Svenska försvarsmaktens organisation 1999

Denna artikel visar hur den svenska Försvarsmaktens struktur och organisation såg ut 1999. Både i freds- och krigstid leddes det militära försvaret av tre militärområden. Militärområdena och dess struktur hittas i respektive artikel listad under militärområde. Organisationen hade fastställts genom försvarsbeslutet 1996, vilken fastslog genom två etapper och började gälla den 1 januari 1998. Genom försvarsbeslutet 2000 upphörde organisationen helt att gälla den 1 juli 2000.

Kommandostruktur

Högkvarteret
Förband underställda Högkvarteret, centra och Helikopterflottiljen i fredsorganisationen. Gällande försvarsförberedelser samt stöd till det civila samhället lödd förbanden under respektive militärbefälhavare.

Militärområden 

Det svenska militära försvaret var starkt decentraliserat och bestod i freds- och krigstid av tre militärområden (dagligt kallade för Milo), vilka var det högsta ledningsorganet under försvarsstaben. Militärområdena var i sin tur uppdelade på fördelnings- och försvarsområdesstaber samt marin- och flygkommandon. Militärområdena leddes av en militärbefälhavare (MB), som hade det samlade ansvaret för den operativa ledningen av samtliga stridskrafter inom respektive militärområde. Utöver den territoriella och operativa ledningen av militärområdet, ledde militärbefälhavaren arméförbandens utbildning och biträdes av en ställföreträdande, som var krigsplacerad som fördelningschef. Militärbefälhavaren ledde befälhavarna för försvarsområdena, vilka benämndes som försvarsområdesbefälhavare (Fobef). Försvarsområdesbefälhavaren ledde i sin tur det territoriella försvaret av försvarsområdet. Försvaret av försvarsområdet bestod av lokalförsvarsstyrkor, blandade av hemvärn, infanteri, ingenjör- och luftvärnsförband samt lätt artilleri. Till skillnad från militärområdena förvaltades försvarsområdena i fredstid av ett försvarsområdesregemente. Försvarsområdesregementet hade det samlade mobiliseringsansvaret inom försvarsområdet. År 1999 var följande militärområden samt deras underställda försvarsområden organiserade.

Högkvarteret, Stockholms garnison

Norra militärområdet (Milo N) i Bodens garnison, omfattade geografiskt Jämtlands län, Norrbottens län, Västerbottens län och Västernorrlands län
 Fo 23 – Västernorrlands och Jämtlands försvarsområde i Sollefteå garnison, administrerades av Västernorrlands regemente (I 21)
 Fo 61 – Västerbottens försvarsområde i Umeå garnison, administrerades av Västerbottens regemente (I 20).
 Fo 63 – Norrbottens försvarsområde i Bodens garnison, självständig stab.
 6. förd – Norra arméfördelningen,  i Bodens garnison.
NB 5 – Fältjägarbrigaden
NB 21 – Ångermanlandsbrigaden
MekB 19 – Norrbottensbrigaden
A 8 – Norrlands artilleriregemente
K 4 – Norrlands dragonregemente
Lv 7 – Luleå luftvärnskår
Ing 3 – Bodens ingenjörkår
S 3 – Norrlands signalkår
T 3 – Norrlands trängkår
MKN – Norrlandskustens marinkommando
KA 5 – Härnösands kustartilleriregemente
FKN – Norra flygkommandot
F 4 – Jämtlands flygflottilj
F 21 – Norrbottens flygflottilj
Uhreg N – Norra underhållsregementet

Mellersta militärområdet (Milo M) i Strängnäs garnison omfattade geografiskt Dalarnas län, Gävleborgs län, Stockholms län, Södermanlands län, Uppsala län, Västmanlands län, Värmlands län, Örebro län och Östergötlands län.
 Fo 42 – Gotlands försvarsområde i Visby garnison ingick i Gotlands militärkommando (MKG)
 Fo 43 – Södermanlands och Östergötlands försvarsområde i Strängnäs garnison, administrerades av Södermanlands regemente (P 10)
 Fo 44 – Stockholms försvarsområde i Stockholms garnison, administrerades av Svea livgarde (I 1)
 Fo 48 – Uppsala och Västmanlands försvarsområde i Uppsala garnison, administrerades av Upplands regemente (S 1)
 Fo 51 – Örebro försvarsområde i Örebro garnison, administrerades av Livregementets grenadjärer (I 3)
 Fo 52 – Värmlands försvarsområde i Karlstads garnison, administrerades av Värmlands regemente (I 2)
 Fo 53 – Dalarnas och Gävleborgs försvarsområde i Falu garnison, administrerades av Dalregementet (I 13)
 4. förd – Östra arméfördelningen
IB 1 – Livgardesbrigaden
IB 2 – Värmlandsbrigaden
NB 13 – Dalabrigaden
MekB 10 – Södermanlandsbrigaden
A 9 – Bergslagens artilleriregemente
K 1 – Livgardets dragoner
Lv 3 – Roslagens luftvärnskår
MKG – Gotlands militärkommando
MekB 18 – Gotlandsbrigaden
A 7  – Gotlands artilleriregemente
Lv 2 – Gotlands luftvärnskår
KA 3 – Gotlands kustartilleriregemente
Uhgrp G – Underhållsgrupp Gotland
MKO – Ostkustens marinkommando
1. ubflj – 1. ubåtsflottiljen
2. ysflj – 2. ytstridsflottiljen
2. minkriavd – 2. minkrigsavdelningen
KA 1 – Vaxholms kustartilleriregemente
RMR – Roslagens marinregemente
SMR – Södertörns marinregemente
ÖVM – Muskö örlogsvarv
FKM – Mellersta flygkommandot
F 16 – Upplands flygflottilj
Uhreg M – Mellersta underhållsregementet
RML – Regelverk för militär luftfart
RHL – Rörlig helikopterledningsresurs

Södra militärområdet (Milo S) i Kristianstads garnison, omfattade geografiskt Blekinge län, Hallands län, Kronobergs län, Jönköpings län, Kalmar län, Skånes län och Västra Götalands län.
 Fo 14 – Skånes försvarsområde i Hässleholms garnison, administrerades av Skånska dragonregementet (P 2)
 Fo 15 – Karlskrona försvarsområde i Karlskrona garnison, administrerades av Sydkustens marinkommando (MKS)
 Fo 17 – Smålands försvarsområde i Eksjö garnison, administrerades av Smålands regemente (I 12)
 Fo 31 – Hallands försvarsområde i Halmstads garnison, administrerades av Hallands regemente (I 16)
 Fo 32 – Västra Götalands försvarsområde i Göteborgs garnison, administrerades av Västkustens marinkommando (MKV)
 13. förd – Södra arméfördelningen
IB 12 – Smålandsbrigaden
IB 16 – Hallandsbrigaden
MekB 7 – Södra skånska brigaden
MekB 8 – Skånska dragonbrigaden
MekB 9 – Skaraborgsbrigaden
A 3 – Wendes artilleriregemente
K 3 – Livregementets husarer
Lv 6 – Göta luftvärnskår
Ing 2 – Göta ingenjörkår
T 2 – Göta trängkår
MKS – Sydkustens marinkommando
3. ysflj – 3. ytstridsflottiljen
4. minkriavd – 4. minkrigsavdelningen
KA 2 – Karlskrona kustartilleriregemente
MKV – Västkustens marinkommando
MDÖ – Öresunds marindistrikt
6. minkriavd – 6. minkrigsavdelningen
KA 4 – Älvsborgs kustartilleriregemente
FKS – Södra flygkommandot
F 7 – Skaraborgs flygflottilj
F 10 – Skånska flygflottiljen
F 17 – Blekinge flygflottilj
Uhreg S – Södra underhållsregementet

Armén 
Under fredstid var endast en brigad bemannad och aktiv, Gotlandsbrigaden. Alla övriga brigader och dess komponenter var enbart planerade att aktiveras vid mobilisering. Personalen till brigaderna utbildades vid arméns regementen och skolor runt om i landet. Regementena och skolorna stod under Arméstabens befäl, i frågor som taktik, organisation, utrustning, personal och utbildning. Den direkta samordningen av utbildningen ansvarade respektive militärområdesbefälhavare, vilka var direkt underställda överbefälhavaren.

Armén 1999 
Nedan anges de regementen, kårer och skolor som var aktiva 1999 och svarade för utbildade förband till krigsorganisationen.

Armeutrustning 
Arméns viktigare vapensystem efter mobilisering.

70x Stridsvagn 104
160x Stridsvagn 121
120x Stridsvagn 122
500x Stridsfordon 90
600x Pansarbandvagn 302
550x Pansarbandvagn 401
350x Pansarbandvagn 501
220x Haubits FH77A
51x Haubits FH77B
26x Bandkanon 1C
110x 10,5 cm Haubits m/4140
330x 12 cm granatkastare
4500x Bandvagn 206/208

Krigsorganisation 
I fredstid var i stort sett samtliga enheter i den svenska armén obemannade. Det enda undantaget var Gotlandsbrigaden (MekB 18), som i regel var fullt bemannad hela tiden. Vanligtvis rekryterades personal till brigader inom det län där brigaden var utbildades. Dock fanns det undantag, Gotlandsbrigaden och Norrbottensbrigaden vars personal kom från hela Sverige. Arméns resurser efter mobilisering i läge 1999 framgår av nedan sammanställning: 
 3x arméfördelningsstaber
 4x infanteribrigader
 3x norrlandsbrigader
 6x mekaniserade brigader
 3x artilleriregementetsstaber
 60x bataljoner (infanteri-, jägar- (fallskärms-, Norrlands- och Lapplands-), artilleri-, luftvärns-, ingenjörbataljoner)
 170x Hemvärnskretsar

Arméfördelningar
Förutom de 13 brigader som aktiverades vid mobilisering inom respektive militärområde, fanns även tre arméfördelningsstaber som aktiverades samtidigt. Arméfördelningarna var till antalet tre, geografiskt sprida över landet, vilka taktiskt ledde 3–5 brigader inom sitt militärområde.

De tre arméfördelningar som fanns var:
 Östra arméfördelningen (4. förd) i Strängnäs garnison (Mellersta militärområdet)
 Södra arméfördelningen (13. förd) i Kristianstads garnison  (Södra militärområdet)
 Övre norra arméfördelningen (6. förd) i Bodens garnison  (Norra militärområdet)

Förutom de tre till fem brigader som ingick i varje arméfördelningen, betjänades arméfördelningarna av stabs- och sambandsförband.

Brigader

Brigadorganisationer 
År 1999 fanns det inom Armén tre brigadtyper. En typ av infanteribrigad, en typ av mekaniserad brigad och en typ av norrlandsbrigad.

Mekaniserad brigad 
Inom armén fanns det sex mekaniserade brigader organiserade som Mekaniserad MekB 2001. Varje brigad mönstrade 5,600 man och samtliga brigader var koncentrerade till södra Sverige, med undantag för MekB 19 i Norrbotten. De brigader som 1999 var organiserade som MekB 2001 var MekB 7, MekB 8, MekB 9, MekB 10, MekB 18 och MekB 19.

Brigadstaben
1x brigadledningskomapni
1x mekaniserad spaningskompani
3x mekaniserad bataljon
1x mekaniserad pansarvärnsbataljon
1x mekaniserad luftvärnsbataljonen
1x mekaniserad underhållsbataljon
1x mekaniserad pionjärbataljon
1x mekaniserad haubitsbataljon

Infanteri- och Norrlandsbrigader
Inom armén fanns det fyra infanteribrigader av Typ IB 2001 samt tre NB 2001. Varje brigad mönstrade 5,200 man. IB/NB 2001 var efterföljaren till IB 77-organisationen och innebar i huvudsak att infanteriet var mekaniserade och att stridande personal kunde förflyttas uppsuttna i huvudsak bepansrade stridsfordon. De brigader som var organiserade som IB/NB 2001, skulle med egna resurser kunna förflytta sig 500 kilometer per dygn. De brigader som 1999 var organiserade som IB/NB 2001 var IB 1, IB 2, IB 12, IB 16, NB 5, NB 13 och NB 21.

 Brigadledning
1x brigadspaningskompani
2x mekaniserade bataljoner / Norrlandsmekaniseradbataljon
2x brigadskyttebataljoner / Norrlandsskyttebataljon  
1x brigadpansarvärnskompani
1x bandpansarvärnskompani
1x brigadluftvärnskompani
1x brigadhaubitsbataljon
1x brigadpionjärsbataljon
1x brigadunderhållsbataljon

Flygvapnet 

Inom Flygvapnet stod flygflottiljerna under befäl av tre geografiska flygkommandon, medan helikopterverksamheten med flygräddningsgrupperna överfördes till den nybildade Helikopterflottiljen. Flygvapnets resurser efter mobilisering i läge 1999 framgår av nedan sammanställning av attackflyg-, jaktflyg- och spaningsflygdivisioner:

 3x stridsflygdivisioner, med JAS 39 Gripen – enhetsflygplan.
 7x jaktflygdivisioner, med JA 37 Viggen – jaktflygplan.
 2x attack-, jakt-, spaningsflygdivisioner, med AJS 37 Viggen – enhetsflygplan.
 4x centrala transportflygdivisioner
 4x regionala transportflygdivisioner
 16x basbataljoner
 6x stridslednings- och luftbevakningsbataljoner
 3 flygkommandostaber

År 1999 utgick den sista Drakendivisioner inom Flygvapnet. De sista Drakendivisionen var baserade vid F 10 i Ängelholm och fungerade som ett stöd till den tidigare exporten av flygplanssystemet till Danmark, Finland och Österrike. De ursprungliga åtta Viggendivisionerna hade blivit sju och var baserade vid F 4, F 16, F 17 och F 21. F 10 och F 16 vidmakthöll de lätta attackflygdivisionerna, vilka i fredstid utbildade flygförare till Flygvapnet.

Flygvapnet 1999 
Nedan anges de centrum, flottiljer, skolor och divisioner som var aktiva 1999 och svarade för utbildning av personal och förband till krigsorganisationen.

 Flygvapencentrum i Uppsala garnison
 FMC – Flygmedicincentrum i Stockholm
 FK N – Norra flygkommandot Luleå garnison Luftförsvarssektor Norr (täckte geografiskt Norra militärområdet)
 FK M – Mellersta flygkommandot Uppsala garnison Luftförsvarssektor Mitt (täckte geografiskt Mellersta militärområdet och Gotlands militärkommando)
 FK S – Södra flygkommandot Ängelholms garnison Luftförsvarssektor Syd (täckte geografiskt Södra militärområdet)

 F 7 – Skaraborgs flygflottilj, baserad på Såtenäs flygplats
 71. stridsflygdivisionen, med JAS 39A/B Gripen – enhetsflygplan.
 72. stridsflygdivisionen, med JAS 39A/B Gripen – enhetsflygplan.
 71. transportflygdivisionen, med 8x Tp 84 och 4x Super King Air 200
 Flygbasjägarskolan, Flygbasjägare

 F 4 – Jämtlands flygflottilj, baserad på Frösö flygplats
 41. jaktflygdivisionen, med JA 37 Viggen – jaktflygplan.
 42. jaktflygdivisionen, med JA 37 Viggen – jaktflygplan.
 Typinflyging- och telekrigsgruppen, med Sk 37E Viggen (tvåsitsigt skol- och störflygplan).)

 F 10 – Skånska flygflottiljen, baserad på Ängelholms flygplats
 Flygskolan, med Saab 1055A/B/C – skolflygplan
 101. spaningsflygdivisionen,  med AJSF 37 Viggen (fotospaningsflygplan), och AJSH 37 Viggen (havsövervakningsflygplan).
 102. stridsflygdivisionen, med JAS 39A Gripen – enhetsflygplan.

 F 14 – Försvarsmaktens Halmstadsskolor, baserad på Halmstads flygplats
 BasUhS – Försvarsmaktens bas- och underhållsskola
 FTS – Flygtekniska skolan
 FFL – Flygtrafiktjänstskolan
 ITS – Informationsteknologiskolan
 VÄDS – Flygvapnets väderskola

  F 16 – Upplands flygflottilj, baserad på Ärna flygplats
 162. jaktflygdivisionen, med JA 37 Viggen – jaktflygplan.
 163. jaktflygdivisionen, med JA 37 Viggen – jaktflygplan.
 F 16 Gotland – detachement på Visby flygplats
 F 16 Malmen – detachement på Malmens flygplats

 F 17 – Blekinge flygflottilj, baserad på Kallinge flygplats
 171. jaktflygdivisionen, med JA 37 Viggen – jaktflygplan.
 172. jaktflygdivisionen, med JA 37 Viggen – jaktflygplan.

 F 20 – Flygvapnets Uppsalaskolor, baserad på Ärna flygplats
 FBS – Flygvapnets flygbefälsskola
 StrilS – Flygvapnets stridslednings- och luftbevakningsskola

 F 21 – Norrbottens flygflottilj, baserad på Kallax flygplats
 211. spaningsflygdivisionen, med AJSF 37 Viggen (fotospaningsflygplan), och SH 37 Viggen (havsövervakningsflygplan).
 212. jaktflygdivisionen, med JA 37 Viggen – jaktflygplan.

Flygvapnets flotta 

År 1999 bestod Flygvapnets flotta av:
 90x JAS 39A/B Gripen – enhetsflygplan
 130x JA 37 Viggen – jaktflygplan
 60x AJS 37 Viggen – enhetsflygplan
 14x Sk 37E Viggen – skol- och elektroniskt störflygplan

 100x Sk 60 – skolflygplan och lätt attackflygplan
 8x Tp 84 – transportflygplan
 6x S 100B Argus – stridsledning- och luftbevakningsflygplan
 2x S 102B Korpen – signalspaningsflygplan

Utöver de flygplan och helikoptrar som var i aktiv tjänst, fanns cirka 200–300 individer av J 35 Draken magasinerade, som en operativ reserv. I krigstid kunde Flygvapnet mobilisera 6x stridslednings- och luftbevakningsbataljoner och 16x basbataljoner, varav en del hade i uppgift att bemanna och aktivera flygbaser samt reservbanor inom Bas 90-systemet. Reservbanor var i regel flygrakor baserade på landsvägar, till exempel riksväg 21 i höjd med Ljungbyhed. Flygbaserna och landsvägsbanorna fanns spridda över hela Sverige, och dess geografiska lokalisering var hemlig.

Marinen 

År 1998 avvecklades Kustflottan och dess förband, istället kom marinens freds- och krigsorganisation att ledas av fyra regionala marinkommandon, vilka i sin tur leddes av en militärbefälhavare. Flottans resurser efter mobilisering i läge januari 1998 framgår av nedan sammanställning.

 2x ytstridsflottiljer
 3x minkrigsavdelningar
 2x minröjningsflottiljer
 1x ubåtsflottilj
 2x Helikopterdivisioner
 lednings- och underhållsförband

Flottan 
Nedan anges kustflottans sammansättning med dess flottiljer, skolor och divisioner som var aktiva 1999 och svarade för förband till krigsorganisationen.

 Marincentrum i Haninge garnison
 HMS Visborg (A265) lag- och ledningsfartyg
 Kustartilleriets stridsskola i Näsbypark
 MKO - Ostkustens marinkommando i Muskö örlogsbas
 MKS - Sydkustens marinkommando i Karlskrona örlogsbas
 MKV - Västkustens marinkommando i Göteborgs garnison
 MDÖ - Öresunds marindistrikt i Malmö
 MKN - Norrlandskustens marinkommando i Härnösands garnison
 1. ubåtsflottiljen i Muskö
 1. ubåtsdivisionen
 4x Västergötland-klass, ubåt HMS Västergötland, HMS Hälsingland, HMS Södermanland, HMS Östergötland
 3x Gotland-klass, ubåt HMS Gotland, HMS Halland, HMS Uppland
 2. ubåtsdivisionen
 2x Näcken-klass, ubåt HMS Näcken, HMS Najad
 Dykdivisionen (Ubåtsbärgning)
 HMS Belos (A214), ubåtsbärgningsfartyg
 Torpedbärgningsdivisionen
 HMS Pelikanen (A247), HMS Pingvinen (A248), torped- och robotbärgningsfartyg
2. ytstridsflottiljen, baserad på Berga örlogsbas, Hårsfjärden
 20. kustkorvettdivisionen
4x Göteborg-klass, korvett HMS Göteborg (K21), HMS Gävle (K22), HMS Kalmar (K23) och HMS Sundsvall (K24)
 23. patrullbåtsdivisionen
 4x Hugin-klass, patrullbåt HMS Väktaren (P160), HMS Snapphanen (P161), HMS Styrbjörn (P163), HMS Starkodder (P164)
3. ytstridsflottiljen på Karlskrona örlogsbas
 18. patrullbåtsdivisionen, Göteborg,
 4x Hugin-klass, patrullbåt HMS Hugin (P151), HMS Munin (P152), HMS Magne (P153), HMS Mode (P1514)
 31. kustkorvettdivisionen
 2x Stockholm-klass, korvett HMS Stockholm (K11), HMS Malmö (K12))
 34. robotbåtsdivisionen
 6x Norrköping-klass, robotbåt HMS Norrköping (R131), HMS Nynäshamn (R132), HMS Varberg (R134), HMS Piteå (R138), HMS Luleå (R139), HMS Halmstad (R140), HMS Ystad (R142)
 36. patrullbåtsdivisionen,
 4x Hugin-klass, patrullbåt HMS Kaparen (P159), HMS Spejaren (P162), HMS Tordön (P165), HMS Tirfing (P166)
 1x HMS Trossö (A264), stabs- och lagfartyg
 2. minkrigsavdelningen, baserad på Musköbasen
 21. minröjningsflottiljen
 2x minfartyg HMS Visborg (M03), HMS Carlskrona (M04)
 41. minröjningsflottiljen
 3x Landsort-klasss, minröjningsfartyg HMS Landsort (M71), HMS Arholma (M72), HMS Ulvön (M77)
 412. minsvepardivisionen
2x minsvepare HMS Gåssten (M31), HMS Viksten (M33)
2x röjdykarfartyg HMS Hisingen (M43), HMS Dämman (M45)
1. röjdykardivisionen
1x röjdykarfartyg HMS Skredsvik (A262)
121. skoldivisionen i Stockholm
1x minsvepare (HMS Nämdö (M67)
5x minsvepare HMS M20, HMS M21, HMS M22, HMS M24, HMS M25
Provturskommando för minröjningsfartyg
4x Styrsö-klass, minröjningsfartyg HMS Styrsö (M11), HMS Spårö (M12), HMS Skaftö (M13), HMS Sturkö (M14)

Kustartilleriet 

Det svenska kustartilleriet hade i uppdrag att förhindra amfibiska landstigningar av fientliga styrkor på den svenska kusten. För att uppfylla sitt uppdrag, hade kustartilleriet en varierad blandning av enheter. I fredsorganisationen var utbildningen fördelat på fyra kustartilleriregementen, medan materiel- och underhållsansvaret var fördelat på marinkommandounderhållsbataljoner.

 Marincentrum i Haninge garnison

Förband
2x Kustartilleribrigadledningar
4x marinregementen
6x kustförsvarsbataljoner med fasta batterier, minspärrar, taktiska rörliga markstrids- och robotförband
3x kustartilleribataljoner, med 6x batterier om vardera 4x 12 cm rörlig kustartilleripjäs m/80.
6x amfibiebataljoner med bland annat kustjägare- och amfibiekompanier
1x tungt kustrobotbatteri
4x minutläggningsdivisioner, lednings- och underhållsförband
3x fasta utbåtsskyddskompanier

Kustartillerisystem
Fasta kustartilleripjäser: 12 cm m/70, 10,5 cm m/50, 7,5 cm m/57 och m/96
Rörliga kustartilleripjäser: 12 cm m/80
Lätt kustrobot: RBS 17
Tung kustrobot: RBS 15
Stridsbåtar: 180x stridsbåtar av olika typer
Fartyg: 4x minutläggare, 3x stabs- och lagfartyg
Bevakningsbåtar: 14x båtar
KAFUS (fast undervattensbevakningssystem), kontrollerbara minsystem (fasta och rörliga)

Kustartilleriförsvaret
 MKO – Ostkustens marinkommando / Stockholms kustartilleriförsvar
 Spärrbataljon Roten (RN), två batterier beväpnade med 75mm tornpjäs m/57 på Råstensudde, Roten samt Singö.
 Spärrbataljon Söderarm (SA), tre batterier 75mm tornpjäs m/57 på Söderarm, Långskär och Gisslingö, två batterier 105mm tornautomatpjäs m/50 på Arholma och Ovanskär, samt ett batterier 120mm Tornautomatpjäs m/70 på Söderarm.
 Spärrbataljon Ornö (OR), två batterier 75mm tornpjäs m/57 på Mörtö-Bunsö och Korsö samt fyra batterier 105mm tornautomatpjäs m/50 på Bodskär och Nåttarö.
 Spärrbataljon Landsort (SA), två batterier 75mm tornpjäs m/57 på Kolgårdsholmen och Mällsten, och  ett batteri 120mm Tornautomatpjäs m/70 på Landsort
 Spärrbataljon Bråviken (BÅ), tre batterier 75mm tornpjäs m/57 på Femörefortet, Arkösund och Bråviken
 2. kustartilleribataljonen, tre batterier 4x rörlig 120mm kustartilleripjäs m/80
 HMS Skramsösund (17) – minutläggare
 HMS Barösund (19) – minutläggare
 HMS Arkösund (12) – minutläggare
 HMS Furusund (20) – minutläggare
 MKS – Sydkustens marinkommando / Blekinge kustartilleriförsvar
 Spärrbataljon Ystad (YD/SI/TE), sju batterier 75mm tornpjäs m/57 i Malmö, Trelleborg, Ystad, Simrishamn, Karlshamn, Järnavik och Aspö, två batterier 120mm tornautomatpjäs m/70 i Trelleborg och Ystad
 1. kustartilleribataljonen tre batterier 4x rörlig 120mm kustartilleripjäs m/80 för gruppering längs skånska kusten.
 3. kustartilleribataljonen tre batterier 4x rörlig 120mm kustartilleripjäs m/80 för gruppering längs Blekinge kusten.
 1. rörliga spärrbataljonen, ett batteri 3x rörlig 75mm tornpjäs m/65, ett batteri med sjömålsrobot robot 52, och en minspärrtropp i Västervik för försvar av marinbasen i Orrfjärde.
 6. rörliga spärrbataljonen, ett batteri 3x rörlig 75mm tornpjäs m/65,ett batteri med sjömålsrobot robot 52, och en minspärrtropp för försvar av skånska östkusten.
 Tungt kustrobotbatteri, sjömålsrobot robot 08.
 Okänt antal rörliga spärrkompanier, bestående av ett robotbatteri med sjömålsroboten robot 52, och en rörlig minspärrtropp.
 HMS Kalmarsund (13) – minutläggare
 HMS Öresund (18) – minutläggare
 MKG – Gotlands militärkommando
 Spärrbataljon Trelge (TG), fyra batterier 3x 75mm tornpjäs m/65 vid Kappelshamn, Ljugarn och S:t Olofsholm på Gotland och Ryssnäs på Fårö, 
 Spärrbataljon Slite (SE), ett batteri 3x 120mm tornautomatpjäs m/70 vid Slite 
 Spärrbataljon Bungenäs (BN), ett batteri 3x 152mm torndubbelpjäs m/51 vid Bungenäs
 Spärrbataljon, ett batteri 3x rörlig 75mm tornpjäs m/65, ett batteri sjömålsrobot robot 52, och en rörlig minspärrtropp.
 Tungt kustrobotbatteri, sjömålsrobot robot 08.
 7. kustartilleribatteriet i Bunge, 3x rörliga 152mm kustartilleripjäs m/37.
 HMS Fårösund (16) – minutläggare
 MKV – Västkustens marinkommando / Göteborgs kustartilleriförsvar Spärrbataljon, tre batterier 75mm tornpjäs m/57 på Galterö, Marstrandsön och Stora Kornö, med täckning över inloppet till marinbasen i Gullmarn.
 HMS Kalvsund (11) – minutläggare
 HMS Grundsund (15) – minutläggare
 MKN – Norrlandskustens marinkommando / Norrlands kustartilleriförsvar Spärrbataljon Hemsö (HÖ) täckte marinbasen i Härnösand samt inloppet till Ångermanälven, tre batterier torndubbelpjäs m/51, två batterier 75mm tornpjäs m/57 Hemsön och Härnön.
 Spärrbataljon Holmsund (HO) covering Umeå, ett batteri 120mm tornautomatpjäs m/70 på Holmögadd, ett batteri 75mm tornpjäs m/57 på Bredskär
 Spärrbataljon Gävle (GE),ett batteri 4x 152mm kustartilleripjäs m/98, två batterier 3x 75mm kustartilleripjäs m/05-10.
 Spärrbataljon Sundsvall (SL), ett batteri 3x 15,2 cm kustartilleripjäs m/98, två batterier 3x 75mm kustartilleripjäs m/05-10, ett batteri 75mm tornpjäs m/57 i Nyhamn.
 Spärrbataljon Luleå (LU), ett batteri 3x 15,2 cm kustartilleripjäs m/98, ett batteri 3x 57mm snabbskjutande m/89
 HMS Alnösund (14) – minutläggare

Krigsförband

Den 1 januari 1998 reducerades krigsorganisationen inom kustartilleriet, varvid fyra marinbrigader reducerades till marinregemente. Två kustartilleribrigader omorganiseras till rörliga brigadledningar. År 1998 reducerades fredsorganisationen genom att Härnösands maringrupp med Härnösands kustartilleriregemente (HMG/KA 5)upplöstes, dock kvarstod 6. amfibiebataljonen i krigsorganisationen.KA 1 – Vaxholms kustartilleriregemente och första kustartilleribrigadenStab med rörlig brigadledning
1. amfibiebataljonen (1.- och 2. kustjägarkompaniet)
Stridsgrupp Oxdjupet (1x ubåtskyddskompni, 1x skärgårdsskyttekompani)
Försvarsområdesbataljon ur Stockholms försvarsområde (Fo 44)KA 2 – Karlskrona kustartilleriregemente och andra kustartilleribrigadenStab med rörlig brigadledning
1. tunga kustrobotbatteriet
3. amfibiebataljonen (8. kustjägarkompaniet)KA 3 – Gotlands kustartilleriregemente (marinregemente)
Stab i Fårösund
Kustförsvarskompani
Försvarsområdesbataljon
Marinunderhållsbataljon FärösundKA 4 – Älvsborgs kustartilleriregemente (marinregemente)
Stab i Göteborg
5. amfibiebataljonen
Försvarsområdesbataljon
MarinunderhållsbataljonRMR – Roslagens marinregementeStab på Hamnholmen
4. amfibiebataljonen (5.- och 6. kustjägarkompaniet)
Marinunderhållsbataljon Roslagen
Försvarsområdesbataljon ur Stockholms försvarsområde (Fo 44)
Foingenjörkompani, värnkompanier och hemvärnsförbandSMR – Södertörns marinregementeStab på Järflotta
2. amfibiebataljonen (3.- och 4. kustjägarkompaniet)
Marinunderhållsbataljon Södertörn
2x försvarsområdesbataljon ur ur Stockholms försvarsområde (Fo 44)
Foingenjörkompani, värnkompanier och hemvärnsförbandHMG – Härnösands maringrupp (upplöst, kvarstod delvis i krigsorganisationen)
Stab i Härnösands garnison
6. amfibiebataljonen (7. kustjägarkompaniet)

Försvarsmaktens helikopterverksamhet
År 1996 tillsätts en utredning med uppgift att se över möjligheten kring en total samordning av Försvarsmaktens helikopterresurser, några månader senare läggs förslaget fram om en gemensam helikopterflottilj. Förslaget sänds in till regeringen som i försvarsbeslutet 1996 fattar beslutet att samla Försvarsmaktens samtliga helikopterresurser i en gemensam helikopterorganisation. Den 1 januari 1998 sammanfördes Försvarsmaktens helikopterverksamhet i det nybildade Försvarsmaktens helikopterflottilj (Hkpflj). Intagandet av den nya organisationen skedde i två steg; Först samordnades ledningsfunktionen genom att sätta upp en gemensam stab i Linköping. Nästa steg var ett år senare (1 januari 1999) när de ursprungliga helikopterförbanden omorganiserades till den nya förbandsstrukturen. Genom Helikopterflottiljens bildande blev Sverige först i världen att samordna alla sina militära helikopterresurser i ett gemensamt förband.

Hkpflj – Försvarsmaktens helikopterflottilj i Linköpings garnison
1. hkpbat – Norrlands helikopterbataljon baserad på Bodens helikopterflygplats, 
Flygräddningsgrupper på Frösö flygplats och Kallax flygplats.
Sjöräddningsbas i Sundsvall på uppdrag av Sjöfartsverket)
Ambulanshelikopterbas i Lycksele på uppdrag av Västerbottens läns landsting
2. hkpbat – Svea helikopterbataljon baserad på Berga helikopterflygplats
Flygräddningsgrupp på Ärna flygplats
Sjöräddningsbas i Visby (Sjöfartsverket) bemannades gemensamt med Göta helikopterbataljon
3. hkpbat – Göta helikopterbataljon baserad på Säve flygplats, Kallinge flygplats, Ängelholms flygplats
Flygräddningsgrupper på Kallinge flygplats, Såtenäs flygplats och Ängelholms flygplats
Sjöräddningsbas i Visby på uppdrag av Sjöfartsverket, bemannades gemensamt med Svea helikopterbataljon
4. hkpbat – Östgöta helikopterbataljon baserad på Malmens flygplats

F.d Arméflyget

Arméflyget bestod av två bataljoner med 79 helikoptrar och två flygplan.

 Helikopterflottiljen''', i Linköpings garnison
 1. hkpbat – Norrlands helikopterbataljon vid Bodens helikopterflygplats, beväpnad med Hkp 3A och Hkp 6A, samt ett pansarvärnshelikopterkompani med 10x Hkp 9A.
 2. hkpbat – Östgöta helikopterbataljon vid Malmens flygplats, beväpnad med Hkp 3A och Hkp 6A transporthelikoptrar, Hkp 5A, och ett pansarvärnshelikopterkompani med 10x Hkp 9A.

År 1999 hade arméflyget följande helikopter- och flygplansflotta:

 14x Hkp 3A – transporthelikopter
 26x Hkp 5A – skolhelikopter
 19x Hkp 6A – skolhelikopter samt lätt transporthelikopter.
 20x Hkp 9A – pansarvärnshelikopter
 2x Fpl 53 – flygutbildning samt personaltransport

F.d Flygvapnets flygräddningsgrupp

År 1999 bestod flygräddningsgrupperna, vilka var baserade vid flygvapnets flygflottiljer, av fyra helikoptersystem.
 7x Hkp 3B – medeltung transporthelikopter 
 10x Hkp 4A – medeltung helikopter, började 1988 att överföras till marinflyget
 4x Hkp 9B – lätt helikopter, flygräddningshelikopter
 2x Hkp 10A – medeltung helikopter, åtta individer levererades under 1990/1991, som ersättare till Hkp 4.

F.d Marinflyget

 11. helikopterdivisionen på Berga helikopterflygplats, opererade med Hkp 4B/C och HKP 6B.
 12. helikopterdivisionen på Säve flygplats, opererade med Hkp 4B/C och Hkp 6B.
 13. helikopterdivisionen på Kallinge flygplats, opererade med Hkp 4B/C, Hkp 6B, och Tp 89.

År 1999 bestod Marinflygets flotta av:
14x Hkp 4B/C – ubåtsjakts- och räddningshelikopter
10x Hkp 6B – lätt transport- och ubåtsjaktshelikopter
1x Tp 89 – ubåtsjakts- och transportflygplan

Hemvärnet 
Hemvärnet försåg lokalförsvaret med förband och soldater, vanligen bestående av personer, som på grund av ålders- eller andra skäl ej längre är värnpliktiga. Hemvärnsförbanden stod under försvarsområdesbefälhavarens befäl och var i regel ett lätt infanteriförband. Men även andra förbandstyper förekom, som till exempel det marina hemvärnet. År 1999 fanns omkring 100.000 frivilliga soldater fördelade på 170 hemvärnskretsar. Hemvärnsförbandens viktigaste uppgift var att inför och under mobilisering bevaka de mobiliseringsförråd som fanns utspridda i landet. Till Hemvärnet ingick Driftvärnet, som hade till uppgift att skydda myndigheters eller företags egna anläggningar.

Referenser

Noter

Tryckta källor

Vidare läsning

1999