kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
4626 Plisetskaya

4626 Plisetskaya eller 1984 YU1 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 23 december 1984 av den rysk-sovjetiska astronomen Ljudmila Karatjkina vid Krims astrofysiska observatorium på Krim. Den är uppkallad efter ballerinan och koreografen Maja Plisetskaja.

Asteroiden har en diameter på ungefär fyra kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av LG Karatjkina
Astronomiska upptäckter 1984
Håkan Brunberg

Karl Håkan Brunberg, född 8 maj 1905 i Helsingfors, död där 25 april 1978, var en finländsk målare. 

Brunberg studerade dekorationsmåleri vid Centralskolan för konstflit 1923 och därefter för Henry Ericsson och Werner Åström samt ställde ut första gången 1928; hans debututställning hölls dock först 1952. Åren 1931–1937 var han verksam inom Helsingfors ordinarie brandkår och 1937–1952 brandchef i Esbo. Därefter ägnade han sig helt åt måleriet och utvecklade en omedelbar naivistisk-humoristisk stil som blev mycket omtyckt. Känd bland barn och vuxna blev Brunberg även genom sin medverkan i TV-serien för barn, Lilla torget, som sändes 1964–1969. Brunberg målade i början bland annat porträtt av villor i Grankulla och senare också beställningsporträtt av kända personer såsom Karl-August Fagerholm som Alkochef och Nils Oker-Blom som inspektor för Nylands nation. Som särintresse angav Brunberg "spöken", men han målade också många bibliska motiv. Brunberg belönades 1977 med Esbomedaljen, men även Helsingforsmotiven, bland annat Salutorget och miljön kring Kapellet, är välföreträdda i hans konst. Han skrev noveller, kåserier och äventyrsberättelser med en flödande fantasi. En retrospektiv utställning hölls i Amos Andersons konstmuseum 1969. I samband med detta utgavs en katalog med artikeln Håkan Brunberg – brandchefen i naivismens lustgård av Bengt von Bonsdorff.

Källor

Finländska målare
Födda 1905
Avlidna 1978
Män
Konstnärer från Helsingfors
Tokyos Olympiastadion (2020)

Tokyos Olympiastadion (japanska: 新国立競技場, Shin kokuritsu kyōgijō) är en idrottsarena i Tokyo, invigd den 21 december 2019. Den ligger i distriktet Shinjuku nära Shinjuku Gyoen-parken på samma plats där den förra Olympiastadion låg. Den har en maxkapacitet på  åskådare; möjlighet kommer även att finnas att utöka antalet platser till  om det skulle bli aktuellt med en VM-final i fotboll. Stadion ska tjäna som huvudarena, inkluderande invigning, avslutning och friidrottstävlingarna, under OS 2020.

Historik 
2008 drogs planer upp om en ersättare för den då ålderstigna Olympiastadion (invigd 1958 inför de tredje asiatiska spelen). Definitivt beslut om rivning och bygge av en ersättningsarena togs efter att Tokyo tilldelats värdskapet för Olympiska sommarspelen 2020. Den gamla olympiastadion stängdes därför i december 2014 och revs under nästföljande år.

Den ursprungliga utformningen ritades av den brittiska arkitekten Zaha Hadid, men efter kraftiga fördyrningar på grund av okonventionell design beslutades om en ändrad utformning. Den slutliga designen på stadion beräknas kosta motsvarande 12 miljarder kronor (149 miljarder yen), att jämföra med 18 miljarder i Hadids variant som bland annat inkluderade ett skjutbart tak och två långa bågar. Antalet läktarplatser skars också ner från ursprungliga 80 000 till 68 000, med möjlighet till tillfälliga sittplatser. Det slutliga arenaförslaget för den nya arenan togs fram av Kengo Kuma.

Bygget inleddes formellt den 11 november 2016 då första spadtaget togs med premiärminister Shinzo Abe på plats. Arenan beräknas kosta 149 miljarder yen (cirka 12 miljarder kronor) att färdigställa och planeras stå färdig i november 2019. På grund av byggprojektets försening kunde den nya olympiastadion inte användas till världsmästerskapet i rugby 2019.

I oktober 2018 bekräftades att det första arrangemanget på Olympiastadion kommer att bli Kejsarens Cup-finalen den 1 januari 2020. Arenan kommer sedan att användas till invignings- och avslutningsceremonierna, friidrottstävlingarna samt finalmatcherna i fotbollen under de olympiska och paralympiska spelen 2020.
</center>

Källor 

Sportanläggningar i Japan
Sport i Tokyo
WP:Projekt Japan
Byggnader och anläggningar i Tokyo
Aleksi Heponiemi

Aleksi Heponiemi, född 9 januari 1999 i Tammerfors, är en finländsk professionell ishockeyforward som är kontrakterad till Florida Panthers i National Hockey League (NHL) och spelar för Charlotte Checkers i American Hockey League (AHL).

Han har tidigare spelat för Oulun Kärpät i Liiga; Springfield Thunderbirds och Syracuse Crunch i AHL; Modo Hockey i Hockeyallsvenskan samt Swift Current Broncos i Western Hockey League (WHL).

Heponiemi blev draftad av Florida Panthers i den andra rundan i 2017 års draft som 40:e spelare totalt.

Statistik

Internationellt

Referenser

Externa länkar
Aleksi Heponiemi NHL stats – Hockey-Reference.com
Aleksi Heponiemi hockey statistics and profile at hockeydb.com

Män
Födda 1999
Levande personer
Idrottare från Tammerfors
Finländska ishockeyspelare
Finländska idrottare under 2000-talet
Spelare i Swift Current Broncos
Spelare i Oulun Kärpät
Spelare valda i NHL Entry Draft 2017
Spelare valda av Florida Panthers i NHL Entry Draft
Spelare i Springfield Thunderbirds
Ishockeyspelare i Modo Hockey
Spelare i Florida Panthers
Spelare i Syracuse Crunch
Spelare i Charlotte Checkers (2010–)
Luftelektricitet

Luftelektricitet, även atmosfärisk elektricitet, är studiet av elektrisk laddning och elektriska fenomen i atmosfären. Det främsta luftelektriska fenomenet är åska och det är främst fenomen under jonosfären som avses, på en höjd av 100 kilometer och nedåt.

Luftelektricitet är ett tvärvetenskapligt ämne med en lång historia, med inslag från elektrostatik, atmosfärfysik, meteorologi och geovetenskap.

Källor

Noter 

Elektriska fenomen
Meteorologiska fenomen
Geofysik
North Atlantic Natural Resources

North Atlantic Natural Resources AB, NAN, är ett svenskt gruvföretag som 1997-2004 var börsnoterat på Stockholmsbörsens O-lista. NAN är ett dotterbolag till Lundin Mining och äger bland annat Storlidengruvan.

Historik 
ANA-aktien noterades på Stockholmsbörsens O-lista 24 juni 1997.

En koppar-zinkfyndighet i Storliden i Skelleftefältet upptäcktes 1998 och sattes i produktion som Storlidengruvan under 2002. Denna gruva utgör NAN:s huvudsakliga tillgång. Storliden drivs som ett samriskföretag mellan NAN och Boliden AB, där Boliden är
huvudentreprenör och operatör.

I december 2004 förvärvade Lunding Mining Bolidens aktieinnehav i NAN och kom sammanlagt upp i 74,0 procents ägarandel. Därmed inträdde budplikt och i januari 2005 erbjöd Lundin Mining aktieägarna att lösa in sitt innehav mot nyemitterade aktier i Lundin Mining eller kontanter. ANA-aktien avnoterades 29 april 2005.

Källor 

Svenska gruvföretag
Företag tidigare listade på Stockholmsbörsens O-lista (Attract 40)
Lundinsfären
4627 Pinomogavero

4627 Pinomogavero eller 1985 RT2 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 5 september 1985 av den belgiske astronomen Henri Debehogne vid La Silla-observatoriet. Den är uppkallad efter Giuseppe Mogavero.

Asteroiden har en diameter på ungefär 10 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Koronis.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Koronis-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av H Debehogne
Astronomiska upptäckter 1985
4633 Marinbica

4633 Marinbica eller 1988 AJ5 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 14 januari 1988 av den belgiske astronomen Henri Debehogne vid La Silla-observatoriet. Den är uppkallad efter Marin Dacian Bica.

Asteroiden har en diameter på ungefär 13 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Themis.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Themis-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av H Debehogne
Astronomiska upptäckter 1988
Ronny Persson

Ronny Persson, född 11 augusti 1966 i Kramfors, är en flerfaldig svensk paralympier som gjorde sitt första Paralympics 1998 i Nagano där han tog en bronsmedalj i störtlopp i sittskiklassen LW 10. Vid spelen 2002 i Salt Lake City tog han silver i storslalom, slalom och super-G samt brons i störtlopp. Inför spelen i Turin 2006 var tanken att Ronny skulle avsluta sin alpina karriär med att erövra ett paralympiskt guld vilket han gjort vid flertalet VM. Men en skada som ledde till en allvarlig infektion och blodförgiftning satte stopp för dessa drömmar.

Efter ett antal år utanför den Paralympiska idrotten var han tillbaka som curlingspelare till de Paralympiska vinterspelen i Pyeongchang 2018. Vid dessa spel hedrades han med att bli utsett till fanbärare för den svenska truppen i samband med invigningen.

Referenser

Födda 1966
Levande personer
Män
Svenska curlare
Svenska alpina skidåkare
Svenska paralympiska bronsmedaljörer
Svenska paralympiska deltagare 1998
Svenska paralympiska deltagare 2002
Svenska paralympiska deltagare 2006
Svenska paralympiska deltagare 2018
Personer från Kramfors
Karl Nylund

Torsten Karl Gustav Nylund, född 19 februari 1925 i Karleby, död där 26 augusti 1977, var en finländsk skulptör. 

Nylund studerade 1947 konsthistoria och arbetade vid Helsingfors universitets ritsal och 1948 under Kalervo Kallios ledning; ställde ut första gången 1949. Han blev känd för sina gravmonument och -reliefer, porträttskulpturer (bland andra Heimo Haitto och Konsta Jylhä) och medaljer. Människan är huvudtemat i Nylunds konst, men också djurskulpturen intresserade honom tidigt. På 1960-talet prövade han även på abstrakt skulptur. 

Offentliga arbeten av Nylund är bland annat ett minnesmärke över offren för flygolyckan i Kvevlax (1962), en fontänskulptur i Karleby (Sälfamilj i planteringen vid stadshuset, 1970) och ett annat verk i Karleby (Svallvåg i Västra parken, 1973) samt alster på Hotell Hospiz i Helsingfors (1970) och Hotell Milton i Karleby (1971). 

Nylund var 1949–1953 sekreterare för Karleby bildkonstförening och 1954–1970 ordförande; utsågs 1974 till hedersledamot. Åren 1953–1970 verkade han som ordförande för Karleby bildkonstnärer. Han undervisade som teckningslärare i läroverk samt i arbetar- och medborgarinstitut 1951–1956 och ledde ett stenhuggeri 1958–1964.

Källor

Finländska skulptörer
Födda 1925
Avlidna 1977
Män
Personer från Karleby
Mattias Falck

Nation:  

Mattias Falck, född Karlsson den 7 september 1991 i Augerum, är en svensk bordtennisspelare. Sommaren 2018 gifte han sig och bytte efternamn från Karlsson till Falck.

Karriär 
Falck var med i Sveriges lag vid herrarnas lagtävling i olympiska sommarspelen 2016. Falck tog två medaljer vid Europamästerskapen i bordtennis 2016. Han tog silver tillsammans med Matilda Ekholm i mixeddubbel och brons tillsammans med Kristian Karlsson i herrdubbeln. Han var en del av Sveriges lag som tog brons i Världsmästerskapen i bordtennis 2018. I maj 2018 var Falck med och vann SM-guld med Halmstad BTK. I april 2019 vann han VM-silver i singel. Han förlorade mot kinesen Ma Long i finalen.

Vid olympiska sommarspelen 2020 i Tokyo blev Falck utslagen i den tredje omgången i singel av egyptiern Omar Assar med 4–3 i set.

Tillsammans med Kristian Karlsson tog Falck VM-guld i herrdubbel 2021 när de slog Sydkoreas  Jang Woo-jin och Lim Jong-hoon. Det var Sveriges första VM-guld i herrdubbel sedan 1991. Vid EM 2022 vann paret åter guld, denna gång efter seger mot Österrikes Daniel Habesohn och Robert Gardos i finalen. Mattias Falck  var också en del av det vinnande laget i lag EM i bordtennis i Malmö 2023. Det var då första gången på hela 21 år som Sverige stod som segrare i lagsammanhang i bordtennis. I Sverigs lag ingick även Truls Möregårdh, Anton Källberg, Kristian Karlsson och Jon Persson. Jörgen Persson var förbundskapten.

Källor

Svenska bordtennisspelare
Världsmästare i bordtennis
Tävlande i bordtennis vid olympiska sommarspelen 2016
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2016 från Sverige
Tävlande i bordtennis vid olympiska sommarspelen 2020
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2020 från Sverige
Födda 1991
Levande personer
Män
Bordtennisspelare i Halmstad BTK
Leif Yttergren

Karl Leif Yttergren, född 24 juli 1956, i Spånga i Stockholm, är en svensk före detta basketspelare. 

Han deltog i det svenska basketlaget vid Olympiska Spelen i Moskva i Sovjetunionen 1980. Sverige slutade på 10:e plats av tolv deltagande nationer. Yttergren blev tillsammans med Roland Rahm bäste svenske poängplockare med 77 poäng. Totalt spelade Yttergren 124 landskamper och representerade på klubblagsnivå under flera år Alvik Basket med vilka han vann fyra SM-guld.  

Efter idrottskarriären slog Yttergren in på den akademiska banan och studerade historia på Stockholms Universitet. Där kom han att ägna sig åt idrottshistorisk forskning med Jan Lindroth (sedermera professor i historia, särskilt idrottshistoria) som handledare. 1996 publicerades Yttergrens avhandling Täflan är lifvet. Idrottens organisering och sportifiering i Stockholm 1860-1898.
Yttergren har publicerat en rad böcker och otaliga artiklar på ämnet idrottshistoria. Han har varit redaktör för Svenska Idrottshistoriska föreningens årsbok Idrott Historia Samhälle under en lång rad av år. Under 2010-talet har Yttergren bland annat ägnat sig åt de Olympiska Spelen i Stockholm 1912 samt kvinnliga gymnastikdirektörer, utbildade på Gymnastiska Centralinstitutet 1865 - 1912. År 2017 fick Leif Yttergren Svenska Idrottshistoriska Föreningens pris, SVIF-priset, för utvecklandet av idrottshistoria som högskoleämne och en rik produktion av idrottshistorisk forskning i såväl artiklar som böcker.   

Sedan mitten av 1990-talet har Yttergren verkat som högskolelektor vid Gymnastik- och idrottshögskolan (GIH) i Stockholm.

Källor 

Svenska basketspelare
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1980 från Sverige
Tävlande i basket vid olympiska sommarspelen 1980
Män
Födda 1956
Levande personer
Gunnar Elfgren

Karl Gunnar Elfgren, född 24 oktober 1896 i Helsingfors, död 30 augusti 1976 i Borgå, var en finländsk skulptör. 
Elfgren studerade 1919–1920 vid Centralskolan för konstflit och 1920–1921 vid Finska konstföreningens ritskola. Karakteristisk för hans konst, som sammanfattar klassiska och moderna stilideal, är den återhållsamma, glättade formen, som ofta återkommer i hans talrika allegoriska och andra  figurmotiv. Han utmärkte sig främst som porträttkonstnär med säker blick för särdrag och personlig karaktär. Bland hans större arbeten märks ett hjältegravsmonument i Ekenäs (1952), skulpturen Måsarna (1963) i Ekenäs med en replik i stadens vänort Ystad i Sverige, vidare fontänskulpturen Eurydike (1953) vid stadshuset i Karis och en byst av Fredrika Runeberg i Borgå (uppställd 1957).

Källor

Externa länkar 
 Måsarna i Ystads småbåtshamn.

Finländska skulptörer
Födda 1896
Avlidna 1976
Män
Konstnärer från Helsingfors
Yoshisada Shimizu

Yoshisada Shimizu  född 1943, en japansk astronom.

Minor Planet Center listar honom som Y. Shimizu och som upptäckare av 611 asteroider. Alla tillsamman med landsmannen Takeshi Urata.

Asteroiden 7300 Yoshisada är uppkallad efter honom.

Lista över upptäckta mindre planeter och asteroider

Se även 
 :Kategori:Astronomiska upptäckter av Y Shimizu

Referenser 

Män
Födda 1943
WP:Projekt Japan
Japanska astronomer under 1900-talet
Japanska astronomer under 2000-talet
Levande personer
Zakarias Berg

Zakarias Berg, född 17 juli 1995 i Skellefteå, är en svensk brottare som tävlar i grekisk-romersk stil.

Berg tävlade för Sverige vid olympiska sommarspelen 2016 i Rio de Janeiro, där han blev utslagen i första omgången. Berg tog brons i 87-kilosklassen vid Europamästerskapen i brottning 2018.

Referenser

Externa länkar

Svenska brottare
Tävlande i brottning vid olympiska sommarspelen 2016
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2016 från Sverige
Födda 1995
Levande personer
Män
Wo die Lerche singt

Wo die Lerche singt (Där lärkan sjunger) är en operett i tre akter med musik av Franz Lehár och libretto av Alfred Maria Willner och Heinz Reichert efter teaterstycket "Dorf und Stadt" av Charlotte Birch-Pfeiffer. Operetten hade premiär på ungerska med titeln "A Pacsirta" (= "Lärkan") den 1 februari 1918 på Kungliga operan i Budapest. Den första tyska uppsättningen gavs den 27 mars 1918 på Theater an der Wien i Wien. Det var en av Lehárs mest framgångsrika operetter under första världskriget.

Historia
I jämförelse med Lehárs andra operetter, som till exempel Glada änkan, har Wo die Lerche singt förbleknat avsevärd och har därför inte förknippats med hans andra stora framgångar. Det beror dock mindre på Lehárs musik än på librettot. Trots det var operettens start lyckosam och under de första åren efter premiären förekom den ofta på teaterrepertoaren på tyska och ungerska operor. Idag framförs operetten som helhet mycket sällan. Enstaka musiknummer förekommer på konserter.

Personer
 Török Pal, en gammal bonde (baryton)
 Margit, hans barnbarn (sopran)
 Sandor Zapolja, en målare (tenor)
 Baron Arpad Ferenczy, hans vän (tenor)
 Vilma Garamy, sångerska (sopran)
 Bodroghy Pista, en bondpojke (tenor)
 Borcsa, husa (sopran)
 Kovacs Lajos (baryton)
 Janos (tenor)

Handling
Den unga Margit står modell för målaren Sándor, en artist från Budapest. Hon tjusas av den sofistikerade världsvane mannen och går med på att följa med honom till Budapest så han kan slutföra tavlan. Men efter att Sándor har förfört henne och tavlan har vunnit första pris tröttnar han på henne. Hon längtar hem "där lärkan sjunger" och inser att hennes rätta plats är hemma hos Pista, hennes trogne fästman.

Musiknummer
Förspel
Es rötelf im Laube
Die Sommerfrischler sind fort 
Was geh'n mich an die Leute
Durch die weiten Felder
Hallo, Großvater
Wo die Lerche singt
Ja, ist's möglich 
Ein Hauch wie von Blüten
Mein Kavalier hat mich im Stich gelassen
Bitte, nehmen's doch Platz
Heute morgen, Gnädigste
Koreinen gradewegs vom Schnitt
Jetzt wird der Wein gutschmecken
Wie von Ferne ruft
Und Margit folgte dem Maler
Ich, Du, Er, Wir, Ihr und Sie
Margit, bist lustig und tanzt
Bin ich erst ein großer Mann 
Es scheint, es hat geklopft 
Pali, sagt' mir einst die Mutter
Kommen Sie nur, Margit
Ah, diese herrlichen Rosen
Gottseidank
Du wilder Teufel
Entr'act - Walzer
Wieder einige Monate spates
Im Ernst, in dieser Umgebung
Großvater, Großvater
Da schau, Boresa

Film
1936 gjordes operetten om till film med samma titel regisserad av Karel Lamač. Filmen var en samproduktion mellan Ungern, Tyskland och Schweiz.

Referenser

Noter

Källor

Externa länkar
 Wo die Lerche singt im Operetten Lexikon

Operetter av Franz Lehár
Musikåret 1918
Teateråret 1918
The Last Summer (film)

The Last Summer är en amerikansk romantisk komedi regisserad av William Bindley. Filmen är gjord utifrån ett manus han skrev tillsammans med Scott Bindley. Filmen släpptes på Netflix den 3 maj 2019.

Rollista
 KJ Apa – Griffin
 Maia Mitchell – Phoebe
 Jacob Latimore – Alec
Halston Sage – Erin
 Tyler Posey – Ricky Santos
 Sosie Bacon – Audrey
 Mario Revolori – Reece
 Wolfgang Novogratz – Foster
 Jacob McCarthy – Chad
 Gage Golightly – Paige
 Audrey Grace Marshall – Lilah
 Greer Grammer – Christine 
 Jackie Sandler – Tracey
 Norman Johnson Jr. – Mason
 Gabrielle Anwar – Griffins mor
 Ed Quinn – Griffins far
 Brenna Sherman – Sierra
 Gabriel "Minnow" Vigliotti – Zachary

Produktion
I januari 2018 meddelades att KJ Apa kommer att inneha filmens huvudroll. I mars 2018 anslöt Jacob Latimore till produktionen och inspelningarna planerades att färdigställas 7 maj 2018. I april 2018 anslöt Maia Mitchell och i maj 2018 anslöt även Tyler Posey och Forrest Goodluck.

Referenser

Externa länkar
 
 The Last Summer på Netflix

Amerikanska komedifilmer
Amerikanska filmer 2019
Filmer från Netflix
Engelskspråkiga filmer
The Last Summer

The Last Summer kan avse:

 The Last Summer (album) – ett album från Lo-Fi-Fnks
 The Last Summer (film) – en amerikansk romantisk komedifilm från 2019
Gary Madderom

Gary Madderom, född 17 juli 1937 i Peoria, Illinois, USA, död 5 januari 2005 i Alexandria, Virginia, USA, var en amerikansk kriminalförfattare.

Biografi 
Efter studier vid Lake Forest College avlade Madderom filosofie kandidatexamen i ekonomi och arbetade sedan med marknadsföring hos förlagen McGraw-Hill, Macmillan Co, Macmillan International och Warren Publishing. Som författare skrev han två kriminalromaner.

Bibliografi 
The Four-Chambered Villain 1971 (Dödlig terror 1971 som Kometdeckaren nr 219 och återutgiven 1976 som Favoritdeckaren nr 10) 
The Jewels That Got Away 1973

Referenser

Noter

Män
Födda 1937
Avlidna 2005
Amerikanska kriminalförfattare
Författare från Illinois
Inti Chavez Perez

Inti Chavez Perez, född 12 december 1984, är en svensk sexualupplysare, journalist och författare. 

Under tonåren var han med i redaktionen för tidningen Ponton. Senare utbildade han sig till journalist och arbetade bland annat för Gringo, Metro, Sveriges Radio, SVT och Aftonbladet. Han är även studerat andrologi och är verksam som sexualupplysare och föreläsare, särskilt inriktad på killar. 

År 2008 var Inti Chavez Perez redaktör för Pittstim, en antologi om mansrollen med texter av 15 killar. Två år senare debuterade han som författare med boken Respekt – en sexbok för killar. Boken belönades med debutantpriset Slangbellan med motiveringen: ”På ett klart och enkelt språk reder Inti Chavez Perez ut de krångligaste sexuella frågor och fördjupar sig i de känsligaste ämnen, med frimodighet, humor och stenhård koll.”

Han har även gett ut böckerna Lätta sexboken samt Jag och du på lätt svenska, båda med illustrationer av Sara Teleman.

Bibliografi i urval

Referenser 

Svenska författare
Svenska sexualupplysare
Födda 1984
Levande personer
Män
Mr. Dynamite Explodes Again

Mr. Dynamite Explodes Again är Jerry Williams femte album. Släpptes på skivbolaget Sonet, 1965 (SLP-48). Med på skivan medverkar The Viloents, Hi-Grades och Jerry köras av Sherrys. Producerad av Gunnar Bergström.

Låtlista
 Midnight Special (arr: Frogman)
 It's Raining, It's Pouring (Warren Schatz)
 The Wanderer (Ernest Maresca)
 Last Date (Cramer - Bryant - Davis)
 Tell Me (Dick Pitassy - Hill)
 Bony Moronie (Larry Williams)
 Skinny Minnie (Bill Haley - A Keefer - C Cafra - M Gabler)
 Ave Maria No Morro (Herivelto Martins)
 Let It Rock (C. Berry)
 Runaround Sue (Ernest Maresca - Dion Dimucci)
 Garden of Imagination (Zackery - Powers)
 Tutti Frutti (Richard Penniman - D La Bostrie - J Lubin)

Referenser

Musikalbum 1965
Album av Jerry Williams