kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Axel Svensson (präst)

Axel Theodor Svensson, född 31 oktober 1840 i Jönköping, död 28 februari 1923 i Motala stad, Östergötlands län, han var en svensk kyrkoherde i Motala församling och kontraktsprost i Aska kontrakt.

Biografi
Axel Svensson föddes 31 oktober 1840 i Jönköping. Han var son till kusken Johan Gustaf Svensson och Margareta Sofia Cederlöf- Svensson studerade i Jönköping och blev höstterminen 1857 student vid Uppsala universitet, Uppsala. Han tog 31 maj 1862 teoretisk teologisk examen och 12 december samma år praktisk teologisk examen. Svensson fick 30 december 1862 infödingsrätt i Linköpings stift och fick 24 april 1863 åldersdispens. Han prästvigdes 19 juni 1863 och blev 20 januari 1868 komminister i Hycklinge församling, Horns pastorat, tillträde samma år. Svensson blev 22 januari 1872 komminister i Skärkinds församling, Skärkinds pastorat, tillträde 1874 och blev 28 september 1874 tredje komminister i Sankt Olofs församling, Norrköping, tillträde direkt. Han tog pastoralexamen 15 februari 1884 och blev 12 december samm år kyrkoherde i Motala församling, Motala pastorat, tillträde 1 mars 1885 och blev 12 augusti 1896 kontraktsprost i Aska kontrakt. Svensson avled 28 februari 1923 i Motala stad, Östergötlands län.

Familj
Svensson gifte sig första gången 18 september 1869 med Alma Maria Hellena Örtegren (1841–1877). Hon var dotter till kyrkoherden i Horns socken. De fick tillsammans barnen Signe Ida Hellena (född 1871), Maria Axelina (född 1872), Sven Gustaf Axel (1874–1874), Alma Theodora (1875–1876) och Alma Margareta (född 1877).

Svensson gifte sig andra gången 30 november 1879 med Alma Sofia Ekberg (född 1841). Hon var dotter till vagnfabrikören Christian Gabriel Fredrik Ekberg och Sofia Ulrika Eleonora Willén i Linköping. De fick tillsammans barnen Alma Birgitta Sofia och Sven Axel Helge (född 1885).

Bibliografi
Linköpings stifts matrikel 1911.

Referenser

Noter 

Svenska teologer under 1800-talet
Födda 1840
Avlidna 1923
Män
Präster från Jönköping
Svenska präster under 1800-talet
Svenska präster under 1900-talet
Next Generation Big Band

Next Generation Big Band är ett prisbelönt ungdomsstorband kopplat till Vara konserthus. Bandet består av ungdomar upp till 23 års ålder från Västra Götalandsregionen och är en del av Vara konserthus uppdrag från regionen att sprida och gynna storbandsutvecklingen på lång sikt. De är tätt sammankopplade med Bohuslän Big Band som agerar mentorer och driver flera projekt tillsammans med Next Generation Big Band. Next Generation Big Band har vunnit SM för ungdomsstorband vid Blue House Youth Jazz Festival på konserthuset i Stockholm tre gånger.

Referenser

Storband
Svenska musikgrupper
Ortygornis

Ortygornis är ett släkte med fåglar i familjen fasanfåglar inom ordningen hönsfåglar.
Tofsfrankolin (Ortygornis sephaena)
Grå frankolin (Ortygornis pondicerianus)
Kärrfrankolin (Ortygornis gularis)

Tofsfrankolinen placerades tidigare i Dendroperdix, medan grå frankolinen och kärrfrankolinen fördes till Francolinus. Genetiska studier har dock visat att dessa tre står varandra närmast. De lyfts därför numera ut till ett eget släkte.

Tidigare fördes alla frankoliner, inklusive den grupp som idag kallas sporrhöns, till ett och samma släkte, Francolinus. Ett flertal DNA-studier har senare visat att de inte är varandras närmaste släktingar och delas därför nu upp i fyra eller fem släkten: Francolinus i begränsad mening, Dendroperdix (inkluderas ibland i Francolinus), Scleroptila, Peliperdix och Pternistis. Arterna i de fyra första släktena står förhållandevis nära varandra och hör till en grupp fåglar där även djungelhöns (Gallus) och bambuhöns (Bambusicola) ingår. De i Pternistis å andra sidan är mer släkt med vaktlar (Coturnix), snöhöns (Tetraogallus) och hönsfåglarna i Alectoris.

Referenser 

Fasanfåglar
Fågelsläkten
Henrik Wrede (1861–1945)

Ernst Johan Lars Henrik Wrede (i riksdagen kallad Wrede af Elimä i Jönköping), född den 14 maj 1861 i Floda församling, Södermanlands län, död den 12 april 1945 i Harlösa församling, Malmöhus län, var en svensk friherre och jurist. Han tillhörde ätten Wrede af Elimä.

Wrede blev student vid Lunds universitet 1880 och avlade examen till rättegångsverken 1885. Han blev vice häradshövding 1889, tillförordnad fiskal i Göta hovrätt 1892, adjungerad ledamot där samma år, ordinarie fiskal 1893 och assessor 1897. Wrede var hovrättsråd 1903–1928 och divisionsordförande 1911–1928. Han var ledamot av första kammaren 1910–1911. Wrede blev riddare av Nordstjärneorden 1904, kommendör av andra klassen av samma orden 1919 och kommendör av första klassen 1927. Han vilar på Dunkehalla kyrkogård i Jönköping.

Källor 
 
 
 
 
 
 
 ''Sveriges dödbok 1830–2020
 Wrede, Henrik på SvenskaGravar.se

Svenska hovrättslagmän
Svenska friherrar
Kommendörer av första klassen av Nordstjärneorden
Svenska jurister under 1900-talet
Svenska ämbetsmän under 1900-talet
Svenska politiker under 1900-talet
Personer från Floda socken, Södermanland
Henrik
Gravsatta på Dunkehalla kyrkogård
Födda 1861
Avlidna 1945
Män
Wellingtonstatyn (Glasgow)

Wellingtonstatyn är en ryttarstaty som avbildar Arthur Wellesley, hertig av Wellington och är placerad utanför konstgalleriet Gallery of Modern Art i Glasgow, Skottland. Den är ett av Glasgows mest ikoniska landmärken.

Statyn skulpterades av den italienska konstnären Carlo Marochetti och restes år 1844 för att markera slutet på de franska revolutionskrigen och Napoleonkrigen år 1815. Sedan 1980-talet har en trafikkon placerats på huvudet av statyn.

Referenser

Noter

Externa länkar 

Ryttarskulpturer
Glasgow
Skulpturer från 1800-talet
Världsmästerskapet i schack 1984

Världsmästerskapet i schack 1984 var en titelmatch mellan den regerande världsmästaren Anatolij Karpov och utmanaren Garri Kasparov. Den spelades i Moskva och påbörjades den 10 september 1984. Den 15 februari 1985, efter 5 månaders spel och 48 partier, avbröts matchen utan att någon vinnare korats. Karpov behöll därmed sin titel. Matchen startades om med nya förutsättningar senare under 1985.

Matchen spelades som först till sex vunna partier. När matchen avbröts ledde Karpov med 5 vinster mot 3 men han var i dåligt fysiskt skick och Kasparov hade vunnit de två sista partierna. Enligt uppgift hade Karpov magrat 10 kilo och hade svåra sömnproblem.
Beslutet att avbryta fattades av FIDE:s president Florencio Campomanes av omtanke om spelarnas hälsa. Både Karpov och Kasparov var missnöjda med beslutet.

Matchens förlopp 
Karpov började starkt och efter bara nio partier ledde han med 4–0 i vad som såg ut att bli en kort match. Kasparov började då spela mer försiktigt och det följde en lång rad remipartier. I det 27:e partiet tog Karpov sin femte vinst men Kasparov reducerade i det 32:a. Efter att Karpov missat en vinst i det 41:a partiet blev hans spel sämre och Kasparov vann de 47:e och 48:e partierna innan matchen bröts.

Kvalificering till titelmatchen 
Kvalificeringen till titelmatchen skedde i flera steg, från zonturneringar till tre interzonturneringar till kandidatmatcher.

Interzonturneringarna 
Det spelades tre interzonturneringar med 14 deltagare i varje under 1982. De två bästa från varje turnering gick vidare till kandidatmatcherna.
Från den första turneringen, som spelades i Las Palmas, kvalificerade sig Zoltán Ribli och Vasilij Smyslov. Lars Karlsson slutade på elfte plats.
Från den andra turneringen, som spelades i Toluca, kvalificerade sig Lajos Portisch och Eugenio Torre.
Från den tredje turneringen, som spelades i Moskva, kvalificerade sig Garri Kasparov och Alexander Beljavskij. Här kom Ulf Andersson på fjärde plats.

Utöver dessa sex var Viktor Kortjnoj och Robert Hübner direktkvalificerade till kandidatmatcherna som finalister i kandidatturneringen 1981.

Kandidatmatcherna 
Kandidatmatcherna spelades under 1983 och 1984.
Kvartsfinalerna spelades som bäst av 10 partier. Matchen Hübner–Smyslov slutade oavgjort, och efter fyra särskiljningspartier avgjordes matchen till Smyslovs fördel med lottdragning (med hjälp av en roulette).
Semifinalerna spelades i London i november–december 1983, som bäst av 12 partier.
I utmanarfinalen, som spelades över 16 partier i mars–april 1984 i Vilnius, besegrade den 21-årige Kasparov den 63-årige exvärldsmästaren Smyslov. 
Kasparov kvalificerade sig därmed för titelmatchen.

Resultat

Se även 
 Världsmästerskapen i schack
 Schackets historia

Referenser 

1984
Sportåret 1984
1984 i Sovjetunionen
Sportevenemang i Moskva
Moskva under 1900-talet
Carl Wennberg

Carl August Wennberg (i riksdagen kallad  Wennberg i Jönköping), född 20 juli 1837 i Ölme församling, död 22 januari 1917 i Jönköping, var en svensk disponent. Han var ledamot av första kammaren 1907-09.

Källor

Noter 

Män
Födda 1837
Avlidna 1917
Svenska politiker under 1900-talet
Personer från Ölme socken
Ulriksdals SK

Ulriksdals SK, USK, är en idrottsförening från Ulriksdal i Solna kommun i Uppland/Stockholms län, bildad den 15 juli 1930 som Ulriksdals IS, namnändrad till Ulriksdals SK 1939 efter sammanslagning av Ulriksdals IS och Råstahems IF. Föreningen bildades av grabbar från Järva 1930 och hade inledningsvis bandy, fotboll, friidrott och schack på programmet. Mellan 1992 och 1995 var Ulriksdals SK sammanslagen med IFK Bergshamra i Ulriksdal/Bergshamra SK. Idag är USK en renodlad ringetteklubb.

Ringette 
Föreningen startade sin ringetteverksamhet, USK Ringette, 1980. Föreningen har verksamhet från fyråringar upp till seniorlag. A-laget deltar även i finländska serier.

Upplösta sektioner

Fotboll 
Föreningen deltog i seriespel för första gången (som Ulriksdals IS) säsongen 1931. Laget spelade sina hemmamatcher på Ulriksdals IP och spelade fram till mitten av 1970-talet i lägre serier. En av de mest välkända profilerna i Ulriksdals historia är Lennart "Liston" Söderberg, som tränade USK säsongerna 1971-1972, det sista året som spelande tränare. "Liston" hade tidigare spelat många säsonger i AIK och skulle som tränare föra upp Västerås Sport till Allsvenskan vid två tillfällen och falla på mållinjen med IFK Eskilstuna.

Säsongen 1976 debuterade USK i gamla division IV, motsvarande dagens division II, med en åttondeplats i en serie som innehöll lag som Spårvägen, Essinge och Värtan. USK spelade sju säsonger i fyran innan man 1982 kunde vinna serien före Hässelby och därmed ta steget upp till division III. Den första sejouren i division III 1983, motsvarande dagens division I, blev ettårig då USK åkte ur på sämre målskillnad än Flen och Stureby.

Efter en andraplats i fyran 1984 bakom Sumpan kunde USK ta hem serien 1985 före Essinge, varmed man återigen fick spela i division III. Återkomsten till trean 1986 renderade USK en sjundeplats, klubbens främsta merit genom historien. På grund av serieomläggning innebar detta dock nedflyttning till "nya division III", det vill säga den nya fjärdedivisionen. Säsongen 1987 i denna nya division III slutade också med nedflyttning. Efter denna säsong återkom klubben aldrig till tredje- eller fjärdedivisionen.

USK spelade därefter fyra säsonger i division IV (femtedivisionen), under åren 1992-1995 var man sammanslagna med IFK Bergshamra och föll ned till åttondedivisionen. Verksamheten återupptogs sedan i egen regi men lades ned efter säsongen 2000.

Ishockey 
USK hade tidigare en ishockeysektion, där bland annat "Liston" Söderberg spelade under sin tid i fotbollssektionen.
Sektionen är inte längre aktiv.

Referenser

Noter

Externa länkar
USK Ringettes webbplats

Sportklubbar bildade 1930
Ringette
Upplösta bandyklubbar i Sverige
Upplösta fotbollsklubbar i Sverige
Upplösta ishockeyklubbar i Sverige
Upplösta schackklubbar i Sverige
Sportklubbar i Solna kommun
Allan Alcorn

Allan Alcorn, född 1 januari 1948 i San Francisco, är en amerikansk datoringenjör och datavetare  som är mest känd för att ha skapat TV-spelet Pong,  ett av de allra första videospelen. 

Alcorn växte upp i San Francisco och gick på University of California, Berkeley, och tog en kandidatexamen i elektroteknik och datavetenskap 1971.
Han arbetade för det banbrytande videoföretaget Ampex, där han träffade Nolan Bushnell och Ted Dabney och flera andra personer som i slutändan skulle bilda företaget Atari.

Alcorn var designern av arkadspelet Pong, han utvecklade det under ledning av Bushnell och Dabney. Pong lanserades av Atari 1972 och blev direkt en stor succé.

Förutom att vara direkt involverad i alla Atari-produkter, som Atari 2600, var Alcorn med vid några av de historiska mötena mellan Steve Wozniak och Steve Jobs när de presenterade sin Apple I-prototyp.

Galleri

Referenser

födda 1948
Män
levande personer
personer från San Francisco
Amerikanska datavetare
Amerikanska ingenjörer under 1900-talet
Världsmästerskapet i schack 1981

Världsmästerskapet i schack 1981 var en titelmatch mellan den regerande världsmästaren Anatolij Karpov och utmanaren Viktor Kortjnoj. Den spelades i Merano mellan den 1 oktober och 19 november 1981. Matchen spelades som först till sex vunna partier (remier räknades inte) och slutade med en klar seger för Karpov som behöll världsmästartiteln.

Det var tredje och sista gången Karpov och Kortjnoj spelade om VM-titeln efter VM-matchen 1978 och kandidatfinalen 1974 (som i praktiken blev om titeln eftersom Bobby Fischer inte ställde upp i matchen 1975). 

Matchen var inte lika präglad av psykologisk krigföring som den 1978, men det var en fientlig stämning mellan lägren på grund av de politiska motsättningarna under det kalla kriget. Kortjnoj, som hade hoppat av 1976, hade sin familj kvar i Sovjetunionen. De fick inte tillstånd att lämna landet och Kortjnojs son blev satt i fängelse för att han inte inställt sig till militärtjänstgöring.

Kvalificering till titelmatchen 
Kvalificeringen till titelmatchen skedde i flera steg, från zonturneringar till två interzonturneringar till kandidatmatcher.

Interzonturneringarna 
Det spelades två interzonturneringar med 18 deltagare i varje under 1979. De tre bästa från varje turnering gick vidare till kandidatmatcherna.
Från den första turneringen, som spelades i Riga, kvalificerade sig Michail Tal (som vann överlägset på hemmaplan), Lev Polugajevskij och András Adorján.
Från den andra turneringen, som spelades i Rio de Janeiro, kvalificerade sig Lajos Portisch, Tigran Petrosian och Robert Hübner.

Utöver dessa sex var Viktor Kortjnoj och Boris Spasskij direktkvalificerade till kandidatmatcherna som finalister i kandidatturneringen 1977.

Kandidatmatcherna 
Kandidatmatcherna spelades under 1980 och 1981.
Kvartsfinalerna spelades som bäst av 10 partier. Matchen Portisch–Spasskij slutade oavgjort, och efter fyra särskiljningspartier förklarades Portisch som segrare på grund av fler vunna partier med svart.
Semifinalerna spelades som bäst av 12 partier. Här vann Kortjnoj sin match efter två särspelspartier.

Finalen spelades över 16 partier, men vid ställningen 4½–3½ till Kortjnoj (och de nionde och tionde partierna avbrutna) gav Hübner upp matchen. Han hade för övrigt gjort samma sak i kandidatmatcherna 1971. 
Därmed kvalificerade sig Kortjnoj för en ny titelmatch mot Karpov.

Resultat

Se även 
 Världsmästerskapen i schack
 Schackets historia

Referenser 

1981
Sportåret 1981
1981 i Italien
Internationella sportevenemang i Italien
Merano
EQ Virginis

EQ Virginis är en ensam stjärna i mellersta delen av stjärnbilden Jungfrun. Den har en högsta skenbar magnitud av ca 9,36 och kräver åtminstone en stark handkikare eller ett mindre teleskop för att kunna observeras. Baserat på parallax enligt Gaia Data Release 2 på ca 48,7 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 67 ljusår (ca 20,5 parsek) från solen. Den rör sig närmare solen med en heliocentrisk radialhastighet på ca -23 km/s. Stjärnan ingår i den öppna stjärnhopen IC 2391 av stjärnor med gemensam egenrörelse, som är i en ålder av 30 - 50 miljoner år.

Egenskaper
EQ Virginis är en orange till gul stjärna i huvudserien av spektralklass K5 Ve där suffix ’e’ anger att den har emissionslinjer i dess spektrum. Den har en massa som är ca 0,68 solmassor, en radie som är ca 0,62 solradier och har ca 0,14 gånger solens utstrålning av energi från dess fotosfär vid en effektiv temperatur av ca 4 200 K. 

EQ Virginis är en ung, snabbt roterande stjärna med en genomsnittlig magnetfältstyrka på 2 500 ± 300 Gauss. Stjärnan klassificeras som en eruptiv variabel av UV Ceti-typ och en BY Draconis-variabel. Den visar stark kromosfärisk aktivitet med omfattande stjärnfläckar som i genomsnitt täcker ca 24 procent av ytan och är en flarestjärna med sporadiska utbrott av strålning. Stjärnan visar också stark röntgenstrålning.

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/66252/eqvirginis.

Stjärnbilden Jungfrun
HD-objekt
Glieseobjekt
Huvudseriestjärnor klass K
BY Draconis-variabler
Flarestjärnor
Venushår

Venushår (Adiantum capillus-veneris) är en kantbräkenväxtart som beskrevs av Carl von Linné. Adiantum capillus-veneris ingår i släktet Adiantum och familjen Pteridaceae.

Underarter 
Arten delas in i följande underarter:

 A. c. lanyuanum
 A. c. trifidum

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Kärlväxter
Ve Växtindex
Ola Hemström

Per Ola Lennart Hemström, född 10 mars 1963 i Malmö, är en svensk journalist. Hemström är producent och dokumentärmakare på Sveriges Radio.

Bibliografi i urval 
 2006 –

Källor 

Svenska journalister under 1900-talet
Svenska journalister under 2000-talet
Producenter vid Sveriges Radio
Födda 1963
Levande personer
Män
Journalister från Malmö
Microspizias

Microspizias är ett släkte inom familjen hökar (Accipitridae). Släktet omfattar två mycket små hökarter som förekommer i Central– och Sydamerika:
 Pygméhök (Microspizias superciliosus)
 Halsbandshök (Microspizias collaris)

Traditionellt har pygméhöken placerats i det stora släktet Accipiter. Både osteologiska studier och DNA-studier visar dock att den endast är avlägset släkt med övriga arter i Accipiter. Den har därför tillsammans med sin förmodade systerart halsbandshöken lyfts ut till ett eget släkte.

Noter 

Fågelsläkten
Hökartade rovfåglar
Filmpedagogerna Folkets Bio

Filmpedagogerna Folkets Bio grundades år 1992 och är en del av den ideella organisationen Folkets Bio. De utbildar i film och medie- och informationskunnighet (MIK) främst genom föreläsningar, filmskapande i skolan, läromedelsproduktion och nationella såväl som internationella samarbeten.

Medie- och informationskunnighet (MIK) i Sverige
Filmpedagogerna Folkets Bio har varit delaktiga i introducerandet av begreppet medie- och informationskunnighet (MIK) i Sverige  och har haft inflytande på arbetet med MIK i Sverige, bland annat genom att samarbeta med UNESCO, Nordicom och Svenska Unescorådet i utformningen av en öppen, global utbildningsplattform om MIK,  samt genom att ha bidragit till översättningen av UNESCO:s ramverk för medie- och informationskunnighet till svenska år 2011 . Tillsammans med bland annat Myndigheten för psykologiskt försvar, Internetstiftelsen, Myndigheten för press, radio och tv, Sveriges Kommuner och Regioner (SKR), Utbildningsradion (UR), Skolverket och Kungliga biblioteket är de medlemmar i det nationella nätverket MIK Sverige som syftar till att stärka medie- och informationskunnigheten i Sverige. Västra Götalandsregionen har även gett Filmpedagogerna Folkets Bio i uppdrag att sprida kunskap om medie- och informationskunnighet i regionen.

Utbildningsinsatser 
Efter Instagramupploppet som skedde i Göteborg 2012 höll Filmpedagogerna Folkets Bio en utbildning om sociala medier, lag och rätt på nätet och skolans ansvar för rektorerna på gymnasieskolorna i Göteborg.

Utbildningsmaterial och publikationer
Som en del i folkbildningsarbetet i film och media har Filmpedagogerna Folkets Bio producerat flera utbildningsfilmer och utbildningsmaterial. År 2006 producerade de serien Berättandets grammatik på uppdrag av Myndigheten för skolutveckling. Reklamfilmens fantastiska värld producerades på uppdrag av Konsumentverket år 1998 (filmerna reviderades år 2004, 2009 och år 2012). År 2021 producerades två nya delar med stöd från Konsumentverket: Influencers – en miljardindustri samt Gaming – en miljardindustri. På uppdrag av ABF har Filmpedagogerna Folkets Bio producerat två utbildningsmaterial bestående av filmer med tillhörande handledningar: Gilla / Kommentera / Dela som är en grundkurs i medie- och informationskunnighet samt Påverka med film år 2019. Filmpedagogerna Folkets Bio har också samarbetat med Nordicom i publikationer såsom Carlsson, Ulla (2013) Medie- och informationskunnighet i nätverkssamhället. Skolan och demokratin. samt Carlsson, Ulla (2018), Medie- och informationskunnighet, MIK, i den digitala tidsåldern. En demokratifråga. Kartläggning, analyser reflektioner.

Referenser

Externa länkar
https://filmpedagogerna.se

Filmföreningar
Föreningar i Sverige
Khan-Tengri nationalpark

Khan-Tengri nationalpark är en nationalpark i Kirgizistan, etablerad 2016. Den ligger i distriktet Ak-Suu i provinsen Ysyk-Köl i östra Kirgizistan, i Tianshan, och omfattar 2 758 km². Den är sedan inrättandet 2016 det största skyddade naturområdet och den största nationalparken i Kirgizistan. Parken inrättades efter ett beslut om utökning av naturskyddet i Kirgizistan från 2014, med syftet att bevara unika naturområden, skydda sällsynta och hotade arter av växter och djur och bevara biologisk mångfald. Området är inte minst ett viktigt habitat för snöleoparder och 2018–2019 observerades 14 vuxna snöleoparder och 5 ungar i parken. 2014 uppskattade en rapport av Snow Leopard Network (SLN) att kanske bara totalt cirka 300 snöleoparder fanns kvar i Kirgizistan. Nationalparken öppnades officiellt den 26 december 2016 och dess inrättande nära tredubblade ytan av den skyddade naturen för snöleoparder i Kirgizistan.

Nationalparken har fått sitt namn efter berget Khan Tengri som ligger vid gränsen mellan Kirgizistan, Kazakstan och Kina och kan sägas utgöra en trelandspunkt mellan dessa länder. Khan Tengri har en ovanligt symmetrisk, glaciärtäckt topp, och brukar ses som ett av de vackraste bergen i världen. Berget är med en höjd på 7 010 m ö.h. (utan glaciärtäcke 6 995 m ö.h.) det näst högsta berget i Tianshan och det tredje högsta i Kirgizistan. Khan-Tengri nationalpark är också till stora delar en högt belägen alpin till högalpin nationalpark med för Kirgizistan motsvarande flora och fauna. 

Parkens östra gränser går längs med Kirgizistans landgräns från Khan Tengri mot Kazakstan i norr och Kina i söder. I väst är gränsen oregelbunden, och parken kan geografisk sett delas upp i fyra sektioner, en stor östlig huvudsektion och tre små västliga sektioner, av vilka den västligaste ligger strax norr om naturreservatet Sarychat-Ertashs östligaste hörn. 

Från norr till söder ligger parken grovt sett mellan bergskedjorna Teskei Ala-Too och Kakshaal Too, inom floden Saryjaz avrinningsområde.

Källor 

Nationalparker i Kirgizistan
Naturskyddsområden bildade 2016
2016 i Kirgizistan
Radiodokumentär

En radiodokumentär är ett undersökande reportage eller personporträtt som producerats för radio och som bygger på ett grundligare efterforskningsarbete än andra reportage eller nyheter.

Se även 
 Dokumentärfilm

Källor 

Radioprogram
Saltängens BK

Saltängens BK, SBK, är en idrottsförening (fotboll) från Norrköping i Östergötland, bildad 1961 i stadsdelen Saltängen. Säsongen 2022 spelade såväl föreningens herr- som damlag i division IV.

SBK:s damlag har spelat i näst högsta serien, dåvarande division I 2007. Laget flyttades upp till serien för att fylla den vakans som uppstod när Holmalunds IF drog sig ur. Laget slutade på tionde plats i söderserien och nedflyttades. Laget låg nere ett par år men återstartades till säsongen 2022.

På herrsidan har Saltängen som bäst spelat i tredjedivisionen. Laget tog steget upp till gamla division III, motsvarande dagens division I, genom att 1982 vinna division IV före Kenty och Smedby AIS, i en serie som även innehöll Sylvia. Laget kunde inte alls hävda sig i division III 1983 mot lag som Mönsterås, Sleipner, IFK Motala FK och Maif, utan tog blott sex poäng och degraderades. På senare år har SBK vunnit division VI 2018, division V 2020 och spelar sedan dess i division IV.

Allsvenska spelare fostrade i SBK 
 Maria Svensson > Linköpings FC och IFK Norrköping
 Emma Lennartsson > Linköpings FC

Externa länkar 
 Föreningens webbplats

Referenser

Sportklubbar i Norrköpings kommun
Fotbollsklubbar i Sverige
Sportklubbar bildade 1961