kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Ida Klamborn

Lisa Ida Maria Klamborn, född 1986, är en svensk modeskapare som driver ett varumärke under sitt eget namn Ida Klamborn.

Karriär 
Ida Klamborn, som är uppvuxen i Skåne, är utbildad vid Textilhögskolan i Borås och tog  masterexamen i modedesign 2013. Hennes design bottnar ofta i politiska ställningstaganden och särskilt inom kvinnofrågor vilket har gjort henne till något av en feministisk ikon i modebranschen. Hennes kläder har burits av flera kända kvinnor och uttalade feminister som Silvana Imam, Tove Styrke, Zara Larsson, Seinabo Sey och Kakan Hermansson.

Den 23 maj – 31 augusti 2014 var Ida Klamborn en av de modeskapare som lyftes fram i utställningen Svenskt mode: 2000–2015 på Sven-Harrys konstmuseum i Stockholm.

Under modeveckan i februari 2016 deltog Ida Klamborn i projektet ”Democratic Front Row” som gjordes i samarbete med Tele2 och modeveckanarrangören ASFB. Initiativet gjorde det möjligt för modeintresserade ungdomar, att genom virtual reality-kameror, följa modevisningen live.

Utmärkelser 

 H&Ms & ELLEs nykomlingsstipendium 2014
 Italian Fabric Award för sin examenskollektion 2011
 Nominerad till Årets Rookie av Svenska Moderådet 2013
 Peroni Designer Collaborations 2014

Källor

Externa länkar 

 Ida Klamborns webbplats

Kvinnor
Levande personer
Svenska modeskapare
Winchester, Kansas

Winchester är en ort i Jefferson County i Kansas. Vid 2010 års folkräkning hade Winchester 551 invånare.

Källor 

Orter i Kansas
Jefferson County, Kansas
Upplands runinskrifter 856

Upplands runinskrifter 856 i Balingsta socken och Uppsala kommun är en runsten som står rest 225 m. SSÖ om Frövi, 175 m. SSÖ om U 857, 4 m. Ö om byvägen till Fröviboda och 2 m. SV om en gammal smedja.

Inskriften 

M. Källström tolkar namnet som Hugaldr. Namnet i genitive form finns på U 903.

Stenen och dess historia
Gnejsgranit med blåaktig, hård yta. Höjd 1,26 m., bredd 0,90 m.

Stenen är ungefär på mitten sönderslagen i två delar, vilka hopnitats och lagats med stenkitt. Upptill är ett stycke avslaget, som kan uppskattas till en tredjedel av den ursprungliga ristningen; detta stycke fanns delvis kvar på 1600-talet. Det övre stycket är idag försvunnet. Ristningen är grund, delvis mycket grund och oklar. Ristaren synes på flera ställen ha gjort ändringar.

Det finns grunda, men tydliga spår av huggning, som sålunda skisserats men icke utförts, t. ex. på vänstra sidan ovanför det lilla ormhuvudet med gadden en tydlig bågböjd linje inåt över huvudslingan.

Se även
Alfabetisk lista över runinskrifter
Lista över Upplands runinskrifter
Lista över fasta fornminnen i Uppsala kommun (Balingsta)

Referenser

Upplands runinskrifter
Runinskrifter i Uppsala kommun
Upplands runinskrifter 863

Runinskrift U 863 är ett idag försvunnet runstensfragment som hittades vid Tibble, Balingsta.

Inskriften

Stenen och dess historia
 Dybecks teckning är den enda källan för kännedomen om denna ristning. Den visar övre delen av en runsten, med en längs kanten gående runslinga och ett enkelt kors. Höjd omkr. 1,05 m., bredd omkr. 0,80 m.

Stenen beskrevs som nyfunnet i Dybecks Sveriles runurkunder (1862). Där skrev Dybeck att denna del av en runsten ligger i en skogsbacke, nära sockenvägen mellan Ölstad och Balingsta kyrka. Man visste för några år sedan var det tillhörande stycket fanns ... Några "stenkretsar" äro i närheten. Några år senare, i UFT h.3 (1873), meddelas att denne nyfunna sten inte längre setts av någon i orten och ej återfunnits, och att greve von Essen på Viks slott utlovat en belöning åt den som kan tillrättaskaffa stenen.
Dybeck, som visste var stenen fanns, har vid sin senare antikvariska resa i trakten (1874) utan svårighet återfunnit den, "liggande på sitt gamla rum".

Det är möjligt att stenen ännu finns i behåll, men dess plats är dold och den är okänd för ortens befolkning. Den söktes förgäves av v. Friesen år 1900 och sedan av oss 1941 och 1946.

Källor 

 
Upplands runinskrifter
Runinskrifter i Uppsala kommun
Upplands runinskrifter 864

Runinskrift U 864 är en försvunnen runsten som enligt Rhezelius fanns vid Viks slotts gamla gårdshus.

Inskriften 

Olov är ett kvinnonamn som även förekommer Sö 296; mansnamnet Svarthövde finns på U 52, och Þorðr på Sö 175. U 864 påminner med sin ornamentik om U 845, båda är troligen ristad av Arbjörn.

Se även
Alfabetisk lista över runinskrifter
Lista över Upplands runinskrifter
Lista över fasta fornminnen i Uppsala kommun (Balingsta)

Källor

Noter

Upplands runinskrifter
Runinskrifter i Uppsala kommun
Upplands runinskrifter 865

Runinskrift U 865 är en runsten som står rest vid allén till Viks slott, omkr. 600 m. N om slottet.

Inskriften

Se även
Alfabetisk lista över runinskrifter
Lista över Upplands runinskrifter
Lista över fasta fornminnen i Uppsala kommun (Balingsta)

Källor

Noter

Upplands runinskrifter
Runinskrifter i Uppsala kommun
McLouth, Kansas

McLouth är en ort i Jefferson County i Kansas. Vid 2010 års folkräkning hade McLouth 880 invånare.

Källor 

Orter i Kansas
Jefferson County, Kansas
Perry, Kansas

Perry är en ort i Jefferson County i Kansas. Vid 2010 års folkräkning hade Perry 929 invånare.

Källor 

Orter i Kansas
Jefferson County, Kansas
Meriden, Kansas

Meriden är en ort i Jefferson County i Kansas. Vid 2010 års folkräkning hade Meriden 813 invånare.

Källor 

Orter i Kansas
Jefferson County, Kansas
Ozawkie

Ozawkie är en ort i Jefferson County i Kansas. Vid 2010 års folkräkning hade Ozawkie 645 invånare.

Källor 

Orter i Kansas
Jefferson County, Kansas
Norges oljeindustri

Norges oljeindustri, i form av oljeutvinning, startade på 1960-talet.

Historia
Fram till 1960-talet fanns en liten oljeindustri i Norge. Det fanns ett oljeraffinaderi, Vallø oljeraffineri, som drevs av Esso i Valløy utanför Tønsberg. Raffinaderiet var i bruk 1905–1993. Ett större raffinaderi i Slagentangen utanför Tønsberg startades 1961 av Esso.

1958 fastslog Norges geologiska utredning (NGU) att det inte kunde finnas kol, olja och gas under kontinentalsockeln. Norges utrikesdepartement hade bett om ett utlåtande i samband med en Genèvekonvention rörande havsrätt.

Utvinningen av olja i Norge började med att Phillips Petroleum började utvärdera geologin under Nordsjön 1962. Då hade naturgasfyndigheter hittats i Groningen i Nederländerna samt utanför Englands sydöstra kust. Phillips Petroleum bad de norska myndigheterna om att samla in seismisk information från havsområdena. 1963 följde en lag om den norska statens egendomsrätt till kontinentalsockeln och dess resurser. Den norska delen av Nordsjön delades in i 36 kvadrater där varje kvadrat delades in i tolv block. Varje block var på 500 kvadratkilometer.

Därmed gavs rätt till att leta efter och utvinna på och under havsbotten. 1966 startades provborrningar av Esso från borrplattformen Ocean Traveler. 1968 startade Phillips Petroleum sina provborrningar. Efter 38 borrningar hittades olja i större omfattning 1969 av riggen Ocean Viking som hyrdes av Phillips.

Med anledning av kraftigt stigande priser under oljekrisen 1973–1974 blev utvinning av olja i Nordsjön väldigt intressant. Även att man funnit olja i den närliggande brittiska sockeln bidrog till ytterligare sökande. Mobil Corporation var den ledande parten i detta arbete och efter påtryckningar från Shell och Esso på norska myndigheter i februari 1972 gav de i augusti 1973 tillåtelse att i block 33/9 och 33/12 bedriva utvinning. År 1974 upptäcktes stora fyndigheter av olja och gas i området Statfjord och två år senare den 16 juni 1976 godkändes utbyggnadsplanen och produktion av olja på platsen. Fältet var tidigare både Norges och Nordsjöns största.

1971 gick den första norskproducerade råoljan till raffineringen och landet blev självförsörjande 1975. 1972 grundade den norska staten Statoil och inrättade den statliga oljemyndigheten Oljedirektoratet. Stavanger hade då utvecklats till centrum för den norska oljeindustrin.

De äldsta delarna av oljeraffinaderiet Mongstad  byggdes i början av 1970-talet, då med en kapacitet av 6,5 miljoner ton per år.

Referenser

Källor
 https://snl.no/Norsk_oljehistorie
 https://web.archive.org/web/20190816110543/https://www.norskpetroleum.no/en/framework/norways-petroleum-history/
 The Norwegian Oil Experience: A toolbox for managing resources?  Helge Ryggvik
Norges ekonomi
Petroleumindustrin
Nortonville, Kansas

Nortonville är en ort i Jefferson County i Kansas. Vid 2010 års folkräkning hade Nortonville 637 invånare.

Källor 

Orter i Kansas
Jefferson County, Kansas
Valley Falls, Kansas

Valley Falls är en ort i Jefferson County i Kansas. Vid 2020 års folkräkning hade Valley Falls 1 092 invånare.

Källor 

Orter i Kansas
Jefferson County, Kansas
Nortonville

Nortonville kan syfta på:

 Nortonville, Kansas
 Nortonville, Kentucky
Nortonville, Kentucky

Nortonville är en ort i Hopkins County i Kentucky. Vid 2010 års folkräkning hade Nortonville 1 204 invånare.

Källor 

Orter i Kentucky
Hopkins County, Kentucky
I compagni

I compagni (svenska: "Kamraterna") är en italiensk-fransk-jugoslavisk dramafilm från 1963 i regi av Mario Monicelli och manus av Age & Scarpelli, med Marcello Mastroianni i huvudrollen.

Filmen hade premiär den 25 oktober 1963 i Rom, vid Italienska socialistpartiets (PSI) 35:e kongress. Filmen nominerades till en Oscar för bästa originalmanus vid Oscarsgalan 1965.

Rollista i urval 
 Marcello Mastroianni – professor Sinigaglia
 Renato Salvatori – Raoul
 Gabriella Giorgelli – Adele
 Folco Lulli – Pautasso
 Bernard Blier – Martinetti
 Raffaella Carrà – Bianca
 François Périer – maestro Di Meo
 Vittorio Sanipoli – cavalier Baudet
 Franco Ciolli – Omero
 Mario Pisu – ingenjören
 Kenneth Kove – Luigi
 Annie Girardot – Niobe

Referenser

Externa länkar 

 
 "The Organizer: Description of a Struggle" – en essä av J. Hoberman på Criterion Collections webbplats 

Filmer 1963
Italienska dramafilmer
Italienska historiefilmer
Italienskspråkiga filmer
Filmer om arbetarrörelsen
Rave Review

Rave Review är ett svenskt klädmärke som grundades 2017 av modeskaparna Livia Schück och Josephine Bergqvist. Varumärket fokuserar på hållbart mode genom remake och återanvändning av existerande material.  

Året 2018 var Rave Review ett av utvalda modemärken för Swedish Fashion Councils projekt Swedish Fashion Talents och debuterade då med sin första visning på Stockholms modevecka. Året efter tilldelades de Elle och H&M's Nykomlingsstipendium 2019 under Elle-galan och har sedan dess uppmärksammats internationellt för sitt progressiva förhållningssätt till design och skapande.

Källor

Externa länkar 
 Rave Review

Svenska klädmärken
Jytte Meilvang

Jytte Meilvang, född 18 januari 1946, är en dansk-svensk modeskapare mest känd för sitt varumärke Big is Beautiful (BiB). Hon tilldelades Guldknappen 1987 och 1989 och är den enda designer som vunnit utmärkelsen två gånger.

Meilvang inledde karriären som flygvärdinna och klädmodell för större storlekar. Hon startade klädmärket Big is Beatiful 1983 och vann Svenska Moderådets designtävling samma år. Kläderna tillverkades först av Jersey-Modeller och tillverkningen flyttade till Eisers i Finland 1986.

Noter 

Födda 1946
Danska modeskapare
Svenska modeskapare
Guldknappen
Levande personer
Kvinnor
Cornelia Webb

Cornelia Norbeth Eileen Webb, född 2 december 1981, är en svensk smyckesdesigner som driver det egna varumärket Cornelia Webb, vilket grundades 2005. Hon tilldelades Årets accessoarmärke 2011 av svenska tidningen Elle och vann under 2016 Damernas Världs pris Guldknappen Accessoar.

Källor

Externa länkar 

 Cornelia Webbs webbplats

Kvinnor
Födda 1981
Levande personer
Svenska formgivare
Guldknappen
Maison du Pantalon

Maison du Pantalon var en svensk konfektionsfirma som grundades 1980. Företaget ägdes och bedrevs av Lena von Essen och Nina Klangenberg. År 1984 tilldelades de det svenska designpriset Guldknappen. Vid tiden för priset fanns huvudbutik och kontor på S:t Eriksgatan i Stockholm men kläderna såldes på mässor och i affärer i Sverige, Norge och Finland. Kläderna beskrevs äga raka linjer och vara lättburna.

Grundarna 
Lena von Essen tog studenten 1969 och hann avsluta sin utbildning vid Märthaskolan under tidigt 1970-tal innan skolan stängde 1975. Vid Märthaskolan lärde hon sig sömnad, modeteckning och bokföring. Därefter bar det av till Tillskärarakademin i Köpenhamn. Efter arbete med In Wears herrkollektionsserie Matinique, också i Köpenhamn, återvände hon fem år senare till Sverige.

Nina Klangenberg, gift med Kjell Klangenberg (involverad i Maison du Pantalons ekonomiska sfär), satt som liten hemma hos sin mormor och knåpade med knappar och tyger.  Som ung tonåring fick hon följa med sin mor, som ägde egen butik i Sundsvall, på modemässor i Europa. Då och då blev hon av sin mor skickad på kurser vid Köpmannainstitutet i Stockholm där hon bland annat gick textil och merkantil fackkurs.

Tillvägagångssätt 
von Essen och Klangenberg spånade idéer tillsammans för hur kläddesignen skulle se ut inför varje plagg. Fokus låg framförallt kring damkläder, dock inte grova ytterplagg. Klangenberg ritade mönstren och tillsammans valde de tyger, material och färger för att därefter få dessa uppsydda i fabrik i bland annat Hong Kong, Portugal och Finland. När kläderna var färdigsydda skickades de tillbaka för att säljas i butik och på mässor vid flera orter i Sverige, Norge och Finland.

Guldknappen 
1982 delades designpriset Guldknappen ut för första gången ut och 1984 var det von Essen och Klangenbergs tur med sitt gemensamma företag Maison du Pantalones. Den dåvarande chefredaktören för Damernas Värld, Björn Vingård, skrev att kläderna von Essen och Klangenberg designar kunde anses vara nära nog ålderslösa och att duon "skapar kläder utan alltför många sneglingar åt gällande trender, nycker och infall".

Referenser 

Guldknappen
Svenska klädmärken
The Water Club

The Water Club at Borgata är ett lyxhotell som ligger på tomten till kasinot Borgata i Atlantic City, New Jersey i USA. Hotellet ägs av MGM Growth Properties och drivs av MGM Resorts International. Hotellet har totalt 800 rum.

I slutet av 1990-talet fick kasinoföretagen Boyd Gaming och Circus Circus Enterprises förfrågan från Mirage Resorts och dess VD Steve Wynn om att uppföra ett kasino i ett framtida kasinokomplex i Atlantic Citys småbåtshamnsdistrikt, den största nöjessatsningen i stadens historia. Komplexet skulle bestå av fyra kasinon, 7000 hotellrum och skapa uppemot 20 000 nya jobb. Initiativtagaren var Mirage och de skulle uppföra det påtänkta kasinot Le Jardin. I januari 1998 meddelade dock Mirage att man skulle avbryta samarbetet med Boyd och Circus Circus eftersom deras eget kasinoprojekt svällde till det dubbla och behövde dubbelt så mycket mark än vad som var planerat initialt. Både Boyd och Circus Circus svarade med att stämma Mirage för kontraktsbrott. Det slutade med förlikningar där Boyd fick fortsätta med sitt kasinoprojekt med arbetsnamnet Borgata medan Circus Circus lämnade projektet.

År 2000 köpte konkurrenten MGM Grand Inc. Mirage för $4,4 miljarder och ytterligare $2 miljarder skulle användas för att betala av skulder. Stora delar av originalplanerna skrotades. MGM ansåg dock att Boyds planerade kasino och hotell var intressant, man föreslog att de skulle starta ett samriskföretag tillsammans och dela på kostnaderna. Boyd accepterade detta och Borgata uppfördes 2003 till en totalkostnad på $1,1 miljarder, dock blev kasinot både större och dyrare än vad Boyd hade tänkt sig från början. Den 2 juli 2003 invigdes kasinot men redan efter några dagar började Boyd och MGM föra förhandlingar om att utöka Borgatas hotellkapacitet och 2006 inledde man en större renovering till en kostnad på $600 miljoner. $200 miljoner skulle användas för att renovera Borgata och de resterande $400 miljoner skulle användas för att uppföra The Water Club, för att locka fler besökare till kasinot. Lyxhotellet stod färdigt två år senare. I maj 2016 köpte MGM upp Boyd Gamings 50 % av komplexet och samriskföretaget, där både Borgata och The Water Club ingår, för $900 miljoner, varav $589 miljoner till Boyd och de resterande $311 miljoner till att hantera skulder. I augusti sålde MGM vidare tillgångarna till MGM Growth Properties för $1,18 miljarder, MGM Growth leasade dock tillbaka dessa till MGM Resorts

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats

Byggnader invigda under 2000-talet
Hotell i Atlantic City
MGM Resorts International
Valley Falls

Valley Falls kan syfta på:

 Valley Falls, Kansas
 Valley Falls, New York
 Valley Falls, Rhode Island
 Valley Falls, South Carolina
Ulrika Lundgren

Ulrika Lundgren är en svensk modeskapare. Hon verkar i Amsterdam sedan 1990-talet och designar för klädmärket Rika.

Karriär 
Efter att ha arbetat som flygvärdinna gick Ulrika Lundgren på konstskola och började i slutet av utbildningen att arbeta med interiördesign för bland andra Levi's men gjorde också inredningsreportage för olika tidskrifter. Efter ett tag bytte hon fokus mot mode och modestyling, och designade sin första väska "för att göra stylingen mer originell". Den för märket karaktäristiska stjärnan fanns med från början. 2005 startade Lundgren märket Rika under vilket hon inte bara designar stjärnprydda väskor utan även läderjackor, klänningar och virkade kjolar. Rikas kollektioner säljs över hela världen. Delar av hennes kollektion har sålts på MQ.

Förutom designkollektionerna driver företaget Rika hotellet/guest houset Rika Maison i Amsterdam och Rika Magazine.

Utmärkelser 
Ulrika Lundgren erhöll tidningen Damernas världs utmärkelse Guldknappen 2013 med följande motivering: "Med en stylists skarpa blick för detaljer och känsla i en look har årets vinnare gjort sig ett namn internationellt. Hennes personliga rock'n'roll-attityd med stjärnan som symbol får den mest bortskämda modeeliten att falla pladask. det är dags för Ulrika lundgren med märket Rika att erövra hemlandet Sverige, därför tilldelas hon 2013 års DV Guldknappen."</blockquote>

Källor

Noter 

Svenska modeskapare
Kvinnor
Levande personer
Svenska formgivare
Guldknappen
Födelseår saknas
1001 fnatt

1001 fnatt är ett musikalbum med Øystein Sunde. Albumet, som är Sundes debutalbum, utgavs 1970 av skivbolaget CBS som LP (vinyl). Albumet återutgavs av 1973 och 1977 av Philips Records och 2012 som LP och CD av skivbolaget Spinner Records (som ägs av Øystein Sunde).

Låtlista
Sida 1
"Seks døgn på veien" ("Six Days on the Road" – Earl Green/Carl Montgomery/Øystein Sunde) – 2:36
"Honningblomst" ("Honey Pie" – John Lennon/Paul McCartney/Øystein Sunde) – 1:32
"400 meter hekk" (Øystein Sunde) – 2:10
"Super-SS-Rally-GT-Fastback-Hardtop-Sprint" (Øystein Sunde) – 1:42
"Sykkel-eiker" (Øystein Sunde) – 3:20
"Sigurd Jorsalfar" ("Old Man at the Mill" – Trad./Øystein Sunde) – 2:19

Sida 2
"Seksti om da'n" ("Dad, Blame Anything a Man Can't Quit" – Curly Putman/Roger Miller/Øystein Sunde) – 2:46
"På Lambertseterbanen" ("I Rio De Janeiro" – Carl-Axel Dominique/Cornelis Vreeswijk/Øystein Sunde) – 2:37
"Til Kari" (Øystein Sunde) – 2:07
"Jaktprat" (Øystein Sunde) – 2:27
"Her, der og stikkelsbær" ("Here, There and Everywhere" – John Lennon/Paul McCartney/Øystein Sunde) – 2:05
"Fire melk og Dagbla' for i går" (Øystein Sunde) – 1:23

Medverkande
Musiker
Øystein Sunde – sång, akustisk gitarr, elektrisk gitarr, banjo, dobro, mandolin, basgitarr
Espen Rud – trummor
Carl Morten Iversen – kontrabas
Wiggo Elisenberg – altsaxofon, klarinett, munspel
Lillebjørn Nilsen – banjo (på "Sigurd Jorsalfar")
Kari Svendsen – munharpa (på "Sigurd Jorsalfar")

Produktion
Mikkel Aas – musikproducent
Jan Erik Kongshaug – ljudtekniker
Tomas Siqveland, Rune Johansen – remastering (2012)

Externa länkar
1001 fnatt på Discogs

Musikalbum 1970
Camilla Åkrans

Camilla Elisabeth Åkrans, född den 27 september 1973, är en svensk modefotograf.

Biografi 
Camilla Åkrans växte upp i Södertälje men flyttade till Stockholm när hon var 16 år för att studera på reklam- och dekorationslinjen vid Münchenbryggeriet och det var efter en studiepraktik hos en fotograf som hon fick upp ögonen för yrket. 1996, när Camilla Åkrans var 23 år, tilldelades hon Årets assistentstipendium av Svenska fotografers förbund. Hon har även vunnit Årets modefotograf (2002, 2004, 2006) och Årets hederspris (2019) som utses av tidningen Elle.

Hon har även haft internationella uppdrag och arbetat med varumärken som Missoni, Hermès och La Perla och med tidningar som Vogue, Harper’s Bazaar och Numéro.

Utmärkelser 
1996, Årets assistentstipendium, av Svenska fotografers förbund
2002, Årets Modefotograf, av tidningen Elle
2004, Årets Modefotograf, av tidningen Elle
2006, Årets Modefotograf, av tidningen Elle
2019, Årets hederspris, av tidningen Elle

Källor 

Födda 1973
Svenska fotografer under 2000-talet
Modefotografer
Kvinnor
Levande personer
Anton Lundell

Anton Lundell kan syfta på:

 Anton Lundell – youtubare på kanalen Matkoma
 Anton Lundell (ishockeyspelare) (2001–) – finländsk ishockeyspelare
Björn Cederberg (författare)

Björn Cederberg, egentligen Konrad Gustaf, född den 9 maj 1860 i Stockholm, död där den 22 april 1909, var en svensk journalist och författare. Han använde tidvis signaturen B. C..

Biografi
Cederberg arbetade som journalist, till en början på Budkafveln Tidning för Alla 1883-1884 och medarbetade därefter på olika tidningar. Han publicerade även ett flertal lättare skönlitterära alster i bokform.

Bibliografi

Referenser

Svenska journalister under 1800-talet
Svenska journalister under 1900-talet
Män
Födda 1860
Avlidna 1909
Författare från Stockholm
Journalister från Stockholm
Stavros Malas

Stavros Malas, född 10 juni 1967, är en cypriotisk genetiker och politiker inom Arbetande folkets progressiva parti (AEKL). Han var hälsominister i Cyperns regering åren 2011 till 2012.

Malas kandiderade i det cypriotiska presidentvalet 2013 och 2018, som oberoende vänsterkandidat med stöd av AKEL. I båda valen gick han vidare till andra omgången, men förlorade där mot Nicos Anastasiades. 2018 fick han 30,2 % av rösterna i första omgången och 44,0 % av rösterna i andra omgången.

Sedan 2018 är han professor i däggdjurens utvecklingsneurovetenskap och genetik vid universitetet i Nicosia.

Källor 

Födda 1967
Cypriotiska politiker under 2000-talet
Cypriotiska kommunister
Cypriotiska biologer
Levande personer
Män
36 Andromedae

36 Andromedae (36 And), som är stjärnans Flamsteedbeteckning, är en dubbelstjärna belägen i den östra delen av stjärnbilden Andromeda. Den har en kombinerad skenbar magnitud på ca 5,45 och är svagt synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 26,3 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 124 ljusår (ca 38 parsek) från solen. Stjärnan rör sig närmare solen med en heliocentrisk radiell hastighet av –0,8 km/s.

Egenskaper
Primärstjärnan 36 Andromedae A är en gul till vit underjättestjärna av spektralklass G8 IV. Den har en radie som är ca 4 gånger större än solens och utsänder ca 12 gånger mera energi än solen från dess fotosfär vid en effektiv temperatur på ca 4 800 K.

Den binära naturen hos 36 Andromedae upptäcktes 1832 av den tysk-ryske astronomen Wilhelm von Struve. Den är en vid dubbelstjärna med en omloppsperiod på 167,5 år och en excentricitet på 0,3 där följeslagaren 36 Andromedae B är en underjätte av spektralklass K3 IV. År 2016 hade paret en vinkelseparation på 0,90 bågsekunder vid en positionsvinkel på 330°. Stjärnornas magnitud jämfört med deras temperatur tyder på att de utvecklas till  underjättestjärnor. Åtminstone en av stjärnorna är emellertid utsatt för flareaktivitet, vilket kan antyda att de istället är stjärnor i ett skede före huvudserien.

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/36Andromedae	

	
Stjärnbilden Andromeda
Flamsteedobjekt
HR-objekt
HD-objekt
Gula underjättar
Orangea underjättar
Dubbelstjärnor