kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Jorge Ben

Jorge Duilio Lima Menezes, född 22 mars 1939 i Rio de Janeiro, är en brasiliansk sångare och låtskrivare, som i offentliga sammanhang går under namnen Jorge Ben Jor eller Jorge Ben (). Hans musik har sina rötter i samba, funk, rock och bossa nova med texter som blandar humor och allvar. Hans mest framstående låtar innefattar Chove Chuva, Ive Brussel, Balança Pema och Mas Que Nada. Den sist nämnda röstades fram som den femte bästa brasilianska låten någonsin i tidningen Rolling Stone. Jorge Bens låtar har tolkats av artister som Caetano Veloso, Sérgio Mendes, Miriam Makeba, Marisa Monte, Ella Fitzgerald, Oscar Peterson, Gal Costa och Dizzy Gillespie. 
Han har bland annat kallats för  "samba-rockens fader".

År 1979 hamnade Jorge Ben i en rättstvist med sångaren Rod Stewart. Jorge Ben hade stämt Stewart för att denne skulle ha stulit melodin från Jorge Bens låt Taj Mahal (1976) till sin hitsingel Da Ya Think I'm Sexy? (1979). Det hela gjordes upp utan domstol och Stewart kom därefter att donera singelns inkomster till UNICEF. 
Stewart erkände i sin självbiografi 2012 att han antagligen gjort ett "omedvetet plagiat" av Jorge Bens låt. Han uppger att han hade hört den när han deltog i Rio Carnival i Brasilien, 1978. 

Jorge Ben mottog Latin Grammy Lifetime Achievement Award år 2005. 

Jorge Ben är en stor supporter till fotbollslaget Flamengo, från Rio de Janeiro. Hans fotbollsintresse har många gånger kunnat spåras i hans musiktexter. Exempelvis i låtar som Flamengo, Camisa 10 da Gávea, Ponta De Lança Africano (Umbabarauma), Zagueiro, Fio Maravilha, och A Loba Comeu o Canário.

Diskografi

Album 
1963: Samba Esquema Novo
1964: Ben é Samba Bom
1964: Sacundin Ben Samba
1965: Big Ben
1967: O Bidú: Silêncio no Brooklin
1969: Jorge Ben
1970: Fôrça Bruta
1971: Negro é Lindo
1972: Ben
1973: 10 Anos Depois
1974: A Tábua de Esmeralda
1975: Solta o Pavão
1975: à l'Olympia
1975: Gil e Jorge (med Gilberto Gil)
1976: África Brasil
1976: Samba Nova
1977: Tropical
1978: A Banda Do Zé Pretinho
1979: Salve Simpatia
1980: Alô, Alô, Como Vai?
1981: Bem Vinda Amizade1983: Dadiva1984: Sonsual1986: Ben Brasil1989: Ben Jor1992: Live in Rio1994: 231995: Homo sapiens1997: Musicas Para Tocar Em Elevador2000: Puro Suingue2002: Acústico MTV 
2004: Reactivus Amor Est (Turba Philosophorum)2006: Sou da Pesada/A Joven Samba 
2007: Recuerdos de Assunción 443"
2008: Favourites: From Samba Esquema Novo 1963 – África Brasil 1976''

Referenser

Fotnoter

Brasilianska kompositörer
Personer från Rio de Janeiro
Brasilianska sambasångare
Män
Födda 1939
Levande personer
Brasilianska musiker under 1900-talet
Auguste Raffet

Denis-Auguste-Marie Raffet, född den 2 mars 1804 i Paris, död den 16 februari 1860 i Genua, var en fransk målare och tecknare.

Raffet, som i sin ungdom var porslinsmålare och litograf, studerade vid École des beaux-arts och en tid för Nicolas Charlet. Bland Raffets representativa kompositioner märks exempelvis Garnisonens avtåg, Reveljen, 1807 (Napoleon till häst, lugn framför fronten under en drabbning), Paraden (Napoleon, sedd från ryggen, går utmed de skyldrande grenadjärernas oändliga led), Beresina (Napoleon rider ensam fram genom ett ödsligt snölandskap), Bataljonen i fyrkant mottager ett rytterianfall, Waterloo, Bellerofon (den fångne Napoleon ser Frankrikes kust försvinna i fjärran) och slutligen Den nattliga mönstringen (1848), en drömbild, där Napoleon, återuppstånden ur graven, åter för sin armé till seger. För den folkliga uppfattningen av kejsaren och hans här var dylika bilder av den allra största betydelse. Raffet skildrade även samtida krig, i Belgien, Algeriet och Italien. Han utgav album från resor till Krim 1837 och Spanien 1849. Raffet illustrerade Béranger, Thiers Revolutionens historia med flera verk och målade i akvarell och olja (Mönstringen, Manöver vid Compiégne, Napoleon i Egypten, Vid moskéns port, soldattyper). Han är representerad i Louvren med målningar och teckningar, i Nationalbiblioteket och i franska museer. Raffets monument (byst med trumslagaren ur Den nattliga mönstringen som sockelfigur) av Emmanuel Frémiet restes utanför Louvren 1893. Han behandlas i monografier av Auguste Bry (1861), Hector Giacomelli (med katalog, 1862) och Henri Beraldi (1891 och 1892). Raffets son med samma namn utgav 1879 Notes et croquis de Raffet.

Carl Rupert Nyblom skriver i Nordisk familjeboks första upplaga: "R. skaffade sig vid sidan af Nicolas Charlet ett namn såsom skildrare af den franske soldaten, bägge på konstens område ungefär motsvarande hvad Béranger med sina visor var inom poesien. R., som en tid studerade hos Charlet, saknade icke dennes humor, men hade sin styrka i att skildra soldatens hjeltemod i striden, hans öden och undergång; och han blef sig sjelf egentligen först då, när han fann ett nytt ämne, nämligen republikens soldater i sina trasiga uniformer, hvilka man glömt för kejsaredömets grenadierer, men hvilka R. förstod att skildra med en viss fläkt af storhet midt i deras eländiga utstyrsel." Georg Nordensvan jämför honom också med läromästaren i andra upplagan: "Liksom denne skildrada R. militärlif och soldattyper, utan Charlets breda humor, men med ett patos och en visionär storhet, som ställer honom öfver alla de andre krigsmålarna. R. blef ej endast de konskriberades, utan också den stora arméns skildrare, och Napoleon är medelpunkten i den hjältedikt han upprullade i sina kompositioner, små till formatet, men ofta af monumental storhet i anläggning och stil, litograferade teckningar af en karaktär och mäktighet, som samtidens beundrade målare Horace Vernet ej nådde i sina jättelika väggmålningar."

Källor 

 
 

Franska historiemålare
Bataljmålare
Franska tecknare
Tecknare under 1800-talet
Franska målare under 1800-talet
Konstnärer från Paris
Födda 1804
Avlidna 1860
Män
Ugglan
Dachsberg (Südschwarzwald)

är en kommun i Landkreis Waldshut i regionen Schwarzwald-Baar-Heuberg i Regierungsbezirk Freiburg i förbundslandet Baden-Württemberg i Tyskland. 
Kommunen bildades 1 januari 1971 genom en sammanslagning av kommunerna Urberg, Wilfingen, Wittenschwand och Wolpadingen.

Kommunen ingår i kommunalförbundet St. Blasien tillsammans med staden St. Blasien och kommunerna Bernau im Schwarzwald, Häusern, Höchenschwand, Ibach och Todtmoos.

Referenser 

Kommuner och städer i Landkreis Waldshut
Ghada Abdel Aal

Ghada Abdel Aal (‎), född 21 december 1978, är en egyptisk författare  och manusförfattare född i El Mahalla el Kubra, Egypten. Hon är mest känd för sin satiriska blogg wanna-b-a-bride och boken I Want To Get Married.   Ghada Abdel Aal vann Bauer Prize 2012 på Incroci di Civiltà, Venedigs internationella litterära festival, och Golden Pyramid på Cairo Arabic Media Festival.

Karriär 
Ghada Abdel Aal fick apoteksutbildning och började sedan arbeta på ett sjukhusapotek i sin hemstad El Mahalla. 
År 2006, när hon hade fått en mängd olika äktenskapsförslag, började hon skriva en blogg, wanna-b-a-bride, där hon skrev satiriskt om hur det är att vara kvinna i Egypten, där samhället bara förväntar sig att kvinnor ska gifta sig och få barn. När bloggen blev populär kontaktades hon av ett förlag, Dar El Shorouk, för att hon skulle göra om sina skrifter till en bok. Boken blev I Want To Get Married (), som beskriver en arabisk vardag, publicerades 2008 och blev en bästsäljare i arabvärlden. Boken översattes till engelska av Nora Eltahawy 2010. Det finns också tyska, italienska och nederländska översättningar.

Hon skriver också en humorspalt för tidningen Al-Shorouk.

Referenser

Noter 

Kvinnor
Födda 1978
Levande personer
Humorister
Egyptiska författare under 2000-talet
Egyptiska journalister
Manusförfattare under 2000-talet
Ibach, Baden-Württemberg

är en kommun i Landkreis Waldshut i regionen Schwarzwald-Baar-Heuberg i Regierungsbezirk Freiburg i förbundslandet Baden-Württemberg i Tyskland. I kommunen finns byarna Oberibach och Unteribach.

Kommunen ingår i kommunalförbundet St. Blasien tillsammans med staden St. Blasien och kommunerna Bernau im Schwarzwald, Dachsberg (Südschwarzwald), Häusern, Höchenschwand och Todtmoos.

Referenser 

Kommuner och städer i Landkreis Waldshut
Baron Empain-palatset

Baron Empain-palatset (arabiska: قصر البارون إمبان), även Le Palais Hindou är ett indiskt- och hinduinspirerat palats mitt i Heliopolis, en förort till Kairo i Egypten. 

Palatset beställdes av den belgiska ingenjören och entreprenören Édouard Empain, som byggde upp staden Heliopolis utanför Kairo i början av . Byggnaden ritades av den franske arkitekten Alexandre Marcel och dekorerades av Georges-Louis Claude, som inspirerades av Angkor Vat i Kambodja.

Palatset var i familjens ägo till 1957 och övertogs av egyptiska staten 2005. Det renoveras för närvarande (2019) och skall bli  ett museum om Helipolis historia.

Galleri

Källor

Externa länkar

Byggnader och anläggningar i Kairo
Arkitekturåret 1911
1911 i Afrika
Sagan om den stora datamaskinen

Sagan om den stora datamaskinen – en vision av Olof Johannesson är ett skönlitterärt verk från 1966 av Hannes Alfvén, svensk fysiker och professor vid Kungliga Tekniska högskolan.

Bakgrund 
Det som från början var tänkt som en saga för barnbarnen växte så småningom till en betraktelse av människans förhållande till naturen och tekniken. Alfvén skrev boken under pseudonym för att tydligt skilja boken från sina vetenskapliga verk. Hans andranamn var Olof och hans pappa hette Johannes.

Handling 
”Sagan om den stora datamaskinen” är upplagd som en evolutionshistoria skriven i en avlägsen framtid, där människans betydelse reducerats till ett evolutionärt steg på vägen mot en vis och allvetande dator. Alfvén förutspådde i boken mycket av den utveckling som sedan har skett, med stora datasystem som sköter viktiga funktioner inom samhälle och industri, och nya sätt att kommunicera. Bokens svindlande berättelse rymmer både humoristiska och visionära tankegångar – den är allt annat än en dystopi.

Dramatisering 
Det blev känt att Alfvén skrivit boken och den blev snabbt uppmärksammad, både i Sverige och utomlands. Den planerades att sättas upp som opera av Karl Birger Blomdahl som några år tidigare gjort succé med "Aniara", och spelas på Kungliga Operan i Stockholm och Metropolitan i New York, men projektet avbröts 1968 vid Blomdahls bortgång.

Kungliga Tekniska högskolan tog 2020 initiativ till en ny operadramatisering av boken. Uppsättningen är gjord i samarbete med Vadstena-Akademien och under konstnärlig ledning av Carl och Åsa Unander-Scharin. Efter förseningar på grund av coronapandemin spelades operan, med den engelska titeln The Tale of the Great Computing Machine, i december 2022 i reaktorhallen R1 på KTH.

Utgåvor och översättningar 
 Sagan om den stora datamaskinen, Albert Bonniers Förlag 1966, 1986
 Sagan om den stora datamaskinen, Nilleditions 2016
 The Great Computer: A Vision, Gollancz 1968
 The Tale of the Big Computer, Coward-McCann 1968
 The End of Man?, Award Books 1969

Referenser

Noter 

Skönlitteratur 1966
Böcker utgivna på Bonnier
Weilheim, Baden-Württemberg

Weilheim är en kommun och ort i Landkreis Waldshut i regionen Schwarzwald-Baar-Heuberg i Regierungsbezirk Freiburg i förbundslandet Baden-Württemberg i Tyskland.

Kommunen ingår i kommunalförbundet Waldshut-Tiengen tillsammans med staden Waldshut-Tiengen och kommunerna Dogern och Lauchringen.

Referenser 

Kommuner och städer i Landkreis Waldshut
Robert Tournières

Robert Le Vrac de Tournières, född den 17 juni 1667 i Caen, död där den 18 maj 1752, var en fransk målare.

Tournières studerade i Paris och upptogs i konstakademien som porträttmålare 1702 samt 1716 som historiemålare med en tavla Dibutades dotter tecknande sin älskades porträtt efter skuggan från en lampa (nu i Louvren). Senare målade han små genreartade porträtt och fantasistycken efter förebilder av de gamla holländska mästarna. Han blev professor 1725, utställde på salongen 1704–1748 och drog sig 1750 tillbaka till sin födelsestad. Tournières verk finns i École des beaux-arts i Paris samt i flera landsortsmuseer i Frankrike, så exempelvis Familjen Maupertuis (1715, i museum i Nantes). I Sveriges Nationalmuseum finns av honom en Pomona (kopia efter Aert de Gelder).

Källor 

 

Franska porträttmålare
Franska historiemålare
Franska professorer
Ledamöter av Académie des beaux-arts
Franska målare under 1700-talet
Personer från Caen
Representerade vid Nationalmuseum
Födda 1667
Avlidna 1752
Män
Ugglan
Ljus ringröta

Ljus ringröta är en växtsjukdom som orsakas av bakterien Clavibacter michiganensis ssp. sepedonicus och drabbar endast potatis. Sjukdomen kan resultera i stora skördeförluster vid svårare angrepp av bakterien. Sjukdomen finns framför allt i svalare områden, i Nordamerika och i Nord- och Mellaneuropa. Den klassificeras som en karantänskadegörare, vilket innebär att en lantbrukare fått in sjukdomen i sin odling har skyldighet att rapportera in det till Jordbruksverket eller Länsstyrelsen.

Symptom 
Sjukdomen yttrar sig som missfärgade ringar i potatisknölarna. Ringarna blir allt mörkare och så småningom kommer en vit, ostliknande slemmig massa ut vid tryck. Slutligen ruttnar hela knölen. 

Den kan även ge symptom i fält i form av vissnesymptom på stjälkar och blad som rullar ihop sig. Dock är det ovanligt och syns främst sent på säsongen och vid torrare förhållanden. Dessa symptom kan lätt förväxlas med naturligt åldrande hos potatisplantan.

Biologi och spridning 
Sjukdomen finns sedan många år i Sverige, men under senare år dock i mycket begränsad omfattning. Den förekommer oftare i norra Sverige, såsom Norrbotten. Bakterien sprider sig via ledningsvävnaden, vilket gör att den kan infektera nya dotterknölar som bildas efter sättning. Därmed kan den fortsätta sprida sjukdomen om knölarna ska användas som utsäde. 

Den viktigaste spridningsvägen är utsädet. En annan smittväg är maskiner som används i potatisodlingen, liksom sortering- och packningsutrustning för potatis. Sättare och potatisupptagare som används gemensamt av flera odlare bör därför rengöras och gärna desinficeras mellan de olika gårdarna. Observera att kyla inte dödar smittan.

Bakterien kan både överleva i flera år på gamla växtrester eller som biofilm, bakterieslem, på maskiner och lagringslådor. Den kan däremot inte överleva fritt i jorden utan den behöver sin värdväxt alternativt annat material att överleva på tills den kommer i kontakt med en potatisplanta.

Bekämpning 
De åtgärder som finns mot ljus ringröta är bara förebyggande. Eftersom sjukdomen främst förekommer i potatisknölarna och den kan finnas i latent form är en av de viktigaste åtgärderna att ha rent utsäde. Därför bör man alltid använda certifierat utsäde för att försäkra sig om att man inte sprider vidare sjukdomen. Andra åtgärder som kan göras för att förhindra sjukdomsspridningen är att rengöra och desinficera alla maskiner, övrig utrustning och lagringsutrymmen. Förutom det bör man också tänka på att inte sortera och lagra utsädet på samma ställe och att man inte odlar potatis på samma fält år efter år.

Se även 
 Mörk ringröta
 Ringröta

Källor 
Bra Böckers lexikon, 1979
Ljus och mörk ringröta på potatis Jordbruksverket

Noter 

Sjukdomar och skadegörare på potatis
Min ko vill ha roligt

Min ko vill ha roligt är en bok av Astrid Lindgren och Kristina Forslund. Den gavs ut på Rabén och Sjögren 1990. Omslaget illustrerades av Björn Berg. Hösten 1985 hade Astrid Lindgren givit sig in en debatt om svensk djurhållning. Tillsammans med veterinären Kristina Forslund skrev hon åtskilliga Expressen-artiklar som väckte människors medvetande om hur illa grisar, kor, höns och andra djur behandlades i Sverige. Ämnet låg Astrid Lindgren varmt om hjärtat, bondjänta som hon var. Artiklarna samlades i boken Min ko vill ha roligt.

Referenser 

Verk av Astrid Lindgren
Litteratur 1990
Södermanlands runinskrifter 360

Sö 360 är en vikingatida runsten av gråsten i Bjuddby, Blacksta socken och Flens kommun. 

Runsten är av grå granit, 1.7 m hög, 1.4 m bred. Runhöjden är 11–13 cm, intill 0.5 cm djup inhuggna. Strax nedanför mitten är en spricka genom hela stenen. Inskriften är inskriven i två parallella runslingor med ett kors i mitten. Stenen är flyttad från en plats på andra sidan vägen, omedelbart norr om tomtgränsen. 10 m västsydväst om runstenen finns en husgrund med spismursrester i nordvästra delen.

Inskriften 
Inskriften med runor:
᛬ ᚦᚢᚱᛋᛏᛁᚾ ᛬ ᚱᛂᛁᛋᛏᛁ ᛬ ᛋᛏᛁᚾ ᛬ ᚦᛁᛋᛁ ᛬ ᛁᚠᚠᛁᚱ ᛬ ᛒᚱᚢᚢᛦ ᛬ ᛋᛁᚾ ᚦᚢᚱᛒᚾ ᛬ ᛋᚢᚾ ᛬ ᚱᚢᚢᛏᛋ ᛬ ᚠᛅᚱᛁᛏ ᛬ ᚢᛅᛋ ᛁ ᛬ ᚠᛅᚱ-ᚾᚴᛁ ᛬

i : far-nki : kan syfta på att Torbjörn hade farit till  Färöarna, Fårön eller Färingsön. Men med hänsyn till stenens mycket bristfälliga ortografi syftar den på att den döde hade omkommit i färd med Ingvar.

Sö 107:  : ha[n] uaʀ : farin : miþ : ikuari :,   

Sö 108:  : ha[n] uaʀ : farin : miþ : ikuari : (liknande  Sö 105,  Sö 96). 

Ristaren kände till den vanliga minnesinskriften, men sen menade han, att en förkortad antydan blir tillräcklig, farit : uas i : farinki står i stället för farin : uas : i : faru : miþ : inkuari. Inskriftens sista sats innehåller en allitteration.

Källor

Noter

 
Södermanlands runinskrifter
Runinskrifter i Flens kommun
Ingvarståget

en:Ingvar runestones#Sö 360
Charles de Tournemine

Charles-Émile Vacher de Tournemine, född den 25 oktober 1812 i Toulon, död där den 22 december 1872, var en fransk målare.

Tournemine målade landskap och genrebilder från Bretagne och Normandie, senare mestadels från Mindre Asien och Orienten, spirituellt uppfattade och sorgfälligt utförda. Han älskade särskilt att framställa solljusets lek på turkiskt och arabiskt murverk, som speglar sig i vatten. Hans landskap utmärks av en ljus, blond, rosig ton. Av hans arbeten bör nämnas Orientaliskt landskap, Turkiskt kafé, Utsikt från Bosporen, Kafé i Adalja samt sådana motiv som Flamingo och ibis och Elefant anfallen av lejon.

Källor 

 

Franska landskapsmålare
Franska genremålare
Franska målare under 1800-talet
Personer från Toulon
Födda 1812
Avlidna 1872
Män
Ugglan
Kati i Amerika

Kati i Amerika är en bok av Astrid Lindgren som gavs ut av Albert Bonniers förlag 1950. Boken var resultatet av en Amerikaresa som Astrid Lindgren gjorde på uppdrag åt tidningen Damernas Värld och Albert Bonniers förlag. Det kom ytterligare två böcker om Kati på Bonniers: Kati på Kaptensgatan 1952 (även utgiven under titeln Kati i Italien) samt Kati i Paris 1953. Berättelserna om Kati publicerades först som följetonger och därefter i bokform.

Referenser 

Verk av Astrid Lindgren
Skönlitteratur 1950
Stockholm i skönlitteratur
USA i skönlitteratur
Liz Cheney

Elizabeth Lynne “Liz” Cheney, född 28 juli 1966 i Madison i Wisconsin, är en amerikansk jurist och politiker som 2017 blev ledamot av representanthuset i den amerikanska kongressen för republikanerna. Hon var ordförande i de republikanska ledamöternas "konferens" 2019–2021, vilket gjorde henne till den tredje högst rankade republikanen i representanthuset. Hon röstades bort den 12 maj 2021 och efterträddes av Elise Stefanik.

Liz Cheney är den äldre av två döttrar till politikern och tidigare vicepresidenten Dick Cheney och litteraturhistorikern Lynne Cheney. Hon tog en kandidatexamen i statskunskap på Colorado College 1988 och arbetade därefter på utrikesdepartementet och Agency for International Development (USAID) till 1993. Hon avlade juristexamen på University of Chicago Law School 1996 och arbetade därefter på advokatfirmor och på International Finance Corporation i Washington D.C.

Hon har också senare arbetat på utrikesdepartementet och för USAID på de amerikanska ambassaderna i Budapest och Warszawa. År 2014 kandiderade hon för republikanerna i senatsvalet i Wyoming. Sedan 2017 är hon ledamot för Wyoming i Representanthuset, samma plats som upprätthölls av hennes far 1979–1989.

Hon är känd för sina hårda ställningstaganden i utrikespolitiska frågor och har varit kritisk mot Trump-administrationens utrikespolitiska ställningstaganden.

Liz Cheney var en av tio republikanska ledamöter som röstade för att ställa Donald Trump för riksrätt för andra gången den 13 januari 2021.

År 2022 förlorade Cheney sitt omval till Harriet Hageman. Hennes mandatperiod gick ut den 3 januari 2023.

Privatliv
Liz Cheney är sedan 1993 gift med juristen Philip Perry. Paret har fem barn.

Bibliografi
 In My Time: A Personal and Political Memoir, Threshold Editions, New York 2011,  (tillsammans med Dick Cheney)
 Exceptional: Why the World Needs a Powerful America, Simon & Schuster, New York 2015,  (tillsammans med Dick Cheney)

Källor
‘She Kind of Reminds You of Margaret Thatcher’: Liz Cheney Prepares To Make Her Move på www.politico.com den 11 januari 2020

Noter

Externa länkar

Amerikanska politiker under 2000-talet
födda 1966
Levande personer
Kvinnor
Amerikanska republikaner
Amerikanska jurister
Ledamöter av USA:s representanthus från Wyoming
Personer från Madison, Wisconsin
Alumner från Colorado College
Alumner från University of Chicago
8726 Masamotonasu

8726 Masamotonasu eller 1996 VP5 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 14 november 1996 av den japanska astronomen Takao Kobayashi vid Ōizumi-observatoriet. Den är uppkallad efter japanen Masamoto Nasu.

Asteroiden har en diameter på ungefär 15 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Veritas.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Veritas-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av Takao Kobayashi
Astronomiska upptäckter 1996
Tournemine

Tournemine kan syfta på bland andra:

 Charles de Tournemine (1812–1872), fransk konstnär
 François de Tournemine de La Guerche (1457–1529), fransk diplomat
 Pierre Tournemine (1796–1846), fransk dramatiker
 René-Joseph de Tournemine (1661–1739), fransk jesuit och litteraturkritiker

Franska efternamn
Maurice Tourneux

Jean Maurice Tourneux, född den 12 juli 1849 i Paris, död där den 13 januari 1917, var en fransk litteratur- och konstforskare.

Tourneux övertog och fullbordade utgivningen av Diderots Œuvres complètes, påbörjad av Assézat (1875–1877), utgav Diderot et Catherine II (1889), Grimms Correspondance littéraire (1877–1882), kritiska verk om Prosper Mérimée (1876 och 1879), Théophile Gautier (1876), Eugène Delacroix devant ses contemporains (1886) samt monografier om Delacroix (1902), Perronneau (1903) och Maurice Quentin de la Tour (1904). Tourneux var verksam även som konstkritiker och utgav ett par betydande bibliografiska verk, bland annat Bibliographie de l'histoire de Paris pendant la revolution française (1890 ff.).

Källor 

 

Franska litteraturvetare
Franska konsthistoriker
Franska konstkritiker
Bibliografer
Litteraturvetare under 1800-talet
Franska forskare under 1800-talet
Forskare från Paris
Födda 1849
Avlidna 1917
Män
Ugglan
The Order of Release, 1746

The Order of Release, 1746 är en oljemålning av den engelske konstnären John Everett Millais. Målningen kallas också för Befrielsen på svenska. Den målades 1852–1853 och ingår sedan 1898 i Tate Britains samlingar i London. 
    
Målningen skildrar en jakobit som fängslats efter engelsmännens seger över Bonnie Prince Charlies armé i slaget vid Culloden 1746. Hustrun överlämnar ett dokument med beslut om hans frigivning till den engelske fångvaktaren. I prerafaelitisk anda var Millais mycket noga med detaljerna och tartanen på mannens kilt anger att han tillhör klanen Gordon. Av dotterns klädsel framgår att hustrun tillhör klanen Drummond.

Millais tycks ha hittat på motivet på egen hand även om han kan ha inspirerats av Walter Scotts böcker såsom Waverley. Som modell för kvinnan stod Effie Gray som blev hans fru 1855. Vid målningens tillkomst var hon dock fortfarande gift med konstkritikern John Ruskin. Boken The Order of Release, the story of John Ruskin, Effie Gray and John Everett Millais told for the first time in their unpublished letters (1947) av Millais och Grays barnbarn amiral William James handlar om detta triangeldrama.

Målningen ställdes ut på Royal Academy of Arts 1853 där den blev en stor framgång för konstnären.

Källor 
Tates webbplats
ArtUK

Noter 

Målningar 1853
Målningar av John Everett Millais
Målningar i Tate Collection
Historiemålningar
Målningar med motiv från Skottland
Árpád Berczik

Árpád Berczik kan syfta på:

* Árpád Berczik (1842–1919), ungersk författare
 Árpád Berczik (född 1929), ungersk marinbiolog, zoolog och ekolog