kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
USS Conestoga (AT-54)

USS Conestoga (SP-1128/AT-54) var ett fartyg i USA:s flotta. Liksom det första, USS Conestoga (1861), tillhörde det den amerikanska flottan. På ett uppdrag 1917 försvann det i Stilla havet 1921. Fartygets öde var ett mysterium fram till att dess vrak identifierades 2016.

Konstruktion 
Bogserbåten byggdes för Philadelphia and Reading Railway som Conestoga 1904 av Maryland Steel Company, Sparrows Point, Maryland. Hon köptes den 14 september 1917 för första världskriget och utsågs till SP-1128. Hon överlämnades den 10 november 1917 till löjtnant (juniorklass) C. Olsen, USNRF, befälhavare.

Tjänst 

Conestoga utförde, som tilldelad till ubåtstyrkan, bogseringstrafik längs Atlantkusten. Hon transporterade förnödenheter och vapen, eskorterade konvojer till Bermuda och Azorerna och seglade med American Patrol Detachment i närheten av Azorerna. I slutet av kriget var hon knuten till Naval Base nr 13, Azorerna, från vilken hon bogserade skadade fartyg och eskorterade konvojer tills hon anlände till New York den 26 september 1919. Hon fick sedan uppdraget att vara bogserbåt i 5 Naval District i Norfolk, Virginia.

Conestoga (som fick skrovnummer AT-54 i juli 1920) åkte till Stilla havet i slutet av 1920. Hon var i San Diego, Kalifornien och Mare Island, Kalifornien, under de första tre månaderna 1921. Den 25 mars samma år ångade bogserbåten ut från Mare Island, med en pråm kol som seglade via Pearl Harbor för att ta ett uppdrag som stationskepp vid Tutuila, Amerikanska Samoa.

Från befälhavaren löjtnant Ernest Larkin Jones hördes ingenting. Trots ett omfattande sökande var det enda spåret som hittades av henne vid tidpunkten för hennes förlust en livbåt med den ursprungliga bokstaven i hennes namn. Den hittades nära Manzanillo, Mexiko.

Återupptäckt 

Hennes vrak upptäcktes 2009 som ett oidentifierat skeppsbrott i Greater Farallones National Marine Sanctuary, några miles från Farallonöarna, strax utanför San Francisco vid Kaliforniens kust. I oktober 2015 bekräftade ett gemensamt National Oceanic and Atmospheric Administration NOAA- och marinuppdrag att vraket var Conestoga och den 23 mars 2016, 95 år efter att fartyget förlorades, gjordes ett formellt tillkännagivande. Skeppsbrottet listades i National Register of Historic Places 2016.

Referenser

Noter 

Amerikanska örlogsfartyg under första världskriget
Sjöolyckor 1921
Skeppsvrak i Stilla havet
Fartyg sjösatta 1904
Fartyg byggda i Maryland
Alice Comedies

Alice Comedies är en amerikansk kortfilmsserie, skapad av Walt Disney. En skådespelande flicka interagerar med animerade figurer. År 1921 bildade Disney sitt första företag Laugh-O-Gram Studio i hemstaden Kansas City. Där påbörjades en kortfilm kallad Alice's Wonderland. Filmen färdigställdes aldrig, innan Laugh-O-Gram Studio gick i konkurs. Disney beslöt sig för att flytta till Los Angeles och där återupptog han sitt tidigare projekt Alice's Wonderland och han slöt ett avtal med en distributör i New York för att producera serien. Han kontaktade sin gamle medarbetare Ub Iwerks och sin bror Roy O. Disney och de bildade vad som senare kom att bli Walt Disney Company. Disney önskade att seriens unga skådespelerska Virginia Davis skulle fortsätta att göra rollen som Alice och bad hennes familj i Missouri att komma till Los Angeles. Davis kom att spela Alice i ytterligare 14 kortfilmer, senare spelades rollen av Margie Gray, Lois Hardwick och Dawn O'Day.

Totalt producerades 57 kortfilmer i Alice-serien mellan 1923 och 1927. Samtliga avsnitt regisserades av Walt Disney.

Filmografi (i urval)

1923 
 Alice's Wonderland

1924 
 Alice's Day at Sea
 Alice's Spooky Adventure
 Alice's Wild West Show
 Alice's Fishy Story
 Alice and the Dog Catcher
 Alice the Peacemaker
 Alice Hunting in Africa
 Alice and the Three Bears
 Alice the Piper

1925 
 Alice Cans the Cannibals
 Alice Solves the Puzzle
 Alice's Egg Plant

1926 
 Alice the Fire Fighter

1927 
 Alice the Golf Bug

Källor 

Amerikanska kortfilmer
HD 88955

HD 88955 är en ensam stjärna belägen i den norra delen av stjärnbilden Seglet och som också har Bayer-beteckningen q Velorum. Den har en  skenbar magnitud av ca 3,85 och är synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallax enligt Gaia Data Release 2 på ca 32,7 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 100 ljusår (ca 31 parsek) från solen. Den rör sig bort från solen med en heliocentrisk radialhastighet på ca 7 km/s. Bayesiananalys anger att HD 88955 ingår i Argus Association, en grupp av stjärnor med gemensam egenrörelse, som vanligtvis är förknippade med den öppna stjärnhopen IC 2391.

Egenskaper
HD 88955 är en blå till vit stjärna i huvudserien av spektralklass A2 V. Den har en massa som är ca 2,2 solmassor, en radie som är ca 2,1 solradier och har ca 23 gånger solens utstrålning av energi från dess fotosfär vid en effektiv temperatur av ca 9 500 K.

En analys av överskott av infraröd strålning från HD 88955, tyder på att en stoftskiva på (3,6 ± 3,0) × 10−7  jordmassor med en medeltemperatur på 138 ± 21 K kretsar kring stjärnan på ett genomsnittligt avstånd av 19,3 ± 5,7 AE.

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/50191/hd88955.

		
Stjärnbilden Seglet
HR-objekt
HD-objekt
Bayerobjekt
Huvudseriestjärnor klass A
Christe sann dagsens ljus och skeen

Christe sann dagsens ljus och skeen (tyska: Christ der du bist der helle Tag) är en tysk aftonpsalm skriven av Michael Weisse. Psalmen är en översättning från den latinska psalmen Christe qui lux es et dies av Ambrosius av Milano. Den översattes till svenska och fick titeln Christe sann dagsens ljus och skeen.

Publicerad i
Göteborgspsalmboken 1650 under rubriken "Afton Loffsånger".
Den svenska psalmboken 1694 som nummer 430 under rubriken "Morgon och Afton Psalmer".
1695 års psalmbok som nummer 368 under rubriken "AftonPsalmer".

Referenser

Noter 

Tyska psalmer
Aftonpsalmer
Lof ske tigh, Gudh, för thenna dagh

Lof ske tigh, Gudh, för thenna dagh är en svensk aftonpsalm av Haquin Spegel.

Publicerad i
Den svenska psalmboken 1694 som nummer 434 under rubriken "Morgon och Afton Psalmer".
1695 års psalmbok som nummer 372 under rubriken "AftonPsalmer".

Referenser

Noter 

Svenska psalmer
Dig Fader vill jag prisa

Dig Fader vill jag prisa är en svensk aftonpsalm av Haquin Spegel. Psalmen bearbetades senare av Jesper Svedberg. Innan Svedbergs bearbetning bildade versernas initialer, namnet Gunnila J. J.

Publicerad i
Göteborgspsalmboken 1650 under rubriken "Afton Loffsånger".
Den svenska psalmboken 1694 som nummer 435 under rubriken "Morgon och Afton Psalmer".
1695 års psalmbok som nummer 373 under rubriken "AftonPsalmer".

Referenser

Noter 

Svenska psalmer
Aftonpsalmer
Öppna dig, min mun och tunga

Öppna dig, min mun och tunga (tyska: Werde munter, mein Gemüte) är en tysk aftonpsalm av Johannes Rist. Psalmen översattes till svenska av Haquin Spegel och fick då inledningsorden Går här fram i Sinnen kiära.

Publicerad i
Den svenska psalmboken 1694 som nummer 439 under rubriken "Morgon och Afton Psalmer".
1695 års psalmbok som nummer 376 under rubriken "AftonPsalmer".

Referenser

Noter 

Tyska psalmer
Aftonpsalmer
O Menniskia betänck all stund

"O Menniskia betänck all stund" är en tysk psalm som heter "O Mensch mit Fleiss bedenck" i original.

Publicerad i
Den svenska psalmboken 1694 som nummer 444 under rubriken "Morgon och Afton Psalmer".
1695 års psalmbok som nummer 379 under rubriken "Om the Tolf dagsens Stunder".

Noter 

Tyska psalmer
Jagh wil af hiertans grunde

Jagh wil af hiertans grunde (tyska: Aus meines Herzens Grunde)  är en tysk morgonpsalm av Johannes Mathesius. Psalmen översattes till svenska och fick titeln Jagh wil af hiertans grunde. I den svenska versionen ändrades den sjätte versen och den sjunde versen bort.

Publicerad i
Göteborgspsalmboken under rubriken "Tacksäijelse och Böön Morgon och Affton".
Den svenska psalmboken 1694 som nummer 409 under rubriken "Morgon och Afton Psalmer".
1695 års psalmbok som nummer 350 under rubriken "Morgon-Psalmer".

Referenser

Noter 

Tyska psalmer
Morgonpsalmer
Isbrytaren I (Stockholm)

Ej att förväxla med Isbrytaren I (Göteborg)

Isbrytaren I var den första isbrytaren i Stockholm. Den anskaffades 1897 av Stockholms stad. Hon ersattes 1915 av Isbrytaren II, senare namnändrad till S/S Sankt Erik.

En ränna in till Stockholms hamn bröts flertalet vintrar från 1872.

Den specialiserade Isbrytaren I byggdes på Kockums varv i Malmö några år efter det att Bergsunds Mekaniska Verkstad ( Finnboda varv) 1890 byggt Murtaja för Storfurstendömet Finland, den första isbrytaren i nordiska vatten.

Källor

Noter

Externa länkar
Bild på Isbrytaren I

Svenska isbrytare
Stockholms hamnar
Dig Herre mild jag tacka vill

Dig Herre mild jag tacka vill är en dansk morgonpsalm och aftonpsalm av Hans Thomissøn.

Publicerad i
1572 års psalmbok med titeln TIgh HERRe mild jagh tacka wil under rubriken "Morgen och Afftonbön".
Göteborgspsalmboken under rubriken "Tacksäijelse och Böön Morgon och Affton".

Den svenska psalmboken 1694 som nummer 404 under rubriken "Morgon och Afton Psalmer".

1695 års psalmbok som nummer 344 under rubriken "Morgon- eller Afton-psalm".

Referenser

Noter 

Danska psalmer
Morgonpsalmer
Aftonpsalmer
Lena Belkina

Lena Belkina, född 27 november 1987 i Tasjkent, Sovjetunionen, är en ukrainsk operasångerska (mezzosopran). Hon var mellan 2009 och 2012 del av ensemblen på Leipzigoperan och mellan 2012 och 2014 del av ensemblen på Wiener Staatsoper.

Kvinnor
Födda 1987
Levande personer
Mezzosopraner
Ukrainska sångare
Personer i Ukraina under 2000-talet
Personer från Tasjkent
Nu låt oss Gud vår Herre, tacka

Nu låt oss Gud vår Herre, tacka (tyska: Nun lasst uns Gott dem Herren) är en tysk måltidspsalm av Ludwig Helmbold.

Publicerad i
Göteborgspsalmboken 1650 under rubriken "Loffsånger effter Måltijdh".
Den svenska psalmboken 1694 som nummer 402 under rubriken "Måltidz Psalmer".
1695 års psalmbok som nummer 342 under rubriken "Måltijdz-Psalmer".

Referenser

Noter 

Tyska psalmer
Måltidspsalmer
Subdvärg

Subdvärg, ibland betecknad med "sd", är en stjärna med spektraltyp VI enligt Yerkes stjärnklassificering. De definieras som stjärnor med en ljusstyrka på 1,5 till 2 magnituder lägre än för huvudsekvensstjärnor av samma spektraltyp. På ett Hertzsprung–Russell-diagram verkar subdvärgar ligga under huvudsekvensen.

Termen "dvärg" myntades av Gerard Kuiper 1939 för att hänvisa till en serie stjärnor med avvikande spektra som tidigare märktes som "mellanliggande vita dvärgar".

Se även 
 Dvärgstjärna
 Spektraltyp

Källor 

Stjärntyper
Peter Volo

Peter Volo, född 1911 i Nicholasville i Kentucky, död  på Walnut Hall Farm i Lexington i Kentucky, var en amerikansk standardhäst. Han är ansedd som en viktig avelshingst inom utvecklingen av den amerikanska standardhästen.

Historia 
Peter Volo föddes 1911 på G. L. Knight Farm i Nicholasville i Kentucky, efter Peter The Great och undan Nervolo Belle. Patchen Wilkes Farm köpte honom redan som föl och ägde honom under hela sin tävlingskarriär. Redan som ettåring var Peter Volo överlägsen, något som fortsatte ända till han var fyra år. Som tvååring slog han världsrekord med tiden . Peter Volo segrade i varje lopp han startade i, och hans största seger togs i 1914 års upplaga av Kentucky Futurity.

Peter Volos sista lopp blev ett matchlopp 1915 mot Lee Axworthy, där han för första gången blev slagen. Efter matchloppet avslutades hans tävlingskarriär, och han var därefter verksam som avelshingst. 1920 köptes Peter Volo av Walnut Hall Farm för 50 000 dollar, för att verka som avelshingst. Han fick bland annat avkomman Volomite, som även han blev en ledande avelshingst.

Peter Volo avled den , 25 år gammal, på Walnut Hall Farm i Lexington i Kentucky.

Referenser

Noter 

Hästar födda 1911
Hästar avlidna 1936
Amerikanska travhästar
Hästar som vunnit Kentucky Futurity
Hästar uppfödda i Kentucky
Herre Krist vi dig nu prisa

Herre Krist vi dig nu prisa är en dansk måltidspsalm av Hans Thomissøn.

Publicerad i
Den svenska psalmboken 1694 som nummer 400 under rubriken "Måltidz Psalmer".
1695 års psalmbok som nummer 340 under rubriken "Måltijdz-Psalmer".

Referenser

Noter 

Danska psalmer
Måltidspsalmer
Allsmäktige Gud i himmelrik

Allsmäktige Gud i himmelrik är en dansk psalm av Hans Thomissøn. Den sista versen till psalmen är hämtad ur psalm Sjungom nu av hjärtans grund.

Publicerad i
Den svenska psalmboken 1694 som nummer 396 under rubriken "Psalmer För åtskillige Stånds personer/ och wid besynnerliga tillfällen".
1695 års psalmbok som nummer 337 under rubriken "Psalmer för Resande til landz och watn".

Referenser

Noter 

Danska psalmer
Volomite

Volomite, född 1926 på Walnut Hall Farm i Lexington i Kentucky, död  på Walnut Hall Farm i Lexington i Kentucky, var en amerikansk standardhäst. Han är ansedd som en av de viktigaste avelshingstarna inom utvecklingen av den amerikanska standardhästen.

Historia 
Volomite föddes 1926 på  Walnut Hall Farm i Lexington i Kentucky, efter Peter Volo och undan Cita Frisco. Hans mormors mor, Esther, var ett engelskt fullblod, och det var inte ovanligt att korsa fullblod med travare under sent 1880-tal. Som ettåring såldes han på auktion för 5 800 dollar till Thomas D. Taggert från Laurel Hall Farm, och sattes därefter i träning hos Walter Cox.

Volomites tävlingskarriär med Walter Cox blev kort. Som tvååring segrade han i Junior Kentucky Futurity, och tog endast 4 segrar på 15 starter. Som treåring 1929 blev han den första treåringen som någonsin varit med i Charter Oak Stakes och även segrat. I både Hambletonian Stakes och Kentucky Futurity blev Volomite slagen av stallkamraten Walter Dear. Som treåring slog han dock rekord med tiden .

I slutet av 1929 anmäldes Volomite till Old Glory Sale i Madison Square Garden i New York. Amerika hade precis skakats av Wall Street-kraschen, vilket gjorde att utländska köpare lockades att köpa hästar på auktionen. Volomite såldes dock till Walnut Hall Farm igen för 13 500 dollar.

Avelskarriär 
Som avelshingst blev Volomite genast ifrågasatt, då han var liten i växten, och underlägsen stallkamraten Walter Dear på tävlingsbanan. Hans far Peter Volo, och hans farfar, San Francisco, var fortfarande var aktiva avelshingstar på Walnut Hall Farm.

Volomite avlade fram travstona Princess Peg och Tara, som båda slog världsrekord som treåringar 1934. Volomite lyckades under de nästkommande 15 säsongerna (förutom en säsong) ge en champion i varje kull. Volomite avlade även fram passgångare, men det var hans travande avkommor som gjorde honom mest berömd. Volomite är far till bland annat Volo Song och Victory Song och Worthy Boy, som alla blev betydande avelshingstar. Från Worthy Boy kom Star's Pride som blev en ledande avelshingst bland Hambletonianvinnare, bland dem Super Bowl och Nevele Pride. Från Victory Song kom Noble Victory och slutligen Mack Lobell, Balanced Image och Garland Lobell. 

Volomite avled vid en ålder av 28 år den  på Walnut Hall Farm i Lexington i Kentucky.

Referenser

Noter 

Hästar födda 1926
Hästar avlidna 1954
Amerikanska travhästar
Hästar uppfödda i Kentucky
Botnur kraftverk

Botnur kraftverk (färöiska: Elektrisitetsverkið í Botni) är ett vattenkraftverk i Vágurs kommun på ön Suðuroy på Färöarna. Botnur kraftverk är Färöarnas äldsta och försörjer tillsammans med oljekraftverket Vágsverkið Suðuroy med ström. 

Kraftverket, som byggdes på privat initiativ, ligger isolerat på kanten av klipporna tre kilometer från Vágur och den enda tillfartsvägen är en smal grusväg. Det ägdes ursprungligen av kommunen och togs i drift 18 juli 1921. År 1953 övertogs det av Elfelagið Suðuroy som 1963 övertogs av Elfelagið Streymoy-Eysturoy-Vágar (SEV). Suðuroy är inte anslutet till elnätet på resten av Färöarna.

När kraftverket byggdes var man tvungen att transportera all utrustning dit med fartyg och vinscha den uppför klippkanten. Den ursprungliga turbinen byttes ut mot en peltonturbin från Voith på 1,1 MW 1965. Den drivs av vatten från sjön Ryskivatn som i sin tur får vatten från Tindaliðvatn och Miðvatn som ligger 345 meter över havet (m.ö.h.) och rymmer  m³. Året efter installerades en francisturbin som får vatten från Vatnsnesvatn som ligger 180 meter över havet och rymmer  m³. Vattenintaget byggdes om 2002 och tilloppstuberna av cement byttes mot nya av stål. Verket är obemannat och styrs från Vágsverkið, även kallat Heimaru Oyrar.

Källor

Vattenkraftverk
Byggnader och anläggningar på Färöarna
Bildanden 1921
Walnut Hall Farm

Walnut Hall Farm är ett stuteri beläget i Lexington i Kentucky i USA. Stuteriet grundades redan 1892, och har fött upp hästar som bland annat Volomite, Cantab Hall, Andover Hall och Adams Hall. Numera får stuteriets uppfödningar ofta efternamnet Hall.

Historia
Stuteriet grundades 1892 av affärsmannen Lamon Vanderburg Harkness från Ohio, som hade åkt till Kentucky och köpt en stor farm i Donerail vid namn Walnut Hall Farm. Där utvecklade han hästuppfödning av den amerikanska standardhästen, som fick stor betydelse för travsporten, både i Nordamerika, och sedan också resterande världen. 

1904 hade Walnut Hall Farm expanderat till 2000 tunnland, och hade nu 100 avelsston. Gården blev en av de mest dominerande standardbredstuterierna i världen. Gårdens huvudstall som byggdes av Harkness år 1897, är 476 fot lång och har 52 boxplatser, ett försäljningsområde och auktionshus. Det är fortfarande aktivt på Kentucky Horse Park.

Då Harkness avled 1915 gick den då 5 000 hektar stora gården med 1 400 hästar till hans arvingar. Harkness valdes 1958 postumt in i United States Harness Racing Hall of Fame för sitt bidrag till travsporten.

Referenser

Noter

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Stuterier
Lexington, Kentucky
Bildanden 1892
1892 i USA
Håkan Brock

Nation:  	

Nils Håkan Brock, född 15 maj 1961 i Lunds Domkyrkoförsamling, dåvarande Malmöhus län, är en  tidigare svensk amatör- och senare proffsboxare (tungvikt och supertungvikt). Han är tvåfaldig svensk mästare, nordisk mästare och representerade Sverige i tungvikt i boxning vid olympiska sommarspelen 1984.

Karriär
Brock tränade fram för allt under Leif "Leffe" Carlsson. Han är stor grabb i boxning nummer 112. Han är också den ende svenske boxare som mött Mike Tyson. Brock boxades som amatör fram till 1988, och sedan som proffs från 1989 till 1991 men fick avsluta sin karriär då han fick problem med blodproppar i armarna.

Mästerskap och utmärkelser
1983 Svensk mästare i supertungvikt
1984 Svensk mästare i tungvikt
1984 Nordisk mästare i tungvikt
1985 Rankad som nummer ett i världen.

Efter boxningen
Brock har efter boxningskarriären satsat på projektet Trygga skolan. Ett projekt som går ut på att få skolor att anställa trygghetsvärdar för att hjälpa elever med problem. Han har förutom det även jobbat med missbrukare på ungdomshem.

Tävlingsfacit

Amatörfacit

Proffsfacit

Referenser

Noter

Externa länkar
 Håkan Brock - boxrec.com

Födda 1961
Män
Idrottare från Stockholm
Svenska boxare
Svenska idrottare under 1900-talet
Svenska mästare i boxning
Nordiska mästare i boxning
Tävlande i boxning vid olympiska sommarspelen 1984
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1984 från Sverige
Otto Cinadler

Otto Cinadler, född den 10 maj 1920 i Wien, död den 2 juli 2002 i Vetlanda, var en fotbollsspelare och fotbollstränare som var en mycket lovande spelare i det judiska fotbollslaget Hakoah Vienna i Österrike under andra halvan av 1930-talet. På grund av nazistisk förföljelse och andra världskriget förstördes hans spelarkarriär, men Otto hade efter andra världskriget en lyckad karriär som fotbollstränare i Sverige. Han tränade bland annat Jönköpings Södra IF i Allsvenskan 1945.

Tränarkarriär 
Cinadler tränade följande lag under sin tid i Sverige: 

 Jönköpings Södra IF (hösten 1945) 
 Nässjö IF (våren 1946)
 Kalmar FF (1946/47)
 Hvetlanda GIF 1947/48
 Motala AIF (hösten 1948)
 Vetlanda FF (1949)
 Ronneby BK (våren 1950)
 Kallinge IF (1950/51)
 Ronneby BK (våren 1952)
 Karlskoga IF (1952–54)
 Olofströms IF (1954–56)
 Östers IF (1956–57)
 Kvillsfors IF (1958)
 Vetlanda FF (1959)
 Järnforsens AIK (1960)
 Nässjö IF (1961)
 Ekenässjöns IF (1962)
 IFK Stockaryd (1963)
 Hultsfreds AIK (1964)
 IF Viken (1966)
 Tranås AIF (1968)
 Ekenässjöns IF (1970)
 IFK Eksjö (1972)
 Skede IF (1973–74)
 Bäckseda IF (1975)
 Hultsfreds FK (1978)

Referenser

Noter 

Födda 1920
Tränare i Kalmar FF
Män
Avlidna 2002
Österrikiska fotbollstränare
Svenska fotbollstränare
Svenska idrottsledare under 1900-talet
Idrottare från Wien
Norske Kvinners Sanitetsforening

Norske Kvinners Sanitetsforening (NKS) är en norsk frivilligorganisation inom hälso- och socialområdet med tyngdpunkten på kvinnors hälsa och livsvillkor.

NKS grundades på initiativ av Norsk Kvinnesaksforening och Fredrikke Marie Qvam, Gina Krog och Randi Blehr den 26 februari 1896 i Kristiania. Qvam blev NKS första ordförande och ledde organisationen till 1933. Huvudsyftet var att utbilda sjuksköterskor och att bistå arméns sjukvårdsorganisation, i det fall unionsupplösningen skulle leda til krigshandlingar. Ursprungligen var NKS tänkt som en kvinnoförening inom Norges Røde Kors. Efterhand utvidgades verksamheten till att även omfatta humanitärt bistånd med vikten på kvinnors hälsa och livsvillkor. NKS äger och driver flera sjukhem, vårdhem och institutioner, arbetar lokalt med beredskapsarbete och nationellt med projekt av betydelse för kvinnors livsvillkor, bland annat våld mot kvinnor. Organisationen tar initiativ till och finansierar forskning. NKS delar ut Fredrikkeprisen, en utmärkelse uppkallad efter grundaren Fredrikke Marie Qvam. Organisationen sköter också försäljning av majblommor.

NKS är Norges största kvinnoorganisation och en av Norges störste organisationer med inriktning på humanitärt bistånd. Under 1900-talet hade NKS som mest 250 000 medlemmar. År 2016 fanns det cirka 660 lokalföreningar och medlemsantalet var cirka 41 000.

Referenser

Noter

Översättning

Externa länkar
Officiell webbplats
Kvinnoorganisationer i Norge
Organisationer bildade 1896
Karin Rengefors

Karin Rengefors, född 21 januari 1966, är professor i limnologi vid Lunds universitet.

Biografi 
Karin Rengefors tog kandidatexamen vid Uppsala universitet och disputerade vid samma lärosäte 1998 med doktorsavhandlingen The Role of Resting Cysts in the Survival and Succession of Freshwater Dinoflagellates. För denna avhandling belönades hon med Linnépriset av Kungliga Vetenskaps-Sociteten i Uppsala. Efter doktorsexamen arbetade hon i USA som postdoktor på Woods Hole Oceanographic Institution i Massachusetts (1999–2001). 

2001 återvände hon till Sverige och en tjänst som forskarassistent i limnologi vid Lunds universitet. Vid samma universitet blev hon 2005 utnämnd till docent och 2008 till professor i limnologi.

I sin forskning studerar hon växtplanktons ekologi och evolution, med fokus på populationsgenetik och biogeografi. Hennes forskning omfattar även orsakerna till toxiska och besvärsbildande algblomningar.

Hon har studerat limniska och marina växtplankton inom ett flertal taxonomiska grupper, bland annat olika arter av dinoflagellater, den toxiska cyanobakterien Microcystis botrys och den besvärsbildande nålflagellaten gubbslem (Gonyostomum semen). 

2011 blev hon invald som ledamot i Kungliga fysiografiska sällskapet i Lund.  Karin Rengefors var 2008–2013 ordförande i forskarskolan Graduate Research School in Genomic Ecology (GENECO). Hon belönades 2012 med Lunds universitets pedagogiska pris för sitt arbete med att utveckla forskarskolan. Hon var 2013–2016 ledamot i forskningsrådet Formas styrelse.

Bibliografi 

Karin Rengefors har publicerat 67 vetenskapliga artiklar (januari 2021).

Referenser

Externa länkar

Publikationslista i Scopus
Officiell webbplats

Kvinnor
Födda 1966
Levande personer
Svenska professorer i biologi
Svenska professorer i limnologi
Svenska biologer under 2000-talet