kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Young Justice

Young Justice är en amerikansk animerad tv-serie utvecklad av Brandon Vietti och Greg Weisman för Cartoon Network. Trots titeln är det inte en direkt anpassning av Peter David, Todd Dezago och Todd Naucks Young Justice-serien, utan snarare en anpassning av hela DC-universet med fokus på unga superhjältar. Serien ställdes in 2013 efter två säsonger eftersom Cartoon Network lyckades inte en framgångsrik leksakslinje baserad på serien. 2019 återkom serie på DC Universe, en streaming sida med serier och filmer baserad på DC comics, med den tredje säsongen med namnet Young Justice: Outsiders.

Röstskådespelare
Jesse McCartney - (Robin) Dick Grayson 
Khary Payton - (Aqualad) Kaldur'ahm
Jason Spisak (Kid Flash) Wally West
Nolan North (kryptonian) Superboy
Danica McKellar (Miss Martian) M'gann M'orzz eller Megan Morse
Stephanie Lemelin (Tigress) Artemis Crock

Referenser

Amerikanska animerade TV-serier från 2010-talet
TV-seriestarter 2010
TV-serier baserade på DC Comics
Animerade superhjälte-TV-serier
Carl Gustaf Berling (boktryckare)

Carl Gustaf Berling, född 1716 (vissa källor säger 1715), död 5 augusti 1789 i Lund, var en tyskfödd boktryckare och publicist, huvudsakligen verksam i Sverige.

Biografi
Carl Gustaf, som var bror till grundaren av Berlingske tidende Ernst Henrik Berling, flyttade till Lund från Sachsen-Lauenburg och tog i januari 1745 över det av Vitus Haberegger grundande boktryckeriet i Lund, och lade därmed grunden till det Berlingska boktryckeriet. Närmare bestämt köpte han ut dåvarande akademiboktryckaren och dansmästaren Ludvig de Creaux, vars skötsel av akademitryckeriet hade lämnat en del att önska. Han fick direktörs titel 1764, och blev senare utnämnd till titulär hovkamrerare.

Som Lunds universitets officielle boktryckare hade han en årslön på 100 riksdaler mot att han tryckte föreläsningskataloger och andra publikationer åt universitetet. Han fick skaffa sig sin övriga inkomst genom att trycka skrifter för allmänhetens konsumtion, och genom förläggarverksamhet. Ett sådant "sidoprojekt" var att han 1775 började ge ut Lunds Weckoblad. Hans bana som publicist var dock inte helt bekymmersfri; 1777 ifrågasattes han och tidningen på grund av en serie polemiska artiklar rörande kronobrännerier och vid ett annat tillfälle förmanades han att inte publicera "lösa rykten och politiska berättelser, framförallt inte med egna reflektioner i saken". Slutligen ansåg biskop Olof Celsius den yngre år 1779 att en i Lunds Weckoblad publicerad visa var "anstötlig".

Berling gifte sig år 1745 med Annika Frostman i Knästorp. Äktenskapet resulterade i tre söner; Christian Fredrik tog över boktryckeriet efter fadern 1781, Carl Arvid studerade i Lund och blev kämnär i Stockholm, och tredje sonen Ernst Henrik studerade också i Lund och blev docent i ekonomi vid Lunds universitet.

Referenser

Noter

Tryckta källor
 Katarina Bernhardsson, Göran Bexell, Daniel Möller & Johan Stenström (red.). En lundensisk litteraturhistoria: Lunds universitetet som litterärt kraftfält. Göteborg: Makadam, 2017
 K. Arne Blom (red.), Företagsamhetens Lund. Lund: Stiftelsen Lundaguide, 2000
 
 Gustaf Edvard Klemming & Johan Gabriel Nordin, Svensk boktryckeri-historia 1483-1883, med inledande allmän öfversigt. Stockholm: P. A. Norstedt och söner förlag, 1883
 Carl Sjöström, Skånska nationen före afdelningarnes tid (1682-1832): biografiska och genealogiska anteckningar jemte historik. Lund, 1897
 Gunnar Wetterberg, Skånes historia III 1720-2017. Stockholm: Albert Bonniers förlag, 2017

Otryckta källor
 Landsarkivet i Lund, Död- och begravningsbok för Lunds domkyrkoförsamling 1751-1799, F I:2 (s. 196)

Födda 1716
Avlidna 1789
Tyska boktryckare
Tyska publicister
Tyska bokförläggare
Svenska boktryckare under 1700-talet
Svenska publicister
Svenska bokförläggare
Personer verksamma vid Lunds universitet
Män
Edward Fielding

Edward Fielding, född 19 mars 1875 i Brooklyn, New York, död 10 januari 1945 i Beverly Hills, Los Angeles, Kalifornien, var en amerikansk skådespelare. Fielding påbörjade sin karriär under det tidiga 1900-talet och medverkade 1905-1939 i många pjäser på Broadway. Fielding medverkade efter Broadway-karriären i över 80 Hollywoodfilmer. Hans roller var i dessa alltid små, men han medverkade i flera av 1940-talets mest uppmärksammade filmer.

Filmografi i urval 

 (ej krediterad)
 (ej krediterad)
 (ej krediterad)
 (ej krediterad)

 
 (ej krediterad)

 (ej krediterad)
 (ej krediterad)
 (ej krediterad)
 (ej krediterad)

 (ej krediterad)
 (ej krediterad)
 (ej krediterad)
 (ej krediterad)
 (ej krediterad)
 (ej krediterad)

Källor

Externa länkar 
 
 

Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Födda 1875
Avlidna 1945
Män
Personer från Brooklyn
Leonard Carey

Leonard Carey, född 25 februari 1887 i London, England, död 11 september 1977 i Woodland Hills, Los Angeles, Kalifornien, var en brittisk skådespelare som främst var verksam i USA. Carey som medverkade i runt 140 filmer anlitades frekvent som skådespelare i Hollywood för filmroller som butler eller tjänare.

Filmografi urval 

 (ej krediterad)

 (ej krediterad)
 (ej krediterad)

 (ej krediterad)
 (ej krediterad)
 (ej krediterad)
 (ej krediterad)
 (ej krediterad)
 (ej krediterad)
 (ej krediterad)

 (ej krediterad)
 (ej krediterad)
 (ej krediterad)
 (ej krediterad)
 (ej krediterad)
 (ej krediterad)

 (ej krediterad)
 (ej krediterad)

Källor

Externa länkar 
 
 

Brittiska skådespelare
Födda 1887
Avlidna 1977
Män
Personer från London
Stanley Andrews

Stanley Andrews, född 28 augusti 1891 i Chicago, Illinois, död 23 juni 1969 i Los Angeles, Kalifornien, var en amerikansk skådespelare. Andrews medverkade i mer än 250 Hollywoodfilmer, varav flera i regi av Frank Capra.

Filmografi i urval 

 (ej krediterad)
 (ej krediterad)
 (ej krediterad)
 (ej krediterad)
 (ej krediterad)
 (ej krediterad)
 (ej krediterad)

 (ej krediterad)

 (ej krediterad)
 (ej krediterad)

 (ej krediterad)
 (ej krediterad)

 (ej krediterad)
 (ej krediterad)

 (ej krediterad)

 (ej krediterad)
 (ej krediterad)
 (ej krediterad)

 (ej krediterad)
 (ej krediterad)
 (ej krediterad)

Källor

Externa länkar 
 
 

Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Födda 1891
Avlidna 1969
Män
Skådespelare från Chicago
Mary Forbes

Mary Forbes, född 1 januari 1883 i Hornsey, England, död 22 juli 1974 i Beaumont, Kalifornien, var en brittisk-amerikansk skådespelare. Hon scendebuterade i London 1908, och var från och med 1913 ledare för Ambassadors Theatre. Efter att ha varit verksam i USA en tid blev hon 1943 amerikansk medborgare. Forbes medverkade i närmare 140 filmer och sågs ofta i roller som societetsdam.

Filmografi, urval 

 (ej krediterad)

 (ej krediterad)

 (ej krediterad)

 (ej krediterad)
 (ej krediterad)
 (ej krediterad)

 (ej krediterad)
 (ej krediterad)

 (ej krediterad)
 (ej krediterad)
 (ej krediterad)
 (ej krediterad)
 (ej krediterad)

 (ej krediterad)

Källor

Externa länkar 

Brittiska skådespelare
Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Födda 1883
Avlidna 1974
Kvinnor
Personer från London
20 Canum Venaticorum

20 Canum Venaticorum, som är stjärnans Flamsteed-beteckning, är en ensam stjärna i den mellersta delen av stjärnbilden Jakthundarna, som också har variabelbeteckningen AO Canum Venaticorum. Den har en genomsnittlig skenbar magnitud på ca 4,72 och är synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 12,3 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 264 ljusår (ca 81 parsek) från solen. Den rör sig bort från solen med en heliocentrisk radialhastighet på ca 9 km/s. Eggen (1971) listade stjärnan som medlem av Hyadesströmmen.

Egenskaper
20 Canum Venaticorum är en gul till vit ljusstark jättestjärna av spektralklass A II mF2 där suffixnoten anger att vätelinjen i spektret matchar en ljusstark jätte av A-typ medan metallinjerna är närmare en stjärna av spektraltyp F. Den verkar dock inte vara en Am-stjärna eftersom kalcium K-linjen är normal. Tidigare tilldelade Morgan och Abt (1972) den spektralklass F3 III. Den har en massa som är ca 2,4 solmassor, en radie som är ca 4 solradier och utsänder ca 63 gånger mera energi än solen från dess fotosfär vid en effektiv temperatur på ca 7 300 K.

20 Canum Venaticorum, eller AO Canum Venaticorum, är en pulserande variabel av Delta Scuti-typ (DSCT) som varierar mellan visuell magnitud +4,7 och 4,75 med en period av 0,12168 dygn eller 2,920 timmar.

Se även 
 Variabel stjärna

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/20canumvenaticorum

Stjärnbilden Jakthundarna
Flamsteedobjekt
HR-objekt
HD-objekt
Gul-vita ljusstarka jättar
Delta Scuti-variabler
Janet Beecher

Janet Beecher, född 21 oktober 1884 i Jefferson City, Missouri, död 6 augusti 1955 i Washington, Connecticut, var en amerikansk skådespelare. Beecher var skådespelare på Broadway åren 1905-1945. Hon medverkade även i nära 50 Hollywoodfilmer under 1930-talet och 1940-talet.

Filmografi, urval

Teater

Roller

Källor

Externa länkar 

Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Födda 1884
Avlidna 1955
Kvinnor
Personer från Jefferson City
Michael Scott (författare)

Michael Peter Scott, även känd under pseudonymen Anna Dillon, född 28 september 1959 i Dublin, är en irländsk författare som är mest känd för fantasyserien The Secrets of the Immortal Nicholas Flamel. Den omfattar sex böcker och handlar om tvillingarna Sophie och Josh Newman som dras in i ett äventyr med alkemisten Nicolas Flamel. En filmatisering baserad på den första boken planeras av det australiska bolaget AMPCO Films.

Referenser

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Födda 1959
Män
Levande personer
Irländska fantasyförfattare
Irländska författare av barn- och ungdomslitteratur
Irländska romanförfattare
Engelskspråkiga författare
Personer från Dublin
S/S Öresund

S/S Öresund var ett passagerarfartyg, färdigställt 1905, som trafikerade Öresund mellan 1905 och 1956.

Karriär
Öresund byggdes mellan 1904 och 1905 av Kockums Mekaniska Verkstad för Svenska Rederi AB Öresund ("Öresundsbolaget" kallat). Bolaget, som var ett underbolag till Statens järnvägar, bedrev båttrafik över Öresund i samarbete med motsvarande underbolag till DSB, Dampskibsselskabet Øresund. Öresund sattes således in i trafik mellan Malmö och Köpenhamn, samt mellan Köpenhamn och Helsingborg/Mölle. Hon lades upp under andra världskriget, men sattes åter i trafik mellan Malmö och Köpenhamn 1945. S/S Öresund gjorde sin sista trafikdag den 29 mars 1956, och höggs upp av Persöner i Ystad 1957.

Referenser

Noter

Källor
 "S/S ÖRESUND", Faktaomfartyg.se (Länk)
 "M/S Öresund", Kommandobryggan.se (Länk)
 "SVENSKA REDERI AB ÖRESUND - SUNDFART", Kommandobryggan.se (Länk)
 "Passagerarfartyget S/S Öresund (nr 89, 1905)", Varvshistoria.com (Länk)

Historiska svenska passagerarfartyg
Fartyg sjösatta 1904
Fartyg byggda i Malmö
Fartyg byggda på Kockums Mekaniska Verkstad
Christoph Zimmermann

Christoph Zimmermann, född 12 januari 1993 i Düsseldorf, är en tysk fotbollsspelare som spelar för Darmstadt 98.

Karriär
Den 15 juni 2017 värvades Zimmermann av Norwich City, där han skrev på ett tvåårskontrakt. Zimmermann debuterade den 5 augusti 2017 i en 1–1-match mot Fulham. 

Den 20 juli 2022 värvades Zimmermann av tyska Darmstadt 98, där han skrev på ett treårskontrakt.

Källor

Noter

Tyska fotbollsspelare
Spelare i Borussia Mönchengladbach
Spelare i Borussia Dortmund
Spelare i Norwich City FC
Spelare i SV Darmstadt 98
Spelare i 3. Liga
Spelare i English Football League
Spelare i Premier League
Spelare i 2. Fußball-Bundesliga
Födda 1993
Levande personer
Män
Personer från Düsseldorf
Bartjan

Bartjan (svenska: Kroktjärnsvallen) är ett sommarviste för Tossåsens sameby i Bergs kommun, med kåtor, förrådsbyggnader och rengärden. I närheten finns lämningar som kåtatomter, förvaringsgropar och renvallar.

Bartjan ligger omkring 20 kilometer väster om Tossåsens samebys viste Glen i södra delen av Oviksfjällen. 
Det ligger strax nedanför fjällen i fjällbjörkskogen, med kallkällor och fiskevatten i närheten. 
I rengärdena vid vistet skedde kalvmärkning och sommarskiljning, fram till 1940-talet med hjälp av rengärden av palissadtyp  (fjällbjörkstammar uppställda mot slanor, vilande i krysställda klykstörar). De bebodda torvkåtorna var vid denna tid huvudsakligen torvkåtor av bågstångs- och klykstångstyp, för ungefär 35 personer. 

De gamla lämningarna av kåtatomter, renvallar och mjölkgropar i närheten visar på lång samisk närvaro i området. 

Vistet används numera främst under kalvmärkningsperioden under högsommaren.

Källor
Saemieh Bierjen tjielte - Samerna i Bergs kommun på Bergs kommuns webbplats

Noter

Litteratur
 Ewa Ljungdahl och Reine Fjällström: Sommarvistet Bartjan - samebyns samlingspunkt, Gaaltije, Östersund, 2005,

Externa länkar
Bilder från Bartjans sommarviste
Bilder från Bartjans sommarviste

Bergs kommuns geografi
Sydsamer
Samevisten
Etienne Girardot

Etienne Girardot, född 22 januari 1856 i London, England, död 10 november 1939 i Hollywood, Kalifornien, var en brittisk skådespelare med franska rötter som sedan 1890-talet var verksam i USA. Han var son till konstnären Ernest Gustave Girardot. Han började skådespela i London som tonåring och spelade bland annat på Theatre Royal Haymarket. Han debuterade på Broadway i USA 1893 i en uppsättning av Charleys tant och medverkade i pjäser där fram till 1932. Han spelade även i stumfilm under 1910-talet och medverkade i fler ljudfilmer på 1930-talet.

Filmografi, urval

Källor

Externa länkar 

Brittiska skådespelare
Gravsatta på Hollywood Forever Cemetery
Skådespelare från London
Födda 1856
Avlidna 1939
Män
Riddarhuset i Mitau

Riddarhuset i Mitau, var ett riddarhus beläget i staden Mitau (nuvarande Jelgava) i dåvarande Kurland (nuvarande Lettland) vilket var ockuperat av Sverige från 1701 till 1709.

Baltisk adel
Baltisk adel kallas kollektivt den adel som uppstod med Tyska orden och därefter fortlevde som institution i Livland, Kurland, Estland och Ösel. Etniskt sett var de flesta balttyskar men sedermera upptogs av historiskt förklarliga skäl svenskar, ryssar och polacker i den baltiska adeln.

Många adelsätter som tillhörde riddarhuset i Mitau var ibland också representerade i något av de andra tre baltiska riddarhusen, såsom  Riddarhuset i Riga i Livland, Riddarhuset i Reval (Tallinn) i nuvarande Estland och Riddarhuset i Mitau (Jelgava), i dåvarande Kurland.

Naturaliserade ätter på Riddarhuset i Mitau 
I Mitau utslocknade ätter är markerade med (†), medan helt utdöda ätter är markerade med dubbla kors (††). I övrigt kan flera linjer, hus eller familjer ha oberoende från varandra naturaliserats, varför en del ätter förekommer flera gånger i listan.

 von Cardinal (††)
 von Mengden
 von Nolcken
 von Rosen

Se även
Baltisk adel
Tyska orden
 Riddarhus

Referenser

Svensk adel
Livländsk adel
Litauisk adel
Joachim Rønneberg

Joachim Holmboe Rønneberg, född 30 augusti 1919 i Borgund, död 21 oktober 2018 i Ålesund, var en norsk officer och journalist. Han är känd för sin insats under andra världskriget, då han bland annat deltog i aktionen mot tungvattenanläggningen på kraftverket Vemork vid Rjukan. Efter kriget arbetade Rønneberg som journalist på NRK.

Se även 
 Norska motståndsrörelsen

Referenser

Noter

Externa länkar 

Personer i Norge under andra världskriget
Personer från Sogn og Fjordane fylke
Norska officerare
Födda 1919
Avlidna 2018
Män
Helen Slater

Helen Rachel Slater, född 15 december 1963 i Bethpage på Long Island i New York, är en amerikansk skådespelare, sångare och låtskrivare. Slater spelade titelrollen i Supergirl 1984, och medverkar även i tv-serien med samma namn från 2015, denna gång i rollen som Supergirls adoptivmamma. Hon har även spelat huvudroller i flera dramakomedifilmer, däribland Hjärtlösa typer (1986), Nyckeln till framgång (1987) och City Slickers – Jakten på det försvunna leendet (1991).

Filmografi i urval 

 (röst)
 (TV-film)

Externa länkar 
 

Födda 1963
Amerikanska skådespelare
Kvinnor
Levande personer
Skådespelare från New York
Teatro Satanico

Teatro Satanico, ursprungligen Teatro Satanico Charles Manson, är ett konstnärligt projekt med en experimentell elektronisk musik inriktning, som skapades 1993 i Bassano del Grappa av Devis Granziera och Alberto Maria Kundalini.

Biografi 
Namnet till trots, handlar inte Teatro Satanicos musik om satanism eller djävulsdyrkan. Istället intar de en romantiskt dekadent hållning, mot religion och regelverk som de anser vill begränsa kreativitet och frihet. Teatro Satanico följer tidens fenomen och trender och deras konstnärliga uttryck förändras med den. Gruppen är även öppen för nya medlemmar, gästande artister och konstnärer. 2007 förändrades Teatro Satanico till en postpunk laptop trio bestående av Devis Granziera, Roberto "Kalamun" Pasini och Mauro Martinuz. Gruppen ger fortfarande konserter och gör inspelningar.

Medlemmar ur Teatro Satanico ingår i konstellationen New Processean Order, ett andligt musikaliskt projekt vars texter är författade av Robert DeGrimston från sekten The Process Church of The Final Judgment.

Diskografi (i urval) 
 1994 Teatro Satanico / Pervas Nefandum / Marco Corbelli - Polisatanismo / Le Dolci Cose Perdute (Slaughter, Cass, C60, SP-15)
 2003 Teatro Satanico - (Ars Benevola Mater, LP,  ABM-03)
 2006 Teatro Satanico / Muzakiller Untitled (Sottofondo Edizione, CD SM-0001)
 2008 Teatro Satanico Black Magic Block (Steinklang Industries, CD, SK-46)
 2012 Teatro Satanico Fatwa (Old Europa Café, CD, OECD-154)
 2018 Teatro Satanico Featuring Friends (Old Europa Café, CD, OECDR-069)

Videografi (i urval) 
 1995 Teatro Satanico Delirio Sifilitico (Una Tantum, VHS)
 2005 Teatro Satanico Mephitic Coitus (NOALabel, VHS, TS-001)
 2010 Teatro Satanico Niente Da Vedere (NOALabel, VHS, TS-006)

Referenser 
Officiell webbplats 
Discogs.com : Teatro Satanico
Old Europa Café
Sodapop : Teatro Satanico intervista  
Discogs.com : New Processean Order
Italienska musikgrupper
Musikgrupper bildade 1993
Förvaringsgrop

Förvaringsgrop, även köttgrop, är en sorts förvaringsanläggning, som består av en täckt grop i lämplig mark. Framför allt användes förvaringsgropar av nomadiska folk, till exempel i Sverige av renskötande samer. För liknande gropar som inte – eller inte säkert – använts för förvaring, används fackmässigt det vidare begreppet boplatsgrop. 

Förvaringsgropar var i bruk för livsmedel som kött och fisk, men också för redskap och annat. Olika typer av förvaringsgropar är källargropar i anslutning till visten, utrymmen mellan stenar och under block, stensatta gropar och gropar med täck- eller snedställda hällar.  
I Skandinavien var förvaringsgropar i bruk företrädesvis i Sápmi. De förekom dock också i andra områden. De fanns i områden med fast bosättning, där de ofta var föregångare till jordkällare, men också på platser som periodiskt besöktes, såsom kolningsplatser.

En typisk förvaringsgrop kunde ha en diameter på en meter till två meter och vara anlagd i stenskravel eller grävd i torr slätmark, i en sluttning eller på toppen av en kulle. Väggarna var isolerade, till exempel med näver. Täckning med sten behövdes för att skydda livsmedlen mot djur. 

Ett alternativt samiskt förvaringssätt för proviant på höst- och vårvisten, samt i Alaska och Kanada, var en stolpbod, en liten timrad förvaringsbod som satt på en enda hög stolpe, på nordsamiska benämnd njalla.

Källor
Skoghistoria – Förvaringsanläggning, Faktablad på www.skoghistoria.se
Kulturmiljö vid Norrbottens museum: den 3 oktober 2014 – Arkeologisk undersökning av boplatsgropar i klapper på Öberget i Måttsundden 3 oktober 2014

Noter

Externa länkar
Bild på förvaringsgrop vid lämning av torp i Småland, Riksantikvarieämbetet, Raä 354:1 c 2010-06-29

Förvaringsanläggningar
Samisk kultur
Albin Linnér

Albin Linnér, född 14 februari 1999 i Danderyd, är en svensk fotbollsspelare som spelar för Täby FK.

Klubbkarriär
Linnérs moderklubb är Stocksunds IF. Han spelade därefter juniorfotboll i IF Brommapojkarna och FC Djursholm. Efter att ha provtränat med AIK:s U19-lag skrev Linnér i december 2017 på ett 2 år långt juniorkontrakt med klubben.

Den 21 januari 2017 debuterade Linnér i A-lagets träningsmatch mot Vasalunds IF där han blev inbytt i halvtid. I den 48:e matchminuten efter 3 minuter på plan gjorde Linnér sitt första mål i AIK-tröjan. Den 29 maj 2017 blev Linnér för första gången uttagen i en Allsvensk matchtrupp då AIK tog emot Malmö FF på Friends Arena. 

I november 2018 blev Linnér inbjuden till provspel med den allsvenska klubben GIF Sundsvall som visade intresse, men istället blev det den 23 december 2018 klart att Linnér skrivit på ett tvåårsavtal för IF Brommapojkarna. Linnér gjorde sin Superettan-debut den 30 mars 2019 i en 2–1-förlust mot Västerås SK, där han blev inbytt i den 72:a minuten mot Eric Johana Omondi.

I februari 2021 värvades Linnér av AFC Eskilstuna. I december 2021 gick Linnér till seriekonkurrenten Landskrona BoIS, där han skrev på ett treårskontrakt. I november 2022 kom Linnér överens med Landskrona BoIS om att bryta kontraktet i förtid.

I mars 2023 blev Linnér klar för spel i Täby FK.

Landslagskarriär
Linnér debuterade i det svenska P18-landslaget den 30 augusti 2017 då han blev inbytt i den 90:e matchminuten i en 4–2-förlust mot Danmark. Under säsongen 2017 gjorde han två U19-landskamper.

Privatliv
Albin Linnér är yngre bror till fotbollsmålvakten Oscar Linnér som spelar i DSC Arminia Bielefeld.

Källor

Albin Linnér på lagstatistik.se

Noter

Svenska fotbollsspelare
Spelare i IF Brommapojkarna
Spelare i AIK Fotboll
Spelare i Vasalunds IF
Spelare i AFC Eskilstuna
Fotbollsspelare i Landskrona BoIS
Spelare i Täby FK
Spelare i Superettan
Spelare i Division 1 i fotboll för herrar
Födda 1999
Levande personer
Män
Personer från Danderyds kommun
Bo Södersten (företagsledare)

Bo Frans Åke Södersten, född 20 mars 1938 i Engelbrekts församling i Stockholms stad, död 29 februari 2012 i Anundsjö församling i Västernorrlands län, var en svensk företagsledare.

Biografi
Södersten avlade 1960 civilingenjörsexamen vid Kungliga Tekniska Högskolan och 1963 teknologie licentiat-examen i hydraulik. Han var utvecklingsingenjör vid Arenco 1963–1964 och tjänstgjorde vid Hägglund & Söner 1965–1990, varav 1980–1990 som verkställande direktör. Vid Hägglunds ansvarade han för vidareutveckling av hydraulmotorn, en nyckelkomponent i fartygskranarna som var Hägglunds första exportprodukt. Under andra hälften av 1970-talet fick han ansvaret för fordonsdivisionen, som bland annat tillverkade bandvagnar för svenska försvarsmakten. Han var generaldirektör och verkställande direktör för Försvarets Fabriksverk 1990–1991, varefter han 1991–1995 var verkställande direktör för BEO Brel Ltd i Storbritannien. Därefter var han konsult åt ABB, bland annat i Berlin och Wrocław.

Bo Södersten invaldes 1991 som ledamot av Kungliga Krigsvetenskapsakademien.

Referenser

Män
Födda 1938
Avlidna 2012
Näringslivspersoner från Stockholm
Alumner från Kungliga Tekniska högskolan
Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Svenska generaldirektörer
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien