kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Klas Fleming (död 1616)

Klas Hermansson Fleming, född på 1550-talet, död 1616 på Lehtis i Virmo socken, var en svensk militär, ståthållare och häradshövding.

Biografi
Klas Fleming var son till Herman Pedersson Fleming. Han inskrevs 1571 vid universitetet i Rostock och 1574 vid Viadrinauniversitetet i Frankfurt an der Oder och samma år vid universitetet i Wittenberg. 1576 blev han kammarjunkare hos kammarjunkare hos hertig Sigismund men fick 1577 ledigt från tjänsten för att delta i faderns krigståg mot Ryssland. Han var 1578–1598 häradshövding i Piikis härad. 1578–1582 var han även befallningsman på Olofsborg. Klas Fleming beordrades 1581 att följa Pontus De la Gardie och var 1584–1587 befallningsman på Koporje. 1589–1594 var Fleming ryttmästare för svenska arméns förtrupp och blev 1590 ryttmästare för adelsfanan i Finland. Han var 1593–1594 befallningsman på Åbo slott en av kommissarierna vid gränsregleringen mot Ryssland. Han stod i konflikt med sin släkting Clas Eriksson Fleming och dennes starka stöd för kungen och intog en vacklande ställning mellan kungen och hertigen i deras konflikt. Han infann sig vid hertig Karls kallelse vid dennes ankomst till Åbo hösten 1597 och utsågs då till ståthållare på Åbo slott.

Som sådan kom han dock att stödja sin svåger Arvid Eriksson i dennes hertigfientliga politik. Han deltog i två Sigismundvänliga expeditioner till Sverige och utsågs 1598 till överkrigsdomare hos kungen. Efter Sigismunds flykt till Polen kom dock kungen att visa misstro mot hans lojalitet, han fråntogs alla befäl och gavs order att återvända till sina gods i Finland. Han reste våren 1599 till Reval för att försvara sig i ett jordägarmål och under tiden ockuperade hertigen Finland.

Då de övriga i den finländska adeln som befann sig i Estland begärde nåd för att få återvända stannade Klas Fleming kvar där. 1599–1600 var han ståthållare på Wittensten. Genom en i Rostock 1603 utgiven skrift försökte han försvara sitt agerande både gentemot Sigismund och hertig Karl. Ingendera tog dock emot hans skrift väl. Efter att ha kontaktats av Arvid Eriksson med ett erbjudande om nåd 1604 återvände dock Klas Fleming samma år till Sverige. Vid sin återkomst fängslades han dock av hertig Karl, men släpptes året därpå. Karl IX fortsatte dock sin misstänksamhet mot Klas Fleming. Först vid Gustav II Adolfs tronbestigning förbättrades hans ställning och Klas Fleming användes vid några tillfällen för offentliga uppdrag. 1609 blev han mönstringsherre och 1616 häradshövding i Vemo härad. 1616 deltog han vid ständermötet i Helsingfors men avled kort därefter.

Familj
Fleming gifte sig första gången 7 juli 1578 med Elin Henriksdotter Horn. Hon var dotter till fältöversten Henrik Klasson (Horn) och Elin Arvidsdotter (Stålarm). De fick tillsammans barnen landshövdingen Herman Fleming (1579–1652), Bo Fleming (född 1580), Elin Fleming (1581–1654) som var gift med landshövdingen Peder Erlandsson Bååt och krigsrådet Henrik Fleming (1584–1650).

Fleming gifte sig andra gången med Dorotea von Rappe (död 1652).

Referenser

Noter 

 

Svenska ryttmästare
Svenska ämbetsmän under 1500-talet
Svenska militärer under 1500-talet
Klas
Födda 1550-talet
Avlidna 1616
Män
Heo Min-seon

Heo Min-seon (hangul: 허민선), mer känd under artistnamnet Way (hangul: 웨이), född 12 juli 1990 i Seoul, är en sydkoreansk sångare. Hon är mest känd som en av medlemmarna i tjejgruppen Crayon Pop.

Karriär 

Way debuterade med tjejgruppen Crayon Pop i juni 2012 och sommaren 2013 hade de sitt stora genombrott med hitsingeln "Bar Bar Bar". Tillsammans med Crayon Pop har Way varit med och släppt flera album och singlar, vunnit musikpriser och framträtt utomlands, men under tiden som gruppmedlem har hon även utfört ett par andra projekt.

I maj 2014 rapporterades det att Crayon Pops tvillingar Way och Choa skulle bilda en undergrupp, och i september samma år bekräftade Chrome Entertainment att duogruppen med namnet Strawberry Milk skulle debutera i oktober. En teaser från musikvideon tillhörande singeln "OK" släpptes den 10 oktober, innan hela musikvideon hade premiär den 15 oktober, samma dag som Strawberry Milks första album också släpptes.

I april 2015 var Way och Choa sångare i låten "Road" av Bear Planet (Kim Yoo-min), låtskrivaren bakom Crayon Pops hitlåt "Bar Bar Bar". I september 2015 medverkade Way som modell i tidskriften International bnt. Den 13 januari 2016 släpptes den digitala singeln "I Hate You", en ballad framförd av Way tillsammans med Choa. Den 2 juli 2016 släppte Way och Choa låten "Always" som är OST till TV-serien Mirror of the Witch på JTBC.

Privatliv 
Way är tvillingsyster till Crayon Pops andra gruppmedlem Choa. Det var Way som rekommenderade sin syster till skivbolaget Chrome Entertainment.

Diskografi

Album

Singlar

Källor

Externa länkar 
Artistinformation och diskografi på MelOn

Kvinnor
Födda 1990
Levande personer
Sydkoreanska sångare
Personer från Seoul
WP:Projekt Korea
Inledande omgångar i Svenska cupen i fotboll 2013/2014

Inledande omgångar i Svenska cupen 2013/2014 inleddes den  21 maj och avslutades den 10 november 2013. 32 lag tog sig till gruppspelet.

Inledande omgångar

Omgång 1

Matcher

Omgång 2

Matcher

Referenser

Svenska cupen i fotboll 2013/2014
Slutspelet i Svenska cupen i fotboll 2013/2014

Slutspelet  i Svenska cupen i fotboll 2013/2014 inledes den 22 mars och avslutades med finalen den 18 maj 2014. I gruppspelet tävlade 32 lag om de åtta slutspelsplatserna.

Kvalificerade lag

Slutspelsträd

Kvartsfinal

Semifinal

Final

Referenser

Svenska cupen i fotboll 2013/2014
Augusta Bjurström

Augusta Wilhelmina Bjurström, född 12 september 1788, död 7 november 1852 i Jakobs församling i Stockholm, var en svensk skolledare. Hon grundade den populära Bjurströmska pensionen i Stockholm, som under sin samtid beskrevs som mest framstående flickpensionen i staden. 

Augusta Bjurström var dotter till Elisabeth Bjurström, syster till Sophie och Petter Hagman, och systerdotter till Sophie Hagman. Fadern ska ha varit underofficer. Sedan hennes far avlidit bodde hon från år 1800 med sin mor och syskon hos sin moster Sophie Hagman vid Regeringsgatan i Stockholm.  

År 1826 var hon och hennes syskon delaktiga i arvet av sin moster Sophie Hagmans förmögenhet.  Hon grundade Bjurströmska pensionen eller Bjurströmska flickpensionen, som låg vid Regeringsgatan i Stockholm och som fick sitt namn efter henne. Det sägs om den att den "på 1830-talet räknades till huvudstadens förnämsta läroanstalter för kvinnlig undervisning", uppfattades som den främsta flickpensionen i Stockholm och främst tog emot elever ur förmögna kretsar. Den var den huvudsakliga konkurrenten till Wallinska skolan, som grundades 1831.   

Bjurströmska pensionen var en utpräglad flickpension. Olof Fryxell var en tid verksam som lärare vid pensionen, men avskedades efter en konflikt med elevernas föräldrar sedan han hade undervisat i mänsklig fysik och skridskoåkning, något som på den tiden ansågs olämpligt för flickor och möttes med protester. Även Sophia Posse och Karin Åhlin ska ha varit verksamma vid skolan under hennes tid. Hennes skola övertogs senare av Sophie Kock.

Källor

Svenska skolledare under 1800-talet
Stockholm under 1800-talet
Personer i Stockholms historia
Födda 1788
Avlidna 1852
Kvinnor
Sophie Kock

Sophie Antoinette Kock, född 1803, död 14 januari 1854, var en svensk (ursprungligen tysk) skolledare. Hon drev den populära Kockska pensionen i Stockholm, som under sin samtid tillhörde den kanske mest framstående flickpensionen i staden. 

Sophie Kock var ursprungligen från Tyskland, och utbildad i Hamburg. Hon kom till Stockholm från Göteborg 1843, och hade året därpå öppnat en flickpension. Hon övertog Augusta Bjurströms flickpension i Stockholm. 

Kockska pensionen låg på Regeringsgatan i sedermera Tysta Maris hus. Skolan var ansedd för sin höga nivå på språkundervisning. Språk betraktades under denna tid som det viktigaste kriteriet för en bildad kvinna, och Kock engagerade skickliga svenska språklärare. Lärare undervisade i sina egna språk: Kock själv i sitt modersmål tyska, Jules Henri Kramer i franska, och Alfred May i engelska. Skolan anställde under Kocks tid utbildade (dvs manliga) lärare: som lärare i kristendom, historia och geografi undervisade nämns pastor Lodell och pastor Afzelius. Under Kocks tid förekom ingen handarbetsundervisning, något som annars ansågs självklart för en mamsellskola.

Kvaliteten på skolans undervisning ansågs vara hög, men få läxor förekom, och undervisningen var främst muntlig. Elevantalet var mellan 40 och 50, men alla elever satt i samma sal, samlade kring tre bord. Hennes penson övertogs år 1852 av Sophia Posse.

Källor

Kvinnor
Svenska skolledare under 1800-talet
Födda 1803
Avlidna 1854
Personer i Stockholms historia
José Naya

José Naya, född 25 juli 1896, död 29 januari 1977, var en uruguayansk fotbollsspelare.

Naya blev olympisk guldmedaljör i fotboll vid sommarspelen 1924 i Paris.

Källor 

Uruguayanska fotbollsspelare
Uruguayanska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1924
Tävlande i fotboll vid olympiska sommarspelen 1924
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1924 från Uruguay
Födda 1896
Avlidna 1977
Män
Walter Dietrich

Walter Dietrich, född 24 december 1902, död 27 november 1979, var en schweizisk fotbollsspelare.

Dietrich blev olympisk silvermedaljör i fotboll vid sommarspelen 1924 i Paris.

Källor 

Schweiziska fotbollsspelare
Schweiziska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1924
Tävlande i fotboll vid olympiska sommarspelen 1924
Tävlande i fotboll vid olympiska sommarspelen 1928
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1924 från Schweiz
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1928 från Schweiz
Födda 1902
Avlidna 1979
Män
Jarmo Visakorpi

Jarmo Kustaa Visakorpi, född 8 mars 1931 i Helsingfors, är en finländsk läkare och professor.

Visakorpi blev medicine och kirurgie doktor 1960. Han verkade 1968–1972 som biträdande professor i pediatrik vid Helsingfors universitet och 1973–1975 som professor i medicinsk utbildning och som dekanus vid medicinska fakulteten vid Tammerfors universitet. Han var professor i pediatrik där 1975–1996, prorektor 1975–1981 samt rektor två gånger, 1981–1987 och 1993–1996. Från 1975 till 1996 var han ansvarig överläkare för pediatriska kliniken vid Tammerfors universitetssjukhus. 

Visakorpi är specialist i barnsjukdomar och i mag- och tarmsjukdomar hos barn. Han internationellt känd för sina vetenskapliga arbeten om mag- och tarmsjukdomar, speciellt celiaki, samt om näringslära och medfödda ämnesomsättningsstörningar. Han har deltagit aktivt i den högskolepolitiska debatten i Finland och har haft nationella och internationella uppdrag inom evalueringen av den högre utbildningen.

Han är sedan 1987 ledamot av Finska Vetenskapsakademien. Åren 1997–1999 verkade han som akademiens preses och 1999–2000 som ordförande för dess delegation.

Källor

Personer verksamma vid Helsingfors universitet
Personer verksamma vid Tammerfors universitet
Finländska professorer i medicin
Finländska barnläkare
Födda 1931
Läkare från Helsingfors
Levande personer
Män
Ledamöter av Finska Vetenskapsakademien
English Electric

English Electric var ett brittiskt företag som bildades efter första världskrigets slut av fem bolag för att tillsammans ställa om från krigsproduktion till produktion för den civila marknaden. Företaget siktade på att bli det tredje största bolaget inom elektroteknik i Storbritannien. De största produkterna var spårvagnar, lok, elmotorer, transformatorer och generatorer. Den snabba elektrifieringen som man väntade sig efter kriget uteblev dock, främst på grund av Storbritanniens dåliga ekonomi, och bolaget drogs under de första tio åren med dålig lönsamhet. År 1929 genomfördes en omfattande omstrukturering av företaget med Westinghouse Electric & Manufacturing Company som förebild. Det i kombination med att Storbritanniens ekonomi återhämtat sig ledde till bättre lönsamhet under 1930-talet. Under den här perioden expanderade English Electric sin verksamhet genom att börjat tillverka bland annat elektriska spisar och kylskåp.

Under andra världskriget var English Electric en viktig underleverantör till främst de Havilland och Handley Page. Man köpte också upp Napier & Sons flygmotortillverkning 1942. Dessutom tillverkade man stridsvagnar, bland annat Cromwell. Successivt tog man över allt mer av tillverkningen för de Havilland och i slutet av kriget när tillverkningen av de Havilland Vampire kom igång så tillverkades den helt och hållet av English Electric i Preston. Efter kriget fortsatte English Electric att investera i flygtillverkning och skapade två stycken legendariska flygplan; Lightning och Canberra. Flygplanstillverkningen knoppades av i ett eget bolag 1958 för att 1960 uppgå i British Aircraft Corporation tillsammans med Bristol och Vickers.

År 1968 köptes den kvarvarande delen av English Electric upp av den amerikanska koncernen General Electric.

Bilder

Externa länkar

Referenser

 
Företag bildade 1918
Företag upplösta 1968
Regierungsbezirk Osnabrück

Regierungsbezirk Osnabrück var ett regeringsområde i preussiska provinsen Hannover åren 1885–1946 och i Niedersachsen mellan 1946 och 1978.

Det omfattade det forna furstbiskopsdömet Osnabrück, hertigdömet Arenberg-Meppen, grevskapet Bentheim, m. m. 1910 hade det en yta på 6 204 km2 och en befolkning på 376 607 invånare, varav 53 procent katoliker. Regeringsområdet var indelat i 11 kretsar.

Källa

Regierungsbezirk i Preussen
Niedersachsens historia
Stater och territorier bildade 1885
Stater och territorier upplösta 1978
Niantic

Niantic, Inc. är ett amerikanskt mjukvaruföretag baserat i San Francisco, Kalifornien. Företaget grundades 2010 av John Hanke som Niantic Labs, ett internt start up-bolag på Google, innan det omvandlades till en självständig enhet under 2015.

Niantic är kända för att ha utvecklat mobilspel med augmented reality (förstärkt verklighet), såsom Ingress under 2012, och Pokémon Go under 2016.

Referenser

Noter

Externa länkar
Officiell webbplats

Företag bildade 2010
Amerikanska datorspelsföretag
Fjodor Kuznetsov

Fjodor Isidorovich Kuznetsov () född den 29 september 1898, död den 22 mars 1961, var en generalöverste och militär befälhavare i Sovjetunionen.

Biografi 
Föddes i en bondefamilj i Guvernementet Mogiljov (dagens Horatski Rajon, Mahiljoŭs voblasts i Vitryssland), Kuznetsov, tjänstgjorde i den Kejserliga ryska armén under första världskriget och fortsatte sin tjänst i Bolsjevikernas Röda armén. Under början av 1941 förde han befäl över det Baltiska militärdistriktet som i samband med det tyska anfallet på Sovjetunionen den 22 maj 1941 omvandlades till Nordvästfronten, han avlöstes från den posten i början av augusti av generalmajor P. P. Sabennikov. Vid en Stavka session den 12 augusti 1941, fick han befälet över den nya 51:a armén, senare fungerar han som tillfällig befälhavare för Centralfronten, stabschef i den 28:e armén, biträdande befälhavare för Västfronten, och befälhavare för den 61:a armén.

Från mars 1942 till juni 1943 tjänstgjorde han som chef för generalstabens skola och från augusti 1943 till februari 1944 som vice befälhavare över Volchovfronten och Karelskafronten. Åren 1945-1948 förde han befäl över Urals militärdistrikt innan han pensionerades på grund av sjukdom.

Referenser 

Födda 1898
Avlidna 1961
Personer i Sovjetunionen under andra världskriget
Män
Sovjetiska generaler
Grönkullagrannar

Grönkullagrannar eller Grönkullagrannar: berättelser från Avonlea (originaltitel: Chronicles of Avonlea) är en novellsamling av Lucy Maud Montgomery, relaterad till serien om Anne på Grönkulla. Boken publicerades första gången på engelska 1912 och på svenska 1968.

Ibland marknadsförs boken som en del i serien om Anne på Grönkulla, men Anne spelar endast en liten roll i boken, som istället rymmer tolv berättelser om den fiktiva kanadensiska byn Avonlea på Prince Edward Island och en del av dess originella invånare.

Uppföljare och filmatiseringar 
Boken fick en uppföljare 1920, Further Chronicles of Avonlea, som även den berättar om många familjer från Avonlea. På några av dessa berättelser baserades den framgångsrika tv-serien Vägen till Avonlea från 1990-1996.

Källor

Externa länkar 

The Region Around Avonlea (oauktoriserad karta över bokens platser)

Skönlitteratur 1912
Kanadensisk ungdomslitteratur
Verk av L.M. Montgomery
Regeringen May I

Regeringen May I () var Storbritanniens regering från och med den 13 juli 2016 till och med den 11 juni 2017. Regeringen leddes av premiärminister Theresa May från de konservativa.

Regeringen tillträdde den 13 juli 2016 efter att David Cameron avgått som följd av Brexit-omröstningen, och avgick den 9 juni 2017 efter parlamentsvalet 2017. Regeringen May II efterträdde denna regering samma dag.

Ministrar 
Fullvärdiga medlemmar av kabinettet:

Nedanstående ministrar närvarar vid kabinettets sammanträden men anses inte vara fullvärdiga medlemmar.

Källor

Fotnoter

Webbkällor

Externa länkar

Bildanden 2016
May
Storbritannien under 2010-talet
Regnbågens dal

Regnbågens dal (originaltitel: Rainbow Valley) är Lucy Maud Montgomerys sjunde bok i serien om Anne på Grönkulla, första gången publicerad på engelska 1919 och på svenska 1927. 

I den här boken är Anne Shirley gift och har sex barn, men boken handlar främst om familjens nya granne, den nya presbyterianska prästen John Meredith och samspelet mellan Annes och Merediths barn.

I Regnbågens dal håller Annes söner och döttrar allra helst till, med dess körsbärsträd, den porlande bäcken och sammetsgröna mossa. Här läser de dikter, bekantar sig med djur och växter och där grundar de Snällhetsklubben tillsammans med prästens moderlösa barn.

Källor

Externa länkar 

The Region Around Avonlea (oauktoriserad karta över bokens platser)

Skönlitteratur 1919
Kanadensisk ungdomslitteratur
Verk av L.M. Montgomery
Lilla Marilla

Lilla Marilla (originaltitel: Rilla of Ingleside) är Lucy Maud Montgomerys åttonde bok i serien om Anne på Grönkulla, första gången publicerad på engelska 1921 och på svenska 1928. 

Boken fokuserar på Anne och Gilberts yngsta dotter Bertha Marilla "Rilla" Blythe. Boken har en mer allvarlig ton än de tidigare eftersom den utspelar sig under första världskriget, då de tre Blythe-sönerna Jem, Walter och Shirley, samt Rillas käresta Ken Ford med fler vänner ansluter sig till de kanadensiska trupperna och reser till Europa för att kämpa i kriget. Det blir en lång och orolig väntan för Rilla och de andra hemma i Avonlea.

Källor

Externa länkar 

The Region Around Avonlea (oauktoriserad karta över bokens platser)

Skönlitteratur 1921
Kanadensisk ungdomslitteratur
Verk av L.M. Montgomery
Junichi Masuda

Junichi Masuda, , född 12 januari 1968, är en japansk tv-spelskompositör, regissör, designer, producent, och programmerare mest känd för sitt arbete med Pokémon-spelen. Han är medlem i Game Freak-styrelsen och har arbetat på företaget sedan 1989.

Referenser

Noter 

Japanska kompositörer
Pokémon
Datorspelsmusiker
Japanska datorspelsproducenter
Datorspelsprogrammerare
Personer från Yokohama
Födda 1968
Levande personer
Män
Peshraw Azizi

Peshraw Azizi, född 19 januari 1988 i Sulaymaniyya, är en svensk före detta fotbollsspelare.

Karriär
Azizis moderklubb är Rönninge/Salem FK. Han började sin seniorkarriär i Syrianska FC, där han bland annat gjorde fem inhopp i Superettan 2009. I juni 2010 lånades Azizi ut till Valsta Syrianska IK.

I februari 2011 värvades Azizi av Dalkurd FF. I december 2015 förlängde han sitt kontrakt med klubben. I december 2016 förlängde Azizi sitt kontrakt med tre år. Efter säsongen 2019 lämnade han klubben.

Inför säsongen 2020 gick Azizi till Vasalunds IF. I februari 2022 meddelade Azizi att han avslutade sin spelarkarriär och återvände till Dalkurd, där han fick en roll i ledarstaben.

Källor

Peshraw Azizi på fotbolltransfers.com
Peshraw Azizi på elitefootball

Noter

Svenska fotbollsspelare
Spelare i Syrianska FC
Spelare i Arameiska/Syrianska Botkyrka IF
Spelare i Valsta Syrianska IK
Spelare i Dalkurd FF
Spelare i Vasalunds IF
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Spelare i Superettan
Spelare i Division 1 i fotboll för herrar
Födda 1988
Levande personer
Män
Maria Knutson Wedel

Maria Knutson Wedel, född 1963, är en svensk fysiker som är biträdande professor i konstruktionsmaterial och rektor för Sveriges Lantbruksuniversitet sedan 2019.

2012-2019 var Maria Knutson Wedel vicerektor med ansvar för grundutbildning, pedagogik och utbildningens samverkan med skola och näringsliv på Chalmers tekniska högskola  i Göteborg. Hon arbetade med utbildningsfrågor under mer än tjugo år på Chalmers.

Hon blev civilingenjör i teknisk fysik 1988 och disputerade i fysik med avhandlingen The Microstructure of Metal Oxide Additive Silicon Nitride Ceramics år 1996.

Referenser

Externa länkar 
Publikationer registrerade i Chalmers publikationsdatabas, CPL
Citeringar enligt Google Scholar

Alumner från Chalmers tekniska högskola
Kvinnor
Födda 1963
Levande personer
Personer verksamma vid Sveriges lantbruksuniversitet
Elsa Belfrage

Elsa Sofia Katarina Belfrage, född Bertilsson 27 april 1891 i Skogsgård, Drängsereds församling, Hallands län, död 20 juni 1983 i Lund, var en svensk läkare och skulptör. Hon ingick 1923 äktenskap med Sixten Belfrage och var mor till Esbjörn Belfrage.

Belfrage, som var dotter till handlanden Gustav Bertilsson och Charlotte Christenson, avlade studentexamen i Göteborg 1911, sjuksköterskeexamen 1914 samt blev medicine kandidat i Stockholm 1918 och medicine licentiat i Lund 1923. Hon var operationssköterska på Mariestads lasarett 1914–1915, t.f. amanuens vid kvinnokliniken på Lunds lasarett 1921, extra läkare på Fagereds sanatorium 1921–1922, underläkare och t.f överläkare 1923–1924, t.f. provinsialläkare i Torups distrikt 1926–1928 och praktiserande läkare i Åkarp 1924–1961.

Hon studerade skulptur för William Zadig i Malmö 1926–1937. Hon medverkade i Malmö museums utställning Kamrat- och självporträtt med ett gipsporträtt av konstnären Tora Vega Holmström. Belfrage utgav Fickordbok för sjuksköterskor (1927, 19:e upplagan 2013) och Hälsolära (tillsammans med filosofie licentiat Erik Åkerlund, 1947, sjunde upplagan 1967). Elsa Belfrage är begravd på Drängsereds kyrkogård.

Se även 

 Belfrage (adelsätt)

Källor

Elsa Sofia Katarina Belfrage på gravar.se
Svenskt konstnärslexikon del I sid 126, Allhems Förlag, Malmö.

Svenska läkare under 1900-talet
Svenska sjuksköterskor
Svenska skulptörer under 1900-talet
Födda 1891
Avlidna 1983
Kvinnor
Personer från Drängsereds socken
Elsa