kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Harri Leppänen

Harri Olavi Leppänen, född 12 mars 1952 i Myllykoski, 13 december 2017 på Teneriffa, var en finländsk grafiker och skulptör. 

Leppänen studerade 1976–1977 vid Fria konstskolan, arbetade 1977–1982 i Aukusti Tuhkas grafikverkstad och 1982–1983 i Grafiris studio samt ställde ut första gången 1980. Han blev på 1980-talet känd för sina färglitografier; starka abstrakta och informalistiska formkompositioner med associationer till det urbana landskapet. På 1990-talet antog hans grafiska kompositioner på papper mera ornamentala och dekorativa drag, samtidigt som han (1989) började arbeta med skulpturer av papper, trä, linne och färgpatina. Skulpturernas organiska formspråk återspeglade ofta motiven i hans grafik. I sina litografier på handgjort papper har han använt bladguld som förmedlat intryck av bysantinsk arkitektur och ikonkonst. Även i senare målningar, i stort format, i början av 2000-talet, gjorde han bruk av rikligt med guld som gett arbetena tredimensionella, skulpturala drag. Han verkade som lektor vid Bildkonstakademin 1987–1990, överlärare 1990–1991 och biträdande rektor 1991–1992. Han var ledare för ett centrum för papperskonst i Borgå på 1990-talet.

Källor

Noter 

Finländska grafiker under 1900-talet
Finländska skulptörer under 1900-talet
Födda 1952
Män
Personer från Kymmenedalen
Avlidna 2017
Symmetrisk differens

Inom matematik, är en symmetrisk differens av två mängder element i mängder som inte tillhör snittet av mängder. Med mängdbyggare går det att beskriva operation

där betecknar komplement.

Referenser 

Binära operationer
Heikki Nieminen

Heikki Nieminen, född 9 maj 1926 i Hollola, död 5 september 2016, var en finländsk skulptör och grafiker. 

Nieminen studerade 1947–1948 vid Konstindustriella läroverket och 1948–1952 vid Finlands konstakademis skola. Han var elev till bland andra Aukusti Tuhka och assisterade honom i många år. Nieminen ställde ut första gången 1946. Han är känd främst för sina skulpturer i granit, plast, trä, svetsad metall, men även som grafiker med träsnitt och etsningar samt som tecknare med tusch-, blyerts, och kolteckningar. Med sina croquisteckningar och naketstudier framträdde han bland annat som bokillustratör. 

Nieminen utförde många offentliga arbeten, bland annat reliefer, springbrunnsskulpturer och porträttbyster. Bland dem märks ett monument över Akseli Gallen-Kallela i Björneborg (1956), porträttbysten av Frans Eemil Sillanpää i Tavastkyro (1965), en 20 meter lång relief i brons i Åbo universitet (1979–1980) och den abstrakta skulpturen Solvind utanför Bolarskogs sjukhus i Esbo (1977–1980). Mest spridda är hans Solskensstatyer från början av 1950-talet. En rad monument (bland annat reliefen i Åbo) tillkom tack vare segrar i tävlingar. Han undervisade 1955–1956 och 1959–1968 vid Finlands konstakademis skola, 1968–1974 vid Konstindustriella läroverket och 1978–1991 vid Konstindustriella högskolan; tillförordnad överlärare i skulpturkonst vid Bildkonstakademin 1985–1986. Han tilldelades Pro Finlandia-medaljen 1964.

Källor

Finländska skulptörer
Finländska grafiker
Mottagare av Pro Finlandia-medaljen
Födda 1926
Avlidna 2016
Män
Personer från Hollola
Laura Damgaard

Laura Damgaard Lund, född 16 september 1996 i Horsens, Danmark är en dansk handbollsspelare, som spelar mittnia.

Karriär 
Damgaard började spela handboll i åttaårsåldern i Horsens och spelade kvar tills hon var 17 år. Hon bytte då klubb till Skanderborg där hon spelade i fyra säsonger innan hon bytte till EH Aalborg 2017. Under sitt andra år för Aalborg i ligan vann hon skytteligan i damehåndboldligaen. Efter säsongen 2018-2019 ska hon börja spela för Viborgs HK.

Meriter 

 Skytteligavinnare i Damehåndboldligaen 2018-2019

Klubbar 

  Horsens HK (2004-2013)

  Skanderborg Håndbold (2013-2017)
  EH Aalborg (2017-2019)
  Viborgs HK (2019- )

Referenser

Fotnoter 

Danska handbollsspelare
Kvinnor
Levande personer
Födda 1996
Danska idrottare under 2000-talet
Jean Hermanson

Jean Per Olof Hermanson, född 27 juni 1938 i Norrahammar, död 9 augusti 2012 i Malmö, var en svensk fotograf. Han anges som en av Sveriges stora arbetarskildrare.

Biografi 
Jean Hermanson växte upp i en gjutarfamilj i bruksorten Norrahammar i nuvarande Jönköpings kommun. Han flyttade vid 18 års ålder till Stockholm och utbildade sig till fotograf på Ateljé Welinder.  

I slutet av 1960-talet reste han runt i Sverige och fotograferade byggnadsarbetares arbete och liv, vilket 1969 resulterade i boken Byggnadsarbetare.

Under 1970-talet gjorde han ett antal resor  till Spanien med Jens Nordenhök, till Guinea-Bissau 1971 med Anders Ehnmark, och senare till Vietnam, Irland och Elfenbenskusten.

På 1980-talet började han filma och gjorde dokumentärfilmer om nedläggningen av Öresundsvarvet i Landskrona och Kockums i Malmö. Han fick stor uppmärksamhet för dokumentärfilmen Arbetets döttrar från 1986, som behandlade kvinnliga arbetares slit på Abbas fiskrensningsfabrik i Göteborg samt i Malmö Strumpfabrik. Hans sista film, som han gjorde 2001, handlar om slakteriarbetare i Sverige.

Landskrona Foto köpte 2014 Jean Hermansons efterlämnade samling av 250 000 negativ och tusentals fotokopior. Fotografen Nils Petter Löfstedt publicerade 2017 dokumentärfilmen Himlens mörkrum om bildarkivet. Filmen nominerades till Guldbaggen för "Bästa dokumentärfilm". 

År 2020 kom dokumentärfilmen Himlens mörkrum - bilder ur arkivet, som baserat på Hermansons bilder presenterar 10 bilder, 10 berättelser från 10 fabriker i Sverige. Filmen beskrevs som "en varm och angelägen resa genom Sverige där vi möter människorna som varit med och format vårt land". 

Hermanson är gravsatt på Gamla kyrkogården i Malmö.

Filmografi 

 1983 – Den sista båten (regi, producent)
 1986 – Arbetets döttrar - kvinnor i två fabriker (manus, regi)
 1990 – Gjutarna (manus, regi)
 2001 – Yrke: slaktare (regi)

Postumt 

 2017 – Himlens mörkrum
 2020 – Himlens mörkrum - bilder ur arkivet

Bibliografi i urval
Arvid Rundberg och Jean Hermanson: Byggnadsarbetare, Svenska byggnadsarbetareförbundet och Rabén & Sjögren, Stockholm 1969
Folke Isaksson och Jean Hermanson: Dom svarta – en bok om gjuteriarbetare i Sverige, Bonniers, Stockholm 1970
Folke Isaksson och Jean Hermanson: Nere på verkstadsgolvet – en bok om metallarbetare, Stiftelsen Litteraturfrämjandet, Lund 1971, 
Jenny Lindhe och Nils Petter Löfstedt (redaktörer): Jean Hermanson och Dublins barn – det första och sista arbetet, Landskrona Foto, Landskrona 2016, 
Nils Petter Löfstedt och Jenny Maria Nilsson (redaktörer): Himlens mörkrum – fotografier av Jean Hermanson , 70/70 Bokförlag, Malmö 2018,

Referenser

Externa länkar
Bilder av Jean Hermanson på Bukowskis webbplats
Jean Hermanson på Tekniska Museets webbplats

Svenska fotografer
Gravsatta på Malmö Gamla kyrkogård
Födda 1938
Avlidna 2012
Män
Nya Skolan

Nya Skolan är namnet på ett antal fristående svenska för- och grundskolor. Den första skolan grundades 1999 i Trollhättan. De första eleverna kom 2001 då verksamheten startade i Swedenborg Center som är Trollhättans f d lasarett. 2002 flyttade de lägre årskurserna F-5 till f d Andreaskyrkan i stadsdelen Skoftebyn. 2008 etablerades Nya Skolan även i Lilla Edet och tillstånd finns för att starta grundskola i Skövde. 2009 flyttade skolverksamheterna i Trollhättan ihop i stadsdelen Eriksro i f d Pettersbergsskolan, byggd 1968. 2020 startas en ny F-6-skola i stadsdelen Hjulkvarn i Trollhättan i f d Egnahemsskolan, byggd 1912. Förskolor drivs av skolan på flera platser i de olika orterna.

Skolorna och förskolorna hade 2019 totalt cirka 700 barn och elever och antalet anställda uppgick till över 100 st inklusive servicefunktioner. 

Nya Skolan är delägare i Amerikanska Gymnasiet som startade 2019 i Göteborg samt har tillstånd och planerar att starta i Stockholm 2021.

Externa länkar 

 Nya Skolan
 Nya Skolan tar över Pettersbergsskolan
 Information om Egnahemsskolan
 Amerikanska Gymnasiet

Friskolor i Sverige
Grundskolor i Sverige
Utbildningsinstitutioner bildade 1999
4517 Ralpharvey

4517 Ralpharvey eller 1975 SV är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 30 september 1975 av den amerikanska astronomen Schelte J. Bus vid Palomar-observatoriet. Den är uppkallad efter Ralph Harvey.

Asteroiden har en diameter på ungefär 3 kilometer.

Referenser 
 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av SJ Bus
Astronomiska upptäckter 1975
Pertti Kekarainen

Pertti Kekarainen, född 4 juli 1965 i Uleåborg, död 18 juli 2021 i Helsingfors, var en finländsk bildkonstnär. 

Kekarainen studerade vid Konstindustriella högskolan 1984–1985, Bildkonstakademin 1985–1989 och De Vrije Academie van Beeldenden Kunsten i Haag 1989–1990. Han utbildade sig till både målare och skulptör, men hans bildkonst bestod sedan början av 1990-talet i hög grad av fotokonst och videoinstallationer. I dem skildrade han i förtätad form vardagsmiljöer på gränsen mellan realism och abstraktion, till exempel i serien Density som han presenterade 1997. Han utförde Finlands hittills (2000) största fyrdelade fotokonstverk (82 kvadratmeter), som finns i entréhallen till Mediecentret Lume (Konstindustriella högskolan). Han utförde även en tredimensionell installation för Karolinska sjukhuset i Stockholm. Som målare framträdde han med abstrakta arbeten.

Källor

Noter

Finländska målare
Finländska fotokonstnärer
Finländska videokonstnärer
Finländska installationskonstnärer
Födda 1965
Avlidna 2021
Män
Personer från Uleåborg
Lifco

Lifco AB är industrikoncern som tidigare var en del av Getinge (1995–1998). Företaget har tre affärsområden: tandvårdsprodukter, anläggningsmaskiner och övrigt.

Företaget förvärvar ofta små och medelstora företag inom specifika nischmarknader. Som exempel kan nämnas Renholmen AB i Byske.

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats

Enköping
Företag listade på Stockholmsbörsen (large cap)
Svenska tillverkningsföretag
Företag bildade 1998
Getinge AB
4523 MIT

4523 MIT eller 1981 DM1 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 28 februari 1981 av den amerikanska astronomen Schelte J. Bus vid Siding Spring-observatoriet. Den är uppkallad efter Massachusetts Institute of Technology.

Asteroiden har en diameter på ungefär 16 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Adeona.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Adeona-asteroider
Småplaneter namngivna efter platser
Astronomiska upptäckter av SJ Bus
Astronomiska upptäckter 1981
Massachusetts Institute of Technology
Borys Paton

Borys Jevhenovytj Paton (), född 27 november 1918 i Kiev, död 19 augusti 2020 i Kiev, var en sovjetisk och  ukrainsk vetenskapsman, och president i den ukrainska vetenskapsakademien sedan 1962. 

Paton utexaminerades från Kiev polytekniska institut 1941 och kom därefter till den sovjetiska rustningsindustri som landet höll på att bygga upp i Ural, långt bortom tyska Luftwaffes räckvidd. Han arbetade där under hela kriget tillsammans med sin far Jevhen Paton, där de gjorde avgörande insatser för den enorma sovjetiska krigsansträngningen i vad ryssarna kallar det stora fosterländska kriget. Borys Paton belönades, två gånger med ”Socialistiska arbetets hjälte”, med Stalinpriset 1950, Leninpriset 1957 och erhöll Leninorden fyra gånger. När Ukraina år 1998 inrättade utmärkelsen Ukrainas hjälte var han den första som erhöll utmärkelsen. År 2010 mottog han Global Energy Prize för bidrag till lösning av vetenskapliga och tekniska problem förknippade med pipelinetransport av energiresurser.

Hans far Jevhen Paton grundade Institutet för elektrosvetsning döpt efter E. O. Paton i Kiev 1934. En av Kievs broar över Dnepr bär faderns namn.

Utmärkelser

Referenser

Externa länkar
 National Academy of Sciences of Ukraine

Sovjetiska politiker
Ukrainska kommunister
Sovjetiska ingenjörer
Sovjetiska forskare
Ukrainska ingenjörer
Ukrainska forskare
Personer i Ukraina under 1900-talet
Personer i Ukraina under 2000-talet
Personer från Kiev
Män
Födda 1918
Avlidna 2020
Hundraåringar
Armas Morby

Tore Armas Morby, född 10 november 1909 i Stockholm, död 9 juni 1980 i Djursholm, var en svensk företagsledare och publicist.

Armas Morby, som var son till snickaren Ture Nikolaus Olsson, började som tidningsbud för Helsingborgs Dagblad och blev senare litograf och kemigraf där. Omkring 1930 flyttade han till Stockholm där han antog namnet Morby. 1934–1936 var han VD för och delägare i AB Klichéteknik och grundade 1938 reklamföretaget Publicity, från 1944 Press & Publicity, där han också blev VD. 1940 blev han även VD för British World Events AB, 1946 Posttrader AB och 1951 Rotopress AB. Han lyckades snart få inflytelserika kunder som Skånska cementgjuteriet och Electrolux. Morby blev under andra världskriget en viktig PR-kanal för de västallierade och knöt goda förbindelser med den amerikanska ambassaden.

Hans intresse för USA gjorde också att han kom att intressera sig för serietidningsmarknaden. I samband med en resa i USA, strax efter kriget, försökte han sälja serier till olika tidningar men utan större framgångar. Han lyckades dock sälja nederländska Tom Puss till Dagens Nyheter. Svårigheterna att sälja serier till tidningarna fick Morby att själv 1948 börja producera serietidningar. På 1950-talet var han störst på den svenska serietidningsmarknaden. Press & Publicity sysslade även med utgivning av veckotidningar och lyckades komma över rätten till att ge ut Eleanor Roosevelts memoarer och sålde den till Torsten Kreuger.

Från 1954 var han VD för Triofilm, från 1956 ägare av bildbyrån Text & Bilder. Han ägde även serieförlag och tryckerier i Danmark. Efter att ha skaffat sig en betydande förmögenhet började Morby intressera sig för dagspressen. 1957 köpte han Österbergs tryckeri i Nyköping tillsammans med Södermanlands Nyheter. 1958 köpte han Troese annonsblad och 1962 Södertörns tryckeri med Länstidningen Södertälje och 1969 Nynäshamns Posten, Norrtelje Tidning och Nacka-Saltsjöbadens tidning. 1970 förvärvades slutligen Nynäshamns Posten. I början av 1970-talet började han dock avveckla sin verksamhet. Press & Publicity och Rotopress AB såldes till Åhlen & Åkerlund och bildbyrån Text & Bilder till Aftonbladet. Dess arkiv kom dock att hamna hos Sveriges Radio. 1973 sålde han sitt tidningsinnehav till Centerpartiet. Försäljningen kom att hemlighållas under det att Morby företog en långsegling till Västindien men kom under hans bortavaro att läcka till pressen och väcka uppståndelse.

Källor

Noter 

Svenska förläggare
Födda 1909
Avlidna 1980
Män
Personer från Stockholm
Gravsatta på Djursholms begravningsplats
Edward Wotton

Edward Wotton kan syfta på:

* Edward Wotton (1489–1551), engelsk ämbetsman
 Edward Wotton (1492–1552), engelsk zoolog
 Edward Wotton, 1:e baron Wotton (1548–1628), engelsk diplomat
Henri-Frédéric Schopin

Henri-Frédéric Schopin, född 12 juni 1804 i Lübeck i Schleswig-Holstein, död 21 oktober 1880 i Montigny-sur-Loing i Frankrike, var vinnaren av Prix de Rome för en målning utförd 1831.

Henri-Frédéric Schopin var elev till Antoine-Jean Gros från 1821 till 1831, och samtidigt följde han kurser vid Konsthögskolan i Paris, École des beaux-arts, och fick det första stora priset i Rom, Prix de Rome. Det var ett stipendium för konststudenter instiftat i Frankrike 1663 av Ludvig XIV. Priset som administrerades av Académie royale de peinture et de sculpture (Kungliga akademien för måleri och skulptur) var öppet för dess studenter. Vinnaren erhöll uppehälle i Palazzo Mancini i Rom på den franske kungens bekostnad. Under sin vistelse i Rom förberedde han omsorgsfullt sin tidiga utställning och ställde ut vid Parissalongen 1835 med fyra viktiga verk. I dessa produktioner bröt eleverna med den antika traditionen på kejserliga skolan. Samtidigt som han är elegant och harmonisk, är Schopin aldrig vanlig. Han har en viss popularitet som genremålare och många av hans verk graverades av Jean-Pierre Jazet.

Referenser

Externa länkar 

Födda 1804
Avlidna 1880
Franska konstnärer under 1800-talet
Män
Personer från Lübeck
Mark Heap

Mark Heap, född 13 maj 1957 i Kodaikānāl, är en brittisk skådespelare. Heap har medverkat i tv-serier som Spaced, Green Wing och Friday Night Dinner.

Filmografi i urval

Källor 
Curtis Brown, agentur | Mark Heap

Externa länkar 
 

Levande personer
Män
Födda 1957
Brittiska skådespelare under 1900-talet
Brittiska skådespelare under 2000-talet
Brittiska TV-skådespelare
James Wolcott Wadsworth

James Wolcott Wadsworth kan syfta på: 

* James Wolcott Wadsworth den äldre (1846–1926), amerikansk politiker
 James Wolcott Wadsworth den yngre (1877–1952), amerikansk politiker
James Wadsworth

James Wadsworth kan syfta på bland andra:

* James Wadsworth (1730–1817), amerikansk jurist och politiker
 James Jeremiah Wadsworth (1905–1984), amerikansk diplomat
 James S. Wadsworth (1807–1864), amerikansk militär
Seppo A. Teinonen

Seppo Antero Teinonen, född 12 augusti 1924 i Björneborg, död 25 augusti 1995 i Benalmádena, var en finländsk teolog.

Teinonen blev teologie doktor 1959. Han arbetade 1952–1958 som lärare i religion vid olika skolor i Helsingfors och knöts 1956 till Helsingfors universitet, där han 1966–1969 var extra ordinarie professor i ekumenik och 1970–1986 professor i dogmatik. Han gjorde sig känd som förespråkare för ekumenik och arbetade för att öka förståelsen mellan kyrkorna bland annat som generalsekreterare för Finlands ekumeniska råd 1956–1966.

Teinonen var en produktiv skribent. I Teologinen Aikakauskirja publicerade han 1949–1995 långt över 300 artiklar. Hans bok Kirkon uudistus ja naispappeus är 1978 översatt till svenska med titeln Kyrkans ämbete i vår tid. En skrift om kvinnliga präster och kvinnans tjänst i kyrkan. Efter sin pensionering översatte och redigerade han verk av flera kristna mystiker, bland andra Franciskus av Assisi, Thomas a Kempis och Johannes av Korset.

Källor 
 
 Raine Haikarainen, Mystinen maestro. Seppo A. Teinonen pitkä pyhiinvalleus. (Suomalaisen teologisen kirjallisuusseuran  julkaisuja 286.) Helsinki 2018. 500 sidor.

Finländska professorer i teologi
Personer från Björneborg
Födda 1924
Avlidna 1995
Män
Personer verksamma vid Helsingfors universitet
Matti Koskela

Matti Juhani Koskela, född 15 november 1933 i Kajana, död 3 juli 2020 i Lahtis, var en finländsk målare, grafiker och skulptör.

Koskela utbildade sig först till folkskollärare vid seminariet i Kajana 1950–1955, och studerade därefter reklam vid Markkinointi-instituutti 1959. Åren 1959–1960 studerade han vid Finlands konstakademis skola under Tuulikki Pietiläs ledning. Hans huvudsakliga tekniker var gouachemålningar på papper, akrylmålningar på duk, grafik i serigrafiteknik och skulpturer av trä och metall. Han ägnade sig åt det abstrakta och geometriska uttrycket med triangeln och cirkeln som utgångspunkt i sina olika tekniker, konsekvent och med matematisk exakthet.

I början av 1970-talet tillhörde Koskela den ljuskinetiska konstens pionjärer i Finland. Han sysslade även mycket med tolkningar av Kalevala i sin konst. Offentliga konstverk av honom finns bland annat i teaterhuset i Uleåborg (1972), stadshuset i Kajana (1978), teaterhuset i Lahtis (1983) och Jorvs sjukhus (1994) i Esbo. Han har tillhört Dimensiogruppen sedan den grundades 1972 (ordförande 1977–1979) och Ultima Thule-gruppen sedan 1987. Han utsågs 1985 till ordförande för Nordisk grafik union. Han undervisade vid handelsläroverket i Kajana (1956–1969), Lahtis konstinstitut (1971–1974), Lahtis konstskola (från 1976), Konstindustriella högskolan (1981–1982) och utomlands vid Washington University in St. Louis, School of Fine Arts (1975–1976).

Koskela innehade ett flertal förtroendeuppdrag i olika konst- och konstnärsorganisationer. Han var länskonstnär i Tavastehus län 1973–1980 och tilldelades professors titel 1992.

Referenser

Källor

Noter 

 

Finländska målare under 1900-talet
Finländska grafiker under 1900-talet
Finländska skulptörer under 1900-talet
Födda 1933
Avlidna 2020
Män
Personer från Kajana
Finländska innehavare av professors namn
Pendro

Pendro (kurdiska Pêndro , پێندرۆ) är en kurdisk by i irakisk kurdistan, belägen i erbil provinsen, nära gränsen till Turkiet. Den ligger cirka 15-18 km norr om Barzan och har en befolkning på över 2540 personer.

Referenser

Externa länkar 
 Pendros hemsida
 Erbil provins

Kurdistans geografi

Orter i Arbil
Mitislaw der Moderne

Mitislaw der Moderne är en operett i en akt med musik av Franz Lehár och libretto av Fritz Grünbaum och Robert Bodanzky.

Historia
Verket är en parodi på Lehárs egen världssuccé Glada änkan och hade premiär den 7 januari 1907 på Kabarett Hölle i källaren till Theater an der Wien. Operetten tillkom främst för att tenoren Louis Treumann skulle få tillfälle att parodiera sin glansroll som greve Danilo.

Verket var det andra av fyra Lehárstycken som hade premiär i källaren till Theater an der Wien, den så kallade Kabarett Hölle. De andra verken var Peter und Paul reisen ins Schlaraffenland (1906), Rosenstock und Edelweiss (1912) samt Frühling (1922).

Personer
Prinsessan Amaranth
Prins Mitislaw
Greve Thaddäus
Lolo
Tina
Margot

Handling
En parodi på Glada änkan om grisetterna Lolo och Margot från Maxim, och berömmelsen som drabbade greve Danilo.

Musiknummer
 Ouvertyr
 "Wer kommt denn da? Wer kommt denn da?"
 "Heil, heil, heil, die Exzellenz"
 "Welch schöner Augenblick"
 "Man sagte mir, als ich noch klein"
 "Wer kommt denn da? Wer kommt denn da?"
 "Ich bin eine Prinzessin"
 "Wie reizend seit ihrer schöner Frauen"
 "So ein kleine Schlüsselloch"
 "Will die Frau bei Männern reüssieren"
 "Sei modern"
 "Finale"

Diskografi
Lehár: Mitislaw der Moderne: Maria Zelina, Marianne Lozal, Elisabeth Hölzl, Alice Groß-Jiresch, Harry Fuss, Toni Niessner. Dirigent: Max Schönherr. Großes Wiener Rundfunkorchester. B006LOD4XO The Art of Singing.
Mitislaw der Moderne/der Göttergatte: Alice Gross-Jirech, Toni Niessner, Harry Fuss, Maria Zelina, Marianne Lozal, Elisabeth, Hölzl. Dirigent: Max Schöherr. Das Grosse Orchester des Wiener Rundfunks. B003K05PGG Cantus-Line (DA Music)

Källor

Operetter av Franz Lehár
Musikåret 1907
Teateråret 1907
Raimo Raag

Raimo Raag, född 1953, är en svensk språkvetare.

Raag är utbildad vid Uppsala universitet, där han blev filosofie kandidat 1976 och filosofie doktor i finsk-ugriska språk 1982. Han var vidare verksam vid samma lärosäte som forskarassistent 1985–1991 och lektor 1991–2001. År 1988 utnämndes han där till docent. Han blev professor i finsk-ugriska språk vid Uppsala universitet 2001 och var gästprofessor vid Södertörns högskola 2002–2004. Hans forskningsintressen omfattar estniskans etymologi och ordbildning samt språk- och kulturkontakter mellan Estland och Sverige.

Raag har även varit verksam som tolk till och från svenska och estniska, samt undervisat vid Tolk- och översättarintitutet vid Stockholms universitet.

År 2001 tilldelades han Vita stjärnans orden av femte klassen. Han är hedersledamot av Estniska Lärdomssällskapet i Sverige.

Källor 

Mottagare av Vita stjärnans orden
Personer verksamma vid Uppsala universitet
Personer verksamma vid Södertörns högskola
Levande personer
Män
Födda 1953
37 Ursae Majoris

37 Ursae Majoris är en gulvit stjärna i huvudserien i stjärnbilden  Stora björnen. Stjärnan har visuell magnitud +5,15 och är synlig för blotta ögat vid normal seeing.

Referenser

Noter 

Stjärnbilden Stora björnen
Flamsteedobjekt
Huvudseriestjärnor klass F
HR-objekt
HD-objekt
Mauno Oittinen

Mauno Pietari Oittinen, född 10 juli 1896 i Tavastehus, död 11 maj 1970 i Helsingfors, var en finländsk skulptör. 

Oittinen studerade 1916–1919 vid Finska konstföreningens ritskola och var 1946–1962 bosatt i USA. Han utförde porträttbyster (bland annat av Jean Sibelius, Frans Eemil Sillanpää, Frank Lloyd Wright och Avery Brundage), en rad monumentalarbeten (bland annat i Houston, Texas) och minnesstatyer över Elias Lönnrot (Kajana 1940) och Alfred Kordelin (Raumo 1947). Vidare märks gruppen Flyttfåglar, uppställd i Hangö 1967.

Källor

Finländska skulptörer
Födda 1896
Avlidna 1970
Män
Personer från Tavastehus
39 Ursae Majoris

39 Ursae Majoris är en vit jätte i stjärnbilden  Stora björnen. Stjärnan har visuell magnitud +5,78 och är synlig för blotta ögat vid god seeing.

Referenser

Noter 

Stjärnbilden Stora björnen
Flamsteedobjekt
Vita jättar
HR-objekt
HD-objekt