kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Isabella av Skottland, grevinna av Norfolk

Isabella av Skottland, född 1195, död efter 1263, var en skotsk prinsessa, dotter till kung Vilhelm I av Skottland och Ermengarde de Beaumont.  

Hon och hennes syster Margaret sändes år 1209 som gisslan till England enligt avtal mellan England och Skottland efter ett krig mellan länderna. Systrarna satt i bekväm husarrest tillsammans med Eleonora av Bretagne på Corfe Castle. Hon och hennes syster släpptes fria då de gifte sig med engelska adelsmän: även deras bror kung Alexander gifte sig med en engelsk prinsessa. Isabella gifte sig 1225 vid trettio års ålder med den fjorton år yngre Roger Bigod, 4th Earl of Norfolk. Paret fick inga barn. År 1245 ansökte hennes make utan framgång om annullering, men tvingades ta tillbaka henne 1253. Hon nämns sist vid liv i Gloucestershire i oktober 1263.

Referenser 

Skotska prinsessor
Personer i Skottland under 1200-talet
Födda 1195
Avlidna 1200-talet
Kvinnor
Personer i England under 1200-talet
Ada de Warenne

Ada de Warenne, född 1120, död 1178, var en skotsk prinsessa, dotter till William de Warenne, 2:e earl av Surrey och Elisabet av Vermandois, grevinna av Leicester och gift 1139 med kronprins Henrik av Skottland.

Referenser 

Skotska prinsessor
Personer i Skottland under 1100-talet
Födda 1120
Avlidna 1178
Kvinnor
Alix av Frankrike

Alix de Frankrike, född 1150, död 1198, var en fransk prinsessa, dotter till Ludvig VII av Frankrike och Eleonora av Akvitanien, och gift 1164 med greve Theobald V av Blois. Hon regerade Blois mellan 1190 och 1197; först som sin makes ställföreträdare i hans frånvaro, och från 1191 som förmyndare för sin son Ludvig I av Blois.

Referenser 

Franska prinsessor
Personer i Frankrike under 1100-talet
Födda 1150
Avlidna 1198
Kvinnor
Midori Gotō

Midori Gotō (japanska: 五嶋 みどり), född 25 oktober 1971 i Hirakata i Osaka prefektur i Japan är en japansk-amerikansk violinist som uppträder under 
artistnamnet Midori.

Biografi
Som liten följde Midori med sin mor, som själv är violinist, när hon repeterade och lärde sig melodierna utantill. När hon fyllde tre år fick hon en violin i 1/16 storlek och började ta lektioner av sin mor.

Hon flyttade med sin mor till New York när hon var tio år gammal för att utbilda sig vid  Juilliard School och vid 11 års ålder debuterade hon på New York filharmonikernas nyårskonsert. År 1986 uppmärksammades hon av New York Times i samband med sitt framträdande på Tanglewood Music Festival där Leonard Bernstein dirigerade sin egen komposition. Hon spelar på en Guarneriviolin från 1734 som tidigare tillhört Bronisław Huberman.

Midori har grundat den ideella organisationen Midori and Friends som utbildar ungdomar i fattiga områden i New York och Japan inom musik.

År 2007 utsågs hon till Fredsbudbärare av FN och 2012 valdes hon in i American Academy of Arts and Sciences.

Midori Gotō har varit professor vid Thornton School of Music vid University of Southern California och arbetar sedan 2018 för Curtis Institute of Music i Philadelphia.

Källor

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Klassiska violinister
Kvinnor
Japanska violinister
Amerikanska violinister
Levande personer
Personer från Hirakata
Japanska musiker under 2000-talet
Födda 1971
Alumner från New York University
Personer verksamma vid University of Southern California
Albrekt Julius Segerstedt

Albrekt Julius Segerstedt kan syfta på:

* Albrekt Julius Segerstedt (1763–1815), svensk läkare, präst och skriftställare
 Albrekt Julius Segerstedt (1844–1894), svensk pedagog, publicist och folkminnesforskare
Albrekt Segerstedt

Albrekt Julius Segerstedt, född den 19 februari 1844 i Nykyrka socken, Södermanlands län, död den 25 juni 1894 i Karlstad, var en svensk pedagog och författare.

Biografi
Segerstedt avlade mogenhetsexamen i Nyköping 1865, var 1865–1868 elev vid konstakademien och blev 1868 adjunkt vid Karlstads folkskollärarseminarium. Sedan 1890 var han korresponderande ledamot av Vitterhetsakademien. Segerstedt skrev läroböcker för folkskolan i aritmetik, geometri, naturvetenskap, historia och geografi, av vilka somliga utgick i en mängd upplagor. Han publicerade även flera samlingar sagor med illustrationer av bland andra Carl Larsson, Jenny Nyström och Gerda Tirén samt utgav 1880–1881 barntidskriften Linnea. Ny följd. Segerstedt ägnade sig även åt journalistik, först i Wermlands läns tidning och senare i Nya Wermlands-Tidningen. Han redigerade Weckoblad för folkundervisningen 1877–1887 och tidskriften Hemmet 1872–1873. Segerstedt var även verksam som folklivsforskare i norra Värmland, där han dokumenterade livet i finnbygden. Hans handskrivna material utkom 2006 i en kommenterad utgåva. 

Albrekt Segerstedt var sonson till prästen och läkaren Albrekt Julius Segerstedt och far till Torgny Segerstedt. Han vilar på Västra kyrkogården i Karlstad.

Bibliografi

Skönlitteratur

Varia

Källor 
 
 Torgny Segerstedt och-Karlstad, artikel skriven av Erik Bengtson
 Segerstedt, Albrekt Julius på SvenskaGravar.se

Svenska pedagoger
Svenska folklivsforskare
Svenska läroboksförfattare
Svenskspråkiga fackboksförfattare
Svenska lärare under 1800-talet
Svenska författare under 1800-talet
Svenska journalister under 1800-talet
Personer från Nykyrka socken, Södermanland
Gravsatta på Västra kyrkogården i Karlstad
Födda 1844
Avlidna 1894
Män
Ugglan
Berättelsen är världens språk

Berättelsen är världens språk (engelska The Telling) är en science fiction-roman skriven av Ursula K. Le Guin. Den utspelar sig i hennes fiktiva universum Hain-cykeln. 

Den handlar om Sutty, en kvinna som är utsänd från Jorden av de intergalaktiska vetenskapliga samarbetsrådet Ekumenen till planeten Aka. På Aka pågår ett hårt förtyck och utplåning av all gammal form av religion, kultur och språk. Den politiska ledningen på Aka vill enomföra en snabb modernisering via Ekumenes teknologiska utbyte. Sutty som själv blir nyfiken och ska utforska just gamla kulturen, men inser att politiska förändringar har genomförts på hennes urplanet och gjort att den öppna och toleranta värld hon lämnat inte finns längre.

Referenser

Skönlitteratur 2000

Engelskspråkig litteratur
Science fiction-böcker
Verk av Ursula K. Le Guin
Bartan Baghatur

Bartan Baghatur, fl. 1100-talet, var Djingis khans farfar, och son till den mongoliska khanen Kabul khan i klanen Borjiginerna.

Enligt krönikören Ssanang Setzen blev Bartan Baghaturs sex bröder mördade av Taidshuts, men Bartan Baghatur lyckades tillsammans med sin son Yesugei fly från massakern, och Bartan Baghatur utropades senare som khan efter Kabul khans död.

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 
 

Mongoler
Män
Huset Borjigin
WP:Projekt Kina
Mongoliska khaner
Personer i Mongoliet under 1100-talet
Divino Amore delle Religiose dell'Assunzione

Divino Amore delle Religiose dell'Assunzione är ett kapell i Rom, helgat åt Den gudomliga kärleken. Kapellet är beläget vid återvändsgatan Via Alessandro Viviani i quartiere Appio Claudio och tillhör församlingen Assunzione di Maria.

Kyrkan förestås av Assumptionssystrarna (Religiose dell'Assunzione), en kongregation, grundad av Marie-Eugénie de Jésus (1817–1898; helgonförklarad 2007) år 1839.

Historia
Kapellet uppfördes år 1953 vid Parco degli Acquedotti. Fasaden har ett rundfönster med ett likarmat kors. Interiörens triumfbåge har två korintiska kolonner i kalksten.

Kommunikationer
  Tunnelbanestation Lucio Sestio – Roms tunnelbana, linje  
  Busshållplats Lucio Sestio – Roms bussnät, linje

Källor

Noter

Webbkällor

Romersk-katolska kyrkobyggnader i Rom (quartiere Appio Claudio)
Roma Q. XXV Appio Claudio
Kapell i Rom
Romersk-katolska kyrkobyggnader invigda 1953
Modernistisk arkitektur
1953 i Italien
Ett nytt Atlantis

Ett nytt Atlantis () är en science fiction-novell från 1975 av Ursula K. Le Guin, översatt av Lena Jonsson. 

Kapitalismen har fört världen mot ekologisk kollaps. USA har förfallit till en fascistisk diktatur där graviditeter måste registreras hos staten, bildandet av kärnfamiljer är kriminaliserat och endast statlig godkänd vetenskap får tillstånd att spridas.

Kontinentalplattorna är i gungning och det går rykten om att ett nytt Atlantis håller på att resa sig ur havet.

Fysikern Simon återvänder från ett arbetsläger för några dagar. Hans hustru och vänner träffas och de förevisar en ny uppfinning, en solkran, med vars hjälp de kan tanka ner enorma mängder solenergi utan att orsaka miljöskada. Men Simon är ändå missnöjd över sin banbrytande upptäckt eftersom han förstår att upptäckten, som skulle kunna lösa mänsklighetens problem, kommer att användas till fortsatt förtryck av människor och exploatering av jordens resurser.

Källor 

Science fiction-noveller
Skönlitteratur 1975
Verk av Ursula K. Le Guin
Johnny Kongsbøg

Johnny Kongsbøg, född 1 december 1966, är en dansk före detta fotbollsspelare.

Karriär
Kongsbøg spelade för danska KB. Mellan 1992 och 1994 spelade han för Landskrona BoIS i Allsvenskan och Division 1. Säsongen 1995/1996 spelade Kongsbøg för Herfølge BK.

Källor

Danska fotbollsspelare
Spelare i Kjøbenhavns Boldklub
Fotbollsspelare i Landskrona BoIS
Spelare i Herfølge BK
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Spelare i Division 1 i fotboll för herrar
Spelare i Superligaen
Födda 1966
Levande personer
Män
Danska idrottare under 1900-talet
Komuz

Komuz (Kirgiziska: комуз, qoˈmuz) är en två- eller tresträngad luta med lång hals. Musikinstrumentet är populärt i centralasien och delar av Turkiet. Komuz är Kirgizistans nationalinstrument och var tidigare avbildat på baksidan av en av Somsedlarna.

Instrumentet är känt från omkring 300 e.Kr. och den azerbajdzjanska varianten Gopuz är ännu äldre. En komuz tillverkas av ett enda trästycke, vanligen aprikosträ eller en, med strängar av djurtarmar eller numera fiskelinor. Strängarnas vibrationer omvandlas till toner i resonanslådan.

Kirgizistans president har utlyst en nationaldag till ära för Komuz. Den firades första gången 9 september 2019.

Källor

Stränginstrument
Ragnhild Jungner

Ragnhild Sofia Jungner, född 13 september 1897 i Skara, död 12 september 1957 i Hägersten, Stockholm, var en svensk pedagog.

Ragnhild Jungner var dotter till rektorn vid folkskoleseminariet i Skara Ernst Teodor Jungner. Efter avslutad skolgång i Skara 1915 genomgick hon det 1916–1918 med Slagsta sinnesslöanstalt förenade seminariet för utbildande av lärarinnor inom sinnesslöundervisningen och var därefter 1919–1923 lärarinna vid samma seminarium. 1923 kom hon som hjälpklasslärarinna till Uppsala stads folkskolor där hon, efter erhållen dispens från folkskollärarexamen verkade som ordinarie folkskollärare 1924–1942. Tidigt intresserad av läkepedagogiken gjorde sig Jungner under flera studieresor utomlands förtrogen med denna pedagogik, särskilt i Schweiz, där hon studerade hos läkepedagogen Heinrich Hanselman i Zürich. Efter mönster därifrån skapade hon 1930 vid folkskolorna i Uppsala en observationsklass, den första i Sverige, där de läkepedagogiska principerna fick praktisk tillämpning. Jungner var 1942–1946 övningsskollärare vid Folkskoleseminariet för kvinnliga elever i Stockholm och utförde vid de till detta seminarium förlagda hjälpklasslärarkurserna ett energiskt arbete som organisatör, föreläsare och handledare. Från 1934 var Jungner Skolöverstyrelsens inspektör för sinnesslöundervisningen och från 1946 även dess hjälpskolekonsulent. Från 1946 arbetade Jungner helt för Skolöverstyrelsen, där hon även var föredragande i ärenden rörande sinnesslöundervisningen och i frågor om hjälpskolans organisation och arbete. Jungner hade flera sakkunnighetsuppdrag, bland annat deltog hon som expert åt sinnesslövårdssakkunniga i förarbetet till 1944 års lagstiftning om skolplikt för bildbara sinnesslöa och var ledamot av 1946 års hjälp- och särklasslärarutredning. Hon publicerade en mängd uppsatser om arbetet bland psykiskt defekta barn i en rad facktidskrifter.

Källor

Noter

Svenska pedagoger
Personer från Skara
Födda 1897
Avlidna 1957
Kvinnor
Personer i Sverige under 1900-talet
Kerstin Bothén

Kerstin Bothén, född Hesser den 10 maj 1926 i Stockholm, död 8 oktober 2019 i Stockholm, var en svensk diplomat och jurist.

Bothén var dotter till överläkaren Sixten Hesser och Ingrid Hesser (född Sundequist). Familjen flyttade till Linköping där hon också tog studenten. Därefter studerade hon juridik vid Uppsala universitet och avlade juris kandidatexamen 1949.

Hon fick anställning på Utrikesdepartementet som attaché 1950–1952. 1952 gifte hon sig med den sju år äldre kollegan på Utrikesdepartementet Pierre Bothén. Som brukligt var vid den tiden lämnade hon Utrikesdepartementet efter giftermålet. Fram till att maken 1965 utsågs till generalkonsul i Istanbul arbetade hon på Finansdepartementet, där hon var kanslisekreterare och senare budgetsekreterare. Under denna tid föddes även parets två döttrar Pia (gift Watkinson) och Eva.

Efter makens död 1975 återgick Bothén till Utrikesdepartementet till en tjänst som departementssekreterare och senare kansliråd 75–80. Hon utsågs till ambassadråd i Tel Aviv 1980–1983, minister i Oslo 1983–1987. Hon var Sveriges generalkonsul i Marseille 1988–1990 och avslutade karriären på Utrikesdepartementet som minister i Haag. Efter pensioneringen från diplomatyrket var hon i 15 år förbundsjurist för Sveriges Marknadsförbund.

Källor 

Födda 1926
Kvinnor
Avlidna 2019
Sveriges generalkonsuler i Marseille
Svenska diplomater under 1900-talet
Diplomater från Stockholm
Jurister från Stockholm
Alumner från Uppsala universitet
Kringgärning

Kringgärning var i svensk folktro ett namn på arbete som gjorde att något gick runt i en cirkelrörelse eller kring en axel, som att spinna med spinnrock, mala säd med kvarnstenar, köra med vagn, och dylikt. Enligt folktron måste kringgärning undvikas under julen och under dymmeln, som var den sista delen av fastan från dymmelonsdagen till lördagen. Kringgärning antogs öka Jesu pina under dymmeln och troddes draga oknytt och olycka till huset vid julen och i fastan.

Noter 

Folktro
HD 77258

HD 77258 är en dubbelstjärna belägen i den norra delen av stjärnbilden Seglet och som också har Bayer-beteckningen w Velorum. Den har en kombinerad skenbar magnitud av ca 4,45 och är svagt synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallax enligt Gaia Data Release 2 på ca 15,0 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 218 ljusår (ca 67 parsek) från solen. Den rör sig närmare solen med en heliocentrisk radialhastighet på ca -7 km/s.

Egenskaper
Primärstjärnan HD 77258 A är en gul till vit jättestjärna  av spektralklass G8-K1 III, som har förbrukat förrådet av väte i dess kärna och utvecklats bort från huvudserien. År 1975 markerade S. Maladora dess spektrum som märkligt. Den har en radie som är ca 8 solradier och har ca 69 gånger solens utstrålning av energi från dess fotosfär vid en effektiv temperatur av ca 5 900 K.

HD 77258 är en enkelsidig spektroskopisk dubbelstjärna med en omloppsperiod av 74,14 dygn och en excentricitet på 0,00085, vilket anger att banan är väsentligen cirkulär. Nivån på ultraviolett strålning som kommer från konstellationen tyder på att följeslagaren är en het stjärna av spektralklass A6.5 eller A7. Den är även en källa till röntgenstrålning.

Referenser

Noter

			

		
Stjärnbilden Seglet
HR-objekt
HD-objekt
Bayerobjekt
Gula jättar
Dubbelstjärnor
Scutisorex thori

Scutisorex thori är ett däggdjur i familjen näbbmöss som förekommer i centrala Afrika. Fram till upptäckten av denna art var pansarnäbbmusen den enda arten i släktet Scutisorex. Artepitet i det vetenskapliga namnet hedrar Thorvald "Thor" Holmes, Jr. som forskar vid museet för ryggradsdjur som är ansluten till Humboldt State University i Kalifornien.

I jämförelse till övriga kroppen är kraniet hos Scutisorex thori mindre än hos pansarnäbbmusen. Dessutom är revbenen kraftigare och mer avplattade. Antalet ländkotor är hos Scutisorex thori 8, alltså två färre än hos pansarnäbbmusen. Den spräckliga pälsen på ovansidan bildas av 5 till 6 mm långa och ljusgråa hår varav några har bruna spetsar. Dessutom är flera 8 till 10 mm och svarta täckhår inblandade. På undersidan förekommer endast korta ljusgråa hår. Svansen är huvudsakligen uppdelad i en mörkbrun ovansida och en ljusare undersida. Svansens spets är däremot krämfärgad. Artens fötter bär korta svarta hår på ovansidan och vid tårna förekommer robusta böjda klor.

Arten är endast känd från provinsen Tshuapa i Kongo-Kinshasa och den hittades nära floden som likaså heter Tshuapa. Fyndplatsen ligger 358 meter över havet. Regionen är täckt av fuktig skog.

Det enda kända exemplaret är en hona som vid fyndet var dräktig med en embryo.

Informationer om möjliga hot samt om populationens storlek saknas. IUCN listar arten med kunskapsbrist (DD).

Referenser 

Näbbmöss
thori
Däggdjur i etiopiska regionen
Adolf Schmitthenner

Adolf Schmitthenner, född den 24 maj 1854 i Neckarbischofsheim, död den 22 januari 1907 i Heidelberg, var en tysk präst och författare. Han var bror till teologen Karl Ludwig Schmitthenner samt far till historikern Paul  Schmitthenner och geografen Heinrich Schmitthenner.

Schmitthenner var präst i sin hemstad 1882–1893 och därefter i Heidelberg till sin död. Han skrev en rad på sin tid mycket lästa noveller och romaner som Novellen (1896), Ein Michel Angelo (samma år) och Leonie (1899). Efter hans död utkom Das Tagebuch meines Urgrossvaters och berättelsen Vergessene Kinder.

Källor 

 

Tyska novellförfattare
Tyskspråkiga novellförfattare
Tyska romanförfattare
Tyskspråkiga romanförfattare
Tyska präster under 1800-talet
Tyska författare under 1800-talet
Födda 1854
Avlidna 1907
Män
Salmonsens
Slaget vid Perire

Slaget vid Perire var ett slag mellan forna Egypten under farao Merneptah och en koalition av libyska stammar och sjöfolk under stamhövdingen Meryay år 1208 f.Kr. Egyptierna vann en avgörande seger och slaget var det första av många mellan sjöfolken och egyptiska riket.

Bakgrund 
Under slutet av 1200-talet f.Kr. drabbades de libyska stammarna av svält vilket fick dem att enas under en hövding vid namn Meryay; av okänd anledning bestämde de sig därefter för att invadera Egypten. Möjliga anledningar till detta tros vara att de antingen ville erövra Egypten eller att de ville skapa sitt eget rike vid den bördiga Nilen. De libyska stammarna hade blivit förmögna genom kontrollen över handelsvägarna från Centralafrika till Mellanöstern och de hade därmed råd att anlita ytterligare krigare från sjöfolken som under perioden livnärde sig på räder och sjöröveri i Medelhavet. Förstärkta av dessa begav sig libyerna sedan av mot Egypten. Deras första erövring skall ha varit en oas, belägen väster om egyptiska riket, sannolikt Siwaoasen, och därefter fortsatte de in i själva Egypten. Ungefär samtidigt verkar södra Egypten ha drabbats av en större nubisk räd vilket har tytts som att libyerna och nubierna kanske var allierade, detta är dock oklart och den nubiska räden verkar inte ha lett till vidare anfall. Vid staden Perire, som sannolikt låg vid Nildeltat, mötte libyerna slutligen den egyptiska armén.

Slaget 
Vad som hände under själva slaget är i stort okänt men enligt inskriptioner i Karnak-templet skall de egyptiska bågskyttarna ha regnat pilar över libyerna och sjöfolket i sex timmar innan de egyptiska stridsvagnarna slutligen sattes in i striden vilket fick fienden att fly. Inga detaljer beskriver vad det egyptiska infanteriets roll var under slaget, men då sjöfolkets infanteri sannolikt var bättre tränade och utrustade än det egyptiska infanteriet tros Merneptah endast ha använt dem för att hålla fienden på plats medan bågskyttarna skötte det egentliga dödandet. När libyerna och sjöfolket var tillräckligt försvagade av pilregnet, satte han antagligen in stridsvagnarna som dödsstöten.

Hur slaget än gick till gick egypterna segrande ur striden och de skall ha dräpt 6 000 fiender och tillfångatagit ytterligare 9 000.

Efterspel 
Meryay stupade i striden och utan hans ledarskap föll koalitionen samman och de libyska trupperna återvände hem. De sjöfolk som överlevde begav sig antagligen av för att finna anställning på annan plats eller för att återgå till pirataktiviteten i Medelhavet. De skulle komma att utgöra ett större hot under de kommande åren och tros ha bidragit till bronsålderskollapsen innan de slutligen besegrades av Egypten igen i slaget vid Djahy och slaget vid Deltat.

Referenser 

Forntidens Egypten
Slag
Hans Wolff

Johannes (Hans) Hermann Wolff, född 19 september 1896 i Danzig, Kejsardömet Tyskland, död 24 juli 1976 i Gävle, var en tysk-svensk ingenjör och pionjär inom tillverkningen av hårdmetall.

Wolff ingick i den grupp vid Osram i Berlin som skapade de första hårdmetallerna i början av 1920-talet. Då nazisterna kom till makten tvingades han lämna såväl arbete som hemland eftersom han var av judisk härkomst. Flykten gick till Sverige 1937 där han anställdes av Luma, särskilt för sina kunskaper i framställning av volframtråd till glödlampor.

I Sverige hade man vid Fagersta påbörjat en liten tillverkning av hårdmetall 1930 och presenterade några år senare en hårdmetall under namnet Seco.  Luma, som inte ansåg att produktion av glödlampor var förenligt med den av hårdmetall, erbjöd Fagersta att anställa Wolff för hans expertis inom hårdmetalltillverkning, men Fagersta avböjde. Då kriget bröt ut 1939 övertalade Wolff, med stöd från dåvarande försvarsminister Per Edvin Sköld, ledningen vid Luma att producera hårdmetallspetsar för ammunition. Tillverkningen fick stor omfattning och pågick kriget ut. 1941 slöt Luma ett tioårigt samarbetsavtal med Sandvik AB som sedermera anställde Wolff. 1947 övertog Sandvik helt hårdmetalltillverkningen sedan produkten bevisat sina kommersiella möjligheter och företaget kom att bli världens främsta på området.

Referenser 

Tyska ingenjörer
Födda 1896
Avlidna 1976
Män
Personer från Danzig
Personer i Tyskland under 1900-talet
Rosegg

Rosegg (slovenska: Rožek) är en ort och kommun i Österrike. Den ligger i distriktet Villach-Land i förbundslandet Kärnten,  km sydväst om huvudstaden Wien. 

Kommunen består av 18 orter (Ortschaften) (inom parentes invånarantal ):

Berg ()
Bergl ()
Buchheim ()
Dolintschach ()
Drau ()
Duel ()
Emmersdorf ()
Frojach ()
Frög ()
Kleinberg ()
Obergoritschach ()
Pirk ()
Raun ()
Rosegg ()
St. Johann ()
St. Lambrecht ()
St. Martin ()
Untergoritschach ()

Källor

Externa länkar

Kommuner i Kärnten
Orter i Kärnten
Obersulm

är en kommun i Landkreis Heilbronn i regionen Heilbronn-Franken i Regierungsbezirk Stuttgart i förbundslandet Baden-Württemberg i Tyskland. Kommunen bildades 1 mars 1972 genom en sammanslagning av kommunerna Affaltrach, Eichelberg, Eschenau, Weiler bei Weinsberg och Willsbach. Sülzbach uppgick 1 januari 1975 i kommunen.

Kommunen ingår i kommunalförbundet Obersulm tillsammans med staden Löwenstein.

Referenser 

Kommuner och städer i Landkreis Heilbronn
Schmitthenner

Schmitthenner är ett tyskt efternamn som burits av band andra:

 Adolf Schmitthenner (1854–1907), tysk präst och författare
 Friedrich Jakob Schmitthenner (1796–1850), tysk rättsfilosof
 Heinrich Schmitthenner (1887–1957), tysk geograf
 Karl Ludwig Schmitthenner (1858–1932), tysk teolog och hovpredikant
 
 Walter Schmitthenner (1916–1997), tysk historiker 

Tyska efternamn
Paul Schmitthenner

Paul Schmitthenner kan syfta på:

* Paul Schmitthenner (1884–1963), tysk historiker och politiker
 Paul Schmitthenner (1884–1972), tysk arkitekt
George Kittle

George Krieger Kittle, född 9 oktober 1993, är en professionell tight end i amerikansk fotboll för National Football League-laget San Francisco 49ers. Han spelade universitetsfotboll för University of Iowa och draftades as San Francisco i den femte rundan av 2017 års NFL-draft. 2018 satte Kittle rekordet för erövrade yards via passningar för en tight end med 1377 yards.

Referenser 

Amerikanska utövare av amerikansk fotboll
Spelare i San Francisco 49ers
Personer från Madison, Wisconsin
Idrottare från Wisconsin
Män
Födda 1993
Levande personer
Amerikanska idrottare under 2000-talet