kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Belsh

Belsh (bestämd albansk form: Belshi) är en ort och kommun i prefekturen Elbasan i Albanien. Den nuvarande kommunen bildades 2015 genom sammanslagningen av kommunerna Belsh, Fierzë, Grekan, Kajan och Rrasë. Kommunen hade 19 503 invånare (2011) på en yta av 196,44 km². Den tidigare kommunen hade 8 781 invånare (2011).

Referenser 

Orter i Elbasan prefektur
Albaniens kommuner
Emma Irene Åström

Emma Irene Åström, född 27 april 1847 i Tövsala,  död 3 juli 1934 i Ekenäs, var en finländsk lärare. Hon var den första kvinnan i Finland att avlägga filosofie magisterexamen.

Åström var dotter till lantmätaren Karl Åström och Justina Jakobsson. Hon utexaminerades 1869 från Jyväskylä seminarium, där hon studerat under Uno Cygnaeus ledning. År 1872 blev hon den andra kvinnan i Finland att avlägga studentexamen och antogs – efter att ha erhållit dispens från tsaren – som första kvinna vid Helsingfors universitet. Faderns död 1874 tvingade henne att avbryta studierna och under två år undervisa vid Ekenäs seminarium för att försörja familjen. Hon blev färdig filosofie magister 1882. Zacharias Topelius och Adelaïde Ehrnrooth skrev dikter till hennes ära.

Hon verkade som lärare i olika skolor i Jyväskylä, Ekenäs och Helsingfors till 1886, då hon utnämndes till lektor i historia, svenska och finska vid Ekenäs seminarium. År 1913 gick hon i pension, men hon fortsatte arbeta som lärare även därefter i ytterligare ett tiotal år i Ekenäs.

Hon utnämndes 1927, åter som första kvinna, till hedersdoktor vid Helsingfors universitets filosofiska fakultet. 1934 utkom memoarboken Mitt liv och mina vänner.


Bibliografi

Källor

Webbsidor

Noter

Vidare läsning

Externa länkar
 Emma Åström i 375 humanister. 19.1.2015. Helsingfors universitet.

Wikipedia:Sidor med mallen Auktoritetsdata utan referenser i Wikidata
Personer från Egentliga Finland
Hedersdoktorer vid Helsingfors universitet
Avlidna 1934
Födda 1847
Kvinnor
Finländsk kvinnohistoria
Alumner från Helsingfors universitet
Bengt Gylta (1400-talet)

Bengt Gunnarsson Gylta till Påtorp, född omkring 1402, död omkring 1482, var väpnare och ett svenskt riksråd och lagman. Son till Gunnar Gylta.

Biografi
Han var riksråd 1446 och lagman i Västergötlands och Dals lagsaga 1440 till 1452. Dömdes till döden för landsförräderi 1453 men var då i Danmark, återvände 1458. Levde i Vadstena 1480 men död 1488.

Familj
Bengt Gylta var före 1445 gift med Märta Andersdotter (Öra) och sägs ha haft 18 kända barn, varav 16 angetts ha dött unga.

Referenser

Noter

Externa länkar
Bengt Gunnarsson Gylta på Geni 

Män
Födda 1402
Avlidna 1480-talet
Lagmän i Västergötland
Svenska riksråd under 1400-talet
Ätten Gylta
Ogmore-by-Sea

Ogmore-by-Sea är en by i Vale of Glamorgan i Wales. Byn är belägen 31,8 km 
från Cardiff. Orten har  invånare (2016).

Referenser 
 

Orter i Vale of Glamorgan
Heapsort

Heapsort är en instabil sorteringsalgoritm. Den sorterar n objekt med tidskomplexitet  i värsta fall. Algoritmen kan ses som en förbättring av urvalssortering där datastrukturen heap utnyttjas för att snabbt kunna välja ut det största elementet i varje steg.

Algoritmen 
Konceptuellt genomför Heapsort två steg. I det första steget byggs en max-heap upp utifrån listan som ska sorteras. Detta kan implementeras som en array som representerar ett binärträd, där det största elementet finns först i arrayen.

I det andra steget så plockas det största elementet ut från heapen och flyttas till slutet av arrayen. Heapstorleken minskar sedan med ett, och den del av arrayen som ingår i heapen uppdateras för att behålla heap-egenskaperna.  Detta upprepas fram tills heapen är tom, varpå arrayen är indatan i sorterad ordning.

Tidskomplexitet 
Att bygga upp en heap i en array har tidskomplexitet , för en lista med storlek n. Att uppdatera en heap så att den behåller heap-egenskaperna har tidskomplexitet , för en array med storlek n. I det andra steget i algoritmen så körs uppdateringen en gång för varje element i listan som ska sorteras, vilket ger en total tidskomplexitet på .

Källor

Externa länkar 
 Implementeringar av heapsort i ett antal olika programmeringsspråk 

Sorteringsalgoritmer
Gustav Magnusson (Tre Rosor till Horshaga)

Gustav Magnusson (Tre Rosor till Horshaga), född omkring 1360, död omkring 1435, var svensk riddare, riksråd och  lagman.

Han var riddare från 1392 och lagman i Västergötlands och Dals lagsaga 1409 (1401?) till 1434. Han var också riksråd.

Gustav Magnusson innehade Sjögerås, Skofteby i Norra Härene socken, Horshaga i Kinds härad och bytte 1401 till sig Korsgården i Sörby socken, Västergötland från lagmannen i Värmland Amund Hatt mot att Amund av Gustav fick gods i Värmland. 

Han var far till Skarabiskopen Bengt Gustavsson (Tre Rosor till Horshaga).

Referenser

Noter

Externa länkar
Gustaf Magnusson, Ros af Horshaga på Geni 

Män
Födda 1360-talet
Avlidna 1435
Lagmän i Västergötland
Svenska riksråd under 1400-talet
Hockeyettanfinalen

Hockeyettanfinalen var en matchserie inom playoffspelet i Hockeyettan där segraren i Allettan Södra möter segraren i Allettan Norra för att avgöra vem som vinner Hockeyettan.

Finalen spelades i bäst av tre matcher där första matchen spelades på det lägst rankade lagets hemmaarena och den andra matchen hos det högst rankade lagets hemmaarena. En eventuell tredje avgörande match spelades även den på det högst rankade lagets hemmaarena. Om någon match slutade oavgjord efter ordinarie tid avgjordes den genom förlängning med sudden death; det vill säga matchen förlängdes med ytterligare perioder och laget som gjorde första målet vinner. 

Vinnaren blev seriesegrare i Hockeyettan och kvalificerade sig för Kvalserien till Hockeyallsvenskan. Förloraren var tidigare kvalificerad för Hockeyettans Playoff 3, som var den sista omgången före Kvalserien. Hockeyettanfinalen spelades först säsongerna 2016/2017 och 2017/2018. Till säsongen 2018/2019 hade den tagits bort. Inför säsongen 2019/2020 meddelades det att finalen var tillbaka med nya regler. Båda lagen skulle gå vidare till Playoff 3, men segraren skulle få högre ranking inför valet av motståndare. Den magra utdelningen för vinnaren utlöste dock protester och ett par veckor före seriestart ändrades spelordningen så att finalens segrare får en plats i Kvalserien. Förloraren fick istället börja i Playoff 2.

Finaler 
 2017: IF Troja/Ljungby–Huddinge IK 1–2
 2018: Borlänge HF–Huddinge IK 2–0
 2020: Väsby IK HK–Halmstad Hammers HC 2–1

Referenser

Hockeyettan
Återkommande sportevenemang med premiär 2017
Erik Erlandsson (Sparre av Rackeby)

Erik Erlandsson (Sparre av Rackeby), död 1419 (ihjälslagen), var en svensk riddare, lagman och riksmarsk. Han var gift med Ingegärd av okänd släkt.

Han var lagman i Västergötlands och Dals lagsaga 1396 till 1402, och omnämnd som riddare i november 1396. och var alltså redan riddare vid Erik av Pommerns kröning den 17 juni 1397 i Kalmar.

År 1403 arrenderade han Rackeby kungsgård av Gudhems kloster.

År 1419 mördades Erik Erlandsson av Knut Jönsson (Tre Rosor) och Arent Stubbe.

Senare samma år skänks Hunnavik tillsammans med Bohult till Nydala kloster. Gåvan var ett sätt för väpnarna Knut Jonsson och Arent Stubbe att köpa sig själslig (och möjligen även juridisk) frid efter att de mördat Erik Erlandsson.

Referenser

Noter

Män
Födda 1300-talet
Avlidna 1419
Lagmän i Västergötland
Personer i Sverige under 1400-talet
Personer som blivit mördade i Sverige
Valdar Jaanusson

Valdar Jaanusson, född 30 juni 1923 i Tallinn, död 8 augusti 1999 i Täby, var en estländsk geolog and paleontolog verksam i Sverige.

Redan under studietiden vid Gustav Adolfs Gymnasium i Tallinn utvecklade Jaanusson ett ivrigt intresse för geologi. Jämte Hugo Männik, sedermera botaniker, grundade han 1937 det naturvetenskapliga elevsamfundet Gustav Adolfi loodusteaduslik ring. Geologisektionen, med Jaanusson i centrum, sattes igång 1939; bland medlemmarna fanns Ralf Männil, Jüri Martna, Hindrek Neuhaus och Ago Aaloe, alla blivande vetenskapsmän. Under Jaanussons ledning gjorde de studieutflykter bland annat till Ormsö där de samlade in material som senare skulle ligga till grund för Jaanussons beskrivning av öns postglaciala utveckling.

Jaanusson studerade vid Tartu universitet och Tallinns tekniska universitet, men studierna avbröts av andra världskriget. Han flydde först till Finland och slutligen till Sverige. År 1957 avlade han doktorsexamen i paleontologi vid Uppsala universitet. Han var knuten till universitet från 1946 till 1967 som assistent, docent och till sist tillförordnad professor. Läsåret 1971–1972 verkade han som gästprofessor vid Ohio State University i USA. Han var vidare verksam vid Naturhistoriska riksmuseet, varav åren 1982–1989 som professor. Forskningen vid museets paleozoologiska sektion fokuserade sig under hans ledning på evertebratpaleontologi.

Jaanusson intresserade sig för flera av geologins och paleontologins områden, men särskilt kan nämnas hans internationellt framstående insatser inom ordovicisk geologi. Han introducerade begreppet topostratigrafi i Sverige. Han fick även namn om sig som expert på trilobiter, och trilobitsläktet Valdariops är namngivet efter honom.

År 1991 invaldes han som utländsk ledamot av Estniska vetenskapsakademien.

Han var gift med arkeologen Hille Jaanusson.

Källor 

Personer från Tallinn
Avlidna 1999
Män
Födda 1923
Geologer
Paleontologer
Personer verksamma vid Uppsala universitet
Estländska professorer
Professorer vid Naturhistoriska riksmuseet
Estländare i Sverige
Alumner från Uppsala universitet
Ethel MacDonald

Ethel MacDonald, född 24 februari 1909 i Motherwell i Skottland, död 1 december 1960, var en skotsk radiojournalist, socialist och anarkist, känd för sina inbäddade reportage från det spanska inbördeskriget.

Biografi 
Som tonåring flyttade MacDonald till Glasgow, arbetade i detaljhandeln och blev en aktiv socialist. Hon träffade anarkisterna Guy Aldred och Jenny Patrick med vilka hon grundade United Socialist Movement.

I oktober 1936 reste MacDonald till Spanien tillsammans med Jenny Patrick, för att representera den skotska anarkiströrelsen i det spanska inbördeskriget. MacDonald hade inga resedokument, och resenärerna fick slut på pengar i Paris. Men de liftade sista biten, och smög över gränsen till Spanien. I januari 1937 började MacDonald rapportera från vardagslivet i det revolutionära Spanien. Hennes rapporter lyssnades till runt om i världen och hennes skotska accent visade sig vara särskilt populär i USA. 

Den brittiska pressen döpte Macdonald till "Scots Scarlet Pimpernel" (Skotska Röda Nejlikan). Mellan juli och november 1937 hade brittiska tidningar dagliga rapporter om Macdonalds aktiviteter. 

MacDonald hjälpte till att gömma eftersökta anarkister, och hon hjälpte utländska volontärer att fly från Spanien. Efter att ha blivit fängslad två gånger flydde också MacDonald landet. 

Hon återvände till Glasgow i november 1937 efter en talartur i Frankrike och Amsterdam. Tillsammans med Guy Aldred, Jenny Patrick, John Taylor Caldwell organiserade hon förlaget The Strickland Press. Under 1950-talet var hon aktiv i fredsrörelsen.

I februari 1958 fick MacDonald diagnosen multipel skleros. Hon dog på Glasgow's Knightswood Hospital den 1 december 1960.

Dokumentären An Anarchist's Story: The Life of Ethel MacDonald (2007) och Chris Dolans bok med samma namn (2009) handlar om MacDonald.

Källor 

Spanska inbördeskriget
Skotska journalister
Skotska socialister
Skotska anarkister
Födda 1909
Avlidna 1960
Kvinnor
Thomas Power O'Connor

Thomas Power O'Connor, känd som T.P. O'Connor, född 5 oktober 1848 i Athlone, död 18 november 1929 i London, var en brittisk (irländsk) tidningsman och politiker.

O'Connor inriktade sig 1867 på tidningsmannayrket och kom 1870 till London, där han en tid var anställd i The Daily Telegraph. Han uppsatte de vitt spridda tidningarna The Star, The Sun, Weekly Sun och T.P:s Weekly. År 1880 blev han underhusledamot för Galway och valdes 1885 i en till stor del av irländare bebodd valkrets i Liverpool, vilken han därefter representerade. Han tillhörde Irish Parliamentary Party (dess ende utanför Irland valde underhusmedlem) och ansågs vara mycket inflytelserik såsom ofta använd underhandlare mellan detta och den liberala partiledningen i England. Även efter det irländska nationalistpartiets upplösning 1922 kvarstod han som ledamot av underhuset som representant för valkretsen Liverpool Scotland och åtnjöt högt anseende som Father of the House (den, som längsta tiden tillhört underhuset).

Bibliografi (i urval)
Lord Beaconsfield – A Biography (1879)
Gladstone's House of Commons (1885)
The Parnell Movement (1886)
Napoleon (1896)
Memoirs of an Old Parliamentarian (1929)

Källor

Noter

Irländska journalister
Brittiska journalister under 1800-talet
Irländska politiker under 1800-talet
Brittiska parlamentsledamöter
Personer från Athlone
Födda 1848
Avlidna 1929
Män
Ugglan
Lars Björnsson (en bjälke)

Lars Björnsson (en bjälke), död tidigast 1383, var en svensk lagman och riksråd..

Han var lagman i Västergötlands och Dals lagsaga 1366 till 1383. 

Han är nämnd som hövitsman på Bohus fästning 1369, som norskt riksråd 1370, som hövitsman på Axvall 1371 och som svenskt riksråd 1371–1382

Gift med en till namnet okänd dotter till Trotte Pedersson (Eka).

Referenser

Noter

Externa länkar
Laurens Björnsson (bjälke)  på Geni

Män
Födda 1300-talet
Avlidna 1380-talet
Lagmän i Västergötland
Svenska riksråd
Norska riksråd
Personer i Sverige under 1300-talet
Algot Bengtsson (Algotssönernas ätt)

Algot Bengtsson (griphuvud), död omkring 1361, var en svensk väpnare och lagman, son till Bengt Algotsson (Algotssönernas ätt).

Han var lagman i Västergötlands och Dals lagsaga 1344 till 1358. och ingick från 1347 tillsammans med riddaren och lagmannen i Tiohärads lagsaga Ulf Abjörnsson (Sparre av Tofta), och väpnaren Tyrger, lagman i Värmland, i kung Magnus Erikssons nämnd.

Referenser

Män
Svenska väpnare
Födda 1300-talet
Avlidna 1361
Lagmän i Västergötland
Personer i Sverige under 1300-talet
Peter Näf

Peter Näf, död efter 1253, var en svensk frälseman, herre från 1246,  och lagman i Västergötlands och Dals lagsaga, enligt Almquist 1251 till 1253 medan andra uppgifter säger att han var Västergötlands 20:e lagman, samt att han nämns som lagman 1246 - 1253, Men källäget kring Peter Näf som person är svagt, och detaljerna kring hans släktskap är därför mycket osäkra.
 
Flera historiker har föreslagit att Peter Näf var son till lagmannen Eskil Magnusson vilken tillhörde Bjälboättens lagmansgren, och var lagman i Västergötland 1217–1227.: 

Det har föreslagits att hans efterträdare på lagmansuppdraget, Gustaf Petersson (lejon) skulle vara hans son, och lagmansämbetet under 1200-talet har inte sällan gått i arv, men Peter Näfs relation till lagmannen Gustaf Petersson är oklart. 
Det anses också vara troligt att Peter Näf var far till Margareta Petersdotter (vars sigill troligen bestod av ett lejon), gift med lagmannen Algot Brynolfsson (1270–1288), stamfar till Algotssönerna.

Peter Näf är känd som lagman från ett dokument daterat 17 januari 1251, när Kung Valdemar kungör att drottning Katarina med samtycke av sin syster Bengta och sin farbror Holmger till klostret i Gudhem ger gåvor, vilket Västergötlands lagman Peter beseglat med sitt sigill, vilket idag tyvärr är borta.

Däremot finns emellertid säkra uppgifter kring hans sigill, från ett dokument daterat 11 februari 1253, vilket avbildar ett gående lejon med ett svävande kors ovanför huvudet. Det är troligt, men inte säkert, att lejonet i sigillet antyder en släktkoppling till Bjälboätten.

Referenser

Noter

Externa länkar
Peter Eskilsson Näs, Lagman i Västergötland på Geni
Lagman Peter (Eskilsson) Näf på privat webbplats

Män
Födda 1200-talet
Avlidna 1250-talet
Lagmän i Västergötland
Personer i Sverige under 1200-talet
The Sun (1893–1906)

The Sun var en i London utgiven engelsk tidning.

The Sun uppsattes 1893 av Thomas Power O'Connor, var en halvpennys kvällstidning, skiftade ägare och politisk färg samt nedlades 1906. Den saknar helt koppling till den nutida tidningen med samma namn (The Sun).

Källor

Brittiska tidningar
Andri Rúnar Bjarnason

Andri Rúnar Bjarnason, född 12 november 1990 i Bolungarvík, är en isländsk fotbollsspelare som spelar för Valur.

Klubbkarriär

Grindavík
Bjarnason vann skytteligan i Úrvalsdeild 2017 med 19 mål på 22 matcher.

Helsingborgs IF
I november 2017 värvades Bjarnason av Helsingborgs IF, där han skrev på ett tvåårskontrakt. Bjarnason debuterade den 17 februari 2018 i en 1–1-match mot IFK Norrköping i Svenska cupen. Den 14 april 2018 gjorde Bjarnason ett hattrick i en 5–1-vinst över IK Frej. 2018 blev han utsedd till årets HIF:are.

Kaiserslautern
Den 17 juni 2019 värvades Bjarnason av tyska Kaiserslautern. Den 22 juni 2019 spelade han sin första match och lyckades då även göra sitt första mål (4–1-vinst över FSV Frankfurt).

Esbjerg fB
Den 10 augusti 2020 värvades Bjarnason av danska 1. division-klubben Esbjerg fB, där han skrev på ett tvåårskontrakt.

Återkomst i Island
I december 2021 skrev Bjarnason på ett treårskontrakt med ÍBV. Han gjorde 10 mål på 25 ligamatcher under säsongen 2022. I februari 2023 gick Bjarnason till ligakonkurrenten Valur.

Källor

Statistik i isländska ligan på ksi.is

Noter

Isländska fotbollsspelare
Isländska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Knattspyrnufélagið Víkingur
Spelare i Ungmennafélag Grindavíkur
Fotbollsspelare i Helsingborgs IF
Spelare i FC Kaiserslautern
Spelare i Esbjerg fB
Spelare i Íþróttabandalag Vestmannaeyja
Spelare i Valur Fotboll
Spelare i Úrvalsdeild
Spelare i Superettan
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Spelare i 3. Liga
Födda 1990
Levande personer
Män
Gustaf Petersson (lejon)

Gustaf Petersson (troligen lejon), död före 1270, var en svensk lagman i Västergötlands och Dals lagsaga 1260 till 1270. Troligen son till lagmannen Peter Eskilsson Näf. 

Det har föreslagits att hans företrädare på lagmansuppdraget, Peter Eskilsson Näf skulle vara hans far, och lagmansämbetet under 1200-talet har inte sällan gått i arv, men Peter Näfs relation till lagmannen Gustaf Petersson är oklart.

Gustaf Petersson var sannolikt gift med Hafrid Sigtryggsdotter (Boberg), dotter till Sigtrygg Bengtsson (Boberg). OM han var gift med Hafrid, så ägde han troligen godset Baltak som låg strax norr om Ettak, båda söder om Tidaholm.

Flera barn till Gustaf Petersson har föreslagits som troliga i detta sannolika äktenskap:
Bengt Hafridsson (lejon),  riddare, riksråd, lagman i Västergötland.  Stamfader till Bengt Hafridssons ätt och gift med Margareta (nämnd 1315)
Ramfrid Gustavsdotter (lejon).

Referenser
Folkungar och korsriddare, av Bo Theutenberg

Noter

Externa länkar
Gustav Petersson (Lejon), Lagman i Västergötland på Geni

Män
Födda 1200-talet
Avlidna 1270-talet
Lagmän i Västergötland
Personer i Sverige under 1200-talet
Rory O'Connor

Roderick (Rory) O'Connor, född 28 november 1883 i Dublin, död 8 december 1922 (avrättad), var en irländsk republikan. 

O'Connor anordnade i mars 1922 mot krigsminister Richard Mulcahys förbud ett armémöte, där Irländska republikanska armén organiserades under ett verkställande råd, oberoende av Irländska fristatens regering. Han förskansade sig med sina anhängare i flera offentliga byggnader i Dublin (först i Orange Hall, sedan i domstolspalatset The Four Courts) och företog i juni utfall mot regeringens anhängare. Han tvingades den 28 juni att kapitulera i The Four Courts, som underminerats och delvis sprängdes i luften. Han hölls en tid i fängelse, tills han jämte ett par anhängare avrättades som repressalieåtgärd för mordet på en ledamot av Dáil Éireann.

Källor

Irländska aktivister
Födda 1883
Avlidna 1922
Män
Personer från Dublin
Personer som blivit avrättade genom arkebusering
Marga Lettström Lundmark

Marga Lettström Lundmark, senast folkbokförd Marga Lundmark, ogift Lettström, född 6 december 1911 i Oscars församling i Stockholm, död 23 november 2011 i Engelbrekts församling i Stockholm, var en svensk journalist, författare och översättare.

Marga Lundmark var dotter till finansmannen Harald Lettström och Gerda Svanström. Hon var journalist, bland annat verksam som redaktör för Charme, den moderna damtidningen 1932–1933. Bland dem hon intervjuade genom åren märks konstnären Marc Chagall, kungen av Marocko, Macharios på Cypern och kungen av Uganda. År 1938 gav hon ut boken Lexikon för etikett och god ton på Bonniers förlag, vilken kom ut ny upplaga 1947. Hon översatte också flera verk till svenska.

Hon var gift första gången 1936–1941 med advokaten Carl Olof Frunck (1909–1981) med vilken hon fick en son: journalisten Christer Frunck (1937–2011). Andra gången var hon gift 1942–1947 med skådespelaren Georg Rydeberg (1907–1983), med vilken hon fick en son Hans-Georg Rydeberg (1943–1959) och en dotter Lena Rydeberg Olsson (född 1945). Tredje gången var hon gift från 1950 med kaptenen och assuransdirektören Berndt Lundmark (1912–1997), till hans död.

Hon är begravd på Skogsö kyrkogård i Saltsjöbaden tillsammans med tredje maken och sonen som omkommit i unga år.

Bibliografi i urval

Översättningar i urval

Källor

Svenska journalister under 1900-talet
Svenska författare under 1900-talet
Svenska översättare
Journalister från Stockholm
Födda 1911
Avlidna 2011
Kvinnor
Gravsatta på Skogsö kyrkogård
Översättare från Stockholm
The Star (London)

The Star var en i London utgiven engelsk kvällstidning.

The Star uppsattes 1888 av Thomas Power O'Connor och var den första engelska tidning, som upptog de moderna amerikanska journalistiska metoderna. Den understödde William Ewart Gladstone i Home rule-striden och var oppositionell mot den allmänna stämningen i England under andra boerkriget. Tidningen nedlades 1960.

Källor

Brittiska tidningar
Tidningar startade 1888
Tidningar nedlagda 1960
Herman Borendal

Herman Gustav Adolf Borendal, född 6 november 1905 i Nässjö, Jönköpings län, död 15 september 1981 i Tranås, Jönköpings län, var en svensk arkitekt.

Biografi
Borendal genomgick kommunal mellanskola och tekniska studier vid Hermods Korrespondensinstitut. Han anställdes som byggnadsingenjör vid Kooperativa förbundets arkitektkontor 1929 där han arbetade på Erik Ahlséns avdelning. Han var anställd vid Slussbyggnadskommitténs arbetskontor 1934-1935. Parallellt med arbetet studerade han till arkitekt vid Kungliga Tekniska Högskolan till 1943. När Ahlsén lämnade KF 1946 tog Borendal över chefskapet på den avdelning som projekterade butiker, bostäder, tvätterier, bagerier, industrier med mera. 

Han ritade bland annat Stathmosfabriken i Eskiltuna och Slitmanfabriken i Sala. Han kom i slutet av 1940-talet att rita några av Sveriges första snabbköp så som Svartlösavägen i Älvsjö, Norrviken, Tureberg, Djursholm. Han står bakom Domusvaruhusen i Örebro, Fagersta, Karlstad, Säffle, Varberg, Norrköping, Eskilstuna, Borlänge, Falun och Strömstad.

Bilder

Källor
Vem är Vem? / Stor-Stockholm 1962
Svenska Dagbladet: Dödsnotis (1981-09-18)
Smålänningar i Stockholm (1941)

Externa länkar

Svenska arkitekter under 1900-talet
Födda 1905
Avlidna 1981
Män
Kooperativa Förbundet
Personer från Nässjö