kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Mats Hellspong

Mats Hellspong, född 15 oktober 1940, är en svensk etnolog och professor emeritus i etnologi vid Stockholms universitet.

Hellspong disputerade 1982 på avhandlingen Boxningssporten i Sverige: En studie i idrottens kulturmiljö. Han är ledamot av Kungl. Gustav Adolfs Akademien för svensk folkkultur, åren 2005–2009 var han dess sekreterare.

Bibliografi (urval) 

 Hellspong, Mats & Löfgren, Orvar (1972). Land och stad. Svenska samhällstyper och livsformer från medeltid till nutid. Lund: Liber
 Hellspong, Mats (1982). Boxningssporten i Sverige: en studie i idrottens kulturmiljö = [The sport of boxing in Sweden] : [a study of the cultural environment of sport]. Diss. Stockholm : Uni
 Hellspong, Mats (1991). Korset, fanan och fotbollen: folkrörelsernas kulturmiljö i ett jämförande perspektiv. Stockholm: Carlsson
 Hallén, Lars & Hellspong, Mats (1998). Svenska officersmässar: mässar och mässliv. Stockholm: Probus

 Hellspong, Mats (2000). Den folkliga idrotten: studier i det svenska bondesamhällets idrotter och fysiska lekar under 1700- och 1800-talen. Stockholm: Nordiska museets förl.

 Hellspong, Mats, Lindvall, Karin, Pergament, Nicole & Rundquist, Angela (red.) (2004). Herrgårdsromantik och statarelände: [en studie av ideologi, kulturarv och historieanvändning]. Stockholm: Carlsson

 Hellspong, Mats (red.) (2006). Festmåltid och vardagsmat: föredrag vid ett symposium till Anders Salomonssons minne 3-4 juni 2005. Uppsala: Kungl. Gustav Adolfs Akademien för svensk folkkultur

 Hellspong, Mats, Skott, Fredrik & Bringéus, Nils-Arvid (red.) (2010). Svenska etnologer och folklorister. Uppsala: Kungl. Gustav Adolfs akademien för svensk folkkultur
 Hellspong, Mats (2013). Stadion och Zinkensdamm: Stockholms idrottspublik under två sekel. Stockholm: Stockholmia

Källor

Externa länkar 
Mats Hellspong i Libris.

Män
Födda 1940
Levande personer
Svenska professorer i etnologi
Svenska forskare under 1900-talet
Svenska forskare under 2000-talet
Pelle Dragsted

Pelle Dragsted, född 13 april 1975, är en dansk politiker, aktivist och författare. Han är tidigare ledamot av folketinget för Enhetslistan 2015-2019. 

Under 2021 utkom Verbal förlag med hans bok ”Nordisk socialism” i svensk översättning. Vänsterpartiets före detta partiledare Jonas Sjöstedt skrev förordet till den svenska utgåvan.  Dragsteds hållning i ekonomiska frågor, med demokratisk socialism och kritik mot kapitalismen fick uppmärksamhet i Danmark i samband med att Enhetslistan blev största parti i Köpenhamn i kommunvalet november 2021.

Dragsted argumenterar i sin bok för att de nordiska samhällen är föredömen för hur människor sluter sig samman och skapar värden för att tillsammans bli starkare och friare, att nordiska socialistiska erfarenheter visar vägen till en demokratisk ekonomi. 

Dragsted menar att relationen mellan socialismen och kapitalismen inte ska ses som två skilda epoker, utan att det är två olika sätt att organisera ekonomin. Vänstern bidrog till att de till att stora delar av ekonomin står utanför kapitalismens räckvidd. Statliga företag, allmännyttiga bostadsföretag, kooperation och avgörande delar av välfärden styrs på annat vis. Dragsted menar att där kan andra mål än maximal avkastning för ägaren styra. Att demokratiska beslut styra ekonomiska beslut och det allmännas bästa sättas främst. Dragsted menar dock att den ekonomiska elitens utbredning av sin makt innebär att samhället står inför ett val mellan kapitalism och demokrati.

Dragsted har en bakgrund i den autonoma rörelsen. Han har beskrivit att han varit inspirerad av italienska tänkaren Antonio Negri.

Hösten 2021 deltog Dragsted på Vänsterpartiets kommundagar Vänsterdagarna och figurerade i svensk media.

Referenser

Män
Födda 1975
Levande personer
Danska politiker under 2000-talet
Politiker från Enhedslisten
Danska aktivister
Politiker från Köpenhamn
Rölli och skogsanden

Rölli och skogsanden, även känd som Rölli och skogsrået, (finska: Rölli ja metsänhenki) är en film i regi av Olli Saarela och hade premiär den 21 december 2001. Huvudrollerna i filmen spelas av Allu Tuppurainen och Maria Järvenhelmi. Filmen spelades in sommaren 2001 och belönades med tre Jussistatyetter 2002.

Ett dataspel och soundtrack till filmen har också släppts.

Handling 
Filmen handlar om skogstrollet Rölli och hans vänner, som går på jakt efter ett nytt land och så småningom hamnar i feernas by. Feerna jagar bort besökarna, men Rölli blir vän med Milli Menninkäinen. Tillsammans ger de sig av i kampen mot det onda med hjälp av en mystisk vågmästare.

Rölli och Milli måste göra något år de dåliga relationerna mellan Röllitrollen och feerna, men denna splittring leder till krig och en person dör. Hur ska Rölli ställa allt till rätta och få sin vän tillbaka?

Rollista 

 Allu Tuppurainen – Rölli
 Maria Järvenhelmi – Milli Menninkäinen
 Peter Franzén – Lakeija
 Kari Hietalahti – Riitasointu
 Jussi Lampi – Isorölli
 Kalle Holmberg – Vaakamestari
 Samuli Edelmann – Menninkäisten kylänvanhin
 Jorma Tommila – Röllien kylänvanhin
 Gyan Dookie – Ryhmy-rölli
 Mika Bruun – Kärppä-rölli
 Jallu Junnilainen – Pelle Miljoona-rölli
 Veijo Kaikkonen – Kauppias-rölli
 Janne Karjalainen – Kantaja-rölli
 Kimmo Korkala – Merirosvo-rölli
 Antti Launonen – Narri-rölli
 Aatos Luukinen – Tulenkantaja-rölli
 Heikki Päätalo – Pöhkö-rölli
 Matti Reijonen – Unelias-rölli
 Reijo Tikkanen – Työmies-rölli
 Heikki Väyrynen – Naamanvääntäjä-rölli
 Martti Ylitalo – Lääkäri-rölli
 Jukka T. Heikkilä – Karju-rölli

Bakgrund 
Allu Tuppurainen skapade Rölli 1983, och den första filmen, Rölli - hemska berättelser, släpptes 1991. Tuppurainen och filmens regissör Olli Soinio och producenten Marko Röhr började snart planera ytterligare en film, men manusen blev inte av. Röhr återkom till ämnet med sin partner Ilkka Matila. Utgångspunkten för filmen var manuset "Rölli och skogsanden" skrivet av Tuppurainen 1998.

Röhr och Matila valde Olli Saarela som regissör och manusförfattare, vars film Vägen till Rukajärvi de tidigare producerat. Totalt gjordes 12 manusutkast och även författaren Kirsti Manninen och producenten Matila medverkade i manuset. Från början var inspelningen tänkt att börja 1999 och 2000, men manusförarbetet pågick fortfarande båda åren, och Saarela var regissör i Bad Luck Love. Slutligen inleddes inspelningen i början av juni 2001 på Karlö.

Efter midsommar flyttades inspelningen till Puolango. Ett par miljoner mark spenderades på Röllibyn hade byggts i Puolango, som blev en del av fritidsgården Paljakka-Ukkohalla efter inspelningen. Inspelningen pågick till i augusti och sedan tog efterproduktionen av filmen vid. Filmen visades första gången 9-10 december, men dess egentliga premiär var den 21 december.

Jussistatyetter 
 Bästa manus (Pini Hellstedt)
 Bästa produktion (Pertti Hilkamo och Ulla-Maija Väisänen)
 Bästa kostym (Anu Pirilä)

Källor

Externa länkar 
 
 
 Intervju med Marko Röhr på film, Film-O-Holic.com

Finländska filmer 2021
Finländska fantasyfilmer
Finländska barnfilmer
Finskspråkiga filmer
Kommunalvalen i Finland 1984

Kommunalval i Finland (dock inte Åland) hölls den 21 och 22 oktober 1984 för mandatperioden 1985-1988. Antalet röstberättigade var 3 650 735 och av dem deltog 2 703 191 eller 74,0 % i valet. Största parti blev socialdemokraterna, medan valförbundet mellan centern och liberala folkpartiet vann flest fullmäktigeplatser.

Kommunalvalen på Åland hade hållits 1983 och hölls nästa gång 1987.

Bakgrund
Valet förrättades i enlighet med den kommunala vallagen av år 1972 (361/72). Rätt att ställa upp i valet med kandidater hade dels Finlands registrerade partier samt valmansföreningar. Minst 10 röstberättigade i en kommun krävdes för att bilda en valmansförening.

Valresultat
Nedanstående resultat ger en total sammanställning av valen i hela Finland. För resultatet i varje kommun för sig, se respektive kommunartikel.

Källor

Noter 

Finland
1984 i Finland
1984
Mario Tronti

Mario Tronti, född 24 juli 1931 i Rom, död 7 augusti 2023 i Ferentillo i Umbrien, var en italiensk filosof och politiker. Han betraktas som en av grundarna inom teoribildningen operaismo (arbetar-ism) och autonom marxism.

Tronti satt i italienska senaten 1992–1994 och 2013–2018.

Han var medlem av italienska kommunistpartiet PCI under 1950-talet. Under 1960-talet började han göra undersökningar av den italienska arbetarklassens sammansättning och klasskamp. Detta arbete betraktas av många som en grund för framväxten av den italienska autonoma marxismen, som karakteriseras av att den utmanar betydelsen av traditionella arbetarrörelseorganisationer och istället ser till hur arbetarklassen är sammansatt och hur klasskampen på arbetsplatser ser ut. Han menade att arbetarklassen inte var ett inaktivt subjekt, helt i händerna på kapitalet, utan hävdade tvärtom att det var arbetarklassens kamper som fick kapitalet att hela tiden reagera och omorganisera sig.  Tronti var även en del av introducerandet av begreppet den ”sociala fabriken”, vilket han menade var ett system att reducera livet till arbete: hela samhället blir en fabrik. Från att ha övergett partipolitiken och PCI under 1960-talet, återkom han senare till såväl tanken om partiet som sitt eget medlemskap och engagemang.

1966 publicerades i Italien hans Operai e capitale (Arbetare och kapitalet) en bok som skulle få stort inflytande i 1960-talets proteströrelser och arbetarkamp. Boken kom i engelsk översättning av Verso Books år 2019. Lenin i England är ett annat viktigt verk.

Referenser

Män
Födda 1931
Avlidna 2023  
Italienska filosofer under 1900-talet
Italienska politiker under 1900-talet
Italienska politiker under 2000-talet
Politiker från Rom
Kommunalvalen i Finland 1980

Kommunalval i Finland (dock inte Åland) hölls den 19 och 20 oktober 1980 för mandatperioden 1981-1984. Antalet röstberättigade var 3 515 057 och av dem deltog 2 747 108 eller 78,2 % i valet. Största parti blev socialdemokraterna, medan centern vann flest fullmäktigeplatser.

Kommunalvalen på Åland hade hållits 1979 och hölls nästa gång 1983.

Inget val hölls i kommunen Velkua då det fanns lika många godkända kandidater som valbara platser i fullmäktige, och samtliga kandidater utsågs till fullmäktigeledamöter utan omröstning genom så kallat sämjoval.

Bakgrund
Valet förrättades i enlighet med den kommunala vallagen av år 1972 (361/72). Rätt att ställa upp i valet med kandidater hade dels Finlands registrerade partier samt valmansföreningar. Minst 10 röstberättigade i en kommun krävdes för att bilda en valmansförening.

Valresultat
Nedanstående resultat ger en total sammanställning av valen i hela Finland. För resultatet i varje kommun för sig, se respektive kommunartikel.

Valet i Humppila kommun upphävdes av Tavastehus läns länsrätt på grund av inträffade fel vid förhandsröstningen, och nytt kommunalval hölls den 12 och 13 april 1981.

Källor 

Finland
1980 i Finland
1980
Kommunalvalen i Finland 1976

Kommunalval i Finland (dock inte Åland) hölls den 17 och 18 oktober 1976 för mandatperioden 1977-1980. Antalet röstberättigade var 3 414 769 och av dem deltog 2 683 199 eller 78,6 % i valet. Största parti blev socialdemokraterna, medan centern vann flest fullmäktigeplatser.

Kommunalvalen på Åland hade hållits 1975 och hölls nästa gång 1979.

Inget val hölls i kommunen Velkua då det fanns lika många godkända kandidater som valbara platser i fullmäktige, och samtliga kandidater utsågs till fullmäktigeledamöter utan omröstning genom så kallat sämjoval.

Bakgrund
Valet förrättades i enlighet med den kommunala vallagen av år 1972 (361/72). Rätt att ställa upp i valet med kandidater hade dels Finlands registrerade partier samt valmansföreningar. Minst 10 röstberättigade i en kommun krävdes för att bilda en valmansförening.

Valresultat
Nedanstående resultat ger en total sammanställning av valen i hela Finland. För resultatet i varje kommun för sig, se respektive kommunartikel.

Källor 

Finland
1976 i Finland
1976
Kommunalvalen i Finland 1972

Kommunalval i Finland (dock inte Åland) hölls den 1 och 2 oktober 1972 för mandatperioden 1973-1976. Antalet röstberättigade var 3 306 615 och av dem deltog 2 501 841 eller 75,7 % i valet. Största parti blev socialdemokraterna, medan centern vann flest fullmäktigeplatser.

Kommunalvalen på Åland hade hållits 1971 och hölls nästa gång 1975.

Inga val hölls i kommunerna Houtskär, Iniö, Velkua och Aspö då det fanns lika många godkända kandidater som valbara platser i fullmäktige, och samtliga kandidater utsågs till fullmäktigeledamöter utan omröstning genom så kallat sämjoval.

Bakgrund
Valet förrättades i enlighet med den nya kommunala vallagen som trädde i kraft 15 maj 1972 (361/72). Rätt att ställa upp i valet med kandidater hade dels Finlands registrerade partier samt valmansföreningar. Minst 10 röstberättigade i en kommun krävdes för att bilda en valmansförening.

Valresultat
Nedanstående resultat ger en total sammanställning av valen i hela Finland. För resultatet i varje kommun för sig, se respektive kommunartikel.

Valet i Enontekis kommun ogiltigförklarades i oktober 1972 av Högsta förvaltningsdomstolen på grund av felaktigheter i valet. Nytt val hölls den 29 och 30 juli 1973.

Källor 

Finland
1972 i Finland
1972
Kommunalvalen i Finland 1968

Kommunalval i Finland (dock inte Åland) hölls den 6 och 7 oktober 1968 för mandatperioden 1969-1972. Antalet röstberättigade var 2 949 032 och av dem deltog 2 267 770 eller 76,9 % i valet. Största parti blev socialdemokraterna, medan centern vann flest fullmäktigeplatser.

Kommunalvalen på Åland hade hållits 1967 och hölls nästa gång 1971.

Inga val hölls i kommunerna Aspö, Bergö, Honkilax, Iniö och Velkua då det fanns lika många godkända kandidater som valbara platser i fullmäktige, och samtliga kandidater utsågs till fullmäktigeledamöter utan omröstning genom så kallat sämjoval.

Bakgrund
Valet förrättades i enlighet med kommunalvallagen som trädde i kraft 7 februari 1964. Rätt att ställa upp i valet med kandidater hade dels Finlands registrerade partier samt valmansföreningar. Minst 10 röstberättigade i en kommun krävdes för att bilda en valmansförening.

Valresultat
Nedanstående resultat ger en total sammanställning av valen i hela Finland. För resultatet i varje kommun för sig, se respektive kommunartikel.
På grund av avsaknad av tillförlitlig statistik från Statistikcentralen var 1968 det första valet som redovisade komplett partitillhörighet för fullmäktigeplatser, varför det inte går att ta fram ändring i antalet mandat för många partier.

Källor 

Finland
1968 i Finland
1968
Kommunalvalen i Finland 1964

Kommunalval i Finland (dock inte Åland) hölls den 4 och 5 oktober 1964 för mandatperioden 1965-1968. Antalet röstberättigade var 2 703 585 och av dem deltog 2 151 622 eller 79,6 % i valet. Största parti blev socialdemokraterna.

Kommunalvalen på Åland hade hållits 1963 och hölls nästa gång 1967.

Inga val hölls i kommunerna Aspö, Björköby, Houtskär och Iniö då det fanns lika många godkända kandidater som valbara platser i fullmäktige, och samtliga kandidater utsågs till fullmäktigeledamöter utan omröstning genom så kallat sämjoval.

Bakgrund
Valet förrättades i enlighet med den nya kommunalvallagen som trädde i kraft 7 februari 1964. Rätt att ställa upp i valet med kandidater hade dels Finlands registrerade partier samt valmansföreningar. Minst 10 röstberättigade i en kommun krävdes för att bilda en valmansförening.

Valresultat
Nedanstående resultat ger en total sammanställning av valen i hela Finland. För resultatet i varje kommun för sig, se respektive kommunartikel.
På grund av avsaknad av tillförlitlig statistik från Statistikcentralen saknas från tiden till och med 1960 helt information om antalet fullmäktigeplatser. Vid valet 1964 redovisades endast mandaten separat för Demokratiska förbundet för Finlands folk, medan de två socialdemokratiska partierna grupperades ihop samt samtliga icke-socialistiska partier redovisades ihop.

Källor 

Finland
1964 i Finland
1964
270 Park Avenue (1960–2021)

270 Park Avenue alternativt JPMorgan Chase Tower, tidigare Union Carbide Building, var en skyskrapa som låg på Manhattan i New York, New York i USA. Skyskrapan ägdes av den amerikanska globala affärsbanken JPMorgan Chase, som använde hela byggnaden som globalt huvudkontor. Skyskrapan var 215,5 meter hög.

Den uppfördes mellan 1957 och 1960 till en totalkostnad på mer än 52 miljoner amerikanska dollar. Det var dock tänkt att den skulle kosta omkring 46 miljoner dollar men slutnotan landande på en bit över en miljon dollar per våning (52 våningar). Syftet med skyskrapan var att låta kemiföretaget Union Carbide använda den som huvudkontor, vilket de gjorde fram till 1981 när de flyttade till Danbury i Connecticut. År 1978 förvärvade bankförvaltningsbolaget Manufacturers Hanover Trust skyskrapan för 110 miljoner dollar. År 1991 fusionerades Manufacturers Hanover med Chemical Bank, den senare hade sitt huvudkontor i 277 Park Avenue. Man beslutade att huvudkontoret för det nya företaget skulle fortsättningsvis vara placerad i 270 Park Avenue. Bara fem år senare blev de fusionerad med Chase Manhattan Bank, samtidigt meddelade Chase att deras huvudkontor i One Chase Manhattan Plaza skulle slå samman med Chemical Banks och använda 270 Park Avenue i fortsättningen. År 2000 fusionerades Chase med J.P. Morgan & Co. och blev kvar i skyskrapan fram till slutet av 2010-talet. Då meddelade banken att man skulle riva befintlig skyskrapa och uppföra en ny, som kommer bli 434,3 meter hög, på samma adress. Den nya skyskrapan ska stå klar som tidigast 2024. JPMorgan flyttade huvudkontoret temporärt till 383 Madison Avenue.

Referenser

Anmärkningar

Noter

1960 i USA
Arkitekturåret 1960
Byggnader invigda under 1900-talet
Skyskrapor i New York
Manhattan
JPMorgan Chase
Ej längre existerande byggnader i USA
Upplösningar 2021
Byggnader rivna under 2000-talet
270 Park Avenue

270 Park Avenue alternativt JPMorgan Chase Tower är en framtida skyskrapa som kommer vara placerad på Manhattan i New York, New York i USA. Skyskrapan ägs av den amerikanska globala affärsbanken JPMorgan Chase, som kommer använda den som globalt huvudkontor och ha uppemot 14 000 anställda där. Skyskrapan kommer vara 423–433,3 meter hög och ha 63 våningar, när den blir klar så kommer den vara Manhattans näst högsta kontorsfastighet efter One World Trade Center. Den är planerad att stå klar 2024 till en kostnad på tre miljarder amerikanska dollar.

Referenser

Skyskrapor i New York
Manhattan
JPMorgan Chase
383 Madison Avenue

383 Madison Avenue, tidigare Bear Stearns Building, är en skyskrapa på Manhattan i New York, New York i USA. Skyskrapan ägs av den amerikanska globala affärsbanken JPMorgan Chase sedan 2008, när de förvärvade den konkursande investmentbanken Bear Sterns i och med finanskrisen 2007–2008. Sedan slutet av 2010-talet, använder JPMorgan Chase skyskrapan som ett temporärt huvudkontor, efter att de rev sitt gamla för att uppföra ett nytt, det nya ska stå klar tidigast 2024.

383 Madison Avenue uppfördes mellan 1999 och 2001. Skyskrapan är 230,25 meter hög och har 47 våningar.

Referenser

2001 i USA
Arkitekturåret 2001
Byggnader invigda under 2000-talet
Skyskrapor i New York
Manhattan
JPMorgan Chase
Rölli och den gyllene nyckeln

Rölli och den gyllene nyckeln (finska: Rölli ja kultainen avain) är en finsk äventyrs- och musikalfilm som hade premiär den 1 februari 2013. Filmen är den tredje om skogstrollet Rölli. Filmen skrevs och regisserades av Taavi Vartia.

Handling 
Rölliby ligger öde och övergiven efter att invånarna flyttat till Rölli City, ett bostadsområde som cirkusdirektören Direktören har låtit uppföra runt sin magnifika cirkus. Rölli har i ungdomens dagar själv begått ett misstag som ledde till att byn isolerades bakom lås och bom. Utan att inse följderna har han avslöjat Röllibys hemlighet för Direktören och nu är byn i stor fara.

Rollista 

 Allu Tuppurainen − Rölli  
 Krista Kosonen − Riitasointu  
 Mikko Leppilampi − Tirehtööri  
 Jarkko Niemi − nuori Rölli  
 Turkka Mastomäki − Kylänvanhin  
 Iina Kuustonen − Sähinä  
 Mikko Kuustonen − Solisti  
 Ville Haapasalo − Seppä  
 Linnea Röhr − Juurakko-tyttö  
 Alina Tomnikov − Milli Menninkäinen  
 Jari Kotilainen − Iso-Rölli  
 Christian Ruotanen − Rölli lapsena

Svenska röster 

 Sixten Lundberg − Rölli
 Linnéa Röhr − Ljungen
 Krista Kosonen − Sånglärarinnan
 Carl-Kristian Rundman − Direktören

Produktion 
Filmen producerades av Marko Röhr från produktionsbolaget MRP Matila Röhr Productions. Samma företag har även producerat tidigare Rölli-filmer. Filmprojektet fick 700 000 euro från Finlands filmstiftelse i produktionsstöd. Dessutom har Nordiska film- och tv-fonden, Yle, Åbo regionala utvecklingscentrum (Västra Finlands filmkommission) och PowerPark, där filmen också har filmats, gett ekonomiskt stöd. Rollicity spelades in på Runsala och Kakolabacken i Åbo, och kulisserna finns kvar.

Filmen tjänade in 2 135 000 på en finsk-brittisk-rysk budget.

Mottagande 
Iltalehtis Tuomas Riskala gillade filmen och sa att det var den bästa långfilmen med Rölli-tema i sitt trestjärniga betyg. Leena Virtanen från Helsingin Sanomat gav också filmen tre stjärnor, men hon kritiserade Pessi Levantos disneyliknande filmmusik för att förstöra atmosfären i filmen. Han uppmärksammade också kopplingen mellan filmens cirkusscener och Charles Chaplins Cirkus. Taneli Topelius från Ilta-Sanomat gillade Allu Tuppurainen som en gammal Rölli, men kritiserade de andra rollfigurerna för att se ut som "skissfigurer". Han gav filmen två stjärnor. I Voima kritiserade Atlas Saarikoski filmen för att vara konservativ och förankrad i traditionella könsroller.

Filmen sågs av fler än 200 000 personer.

Källor

Externa länkar 
 Rölli och den gyllene nyckeln på Elonet
 Ville Haapasalo: "Lastenleffoille löytyy aina aikaa" 2013-01-21 (yle.fi)
 Neljäs Rölli-elokuva paljastaa likavarpaan lapsuuskolttoset (yle.fi)
Finländska filmer 2013
Finländska barnfilmer
Finländska fantasyfilmer
Finskspråkiga filmer
Rölli och alla tiders hemlighet

Rölli och alla tiders hemlighet (finska: Rölli ja kaikkien aikojen salaisuus) är en finsk familje- och äventyrsfilm med premiär den 16 september 2016. Filmen är den femte Rölli-filmen. Filmen regisserades av Taavi Vartia.

Inspelningen av filmen inleddes den 3 juni 2015 i Spanien. Stillbilder togs även i Nurmijärvi, Porkkala och PowerParks Rölliby.

Handling 
Röllis och Juurakkos nyfikenhet vaknar när de får höra av sin vän Mauno Mado att det någonstans långt borta, på andra sidan bergen, skogarna och havet, finns en plats som heter Alla tiders början. Därifrån utgår storkar för att ta sina små bebisar till deras nya hem. De förenas av sin gemensamma bakgrund: Rölli föll i en liten klimp från näbben på en gammal kråka och hamnade i Röllibyn. Juurakko å sin sida föll från en storks näbb till en helt obekant plats där han inte hörde hemma och där han inte hade några vänner. Slumpen ser till att Rölli och Juurakko träffas och tack vare deras djupa vänskap får Juurakko också ett hem i Röllibyn och blir en del av samhället. Även om Juurikko älskar Rölliyn och dess invånare, vill han fortfarande hitta sina rötter. Han tror att i Alla tiders början, där storkarna kommer ifrån, skulle svaret på livets stora frågor finnas. Vännerna bestämmer sig för att ge sig ut på ett gemensamt äventyr och resa till Alla tiders början.

Rollista 
 Allu Tuppurainen − Rölli
 Linnéa Röhr − Juurakko
 Krista Kosonen − laulunopettaja
 Iina Kuustonen − Sähinä
 Kai Lehtinen − seppä
 Turkka Mastomäki − kylänvanhin
 Alina Tomnikov − Milli Menninkäinen / Usvasaaren neito
 Jari Kotilainen − Iso-Rölli
 Amos Brotherus − Usvasaaren poika
 Nea Willström − Mikä
 Samuel Perez Nenonen − Ihme
 Lotta Kaitokari − Minä
 Elsa Vega Nehvonen − Olen
 Riku Nieminen − Mauno Mato (röst)
 Joonas Saartamo − Siili Suhonen (röst)
 Vesa Vierikko − Aavikkolaiva Ca Mél (röst)
 Timo Kahilainen − Viimeinen Dinosaurus (röst)
 Daniel Merkkanen − lelukauppias-rölli
 Jaakko Taavila − leipuri-rölli
 Jere-Samuli Perttula − vihanneskauppias-rölli

Källor

Externa länkar 
 Rölli och alla tiders hemlighet på Elonet
Finländska filmer 2016
Finländska familjefilmer
Finländska äventyrsfilmer
Finskspråkiga filmer