kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
På gränsen med Peter Jihde

På gränsen med Peter Jihde är ett svensk TV-program som hade premiär på TV3 den 9 april 2019. Första säsongen bestod av 5 avsnitt om vardera 43 minuter.

Programmet blev år 2019 nominerad till en Kristallen för Årets program dock utan att vinna.

Handling 
I serien beger sig programledaren Peter Jihde till USA för att träffa personer med extrema åsikter. Bland annat besöker Jihde en gudstjänst där man välsignar vapen, han besöker även Palace Mobile Home Park där det enbart bor sexförbrytare. Vidare träffar Jihde Mark Culligan som ägnar sig åt att "bota" homosexuella.

Referenser

Externa länkar 
Officiell hemsida, Viafree

Underhållningsprogram i TV3
TV-året 2019
Ersmarks kyrka

Ersmarks kyrka är en kyrkobyggnad i Ersmark i Skellefteå kommun. Den tillhör Kågedalens församling i Luleå stift. Ersmarks kyrka invigdes 1918 och hade en stor ombyggnation 1978.

Utseende 
Kyrkan är byggd med träpaneler och har ett sadeltak.

Referenser

Externa länkar
 Kågedalens församling

Kyrkobyggnader i Luleå stift
Kyrkobyggnader i Skellefteå kommun
Byggnader och anläggningar i Kågedalen
Kyrkobyggnader invigda 1918
1918 i Sverige
5800 Pollock

5800 Pollock eller 1982 UV1 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 16 oktober 1982 av den tjeckiske astronomen Antonín Mrkos vid Kleť-observatoriet i Tjeckien. Den är uppkallad efter den amerikanske målaren Jackson Pollock.

Asteroiden har en diameter på ungefär 10 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av A Mrkos
Astronomiska upptäckter 1982
Lauri Kara

Lauri Johannes Kara (tidigare Wikman), född 21 juli 1892 i Nurmijärvi, död i oktober 1919 i Detskoje Selo, Sovjetryssland, var elektriker och chef för Hyvinges röda gardes flygenhet under finska inbördeskriget.

Kara och hans mannar begick två massakrer. I Vichtis den 1 februari 1918 där de röda sköt 17 män som försökte nå den vita sidan från Helsingfors, däribland arkitekten Valter Thomé och hans två bröder, Ivar och William Thomé.

Redan före Vichtis begick Karas flygavdelning mord, 30 januari sköts delägaren Einar Wahlberg och hela kontorspersonalen ned i kontorstrappan på konstfiberfabriken Suomen Vanutehdas AB i Kaukas, Mäntsälä.

Hans hustru Elsa Kara (född Hietaniemi 7 november 1889) sköts 8 maj 1918 i Hyvinge, för att hon var "fru till en välkänd röd bandit."  .

Kara rymde efter kriget men togs den 11 maj och fördes till Kouvola fångläger. De som fångat honom visste emellertid inte hur betydande fången var. Fångarna togs med tåg till Riihimäki, där bevakningen var dåligt organiserad, och Kara kunde komma undan. Han gömde sig hela sommaren och tog sig till Sovjetryssland under hösten. Han deltog i ryska inbördeskriget och föll i oktober 1919 i Petrograd, nära Detskoje Selo, i strid mot de vita, eventuellt i bakhåll av Nikolaj Judenitjs trupper. En finsk officer påstod senare att han hade skjutit Kara liggande på marken. Den 18 november 1935 dödförklarades han av Hyvinge tingsrätt.

Källor

Referenser 

Män
Avlidna 1919
Födda 1892
Personer i finska inbördeskriget
Ryska inbördeskriget
Personer från Nurmijärvi
Min klassiker

Min klassiker är en svensk realityserie som hade premiär på TV6 den 18 november 2019. Säsong 1 av serien har totalt 10 avsnitt och alla går att se på deras officiella hemsida.

Handling 
I programmet ska programledaren Stephan Wilson coacha fyra helt vanliga svenskar till att genomföra En svensk klassiker, dvs under ett samma år genomföra Vasaloppet, Vätternrundan, Vansbrosimningen och Lidingöloppet. De fyra deltagarna är Line Synnöve Bengtsson, Susanne Nordqvist, Ulrica Johansson och Michel Stetsko. Till sin hjälp har de fyra deltagarna två mentorer, den före detta skidåkaren Johan Olsson och triathleten Annie Thorén.

Referenser

Externa länkar 

Officiell hemsida, Viafree

Svenska TV-serier från 2010-talet
TV-program i TV6
TV-seriestarter 2019
Reality-program
5929 Manzano

5929 Manzano eller 1974 XT är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 14 december 1974 av Félix Aguilar-observatoriet. Den är uppkallad efter den argentinska astronomen José R. Manzano.

Asteroiden har en diameter på ungefär 4 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av Félix Aguilar-obs
Astronomiska upptäckter 1974
Asteroider som korsar Mars bana
Häxsabbaten

Häxsabbaten () är en oljemålning av den spanske konstnären Francisco de Goya från 1797–1798. Den ingår i Museo Lázaro Galdianos samlingar i Madrid. 

Det här är en av sex målningar med trolldomsmotiv som hertigen och hertiginnan av Osuna beställde 1798 till sitt lantgods i Alameda de Osuna i Barajas utanför Madrid. Från omkring 1930 ägdes tavlan av finansmannen och publicisten José Lázaro Galdiano som vid sin död 1947 testamenterade sin konstsamling till spanska staten. 

Målningen visar en häxsabbat där djävulen, i form av en kransprydd getabock, är omgiven av ett flertal häxor. Paret Osuna tillhörde den upplysta liberala eliten och syftet med målningarna var att kritisera vidskeplighet och indirekt den alltjämt starka inkvisitionen i Spanien.   

Goya återkom till detta motiv 1820–1823 när han, helt isolerad och utan potentiella köpare, målade De svarta målningarna (Pinturas negras) på väggarna i "Den döves hus" (Quinta del Sordo) i Carabanchel. Det var egentligen den tidigare ägaren som givit huset dess namn. Men även den 72-årige Goya var döv och därtill ensam och desillusionerad efter alla krig som drabbat Spanien. En av de 14 svarta målningarna benämns av konsthistoriker, Goya själv namngav aldrig dessa målningar, som Häxsabbaten eller Den store geten. År 1874, flera år efter Goyas död 1828, monterades målningarna ner från väggarna i Den döves hus. Sedan 1881 har de ingått i Pradomuseets samlingar i Madrid.

Relaterade målningar

Noter 

Målningar från 1700-talet
Målningar i Madrid
Målningar på Pradomuseet
Målningar av Francisco de Goya
Målningar med mytologiska motiv
Joe Armstrong (datavetare)

Joseph Leslie Armstrong, född 27 december 1950 i Bournemouth i England, död 20 april 2019 i Stockholm, var en brittisk datavetare känd för forskning på feltoleranta distribuerade system. Han är mest känd som upphovsman till programspråket Erlang.

Biografi
Armstrong avlade doktorsexamen i datavetenskap vid Kungliga Tekniska Högskolan (KTH) i Stockholm 2003 med avhandlingen Making reliable distributed systems in the presence of software errors. Han var professor vid KTH från 2014. Hans vetenskapliga publicering har (2022) drygt 4 000 citeringar och ett h-index på 16.

Död 
Armstrong avled den 20 april 2019 av lungfibros.

Bibliografi (urval)
 1993 – 
 1996 – 
 2007 –

Referenser

Externa länkar 
 joearms.github.io

Män
Födda 1950
Avlidna 2019
Personer från Bournemouth
Alumner från Kungliga Tekniska högskolan
Programmerare
Brittiska datavetare
Brittiska programmerare
Brittiska forskare under 1900-talet
Brittiska forskare under 2000-talet
Ernest Gimson

Ernest William Gimson, född 21 december 1864, död 12 augusti 1919, var en brittisk möbelarkitekt.

Gimson arbetade i William Morris efterföljd som en skicklig möbelsnickare men var samtidigt en förnyare av formgivningen som fick betydelse för funktionalismen. Han skapade möbler med raka enkla linjer, ofta med influenser från äldre möbeltyper. Han dekorerade ofta ytan med inläggningar av olikfärgat trä, elfenben, pärlemor, tenn eller liknande.

Källor 
 Illustrerat antiklexikon, Britt Tunander, s. 131.

Noter 

Brittiska konsthantverkare
Brittiska formgivare
Födda 1864
Avlidna 1919
Män
Johan Johnson (förläggare)

Johan Henrik Rafael Johnson, född 5 maj 1950 i Vasa, död 30 oktober 2019 i Esbo, var en finländsk förläggare.

Biografi
Johnson avlade studentexamen i Vasa 1970 och politices magister-examen vid Åbo Akademi 1978. Åren 1972–1975 var han utredningssekreterare för studierådet vid Åbo Akademi. Han var delägare och verkställande direktör i Musik & Foto Kjellberg & Johnson 1975–1982 och verkställande direktör i Mufoma Kb Johan Johnson 1977–1982. Åren 1982–1992 var han chef för Akademibokhandeln i Åbo, varefter han var verkställande direktör för Schildts Förlags Ab 1992–2012. Under hans ledning blev Schildts det största finlandssvenska förlaget i Finland. Han var också verkställande direktör för Förlagssystem Finland Ab 2001–2003.

Johnson var ledamot av styrelsen för Förlagssystem Finland Ab från 2001, Alfabeta Bokförlag i Stockholm från 2003 och Bokklubben Epok i Stockholm från 2003. Han var ledamot av styrelsen för Svenskt Militärhistoriskt Bibliotek från 2013 till sin död. Bland övriga uppdrag märks att han var dirigent för Sångens Vänner 1981–1987 och därefter vice dirigent från 1987. Han var ledamot av styrelsen för kammarkören Cantate 1972–1980 och ordförande i styrelsen för Kamarikuoro Melos 1988–1993. I styrelsen för sällskapet Visans Vänner var han vice ordförande 1978–1979, 1982–1985 och 1987–1989 samt ordförande 1980–1981 och 1986. Han var medlem av Grankulla kammarkör 1996–2000, av Esbo Motettkör från 2001 och av Esbo svenska församlings kammarkör Novena från 2002.

Referenser

Män
Födda 1950
Avlidna 2019
Personer från Vasa
Alumner från Åbo Akademi
Personer inom Finlands näringsliv under 1900-talet
Personer inom Finlands näringsliv under 2000-talet
Finländska förläggare
Johan Petter Grönvall

Johan Petter Grönvall kan syfta på:

 Johan Petter Grönvall (1780–1849), stolmakarmästare
 Johan Petter Grönvall (1774–1843), silversmed
Under the Covers, Vol. III

Under the Covers, Vol. III är Ninja Sex Partys sjunde studioalbum och tredje coveralbum, släppt den 15 november 2019. De flesta av låtarna är från 70 och 80-talet.

Låtlista
 "We Built This City" (Starship) - 4:39
 "Photograph" (Def Leppard) - 4:15
 "Down Under" (Men at Work) - 3:11
 "Sledge Hammer" (Peter Gabriel) - 4:33
 "Glory of Love" (Peter Cetera) - 4:35
 "Always Something There to Remind Me" (Lou Johnson) - 3:09
 "Closer to the Heart (Rush) - 2:41
 "Nights on Broadway" (Bee Gees) - 4:39
 "Owner of a Lonely Heart" (Yes) - 3:59
 "When You Were Mine" (Prince) - 3:28
 "Safety Dance" (Men Without Hats) - 2:42
 "I Won't Back Down" (Tom Petty) - 3:03
 "(Don't Fear) The Reaper" (Blue Öyster Cult) - 6:03

Källor

Musikalbum 2019
Sven-Eric Forsell

Sven-Eric Knut Forsell, född 16 juni 1920 i Göteborg, död 31 maj 2011 i Södra Sotenäs församling, var en svensk handbollsspelare.

Forsell spelade back, motsvarande nutida niometersspelare.

Karriär

Klubblagsspel 
Sven-Eric Forsell växte upp i Majorna i Göteborg. Han spelade fotboll i småklubben Godhem, men det var handbollen som intresserade honom mest. 17 år gammal fick Sven-Eric plats i Majornas IK:s A-lag. Göteborg hade 1937 ingen handbollshall, utan Majorna spelade i en före detta bryggerilada. I och med att handbollen var en vintersport var det två grader varmt och publiken stod med halmtofflor på för att ej frysa sönder. Musklerna blev stela i kylan. Spelarersättningen var obefintlig. "Fem kronor fick man i traktamente när vi åkte långt med tåg, smörgåsar hade vi med hemifrån", enligt Forsell. En match Forsell själv mindes var i Kungliga hallen i Stockholm där man mötte Göta. Kung Gustaf V var en av åskådarna, den första handbollsmatch kungen sett. Samtidigt som Forsell spelade med Majorna tränade han AIK. Dagens handboll är för hård tyckte Forsell. Själv fick han bara en utvisning på 2 minuter för protest i hela sin karriär. I slutet av sin karriär spelade Forsell några år för AIK som han tränade.

Landskamper 
Sven-Eric Forsell spelade, åren 1938 till 1947, 16 landskamper och 2 pressmatcher för Sverige. Hans starkaste minne från landslaget var resorna till Bukarest, Katowice och Breslau för landskamper 1939 när krigshotet sänkte sig över Nordeuropa. Tågresorna tog lång tid med många kontroller. Längsta resan gjorde han 1939 med landslaget till Rumänien där han spelade en landskamp utomhus mot Rumänien. Forsell spelade 8 utomhuslandskamper (ett mål) och förlorade 7 av dem. Hans sista landskamp ute vann Sverige 1943 över Danmark i Helsingör med 11-5. Landslagsdebuten inomhus var 1939 i Breslau mot Tyskland, som Sverige förlorad 7-16. Forsell gjorde 10 landskamper inomhus (tre mål). Sista landskampen spelade han 1947 hemma i Göteborg mot Danmark i en svensk seger med 9-4. Sven-Eric Forsell är Stor Grabb.

Meriter 
 5 SM-guld inomhus (1940, 1942, 1943, 1944 och 1945) med Majornas IK
 2 SM-guld utomhus (1942 och 1945) med Majornas IK

Civil karriär och släktskap 
Forsell tog realen på Praktiska innan han började som hantlangare med pappan i en rörfirma. Senare utbildade han sig inom ventilationsbranschen och fick jobb på Svenska Fläktfabriken, där han hade en rad uppgifter under de 46 år han arbetade där. Bland annat var han sektionschef och verkmästare. Sven-Eric Forsell är far till Britt Forsell, svensk landslagsspelare i handboll.

Referenser 

Män
Födda 1920
Avlidna 2011
Svenska mästare i handboll
Svenska handbollsspelare
Mottagare av Stora grabbars och tjejers märke
Handbollsspelare i Majornas IK
Avrättningarna i Vichtis

Avrättningarna i Vichtis ägde rum i Vichtis den 1 februari 1918 under det finska inbördeskriget. Det var ett utbrott av röd terror, där Hyvinge röda gardes flygavdelning, kommenderad av Lauri Kara sköt 17 män som försökte nå den vita sidan i Vichtis. Det var två separata terrorhandlingar som, enligt historikern Jaakko Paavolainen utfördes av samma flygenhet under Karas ledning.

Döda 
Thomégruppens dräpta inkluderade William Thomé, grundaren av Thomé Skogskontor (senare Thomesto), arkitekterna Valter Thomé, Ivar Thomé och Väinö Hollo, skogsförvaltaren Frans Wegelius, skogsbrukstudenten Erik Castrén och juridikstudenten Väinö Vuoristo. Samtidigt sköts också Viktor Mannerheim, en vit polisman som haft ett spänt förhållande till lokala jordbrukare och torpare, på grund av händelser under det förra årets jordbruksstrejker. 

Ranckens grupp inkluderade Holger Rancken, amanuens för Botaniska museet vid Helsingfors universitet, medicinstudenterna Arvid Mielck och Allan Roström, medicine kandidat Martin Strandberg, teknikstudent Magnus Gadolin, medicinstudent Holger Gulin och filosofistudent Charles Söderholm samt de senare fångade universitetsamanuensen ornitolog Carl Finnilä och zoolog Karl Ehrström.

Källor 
 Paavolainen, Jaakko: Poliittiset väkivaltaisuudet Suomessa 1918: 1. ”Punainen terrori”. Tammi, 1966. (ursprungligen författarens avhandling) 
 Paavilainen, Marko: Murhatut veljet: Valter, William ja Ivar Thomén elämä ja kuolema. Helsinki: Siltala, 2016. .

Noter 

1918 i Finland
finska inbördeskriget
Vichtis
Peter Sandberg

Peter Sandberg, född 9 november 1957, död 12 november 2019, var en svensk radiojournalist, radioproducent och programledare som främst blev känd för allmänheten som programledare för radioprogrammen Filosofiska rummet, Människor och tro och Teologiska rummet i Sveriges Radio P1

Biografi 
Sandberg medverkade under många år i planeringen och genomförandet av program i Sveriges Radio som Filosofiska rummet, Människor och tro och Teologiska rummet. Hans program belyste olika frågor kring religioner och deras sociala, politiska och kulturella betydelse på ett lättillgängligt vis som uppskattades av många. I Teologiska rummet producerade Sandberg program som på ett djuplodande sätt behandlade ett antal centrala teologiska frågor som exempelvis försoning och teologi, sharia och de mänskliga rättigheterna, arvsynden, inkarnationen, religion, sekularisering och politik, samt Sanning och tro.
Programmen erbjöd också en unik plattform för en offentlig och konstruktiv dialog mellan teologer och filosofer.

Sandberg tilldelades Stora Radiopriset i kategorin Årets reportage 2002 för reportaget "Kyrkornas svek i Rwanda" med motiveringen "Den underbara ljudkulissen och den inlevelsefulla berättarrösten blir en otäckt tydlig kontrast till det fruktansvärda som sedan avhandlas. Peter Sandbergs reportage om Rwanda plockar ner ämnet på en greppbar och personlig nivå.''

Sandberg utsågs 2016 till teologie hedersdoktor vid Uppsala universitet med motiveringen att hans program "utmärker sig i den svenska mediekulturen genom att på ett nyanserat och forskningsrelaterat sätt belysa olika frågor kring religioner och deras sociala, politiska och kulturella betydelse".

Utmärkelser 

 2002 – Stora radiopriset, kategorin Årets reportage
 2016 – Hedersdoktor vid teologiska fakulteten på Uppsala universitet

Referenser 

Svenska journalister
Födda 1957
Avlidna 2019
Män
Bezan Mahmudi

Bezan Mahmudi, född 20 september 1994, är en svensk grappling- och MMA-utövare av kurdisk härkomst som 2019 blev världsmästare i MMA klass A i atomvikt. Mahmudi är även trefaldig svensk mästare i submission wrestling.

Bakgrund
Mahmudis första kampsport var jujutsu (nogi) som hon började med maj 2015 på MMA Academy i Oslo, Norge där hon bodde då. Efter tre år i Norge flyttade hon hem till Sverige och Gävle sommaren 2016 och började i samband med det att träna submission wrestling.

Redan tidigt hade hon däremot bestämt sig för att målet inte var "bara" grappling, utan hon ville skapa sig en karriär inom MMA.

Karriär

Submission wrestling
Redan efter ett års träning hade Mahmudi vunnit SM-guld. Efter två år deltog hon i EM och vann ett brons.

MMA klass A

VM 2019
Kvartsfinalmatchen i 2019 års VM gick mot finskan Jenna Horto som Mahmudi vann mot via domslut. Semifinalen vann hon via WO då hennes mexikanska motståndare Geraldo misslyckades med invägningen. I finalen vann hon efter att ha dominerat sin kazakska motståndare Tursyn på marken i första och sista ronden.

Tävlingsfacit

MMA Klass A

Noter

Externa länkar
Bezan Mahmudi – Tapology

Sociala media
Bezan Mahmudi – Instagram

Svenska utövare av mixed martial arts
Kurder i Sverige
Födda 1994
Levande personer
Kvinnor
Vidor, Veneto

Vidor är en ort och kommun i provinsen Treviso i regionen Veneto i Italien. Kommunen hade  invånare (2018).

Referenser 

   

Kommuner i provinsen Treviso
Kvarteret Tallarna

Kvarteret Tallarna är ett bostadskvarter, som består av 12 radhus i två längor på Alviksvägen 67-89 i Äppelviken i Bromma i västra Stockholm. Radhusen ligger utefter Alviksvägen mellan Poppelvägen och Klövervägen helt nära Klövervägens spårvagnshållplats på Nockebybanans linje. Radhusen byggdes 1921 och arkitekt var Carl Åkerblad.

Kvarteret Tallarna omges av Alviksvägen, Poppelvägen, Korsvägen och Klövervägen. Husen har inga förgårdar utan entrétrappor leder direkt från trottoaren till husens entréer. På baksidorna har radhusen långsmala trädgårdstäppor med planteringar och träaltaner. Kvarteret utefter Alviksvägen består av två radhuslängor om två våningar. De är byggda i 1920-talsklassicistisk stil. På 1920-talet, då nordisk klassicism var rådande, hade de putsade fasaderna ofta mättade färger i gult, grågrönt eller rödbrunt av jordfärgerna ockra, terra eller umbra. Listverken utfördes brutet vita. De ljusa oljefärgerna gav sin prägel åt villabebyggelsen. Träpaneler målades med linoljefärger, gärna i mättade klara kulörer som gult, rött, tegelrött, rödbrunt, rosa eller grönt. Radhusen ligger parallellt med Nockebybanan och Alviksvägen, som kantas av träd.

Bilder
Kvarteret Tallarna, Äppelviken, Alviksvägen 67-89, Äppelviken, byggdes 1921.

Källor
 Bebyggelseregistret, Riksantikvarieämbetet, kvarteret Tallarna 11-23.

Externa länkar

Äppelviken
Byggnader och anläggningar i Västerort
Tallarna
Byggnader ritade av Carl Åkerblad
Olof Larsson (död 1571)

Olof Larsson, död 1571, var en svensk häradshövding och befallningsman.

Larsson var son till rådmannen i Stockholm Lasse Olofsson. Han omtalas i dokument första gången 1526 och var då kansliskrivare hos Gustav Vasa. Han kom dock främst att användas som kammarskrivare. År 1532 begav han sig med kungen och Stockholms stads understöd tillsammans med Nicolaus Magni till universitetet i Wittenberg för studier. Han fortsatte senare studierna vid Leipzigs universitet där han befann sig 1536 men tycks inte ha avlagt någon examen. Under sin utlandstid sände han hem rapporter som svenska malmer sm han låtit undersöka utomlands och skickade även med rapporter om bergshanteringen i Tyskland. Larsson var troligen förmedlare för ett flertal av de tyska hantverkare, bergsmän och myntmästare som inkom till Sverige 1538–1542. År 1543 besökte han tillsammans med Andreas Olai i Venedig och efter en tid i Marburg där han ordnade med Nicolaus Magnis begravning återvände han till Sverige 1544.

Här blev han sekreterare vid svenska kansliet och var snart en av de främsta där. 1551–1553 tjänstgjorde han som befallningsman på Stockholms slott och hade då hand om de judiciella uppgifterna och företrädde även kungen inför rådhusrätten i Stockholm. Efter Georg Normans död 1553 var Larsson den ledande kraften inom det kungliga kansliet. Larsson fick även flera diplomatiska uppdrag, 1548 och 1553 sändes han till Lübeck, 1548–1549 och 1553-1554 till Danmark. År 1550 sändes han till kejsar Karl V, 1556–1557 och 1561 till Ryssland, 1562 till Polen och 1570 till Stettin. Han hade även till uppgift arbeta för förbättrade handelsrelationer med England och Skottland. Hans inflytande fortsatte under Erik XIV:s regering men efter Sturemorden kom kungliga rådet att överta mycket av hans inflytande. Larsson verkar ha stött rådet i deras försök att utmanövrera Jöran Persson från hans makt. Sedan Erik XIV tillfrisknat återtog Jöran Persson sin makt, och Larsson låg troligen bakom både beslutet att utlämna Jöran Persson till hertigarna under deras belägring av staden och att senare öppna stadsportarna. För sina insatser vid fredsförhandlingarna i Stettin 1570 skänkte Johan III honom handelsfartyget Blåmannen som hedersgåva. Hans sista uppdrag blev att på Distingen i februari 1571 meddela allmogen om freden i Stettin. På sommaren samma år avled han.

Larsson var även 1555–1568 häradshövding i Vallentuna härad, från 1570 häradshövding i Sollentuna härad.

Källor

Fotnoter 

Svenska häradshövdingar
Svenska ämbetsmän under 1500-talet
Födelseår saknas
Avlidna 1571
Män
Linnahall

Linnahall (estniska:Tallinna Linnahall) är ett kulturhus i Tallinn i Estland. Det ligger vid Tallinns hamn, mellan strax utanför stadsmuren runt Gamla staden och havsstranden.

Linnahall uppfördes inför de olympiska seglingarna vid Olympiska sommarspelen 1980 som "V.I. Lenins kultur- och sportpalats". Det bytte namn 1991 till Linnahall ("Stadshallen"). Byggnaden har förutom evenemangslokaler en heliport och en mindre färjehamn, som tidigare användes för katamaranfärjor till Helsingfors. Byggnaden ritades av Riina Altmäe och Raine Karp.

Linnahall var dyr att underhålla, varför ishallen stängde 2009 och konsertlokalen 2010. Renoveringar och finansieringsalternativ har diskuterats sedan dess, men Linnahall har förblivit stängd. År 2019 tillkännagav Kulturministeriet planer att omvandla byggnaden till ett opera- och konserthus med konferenslokaler.

Linnahall byggnadsminnesförklarades 1997.

Bildgalleri

Källor

Noter

Externa länkar
Linnahalls webbplats
Bild av Linnahall från luften
Bilder av Linnahall
Interiörbilder av Linnahall

Byggnader och anläggningar i Tallinn
Byggnadsminnen i Estland
Põhja-Tallinn
Kesklinn
Helikopterflygplatser
Raine Karp

Raine Karp, född 23 juli 1939 i Tallinn i Estland, är en estländsk arkitekt. 

Karp utbildade sig till byggnadsingenjör på Tallinns polytekniska institut 1957–1959 och i arkitektur på Estlands konstakademi 1959–1964. Han arbetade på SDI Eesti Kommunaalprojekt 1960–1963, SDI Eesti Projekt 1963–1973 och 1978-1990, samt på SDI Eesti Tööstusprojekt 1975–1978. Han grundade en egen arkitektbyrå i Tallinn 1996.  

Karp har ritat många markant modernistiska byggnader, ofta monumentala, i Estland, byggda i betong och kalksten.Tallinn rediscovers Karp legacy på www.baltictimes.com den 31 januari 2007

Fotogalleri

Källor
Denna artikel är baserad på artikeln Raine Karp på engelskspråkiga Wikipedia.

Noter

Externa länkar
 Bild på Raine Karp

Estländska arkitekter
Födda 1939
Levande personer
Män