kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Central National Society for Women’s Suffrage

Central National Society for Women’s Suffrage (CNSWS), var en organisation för kvinnlig rösträtt i Storbritannien, aktiv mellan 1888 och 1897.

Föreningen bildades när Central Committee of the National Society for Women's Suffrage splittrades över huruvida man borde vara opolitiska eller alliera sig med politiska partier: gruppen som ansåg det förra behöll det gamla namnet, medan den senare gruppen tog sig namnet Central National Society for Women’s Suffrage (CNSWS); de uppgick båda 1897 i National Union of Women's Suffrage Societies. De båda föreningarna lämnade samarbetade kring ‘Parliamentary Franchise (Extension to Women) Bill’ år 1896, och förenades året därpå igen genom att bilda National Union of Women's Suffrage Societies.

Referenser

Kvinnoorganisationer i Storbritannien
Organisationer bildade 1888
Ej längre existerande organisationer i Storbritannien
Organisationer upplösta 1897
Kvinnlig rösträtt i Storbritannien
Elsa Holmqvist (konstnär)

Elsa Holmqvist, född 17 mars 1887 i Karlskrona, död 10 december 1963 i Djursholm, var en svensk teckningslärare och målare.

Hon var dotter till stenhuggeriägaren Fredrik Holmqvist och Linéa Quiding. Hon utexaminerades som teckningslärare vid Högre konstindustriella skolan i Stockholm 1908 och fortsatte därefter med krokistudier för Carl Wilhelmson och enstaka kurser vid Kungliga konsthögskolan. Hon bedrev dessutom självstudier under resor till bland annat Italien, Paris, Spanien och Grekland. Separat ställde hon ut på Djursholms samskola några gånger och hon medverkade i samlingsutställningar med Sveriges allmänna konstförenings utställningar på Liljevalchs konsthall. Hon skrev dessutom egna vistexter till musik av Märta Tham bland annat Getabocken Buff, Buff, Buff 1930 och Kung i Balbunga i Vajavunga 1935. Som författare skrev hon några bilderböcker bland annat Stockholmsresan och Pullan Pallenpös  och illustrerade några av Märta Thams skrifter. Hennes konst består av figursaker och naturalistiskt hållna  landskapsskildringar utförda i olja, akvarell och färgkrita. Många av motiven är från trakten kring Tollviken och Bua, norr om Varberg, där systern Edith Lindgren hade sommarstuga.

Referenser 
Svenskt konstnärslexikon del III, sid 180, Allhems Förlag, Malmö.

Noter 

Svenska målare under 1900-talet
Svenska lärare under 1900-talet
Personer från Karlskrona
Födda 1887
Avlidna 1963
Kvinnor
Börje Holm

Börje Harald Holm, född 17 maj 1892 i Uppsala, död 3 oktober 1973, var en svensk målare och grafiker.

Han var son till postmästaren Carl Emil Theodor Holm och Agda Wilhelmina Rosalie Falk samt från 1948 gift med Anna Pehrsson. Han studerade konst vid Althins målarskola 1913-1914 och vid Kungliga konsthögskolan 1913-1918 samt vid Axel Tallbergs etsningsskola och genom självstudier under resor till Tyskland och Italien 1919. Han medverkade i utställningar med Grafiska sällskapet och Sveriges allmänna konstförening. Hans konst består av porträtt, figurer, landskap, cirkus- och djurmotiv utförda i pastell, olja och olika grafiska tekniker.

Referenser 
Svenskt konstnärslexikon del III, sid 168-169, Allhems Förlag, Malmö.

Noter 

Svenska målare under 1900-talet
Svenska grafiker under 1900-talet
Konstnärer från Uppsala
Födda 1892
Avlidna 1973
Män
Birgitta Högsell

Tora Anna Birgitta Högsell, född 6 juli 1928 i Madesjö församling i Kalmar län, död 28 augusti 2018 i Ängelholm, var en svensk målare.

Hon var dotter till trädgårdsarkitekten Jarl Högsell och Anna Sjöberg. Hon studerade vid Skånska målarskolan 1946-1948 och 1949-1950 och vid Otte Skölds målarskola 1948-1949 samt för André Lhote i Paris 1950-1951, 1953 och 1955 samt vid Académie Royale des Beaux-Arts i Bryssel 1952-1953 samt genom självstudier under resor till Spanien och Belgien. Separat ställde hon ut i bland annat Båstad och Örkelljunga. Som illustratör illustrerade hon bland annat Gunnar Sundmans Vi se på Egypten solskenets land. Hennes konst består av stilleben, figurstudier och landskap utförda i olja, akvarell eller pastell.

Referenser 
 Svenskt konstnärslexikon del III, sid 228, Allhems Förlag, Malmö.

Noter 

Svenska målare under 1900-talet
Personer från Madesjö socken
Födda 1928
Avlidna 2018
Kvinnor
36 Serpentis

36 Serpentis, som är stjärnans Flamsteed-beteckning, är en dubbelstjärna i den södra delen av stjärnbilden Ormen, som också har Bayer-beteckningen b Serpentis. Den har en kombinerad skenbar magnitud på ca 5,09 och är svagt synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 20,1 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 162 ljusår (ca 50 parsek) från solen. Den rör sig närmare solen med en heliocentrisk radialhastighet av ca -8 km/s

Egenskaper
Primärstjärnan 36 Serpentis A är en blå till vit stjärna i huvudserien av spektralklass A7 V. Gray et al. (2017) gav stjärnan en kombinerad spektralklass av A2IV-Vn för konstellationen, medan Cowley et al. matchade den med spektralklass av A3 Vn, där 'n'-suffixet anger "diffusa" linjer i stjärnans spektrum orsakade av snabb rotation. Den har en massa som är ca 2 solmassor, en radie som är ca 1,7 solradier och utsänder ca 19 gånger mera energi än solen från dess fotosfär vid en effektiv temperatur på ca 8 200 K. Den är en Lambda Bootis-stjärna, vilket betyder att den har solliknande mängder kol, kväve och syre, medan den innehåller mycket låga mängder av element tyngre än järn.

36 Serpentis är en spektroskopisk dubbelstjärna med en lång omloppsperiod på 52,8 år och en hög excentricitet på 0,83. Parets kombinerade massa är 3,09 ± 0,28 solmassor. Den svalare följeslagaren, en stjärna av spektraltyp G0, är källa till den röntgenstrålning som har observerats från konstellationen. Den har en visuell magnitud på 7,8. 

36 Serpentis är en misstänkt variabel (VAR:), som har visuell magnitud +5,1 och varierar utan fastställd amplitud eller periodicitet.

Se även 
 Variabel stjärna

Referenser

Noter
<ref

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/77660/bserpentis.

Stjärnbilden Ormen
Flamsteedobjekt
HR-objekt
HD-objekt
Bayerobjekt
Vita underjättar
Dubbelstjärnor
Misstänkta variabler
39 Serpentis

39 Serpentis är en misstänkt variabel i stjärnbilden  Ormen. 

39 Serpentis varierar mellan visuell magnitud +6,06 och 6,11 utan fastställd periodicitet. Den befinner sig på ett avstånd av ungefär 55 ljusår.

Se även 
 Variabel stjärna

Referenser 

Stjärnbilden Ormen
Huvudseriestjärnor klass G
Dubbelstjärnor
Misstänkta variabler
Flamsteedobjekt
HD-objekt
HR-objekt
Glieseobjekt
Elektron (olika betydelser)

Elektron kan syfta på:

 Elektron – en negativt laddad elementarpartikel
 Elektron – grekiska för bärnsten
 Elektron (legering) – en magnesiumlegering
 Elektron Music Machines – ett svenskt musikinstrumentföretag
Garpenbergs bruk

Garpenbergs bruk är ett tidigare bruk i Garpenberg i Hedemora kommun (Sverige) som länge var nära förbundet med Garpenbergs gruva. Bruket är av medeltida ursprung. Namnet Garpenberg kommer av de bergsmän – garpar – som rekryterades från det tyska Centraleuropa för att utveckla gruvdriften och hytthanteringen i Sverige.

Historik

Bergsbruket i området är omskrivet sedan 1300-talet, men har sannolikt pågått mycket längre. Analyser av sedimentprover från Gruvsjön intill gruvan och bruket visar att gruvdrift pågått kontinuerligt i området sedan 400-talet.

Första innehavaren av egendomen uppges ha varit biskopen i Västerås, Israel Erlandsson Ängel, död 1332. Egendomen innehades 1401 av biskop Nicolaus Michael i Västerås och 1486 av Lasse Bonde.   

Bruket grundades vid mitten av 1500-talet av Gustaf Vasa. 1579-1597 hade Johan III:s kammarherre Olof Knutsson Garpenbergs bruk "i befattning".

Från 1613 utarrenderar kronan bruket, först till Kristofer Steijern från Falun. 1674 anlades här också ett kopparmyntplåtverk som var i drift till 1757. Mynten präglades vid Avesta myntverk.  

Andra halvan av 1700-talet ägdes bruket av Salomon von Stockenström (1751-1811). Efter honom kammarherre Erik von Stockenström (1792-1869). I maj 1852 hade brukets ägare kammarherre Erik von Stockenström gjort konkurs och egendomen köptes av ett bildat bolag bland kreditorerna för en halv miljon Riksdaler Riksgälds. Bruket ombildades till aktiebolag 1855. I juni 1856 gick bruks- och lantegendomarna med tillhörande verksamheter på auktion och köptes av  grosshandlare Jederholm för 302 500 kr. Redan i december samma år hade egendomen försålts till grosshandlare P. Kleman i Stockholm för 350 000 kr. 

År 1866 köptes bruket av Hampus August Cornelius på auktion. Med köpet följde inte gruvverksamheten, utan gruva och bruk separeras i två olika bolag. 1910 går bruket i konkurs en sista gång. Redan 1905 hade dock järnhanteringen upphört. Samma år invigdes järnvägssatsningen mellan Fors och Garpenbergs station (vid Brattfors bruk), som efter förlängning till Gruvgårdens station 1908 fick namnet Gruvgården-Fors järnväg. 

1913 köpte staten Garpenbergs bruk och dess skogsmark. 1915 startade Skogshögskolan utbildning i bruksherrgården.

Herrgårdens huvudbyggnad uppfördes 1801.

Referenser

Vidare läsning

Företag i Hedemora kommun
Svenska järnbruk
Bolinder-Munktell BM 55

BM 55/Volvo T55, är en traktor som tillverkades av Bolinder-Munktell/Volvo mellan 1953 och 1959 i ca 3 000 exemplar. Den har en fyrcylindrig dieselmotor med maxeffekten 57 hästkrafter. Växellådan har 5 växlar framåt och en bakåt.  Denna traktor var primärt ämnad som dragare och kraftuttag och en tämligen primitiv trepunktslyft var extrautrustning.

Tekniska data
 Tillverkningsår: 1953-1959
 Motor: Bolinders diesel 1054, 4-cylindrig dieselmotor
 Motoreffekt: 57 hk, 1 800 r/min
 Vridmoment (max) vid 1 100 r/min: 27 kpm
 Transmission/hastighet: 5 fram, 1 back.
 Maxfart 27,4 km/h
 Bränsletank: 110 L
 Kylsystem: 18 L
 Vikt: 2 950 kg
 Längd: 3 450 mm

Se även
Lista över BM-traktormodeller

Referenser
 Från Munktells till Valmet. Av Olov Hedell, 1994, 
 Traktorkalendern, del 1. Agro Tekniska Förlaget. 
Traktorer tillverkade av Bolinder-Munktell
53 Cancri

53 Cancri, som är stjärnans Flamsteed-beteckning, är en ensam stjärna, belägen i den norra delen av stjärnbilden Kräftan och har även variabelbeteckningen BO Cancri. Den har en genomsnittlig skenbar magnitud av ca 6,2 och är mycket svagt synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallax enligt Gaia Data Release 2 på ca 3,4 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 960 ljusår (ca 290 parsek) från solen. Den rör sig bort från solen med en heliocentrisk radialhastighet på ca 14 km/s.

Egenskaper
53 Cancri är en röd jättestjärna av spektralklass M3 III, och befinner sig på den asymptotiska jättegrenen. Den har en radie som är ca 87 solradier och utsänder från dess fotosfär ca 1 175 gånger mera energi än solen vid en effektiv temperatur av ca 3 600 K.

53 Cancri är en halvregelbunden variabel som varierar mellan skenbar magnitud 5,9 och 6,4 med en period på 27 dygn. Den misstänks också ha en andra period på 270 dygn.

Se även
 Variabel stjärna

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/53cancri

		
Stjärnbilden Kräftan
Flamsteedobjekt
HR-objekt
HD-objekt
Röda jättar
Halvregelbundna variabler
Octavius portik

Octavius portik (latin: Porticus Octavia) var en portik på Marsfältet i antikens Rom. Portiken uppfördes av Gnaeus Octavius år 168 f.Kr. för att fira segern över Perseus av Makedonien i slaget vid Pydna. Portiken var belägen mellan Pompejusteatern och Circus Flaminius och kallades även Porticus Corinthia på grund av dess korintiska kapitäl i brons. Octavianus lät restaurera portiken år 33 f.Kr.

Källor

Noter

Tryckta källor

Rione Sant'Eustachio
Romersk arkitektur i Rom
168 f.Kr.
Romerska portiker
San Martino dall'Argine

är en ort och kommun i provinsen Mantua i regionen Lombardiet i Italien. Kommunen hade  invånare (2018).

Referenser 

Kommuner i provinsen Mantua
Meiway

Frederic Desire Ehui, född 17 mars 1962 i Grand Bassam, känd under artistnamnet Meiway är en sångare från Elfenbenskusten. Han är känd som pionjär inom musikstilen zoblazo. Hans hits inkluderar "200% Zoblazo", "Godeba", "Appolo 95", "Miss Lolo" och "DJ Tassouman".

Diskografi 

 Studioalbum

 Meiway (Ayibebou) (1989) 
 200% Zoblazo (1991) 
 Jamais 203 (300% Zoblazo) (1993) 
 Appolo 95 (1995) 
 Les genies vous parlent (1997) 
 Hold up (Zo Gang feat. Meiway) (1998)
 Extraterrestre (1999) 
 Le procés (Zo Gang International) (2000) 
 Eternel (2001) 
 Golgotha (2004) 
 9ème commandment (2006) 
 M20 (Meiway 20 ans) (2009) 
 Profeseur (2012) 
 Illimitic (2016) 
 Légende (2019)

 Samlingsalbum

 Best Of (1997) 
 Le meilleur de (2003)

Referenser 

Levande personer
Födda 1962
Män
Ivorianska musiker
Mononymt kända personer
Pseudonymer
Einar Meinander

Jakob Einar Meinander, född 11 april 1873 i Helsingfors, död 26 maj 1947 i Helsingfors, var en finländsk lärare. Han var son till vicehäradshövding Konrad Meinander och Sally Maria Meinander. 

Einar Meinander ägnade hela sitt yrkesverksamma liv åt skolväsendet. Åren 1906–1917 arbetade han som föreståndare vid Läroverket för gossar och flickor i Helsingfors. Sedan år 1910 arbetade han även vid Svenska normallyceum och från år 1924 var han överlärare i matematik, fysik och kemi vid skolan.

Externa länkar 

 Einar Meinanders arkiv vid Svenska litteratursällskapet i Finland
 Minnesruna över Einar Meinander

Män
Födda 1873
Avlidna 1947
Finländska lärare
Personer från Helsingfors
Viadana, Lombardiet

Viadana är en ort och kommun i provinsen Mantua i regionen Lombardiet i Italien. Kommunen hade  invånare (2018).

Referenser 

Kommuner i provinsen Mantua
Nana (målning)

Nana är en oljemålning av den franske konstnären Édouard Manet från 1877. Målningen ingår sedan 1924 i Hamburger Kunsthalles samlingar. 

Manets Nana var troligtvis inspirerad av Émile Zolas fiktiva karaktär med samma namn som första gången förekom i L'Assommoir 1876 och hade en huvudroll i de efterföljande romanerna. Målningen ansågs som provokativ eftersom kvinnan antogs vara prostituerad. Den refuserades på Parissalongen 1877 och gjorde istället skandalsuccé i skyltfönstret på Giroux på Boulevard des Capucines i Paris.

Källor 
bildindex.de
Hamburger Kunsthalles webbplats

Målningar 1877
Målningar av Édouard Manet
Målningar i Hamburger Kunsthalle
Porträttmålningar
Émile Zola-bearbetningar
Perkinmedaljen

Perkinmedaljen är en utmärkelse som årligen utdelas av den amerikanska sektionen av Society of Chemical Industry. Den är uppkallad efter William Henry Perkin, som själv fick den första medaljen 1906.

Pristagare 
 1906 William Henry Perkin
 1908 John Brown Francis Herreshoff
 1909 Arno Behr
 1910 Edward G. Acheson
 1911 Charles Martin Hall
 1912 Herman Frasch
 1913 James Gayley
 1914 John W. Hyatt
 1915 Edward Weston
 1916 Leo H. Baekeland
 1917 Ernst Twitchell
 1918 Auguste J. Rossi
 1919 Frederick G. Cottrell
 1920 Charles F. Chandler
 1921 Willis R. Whitney
 1922 William M. Burton
 1923 Milton C. Whitaker
 1924 Frederick M. Becket
 1925 Hugh K. Moore
 1926 Richard B. Moore
 1927 John E. Teeple
 1928 Irving Langmuir
 1929 Eugene C. Sullivan
 1930 Herbert H. Dow
 1931 Arthur Dehon Little
 1932 Charles F. Burgess
 1933 George Oenslager
 1934 Colin G. Fink
 1935 George O. Curme
 1936 Warren K. Lewis
 1937 Thomas Midgley
 1938 Frank J. Tone
 1939 Walter S. Landis
 1940 Charles M.A. Stine
 1941 John V.N. Dorr
 1942 Martin Ittner
 1943 Robert E. Wilson
 1944 Gaston F. Dubois
 1945 Elmer K. Bolton
 1946 Francis C. Frary
 1947 Robert R. Williams
 1948 Clarence W. Balke
 1949 Carl S. Miner
 1950 Eger V. Murphree
 1951 Henry Howard
 1952 Robert M. Burns
 1953 Charles A. Thomas
 1954 Roger Adams
 1955 Roger Williams
 1956 Edgar C. Britton
 1957 Glenn T. Seaborg
 1958 William J. Kroll
 1959 Eugene J. Houdry
 1960 Karl August Folkers
 1961 Carl F. Prutton
 1962 Eugene G. Rochow
 1963 William O. Baker
 1964 William J. Sparks
 1965 Carl S. Marvel
 1966 Manson Benedict
 1967 Vladimir Haensel
 1968 Henry B. Hass
 1969 Robert W. Cairns
 1970 Milton Harris
 1971 James F. Hyde
 1972 Robert Burns MacMullin
 1973 Theodore L. Cairns
 1974 Edwin H. Land
 1975 Carl Djerassi
 1976 Lewis H. Sarett
 1977 Paul J. Flory
 1978 Donald F. Othmer
 1979 James D. Idol
 1980 Herman F. Mark
 1981 Ralph Landau
 1982 Herbert C. Brown
 1983 N. Bruce Hannay
 1984 John H. Sinfelt
 1985 Paul B. Weisz
 1986 Peter Regna
 1987 J. Paul Hogan och Robert L. Banks
 1988 James F. Roth
 1989 Frederick J. Karol
 1990 John E. Franz
 1991 Miguel A. Ondetti
 1992 Edith M. Flanigen
 1993 Lubomyr T. Romankiw
 1994 Marinus Los
 1995 Delbert H. Meyer
 1996 Marion D. Francis
 1997 Stephanie Kwolek
 1998 David R. Bryant
 1999 Albert A. Carr
 2000 Norman N. Li
 2001 Elsa Reichmanis
 2002 Paul S. Anderson
 2003 William H. Joyce
 2004 Gordon E. Moore
 2005 Robert W. Gore
 2006 James C. Stevens
 2007 Herbert Boyer
 2008 Ian Shankland
 2009 Richard B. Silverman
 2010 Ronald Breslow
 2011 Rodney H. Banks
 2012 Robert S. Langer
 2013 Bruce Roth
 2014 John C. Warner
 2015 Cynthia Maryanoff
 2016 Peter Trefonas
 2017 Ann E. Weber
 2018 Barbara Haviland Minor
 2019 Chad A. Mirkin

Referenser 
 

Priser inom kemi
Priser i USA
Priser och utmärkelser instiftade 1906
Arno Behr

Arno Behr kan syfta på:

* Arno Behr (1846–1921), tysk-amerikansk kemist
 Arno Behr (född 1952), tysk kemist
Jerome H. Powell

Jerome Hayden Powell, född 4 februari 1953 i Washington, D.C., är en amerikansk jurist som är ordförande (centralbankschef) för USA:s centralbankssystem Federal Reserve System sedan den 5 februari 2018, när han efterträdde nationalekonomen Janet Yellen på positionen. Han har suttit som ledamot i centralbankens styrelse sedan den 25 maj 2012, när Powell blev bekräftad av USA:s senat på inrådan av USA:s 43:e president Barack Obama (D). Obamas utnämnande av Powell var den första sen 1988 att en president hade utsett en ledamot från ett annat parti än vad presidenten tillhörde, Powell är registrerad republikan.

Han har tidigare arbetat bland annat för senatorn Richard Schweiker (R); advokatbyrån Davis Polk & Wardwell; investmentbanken Dillon, Read & Co., bankkoncernen Bankers Trust, riskkapitalbolaget Carlyle Group och konsultföretaget Promontory Financial Group. Mellan 1990 och 1993 arbetade han också som statstjänsteman för USA:s finansdepartement och var först biträdande sekreterare för inhemsk finanssektor och sen undersekreterare för finans under de sista två åren.

Powell avlade en kandidatexamen i offentlig förvaltning vid Princeton University och en juris doktor vid Georgetown University Law Center.

Referenser

Män
Födda 1953
Levande personer
Personer från Washington, D.C.
Alumner från Princeton University
Alumner från Georgetown Law
Amerikanska jurister
Amerikanska advokater
Personer inom USA:s näringsliv under 1900-talet
Amerikanska statstjänstemän
Personer inom USA:s näringsliv under 2000-talet
Amerikanska företagsledare
Personer inom Federal Reserve System
Ordförande för Federal Reserve System
Glass (film)

Glass är en amerikansk superhjälte-thrillerfilm från 2019. Filmen är regisserad av M. Night Shyamalan, som även skrivit manus. Den är en uppföljare till Shyamalans tidigare filmer Unbreakable (2000) och Split (2016), och är den tredje och sista delen i Unbreakable trilogin. 

Filmen hade premiär i Sverige den 18 januari 2019, utgiven av Walt Disney Pictures.

Glass fick i allmänhet ogynnsamma recensioner från kritiker som tyckte att filmen var en "besvikelse". Ändå var filmen en ekonomisk framgång eftersom den samlade 247 miljoner dollar världen över mot en produktionsbudget på 20 miljoner dollar.

Rollista (i urval) 
 James McAvoy – Kevin Wendell Crumb / The Horde
 Bruce Willis – David Dunn / The Overseer
 Samuel L. Jackson – Elijah Price / Mr. Glass
 Anya Taylor-Joy – Casey Cooke
 Sarah Paulson – Dr. Ellie Staple
 Spencer Treat Clark – Joseph Dunn
 Charlayne Woodard – Mrs. Price
 Luke Kirby – Pierce
 Adam David Thompson – Daryl
 M. Night Shyamalan – Jai, Säkerhetsvakt

Referenser

Externa länkar 

Amerikanska filmer 2019
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska superhjälte-filmer
Amerikanska dramafilmer
Amerikanska thrillerfilmer
Amerikanska science fiction-filmer
Filmer i regi av M. Night Shyamalan
Middlebury College

Middlebury College grundades 1800 och är ett liberal arts college i Middlebury i Vermont. Middlebury började med sina språkprogram 1915. År 2005 grundade skolan Mugglar-quidditch, vilket fick en viss medial uppmärksamhet 2 år efter.

Referenser 

Universitet och högskolor i Vermont
VIZE (musikgrupp)

Vize (oftast stiliserat som VIZE) är en tysk DJ-, electro- och houseduo bildad 2018 i Berlin och består av två medlemmar, Vitali Zestovskih och Johannes Vimalavong. Gruppen hade även en tredje medlem, Mario Fiebiger, som dock hoppade av november 2019. Duons namn består av de två första bokstäverna av Vimalavongs respektive Zestovskihs efternamn.

Gruppen slog igenom 2018 med sin debutsingel "Glad you came", en cover av The Wanteds låt med samma namn. Låten toppade listorna i både Tyskland och Frankrike samma år.

I maj 2019 släpptes duons andra singel "Stars", i samarbete med tyska sångerskan Laniia. Låten hamnade på plats 18 i Tyskland och plats 24 på Österrike. Singeln fick guldstatus i båda länderna i november 2019.

I november 2019 ersatte Johannes Vimalavong Mario Fiebiger som gruppmedlem. Den 22 november 2019 släpptes "Close your eyes", tillsammans med Felix Jaehn och Miss Li, vilken även hamnade på plats 63 på Sverigetopplistan.

Diskografi

Singlar
 2018: Glad You Came (Med Laniia)
 2019: Stars (med Laniia)
 2019: Close Your Eyes (med Felix Jaehn och Miss Li)
 2020: Baby (med Capital Bra)
 2020: Thank You [Not So Bad] (med Felix Jaehn)
 2020: Kids (med Alle Farben och Graham Candy)
 2020: Never Let Me Down (med Tom Gregory)
 2020: Lonely (med Tujamo och Majan)
 2020: Far Away From Home (med Sam Feldt och Leony)
 2020: Brother Louie (med Dieter Bohlen, Imanbek och Leony)
 2020: Lissabon (med Philipp Dittberner)
 2020: Paradise (med Joker Bra och Leony)
 2020: Dolly Song (Devil's Cup) (med Leony)
 2020: Bist Du Okay? (med Mark Forster)
 2020: The One (med Rea Garvey)
 2020: Space Melody (med Alan Walker och Leony)

Remixer 
 2018: Drenchill feat. Indiiana – Hey Hey
 2019: Tim Kamrad – Holdin’ On
 2019: Sunset City feat. Samantha Jade – Forget It All (Vize & Mabe Remix)
 2019: Milk for Two – Tonight
 2019: Sam Feldt feat. Rani – Post Malone
 2019: Timmy Trumpet – World at Our Feet
 2019: Dayo feat. Ruut – Mockingbirds
 2019: Chico Rose feat. Afrojack – Sad
 2020: GoldFish & Cat Dealers – Colours & Lights
 2020: Forest Blakk – Put Your Hands Up
 2020: Joel Corry – Lonely
 2020: K-391, Alan Walker & Ahrix – End of Time
 2020: StaySolidRocky – Party Girl
 2020: Clueso – Tanzen
 2020: Sigma feat. Birdy – Find Me
 2020: Dimitri Vegas & Like Mike, Bassjackers - Happy Together
 2020: Miss Li - Complicated
 2020: Louane - Désolée
 2020: Georg Stengel - Mein Zuhause
 2020: FOURTY - Weisser Rauch

Referenser

Noter 

Tyska elektroniska musikgrupper
Edward Weston

Edward Weston kan syfta på bland andra:

* Edward Weston (1850–1936), engelsk kemist
 Edward Weston (1886–1958), amerikansk fotograf
Nymfernas tempel

Nymfernas tempel (latin: Aedes Nymphae) var ett tempel på Marsfältet i antikens Rom, invigt åt nymferna. Templet uppfördes på 200-talet f.Kr. eller i början av 100-talet f.Kr. Templet förstördes i en eldsvåda i mitten av första århundradet f.Kr.; Clodius hade stuckit templet i brand för att förstöra offentliga handlingar, vilka förvarades där.

Templet var en peripteros med åtta kolonner i fasaden.

Källor

Noter

Tryckta källor

Romersk arkitektur i Rom
Tempel på Campus Martius