kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Jørgen Urne (riddare)

Jørgen Urne, kallad Store Jørgen, död 21 maj 1480 i Odense, var en dansk riddare i uradelsäten Urne.

Han var förmodligen son till Lage Nielsen Urne. Jørgen Urne ägde många herrgårdar på Fyn, Brolykke, Rygård, Søbysøgård och Hindemae samt Bondesmossesgård i Salling Herred. Han trätte 1433 mot biskop Jens av Roskilde om Hørby sätesgård på nordvästra Själland, som han påstod var hans fädernegods. År 1434 uppträdde han tillsammans med Markvard Barsebek som arvingar efter Lage Urne. Han var väpnare 1438 och riddare 1458. Han ska 1462 varit landstingshører på Fyn, och 1472 fick han Kerteminde i pant. Han närvarade 16 januari 1479 på Fynbo Landsting. Han sägs ha varit en lärd man.

Han fick ett stort antal barn, då han i tre äktenskap ska vara blivit far till omkring en snes (ett tjugotal). Det finns osäkerhet om hustrurna, men den första är förmodligen Sidsel Folmersdatter Knob eller Rigstrup (död 1505), den andra Margrethe Eriksdatter Bille (död cirka 1468) och den tredje Kirsten Clausdatter Krumstrup (död 1518).

Jørgen Urne dog 1480 i Odense. Han begravdes i Sortebrødre Kloster men blev senare förd till Nørre Søby Kirke i Nørre Søby, där hans gravsten finns.

Barn 
Med Sidsel Folmersdatter Knob:

 Sylle Jørgensdatter Urne (död efter 1498)
 Margrethe Jørgensdatter Urne (död efter 1505)
 Jep Jørgensen Urne (död före 1503)
 Hans Jørgensen Urne (död 1503), domprost
 Jørgen Jørgensen Urne (död 1510), landsdomare
 Elne Jørgensdatter Urne (död före 29 april 1488)
 Inger Jørgensdatter Urne (död före 23 april 1505)

Med Margrethe Eriksdatter Bille:

 Lage Jørgensen Urne (cirka 1468 – 9 oktober 1530), landsdomare

Med Kirsten Clausdatter Krumstrup:

 Claus Jørgensen Urne (död före 18 maj 1514), kanik och degn (jfr. diakon)
 Lage Jørgensen Urne (1468 – 29 april 1529), biskop
 Peder Jørgensen Urne (död efter 1478)
 Niels Jørgensen Urne (död före 23 april 1505)
 Johan Jørgensen Urne (död före 25 april 1537), riksråd
 Knud Jørgensen Urne (död 14 februari 1543), riksråd
 Alhed Jørgensdatter Urne (död 6 mars 1544)
 Johanne Jørgensdatter Urne (död före 1505)
 Jørgen Jørgensen Urne

Källor 
 Danmarks Adels Aarbog, 1904, s. 469.

Fotnoter 

Danska riddare
Danska godsägare
Personer i Danmark under 1400-talet
Personer från Fyn
Män
Födelseår saknas
Avlidna 1480
Godsägare under 1400-talet
1998 FJ

1998 FJ är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 18 mars 1998 av den australiensiske astronomen Frank B. Zoltowski i Woomera.

Asteroiden har en diameter på ungefär 2 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Ej namngivna småplaneter
Astronomiska upptäckter av Frank Zoltowski
Astronomiska upptäckter 1998
12497 Ekkehard

12497 Ekkehard eller 1998 FQ14 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 26 mars 1998 av OCA–DLR Asteroid Survey (ODAS). Den är uppkallad efter Ekkehard Kührt.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av ODAS
Astronomiska upptäckter 1998
12498 Dragesco

12498 Dragesco eller 1998 FY14 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 26 mars 1998 av OCA–DLR Asteroid Survey (ODAS). Den är uppkallad efter Jean Dragesco.

Asteroiden har en diameter på ungefär 4 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av ODAS
Astronomiska upptäckter 1998
Kjelsås Bruk

Kjelsås Bruk, senare Mustad Fabrikker, var ett norskt tråddrageri och spikfabrik, som grundades 1855 av köpmannen Johan Henrik Schmelck vid det översta vattenfallet Frysjafossen i Akerselva i Kjelsås i Oslo. 

Kjelsås Bruk köptes av O. Mustad & Søn 1884. Mustad byggde ett valsverk för produktion av bland annat plattstål för spiktillverkning.

Mustad lade ned produktionen i Kjelsås i början av 1960-talet. Företaget fick avslag på att bygga bostäder på tomten, och planer på att där bygga ett tidningshus med tryckeri för Aftenposten genomfördes inte heller. Oslo kommun köpte på basis av sin förköpsrätt 1971 fastigheten, för att efter ombyggnader 1972–1983 upplåta arbetslokaler för ett drygt 50-tal konstnärer i Frysja kunstnersenter.

Källor
 Kjelsås bruk på www.industrimuseum.no
 Kjelsåsveien 145 - Mustad Fabrikker, Industrianlegg på www.kulturminnesok.no

Externa länkar

Frysja kunstnersenters webbplats

Företag i Oslo
Ej längre existerande norska företag
Norska verkstadsföretag
Mustad
Företag bildade 1855
Nassokin

Nassokin var en svensk, finländsk och livländsk adelsätt av ryskt ursprung och en av de så kallade bajorsläkterna. Det är en av de få bajorsläkter som trädde i bestående svensk tjänst redan under Nordiska tjugofemårskriget. På grund av namnlikheten har den ibland felaktigt identifierats med den aristokratiska ryska ätten Nasjtjokin.

Släkten Nassokin, eller i rysk form Nosákin (Носакин), är äldst känd 1504/5 i Votskaja pjatina i Novgorodområdet. I detta område, senare en del av Ingermanland, var under resten av 1500-talet släktmedlemmar kända som smärre godsägare. Ingen av dessa specifika släktmedlemmar går emellertid att knyta till de Nosakin som skulle träda i svensk tjänst, då dessa inte är kända med fadersnamn.

Ätten skall ha kommit i svensk tjänst omkring 1584, då bröderna Afanasij och Pjotr Leontjevitj Nosakin jämte några andra ryska adelsmän erhöll förläningar på Dagö. De ska senare med sin far Leontij ha erhållit även andra livländska gods av svenska staten. Både Pjotr (Peter) och Afanasijs son Jakob gjorde svensk krigstjänst och erhöll gods i Finland. Ättens adelskap erkändes på ett tidigt stadium men först 1668 introducerades den på Sveriges riddarhus under nr 740 bland adliga ätter. Ätten som förgrenades vitt var i stort sett verksam endast i den finska riksdelen samt i Sveriges baltiska besittningar. Den immatrikulerades på Finlands riddarhus 24 januari 1818 under nr 61 bland adliga ätter. På riddarhuset i Estland upptogs den (1818?) med namnet Nasackin under nr 105, samt på riddarhuset i Livland (1857?) under nr 375.

I Finland utdog den på svärdslinjen 28 juli 1943 samt på spinnsidan 15 oktober 2004. Den kan ännu leva kvar i Estland och Ryssland.

Källor

Vidare läsning
Sven A. Nilsson. På väg mot militärstaten Krigsbefälets etablering i den äldre Vasatidens Sverige. Uppsala 1989.

Finlands riddarhus hemsida
 
Svenska adelsätter
Gert Ohlsson

Gert Ronald Ohlsson, född 1 december 1948 i Vänersborgs församling, Älvsborgs län, är en svensk riksspelman på nyckelharpa och politiker. Han är medlem i banden Ransäterspôjkera och Låtlust.

Biografi
Gert Ohlsson började arbeta som landstingspolitiker 2005 och blev 2009 landstingsråd i Värmlands län. Han slutade som landstingsråd 2017. Ohlsson är även aktiv som spelman och spelar både nyckelharpa och fiol.

Diskografi
1974 – Bröderna Lindqvist möter Ann Marie och Gert Ohlsson.

2004 – Gert Ohlsson Riksspelman.

Medverkar
1977 – Unga spelmän från Värmland.

1980 – Du Spelman - folkmusik hemma hos.

Utmärkelser
1972 - Zornmärket i silver med kommentaren "För utmärkt och traditionsrikt nyckelharpospel".

Referenser

Noter 

Svenska folkmusiker
Nyckelharpister
Levande personer
Födda 1948
Män
Svenska musiker under 1900-talet
Svenska musiker under 2000-talet
Personer från Vänersborg
Riksspelmän
Personer i Liberalerna och Folkpartiet
Jens Pedersen Jernskæg

Jens Pedersen Jernskæg, död 13 september 1448, var en dansk biskop i Roskilde stift från 1431.

Jens var son till Peder Nielsen Jernskæg, och deltog i besluten av riksrådet, som ledde till avsättningen av Erik av Pommern och valet av Kristofer av Bayern. Han hade särskilda skäl till att vara emot kung Erik, då denna hade berövat biskopssätet både borgen och staden Köpenhamn, men av den nya kungen uppnådde biskopen ändå bara ett löfte om att saken skulle ställas till rättegång, något som inte verkar ha skett. 

När Kristofer III dog 1448, gav biskop Jens Kristian av Oldenburg bara sin röst i utbyte mot löftet att han antingen skulle få tillbaka Köpenhamn eller åtminstone Møn som kompensation, och denna ö fick verkligen biskopsstiftet, om än först efter biskopens död. 

Inget av intresse är känt om Jens Pedersens kyrkostyre, under hans tid led Roskilde domkyrka och Roskilde stad stor skada vid en brand år 1443.

Källor

Noter 

Biskopar i Roskilde stift
Danska riksråd
Personer i Danmark under 1400-talet
Födelseår saknas
Avlidna 1448
Män
DBL
Annonsblad för Norrköping

Annonsblad för Norrköping och Söderköping var en tidning utgiven i Norrköping från 4 januari 1845 till 21  juni 1845. 

Utgivningsbevis för tidningen Östgötapatrioten utfärdades för boktryckaren F. Th. Berling 13 december 1844 Såsom Bihang till Östgöta Patrioten utgavs av samme man: Annonsblad för Norrköping och Söderköping. 

Tidningen kom ut två dag i veckan onsdag och lördag med 4 sidor i kvartoformat med  2 spalter och satsytan 22 x 17,3 cm. För bladet ensamt var prenumerationspriset 1 riksdaler 40 skilling banko. Tidningen trycktes  hos Östlund & Berling med frakturstil.

Då  tidningen upphörde, fick prenumeranterna tillbaka halva årsavgiften eller i dess ställe Onkel Adams, Får gå!

Referenser 

Nedlagda svenska dagstidningar
Dagstidningar startade 1845
Dagstidningar nedlagda 1845
Anna af Sillén

Anna Margaretha Hansdotter af Sillén, född 17 januari 1976 i Svärta församling i Södermanlands län, är en svensk politiker (moderat). Hon är riksdagsledamot (statsrådsersättare) sedan 2022 för Södermanlands läns valkrets.

af Sillén kandiderade i riksdagsvalet 2022 och blev ersättare. Hon är statsrådsersättare för Ulf Kristersson sedan 18 oktober 2022. I riksdagen är af Sillén suppleant i miljö- och jordbruksutskottet och näringsutskottet.

Referenser

Externa länkar 

Ledamöter av Sveriges riksdag för Moderaterna
Svenska politiker under 2000-talet
Personer från Nyköpings kommun
Födda 1976
Levande personer
Kvinnor
Annonsbladet för Vestergötland

Annonsbladet för Vestergötland. Nyhets- och Annonstidning utgiven i Skövde från 2 december 1893 (provnummer) till 28 december 1900.

Den fullständiga titeln för tidningen var Annonsblad för Vestergötland/ Nyhets och annonstidning men tidningen startades med titeln Nya Annonsbladet.

Redaktion 
Utgivningsbevisför tidningen Nya Annonsbladet utfärdades för bokhållaren Ernst Fredrik Thorsander den 11 november 1893. Han erhöll  den 23 november på begäran tillstånd att få titeln ändrad till Annonsbladet för Vestergötland. Ansvarig utgivare var bokhållaren Ernst Fredrik Thorsander till tidningens upphörande. Uppgift om redaktör saknas men troligen var ansvarig utgivare också redaktör. Redaktionsort var hela tiden Skövde. Tidning kom ut på fredagar en gång i veckan. Politisk stod tidningen nära lantmannapartiet i riksdagen.

Tryckning 
Tidningen hade fyra sidor och trycktes bara med trycksvärta på satsytan 58x44 cm och 7 spalter omväxlande med 3 spalter på lite mindre format. Det var en dagstidning med antikva som typsnitt hela tiden. Priset var 1,20 kr  först sedan 1 kr om året.

Referenser 

Nedlagda svenska dagstidningar
Dagstidningar startade 1893
Dagstidningar nedlagda 1900
Leonardo da Vinci-bron

Leonardo da Vinci-bron är en 108 meter lång norsk gångbro i trä över E18 vid Nygårdskrysset i  Ås kommun som genomförts på initiativ av och under medverkan av Vebjørn Sand.

Leonardo da Vincis projekt
Leonardo da Vinci föreslog 1502 en 240 meter lång och 24 meter bred bro över Gyllene hornet i dåvarande Konstantinopel i nuvarande Turkiet för sultanen Bayezit II. Skissen till bron och brevet med förslaget hade varit försvunna i mer än 400 år, när de återfanns 1956. Förslaget till bron innefattade ett huvudspann i form av en 240 meter lång båge med 43 meter segelfri höjd.  

Om förslaget hade genomförts, hade bron blivit världens längsta bro. Leonardo da Vinci påstås ha blivit inspirerad av den då nyligen färdigställda Ponte Alidosi över floden Santerno vid Castel del Rio nära Bologna, som hade en 42 meter hög halvcirkulär båge.

Vebjørn Sands projekt
Vebjørn Sand såg Leonardo da Vincis broskiss 1985. Tio år senare såg han en modell av bron på en utställning i Stockholm och fick idén om en sådan bro i full skala. Han föreslog ett sådant bygge för Statens vegvesen, som 1997 beslöt att bygga en "da Vinci-bro" för att ersätta vad som ansågs vara Norges fulaste bro.

Av flera materialförslag valdes limträ. Moelven Industrier ASA hade byggt världens största tak av limträ till Håkan Bull-hallen i Lillehammer för Olympiska vinterspelen 1994 och valdes som leverantör. Bron byggdes i stora sektioner på fabrik och placerades på plats av kranar. Mittspannet har tre parallella och åtskilda bågar: en mittbåge som bär upp gångbanan och två sidobågar som stabiliserar konstruktionen. Mittspannet är på 40 meter och hela brolängden är 108 meter.

Bron öppnades 2001.

Utbyggnad av E18
Uppgraderingen av E18 med breddning till en fyrfilig motorväg förbi Nygårdskrysset innebar problem, i och med att bron var för kort för normal vägbredd. Detta löstes till slut så att Vegdirektoratet godkände projektledarens förslag att minska vägrenarnas bredd från 3 till 1,5 meter på vägsträckningen under bron.

Källor
Da Vinci-broen på www.broer.no

Noter

Träbroar i Norge
Ås kommun
Leonardo da Vinci
Gångbroar
Broar invigda 2001
2001 i Norge
Ponte Alidosi

Ponte Alidosi är en italiensk bro över floden Santerno vid Castel del Rio nära Bologna i Emilia-Romagna.

Bron konstruerades och byggdes från 1499 av Andrea Guerrieri, "magister muri" i Imola, på uppdrag av den lokale länsherren över Castel del Rio, Obizzo Alidosi. Den blev klar tjugo år senare och har restaurerats vid flera tillfällen. Större arbeten har genomförts 1715, 1862 och 2011. Den förklarades som byggnadsminne (monumento nazionale) 1897 enligt ett kungligt dekret.

Med bron ville familjen Alidosi symbolisera familjens styrka och stabilitet efter familjens tidigare förlust av länsherreskapet över Imola, samt genom att förbinda staden med Osta gynna stadens handelsekonomi. 

Ponte Alidosi är en bågbro i ett spann på 42 meter i sten av så kallad "puckelrygg"-typ. Inuti bron finns fem rum inbyggda, vilka användes av vaktpersonal.

Källor
Alidosi-bron på www.postidelcuore.it
Ponte Alidosi på catalogo.beniculturali.it
Alidosi-bron i Castel del Rio på www.cittametropolitana.bo.it (på italienska)
Alidosi-bron på www.museoguerralineagoticacasteldelrio.it/ (på italienska)

Externa länkar

Byggnadsminnen i Italien
Broar i Italien
Bologna
Arkitekturåret 1519
Annonsblad för Industri, Handtverk och Handel

Annonsblad för Industri, Handtverk och Handel var en dagstidning utgiven i Göteborg från den 19 november 1896; nr 2 kom den 11 december till den 26 november 1897. Tidningen fortsattes av Praktisk Tidning och Annonsblad för industri, handtverk och handel från 3 december 1897.

Tidningen tycktes hos David Felix Bonnier med antikva. Tidningen hade titelvinjett och illustrationer. Den kom ut med ett nummer i veckan på åtta sidor i folioformat med fem spalter på satsytan 47 x 32,5 cm till priset av 1 krona.

Utgivningsbevis för tidningen utfärdades för Hjalmar Tornblad den 20 oktober 1896.

Referenser 

Nedlagda svenska dagstidningar
Dagstidningar startade 1896
Dagstidningar nedlagda 1897
Mannheims slott

Mannheims slott () är ett barockslott i Mannheim i den tyska delstaten Baden-Württemberg.

Slottet byggdes 1720–1759, sedan kurfursten Karl III Filip av Pfalz år 1720 flyttade sitt hov från Heidelberg. Slottet blev svårt skadat i de allierades bombningar under andra världskriget, men har sedan dess återuppbyggts. Numera inhyser slottet Mannheims universitet.

Källor

Externa länkar 

Officiell webbplats

Mannheim
Slott i Baden-Württemberg
Barockarkitektur i Tyskland
Lage Jørgensen Urne (landsdomare)

Lage (Lave, Lauge) Jørgensen Urne , född cirka 1468, död 9 oktober 1530 i Roskilde, var en dansk riddare och landsdomare. Han var halvbror till Roskildebiskopen Lage Jørgensen Urne.

Han var son till "Store" Jørgen Urne till Broløkke och Margrethe Eriksdatter Bille, och skars efter moderns död under förlossningen ut från hennes sida och förlorade därigenom sitt ena öga. Han var herre till Boserup i Luggude herred i Skåne. Han beseglade 1494 sonen för mordet på Jep Bagge. Deltog år 1500 med sin hustru, barn, svärmor och hennes bröder och många andra danskar i en pilgrimfärd till Rom, där de den 31 december blev inskrivna i Helligånds Broderskap. Han betänkes 1503 i Hans Urnes testamente och var 1509 landsdomare i Skåne. Måste 1523 med ett stort antal andra skånska adelsmän på nytt svära trohet och lojalitet till kung Kristian II. 

Han dog 9 oktober 1530 i Roskilde och är begravd i Roskilde domkyrka, där han tituleras riddare på gravstenen, vilket han dock först kan ha blivit samma år, åtminstone efter den 3 juni.

Han var gift med Sidsel Jensdatter Ribbing.

Källor 
 Danmarks Adels Aarbog, 1904, s. 469.

Fotnoter 

Danska riddare
Personer i Danmark under 1400-talet
Skånska godsägare under 1500-talet
Personer från Roskilde
Födda 1460-talet
Avlidna 1530
Män
Kurdistans republikanska parti

Kurdistans republikanska parti, förkortat KRP (kurdiska: Partia Respublika Kurdistanê), var ett ultranationalistiskt, fascistiskt och nationalkonservativt parti i Kurdistan mellan 1938 till 1996. Partiet bildades år 1938 i Baku, Azerbajdzjan av Feylikurdiska senatorer och deltog i kampen för ett självständigt stor-Kurdistan och statsbildningen av irakiska Kurdistan.Partiet hade sin starkaste bas i sydöstra Kurdistan och starkt stöd bland Feyli-kurder.

KRP hade nära militära och ekonomiska samarbeten med Nazityskland och Mussolinis Italien under andra världskriget. Många KRP medlemmar läste rasbiologi på tyska universitet och blev tränade av den tyska SS. Adolf Hitler exkluderade kurderna tillsammans med perserna från Nürnberglagarna och hävdade att de var ”rena arier”. Trots det nära bandet med nazisterna i Tyskland så hade KRP inga fientliga syner på judar och fördömde även Antisemitismen. Efter andra världskriget och Israels självständighet så bildade KRP nära band med de israeliska myndigheterna, Israel stöttade kurdernas kamp för ett självständighet. KRP fick ekonomiskt och militärt stöd från Israel, i utbyte hjälpte KRP många judar från förtrycket av de arabiska staterna. På 50-talet evakuerade KRP tillsammans med KDP hundratusentals irakiska judar till Israel pågrund av förtrycket och massakrerna.

Partiet har anklagats för terrorism, bombdåd, folkmord och har enligt irakiska myndigheter mördat ca 260 000 irakier och turkmener mellan åren 1963 och 1992. KRP har varit främst riktade mot irakier eftersom de ansågs vara ”underlägsna” och ett hot mot den kurdiska identiteten. Efter militärkuppen i Kurdistan bildade KRP en militär junta tillsammans med KDP, under det andra och tredje irakiska-kurdiska kriget utförde partiet flera massakrer, etniska utrensningar och folkmord på irakiska civila främst araber.

År 1996 upphörde partiet och slogs senare ihop med KDP, partiet som regerar Kurdistan idag på grund av påtryckningar från västvärlden. Kurdistans president Barzani ville inte förlora stödet från väst. Idag finns det många högt uppsatta politiker i KDP som tidigare var KRP-medlemmar. Iraks myndigheter har tidigare begärt Kurdistans president att lämna ut medlemmarna och ställa dem inför rätta men blivit nekad. År 2008 dömde Irak tre tidigare KRP-medlemmar till döden för krigsförbrytelser.

Referenser

Kurdiska politiska partier
Anorthoa

Anorthoa är ett släkte av fjärilar som beskrevs av Emilio Berio 1980. Anorthoa ingår i familjen nattflyn, Noctuidae.

Dottertaxa till Anorthoa, i alfabetisk ordning 

 Anorthoa angustipennis Matsumura, 1926
 Anorthoa fabiani Hreblay & Ronkay, 1998
 Anorthoa munda [Denis & Schiffermüller] , 1775, svartprickigt sälgfly
 Anorthoa munda plumbeata Hreblay & Ronkay, 1998
 Anorthoa rubrocinerea Hreblay & Ronkay, 1998

Källor

Bildgalleri

Externa länkar 

Fjärilar
Nattflyn
Anorthoa
Hans Jørgensen Urne

Hans Jørgensen Urne, död 1503, var en dansk domprost.

Han var son till riddaren Jørgen Urne (död 1480) och dennes första hustru (om vem det råder någon osäkerhet). Bland hans bröder fanns riksråden Johan Jørgensen Urne och Knud Jørgensen Urne, landsdomaren Jørgen Jørgensen Urne och biskopen Lage Jørgensen Urne.

År 1458 immatrikulerades han vid universitetet i Rostock, där han i vintern 1462–1463 blev magister. När Sankt Knuds kloster i Odense 1475 omvandlades till ett kapitel för sekulära kaniker blev han domprost där. När det 1489 var tal om att låta benediktinermunkarna återvända till klostret, var Hans Jørgensen en av de mest framstående på kapitlets sida i en rättegång mellan kapitlet och munkarna, men de sistnämnda vann, och han förlorade sin domprostvärdighet. Liksom de andra kanikerna behöll han dock en del inkomster som klostret hade att försörja honom på livstid, liksom att han till sin död behöll ett ämbete som prost vid Odense Vor Frue Kirke. 

Hans Jørgensen omnämns år 1477 som kanik i Lund, sex år senare heter det att han lämnat ett kanonikat i Ribe, och vid sin död var han kanik i Roskilde. Hans Jørgensen ägde ett med tidens mått inte obetydligt bibliotek och visade också sitt intresse för bokliga sysslor genom att bekosta tryckningen av olika böcker. 

Han var medstiftare av Jomfru Mariæ Psalters Broderskab i Odense, han grundade ett kapell i Odense Vor Frue Kirke, där han också begravdes efter att han dog år 1503 mellan 11 augusti och 1 december.

Danska präster under 1400-talet
Danska präster under 1500-talet
Dansk adel
Alumner från Rostocks universitet
Födda 1400-talet
Avlidna 1503
Män
Lars Swanström

Lars Magnus Swanström, 29 december 1868 i Skänninge, död 6 april 1939 i Oslo, var en svensk bokförläggare.

Lars Swanström var son till komministern Lars Johan Swanström. Efter skolgång i Skänninge utbildade han sig för boktryckeri- och förlagsversamhet i Sverige, Norge, Danmark och Tyskland. I början av 1890-talet var han anställd i Hasse W. Tullbergs förlagsrörelse i Stockholm. 1892 köpte han tillsammans med dansken Fr. G. Knudtzon Albert Cammenmeyers forlag i Oslo, till vilket han blev ensam ägare 1894. Firman ombildades till aktiebolag med Swanström som VD. 1906 sålde han förlaget till AB Gyldendalske Boghandel, Nordisk Forlag i Köpenhamn, och blev direktör för denna firmas norska avdelning i Oslo. 1915 återköpte han sitt gamla förlag, vilket han sedan drev till sin död. Under första perioden som ägare av Cammermeyers forlag kom Swanström att göra en betydande insats inom norsk bokproduktion, som tidigare i hög rad dominerats av danskar. Han förlade en rad påkostade verk, bland annat Norge i det nittende Aarhundrede (1-2, 1900) och startade Cammermeyers Novelle- og Romanbibliothek, som såldes till såldes till låga priser. Som direktör för Gyldendals filial i Oslo utgav han bland annat populära minnesupplagor av Henrik Ibsen, Bjørnstjerne Bjørnson, JOnas Lie och Alexander Kielland som utgick i stora upplagor, samt en del konstböcker. Han arbetade även på att intressera norska pressen för popularisering av norsk dikt. Under de sista tio åren av sitt liv sammanställde och utgav han tillsammans med sin svärson Conrad Boe en över hela världen nyttjad shipping code, The Boe Code och The New Boe Code.

Källor 
 

Svenska bokförläggare
Personer från Skänninge
Födda 1868
Avlidna 1939
Män
Personer i Sverige under 1900-talet
Ralf G. Larsson

Ralf G. Larsson, Ralf Göran Larsson, född 22 februari 1952, är en svensk jurist.

Ralf G. Larsson blev lagman i Kristianstads tingsrätt 1999, utsågs till lagman i Ystads tingsrätt 2007 och var lagman i Lunds tingsrätt 2008–2013. Han blev lagman i Göteborgs tingsrätt 2014 och var slutligen hovrättspresident i Hovrätten för Västra Sverige 2016–2019.

Han var ordförande i Sveriges Domareförbund 2003–2007.

Referenser 
 Personalnotiser, SvJT 1999 s. 931
 Personalnotiser, SvJT 2007 s. 1009
 Personalnotiser, SvJT 2016 s. 85

Hovrättspresidenter i Hovrätten för Västra Sverige
Svenska jurister
Män
Födda 1952
Levande personer