kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Samuel Morin

Samuel Morin, född 12 juli 1995, är en kanadensisk professionell ishockeyback som är kontrakterad till Philadelphia Flyers i National Hockey League (NHL) och spelar för deras primära samarbetspartner Lehigh Valley Phantoms i American Hockey League (AHL). Han har tidigare spelat på lägre nivå för Océanic de Rimouski i Ligue de hockey junior majeur du Québec (LHJMQ).

Morin draftades i första rundan i 2013 års draft av Philadelphia Flyers som 11:e spelare totalt.

Statistik

Referenser

Externa länkar
Samuel Morin NHL Stats – Hockey-Reference.com
Samuel Morin hockey statistics and profile at hockeydb.com
Samuel Morin – player profile at The Hockey News

Spelare i Philadelphia Flyers
Spelare i Lehigh Valley Phantoms
Spelare i Océanic de Rimouski
Kanadensiska idrottare under 2000-talet
Kanadensiska ishockeyspelare
Idrottare från Québec
Levande personer
Födda 1995
Män
Spelare valda i NHL Entry Draft 2013
Spelare valda av Philadelphia Flyers i NHL Entry Draft
Spelare i Commandeurs de Lévis
Frozen in Time

Frozen in Time är det amerikanska death metal-bandet Obituarys sjätte studioalbum, utgivet 2005 av skivbolaget Roadrunner Records.

Låtlista 
"Redneck Stomp" (instrumental) – 3:32
"On the Floor" – 3:10
"Insane" – 3:25
"Blindsided" – 2:56
"Back Inside" – 2:42
"Mindset" – 3:54
"Stand Alone" – 3:44
"Slow Death" – 3:03
"Denied" – 3:37
"Lockjaw" – 4:13

Text och musik:  Allen West/Donald Tardy (spår 1–4, 6, 8), Donald Tardy/Trevor Peres (spår 5, 7, 9, 10)

Medverkande 
Musiker (Obituary-medlemmar)
 John Tardy – sång
 Allen West – sologitarr
 Trevor Peres – rytmgitarr
 Frank Watkins – basgitarr
 Donald Tardy – trummor

Produktion
Mark Prator – producent, ljudtekniker, ljudmix
Obituary – producent
Scott Burns – producent
Aaron Callier – assisterande ljudtekniker
Tom Morris – mastering
Trevor Peres – omslagsdesign
Andreas Marschall – omslagskonst
Daragh McDonagh – foto

Referenser

Externa länkar 
Låttexterna på DarkLyrics.com
Frozen in Time på Encyclopaedia Metallum

Musikalbum 2005
Album av Obituary
Andrew Poturalski

Andrew Poturalski, född 14 januari 1994 i Williamsville, är en amerikansk professionell ishockeyforward som är kontrakterad till Anaheim Ducks i NHL och spelar för deras farmarlag San Diego Gulls i AHL. 

Han har tidigare spelat på NHL-nivå för Carolina Hurricanes och på lägre nivåer för Charlotte Checkers i AHL, New Hampshire Wildcats (University of New Hampshire) i National Collegiate Athletic Association (NCAA) och Cedar Rapids Roughriders i United States Hockey League (USHL).

Poturalski blev aldrig draftad av någon NHL-organisation.

Statistik

Referenser

Externa länkar
Andrew Poturalski NHL Statistics – Hockey-Reference.com
Andrew Poturalski hockey statistics and profile at hockeydb.com
Andrew Poturalski – player profile at The Hockey News

Spelare i Carolina Hurricanes
Spelare i Charlotte Checkers (2010–)
Alumner från University of New Hampshire
Ishockeyspelare i New Hampshire Wildcats (herrar)
Spelare i Cedar Rapids Roughriders
Amerikanska idrottare under 2000-talet
Amerikanska ishockeyspelare
Idrottare från delstaten New York
Personer från Erie County, New York
Levande personer
Födda 1994
Män
Spelare i San Diego Gulls
NHL-spelare som inte blivit valda i NHL Entry Draft
At Last the 1948 Show

At Last the 1948 Show är ett brittiskt satiriskt underhållningsprogram från 1967. Seriens upphovsmakare och programledare var Tim Brooke-Taylor, Graham Chapman, John Cleese, Marty Feldman och Aimi MacDonald. Regissör var Ian Fordyce och serien producerades av David Frosts produktionsbolag. Serien hade premiär på ITV den 15 februari 1967 och det sista avsnittet sändes den 7 november samma år.

Innehåll
Tidigare ansågs endast två avsnitt av serien vara bevarade, men flera saknade avsnitt har sedan lokaliserats, vilket gör att antalet kompletta avsnitt numera är elva av totalt tretton.

En känd sketch som först framfördes i denna serie är "The Four Yorkshiremen", där fyra män försöker överträffa varandra om vem som haft svårast barndom. Sketchen skrevs och framfördes av Cleese, Chapman, Brooke-Taylor och Feldman.

Serien kom till genom att Frost erbjöd Cleese, Chapman och Brooke-Taylor att spela huvudrollerna i ett sketchprogram. De föreslog då att ta med Feldman, som dittills verkat som komediförfattare. Serien överbryggade radioserien I'm Sorry, I'll Read That Again (1964-1973) och TV-serien Monty Pythons flygande cirkus (1969–1974), den ledde också till Feldmans egen TV-serie Marty (där även Tim Brooke-Taylor medverkade), som sändes 1968-1969.

Flera sketcher i serien kom från Cambridge Footlights Revue 1963, som hade titeln Cambridge Circus och en del av dem användes återigen i Konsten att irritera folk, Monty Pythons flygande cirkus, Monty Pythons Fliegender Zirkus och i Pythons olika scenshower. 

Monty Pythons catch phrase "And now for something completely different" (Och nu över till något helt annat), har sitt ursprung i At Last 1948 Show, där den uttalades av Aimi MacDonald. 

Programmet hade ingen koppling till året 1948, titeln var en drift med tv-chefernas tendens att vackla i stor utsträckning kring att ta beslut gällande vad som skulle sändas. Serien spelades in i vad som nu är Fountain Studios i Wembley Park i Wembley.

Serien hade flera gäster som medverkade i de olika sketcherna, däribland Barry Cryer, Bill Oddie, Christine Rodgers, Eric Idle, Jo Kendall, Mary Maude och Ronnie Corbett.

Referenser

Externa länkar 
 

Brittiska komediserier på TV
Humorserier
TV-seriestarter 1967
TV-serieavslutningar 1967
Brittiska TV-serier från 1960-talet
Keep the Faith (låt av Tamara Gatjetjiladze)

Keep The Faith är en låt framförd av sångerskan Tamara Gatjetjiladze. Låten är skriven och producerad av Anri Jokhadze och artisten själv. Den kommer att representera Georgien i den första semifinalen av Eurovision Song Contest 2017, med startnummer 2.

Referenser

Noter 

Musiksinglar 2017
Bidrag till Eurovision Song Contest 2017
Engelskspråkiga sånger
Georgiens bidrag i Eurovision Song Contest
The Complete Roadrunner Collection 1989–2005

The Complete Roadrunner Collection 1989-2005 är en samlingsbox med 6 studioalbum utgivna från 1989 till 2005 av det amerikanska death metal-bandet Obituary, utgivet 2013 av skivbolaget Roadrunner Records.

Innehåll 
CD-skivor
Slowly We Rot – 35:09
Cause of Death – 41:05
The End Complete – 36:21
World Demise – 50:57
Back from the Dead – 38:51
Frozen in Time – 34:16

Medverkande 
Musiker (Obituary-medlemmar)
 John Tardy – sång (CD 1–6)
 Allen West – sologitarr (CD 1, 3–6)
 Trevor Peres – rytmgitarr (CD 1–6)
 Daniel Tucker – basgitarr (CD 1)
 Donald Tardy – trummor (CD 1–6)
 Frank Watkins – basgitarr (CD 2, 3–6))
 James Murphy – sologitarr (CD 2)

Produktion
Scott Burns – producent
Mike Fuller – mastering
Monte Conner – producent
Donald Tardy – ljudmix
John Tardy – ljudmix
George Marino – mastering
Dave "Big Shirt" Nicholls – ljudtekniker
Mark Prator – producent
Aaron Callier – ljudtekniker
Tom Morris – mastering
Jamie Locke – producent
Chris Gehringer – mastering

Referenser

Externa länkar 
Låttexterna på DarkLyrics.com
The Complete Roadrunner Collection 1989–2005 på Encyclopaedia Metallum

Musikalbum 2013
Album av Obituary
Tau Geminorum

Tau Geminorum (τ Gem) är en stjärna i den norra delen av stjärnbilden Tvillingarna. Den har en skenbar magnitud på 4,42, vilket gör den synlig för blotta ögat under goda siktförhållanden. Denna stjärna är tillräckligt nära jorden att dess avstånd ska kunna beräknas med användning av parallaxteknik, vilket ger ett avstånd på cirka 321 ljusår (98 parsec) från solen.

Egenskaper
Tau Geminorum är en utvecklad jättestjärna av spektraltyp K2 III. Den har en massa som är dubbelt så stor som solens och har expanderat till en radie 27 gånger solens radie. Utstrålningen från dess expanderade yttre atmosfär är 224 gånger solens vid en effektiv temperatur av 4 528 K och ger stjärnan den karakteristiska orangefärgade nyansen hos en stjärna av K-typ. Den bedöms ha en långsam rotation med en projicerad rotationshastighet på 5,8 km/s.

Denna stjärna har en brun dvärg, Tau Geminorum b, som följeslagare, vars massa är 18,1 gånger Jupiters massa, och som upptäcktes 2004 av Mitchell et al., som samtidigt upptäckte Ny Ophiuchi. Den bruna dvärgen har en omloppstid på 305 dagar eller 0,84 år för ett varv kring Tau Geminorum.

Källor

Referenser

Externa länkar
 Open exoplanet catalogue
 http://stars.astro.illinois.edu/sow/taugem.html
 https://www.universeguide.com/star/taugeminorum

Stjärnbilden Tvillingarna
Bayerobjekt
Orangea jättar
Dubbelstjärnor
Bruna dvärgar
Flamsteedobjekt
HD-objekt
HR-objekt
Gruppspelet i Uefa Champions League 2016/2017

Gruppspelet i Uefa Champions League 2016/2017 spelades från den 13 september till den 7 december 2017, totalt 32 lag tävlade i gruppspelet.

Gruppspel

Grupp A

Grupp B

Grupp C

Grupp D

Grupp E

Grupp F

Grupp G

Grupp H

Anmärkningslista

Referenser

Noter 

Uefa Champions League 2016/2017
Dalslands fögderi

Dalslands fögderi var ett historiskt fögderi, byggt på det forna Dalaborgs län och omfattande landskapet Dalsland mellan åren 1686 och 1715.

Efter det sistnämnda årtalet kom fögderiet att delas upp i två:
Vedbo fögderi 
Sundals fögderi

Källor
Riksarkivets nationella arkivdatabas, 2017-04-05

Fögderier i Sverige
Historiska indelningar i Värmlands län
Indelningar i Älvsborgs län
Dalslands historia
Piazza del Gesù

Piazza del Gesù, tidigare Piazza degli Altieri, är ett torg i Rione Pigna i centrala Rom, uppkallat efter Jesuitordens moderkyrka Il Gesù. Torget är även känt för Palazzo Cenci-Bolognetti, vilket hyste Democrazia Cristianas högkvarter från 1942 till 1994.

Historia
På platsen för dagens piazza (torg) låg under antiken Porticus Divorum, en med portik försedd öppen plats, uppförd av kejsar Domitianus. Här låg två tempel, invigda åt hans bror Titus respektive far Vespasianus, vilka båda hade blivit gudomliggjorda.

Innan kyrkan Il Gesù uppfördes 1568–1584, stod här den lilla kyrkan Santa Maria della Strada och torget bar namnet Piazza degli Altieri. Kyrkan hade fått sitt namn efter den undergörande ikonen Santa Maria della Strada, ”Vår Fru av Vägen”.

Il Gesù

Ignatius av Loyola, som grundade Jesuitorden, ansåg att den lilla Maria-kyrkan var för liten för ordens behov och lade 1550 fram förslaget att uppföra en ny, större helgedom. Det dröjde dock till 1568, innan han erhöll finansiering av kyrkobygget, av kardinal Alessandro Farnese. Vignola ritade kyrkans grundplan, medan fasaden är ett verk av Giacomo della Porta. Till höger om Il Gesù ligger Casa Professa, jesuiternas högkvarter fram till 1920-talet, uppfört 1599–1623 efter ritningar av Girolamo Rainaldi. En korridor i denna byggnad är dekorerad med fresker och skenperspektiv av padre Andrea Pozzo (cirka 1690).

Palazzo Altieri
Piazzans nordsida domineras av Palazzo Altieri, som byggdes om av Giovanni Antonio de Rossi från 1670 till 1676 och gavs ett artikulerat mittparti och en pampig huvudportal.

Palazzo Cenci-Bolognetti
Palazzo Cenci-Bolognetti, som är beläget vid piazzans södra sida, har en fasad från omkring 1745, ritad av arkitekten Ferdinando Fuga. Han fann inspiration i Berninis Palazzo Chigi-Odescalchi. Mellan 1942 och 1994 var palatset högkvarter för Democrazia Cristiana.

Omgivningar
 Piazza Venezia
 Campidoglio
 Largo di Torre Argentina
 Crypta Balbi
 Idrocronometro
 Pantheon
 Via delle Botteghe Oscure

Bilder

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar

Torg i Rom
Rione Pigna
Juan Mayorga

Juan Mayorga, född 6 april 1965 i Madrid, är en spansk dramatiker och manusförfattare.

Biografi
Juan Mayorga har en examen i matematik och filosofi från Universidad Complutense de Madrid 1988. Därefter arbetade han som forskarassistent i filosofi vid Consejo Superior de Investigaciones Científicas. Fortsatta studier i Münster, Berlin och Paris ledde till en doktorsexamen i filosofi 1997 med en avhandling om Walter Benjamin. Han debuterade som dramatiker 1989 med Siete hombres buenos (Sju goda män). Tillsammans med dramatiker kollegorna José Ramón Fernández, Luis Miguel González Cruz och Raúl Hernández Garrido grundade han 1993 teatergruppen Teatro del Astillero. 2011 grundade han en ny teatergrupp, La Loca de la Casa. Sedan 1998 är Mayorga har han undervisat i filosofi och dramatik vid Escuela Superior de Arte Dramático i Madrid. För närvarande (2017) är han chef för avdelningen för scenkonst vid Universidad Carlos III de Madrid. Han har skrivit ett trettiotal pjäser (2017) och hans dramatik har spelats i 18 länder och översatts till 16 språk. Han eftersträvar en filosofiskt präglad teater som tvingar publiken till ställningstaganden. Till hans förebilder hör Harold Pinter. Bland utmärkelser han tilldelats kan nämnas de spanska priserna Nacional de Teatro 2007 och Nacional de Literatura Dramática 2013 samt Premio Europa New Theatrical Realities 2016.

2007 regisserade Alexander Mørk-Eidem Mayorgas Himmelweg på Nationaltheatret i Oslo. 2014 skulle han även ha regisserat den på Stockholms stadsteater under titeln Himlavägen i Jens Nordenhöks översättning men det ställdes in.

Referenser

Källor
 Pressrelease, Premio Europa 14/3 2016 
 Juan Mayorga, The Playwrights Database (läst 5 april 2017)
 Juan Mayorga, France culture (läst 5 april 2017)
 Juan Mayorga, theatre-contemporain.net (läst 5 april 2017)
 Juan Mayorga, Théâtre de Rond-Point, Paris (läst 5 april 2017)
 Juan Mayorga, madridesteatro.com (läst 5 april 2017)
 Arkiv, Kulturhuset Stadsteatern (läst 5 april 2017)
 Lillian Bikset: Teater, løgn og bedrag, Dagbladet 31/8 2007
 Elisabeth Leinslie: Kjenn din besøkelsestid, Dagsavisen 2/9 2007
 Rocío García: Juan Mayorga: las obsesiones de un matemático y autor de éxito, El País 1/6 2016

Noter

Externa länkar
 Juan Mayorga, Internet Movie Database (IMDb)

Spanska dramatiker
Spanskspråkiga dramatiker
Spanska manusförfattare
Spanska författare under 1900-talet
Spanska författare under 2000-talet
Dramatiker under 1900-talet
Dramatiker under 2000-talet
Personer från Madrid
Födda 1965
Levande personer
Män
Coates, Cambridgeshire

Coates är en by i Cambridgeshire i England. Byn är belägen 41 km 
från Cambridge. Orten har 2 235 invånare (2015).

Referenser 
 

Orter i Fenland
Down Field

Down Field är en by i Cambridgeshire i England. Byn är belägen 20 km 
från Cambridge. Orten har 635 invånare (2015).

Referenser 
 

Orter i East Cambridgeshire
Mario Ravagnan

Mario Ravagnan, född 18 december 1930 i Padua, död 13 december 2006 i Turin, var en italiensk fäktare.
Ravagnan blev olympisk silvermedaljör i sabel vid sommarspelen 1964 i Tokyo.

Källor 

Italienska fäktare
Italienska olympiska silvermedaljörer
Italienska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1964
Olympiska bronsmedaljörer 1960
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1956 från Italien
Tävlande i fäktning vid olympiska sommarspelen 1956
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1960 från Italien
Tävlande i fäktning vid olympiska sommarspelen 1960
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1964 från Italien
Tävlande i fäktning vid olympiska sommarspelen 1964
Födda 1930
Avlidna 2006
Män
Personer från Padua
Houghton, Cambridgeshire

Houghton är en by i civil parish Houghton and Wyton, i distriktet Huntingdonshire, i grevskapet Cambridgeshire i England. Byn är belägen 21,1 km från Cambridge. Orten har 1 380 invånare (2015). Houghton var en civil parish fram till 1935 när blev den en del av Houghton and Wyton. Civil parish hade  invånare år 1931. Byn nämndes i Domedagsboken (Domesday Book) år 1086, och kallades då Hoctune.

Referenser 
 

Orter i Huntingdonshire
Tidigare civil parishes i Cambridgeshire
Domesday Book
Cirkus Madigan (1887)

Cirkus Madigan var en svensk cirkus, grundad 1887 av den amerikansk-svenske cirkusdirektören John Madigan.

Redan 1879 hade John Madigan försökt sig på att turnera i Finland med ett litet cirkussällskap, bestående av John Madigan, hans sambo Laura Madigan, styvdottern Elvira Madigan samt Lauras bröder Ludvig Elias Olsen och Frans Oscar Olsen. Troligen blev företaget ingen ekonomisk succé, eftersom familjen Madigan redan efter en säsong sökte sig till andra cirkusar i Centraleuropa. Där utvecklade sig Elvira Madigan till en av 1880-talets stora affischnamn inom europeisk cirkus, då hon tillsammans med fostersystern Gisela Brož framträdde som lindansös. 

Tack vare de pengar de båda flickorna dragit in kunde John Madigan våren 1887 starta ett nytt cirkusföretag, denna gång tillsammans med sin bror James Madigan och dennes hustru Lovisa och dottern Rosa Madigan samt Lauras son Oscar Madigan. Premiären var i Fredericia i Danmark, men redan hösten samma år flyttades verksamheten över till Sverige. I Kristianstad i början av januari 1888 sågs cirkusen av kavallerilöjtnanten Sixten Sparre. Denne blev häftigt förälskad i Elvira Madigan och började bombardera henne med kärleksbrev. Elvira ställde sig avvisande, men efter ett nervsammanbrott gav hon med sig och lämnade familjen för Sparre. Efter knappt två månader mördades Elvira av Sparre som därefter tog sitt eget liv. Händelsen blev ett oerhört svårt slag för familjen Madigan.

Cirkusen levde trots allt vidare, och utvecklade sig under 1890-talet till en av Sveriges ledande cirkusar. Efter John Madigans död 1897 drev hans änka Laura cirkusen under några år, men 1902 sålde hon företaget till Henning Orlando, som arbetat på Cirkus Madigan sedan hösten 1889. Denne bytte två år senare namn på företaget till Cirkus Orlando. 

Som "Cirkus Orlando" drevs cirkusföretaget vidare till 1938, då Henning Orlando lät pensionera sig. Hästar och andra inventarier såldes till bröderna Bronett och deras nystartade Cirkus Scott.

Referenser

Organisationer bildade 1887
Svenska cirkusar
Epiduralbedövning

Epiduralbedövning, epiduralanestesi (EDA) eller epidural (av grekiskans ἐπί, "på", och dura mater) avser en sorts central nervblockad eller ryggbedövning som, liksom spinalbedövning (spinalanestesi), ibland i folkmun felaktigt kallas ryggmärgsbedövning.

Användning 
Epiduralbedövning kan användas på patienter som skall genomgå kirurgi, ofta som en smärtbehandling i tillägg till narkos, vid operationer i bröstkorg och buk, men epiduralbedövning förekommer även ensamt vid kejsarsnitt. Bedövningen är regional och patienten kan vara vaken (fast samtidig sedering eller sövning förekommer således också).

Proceduren 
Patienten kan vara sittande, men ligger oftast på sidan på operationsbordet med ordentligt böjd rygg för att separera ryggkotorna och ge plats för epiduralnålen (tuohynålen). Vanligen ges först en ytlig bedövning inför epiduralbedövningen, vilket oftast upplevs som ett "mindre stick". Därefter förs epiduralnålen in till epiduralrummet varpå det förs in en tunn slang (epiduralkatetern) in i utrymmet/rummet. Det förekommer att patienter oroar sig för att det kommer att göra ont eller medföra andra obehag vid anläggandet av epiduralkatetern, men det är visat att det normalt känns väldigt lite, i regel mycket mindre ont än vad patienten hade förväntat sig.

Epiduralbedövningen läggs på lämplig nivå, ofta nedom ryggmärgen, men även placeringar högre upp förekommer. Lokalbedövningsmedlet (som ibland kan kombineras med andra läkemedel) sprutas in i epiduralrummet via epiduralkatetern. Lokalbedövningsmedlet har sedan effekt på nervrötter beroende på lokalbedövningsmedlet, mängd och volym.

Epiduralbedövning vid kejsarsnitt 
Det är relativt vanligt, att om en födande kvinna med pågående så kallad förlossningsepidural, som av icke akutare skäl istället behöver genomgå kejsarsnitt, att man då kan använda befintlig epiduralbedövning men då med högre dosering än på förlossningsavdelningen. Att den ”förstärkta” epiduralbedövningen då tar kan undersökas med hjälp av kyla (exempelvis en bomullstuss med sprit på) med feedback från kvinnan (detta då epiduralbedövning även bedövar känsligheten för kyla). Som slutgiltigt test förekommer det att man även nyper eller liknande på ställen som borde vara bedövade.

Efter operationen 
Det är vanligt att en epiduralbedövning behålls efter en operation under några dagar (upp till en vecka, enstaka gånger eventuellt något längre). Dock är det också av stor vikt att patienten snart kommer upp på benen igen.

Biverkan 
Vid epiduralbedövning erhålls ofta en mindre eller större blodtryckssänkning. Ibland kan bedövningen av olika orsaker fungera mindre bra.

Se även 
 Lumbalpunktion
 Spinalbedövning

Källor

Noter

Tryckta källor

Externa länkar 

 1177, Ryggbedövning

Anestesi
Anestesiologi
Gianfranco Paolucci

Gianfranco Paolucci, född 18 februari 1934 i Pesaro, är en italiensk före detta fäktare.
Paolucci blev olympisk silvermedaljör i värja vid sommarspelen 1964 i Tokyo.

Källor 

Italienska fäktare
Italienska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1964
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1964 från Italien
Tävlande i fäktning vid olympiska sommarspelen 1964
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1968 från Italien
Tävlande i fäktning vid olympiska sommarspelen 1968
Födda 1934
Levande personer
Män
Personer från Pesaro
Kemi-Torneå tingsrätt

Kemi-Torneå tingsrätt () är en tingsrätt i Finland som ligger under Rovaniemi hovrätt. Tingsrätten har kansli i Kemi och sammanträdesplatser i Kemi och Torneå. Tingsrätten hade tidigare även sammanträdesplats i Övertorneå vilket upphörde genom Justitieministeriets förordning om tingsrätternas kansli- och sammanträdesplatser (454/2009) den 9 mars 2016 vilken trädde i kraft den 1 april 2016. Sammanträdesplatsen i Torneå skall upphöra när Justitieministeriets förordning om tingsrätternas kansli- och sammanträdesplatser (26.1.2017/81) den 26 januari 2017 träder i kraft den 1 februari 2018.

Tingsrätten omfattar kommunerna Kemi, Keminmaa, Kolari, Simo, Tervola, Torneå och Övertorneå.

Kemi-Torneå tingsrätt bildades den 1 juni 2002 genom Statsrådets beslut 5 december 2001 om sammanslagning av Kemi tingsrätt och Torneå tingsrätt till en tingsrätt.

Källor

Externa länkar
Officiell webbplats

Tingsrätter i Finland
Kemi (stad)
Torneå
Patrik Gardesten

Jan Patrik Gardesten, född den 7 juli 1967 i Mortorps församling i Kalmar län, är en svensk militär (brigadgeneral i amfibiekåren).

Biografi
Gardesten avlade marinofficersexamen vid Marinens officershögskola 1991 och utnämndes samma år till fänrik vid Vaxholms kustartilleriregemente. Därefter tjänstgjorde han vid Fjärde kustartilleribrigaden med Karlskrona kustartilleriregemente (från och med 1998 Karlskrona kustartilleriregemente med andra kustartilleribrigaden), där han befordrades till löjtnant 1995 och kapten 1998. När kustartilleriet avvecklades inträdde han den 1 juli 2000 i Amfibiekåren. Efter genomgången chefsutbildning vid Försvarshögskolan studerade och tjänstgjorde han utomlands. Han var kontingentschef för TD01/F i Tchad 2008–2009, chef för Andra amfibiebataljonen vid Amfibieregementet 2010–2014 och ställföreträdande kontingentschef i svenska insatsen i Afghanistan 2013 (FS 25). Därtill har han varit sektionschef vid Sjöstridsskolan.

Gardesten befordrades till överste från och med den 1 januari 2016 och tillträdde samtidigt som chef för Insatsavdelningen (J 3) vid Insatsstaben på Högkvarteret. Han var chef för Amfibieregementet 2018–2022. Gardesten tillträdde som ställföreträdande marinchef den 1 september 2022, tills vidare dock längst till 31 augusti 2025.

Patrik Gardesten invaldes som ledamot av Kungliga Krigsvetenskapsakademien 2016 och som ledamot av Kungliga Örlogsmannasällskapet 2019.

Utmärkelser
   Hemvärnets bronsmedalj (HvBM), 18 mars 2022

Referenser

Födda 1967
Män
Levande personer
Personer från Mortorps socken
Svenska militärer under 1900-talet
Svenska militärer under 2000-talet
Brigadgeneraler i svenska marinen
Svenska regementschefer
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Ledamöter av Kungliga Örlogsmannasällskapet