art and the Pedagogical Paradox, Sternberg Press 2015, 
 Charlotte Brandt, Lars Bang Larsen, Jean-Charles Massera och Cristina Ricupero (redaktörer): Fundamentalisms of the New Order, Sternberg Press 2018, 
Lars Bang Larsen och Maria Lind: The New Model – An Inquiry'', Sternberg Press med planerad utgivning 2020,

Källor
Ryktbar dansk curator till Moderna Museet på kunstkritikk.dk den 22 augusti 2017

Noter

Danska kuratorer
Födda 1972
Levande personer
Män