kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Rönnberg & Co

Rönnberg & Co, senare Rönnberg McCann, var en svensk reklambyrå.

Byrån grundades 1983 av Bo Rönnberg, Lasse Liljendahl, Peter Kandimaa och Stefan Holte. År 1989 såldes en del av byrån till McCann-Erickson.

År 1994 slogs byrån ihop med McCanns Stockholmskontor och bytte namn till Rönnberg McCann. Efter sammanslagningen hade byrån 44 anställda. McCanns vd Jurgen Askelöf blev vd och Bo Rönnberg blev ansvarig utgivare för den sammanslagna byrån. Bo Rönnberg stannade kvar några år men lämnade byrån 1999.

I början av 2000-talet tappade byrån kunder som Hennes & Mauritz och Telia Internet Services.

År 1998 hade byrån Storåkers startats som en systerbyrå till Rönnbergs. Under år 2002 avvecklades Rönnberg och fusionerade med Storåkers (numera McCann Stockholm).

Under 1980-talet skapade Rönnberg & Co och Lasse Liljendahl ett långvarigt reklammanér för Viking Line med en kapad logotyp. År 1989 fick byrån särskilt stor uppmärksamhet för sin kreativitet och vann nästan hälften av priserna på guldäggsgalan.  Byrån vann även åtskilliga guldägg under 1990-talet.

Källor

Ej längre existerande svenska reklambyråer
4358 Lynn

4358 Lynn eller A909 TF är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 5 oktober 1909 av den brittiske astronomen Philip H. Cowell vid Observatoriet i Greenwich. Den är uppkallad efter William T. Lynn.

Asteroiden har en diameter på ungefär 9 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Eunomia.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Eunomia-asteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av Philip H. Cowell
Astronomiska upptäckter 1909
Elisa Gasparin

Elisa Gasparin, född 2 december 1991 i Samedan, är en schweizisk skidskytt som debuterade i världscupen i mars 2010. Hennes första pallplats i världscupen kom när hon ingick i det schweiziska lag som blev tvåa i mixstafett den 2 december 2018 i Pokljuka i Slovenien.

Gasparin deltog vid olympiska vinterspelen 2014 och 2018. Hon är syster till skidskyttarna Selina Gasparin och Aita Gasparin.

Referenser

Schweiziska skidskyttar
Födda 1991
Levande personer
Kvinnor
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2014 från Schweiz
Tävlande i skidskytte vid olympiska vinterspelen 2014
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2018 från Schweiz
Tävlande i skidskytte vid olympiska vinterspelen 2018
Aita Gasparin

Aita Gasparin, född 9 februari 1994 i Poschiavo, är en schweizisk skidskytt som debuterade i världscupen i december 2012. Hon deltog vid olympiska vinterspelen 2014 och 2018. Aita är syster till skidskyttarna Selina Gasparin och Elisa Gasparin.

Referenser

Schweiziska skidskyttar
Födda 1994
Levande personer
Kvinnor
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2014 från Schweiz
Tävlande i skidskytte vid olympiska vinterspelen 2014
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2018 från Schweiz
Tävlande i skidskytte vid olympiska vinterspelen 2018
Lena Häcki

Lena Häcki, född 1 juli 1995, är en schweizisk skidskytt som debuterade i världscupen i december 2014. Hennes första pallplats i världscupen kom när hon ingick i det schweiziska lag som blev tvåa i mixstafett den 2 december 2018 i Pokljuka i Slovenien.

Häcki deltog vid olympiska vinterspelen 2018.

Hennes bästa placering är en tredje plats vid 10 KM jaktstart 2019 i Franska Annecy Le grand Bornand.

Hon har gjord sig känd bland annat för sin kraftfulla stil och framfart för den breda publiken.

Referenser

Schweiziska skidskyttar
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2018 från Schweiz
Tävlande i skidskytte vid olympiska vinterspelen 2018
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2022 från Schweiz
Tävlande i skidskytte vid olympiska vinterspelen 2022
Födda 1995
Levande personer
Kvinnor
Jeremy Finello

Jeremy Finello, född 13 maj 1992, är en schweizisk skidskytt som debuterade i världscupen i december 2014. Hans första pallplats i världscupen kom när Jeremy ingick i det schweiziska lag som blev tvåa i mixstafett den 2 december 2018 i Pokljuka i Slovenien.

Finello deltog vid olympiska vinterspelen 2018.

Referenser

Schweiziska skidskyttar
Födda 1992
Levande personer
Män
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2018 från Schweiz
Tävlande i skidskytte vid olympiska vinterspelen 2018
I, the Mask

I, the Mask är In Flames trettonde studioalbum, utgivet den 1 mars 2019. Albumet är In Flames första med trummisen Tanner Wayne.

Låtlista

Medverkande
 Anders Fridén – sång
 Björn Gelotte – sologitarr
 Niclas Engelin – kompgitarr
 Bryce Paul Newman – elbas
 Tanner Wayne – trummor

Källor

Webbkällor
I, the Mask på Encyclopaedia Metallum: The Metal Archives

Album av In Flames
Musikalbum 2019
Lance Hedman Graaf

Lance Hedman Graaf, folkbokförd som Carl Sör Lancelot Hedman, född 21 juli 2000 i Stockholm, är en svensk TV-profil, artist, låtskrivare och musiker. Han är son till Magnus Hedman och Magdalena Graaf.

Musikkarriär
Hedman Graaf var en del av duon Lance & Linton tillsammans med Linton Calmroth. I juni 2019 skrev duon skivkontrakt med Universal Music. Deras låt "Best Time's Right Now" som är skriven av dem själva samt av Kevin Högdahl och Niklas Carson Mattsson släpptes den 21 juni samma år.

I oktober 2021 gjorde Hedman Graaf solodebut under artistnamnet Lancelot med singeln "Fördärvad", som han skrev när han var inskriven på ett behandlingshem. Bland de artister som han anser har influerat honom nämns Fred Åkerström, BB King, Johnny Cash och Freddie King. År 2023 debuterade Lancelot Hedman Graaf med EP:n "Medborgare av ingenstans"

TV-framträdanden

Åren 2018–2019 var Hedman Graaf huvudperson i reality-serien Lance vs Livet. Våren 2019 deltog han i det årets säsong av Let's Dance. Hans danspartner var Linn Hegdal och tillsammans slutade de på en tredjeplats i semifinalen. 2021 deltog Hedman Graaf i programmet Behandlingen på Kanal 5.

Hedman Graaf medverkade i den tredje deltävlingen av Melodifestivalen 2022 med låten "Lyckligt slut". Bidraget hamnade på sjätte plats och gick därmed inte vidare.

Diskografi
2023 – Medborgare av ingenstans (Universal Music AB)

Singlar
2021 – Fördärvad (Universal Music AB)
2021 – Desdemona (Universal Music AB)
2021 – Lyckligt slut (Universal Music AB)
2022 – Blomma (Universal Music AB)
2022 – Säg vad du vill (Universal Music AB)
2022 – Spring (Universal Music AB)
2022 – Jag vill inte ha dig tillbaks (Universal Music AB), tillsammans med Clara Klingenström.
2022 – Förbjudet land (Universal Music AB), tillsammans med Lisa Howard.
2023 – Natten (Universal Music AB)
2023 – Förlåt (Universal Music AB)
2023 – När vi vaknar (Universal Music AB)

Kompositioner
När vi vaknar är skriven tillsammans med Peter Kvint.
Förlåt är skriven tillsammans med Niklas Berglöf och Thomas Stenström.
Faller du, faller jag är skriven tillsammans med Peter Kvint.
Jag såg en ängel.
Försent.
Medborgare av ingenstans är skriven tillsammans med Niklas Carson Mattsson.
Natten är skriven tillsammans med Niklas Berglöf och Thomas Stenström.
Förbjudet land är skriven tillsammans med Lisa Howard.
Jag vill inte ha dig tillbaks är skriven tillsammans med Clara Klingenström och Niklas Carson Mattsson.
Spring är skriven tillsammans med Christian Persson och Gustaf Holter.
Säg vad du vill är skriven tillsammans med Christian Persson och Gustaf Holter.
Blomma är skriven tillsammans med Albin Tjernberg och Carl-Philip Ström.
Lyckligt slut är skriven tillsammans med Niklas Carson Mattsson.
Desdemona är skriven tillsammans med Alex Järvi och Carl-Philip Ström.
Fördärvad är skriven tillsammans med Christian Persson och Gustaf Holter.

Källor 

Män
Födda 2000
Levande personer
Svenska thaiboxare
Svenska diskjockeyer
Svenska sångare under 2000-talet
Musiker från Stockholm
Deltagare i Let's Dance
Deltagare i Melodifestivalen 2022
Ilpo Tiihonen

Ilpo Tiihonen, född 1 september 1950 i Kuopio, död 8 juni 2021 i Ylöjärvi, var en finländsk författare. 

Tiihonen framträdde som urban lyriker i Teille ei tarjoilla enää (1978) och har förblivit sitt poetiska stadslandskap trogen i en rad samlingar, bland annat Enkelin tavara (1986) och Jees ketsuppia! (2002). Dikter från 1975–2000 ingår i samlingsvolymen Lyhyt oode kaikille (2000). Han har även skrivit barnböcker och framträtt som dramatiker. Reearuu (1992) är ett musikspel för barn, med musik av Markus Fagerudd, och texten till operan Noitasapatti (2002) har tonsatts av Herman Rechberger. 

Tiihonen belönades med Kalevi Jäntti-priset 1983, Eino Leino-priset 1991 och Pro Finlandia-medaljen 2005, samt Den dansande björnen 2005.

Källor

Noter 

Finländska författare
Finskspråkiga författare
Mottagare av Pro Finlandia-medaljen
Män
Födda 1950
Avlidna 2021
Personer från Kuopio
Philip Birk

Philip Birk, född den 21 augusti 1993 i Varberg, är en svensk författare.

Bibliografi 
2015 – Bronshjälmen 
2015 – Silverormen 
2018 – Kyldygnet 
2019 – Frostnatt 
2020 - Tigerstaden

Noter

Svenska författare under 2000-talet
Personer från Varberg
Män
Födda 1993
Levande personer
Kasselgult

Kasselgult är ett syntetiskt, oorganiskt, gult till orangegult pigment bestående av en blyoxiklorid med ungefärlig formel . Det användes främst i slutet av 1700-talet och en bit in på 1800-talet, men blev senare ersatt av mer beständiga pigment.

Vanliga synonymer är Turners gult, patentgult, mengel, veronesergult, parisergult och mineralgult. I den internationella pigmentdatabasen Colour Index har Kasselgult namnet Pigment Yellow 30 (PY30) och nummer 77592.

I och med blyinnehållet är originalpigmentet giftigt. För färger som idag säljs som "Turner's yellow" avser namnet vanligen endast färgnyansen och innehåller helt andra pigment.

Historia 
Den svenska kemisten Carl Wilhelm Scheele anses ha varit först med att beskriva ämnet och en framställningsväg år 1770.

Några år senare, 1781, tog den brittiska kemisten James Turner patent på pigmentet, vilket följdes av en uppmärksammad patentstrid med andra pigmenttillverkare och marknadsföring med namnet Turner's patent yellow. Namnet kommer alltså inte av den samtida konstnären J.M.W. Turner, även om associationen är förståelig.

Pigmentet har påvisats även i äldre målningar, men inte i någon större omfattning.

Referenser 

Färgämnen och pigment
Blyföreningar
Klorföreningar
Arto Virtanen

Arto Virtanen, född 17 december 1947 i Helsingfors, är en finländsk författare och litteraturkritiker. 

Virtanen knöts 1970 till tidningen Suomen Sosiaalidemokraatti och tidskriften Parnasso. Han debuterade som lyriker med Kaikki liikkeessä (1970) som följts av en rad diktsamlingar och prosaverk. Till hans främsta arbeten hör romanerna Tyhjä testamentti (1992) och Koiran vuosi (1995), som med självbiografiska tonfall skildrar en författares utveckling. I egenskap av kritiker har han profilerat sig som en mångsidig och kunnig skribent, ständigt i rörelse mellan olika konstarter. Ett gott prov på hans analytiska förmåga är bokporträttet av konstnären Carolus Enckell (1990). I Parnasso har han publicerat essäer med vida internationella utblickar. Ett urval av hans kritik ingår i volymen Kirjailijan koti (2006).

Källor

Finländska författare
Finskspråkiga författare
Finländska litteraturkritiker
Födda 1947
Män
Levande personer
Personer från Helsingfors
Britta Gylta

Brita Gylta kan avse:

 Brita Gylta (född Lillie) (1490–1560), till Höverö, född Lillie
 Brita Bengtsdotter (Gylta) (1560–1646), hovmästarinna
Jyrki Kiiskinen

Jyrki Juhani Kiiskinen, född 11 juni 1963 i Helsingfors, är en finländsk författare och litteraturkritiker. 

Kiiskinen avlade humanistisk kandidatexamen 1992. Han var chefredaktör för tidskriften Nuori Voima 1991–1994 och för Books from Finland från 1994. Han har utgett en rad diktsamlingar i en senmodernistisk stil där vardagen beskrivs på ett skiftningsrikt språk. Han räknas som en av de främsta finska poeterna i sin generation. Bland böckerna märks de lyriska verken Silmän kartta (1992), Jänis ja vanki (2000) och On kylmllä palaa (2004) samt romanen Suomies (1994). Han har även framträtt som kolumnist i Hufvudstadsbladet och Helsingin Sanomat. 

Kiiskinen tilldelades Eino Leino-priset 1993 och Kalevi Jäntti-priset 1995 samt Den dansande björnen 2000 och Översättarbjörnen 2008.

Källor

Noter 

Finländska författare
Finskspråkiga författare
Finländska litteraturkritiker
Födda 1963
Män
Levande personer
Personer från Helsingfors
63 Cygni

63 Cygni, som är stjärnans Flamsteed-beteckning, är en ensam stjärna belägen i den mellersta delen av stjärnbilden Svanen, som också har Bayer-beteckningen f2 Cygni. Den har en lägsta  skenbar magnitud på ca 4,56 och är svagt synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallax enligt Gaia Data Release 2 på ca 2,7 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 1 200 ljusår (ca 380 parsek) från solen. Den rör sig närmare solen med en heliocentrisk radialhastighet av ca -26 km/s.

Egenskaper
63 Cygni är en orange stjärna av spektralklass K4 Ib-IIa, vars spektrum har blandade drag av superjätte och ljusstark jätte. Den har varit utvald till standardobjekt för dess spektralklass.Den har en radie som är ca 138 solradier och utsänder ca 4 000 gånger mera energi än solen från dess fotosfär vid en effektiv temperatur av ca 3 900 K. 

63 Cygni är en misstänkt variabel, som varierar mellan visuell magnitud +4,51 och 4,56 utan någon fastställd periodicitet. Av oklara skäl visar stjärnan mycket långa perioder (982 dygn) och låg amplitud (742 m/s) hos variationer i radiell hastighet.

Se även 
 Variabel stjärna

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/104194/63cygni.

Stjärnbilden Svanen
Flamsteedobjekt
HR-objekt
HD-objekt
Bayerobjekt
Orangea superjättar
Misstänkta variabler
Knut Jönsson (Kurck)

Knut Jönsson (Kurck) till Laukko i Vesilax socken, född 1541, död 1598, var en svensk (finländsk) frälseman, ryttmästare och häradshövding i Satakunda i Finland. Son till Jöns Knutsson (Kurck) och Ingeborg Tott, dotter av Tönne Eriksson Tott (Tott af Skedebo) och Carin Eriksdotter (Bielke)

Knut blev kvartermästare vid hovfanan 1572, ryttmästare för samma fana 1578. Han erhöll fullmakt 1580 att vara ryttmästare över en fana ryttare i Finland. Han var slottsloven på Viborgs fästning 1591, och utnämndes till häradshövding över övre Satakunta härad 1593.

Familj
Tidigare hade Knut Jönsson varit trolovad med Filippa Eriksdotter Fleming, men han gifte sig 1588 med  Brita Gylta till Hedensö (1560-1646), hovmästarinna för drottning Maria Eleonora av Brandenburg 1628 och dotter till riksrådet och översteskattmästaren Bengt Gylta i släkten Gylta och Ingeborg Jakobsdotter (Krumme).

Vid giftermålet erhöll hon godset Laukko till morgongåva och genom henne kom godset Hedensö till ätten Kurck och förblev i dess ägo till 1783. 

Barn

Catharina, född 1589, död ogift.
Jöns (1590-1652), 1651 upphöjdes han till friherre av Lempälä. Gift med Sofia De la Gardie. Paret fick Knut, Gustaf och Gabriel Kurck.
Ingeborg, död 1648. Gift 1620 med landshövdingen Arvid Horn af Kanckas.
En son som dog ung, nämnd bland gäster på Åbo slott

Källor
 Kurck på adelsvapen-wiki
  	Svenska adelns ättar-taflor / Afdelning 2. Granfelt från Dal - Mörner af Tuna /

Gustaf Elgenstierna, Svenska Adelns ättartavlor, Stockholm 1928

Referenser

Svenska ämbetsmän under 1500-talet
Personer i Finland under 1500-talet
Födda 1541
Avlidna 1598
Knut Jönsson
Män
Personer från Vesilax
Olli Jalonen

Olli Jouko Johan Jalonen, född 21 februari 1954 i Helsingfors, är en finländsk författare. 

Jalonen utförde forskningsarbete i Dublin 1979–1980 och blev  licentiat i samhällsvetenskaper 1985. Han debuterade 1978, i samband med förlaget Otavas novelltävling, med novellsamlingen Unien tausta. Året därpå utgavs hans första roman, Sulkaturkki, en beskrivning av studievärlden. Bland övrig produktion kan nämnas Hotelli eläville (1983, svensk översättning Hotell för levande, 1985), vilken belönades med Kalevi Jäntti-priset 1984 och utifrån vilken tv-filmen Punainen huone gjordes (regissör Vesa Kantola, 1991), Johan ja Johan (1989, svensk översättning Johan och Johan, 1991) och Isäksi ja tyttäreksi (1990, svensk översättning Far och dotter, 1992), som gav honom Finlandiapriset. De två sistnämnda romanerna bildar tillsammans med Elämä, ja elämä (1992) en trilogi som skildrar livets olika faser. Han har även skrivit för barn, sagoromanen Tuhkasaari (1987) handlar om tre barns äventyrliga färd till helt nya världar, och författat pjäser, såsom Ihmisen huone (1985). Han har även tilldelats Eino Leino-priset (1990) och Pro Finlandia-medaljen (1997).

Källor

Finländska författare
Finskspråkiga författare
Mottagare av Pro Finlandia-medaljen
Födda 1954
Män
Levande personer
Författare från Helsingfors
Alessandro Martini

Alessandro Martini kan syfta på:

* Alessandro Martini (1812–1905), italiensk affärsman
 Alessandro Martini (1934–2011), italiensk botaniker
Risto Ahti

Risto Tapani Ahti, född 27 augusti 1943 i Lahtis, är en finländsk författare. 

Ahti hör till de främsta finska lyrikerna i sin generation. Han är en mystiker och visionär som i sina prosadikter bygger på ett starkt och överraskande bildspråk. För samlingen Kukko tunkiolla fick han Runebergspriset 2002. Han har även tilldelats Eino Leino-priset (1994) och Pro Finlandia-medaljen (2003).

Källor

Finländska författare
Finskspråkiga författare
Mottagare av Pro Finlandia-medaljen
Födda 1943
Män
Levande personer
Personer från Lahtis
Random Making Movies

Random Making Movies, av gruppen skrivet RandomMakingMovies (förkortat RMM), är en svensk Youtube-kanal som bildades den 25 augusti 2010. Gruppen består av medlemmarna Jonas Andersson, William "Kulan" Forslund och William Jonsson. Kanalen var med i nätverket Splay One. RandomMakingMovies Sweden AB registrerades som ett aktiebolag år 2015. 

Kanalen fick exponering bland annat på grund av en blåsning på Justin Biebers fans utanför Grand Hotel och serien "Haffa guzz" i början av 2010-talet. De var 2019 en av de största svenskspråkiga kanalerna på Youtube med över  prenumeranter.

Kanalen har haft samarbeten med andra Youtube-kanaler, till exempel I Just Want To Be Cool. Kanalen har även haft ett flertal samarbeten med flera olika företag i syfte att marknadsföra företagen.

Våren 2020 meddelade RMM att de skulle sluta med Youtube, efter knappt tio år som aktiva. Den 12 december 2021 laddades en video upp på kanalen, där Random Making Movies meddelade att de kommer återuppta kanalen, med syfte att lägga upp minst en video i månaden. År 2022 listades kanalen som den 21:a mäktigaste på svenska Youtube, enligt Medieakademins Maktbarometer.  

RMM har sedan oktober 2019 också en podcast, Alla goda ting är tre, där avsnitt släpps varje vecka, samt specialavsnitt i samband med nysläppta videor på Youtube. Sedan oktober 2022 finns RMM även på Patreon, där prenumeranter får tillgång till reklamfria videor och podcasts, extra podcast-material (den så kallade Efterfesten) och tillgång till en sluten Discord-kanal.

Filmografi
 2015 – Käftsmäll, sändes på Kanal 5
 2017 – D.U.M., sändes på Kanal 5

Diskografi
Singlar och EP
 2016 – Inga Baht
 2016 – Netflix och chill
 2018 – Fries with the Noodles

Bibliografi

Priser och utmärkelser

Referenser

Noter

Externa länkar
 RandomMakingMovies på Youtube
 RandomMakingGaming på Youtube

Svenskspråkiga Youtubekanaler
Nominerade i Guldtuben 2014
Nominerade i Guldtuben 2015
Nominerade i Guldtuben 2016
Nominerade i Guldtuben 2017
Elitserien i bandy 2019/2020

Elitserien i bandy 2019/2020 var Sveriges högsta division i bandy för herrar säsongen 2019/2020. Svenska mästerskapet avgjordes vid svenska bandyfinalen i Uppsala den 21 mars 2020, där Edsbyns IF vann mot Villa Lidköping BK. Edsbyn hade tidigare även vunnit seriespelet.

Serien inleds några dagar senare än brukligt, då Världsmästerskapet 2020 spelades efter den svenska inhemska säsongen.

Klubbar
Lag 1–11 från grundserien av Elitserien 2018/2019 och segraren i allsvenskan kvalificerade sig direkt för vidare spel i högsta divisionen. Ett elitserielag från säsongen 2018/2019 som deltog i kvalspelet (Frillesås BK) förnyade sitt kontrakt i högsta divisionen tillsammans med Åby/Tjureda IF från allsvenskan.

* – inomhus (bandyhall)

Tabell

Slutspel 
Lag 7-10 spelar åttondelsfinaler efter UEFA-modell (med hemma- och bortamål). Lag 1-6 är direktkvalificerade till kvartsfinal. Kvartsfinaler och semifinaler avgörs i bäst av fem matcher medan finalen avgörs i en match.

Slutspelsträd

Åttondelsfinaler

Vetlanda BK - IFK Motala

Hammarby IF - AIK

Kvartsfinaler

Edsbyns IF - Vetlanda BK

Sandvikens AIK - Broberg/Söderhamn IF

Villa Lidköping BK - AIK

Västerås SK - Bollnäs GIF

Semifinaler

Edsbyns IF - Sandvikens AIK

Villa Lidköping BK - Bollnäs GIF

Final

Kval till Elitserien 2020/2021 

I kvalet deltar lag 12-13 från Elitserien och lag 2-3 från Allsvenskan. De fyra lagen spelar ett gruppspel där de två främsta kvalificerar sig för Elitserien 2020/2021. Kvalet spelas mellan 28 februari och 15 mars 2020.

Övergångar
Övergångar i svensk bandy 2019/2020

Källor

Sport i Sverige 2019
Sport i Sverige 2020
Bandysäsongen 2019/2020
2019/2020
Kijl

Kijl var två svenska adelsätter, den äldre medeltida från Själland, Danmark, utslocknade på 1600-talet. En yngre ätt med oklar koppling till den äldre, adlades 1711 och utdog 1750.

Äldre ätten Kijl
Severin Kijl (Söffrin Kijl) till Apelnäs och Hoffnäs inkom från Holstein och var redan 1523 kung Gustav hövitsman för två fanor tyska soldater på krigståget emot Halland, senare slottsloven och hövitsman på Älvsborgs fästning. Han blev naturaliserad bland svenska adeln och uppräknas 1526 bland den rusttjänst utförande adeln i Västergötland och nämns i källorna när han 20 december 1535 tillskriver kung Gustav om Viken, Halland och Skåne m.m.
1542 var han hövitman på tåget emot Nils Dacke. Han var gift med Malin Ribbing till Walestad, dotter till riksrådet och lagmannen Knut Pedersson Ribbing till Svansö och Fästerid. Barn:
Peder till Apelnäs samt Kålltorp. Befallningsman på Gullberg. Död 1588. Gift med Agneta Drake.
Carin. Gift 1589-07-08 med ryttmästaren Peder Knutsson Lillie (av Greger Mattssons ätt).
Maria, död 1647 och ligger jämte sin man begraven i Lerums kyrka Älvsborgs län. Gift 1596-09-12 på Apelnäs med hertig Carls kammarjunkare Bengt Bryntesson Lillie af Aspenäs, född 1568. Död 1637.
Söffrin.
Knut till Apelnäs samt Ärnäs. Amiral. Död 1603. 
Per till Arnäsholm och Skäggesnäs. Död 1627. Gift med Catharina Hård af Segerstad.
En dotter, död 1630. Gift omkring 1670 med residenten Anders Svensson, adlad Ödell (eller ödla) nr 211.
Nils Kijl till Apelnäs samt Jöggis. Ståthållare. Död 1636. 
Söffrin, död före 1620.
Måns, till Kålltorp samt Bolmstad, ryttmästare. Levde 1653. Gift med Carin Larsdotter Hård af Segerstad.
Brita, till Barkestorp i Dörby socken Kalmar län. Gift med ståthållaren på Kalmar slott Henrik von Kalen, född i Pommern, död 1622-07-01.
Anna. Gift 1539 på Älvsborg med Anders Bosson (Oxehufvud).
Carin. Gift med Hans Torstensson (Forstenasläkten).

Norska ätten Kil
Väpnaren Erik Kil (känd 1550–1582), bosatt på Ågård i Tune, beläget i Østfold fylke, Norge, förde ett vapen belagt från 1552, som var identiskt med den äldre Kijl-ätten, vilket tillsammans med namnlikheten har framförts som argument i en artikel i [[Norsk
Slektshistorisk Tidsskrift]] vilken diskuterat möjligheten att han skulle ha varit släkt med Severin Kijls släkt.

Yngre ätten Kijl

Magnus Kijl, född omkring 1656, död 29 juli 1721, var en svensk lagman för Östergötlands lagsaga vilken tjänst han begärda avsked från 1720. Han adlades 1711 och innehavare av Tollstorp i Slaka socken Han blev adlad 1711 och behöll då sitt namn. Gift 1684 med Lucia Lampa.
Barn
Claes Adrian, död ung.
Lucia Anna, gift 1705 med assessorn Magnus Salan, adlad Bielkenhielm.
Jonas. Ryttmästare. Död 1717. 
Carl Magnus, född 1687, död 1694.
Magnus, död som barn.
Claes, född 1690, död som barn.
Augusta. Gift med kaptenen Carl Gustaf Sjöberg.
Anna Christina, död ung.
Anna Sofia, död som ung.
Sara Ulrika, död som ung.
Hedvig, född 1705, död 1769. Gift 1722-04-11 med kaptenen Reinhold Gustafsson de Charlière.

Källa
Kijl nr 61, adelsvapen-wiki

Referenser

Svenska adelsätter
 
Medeltida svenska ätter