kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Kvinnliga SK Artemis

Kvinnliga SK Artemis var en sportklubb för kvinnor i Stockholm.
 
Klubben bildades 1927 som en utbrytning ur Stockholms kvinnliga bandyklubb. Nästan hela  A-laget lämnade föreningen. 

Det är då naturligt att klubben spelade bandy. Klubbens spelplats var Hjorthagens IP. Stockholm hade på 30-talet fyra kvinnliga bandylag. Två andra sportgrenar stod på programmet : friidrott och handboll. Under tidigt 1930-tal börjar man spela handboll och friidrotta. Ruth Dahlin var föreningens namnkunnigaste. Hon vann flera SM-medaljer i sprinterlöpning.

Senare blev helt klart damhandbollen det som klubben var mest känt för. SK Artemis var Stockholms ledande handbollsklubb under flera decennier, och vann ofta distriktsmästerskap och den lokala "elitserien".  Klubben propagerade bland annat för damhandboll genom turnéer i Sverige. 1970 ville Stockholmspolisens IF börja satsa på damhandboll i samarbete med Artemis och satsningen tog sig till allsvenskan när den startades 1971-1972. Till en början fogades SK Artemis till klubbnamnet men snart föll det bort och blev bara Stockholmspolisens IF. Därmed försvann klubben ur historien.

Referenser 

Sportklubbar bildade 1927
Sportklubbar i Stockholms kommun
Upplösta bandyklubbar i Sverige
Upplösta handbollsklubbar i Sverige
Lalande 21185

Lalande 21185 är en röd dvärg i stjärnbilden Stora björnen och den ljusstarkaste röda dvärgen på norra stjärnhimlen, med magnitud 7,52.

Lalande 21185 är en roterande variabel av BY Dra-typ. Den varierar enligt AAVSOs uppgifter i ljusstyrka 7,48-7,49 med en period av 48,0 dygn.

Det finns uppgifter om en obekräftad exoplanet i omloppsbana runt Lalande 21185, GJ 411b.

Avstånd 
Avståndet till stjärnan är endast 8,31 ljusår vilket gör den till den fjärde närmaste stjärnan för vårt solsystem.  Endast Alfa Centauri-systemet, Barnards stjärna och Wolf 359 och om man räknar också bruna dvärgstjärnor också Luhman 16 och WISE 0855−0714. På grund av dess närhet är den ofta föremål för astronomiska undersökningar och den har därför ett stort antal designationer, vanliga förutom Lalande 21185 är även BD+36 2147, Gliese 411 och HD 95735'.

Lalande 21185 närmar sig för närvarande solsystemet och kommer som närmast att befinna sig på 4,65 ljusårs avstånd, om ungefär 19900 år. Den kommer då att vara synlig för blotta ögat.

Referenser

Noter 

Stjärnbilden Stora björnen
Huvudseriestjärnor klass M
BY Draconis-variabler
21185
Lokala bubblan
HD-objekt
Lao Ai

Lao Ai (), död 238 f.Kr. var en tjänsteman i den kinesiska staten Qin i slutet på epoken De stridande staterna som hade ett förhållande med kinas första kejsare Qin Shi Huangdis mor.

Föreminister Lü Buwei hade ett förhållande med den unga kungens mor Zhao Ji. I takt med att kung Ying Zheng blev äldre och starkare ville Lü Buwei dra sig ur relationen och introducerade därför Lao Ai för Zhao Ji. Lao Ai hade en stor penis vilket lockade änkedrottningen, och hon blev mycket förälskad i Lao Ai. För att Lao Ai skulle kunna bli anställd i hovet arrangera Lü Buwei falska anklagelser mot Lao Ai för ett brott med kastrering i straffskalan. Med hjälp av mutor undveks kastreringen, och Lao Ai kunde anställas som eunuck i änkedrottningens tjänst. Änkedrottningen och Lao Ai höll sin relation hemlig och hon födde två söner i hemlighet. 239 f.Kr. utsågs Lao Ai till markis av Changxin (长信侯).

238 f.Kr uppdagades att Lao Ai inte var eunuck och att han planerade att hans söner skulle ta makten när kungen avlidit. Lao Ai fick reda på anklagelserna och insåg att hans tid var ute. Han  samlade då militära styrkor från nomadfolken Rong och Di och genom att använda änkedrottningens sigill fick han även med sig landets egna soldater till en attack mot Qinianpalatset (蕲年宫). Kungen arrangerade ett motanfall och upproret slogs ner. Lao Ai slets i stycken, och hela hans släkt i tre generationer avrättades.

Enligt vissa källor träffades Lao Ai och änkedrottningen redan i staten Zhaos huvudstad Handan då hon satt gisslan där med Zichu innan han tillträtt som Kung Zhuangxiang av Qin.

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 

WP:Projekt Kina
Män
Avlidna 238 f.Kr.
Personer i Kina under 200-talet f.Kr.
Födda 200-talet f.Kr.
Massakern i Charleston

Massakern i Charleston avser den skottlossning som ägde rum i Emanuel African Methodist Episcopal Church i Charleston i South Carolina i sydöstra USA den 17 juni 2015.

Under en bönegudstjänst sköt den 21-årige Dylann Roof ihjäl församlingens pastor, senator Clementa C. Pinckney, och åtta andra personer samt skadade ytterligare en. Roof greps av polis dagen därpå och förklarade att han hade begått massmordet med syfte att provocera fram ett raskrig. Emanuel African Methodist Episcopal Church, grundad 1816, har under mycket lång tid varit en plats där människorättskämpar har organiserat sig.

Den federala rättegången mot Roof hölls i december 2016 och han befanns vara skyldig enligt samtliga 33 åtalspunkter, bland annat mord och mordförsök. Den 10 januari 2017 dömdes Roof till döden genom giftinjektion.

Roof var öppen med sin rasism på internet. Han publicerade ett manifest på sin hemsida innan skjutningen där han beskrev sitt hat för  Afro-Amerikaner, Judar och Latinamerikaner. På hemsidan publicerade han också bilder på sig själv poserande med sydstatsflaggan och en brinnande USA flagga.

Källor

2015 i USA
Mord och mordförsök 2015
Charleston, South Carolina
Massakrer i USA
Australien i olympiska sommarspelen 1952

Australien deltog med 81 deltagare vid de olympiska sommarspelen 1952 i Helsingfors. Totalt vann de sex guldmedaljer, två silvermedaljer och tre bronsmedaljer.

Medaljer

Guld
 Lionel Cox och Russell Mockridge - Cykling, tandem.
 Russell Mockridge - Cykling, tempolopp.
 Marjorie Jackson - Friidrott, 100 meter.
 Marjorie Jackson - Friidrott, 200 meter.
 Shirley Strickland - Friidrott, 80 meter häck.
 John Davies - Simning, 200 meter bröstsim.

Silver
 Lionel Cox - Cykling, sprint.
 Mervyn Wood - Rodd, singelsculler.

Brons
 Shirley Strickland - Friidrott, 100 meter.
 Bob Tinning, Ernest Chapman, Nimrod Greenwood, David Anderson, Geoff Williamson, Mervyn Finlay, Edward Pain, Phil Cayzer och Tom Chessell - Rodd, åtta med styrman.
 Vern Barberis - Tyngdlyftning, 67,5 kg.

Källor 
 

1952 i Australien
Nationer i olympiska sommarspelen 1952
1952
Demeter Laccataris

Demeter Laccataris, född 1798 i Wien i dåvarande Habsburgska monarkin, död 24 december 1864 i Pest i dåvarande Kejsardömet Österrike, var en österrikisk målare. Han föddes i Wien och flyttade runt 1835 till Pest där han verkade fram till sin död. Laccataris målade porträtt, altartavlor och skyltar.

Referenser

Externa länkar 

Verk av Laccataris

Födda 1798
Avlidna 1864
Österrikiska målare under 1800-talet
Män
Mats Tinnsten

Mats Erik Tinnsten, född 23 augusti 1959 i Östersund, är en professor i maskinteknik med inriktning mot sportteknologi. Han utnämndes den 22 november 2018 till rektor för Högskolan i Borås för perioden 2019–2024.

Tinnsten avlade civilingenjörsexamen 1984 och disputerade 1999 på Luleå tekniska universitet på en avhandling under rubriken Numerical and experimental study of acoustic and structural optimization. Han blev docent där 2004 och är sedan 2008 professor i maskinteknik vid Mittuniversitetet i Östersund, där han varit verksam inom forskningscentret Sports Tech Research Centre. Sedan 2012 var han prorektor för Mittuniversitetet och var tf. rektor 2017.

Referenser

Noter 

Personer verksamma vid Mittuniversitetet
Män
Födda 1959
Levande personer
Personer från Östersund
Sphaerotilus natans

Sphaerotilus natans är en bakterie i ordningen Burkholderiales. Bakterien är den vanligaste organismen i den slemmiga avlagringen som kallas avloppssvamp.

De stavformiga cellerna bildar långa kedjor. Ensamma celler har flera flageller för att röra sig. De ihopkopplade cellerna omslutas av ett rörformigt hölje och hela konstruktionen påminner om mjuk tråd. Trådarna är fästade med varandra på en sida och liknar svampmycel i utseende. På trådarna sitter vanligen andra bakterier och andra encelliga organismer.

Bakteriesamhället klarar sig i vatten med mycket lågt syrehalt. I avloppsrör med avloppssvamp minskar strömmen och de kan helt täppas igen. Bakterien är även ett problem för reningsverk.

Referenser 

Proteobacteria
Föroreningar
Proteobakterier
Endeavour Morse

Endeavour Morse är en litterär figur i serien av deckarromaner skrivna av den brittiska författaren Colin Dexter mellan 1975 och 1999. Morse beskrivs i böckerna som en ledande kriminalpolis (CID) vid Thames Valley Police i Oxford, England. Morse är relativt sympatisk, trots att han är tystlåten och aningen snobbig, med en Jaguar (en Lancia i tidiga romaner), en törst efter engelsk real ale och whisky samt en förkärlek för klassisk musik (speciellt opera och Wagner), poesi, konst, klassiska bilar och kryptiska korsord. Han får ofta hjälp med sina fall av inspektör Robert ”Robbie” Lewis. Morses partnerskap och vänskap med Lewis är en grundläggande aspekt i serien.

Böckerna om Morse
Serien med böcker om Morse inleddes 1975, och omfattar tretton romaner och ett antal noveller. Böckernas Morse skiljer sig något från TV-seriens Morse. I böckerna lider Morse mer av gubbsjuka och går på porrklubbar, något som är helt borttaget ur TV-serien. Å andra sidan är böckernas Morse än mer av en akademiker där avancerade korsord spelar en stor roll, hans förakt för språkliga fel genomsyrar berättelserna. Han klagar ofta på sina medarbetares grammatik. Lärdom är a och o för Morse. Kärleken till korsord är något kommissarie Morse använder sig av i yrket, genom att dechiffrera mordgåtorna och böckernas mördare har ofta namn efter vinnare av dagstidningen The Observers korsord.

Morse var hård i arbetet och sarkastisk mot sin assistent Lewis. Han grep ofta fel person, men endast för att till slut finna den rätta.

Bibliografi
Sista bussen till Woodstock (1975; Last Bus to Woodstock)
Flicka försvunnen (1976; Last Seen Wearing)
Nicholas Quinns tysta värld (1977; The Silent World of Nicholas Quinn)
Själamässa (1979; Service of All the Dead)
Döden i Jericho (1981; The Dead of Jericho)
Den tredje milens gåta (1983; The Riddle of the Third Mile)
Mysteriet i Annex 3 (1986; The Secret of Annexe 3)
Kvinnan i kanalen (1989; The Wench is Dead)
Den försvunna juvelen (1991; The Jewel That Was Ours)
Vägen genom skogen (1992; The Way through the Woods)
Morses största gåta och andra berättelser (1993; Morse's Greatest Mystery) (noveller)
Kains döttrar (1994; The Daughters of Cain)
Med döden som granne (1996; Death is Now My Neighbour)
Räkenskapens dag (1999; The Remorseful Day)

TV-serier
Kommissarie Morse, med John Thaw som Morse 1987-2000
Endeavour, med Shaun Evans i rollen som Morse 2012-

Teater
Kommissarie Morse teaterpjäs hade urpremiär 2010, skriven av Alma Cullen. Colin Baker spelade Morse. Pjäsen turnerande runt Storbritannien.

Radio
Boken "Sista bussen till Woodstock" blev radiopjäs på BBC Radio 4. Sändes i juni 1985. Andrew Burt spelade Morse och Christopher Douglas spelade Lewis.

Böckerna "Kvinnan i kanalen" (sändes 23 mars 1992), "Flicka försvunnen" (sändes 28 maj 1994) och "Nicholas Quinns tysta värld" (sändes 10 februari 1996) blev radiopjäs på BBC Radio 4 under 1990-talet. John Shrapnel spelade Morse och Robert Glenister som Lewis.

Fotnoter

Fiktiva detektiver
Fiktiva poliser
Fiktiva figurer introducerade 1975
Deckare
Fiktiva figurer från England
Riparia cowani

Riparia cowani, "madagaskarbacksvala", är en fågelart i familjen svalor inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer på Madagaskar. Den betraktas oftast som underart till brunstrupig backsvala (Riparia paludicola) men urskiljs sedan 2016 som egen art av Birdlife International och IUCN.

Status 
Den kategoriseras av IUCN som livskraftig.

Noter

Kommentarer

Källor

Externa länkar 

Svalor
Riparia
Fåglar i etiopiska regionen
Endemiska fågelarter på Madagaskar
Jan Ericson (arkitekt)

Jan Arnold Johannes Ericson, född 25 september 1923 i Drevs församling i Kronobergs län, död 9 november 2019 i Vällingby distrikt i Stockholm, var en svensk arkitekt.
 
Ericson, som var son till fabriksföreståndare Johannes Ericson och Hulda Svensson, avlade studentexamen i Växjö 1943 och utexaminerades från Kungliga Tekniska högskolan 1950. Han var anställd hos arkitekt Bent Jörgen Jörgensen 1950, på Stockholms stads gatukontors parkavdelning 1951, hos arkitekt Nils Islinger 1952 och blev delägare i arkitektfirman Jan Ericson Torgny Gynnerstedt Bengt Ågren Arkitekter SAR AB 1953. Han utförde bland annat ritningar till en folkhögskola i Skinnskatteberg tillsammans med Torgny Gynnerstedt och Bengt Ågren (1960), medborgarhus i Gamlestaden, Göteborg, (1960), skolor, läroverk och församlingshus samt skrev artiklar i fackpress.

Referenser

Noter

Externa länkar 
 

Svenska arkitekter under 1900-talet
Personer från Drevs socken
Födda 1923
Avlidna 2019
Män
John Beaufort, 1:e hertig av Somerset

John Beaufort, 1:e hertig av Somerset, född 1403, död den 27 maj 1444, var en engelsk ädling. Han var son till John Beaufort, 1:e earl av Somerset och far till Margaret Beaufort. Han var gift med Margaret Beauchamp av Bletso.

Somerset blev 1443 högste befälhavare över de engelska trupperna i Frankrike, men förmådde i denna svåra ställning intet uträtta.

Källor 

 

Brittiska hertigar
Huset Lancaster
Personer i hundraårskriget
Personer i England under 1400-talet
Födda 1403
Avlidna 1444
Män
Ugglan
Rucervus

Rucervus är ett släkte i familjen hjortdjur med två nu levande och en utdöd art.

Arterna förekommer eller förekom i träskmarker i Indien och i Sydostasien. De kännetecknas av långa extremiteter. Arternas kranium har ungefär samma konstruktion som hos släktet Dama (med bland annat dovhjort). Avvikande är detaljerna vid näsan. Dessa hjortdjur saknar övre hörntänder.

Arter enligt Mammal Species of the World och IUCN:

 Barasingahjort (Rucervus duvaucelii)
 Lyrhjort (Rucervus eldii)
 Rucervus schomburgki (utdöd 1938)

Referenser 

Hjortdjur
Cervidae
Lamprotornis benguelensis

Lamprotornis benguelensis, "benguelaglansstare", är en fågelart i familjen starar inom ordningen tättingar. Den betraktas oftast som underart till mevesglansstare (Lamprotornis mevesii), men urskiljs sedan 2016 som egen art av Birdlife International och IUCN.

Fågeln förekommer endast i skogsområden av mopanetyp vid södra änden av förkastningen i västra Angola. Den kategoriseras av IUCN som livskraftig.

Noter

Kommentarer

Källor

Externa länkar 

Starar
Lamprotornis
Fåglar i etiopiska regionen
Endemiska fågelarter i Angola
Hằng Ngas gästhus

Hằng Ngas gästhus (vietnamesiska: Biệt thự Hằng Nga), allmänt känt som "Det galna huset" (vietnamesiska: Ngôi nhà quái dị), är en okonventionell byggnad som är designad och konstruerad av den vietnamesiske arkitekten Đặng Việt Nga i Đà Lạt, Vietnam.

Huset beskrivs som ett "sagohus" (Hằng Nga, vietnamesiska: 姮娥, som är den kinesiska mångudinnan). Byggnadens design liknar ett gigantiskt träd som innehåller skulpterade designelement som representerar naturliga former såsom djur, svampar, spindeltråd och grottor. Dess arkitektur, som innehåller komplexa, organiska, icke-rätlinjiga former, har beskrivits som expressionistisk.
Nga har tagit inspiration från den katalanska arkitekten Antoni Gaudi i designen av byggnaden, och besökare har dragit diverse paralleller mellan det och verk av konstnärer såsom Salvador Dali och Walt Disney. Sedan öppnandet år 1990 har byggnaden fått uppmärksamhet för dess unika arkitektur och blivit omnämnd i flera guideböcker samt listad som en av världens tio mest "bisarra" byggnader i den kinesiska tidningen Folkets Dagblad.

Referenser

Externa länkar
 Crazy House (officiell webbplats)

Byggnader och anläggningar i Vietnam
Britta Lundgren

Britta Margareta Lundgren, född 18 december 1951 i Malå, Västerbottens län, död 20 januari 2021 i Umeå stadsdistrikt i Västerbotten, var en svensk etnolog och professor i etnologi vid Umeå universitet.

Biografi
Lundgren inledde sitt yrkesliv som läkarsekreterare, men började sedan studera vid Umeå universitet och avlade fil. kand.-examen 1981. Hon disputerade 1990 vid Umeå universitet på avhandlingen Allmänhetens tjänare: kvinnlighet och yrkeskultur i det svenska postverket, blev docent 1995 och var från 1999 professor vid Institutionen för kultur- och medievetenskaper.  Åren 1999–2005 var Lundgren ledamot av universitetsstyrelsen, 2005–2011 dekan vid Humanistisk fakultet.

Vid Umeå universitet var Britta Lundgren under 1997 föreståndare för Kvinnovetenskapligt forum samt ansvarig för uppbyggande av Genusforskarskolan och åren 2000–2006 dess föreståndare. 

I början av 2000-talet ledde hon forskningsprojektet "Tillit under omprövning", som bland annat studerade sociala och kulturella aspekter på sorgearbete och som 2006 resulterade i boken Oväntad död – förväntad sorg. En etnologisk studie av sörjandes processer.

Från 2012 var Lundgren verksam inom området medicinsk humaniora, och undersökte bland annat kulturella och sociala mönster hos grupper som berörts av biverkningar som narkolepsi, orsakat av svininfluensavaccinet Pandemrix. Inom projektet studerade hon också pandemiberedskap och människors inställning till åtgärder som till exempel massvaccination.

Andra uppdrag 
Britta Lundgren var en av initiativtagarna till och åren 2002–2005 styrelseledamot i ACSIS (Advanced Cultural Studies Institute of Sweden), vid Linköpings universitet . Åren 2005–2009 var hon ordförande i Vetenskapsrådets (VR) kommitté för genusforskning, och var åren 2007–2012 forskningsledare för programmet "Challenging Gender", som VR 2006 utsåg till Center of Gender Excellence.

Under 2014, då Umeå var europeisk kulturhuvudstad, var Lundgren Umeå universitets representant i styrelsen för University Network of European Capitals of Culture (UNEeCC). Hon var ledamot av Kungliga Skytteanska samfundet, och även dess vice preses.

Britta Lundgren var under perioden 2016–2018 forskarvald ledamot av Vetenskapsrådets styrelse.

Utmärkelser (i urval) 
 2006 – Görel Bohlins pris för framstående genusforskning, från Nationella sekretariatet för genusforskning
 2016 – Umeå universitets Förtjänstmedalj
 2016 – Torsten Jahnckes minnesfonds pris (genom Kungliga Gustav Adolfs Akademien för svensk folkkultur): ”…för grundläggande och betydelsefulla insatser att anbringa och utveckla etnologins genusperspektiv.”

Publikationer (i urval)

Källor

Externa länkar 
 Umeå centrum för genusstudier

Födda 1951
Avlidna 2021
Alumner från Umeå universitet
Personer verksamma vid Umeå universitet
Svenska professorer i etnologi
Svenska genusvetare
Ledamöter av Kungliga Skytteanska Samfundet
Personer från Malå socken
Kvinnor
Marcus Nilsson (friidrottare)

Marcus Nilsson, född 3 maj 1991, är en svensk friidrottare (tiokampare) som representerar Högby IF. 

Marcus Nilsson är bror till tillika friidrottarna Ida, Johanna och David Nilsson.

Karriär 
Vid Junior-VM 2010 i Moncton, Kanada vann Nilsson en överraskande bronsmedalj i tiokamp. Han deltog sedan vid U23-EM i Ostrava, Tjeckien 2011 och kom då på en sextonde plats med 7 141 poäng.

På EM i Helsingfors 2012 kom Nilson på en artondeplats och vid VM i Peking 2013 kom han på en 24:e plats i tiokamp. 

Nilsson deltog också vid EM i Zürich 2014 men bröt på grund av skadeproblem. Två år senare deltog Marcus Nilsson vid EM i Amsterdam och kom där på en åttondeplats med säsongsbästa 7 942 poäng.

I februari 2022 vid inomhus-SM tog Nilsson guld i sjukamp med ett säsongsbästa på 5 718 poäng. Han tog även silver i stavhopp efter ett hopp på personbästat 5,09 meter.

Personliga rekord

Utomhus, tiokamp och dess grenar

Övriga rekord

Utomhus 
800 meter – 1.59,35 (Högby 17 juli 2016)
400 meter häck – 52,28 (Falun 21 augusti 2010)
Tiokamp U20 – 7 751 (Moncton, Kanada 21 juli 2010)

Inomhus 
60 meter – 7,23 (Norrköping 10 februari 2018)
400 meter – 51,30 (Karlskrona 15 januari 2011)
1000 meter – 2.33,99 (Norman, Oklahoma USA 25 februari 2012)
1000 meter – 2.38,62 (Nampa, Idaho USA 10 mars 2012)
60 meter häck – 8,22 (Växjö 20 januari 2019)
Höjd – 1,96 (Norrköping 10 februari 2018)
Stav – 5,15 (Malmö 19 februari 2023)
Längd – 6,96 (Växjö 3 februari 2018)
Kula – 16,02 (Fresno, Kalifornien USA 17 februari 2013)
Sjukamp – 5 866 (Norrköping 11 februari 2018)
Sjukamp U22 – 5 369 (Stockholm 7 mars 2010)

Källor

Noter

Födda 1991
Svenska mångkampare
Svenska mästare i sjukamp
Män
Levande personer
Mångkampare
Svenska friidrottare
Lungre

Lungre är en by, sedan 2015 klassad som en småort, i Kyrkås distrikt (Kyrkås socken) i Östersunds kommun, Jämtlands län (Jämtland). Byn ligger vid vägskälet där Länsväg 743 mot Kläppe utgår från Länsväg 742 mellan Bringåsen och Nyvik, cirka 16 kilometer nordöst om Östersund. Kyrkås nya kyrka ligger i byn.

Referenser

Externa länkar
Gamla bilder - från Jamtlis bildarkiv

Orter i Östersunds kommun
Småorter i Sverige
Bengt Ågren

Bengt Arvid Sören Ågren, född 7 september 1923 i Norrköping, död 5 december 2007 i Oscars församling i Stockholm, var en svensk arkitekt.
 
Ågren, som var son till inspektör Arvid Ågren och Hanna Frey, avlade studentexamen i Jönköping 1944 och utexaminerades från Kungliga Tekniska högskolan 1951. Han var anställd hos arkitekterna Sven Backström och Leif Reinius 1951 och bedrev egen arkitektverksamhet tillsammans med arkitekterna Jan Ericson och Torgny Gynnerstedt 1954–1994. Han vann första pris i arkitekttävlingar samt ett flertal pris och inköpsförslag. Bland utförda arbeten märks badhus i Luleå (1957), radhusområde i Örebro (1958) och Stockholm (1959), folkhögskola i Skinnskatteberg (1960) och läroverk i Norrtälje (1961).
Ågren är gravsatt i minneslunden på Galärvarvskyrkogården i Stockholm.

Källor

Noter

Externa länkar

Svenska arkitekter under 1900-talet
Arkitekter från Norrköping
Gravsatta på Galärvarvskyrkogården
Födda 1923
Avlidna 2007
Män
Bent Jörgen Jörgensen

Bent Jörgen Jörgensen, född 19 januari 1915 i Holte, död 21 september 1999 i Ljuders församling, Kronobergs län, var en dansk-svensk arkitekt.
 
Jörgensen, som var son till civilingenjör G.S. Jørgensen och Ellen Lund, utexaminerades från Kunstakademiets Arkitektskole i Köpenhamn 1942. Han anställdes hos arkitekt Vilhelm Lauritzen i Köpenhamn 1941, hos Arne Jacobsen i Jægersborg 1942, hos Hans Westman i Lund 1945. Jörgensen var avlägsen släkting till arkitekten Paul Bobergs hustru, och när Paul Boberg gick bort 1947 övertog han dennes arkitektverksamhet i Växjö.

Verk i urval
 Värnamo stadshotell (1955)
 Strandbaden i Falkenberg
 Lessebo kyrka (1958-1960)
 Mikaelskyrkan (1976)
 Svenska sjömanskyrkan i London (1966)
 Dalstorps kyrka (1964-1965)
 Västrabo kyrka (1956)
 Teleborgs kyrka (1974)
 Utvandrarnas Hus (1968)
 Yrkes- och central verkstadsskola i Växjö (Kungsmadskolan)
 Radhusbebyggelsen Solstaden på Väster i Växjö
 Radhusen på Virkesvägen på norra Teleborg i Växjö
 Stadshuset i Vetlanda (1967-1970)
Skola i Lenhovda.
Hög- och mellanstadieskola i Åstorp.
EPA-varuhus i Växjö, Alvesta, Vetlanda (1954 & 1972), Nybro, Kalmar, Värnamo, Huskvarna, Skara, Skövde och Mariestad (1958).
Butikscentrum, Båtsmanstorget, Växjö.
AB Skånska Bageriet, Y Nilsson, Klostergatan 13, Växjö
Handikappcentrum, Fokus, Växjö.
Skogströms Maskin AB, Växjö.
Johansfors Glasbruk, kontor och utställning, Broakulla
Filadelfiakyrkan, Vetlanda (1953-1954).
OK Motorhotell (1971) (Senare Quality Hotel Växjö), Sandviksvägen 1, Växjö

Bilder

Litteratur

Källor

Noter

Externa länkar

Danska arkitekter under 1900-talet
Svenska arkitekter under 1900-talet
Födda 1915
Avlidna 1999
Män
Arkitekter från Köpenhamn
World Karate Federation

World Karate Federation (WKF) är den största sammanslutningen inom karate, och finns representerad i över 190 medlemsländer. WKF bildades 1970 och är den enda karateorganisation som erkänts av Internationella olympiska kommittén (1999). Ordförande för WKF är Antonio Espinós, och huvudkontoret ligger i Madrid. De stilar som erkänts inom WKF är Goju Ryu, Shito Ryu, Shotokan och Wado Ryu.

Medlemmar

Afrika

Amerika

Asien

Europa

Oceanien

Referenser

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Organisationer bildade 1970
Organisationer i Madrid
Kampsportsförbund
Sport i Madrid
Karate