kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
BAFTA-galan 2017

BAFTA-galan 2017 var den 70:e upplagan av British Academy Film Awards som hölls den 12 februari 2017 på Royal Albert Hall i London och belönade insatser i filmer som visades i Storbritannien 2016. Årets värd var Stephen Fry för tolfte gången i rad.

Vinnare och nominerade 
Nomineringarna tillkännagavs den 10 januari 2017. Vinnarna listas i fetstil.

BAFTA Fellowship 
 Mel Brooks

Enastående insats för brittisk film 
 Curzon Cinemas

Filmer med flera vinster 
 5 vinster: La La Land
 2 vinster: Lion och Manchester by the Sea

Filmer med flera nomineringar 
 11 nomineringar: La La Land
 9 nomineringar: Arrival och Nocturnal Animals
 6 nomineringar: Manchester by the Sea
 5 nomineringar: Fantastiska vidunder och var man hittar dem, Hacksaw Ridge, Jag, Daniel Blake och Lion
 4 nomineringar: Florence Foster Jenkins och Moonlight
 3 nomineringar: Doctor Strange, Hell or High Water, Jackie och Notes on Blindness
 2 nomineringar: Rogue One: A Star Wars Story och Under the Shadow

Se även 
 Oscarsgalan 2017
 Golden Globe-galan 2017
 Guldbaggegalan 2017
 Razziegalan 2017
 MTV Movie Awards 2017
 Screen Actors Guild Awards 2017
 Critics' Choice Movie Awards 2016 (December)
 Satellite Awards 2017

Referenser

Externa länkar 
 
 BAFTA Awards 2017 på Internet Movie Database

2017
Filmåret 2017
2017 i Storbritannien
Håkan Sörman

Håkan Sörman, född 17 februari 1952 i Stockholm, är en svensk ämbetsman.

Håkan Sörman har varit verksam som organisationskonsult, arbetat inom oljebranschen och i bankväsendet. De senaste 30 åren har han arbetet inom kommunsektorn, bland annat som stadsdirektör i Södertälje kommun och kommundirektör i Täby kommun. Åren 2004–2016 arbetade Sörman som vd på Sveriges Kommuner och Landsting (SKL). Han tillträdde i oktober 2016 som landshövding i Jönköpings län med ett förordnande fram till januari 2019, men lämnade efter ett år ämbetet med hänvisning till familjeskäl.

Referenser

Noter

Externa länkar 
Landshövding och länsledning Länsstyrelsen i Jönköpings län] läst 9 maj 2017.

Födda 1952
Män
Alumner från Handelshögskolan i Stockholm
Svenska ämbetsmän under 2000-talet
Landshövdingar i Jönköpings län
Levande personer
Ämbetsmän från Stockholm
Ledamöter av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien
Kommandomål

Kommandomål är i Sverige enligt regeringsformen (RF) ett regeringsärende som gäller verkställighet inom försvarsmakten av författningar eller särskilda regeringsbeslut. 

Denna typ ärenden får avgöras av försvarsministern under statsministerns överinseende och behöver inte tas upp i regeringen. Kommandomål kan handla om kommendering och placering av militär personal, övningar, tjänstgöring, eller reglementen, instruktioner och övriga föreskrifter för befälet i dylika ämnen samt om tillträde till svenskt territorium av annan stats örlogsfartyg. 

Begreppet förekom i 1809 års regeringsform. År 1840 inrättades för handläggning av denna typ av ärenden kommandoexpeditioner, vilka efter sammanslagning 1945 avskaffades 1979.

Se även
 Krigsmakten

Källor

Kommandomål på ne.se

Statsrätt
Sveriges författning
Försvarsmakten
Sveriges militärhistoria
Artaxerxes (opera)

Artaxerxes är en opera i tre akter med musik av Thomas Arne till ett libretto av Metastasio (1730) översatt till engelska av tonsättaren.

Historia
Metastasios text Artaserse skulle komma att tonsättas 90 gånger av bland andra Johann Adolph Hasse, Leonardo Vinci, Gluck, Graun, Baldassare Galuppi, Johann Christian Bach och Jommelli. Varken handling eller musik är enkel. Arne försakade den engelska musiknaturligheten för italiensk prålighet. Han till och med skrev de stora rollerna för två kastratsångare. Operan, som var Englands första opera seria, hade premiär den 2 februari 1762 på Covent Garden-operan i London.

Personer
Artaxerxes, son till kung Xerxes I av Persien; Arbaces vän (altkastrat)
Mandane, dotter till Xerxes; Arbaces älskade (sopran)
Artabanes, general i Xerxes armé (tenor)
Arbaces, son till Artabanes (soprankastrat)
Semira, dotter till Artabanes; Artaxerxes älskade (sopran)
Rimenes, Artabanes kapten (tenor)

Handling
Persepolis, 400-talet f.Kr.

Kung Xerxes son Artaxerxes är förälskad i Semira. Hans syster Mandane är förälskad i Arbaces. Semira och Arbaces är syskon och barn till Artabenes, general i Xerxes armé. Xerxes är missnöjd med dotterns val och förvisar Arbaces, varpå den hämndfyllda Artananes mördar Xerxes. Xerxes äldsta son, kronprins Darius, misstänks för dådet och dödas av Artabanes. Men Arbaces blir beskylld för mordet och hans barndomsvän Artaxerxes bestämmer att Artabanes ska vara domare i målet mot Arbaces. Artabanes dömer sonen till döden. Artaxerxes, som inte tror att vännen har mördat fadern, hjälper honom att fly. Under flykten möter Arbaces en rebellarmé och dödar deras ledare. Artabanes försöker förgifta Artaxerxes men planen upptäcks. Allt slutar lyckligt och till och med Artabanes blir förlåten men förvisas från riket.

Källor

Operor av Thomas Arne
Engelskspråkiga operor
Italienska operor
Fortica

Fortica eller Forticafästningen (), lokalt även kallad Španjola eller Španjolafästningen (Tvrđava Španjola), är en kulturmärkt fästning och tidigare försvarsverk i staden Hvar på ön med samma namn i Kroatien. Fästningen uppfördes under den venetianska administrationen år 1551 och har sedan tillkomsten om- och tillbyggts flera gånger. Den uppfördes på grunderna av och ersatte en äldre venetiansk fästning vars uppförande påbörjades år 1278 då Hvar blev en venetiansk besittning. Arkeologiska fyndigheter tyder på att befästningen från år 1278 i sin tur uppfördes på grunderna av en ännu äldre konstruktion. 

Fortica är idag en av Hvars främsta turistattraktioner och landmärken. I försvarsverket finns ett litet museum med en kollektion av amforor.

Etymologi 
Fästningens namn Fortica härrör från italienskans 'fortezza' med betydelsen "Lilla borgen". Det lokala namnet Španjola härrör från italienskans "spagnolo" med betydelsen 'spansk', i förlängningen 'spanska fästningen', vilket har att göra med att spanska ingenjörer under 1300-talet deltog i dess förstärkning och tillbyggnad.

Historik 
Befästningsverket Fortica har spelat en viktig roll i Hvars historia och stadens försvar. Tillsammans med stadsmuren utgjorde den stadens primära försvarsanläggning. 

Äldre krönikor vittnar om försvarsverkets historiska betydelse. Den 19 oktober 1571 angreps staden Hvar av den osmanska flottan som lät 73 fartyg ankra i havet utanför staden. Lokalbefolkningen tog sin tillflykt till Forticafästningen där de förskansade sig medan de muslimska osmanerna lät bränna ned staden, inklusive Arsenalen, Rektorspalatset, de kommunala kanslierna och alla kyrkor och kloster. Tidigt på morgonen den 1 oktober 1579, åtta år efter den osmanska attacken, orsakade ett blixtnedslag i krutkällaren på Forticafästningen kedjeexplosioner där kringflygande brinnande bråte antände flera byggnader i staden. Flera av Hvars offentliga byggnader härstammar från återuppbyggnaden efter dessa explosioner. Fästningen restaurerades därefter under den venetianske dogen Pietro Semitecolos regeringstid i början av 1600-talet. I samband med restaureringen tillkom bastionerna i barockstil.

Referenser

Externa länkar 

Arkitekturåret 1551
Befästningar i Kroatien
Byggnader invigda under 1500-talet
Byggnader och anläggningar i Hvar
S/S Bjørn

S/S Bjørn beställdes av Randers Havnevæsen som bogserbåt och isbrytare för att ersätta den äldre S/S Uller från 1881. Hon byggdes av Seebeckwerft i Bremerhaven i Tyskland och levererades i Randers den 4 februari 1909.

Hon hade fram till slutet av 1920-talet rätt att ta upp till omkring 200 passagerare.

S/S Bjørn ersattes i Randers hamn av den nybyggda dieseldrivna isbrytande bogserbåten Jens Ove i januari 1981 och donerades till Foreningen til Gamle Skibes Bevarelse, Dansk Veteranskibsklub. Hon är numera museifartyg, drivs av Dansk Veteranskibsklub S/S Bjørn, har hemmahamn i Helsingør och seglar i chartertrafik.

Bibliografi
Fra skrot til skønhed – om restaurering af S/S Bjørn og folkene bag, Dansk Veteranskibsklub S/S Bjørn och Marstal Søfartsmuseum 2013

Källor
S/S Bjørns webbplats

Externa länkar
S/S Bjørns webbplats

Danska ångfartyg
Danska veteranfartyg
Bogserbåtar
Museifartyg i Danmark
Randers
Helsingör
Gösta Swerin

Gösta  Valdemar Swerin, född 21 april 1920 i Karlstad, död 27 december 2011 i Rönnäng på Tjörn, var en svensk handbollsspelare.

Karriär 
Han började som fotbollsspelare i Godhems BK. Han hade där Sven-Erik Forsell som lagkamrat. Swerin fortsatte att spela fotboll i IFK Göteborgs B-lag med bara få allsvenska matcher i meritlistan. Mot Norrköping 1943 förlorade Göteborg  med 1-2 efter att Swerin orsakat en straff i slutminuterna mot Norrköping. Artikeln "Det skjuts för mycket - och spelas för lite" i Handbollboken 1948 sammanfattar Gösta Swerins handbollskarriär och ger matchstatistik över hans olika matcher.

Han började spela handboll i Majornas IK:s pojklag blev sedan högersexa i Majornas A-lag till 1940. Därefter värvades till IFK Karlskrona där han spelade "högerback" i tre år. Återvände till Göteborg och blev "centerhalv" i Redbergslid 1943-1949. Varvade ner i Göteborgspolisens division 3 lag.

Swerin gjorde 1939-1948 27 landskamper för Sverige och är Stor Grabb. Enligt den nya statistiken är bara 12 inomhuslandskamper med 5 mål noterade. Swerins debut inomhus var mot Danmark 7 december 1941 då Sverige vann med 16-10. Swerin var lagkapten  det svenska landslaget. Det blev han 1946. Största meriten är VM-guld i utomhushandboll som erövrades i Paris 1948. Landskampsdebut 1939 utomhus mot Polen i Katovice med svenskt nederlag 6-8. Sista landskampen inomhus 3 mars i Göteborg 1948 där Sverige besegrade Österrike med 21-5.

Civilt yrke var efter återkomsten till Göteborg 1943 polisman.

Meriter 

 2  inomhus med Majornas IK 1940 och Redbergslids IK 1947

Referenser

Externa länkar 
 

Män
Födda 1920
Avlidna 2011
Världsmästare i handboll
Svenska handbollsspelare
Mottagare av Stora grabbars och tjejers märke
Handbollsspelare i Majornas IK
Handbollsspelare i Redbergslids IK
Kurt Johansson (militär)

Curt (Kurt) Arne Johansson, född den 21 december 1920 i Sollefteå församling i Västernorrlands län, död 25 augusti 2016 i Luleå domkyrkodistrikt i Norrbottens län, var en svensk militär.

Biografi
Johansson avlade officersexamen vid Kungliga Krigsskolan 1943 och utnämndes samma år till fänrik vid Luleå luftvärnskår, där han 1953 befordrades till kapten. År 1954 erhöll han tjänst vid Försvarsstaben. Han befordrades 1961 till major och tjänstgjorde 1961–1962 vid Östgöta luftvärnsregemente samt 1962–1965 vid Luftvärnsavdelningen i Arméstaben, befordrad till överstelöjtnant 1964. Åren 1965–1966 tjänstgjorde han vid Roslagens luftvärnsregemente och 1966–1968 var han lärare vid Luftvärnsskjutskolan. År 1968 befordrades han till överste och var chef för Luleå luftvärnskår 1968–1976. Han befordrades till överste av första graden 1976 och var arméinspektör i staben vid Övre Norrlands militärområde 1976–1981. Åren 1962–1973 var han adjutant respektive överadjutant hos Hans Majestät Konungen.

Kurt Johansson invaldes 1969 som ledamot av Kungliga Krigsvetenskapsakademien. Han är begravd på Innerstadens kyrkogård i Luleå.

Bibliografi
.

Referenser

Födda 1920
Avlidna 2016
Män
Militärer från Sollefteå
Svenska militärer under 1900-talet
Överstar i svenska armén
Svenska regementschefer
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Journey to the End of the Night (musikalbum)

Journey to the End of the Night är debutalbumet till det norska progressiv metal-bandet Green Carnation, utgivet 2000 av skivbolaget  Prophecy Productions. Albumets titel är en referens till romanen "Voyage au bout de la nuit" (engelska: "Journey to the End of Night") av den franska författaren Louis-Ferdinand Céline.

Låtförteckning
 "Falling into Darkness" − 2:33
 "In the Realm of the Midnight Sun" − 13:42
 "My Dark Reflections of Life and Death" − 17:50
 "Under Eternal Stars" − 15:31
 "Journey to the End of the Night (Part I)" − 11:28
 "Echoes of Despair (Part II)" − 2:30
 "End of Journey (Part III)" − 5:08
 "Shattered (Part IV)" − 1:34

Text: Tchort
Musik: Green Carnation

Medverkande
Musiker (Green Carnation-medlemmar)
Tchort (Terje Vik Schei) – gitarr
C.M. Botteri (Christopher Michael Botteri) – basgitarr
X Botteri (Christian Botteri) – gitarr
Alf T. Leangel (Alf Tore Rasmussen) – trummor

Bidragande musiker
Atle Dørum – sång (spår 2)
Leif Wiese – violin (spår 4, 5, 7)
Rx Draumtanzer (Geir Solli) – sång (spår 3, 4, 5, 7)
Synne Soprana (Synne Diana Larsen) – sång (spår 1, 8)
Vibeke Stene – sång (spår 2, 3, 4)
Linn Solaas – sång (spår 4, 5)

Produktion
Green Carnation – producent
Hans K. Eidskard – ljudtekniker, ljudmix
Bjørn Harstad – ljudmix
Markus Stock – mastering
Niklas Sundin – omslagskonst
Jon Tønnessen – omslagsdesign, foto
Terje Sagen – foto

Referenser

Externa länkar
 Journey to the End of the Night på Encyclopaedia Metallum

Musikalbum 2000
Norska debutalbum
Album av Green Carnation
Gorkij Park

Gorkij Park kan syfta på:

 Gorkijparken – en stor park i centrala Moskva
 Gorkijparken (film) – en thrillerfilm från 1983, baserad på boken med samma namn av Martin Cruz Smith
 Gorky Park –  ett ryskt hårdrocksband
Jungle de Calais

Jungle de Calais (franska för "Djungeln i Calais"), även kallad New Jungle, är ett smeknamn på ett tidigare flyktingläger i den franska hamnstaden Calais. Sedan 1999 har det funnits små områden i staden med migranter som sökt uppehållstillstånd i Storbritannien genom att passera engelska kanalen. Med anledning av migrationskrisen i Europa uppskattas det att det i september 2016 levde mer än 7 000 personer under primitiva förhållanden i områdets läger.

Rivning 
Franska myndigheter inledde en rivning av områdets läger den 24 oktober 2016.

Referenser

Externa länkar 

Byggnader och anläggningar i Hauts-de-France
Flyktingläger
Lepilemur sahamalazensis

Lepilemur sahamalazensis är en primat i släktet vesslemakier som förekommer på nordvästra Madagaskar.

Utseende 
Individerna når en kroppslängd (huvud och bål) av 19 till 24 cm, en svanslängd av cirka 24 cm och en vikt av ungefär 700 g. Pälsens färg varierar något mellan olika exemplar. Grundfärgen på ovansidan är rödbrun medan undersidan är täckt av ljusgrå till krämvit päls. På ryggen mitt kan det finnas en otydlig mörk längdgående strimma. I ansiktet har arten gråaktig päls och på hjässan finns rödbrun päls.

Utbredning och habitat 
Arten lever endemisk på halvön Sahamalaza på Madagaskar. Utbredningsområdet är antagligen bara 10 km² stort. Primaten vistas i torra lövfällande skogar. Den föredrar områden med några stora träd som har en stor krona samt med flera mindre träd.

Ekologi 
Denna primat äter nästan uteslutande blad från olika träd och buskar. Födan kompletteras med några frukter och med ryggradslösa djur som spindlar och insekter. När honan inte är brunstig lever varje individ ensam i ett revir som är cirka 1,4 hektar stort. Individerna är aktiva på natten och vilar på dagen i trädens håligheter eller i det täta bladverket. De olika exemplaren varnar varandra med skrik för fiender som finns i närheten.

Status 
Trots artens sällsynthet jagas den av människor. I regionen finns en nationalpark. IUCN listar Lepilemur sahamalazensis som akut hotad (CR).

Referenser 

Vesslemakier
sahamalazensis
Däggdjur i etiopiska regionen
Weechat

Weechat är en IRC-klient som används för att chatta på IRC.

Programmet är byggt för att fungera under flera olika plattformar och operativsystem, bl.a. GNU/Linux, Unix, BSD, GNU Hurd, Mac OS X and Windows.

Det yttre gränssnittet liknar till mångt och mycket irssi, medan en märkbar skillnad är att man i Weechat till höger om chatten har en "nicklist" (förteckning av användare) i den aktuella kanalen, inte helt olikt hur det ser ut i mIRC.

Källor

Externa länkar 
Weechat's officiella webbplats

IRC-klienter
Fri programvara och öppen källkod
Carina Dengler

Carina Dengler, född 11 november 1994 i Neumarkt in der Oberpfalz i Bayern, är en tysk skådespelerska och tidigare sångerska inom volkstümliche musik.

Biografi 
Dengler föddes som dotter till Toni och Monika Dengler och kommer från Pilsach i bayerska Landkreis Neumarkt in der Oberpfalz. Sedan 2010 är Dengler verksam som sångerska under artistnamnet "Carina" och framträder vid festivaler och olika arrangemang i Tyskland, Österrike och Schweiz. Dengler är utbildad frisör.

I september 2010 gavs hennes första skiva ut med titeln I hob a bayrisches Herz. I februari 2013 kom den andra skivan, Volksmusik war gestern.

Dengler medverkar sedan 2013 i BR:s TV-serie Dahoam is Dahoam där hon gör en av huvudrollerna, med första medverkan i avsnitt 1129. Dengler fick rollen i konkurrens med 600 sökande. I serien gör hon rollen som Katharina "Kathi" Benninger, ny lärling vid bryggeriet Kirchleitner-Brauerei.

I september 2014 gav Dengler ut sin tredje skiva, Sexy Volksmusik. År 2017 kom hennes fjärde och sista skiva, A Madl vom Land.

I februari 2018 valde Dengler att fortsättningsvis fokusera på sin karriär som skådespelare. I slutet av februari gjorde hon sitt sista offentliga framträdande.

Filmografi 
2013-ff: Dahoam is Dahoam

Diskografi 
 2010: I hob a bayrisches Herz, Rosewood
 2013: Volksmusik war gestern, Telamo
 2014: Sexy Volksmusik, Telamo
 2017: A Madl vom Land, Rosewood

Referenser

Översättning

Noter

Externa länkar 

 Officiell webbplats

Tyska skådespelare under 2000-talet
Kvinnor
Födda 1994
Levande personer
Light of Day, Day of Darkness

Light of Day, Day of Darkness är det andra studioalbumet med det norska progressiv metal-bandet Green Carnation, utgivet 2002 av skivbolaget  Prophecy Productions.

Låtförteckning
"Light of Day, Day of Darkness" (Tchort) − 60:06

Medverkande
Musiker (Green Carnation-medlemmar)
Tchort (Terje Vik Schei) – gitarr
Anders Kobro – trummor
Stein Roger Sordal – basgitarr
Bjørn Harstad – gitarr, slidegitarr
Kjetil Nordhus – sång

Randesund Barnekor
Elin Wikstøl – dirigent
Christian Albert, Even Albert, Ida Magrethe Karterud, Julie Pettersen, Karoline Knoff Aamot, Kristoffer Knoff Aamot, Marthe Larsen, Mathias Pettersen, Simen Ingebrethsen, Stian Andrè Rosenløv

Kristiansand kammer- og operakor
Sopran – Nina Tanggaard, Therese Fanebust
Alt – Elise Tverrli, Katinka Sandøy, Maren Stakkeland
Tenor – Kjetil Nordhus, Roald Andreas Sandøy
Bas – Endre Kirkesola

Andra bidragande musiker
Bernt A Moen – stråkinstrument
Synne Soprana (Synne Diana Larsen) – sång 
Arvid Thorsen – saxofon
Endre Kirkesola – hammondorgel, sitar, synthesizer, stråkinstrument
Roger Rasmussen (också känd som Nattefrost) – skrik
Jan Kenneth Transeth – sång
Damien Aleksander – barnröst

Produktion
Endre Kirkesola – producent, ljudtekniker, ljudmix
Tchort – producent, ljudmix, omslagsdesign, foto
Audun Strype – mastering
Vidar Helseth – omslagskonst
Niklas Sundin – omslagskonst
Lars Hoen – foto

Referenser

Externa länkar
 Light of Day, Day of Darkness på Encyclopaedia Metallum

Musikalbum 2002
Album av Green Carnation
Grzegorz Jarzyna

Grzegorz Jarzyna, född 4 februari 1968 i Chorzów i vojvodskapet Śląsk (Schlesien), är en polsk teaterregissör.

Biografi
Grzegorz Jarzyna studerade filosofi och teologi vid Uniwersytet Jagielloński i Kraków innan han 1993 påbörjade sina registudier för Krystian Lupa vid Państwowa Wyższa Szkoła Teatralna im. Ludwika Solskiego (Ludwik Solskis teaterhögskola) i Kraków. Han debuterade som regissör 1997 med Bzik tropikalny som byggde på texter av Stanisław Ignacy Witkiewicz på Teatr Rozmaitości i Warszawa tätt följd av Iwona, księżniczka Burgunda (Yvonne, prinsessa av Burgund) av Witold Gombrowicz på Stary Teatr i Kraków. Sedan 1998 är han konstnärlig ledare för Teatr Rozmaitości (nu TR Warszawa) och 2006-2012 var han även teaterns VD. Till Avignonfestivalen år 2000 framfördes både Iwona, księżniczka Burgunda och hans adaption av Fjodor Dostojevskijs Idioty (Idioten) med Teatr Rozmaitości. På Edinburgh International Festival 2012 framfördes William Shakespeares Macbeth som hade urpremiär 2007 på TR Warszawa. Shakespeares pjäs var omstöpt till modernt gangsterdrama med en Putinlik Macbeth. Hans uppsättningar har även turnerat till Moskva, Berlin, Wien, London, Jerusalem, Toronto, Wellington, Los Angeles och New York. Bland priser han tilldelats kan nämnas det tyska Nestroy-Theaterpreis 2007. 2013 mottog han orden Polonia Restituta.

Referenser

Källor
 Grzegorz Jarzyna, Gyldendals Teaterleksikon (läst 7 januari 2017)
 Grzegorz Jarzyna, theatre-contemporain.net (läst 7 januari 2017)
 Grzegorz Jarzyna, culture.pl (läst 7 januari 2017)
 Grzegorz Jarzyna, e-teatr.pl, Polski wortal teatralny (läst 7/1 2017 med hjälp av Google översätt)
 Anna Lena Persson: Den 54:e Internationella Teaterfestivalen pågår under juli, Svenska Dagbladet 22/7 2000
 Rikard Hoogland: Förlorade generationens barn skapar ny polsk teatervåg, Göteborgs-Posten 27/6 2001
 Elisabeth Nordgren: Postsocialistiska världar, Hufvudstadsbladet 21/8 2010
 Monna Dithmer: Skotsk teaterfestival bød på halvnøgne lilleputter og vandpistol-massakre, Politiken 27/8 2012

Noter

Polska teaterregissörer
Polska teaterchefer
Personer från Chorzów
Födda 1968
Levande personer
Män
Trädhus

Ett trädhus är en oftast mindre byggnad placerad över marken i eller i anslutning till ett eller flera fullt utvuxna träd. 

Trädhus kan vara enkla konstruktioner skapade av barn i samband med lek, så kallade trädkojor, men sedan 1990-talet har de också givits alltmer sofistikerad utformning, stundom med karaktär av konstföremål. Förutom att ge ett visuellt intryck på åskådaren, kan de ha funktioner som observationsplattform, bostad, restaurang eller som rum för övernattning, till exempel inom ett upplevelsesorienterat hotell.

Moderna trädhus förknippas gärna med en önskan om att leva nära naturen och med "alternativa värderingar".

Civilisationer boende i trädhus 
I sydöstra Irian Jaya, före detta Nederländska Nya Guinea, finns den papuanska stammen Korowai. Stammen, som är skogsboende, har gjort sig känd för att bygga sina hus på toppen av 40 meter höga träd i syfte att undvika faror. Trädhusen har separata utrymmen och ingångar för män och kvinnor.

Se även 
 Hotell Hackspett, trädhus i Västerås

Källor

Externa länkar
 17 of the Most Amazing Treehouses From Around The World på Boredpanda.com. Last 2017-01-07.

Byggnadstyper
Hans Regnell

Hans Torvald Regnell, tidigare Johansson, född  25 maj 1920 i Arvika, död 28 maj 2013 i Nacka, var en svensk handbollsmålvakt och allroundidrottsman.

Karriär 
Hans Regnell var en allround idrottsman som redan på 1930-talet tävlade i skidåkning och backhoppning för Järla IF. Han tävlade också i orientering, även på skidor samt i friidrott för klubben. Han var fotbollsmålvakt för klubben under många år.

Sina främsta meriter vann han dock inom handbollen där han representerade IK Göta, och även spelade landskamper för Sverige. Enligt en källa ska han ha vunnit SM inomhus i handboll men det har aldrig IK Göta gjort, däremot vann de ute-SM 1943. Det blev 13 landskamper för Regnell 1945–1952. Hans Regnell är Stor Grabb. Det var bara utomhuslandskamper han deltog i. Sista landskampen var i ute-VM 1952 mot Spanien. Där var Rune Nilsson ordinarie målvakt och Hans Regnell stod bara en match. Hans Regnell vann VM-guld 1948 och även VM-silver 1952 med svenska landslaget.

Efter den aktiva karriären blev Hans Regnell föreningsledare och satt i Järla IF:s styrelse i nära 50 år varav 33 år som ordförande.

Klubbar 
 Järla IF (skidlöpning, backhoppning, orientering, friidrott, fotboll)
 IK Göta (handboll)

Meriter 
 VM-guld 1948 Världsmästerskapet i utomhushandboll för herrar 1948
 VM-silver 1952 vid Världsmästerskapet i utomhushandboll för herrar 1952

Referenser 

Män
Födda 1920
Avlidna 2013
Svenska handbollsspelare
Världsmästare i handboll
Svenska handbollsmålvakter
Mottagare av Stora grabbars och tjejers märke