kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
HD 3322

HD 3322 är en dubbelstjärna belägen i den södra delen av stjärnbilden Andromeda, som också har variabelbeteckningen PY Andromedae. Den har en skenbar magnitud av ca 6,51 och kräver åtminstone en handkikare för att kunna observeras. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 4,6 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 700 ljusår (ca 220 parsek) från solen. Den rör sig bort från solen med en heliocentrisk radialhastighet på ca +4 km/s.

Egenskaper
Primärstjärnan HD 3322 A är en blå till vit jättestjärna av spektralklass B8 IIIp HgMn, som anger att den är en kemiskt ovanlig kvicksilver-mangan-stjärna. Den har en massa som är ca 3,7 solmassor, en radie som är ca 5 solradier och har ca 250 gånger solens utstrålning av energi från dess fotosfär vid en genomsnittlig effektiv temperatur av ca 12 900 K. 

HD 3322 är ett enkelsidig spektroskopisk dubbelstjärna med en omloppsperiod på ca 400 dygn och en excentricitet på 0,57. Catalano och Leone (1991) anger den till att vara en Alfa2 Canum Venaticorum-variabel med en period av 4,6904 dygn.

Referenser

Noter

			

 

		
Stjärnbilden Andromeda
HR-objekt
HD-objekt
Blåa jättar
Dubbelstjärnor
Alfa2 Canum Venaticorum-variabler
Gustaf von Essen (militär)

Reinhold Gustaf David von Essen, född den 7 januari 1883 i Kristianstad, död den 28 mars 1936 i Riseberga församling, Kristianstads län, var en svensk militär. Han var son till Reinhold von Essen, måg till Nestor Aspgren och far till Carl-Gustaf von Essen.

von Essen avlade juridisk preliminärexamen vid Uppsala universitet 1902. Han blev underlöjtnant vid Skånska husarregementet 1903, löjtnant där 1906 och kapten 1919. Han var skvadronchef 1918–1920, generalstabsofficer i IV. arméfördelningen 1920–1922 och stabschef vid kavalleriinspektionen 1922–1926. von Essen befordrades till major 1924, på övergångsstat vid generalstaben 1926, och till överstelöjtnant 1930. Han blev chef för Herrevadsklosters remontdepå 1926. von Essen blev riddare av Svärdsorden 1924. Han vilar på Riseberga kyrkogård.

Källor 

 
 
 
 Gravsten på Riseberga kyrkogård över överstelöjtnant Gustaf von Essen på Herrevadskloster och hans hustru Karin von Essen

Överstelöjtnanter i svenska armén
Riddare av Svärdsorden
Svenska militärer under 1900-talet
Militärer från Kristianstad
Gustaf
Födda 1883
Avlidna 1936
Män
Arcane

Arcane är en amerikansk datoranimerad TV-serie från 2021, skapad av Christian Linke och Alex Yee. Den är baserad på datorspelet League of Legends från 2009, skapat av Riot Games.

Seriens första säsong hade premiär på streamingtjänsten Netflix den 7 november 2021. En andra säsong är bekräftad från Netflix och Riot Games.

Handling 
Serien utspelar sig, flera år innan spelet "League of Legends" drar igång, i den utopiska staden Piltover och den smutsiga underjordiska staden Zaun. Man får följa systrarna Jinx och Vi som befinner sig på motsatta sidor av ett krig om skruvade ideologier och mystisk teknologi.

Rollista (i urval)

Referenser

Externa länkar 

Arcane  på Netflix

TV-seriestarter 2021
Engelskspråkiga TV-serier
Amerikanska animerade TV-serier från 2020-talet
Franska animerade TV-serier från 2020-talet
Amerikanska science fiction-TV-serier
TV-program av Netflix
Gösta Bråhner

Hans Ejnar Gösta Bråhner, född Jonsson 12 maj 1919 i Vindeln, Västerbottens län, död 31 mars 1980 i Österhaninge, Stockholms län, var en svensk skådespelare.

Biografi
Gösta Bråhner var son till jordbrukaren Anders Jonsson och hans hustru Hulda, född Grahn. Han var verksam vid bland annat Helsingborgs stadsteater, Åbo Svenska Teater och Malmö stadsteater. Från 1954 till 1978 var han verksam vid Riksteatern.

Han var från 1957 gift med Irene Gustavsson, med vilken han hade fyra barn.

Filmografi

Teater

Roller

Referenser

Noter

Källor

Externa länkar
 Gösta Bråhner på Malmö stadsteater
 Gösta Bråhner på Lisepedia

Svenska skådespelare under 1900-talet
Män
Födda 1919
Avlidna 1980
Personer från Degerfors socken, Västerbotten
André Bavua Ntinu

André Bavua Ntinu, född 22 mars 1939, död 5 oktober 2013 i Mbanza-Ngungu i Kongo-Central i Kongo-Kinshasa, var en kongolesisk kampsportutövare och initiativtagare till japansk kampsport (karate och judo) i Kongo-Kinshasa. Han var känd som Bavua Ntinu Decantor. Bavua Ntinu grundade och ledde också den andliga organisationen Puissance spirituelle du verbe (PSV).

Referenser

Externa länkar 

 Les apollons de Kinshasa (franska)

Kinshasa-kongolesiska kampsportare
Kinshasa-kongolesiska idrottare under 1900-talet
Födda 1939
Avlidna 2013
Män
Vinterägget

Vinterägget är ett av Fabergéäggen, som skapades av den ryske juveleraren Peter Carl Fabergé. Ägget designades av den finländska formgivaren Alma Pihl. Vinterägget designades på beställning åt den ryske tsaren Nikolaj II och gavs till tsarinnan Maria Fjodorovna som påskgåva 1913. 

Äggets höjd är 10,2 centimeter. Den ingår idag i en privat samling i Qatar.

Källor 

Fabergéägg
Konstverk 1913
Konstverk i privat ägo
Konstverk av finländska konstnärer
Carolina Reaper

Carolina Reaper är en chili utvecklad av amerikanska chiliodlaren Ed Currie i Rock Hill, South Carolina, USA. 11 augusti 2017 bekräftades den av Guinness rekordbok som den starkaste chilin i världen med 1 641 183 scoville-enheter, och överträffade därmed Trinidad Scorpion "Butch T". 23 augusti 2023 togs rekordet över av Pepper X som uppmätts till 2,69 miljoner scoville-enheter, som även den är odlad av Currie.. Namnet "Reaper" (svenska: skördeman) valdes för att chilins svans liknar Liemannens lie. Dess smak har beskrivits som fruktig, söt och som "smält lava."

Källor

Kryddor och kryddblandningar
Chilipeppar
Lome Brage

Lome Brage, född , är en norsk kallblodstravare, mest känd för att segrat i 2018 års upplaga av Elitkampen på Solvalla. Han tävlade mellan 2010 och 2021, och tränades och kördes av flertalet olika tränare och kuskar under karriären.

Karriär 
Lome Brage tävlade mellan 2010 och 2021, och sprang in 4,8 miljoner norska kronor på 114 starter, varav 45 segrar, 17 andraplatser och 12 tredjeplatser. Han tog karriärens största seger i Elitkampen (2018). Han segrade även i Unionskampen (2013, 2016), Alm Svartens Æresløp (2015), Moe Odins Æresløp (2017), Steggbests Minne (2018) och Vårbjörken (2018, 2020).

Som avelshingst 
Lome Brage har sedan 2015 varit verksam som avelshingst, parallellt med tävlingskarriären. Efter tävlingskarriären avslutades i november 2021 var planen att han skulle vara verksam som avelshingst i Sverige.

Statistik 
Källa:

Referenser

Noter 

Hästar födda 2007
Norska kallblodiga travhästar
Ivica Horvat

Ivan "Ivica" Horvat, född 16 juli 1926 i Sisak, död 27 augusti 2012 i Njivice, var en jugoslavisk fotbollsspelare.

Han blev olympisk silvermedaljör i fotboll vid sommarspelen 1952 i Helsingfors.

Källor 

Jugoslaviska fotbollsspelare
Jugoslaviska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1952
Tävlande i fotboll vid olympiska sommarspelen 1952
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1952 från Jugoslavien
Födda 1926
Avlidna 2012
Män
Personer från Sisak
Florence Mills

Florence Mills, född Florence Winfrey den 25 januari 1896 (eller 1895) i Washington D.C., död den 1 november 1927 i New York, var en amerikansk sångerska, dansös och komiker. Hon slog igenom i broadwaymusikalen Shuffle Along 1921, där hon med 200 föreställningar kvar tog över huvudrollen som Ruth Little från Gertrude Saunders. Hon uppträdde därefter i ett antal revyer/musikaler bland vilka märks Plantation Revue (1922), From Dover Street to Dixie (1923), Dixie Street to Broadway (1924) och Blackbirds (1926). Den senare framfördes även i London (med Prinsen av Wales som flerfaldig åskådare), Paris och andra europeiska städer.

Eftermäle
Duke Ellington komponerade Black Beauty 1928 till hennes minne och den 14 november 1927 spelade Fats Waller in flera låtar (Florence, Gone but not Forgotten - Florence Mills, Bye Bye Florence, You Live on in Memory och Memories of Florence Mills).

Den 8 december 1976 utsågs "Florence Mills House" i New York som ett National Historic Landmark, men utnämningen drogs tillbaka den 16 januari 2009, när det visats att det inte var i detta hus hon bott, utan i ett hus med samma nummer, men två gator bort (detta hus var dock så kraftigt ombyggt, och dessutom sammanslaget med grannfastigheten, att en utnämning inte var aktuell).

Referenser
"Florence Mills" i Sandra L. West Aberjhani, 2003, Encyclopedia of the Harlem Renaissance, sid.219-220. 
Florence Mills på Britannica Online
Zakiya Adir, Florence Mills (1896-1927) på BlackPast den 22 september 2008
Florence Mills Collection på The New York Public Library

Noter

Vidare läsning
Bill Egan, 2004, Florence Mills: Harlem Jazz Queen.

Externa länkar

FlorenceMills.com

Amerikanska dansare under 1900-talet
Amerikanska sångare under 1900-talet
Amerikanska jazzsångare
Födda 1896
Avlidna 1927
Kvinnor
Personer från Washington, D.C.
Harlemrenässansen
Ferrari Daytona SP3

Den här artikeln handlar om den moderna sportbilen. För 1970-talets sportbil, se Ferrari Daytona.

Ferrari Daytona SP3 är en sportbil som den italienska biltillverkaren Ferrari presenterade i november 2021.

Motor och växellåda hämtas från 812 Competizione, medan chassit kommer från  LaFerrari. Karossen är inspirerad av 1960-talets sportvagnsprototyper 330 P3/P4. 

Ferrari ska bygga 599 exemplar till ett pris av €2 000 000 styck plus lokal moms. Dessa kommer att erbjudas exklusivt till trogna kunder såsom Zlatan Ibrahimović och Per Gessle, och alla är redan sålda.

Tekniska data

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats. 

Daytona SP
Bakhjulsdrivna fordon
Lanseringar 2021
Highflyer (häst)

Highflyer, född 1774, död , var ett engelskt fullblod. Han var obesegrad under hela tävlingskarriären, och blev senare en mycket framgångsrik avelshingst.

Bakgrund 
Highflyer föddes upp av Sir Charles Bunbury, 5th Baronet vid Great Barton 1774. Highflyer var en brun hingst efter Herod och efter Rachel (efter Blank). Highflyer var en halvbror till Mark Anthony (f. 1767 e. Spectator) som födde Aimwell, som segrade i Epsom Derby.

Karriär 
Highflyer gjorde sin första start i oktober 1777 som treåring på Newmarket, som han segrade i. Vid denna tid började det bli en trend att starta  fullblod i yngre åldrar, istället för fem års ålder, som var vanligt innan. Han återvände till Newmarket året därpå och slog ut sin jämnåriga konkurrenter i både juli- och oktobermeetet. 1779 vann han ytterligare två löp innan Lord Bolingbroke sålde honom till Richard Tattersall för 2 500 pund. Highflyer fortsatte att tävla och avslutade sedermera sin tävlingskarriär obesegrad på 14 starter.

Som avelshingst 

Tattersalls plan för Highflyer var att göra honom rik, något som verkligen lyckades. Planen bestod av två huvudpunkter. Först skulle Tattersall avla Highflyer till så många ston som möjligt och få in intäkter från avelsavgiften. För att hjälpa till att åstadkomma detta ställde han sin hingst på sin gård Red Barns, för en avgift på 15 guineas, vilket så småningom höjdes till 50 guineas. Hans andra taktik var att köpa upp så många döttrar till Eclipse som han kunde, avla de med Highflyer och sälja fölen. Detta skulle kombinera Herods och Eclipses blod, och producera några utmärkta kapplöpningshästar som skulle utgöra grunden för det moderna fullblodet. Det har gjorts uppskattningar att Tattersall tjänade minst 15 000 pund varje år på uppfödningar från Highflyer, från vilken han byggde en herrgård med det passande namnet Highflyer Hall.

Tattersall var dock snabb med att ge Highflyer erkännande för sin ekonomiska framgång. Då Highflyer dog den 18 oktober 1793 begravdes han i sin hage, och hans ägare gav den stora hästen epitafiet: "Här ligger den perfekta och vackra symmetrin hos den mycket beklagade Highflyer, av vilken och hans underbara avkomma den hyllade Tattersall förvärvade en ädel förmögenhet, men skämdes inte för att erkänna det."

Highflyer var den ledande avelshingsten i 15 år (1785–1796, 1798), under vilken tid han producerade 469 vinnare, inklusive tre Derby-vinnare, tre St. Leger-vinnare och en Epsom Oaks-vinnare.

Referenser

Originalcitat

Noter 

Brittiska galopphästar
Hästar födda 1774
Hästar avlidna 1793
Fullblodsfamilj 13
Byerley Turks faderslinje
Obesegrade hästar
Herod (häst)

Herod, född i april 1758, död , var ett engelskt fullblod. Han var en av de tre stamfäderna till det moderna engelska fullblodet, tillsammans med Matchem och Eclipse. Herod var hingsten som var ansvarig för att hålla Byerley Turks blodslinje vid liv.

Bakgrund 
Herod föddes upp av Prins Vilhelm, hertig av Cumberland. Han var efter hingsten Tartar och under Cypron (efter Blaze). Herod var en halvbror Lady Bolingbroke (mor till Tetotum, och segrare av Epsom Oaks) och ett sto (1757) efter Regulus. Herod var en brun hingst med en liten stjärna och inget vitt på benen. Han var en kraftfull häst som var särskilt bra på löp över fyra miles.

Karriär 
Herod började tävla vid fem års ålder, vilket var vanligt vid den tiden. Han tävlingsdebuterade i oktober 1763, då han segrade i ett löp över fyra miles på Newmarket. Vid sex års ålder vann han ytterligare ett löp på Newmarket, följt av ett fyramileslöp på Ascot. Då han var sju, dog hans ägare och han såldes i en spridningsförsäljning till Sir John Moore, och han återvände inte till tävlingsbanan förrän 1766, då han segrade i ett matchlöp mot Antinous på Ascot.

Under denna tiden började hans karriär att avslutas, då han förlorat två matchlöp, och sedan slutat sist i ett lopp i York, efter att ha fått lungblödning under arbete. Han startade två gånger året därpå, innan han drog sig tillbaka för att vara verksam som avelshingst.

Som avelshingst 
Herodes pensionerades från sin tävlingskarriär 1770 och stod istället som avelshingst vid Sir John Moores stuteri i Neather Hall, mot en avgift på 10 guineas, som senare höjdes till 25 guineas. Han var ledande avelshingst i Storbritannien åtta gånger, (1777–1784), innan hans son, Highflyer (1785–1796, 1798) och sonsonen Sir Peter Teazle (1799–1802 och 1804–1809) tog över. Herods blodslinje fortsätter idag i stamtavlan till 2007 års segrare av Eclipse Stakes, Notnowcato.

Herods avkommor vann 497 löp, och sprang in 201 505 pund.

Han betäckte fortfarande ston fram till sin död, vid 22 års ålder, i Netherhall (skrivet som Neather Hall i de gamla kalendrarna) den 12 maj 1780.

Referenser

Noter 

Hästar födda 1758
Hästar avlidna 1780
Brittiska galopphästar
Fullblodsfamilj 26
Byerley Turks faderslinje
11359 Piteglio

11359 Piteglio eller 1998 BP24 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 27 januari 1998 av de båda italienska astronomerna Vasco Cecchini och Luciano Tesi vid Pian dei Termini-observatoriet. Den är uppkallad efter den italienska byn Piteglio.

Asteroiden har en diameter på ungefär 5 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter platser
Astronomiska upptäckter av Vasco Cecchini
Astronomiska upptäckter av Luciano Tesi
Astronomiska upptäckter 1998
Eric Brütte

Eric Brütte, född Carlsson, den 8 februari 1889, död 26 november 1964, var en svensk fotbollsspelare, fotbollsledare och disponent, känd för att ha spelat i IFK Kalmar och där var med och vann det allra första Småländska mästerskapet i fotboll 1907.

Biografi

Utanför idrottsplanen 
Brütte föddes i Kalmar stadsförsamling 1889, som äldst i en barnaskara av sju syskon till snickare Karl Johan Teodor Karlsson och hustrun Johanna Matilda Johansson. Eric som från början hette Karlsson tog efternamnet Brütte efter ett smeknamn han haft i skolan.  Han gifte sig 1917 med sin barndomskärlek Gerda Larsson, som verkade som chef på Kalmar Hemslöjd. De fick tillsammans barnen Märtha 1919 och Torsten 1924. 1909-1932 verkade Brütte som kontorschef för Sandbäcks Kakelfabrik AB och från 1933 som disponent på AB Kalmar Byggvaror. Han var sekreterare i Kalmar Motorklubb 1928 - 1936 och ordförande där 1936-1945. Därtill var han ledamot av Kalmar Stadsfullmäktige mellan 1939 och 1945.

I idrottens tjänst
Enligt ett personporträtt i KIS medlemsblad från 1922 är Eric Brütte att anse som den kalmaritiska idrottens fader. Detta då Brütte ska ha varit en ledande figur redan i det allra första embryot till dagens Kalmar FF - idrottsföreningen Karl den XII. I den upplaga av IFK Kalmar som bildades 1904, var Brütte som målvakt med och vann Småländska mästerskapet i fotboll 1907, 1908, 1909 och 1910. 1918 så gick IFK Kalmar upp i  föreningen IF Gothia, i samma veva bytte Gothia namn till Kalmar IS. Brütte var sedan föreningen KIS ordförande 1919-1921. Därtill var han sekreterare i Kalmar Idrottsnämnd 1920-1930. Han är även känd för att blivit utsedd till Kalmar FFs första hedersledamot i slutet av 1920-talet.  På förslag av Brütte ändrade idrottsplatsen som sedan 1919 haft det formella namnet Kalmar Idrottspark namn till Fredriksskans IP 1943.

Meriter och utmärkelser 
Småländsk distriktsmästare i fotboll med IFK Kalmar 1907, 1908, 1909 och 1910
Kungliga automobilklubbens hedersplakett i Guld
Riksidrottsförbundets förtjänstdiplom

Referenser

Män
Födda 1889
Avlidna 1964
Svenska fotbollsspelare
Idrottare från Kalmar
Personer från Kalmar
Svenska idrottsledare under 1900-talet
Stuart Laing

Stuart Laing, född 28 november 1969 i London, England, är en brittisk skådespelare. Laing har bland annat medverkat i Berkeley Square, Kör hårt! och Cambridge Spies.

Filmografi i urval 

 
 
 

 (Miniserie) 
  
 
 (Miniserie)

Källor

Externa länkar 
 

Födda 1969
Brittiska skådespelare under 2000-talet
Män
Levande personer
Skådespelare från London
Brittiska skådespelare under 1900-talet
1998 EN9

1998 EN9 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 6 mars 1998 av den japanska astronomen Tetsuo Kagawa vid Gekko-observatoriet.

Asteroiden har en diameter på ungefär 6 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Ej namngivna småplaneter
Astronomiska upptäckter av Tetsuo Kagawa
Astronomiska upptäckter 1998
Uleåborgs konstmuseum

Uleåborgs konstmuseum, , är ett konstmuseum i stadsdelen Myllytulli i Uleåborg, invid parkområdet Hupisaaret. Museet öppnade för allmänheten den 12 oktober 1963, i byggnaden Kolmiotalo ("triangelhuset") i Uleåborgs centrum. Från första början har museet varit fokuserat huvudsakligen på konst av nordfinländska konstnärer.

Den äldre delen av den nuvarande museibyggnaden har varit limfabrik och kontor för skinnföretaget Veljekset Åström Ab. Denna röda tegelbyggnad ritades av arkitekten Birger Federley och stod färdig 1921. Innan konstmuseet flyttades dit renoverades huset åren 1988–90. Vid samma tid tillkom även en nybyggd del i postmodernistisk stil.

Se även 
 Regionala konstmuseer i Finland

Källor

Noter 

Regionala konstmuseer i Finland
Kultur i Uleåborg
Byggnader och anläggningar i Uleåborg
Museer invigda 1963
Postmodernistisk arkitektur
Museer i Norra Österbotten
1963 i Finland
Töcksfors kanal

Töcksfors kanal är en kanal i Värmland, som förlänger båtleden i Dalslands kanal norrut från sjön Foxen till sjöarna Töck och Östen. Båtledens övre slutpunkt är därmed Östervallskog någon kilometer från gränsen till Norge.

Dalslands kanal invigdes 1867, då den blivit en farled till Töcksfors i norra ändan av Stora Le. Töcksfors kanal anlades 1911–1915 med två slussar i Töcksfors med en sammanlagd lyfthöjd på 10,1 meter. Den nedre slussen lyfter 5,0 meter och den övre 5,1 meter till Töcks nivå på omkring 111 meter över havet. I kanalbygget ingick också en iordningställd farled mellan Töck och Östen.

Töcksfors kanal medger trafik för båtar med längsta längd av 22,75 meter, största bredd på 4,05 metet, största djup på 2,0 meter och en största masthöjd på 3,6 meter.

Kanalen ägs och drivs av Dalslands kanal AB.

Källor
Töcksfors kanal på www.arnholm.se, läst den 24 november 2021
Töcksfors lock station på www.vastsverige.com

Byggnader och anläggningar i Årjängs kommun
Byggnadsminnen i Västra Götalands län
Kanaler i Sverige
Quintus Fulvius Flaccus

Quintus Fulvius Flaccus är ett namn som burits av flera romare:

 Quintus Fulvius Flaccus (konsul 237 f.Kr.)
 Quintus Fulvius Flaccus (konsul 180 f.Kr.)
 Quintus Fulvius Flaccus (konsul 179 f.Kr.)
Annie Reuterskiöld

Annie Reuterskiöld, född 8 januari 1980, är en svensk journalist och politisk reporter som sedan juni 2022 är verksam på Dagens Nyheter. Dessförinnan, från och med januari 2018, arbetade hon på Svenska Dagbladet. 

Hösten 2021 deltog hon som en av de tävlande i Alla mot alla med Filip och Fredrik tillsammans med Anders Johansson.

Bibliografi

Källor

Externa länkar 

Kvinnor
Levande personer
Svenska journalister under 2000-talet
Födda 1980
Svenska radioprogramledare
Världsmästerskapet i volleyboll för damer 2014

Världsmästerskapet i volleyboll för damer 2014 arrangerades av Italien mellan 23 september och 12 oktober 2014. 
USA vann turneringen genom att i finalen i  Mediolanum Forum besegra Kina med 3-1. Brasilien blev trea genom att vinna matchen om tredjepris över Italien med 3-2. 

Kimberly Hill blev vald till mest värdefulla spelare. På de olika positionerna blev Zhu Ting och Kimberly Hill valda till bästa spikers, Sheilla Castro till bästa spiker (motsatt sida), Thaísa Menezes och Yang Junjing till centrar, Alisha Glass till  bästa passare och Monica de Gennaro till bästa libero.

Källor

Noter

2014
Sportåret 2014
Internationella volleybolltävlingar i Italien
2014 i Italien
Volleybollsäsongen 2014/2015
Quintus Fulvius Flaccus (konsul 179 f.Kr.)

Quintus Fulvius Flaccus, död 172 f.Kr., var en romersk politiker. Han var konsul tillsammans med sin bror Lucius Manlius Acidinus Fulvianus år 179 f.Kr. Han var son till Quintus Fulvius Flaccus, som var konsul första gången år 237 f.Kr.

Quintus Fulvius Flaccus var praetor i Hispania Ulterior år 182 och förde framgångsrikt krig mot keltibererna. Som propraetor vann han ytterligare en seger mot keltibererna och kunde fira sin första triumf. År 179 f.Kr. blev Fulvius konsul tillsammans med sin bror Lucius Manlius Acidinus Fulvianus. De tilldelades provinsen Liguria, där han förde ett lyckosamt styre och firade sin andra triumf.

I egenskap av censor lät Flavius uppföra Fortuna Equestris tempel på Campus Martius för att infria det löfte han hade avlagt i samband med fälttåget i Hispania år 180 f.Kr. Fulvius invigde templet den 13 augusti 173 f.Kr. För att kunna bygga detta tempel hade Flavius plundrat Juno Lacinias tempel i Kroton på byggnadsmaterial.

Fulvius båda söner tjänstgjorde i Illyricum. En dag fick han bud om att den ene hade dött och den andre hade drabbats av en livsfarlig sjukdom. Morgonen därpå upptäckte hans slavar att han hade hängt sig. Livius anger att sorg och fruktan (luctus metusque) hade utlöst ett mentalt nervsammanbrott. Enligt ryktet var det Juno Lacinia som hade drivit Fulvius till vanvett.

Källor

Noter

Tryckta källor

Personer i Romerska riket under 100-talet f.Kr.
Romerska konsuler
Romerska praetorer
Romerska censorer
Födelseår saknas
Avlidna 172 f.Kr.
Män
Flaccus
Personer som begått självmord