Bertel Rosenbröijer

Edvin Bertel Rosenbröijer, född 14 december 1887 i Baku i Kejsardömet Ryssland, nuvarande Azerbajdzjan,
 död 26 september 1943 (stupad), var en finländsk militär.

Biografi
Rosenbröijer var son till sjökapten Hugo Boris Rosenbröijer och Josefina Lindstedt. Rosenbröijer blev student 1907, bedrev juridikstudier vid Helsingfors universitet 1907–1909, var tillförordnad bokhållare vid Järnvägsstyrelsens byråavdelning 1909–1915 och blev bokhållare där 1917. Han engagerades vid skyddskåren, deltog i dess organisationsuppbyggnad 1917–1918 och stred vid försvaret av Helsingfors i april 1918. Han blev plutonchef och ordonnansofficer vid huvudstadens brigads 2. regemente och vid 1. Östersjöinfanterigemente. Rosenbröijer utnämndes till fältväbel, reservfänrik och adjutant hos stabschefen i befälhavarens stab i juni 1918. Han var också ledamot i domstolen för statsförbrytelser. I oktober 1918 transporterades han till generalstabens kommunikationsavdelning, därefter till krigsministeriets allmänna krigsdepartement och utnämndes i december till adjutant hos riksföreståndare Gustaf Mannerheim.

Rosenbröijer utnämndes till reservlöjtnant, yngre adjutant hos president Kaarlo Juho Ståhlberg, transporterades till generalstaben samt blev tillförordnad chef för stabens kansli och adjutant hos generalstabschefen 1919. I juni 1920 tog han aktiv officersexamen från kadettskolan i Helsingfors, blev aktiv löjtnant 1920 och fick studiekommendering till Frankrike i oktober samma år. Där tjänstgjorde han vid 54. infanteriregementet i Compiègne och 26. jägarbataljonen i Metz. Återkommen till Finland blev han byråofficer vid generalstabens utrikesbyrå i december 1921, blev kapten 1923, tillförordnad chef för generalstabens utrikesbyrå 1924, var tillfördordnad militärattaché i Stockholm mellan mars och juli 1924, transporterades till vita gardet, där han blev kompanichef. I maj 1928 avslutade han kompanichefskursen i Viborg, blev major vid generalstaben samt äldre byråofficer vid utrikesavdelningen i juni samma år. 1929 utsågs han till militärattaché i Stockholm, Köpenhamn och Oslo.

Den 25 juli 1941 intogs Rosenbröijer åter i armén och stred i fortsättningskriget. Han stupade som överstelöjtnant den 26 september 1943. Han var sedan 1916 gift med filosofie magister Gurli Sevon. Rosenbröijer var kusin till militären John Rosenbröijer.

Befordringar
 Fältväbel – 8 juni 1918
 Reservfänrik – 20 juni 1918
 Adjutant hos stabschefen vid befälhavarens stab – 23 juni 1918
 Adjutant hos riksförståndaren – 26 december 1918
 Reservlöjtnant – 16 maj 1919
 Yngre adjutant hos presidenten – 9 september 1919
 Aktiv löjtnant – 27 juli 1920
 Kapten – 16 maj 1923
 Major vid generalstaben – 15 juni 1928

Utmärkelser
 Finska Frihetsmedaljen av andra klassen – 19 juli 1918
 Frihetskorsets orden av fjärde klassen med svärd och rosor – 26 september 1918
 Finska Frihetsmedaljen – 16 maj 1919
 Finlands Vita Ros' orden av andra klassen – 18 juli 1919
 Hederslegionen – 17 januari 1923
 Sankt Olavs orden av första klassen – 10 maj 1924
 Polonia Restituta – 7 september 1924
 Svärdsorden av första klassen – 21 augusti 1925
 Tre Stjärnors orden – 16 maj 1926
 Landstormsföreningarnas centralförbunds förtjänstmedalj i silver – 13 december 1930

Referenser

Personer som stupat i strid under andra världskriget
Finländska militärer under 1900-talet
Personer i finska inbördeskriget
Mottagare av Finlands Vita Ros’ orden
Mottagare av Frihetskorsets orden
Riddare av Hederslegionen
Mottagare av Polonia Restituta
Riddare av Svärdsorden
Personer från Baku
Födda 1887
Avlidna 1943
Män