kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
HD 92788

HD 92788 är en ensam stjärna belägen i den mellersta delen av stjärnbilden Sextanten. Den har en skenbar magnitud av ca 7,31 och kräver åtminstone en handkikare eller ett mindre teleskop för att kunna observeras. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget enligt Gaia Data Release 2 på ca 28,8 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 113 ljusår (ca 35 parsek) från solen. Den rör sig närmare solen med en heliocentrisk radialhastighet på ca -4,5 km/s.

Egenskaper
HD 92788 är en gul till vit stjärna i huvudserien av spektralklass G6 V. Den har en massa som är ungefär lika med en solmassa, en radie som är omkring 15 procent större än solradien och har ca 1,3 gånger solens utstrålning av energi från dess fotosfär vid en effektiv temperatur av ca 5 700 K.

Planetsystem
En exoplanet med beteckning HD 92788 b upptäcktes 2001 i omlopp kring stjärnan med metoden för mätning av radiell hastighet. Den är en Superjupiter eller möjligen en brun dvärg med låg massa och en omloppsperiod på 0,89 år. Stjärnan roterar med en lutning på 8+14−8 grader i förhållande till siktlinjen från jorden. Det är troligt att planetbanan delar den lutningen.
En lågmassig brun dvärg tillkännagavs som följeslagare 2019 med beteckningen 'c', Den kretsar kring stjärnan med en period på ca 27 år i en bana med en halv storaxel av 9,4 AE.

Se även
 Lista över exoplaneter

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/52409/hd92788.

		
Stjärnbilden Sextanten
HD-objekt
Huvudseriestjärnor klass G
Solsystem
Solliknande stjärnor
Wegelin & Co.

Wegelin & Co. var en schweizisk bank i Sank Gallen i Schweiz som grundades av Caspar Zyli 1741. Banken tvingades stänga 2013 efter att det uppdagades att banken hjälpt amerikaner att skattefuska.

Referenser 

Banker bildade 1741
Schweiziska banker
Sankt Gallen
American Winner

American Winner, född 1990 i USA, död  i Pennsylvania i USA, var en amerikansk standardhäst som tävlade mellan 1992 och 1993. Han tränades av Milton Smith och kördes av Ronald Pierce. Han tog karriärens största segrar i Hambletonian Stakes (1993) och Yonkers Trot (1993), och var efter tävlingskarriären mycket framgångsrik som avelshingst.

Historia 
American Winner föddes 1990 efter Super Bowl och undan B.J.'s Pleasure, och var tidigt väldigt framgångsrik på travbanorna. Som treåring spåddes han bli den första häst att vinna Triple Crown of Harness Racing for Trotters sedan pappan Super Bowl gjorde det 1972. Han segrade i både Hambletonian Stakes (1993) och Yonkers Trot, där han slagit den främste konkurrenten Pine Chip, men i Kentucky Futurity blev han dock slagen av densamme.

Avelskarriär 
Efter att American Winner avslutat sin tävlingskarriär var han verksam som avelshingst, och blev bland annat far till Credit Winner och Viking Kronos. Han är via Viking Kronos farfar till bland andra Going Kronos, Joke Face, Raja Mirchi, Thai Tanic, Triton Sund, Maharajah och Mellby Viking. Han är även farfar till Caddie Dream som i sin tur är mor till hästar som Readly Express och Caddie Lisieux.

American Winner avled den  på sin ägare Robert Keys gård i Pennsylvania i USA.

Referenser

Noter 

Hästar födda 1990
Hästar avlidna 2018
Amerikanska travhästar
Hästar som vunnit Hambletonian Stakes
Hästar som vunnit Yonkers Trot
Hästar uppfödda i Pennsylvania
Waldemar Lindh

Bernhard Wilhelm Waldemar Lindh, född 13 oktober 1840 i Mora socken, Kopparbergs län, död 11 april 1918 i Gävle, var en svensk företagsledare.
 
Lindh var disponent och verkställande direktör för Porterbryggeriaktiebolaget i Gävle 1877–1903. Han var även ledamot i centralstyrelsen för Gefleborgs Enskilda Bank från 1894 och kassadirektör och vice verkställande direktör där 1903–1911.

Källor

Noter

Svenska företagsledare
Personer inom svenskt bankväsen
Personer inom Sveriges näringsliv under 1800-talet
Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Personer från Mora socken
Personer i Gävles historia
Födda 1840
Avlidna 1918
Män
Feldberg, Baden-Württemberg

Feldberg är en kommun och ort i Landkreis Breisgau-Hochschwarzwald i regionen Südlicher Oberrhein i Regierungsbezirk Freiburg i förbundslandet Baden-Württemberg i Tyskland.

De tidigare kommunerna Altglashütten och Falkau uppgick i  1 september 1971.

Kommunen ingår i kommunalförbundet Schluchsee tillsammans med  kommunen Schluchsee.

Referenser 

Kommuner och städer i Landkreis Breisgau-Hochschwarzwald
Johan Wegelin (affärsman)

Johan Wegelin, född 5 juni 1711 i Riga i svenska Livland, död 10 juli 1788 på Marielund, Funbo socken, var en svensk körsnär, grosshandlare, sockerfabrikör och brukspatron.

Biografi 
Johan Wegelin var föddes som son till Anton Wegelin i den borgliga släkten Wegelin och Elisabeth Sticht. Wegelin, som var brukspatron, ägde Marielund i Funbo socken, Utterbergs bruk och Skärviken. Vidare var han ägare av en malmgård på Ladugårdslandet och ett sockerbruk i Stockholm, vilket sonen Johan Henrik övertog vid hans död. Wegelin var en av de aktieinnehavare i Sverige som under 1700-talet gjorde direkta förtjänster på den företagna slavhandeln i Västindiska kompaniet.

Wegelin gifte sig med Hedvig Schméer i december 1763. I äktenskapet föddes två döttrar och en son. Sonen Johan Henrik Wegelin övertog sockerframställningsverksamheten efter hans död, vidare var han brukspatron och grosshandlare. Dottern Hedvig gifte sig med den förmögne brukspatronen Jacob Niclas Tersmeden, och dottern Maria Elisabeth med Carl Johan Didron i adelsätten Didron.

Referenser

Tryckta källor 

 

Födda 1711
Avlidna 1788
Personer från Riga
Svenska grosshandlare under 1700-talet
Svenska brukspatroner under 1700-talet
Män
Godsägare under 1700-talet
Militärer under 1700-talet
Johan
Cierva Autogiro Company

Cierva Autogiro Company var ett brittiskt företag, som grundades 1926 för att utveckla autogiron efter Juan de la Ciervas grundkonstruktion. Företaget samarbetade med G & J Weir Ltd:s konstruktionsavdelning för luftfarkostflygplansavdelning. James George Weir var ordförande i styrelsen från 1928 till in på 1960-talet.

Den första i Storbritannien byggda Cierva-autogiron var Cierva C.8. Både den och andra konstruktioner byggdes i samarbete med Avro. Cierva C.19 byggdes i flera exemplar och Cierva C.30, som lanserades 1933, blev mycket framgångsrik. Av denna byggdes 143 exemplar under licens av Avro i Storbritannien, av Focke-Wulf i Tyskland och av Lioré-et-Olivier i Frankrike.

År 1936 omkom företagets konstruktör Juan de la Cierva i en flygolycka med passagerarflygplan vid start från Croydon Airport i dimma. Mellan 1936 och 1939 var James Allan Jamieson Bennett företagets chefsingenjör. Han fortsatte arbetet efter Juan de la Ciervas idéer för att leverera en autogirotyp till Royal Navy, vilken de la Cierva hade hävdat skulle bli enklare, pålitligare och effektivare än ett konkurrerande helikopterkoncept. Den färdiga konstruktionen, Cierva C.41, erbjöds Air Ministry, men arbetet avbröts vid andra världskrigets utbrott i september 1939. Bennett arbetade från 1945 för Fairey Aviation, där han ledde utvecklingsarbetet av Fairey FB-1 Gyrodyne, som var en annan variant av rotorplan.

År 1943 reorganiserades det finansiellt svaga Cierva Autogiro Company, Ltd, vilket började utveckla helikopterkonstruktioner för Air Ministry. Framemot 1945 hade Cierva Autogyro Company  tagit över Weir Groups helikopterutveckling i företaget Cierva-Weir, inklusive projektet W.9. Den första var prototypen av Cierva W.9 blev klar i slutet av 1944. Modellen Cierva W.11 Air Horse, med tre rotorer, var 1948 sin tids största helikopter. Den första prototypen av Air Horse kraschade 1950 och dödade Cierva Autogiro Companys chef och tillika chefspilot Alan Marsh (1901–1950), Krigsmaterialförsörjningsministeriets cheftestpilot för helikoptrar samt en flygingenjör.

Företaget övertogs 1951 av Saunders-Roe, som fortsatte utvecklingen av bland annat Air Horse och den tvåsitsiga skol- och spaningshelikoptern W.14, som serietillverkades under namnet Saunders-Roe Skeeter.

Under 1960-talets senare del utvecklade Cierva Autogiro Company, tillsammans med sitt då nyförvärvade dotterbolag Rotorcraft, den fyrsitsiga helikoptern Cierva Rotorcraft Grasshopper III. Denna var baserad på det tidigare Rotorcrafts "Grasshopper". Projektet fick dock ingen finansiering och lades ned 1975.

Bildgalleri

Se även
Cierva C.19
Cierva C.30
Cierva W.9
Cierva W.11 Air Horse

Källor
Cierva Autogiro Co på Grace's Guide to British Industrial History

Noter

 
Brittiska verkstadsindustriföretag
Southampton
Helikoptertillverkare
Münstertal/Schwarzwald

är en kommun och ort i Landkreis Breisgau-Hochschwarzwald i regionen Südlicher Oberrhein i Regierungsbezirk Freiburg i förbundslandet Baden-Württemberg i Tyskland. 
Kommunen bildades 1 december 1971 genom en sammanslagning av kommunerna Obermünstertal och Untermünstertal.

Kommunen ingår i kommunalförbundet Staufen-Münstertal tillsammans med staden Staufen im Breisgau.

Referenser 

Kommuner och städer i Landkreis Breisgau-Hochschwarzwald
James George Weir

James George Weir, född 23 maj 1887 i Cambuslang i Lanarkshire i Storbritannien, död 7 november 1973, var en brittisk flygpionjär, militär och företagsledare.

James Weir var son till Galloway Weir (1839–1911), som tillsammans med sin bror grundade det mekaniska verkstadsföretaget G. & J. Weir Ltd. i Glasgow 1871. Han blev officer 1906 i Argyll and Sutherland Highlanders och från 1908 i Royal Field Artillery. År 1910 fick han Royal Aero Clubs flygcertifikat nummer 24 efter flygning med ett Bleriot Monoplane på Hendon Aerodrome. Han transfererades 1914 till Royal Flying Corps, där han var till 1920.

Han gjorde sig känd för att stötta den spanske ingenjören Juan de la Ciervas utvecklingsarbete av autogiron från 1926, då Cierva Autogiro Company etablerades. James Weir var styrelseordförande i företaget från 1928 till in på 1960-talet. Under andra världskriget utvecklade han sina idéer om helikopterkonstruktion i prototyperna Cierva W.9 1944 och Cierva W.11 Air Horse 1945.

James Weir pendlade under 1934 till arbetet i Weirs fabrik i Cathcart i södra Glasgow från sitt hem i Dalrymple i Ayrshire, en sträcka på omkring 70 kilometer, i en prototypautogiro av typ Weir W.2.

Se även
 Cierva W.9
 Cierva W.11 Air Horse

Källor
Air Commodore J.G. Weir på www.rafweb.org

Noter

Flygpionjärer
Personer inom Storbritanniens näringsliv under 1900-talet
Födda 1887
Avlidna 1973
Män
Personer från South Lanarkshire
Jakob Öhrman

Jakob Öhrman, född 1982 i Helsingfors i Finland, är en finlandssvensk skådespelare och författare.  Han har spelat rollen som "Krister" i den svenska tv-serien Rebecka Martinsson.

Källor

Finlandssvenska skådespelare
Finlandssvenska författare
Skådespelare från Helsingfors
Författare från Helsingfors
Födda 1982
Män
Finländska skådespelare under 2000-talet
Finländska författare under 2000-talet
Pitcairn PCA-2

Pitcairn PCA-2 var en autogiro med fyrbladig rotor, som utvecklades i USA i början av 1930-talet av Pitcairn-Cierva Autogiro Company. Den tillverkades i 20–30 exemplar och var Harold Frederick Pitcairns första autogiromodell som såldes i antal. Han hade 1929 köpt licensrätt för USA för Juan de la Ciervas autogiropatent. 

PCA-2 var den första autogiron som fick typregistrering i USA. Tändstiftstillverkaren Champion använde en Pitcairn PCA-2 för reklamändamål 1931 och 1932 under namnet "Miss Champion".  Den flög över 10.000 kilometer 1931. Denna autogiro har restaurerats och visas på EAA AirVenture Museum i Oshkosh i Wisconsin. Andra PCA-2-maskiner är utställda på Henry Ford Museum of American Innovation i Dearborn, Michigan och Canada Aviation and Space Museum i Ottawa i Kanada.

Bildgalleri

Källor
Pitcairn PCA-2 “Autogiro” på www.skytamer.com

Externa länkar

 "Will Autogiro Banish Present Plane?" i Popular Science. mars 1931, sid. 28

Pitcairn (autogiro)
Sutherska huset

Sutherska huset var ett privatpalats som låg i kvarteret Rosendal vid nuvarande Mariatorget på Södermalm i Stockholm. Efter 1811 hade den Philipsenska skolinrättningen sina lokaler i en del av huset. Byggnaden uppfördes 1774 och revs 1909.

Historik

Sutherska huset är uppkallat efter Per Suther som var guldsmed, hovgravör och hovjuvelerare. Suther var en mycket förmögen man och ägde stora samlingar av dyrbara målningar, böcker och gravyrer och syns efterhand alltmer övergått till att driva handel med juveler, guldsmedsarbeten och konst med kungliga hovet som stor kund.

Sedan 1769 ägde han Daurerska malmgården i samma kvarter och lät 1774 uppföra en ny byggnad på fastighetens västra del. Till arkitekt anlitade han Jean Eric Rehn. Byggnaden sträckte sig mot dåvarande Adolfs Fredriks torg längs med hela fastigheten Rosendal större 27 (dåvarande 5) och räknas till en av Rehns tidiga exempel på Gustaviansk stil. 

Anläggningen hade två våningar och accentuerades av en något högre huvudbyggnad som avslutade längan i söder. Över entrén fanns en kolonnburen altan som kröntes av en fronton med ett väldigt musselornament i tympanonfältet. Takkanten smyckades av urnor. Taket var ett högt säteritak med två oxögon mot torget. I interiören fanns värdefulla kakelugnar och innerdörrar med dekorerade dörröverstycken visande kinesiserande motiv. Familjen Suther umgicks med samtidens stora konstnärer som Pehr Hilleström, Johan Pasch och Tobias Sergel. Hilleström var även hyresgäst i Suthers byggnad och förfogade där över en rymlig våning med ateljé.

Bilder

Husets vidare öden
År 1811 förvärvade grosshandlaren och filantropen Herman Theodor Philipsen (död 1819) det Sutherska huset och grundade samma år den Philipsenska skolinrättningen tillsammans med hustrun Charlotta Wilhelmina född Moll (död 1835). Skolan nyttjade en del av Sutherska huset och var en skol- och arbetsinrättning för de fattigaste barnen. I samband med att Hornsgatan skulle breddas och schaktas ner mellan 1901 och 1909 lät skolan riva det Sutherska huset och på platsen uppfördes dagens fastighet i hörnet av Hornsgatan 31 och Mariatorget 1 efter ritningar av arkitekt Sam Kjellberg.

Referenser

Noter

Källor
Historiehuset: Jean Eric Rehn 300 år
SÖDERMALM, SÖDRA MARIA, DEL AV HÖGALID. Byggnadshistorisk inventering 1974-75
	Nordisk familjebok / Uggleupplagan (1915): Philipsenska skolinrättningen
RAÄ:s bebyggelseregister: ROSENDAL STÖRRE 27 - husnr 1B

Externa länkar

Ej längre existerande byggnader på Södermalm
Vidfinn

Vidfinn (fornvästnordiska Viðfinnr, ”skogsjägare”) är i nordisk mytologi far till barnen Bil och Hjuke, som kidnappades av månguden Måne då de var på väg  från brunnen Byrge med en så, som de bar på axlarna med såstången Simul. Detta berättas i Snorres Edda, Gylfaginning, kapitel 11. Snorre skriver: ”De barnen följer Måne, såsom man kan se från jorden.” Eftersom man kan se dem från jorden, kan det alltså röra sig om en bild som syns på månen.

Vidfinn är en i övrigt okänd gestalt. Viktor Rydberg identifierade honom utan egentlig grund med ”alvfursten” Ivalde och Anne Holtsmark antog honom vara ”gubben i månen”.

Namnet Vidfinn har tolkats på olika sätt, men den mest etablerade översättningen utgår från viðr, ”trä; träd, skog” och finnr, ”jägare, same”. Enligt John Lindow har namnet en klar etnisk syftning: Vidfinn har tillhört samerna och detsamma bör väl då också gälla hans två bortrövade barn. En äldre tolkning att Bil och Hjuke skulle ha varit dvärgar saknar källstöd. Snorre verkar beskriva dem som människobarn, men i Gylfaginning 35 uppger han att ”Bil räknas till asynjorna”. Anne Holtsmark gissar att hon kan ha tillhört diserna.

Källor

Kommentarer 

Människor i nordisk mytologi
Abu Sufyan ibn Harb

Abu Sufyan ibn Harb (arabiska: أبو سفيان بن حرب), född 565, död 653, var en ledare i Quraysh-stammen i Mecka och far till umayyadkalifen Muawiya I. Hans familj tillhörde Banu Abd Shams-klanen, som tillhörde Quraysh. Abu Sufyan tillhörde de ledare i Quraysh som gjorde motstånd mot den islamiske profeten Muhammed innan hijra, och han var motståndare till Muhammed tills han konverterade till islam precis innan Erövringen av Mecka. Som en framstående finansiär och köpman var Abu Sufyan engagerad i handel i Levanten och ledde ofta karavaner från Mecka till regionen.

Källor

Externa länkar 

Män
Födda 565
Personer från Mecka
Sahaba
Avlidna 653
Edeka

Edeka, även stavat EDEKA, ursprungligen inköpscentralen Einkaufsgenossenschaft der Kolonialwarenhändler im Halleschen Torbezirk zu Berlin, är en kooperativt organiserad företagskorporation i den tyska detaljhandeln. Det centrala Edeka äger 50 procent i sju regionala bolag, medan det övriga aktieinnehavet kontrolleras av en eller flera regionala sammanslutningar, i sin tur delägda av enskilda handlare. Centrala Edeka äger dessutom huvuddelen av lågpriskedjan Netto Marken-Discount och driver frukt- och grönsaksgrossisten Edeka Fruchtkontor, en vingrossist och olika tjänsteföretag knutna till Edeka inom exempelvis bank-, förlags- och försäkringsbranschen.

Bolaget grundades 1907 i Leipzig då förkortningen E. d. K. omvandlades till Edeka, det nuvarande varumärket. Edeka kom redan tidigt att tillverka produkter under eget märke och 1914 grundades Edekabanken. Efter andra världskriget flyttades huvudkontoret till Hamburg och sedan 1972 drivs centrala Edeka och Edekabanken i aktiebolagsform. Sedan uppköpet av tyska Spar och Netto Marken-Discount 2006 är Edeka Tysklands största detaljhandelskedja, med medlemsföretag från närbutiker till stormarknader.

Regioner 
De regionala bolagen utgör de operativa enheterna inom Edeka och har som huvudsaklig roll att fungera som regionala grossister, men har även ägande inom vissa filialer och produktionsföretag. De sju regionerna är: 
 Edeka Hessenring med högkvarter i Melsungen, verksamma i norra och mellersta Hessen samt delar av Thüringen och Niedersachsen
 Edeka Minden-Hannover med högkvarter i Minden, är den största regionen och omfattar större delen av Niedersachsen samt Sachsen-Anhalt, Berlin, Brandenburg och norra Nordrhein-Westfalen
 Edeka Nord i Neumünster, omfattar Schleswig-Holstein, Hamburg, Mecklenburg-Vorpommern, norra Niedersachsen och norra Brandenburg
 Edeka Nordbayern-Sachsen-Thüringen i Rottendorf, omfattar Franken, delar av Oberpfalz, Sachsen och Thüringen
 Edeka Rhein-Ruhr i Moers, omfattar större delen av Nordrhein-Westfalen
 Edeka Südbayern i Gaimersheim nära Ingolstadt, omfattar södra Bayern
 Edeka Südwest i Offenburg, omfattar större delen av Baden-Württemberg, Unterfranken i Bayern, Rheinland-Pfalz, Saarland och södra Hessen

Referenser 

Tyska butikskedjor
Tyska livsmedelsföretag
Företag bildade 1907
Dagligvarubutiker
Företag i Hamburg
1907 i Tyskland
Per Johan Hægerstrand

Per Johan Hægerstrand, född 17 december 1826 i Gävle, död där 31 oktober 1905, var en svensk skeppsklarerare och skeppsredare.
 
Hægerstrand var från 1859 verksam i Gävle, där han 1871 grundade rederibolaget Norden, för vilket han blev huvudredare och verkställande direktör. Han ledde sedermera Ångfartygs AB Gefle, bildat 1883, Rederi AB Drott, bildat 1894, rederibolaget Levant 1894, Rederi AB Phoenix 1897 och Rederi AB Heros 1899.

Hægerstrand var ledamot av stadsfullmäktige från dess inrättande 1863 till slutet av 1890-talet. Han var ordförande i direktionen för Navigationsskolan i Gävle från 1886 och mångårig ordförande i handels- och sjöfartsnämnden, vice ordförande i direktionen för sjömanshuset och huvudman för sjömanshemmet. Han var portugisisk vice konsul från 1880 och brasiliansk från 1891 samt ledamot av centralstyrelsen för Gefleborgs Enskilda Bank från 1885. Hægerstrand är begravd på Gamla kyrkogården i Gävle.

Källor

Noter

Svenska redare
Svenska kommunalpolitiker
Svenska direktörer
Personer i Gävles historia
Personer inom Sveriges näringsliv under 1800-talet
Svenska politiker under 1800-talet
Näringslivspersoner från Gävle
Politiker från Gävle
Gravsatta på Gävle gamla kyrkogård
Födda 1826
Avlidna 1905
Män
Rafida

Rafida (arabiska: رافضة, De som avfärdar [de första tre kaliferna]) är en term som al-Qaida och dess grenar regelbundet kallar shiamuslimer för. Inom wahhabism kallas shiamuslimer systematiskt för det. Shiamuslimer kallar sig inte för rafida, men de stör sig inte att kallas för det, utan snarare känner de sig stolta för det då de avfärdar vissa kalifer som inte var i linje med den islamiske profeten Muhammeds bud. Shiamuslimer refererar till den sjätte shiaimamen Jafar al-Sadiq som sa att Gud gett shiiter det namnet för att hedra dem då de följer profetens budskap och vägrar att följa andra riktningar.

Referenser 

Islamiska termer
Shia
Ivan Jakimusjkin

Ivan Andrejevitsj Jakimusjkin (ryska: Иван Андреевич Якимушкин), född 17 juni 1996 i Murom i Vladimir oblast, är en rysk längdskidåkare som tävlar i världscupen. Han tog sin första individuella pallplats när han slutade tvåa på 15 km intervallstart i fri stil i Toblach den 31 december 2019.

Resultat

Pallplatser i världscupen

Individuellt 
Jakimusjkin har fem individuella pallplatser i världscupen: två andraplatser och tre tredjeplatser.

Referenser 

Ryska längdåkare
Personer från Murom
Födda 1996
Levande personer
Män
Ryska idrottare under 2000-talet
Marcusson

Marcusson är ett svenskt efternamn.

Personer med efternamnet Marcusson 
 Bror Marcusson (1920–2017), svensk travkusk och uppfinnare 
 Eric Marcusson (1918–1998), svensk politiker
 Erik Marcusson (1947–2018), svensk folkskollärare och konstnär
 Ernst Marcusson (1894–1964), svensk skådespelare
 Gunnar Marcusson (1918–2014), svensk travkusk
 Lena Marcusson (född 1946), svensk jurist 

Svenska efternamn
From Here to Eternity (album)

From Here to Eternity är synthgruppen Adolphson & Falks  engelska version av Med rymden i blodet, och utgavs 1983. Det har dock en annan låtföljd än på Med rymden i blodet.

Låtlista
A1. They Put My Baby On The Air	3:49
A2. Just A Machine	        4:20
A3. Waves In The Air	        3:34
A4. Fifth Avenue	        5:51
B1. Body Machine	        3:32
B2. From Here To Eternity	5:20
B3. Stockholm Serenade	        3:41
B4.Sheer Attraction	        4:53

Bonus Låtar på CD versionen:
 Flashing Blue	4:46
 Astronaut	4:48

Referenser

Musikalbum 1983
Reute, Baden-Württemberg

Reute är en kommun och ort i Landkreis Emmendingen i regionen Südlicher Oberrhein i Regierungsbezirk Freiburg i förbundslandet Baden-Württemberg i Tyskland.

Kommunen ingår i kommunalförbundet Denzlingen-Vörstetten-Reute tillsammans med kommunerna Denzlingen och Vörstetten.

Referenser 

Kommuner och städer i Landkreis Emmendingen