kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Hypsiscopus

Hypsiscopus är ett släkte ormar i familjen Homalopsidae med två arter som förekommer i södra och sydöstra Asien.

Arterna är med en längd upp till 50 cm små ormar. De förekommer från Indien och södra Kina till Indonesien. Släktets medlemmar lever i träskmarker och risodlingar. De hittas ofta i diken. Födan utgörs av grodor och grodyngel. Honor lägger inga ägg utan föder levande ungar. I äldre taxonomiska avhandlingar listades arterna i släktet Enhydris.

Arterna är:

 Hypsiscopus matannensis
 Hypsiscopus plumbea

Referenser 

Ormar
Zernitz-Lohm

är en kommun i Landkreis Ostprignitz-Ruppin i förbundslandet Brandenburg i Tyskland. Kommunen utgör administrativt en del av kommunalförbundet Amt Neustadt (Dosse) med säte i den närbelägna staden Neustadt (Dosse). Kommunen bildades den 31 december 1997 genom en sammanslagning av de tidigare kommunerna Lohm och Zernitz.

Referenser 

Kommuner och städer i Landkreis Ostprignitz-Ruppin
Hamnpaviljongen

Hamnpaviljongen var en sommarrestaurang på hamnpiren i Helsingborg i Skåne.

Restaurangen invigdes den 20 juli 1890 och blev snabbt ett populärt dansställe för ungdomarna i Helsingborg. År 1898 försågs byggnaden med fem torn, ett i varje hörn och ett på taket. För att underlätta kommunikationen med staden inrättades år 1893 en kort färjelinje mellan Hamnpaviljongen och kajen vid Hamntorget. Den trafikerades av den lilla färjan Kvick som ursprungligen var koleldad. År 1937 byttes Kvick ut mot en ny dieseldriven färja med samma namn.

När andra världskriget bröt ut år 1939 övertog militären Hamnpaviljongen och restaurangrörelsen upphörde. Hamnpiren, liksom resten av hamnen, var avspärrad under hela kriget och byggnaden förföll. Hamnpaviljongen revs i februari 1946 och en provisorisk byggnad uppfördes två år senare. Den fick stå kvar tills restaurang Parapeten byggdes år 1955.

Källor

Ej längre existerande byggnader i Helsingborg
Restauranger i Skåne
Byggnader rivna på 1900-talet
Karnsophis siantaris

Karnsophis siantaris är en orm i familjen Homalopsidae som förekommer på Sumatra.

Arten är endast känd från en enda individ som hittades 1937. Den vetenskapliga beskrivningen gjordes året 2013. Fyndplatsen ligger i distriktet Siantar på norra Sumatra. Det kända exemplaret som förvaras i ett museum är nästan en meter lång. I ormens magsäck hittades en groda. Antagligen utgörs habitatet av träskmarker som hos andra familjemedlemmar. Hos nära besläktade ormar lägger honor inga ägg utan de föder levande ungar. Troligen har Karnsophis siantaris samma fortplantningssätt.

Släktnamnet hedrar zoologen Daryl R. Karns som forskar om ormar av familjen Homalopsidae. Artepitet syftar på distriktet där individen hittades.

Referenser 

Ormar
Homalopsidae
Kräldjur i orientaliska regionen
Storbeck-Frankendorf

är en kommun och ort i Landkreis Ostprignitz-Ruppin i förbundslandet Brandenburg i Tyskland. 
Kommunen ingår i kommunalförbundet Amt Temnitz tillsammans med kommunerna Dabergotz, Märkisch Linden, Temnitzquell, Temnitztal och Walsleben.
Kommunen bildades den 10 januari 2002 genom en sammanslagning av de tidigare kommunerna Frankendorf och Storbeck.

Referenser 

Kommuner och städer i Landkreis Ostprignitz-Ruppin
Rudolf Pettersson

Rudolf Bernhard Aqvelin Pettersson-Rube, fram till 1905 Pettersson, född 13 juni 1858 i Lund, död 11 september 1920 i Höganäs, var en svensk fotograf.

Han var son till fotografen Otto Pettersson samt far till fotografen Arthur Rube.

Han utbildades och arbetade som assistent redan som barn i sin fars fotoateljéer i Lund och Malmö. Rudolf Pettersson etablerade en ateljé i Malmö 1879 men valde efter tre år att flytta verksamheten för att komma bort från den stora konkurrensen som fanns i Malmö-området. Han öppnade sin nya ateljé i Höganäs 1882 och kort därefter även en filial i Ljungbyhed. Eftersom det tidigare inte fanns någon fotograf på dessa orter, fick han på kort tid en stor kundkrets som i Höganäs var borgare och bönder medan kunderna i Ljungbyhed bestod av militärer och bönder. 
Förutom porträttfoton skapade han många vykortsbilder från regementet i Ljungbyhed och stadsmiljöer från Gruvtorget, Storgatan och hamnen i Höganäs. Han är representerad vid bland annat Höganäs museum.

Källor
''Resan till paradiset, Erik Magnusson och Frederic Täckström, sid 104-121, 2019, 
KulturNav
Digitaltmuseum

Fotografer från Lund
Svenska fotografer under 1800-talet
Födda 1858
Avlidna 1920
Män
Gellivare sockens hembygdsförening

Gellivare sockens hembygdsförening är en svensk hembygdsförening i Gällivare.

Gellivare sockens hembygdsförening äger och driver Gällivare hembygdsområde vid Vassaraälven. Marken har skänkts av Gällivare kommun. På hembygdsområdet har uppförts byggnader från olika byar inom Gällivare kommun, vilka avspeglar utvecklingen i socknen från mitten av 1800-talet.

Hembygdsföreningen äger också och driver det 1757 anlagda frälsehemmanet Abborrträsk vid Abborrträsket i Peltovaara mångfaldspark. Det köptes av hembygdsföreningen från SCA 1990. Hemmanet betalade skatt till kronan genom dagsverken i form av  malmtransporter.

Hembygdsföreningens samlingar finns på Gällivare museum, som drivs av Gällivare kommun.

Källor

Noter

Externa länkar
Gellivare sockens hembygdsförenings webbplats

Gällivare
Svenska hembygdsföreningar
Arthur Rube

Arthur Clemens Rube, fram till 1905 Pettersson, född 2 oktober 1883 i Väsby församling i Skåne, död 28 augusti 1947 i Höganäs, var en svensk fotograf och homeopat.

Arthur Rube var son till fotografen Rudolf Pettersson och sonson till fotografen Otto Pettersson. Han var gift första gången med Ester Andersson och andra gången med Kate Kirsten Bech från Köpenhamn samt blev farfar till golfspelaren Jan Rube. Han utbildades och arbetade som assistent redan som barn i sin fars fotoateljéer i Höganäs och Ljungbyhed. Han blev föreståndare för filialen i Ljungbyhed 1898 och många av de militärporträtt från slutet av 1890-talet som är märkta med hans fars namn är i själva verket tagna av Rube. I 20-årsåldern reste han till Tyskland och Amerika för att praktisera hos några välrenommerade ateljéfotografer. Efter återkomsten till Sverige bosatte han sig i Väsby och 1 oktober 1909 övertog han sin fars rörelse.

Förutom porträttfoton skapade han många vykortsbilder från Mölle, Arild, Kullabygden och Höganäs samt reportagebilder från Högsnäsbolaget och Höganäs kolgruva. Han gav 1925 ut guideboken Kullaberg, Nordens Riviera som under flera decennier kom att tjäna som en bibel för besökare till Arild och Mölle. Det finns flera tusen bevarade Kullabergsbilder och porträtt men den största delen av hans arbeten förstördes i samband med en fastighetsrenovering i Höganäs. Han var verksam som fotograf till 1932 då han öppnade sin homeopatimottagning i Höganäs. Verksamheten var inte problemfri då han av Östra Göinge häradrätt 1935 dömdes till dagsböter för kvacksalveri. 

Rabe är representerad vid bland annat Höganäs museum, Järnvägsmuseet,
Moderna museet och Kungliga biblioteket. En utställning med några av hans fotografier visades på Höganäs museum 2018 
.

Källor
''Resan till paradiset, Erik Magnusson och Frederic Täckström, sid 104-121, 2019, 
Digitaltmuseum

Noter

Personer från Höganäs
Svenska fotografer under 1900-talet
Födda 1883
Avlidna 1947
Män
Habsburg hoch!

Habsburg hoch!, op. 406, är en marsch av Johann Strauss den yngre. Den framfördes första gången den 27 december 1882 i Carltheater i Wien.

Historia
1882 hade huset Habsburg regerat i Österrike i 600 år. Många festligheter hölls och Eduard Strauss valde att ge en konsert i Musikverein den 17 december då han dirigerade en militärorkester som framförde hans marsch Österreichs Völker-Treue (op. 211). Johann Strauss satte samman en marsch som innehöll fragment från fadern Johann Strauss den äldres Radetzkymarsch, Prinz Eugen-Marsch och Joseph Haydns kejsarhymn. Den 27 december ägde en Habsburgsfest rum på Carltheater och på programmet stod, förutom Strauss marsch Habsburg hoch!, en prolog av Joseph Weyland och premiären av Ludwig Anzengrubers komedi Die umkehrte Freit.

Om marschen
Speltiden är ca 3 minuter och 8 sekunder plus minus några sekunder beroende på dirigentens musikaliska tolkning.

Weblänkar 
 Habsburg hoch! i Naxos-utgåvan.

Referenser

Noter

Marscher av Johann Strauss den yngre
Seby gravfält

Seby gravfält är en fornlämning på sydöstra Öland norr om byn Seby i Segerstads socken.

I området registrerades cirka 280 gravar. Det höga antalet och den varierande formen av gravarna tyder på att platsen användes under nästan hela järnåldern. I gravfältet ingår en skeppssättning, andra stensättningar, gravrösen, gravhögar, hällkistor, kalkstensflisor och enskilda resta stenar. Dessutom registrerades skålgropar i berghällar. En av stensättningarna är en treudd. Dessutom står en runsten från vikingatiden på plats. Gravfältet förvaltas av Statens fastighetsverk.

Gravfältet är cirka 800 meter långt och 45 meter brett. Flera fornlämningar är skadade på grund av att delar av gravfältet användes som grustäckt.

Referenser 

Fornminnen på Öland
Otto Pettersson (fotograf)

Otto Rudolph Lucius Pettersson, född 17 oktober 1831 i Lund, död 11 december 1888 i Lund, var en svensk fotograf. Han var gift med fotografen Elise Pettersson  samt far till fotografen Rudolf Pettersson och farfar till fotografen Arthur Rube.

Biografi

Otto Pettersson föddes 1831 i Lund som son till skomakaren Anders Petersson och Johanna Holmström.  Omkring 1853 blev han bokhandlare i staden. Han gifte sig 17 oktober 1857 med Elise Lundgren (1839–1911). Familjen flyttade 1862 till Älmhult där han var handelsman. År 1865 återflyttade familjen till Lund, där han etablerade sig som fotograf.

Pettersson drev fotoateljéer i Lund och Malmö och har för eftervärlden blivit mest känd för de ungdomsporträtt han tog av Victoria Benedictsson. Han var verksam i Lund 1865–1880 och startade en filial i Malmö som han drev fram till sin död 1888. Hans änka Elise Pettersson fortsatte med verksamheten i Malmö men drev även en filial i Hässleholm. Pettersson är representerad med fotografier vid bland annat Kalmar läns museum, Helsingborgs museum och Nordiska museet. Makarna Pettersson är begravda på Östra kyrkogården i Lund.

Källor
''Resan till paradiset, Erik Magnusson och Frederic Täckström, sid 104-121, 2019,

Noter

Externa länkar 

Fotografer från Lund
Svenska fotografer under 1800-talet
Gravsatta på Östra kyrkogården i Lund
Födda 1831
Avlidna 1888
Män
Asabea Britton

Helen Asabea Sophia Britton, född 5 juli 1988 i Matteus församling i Stockholm, är en svensk barnmorska, folkbildare och influerare. Hon driver sedan 2018 Instagramkontot @asabea, där hon folkbildar om graviditet, förlossning, amning och andra frågor inom reproduktiv hälsa.

Biografi 
Britton är född och uppväxt i centrala Stockholm. På grund av föräldrarna Sven Brittons och Hannah Akuffos utlandsarbete tillbringade hon även delar av sin barndom i Ghana, Etiopien och Uganda. Hon har fyra syskon, bland andra Claes Britton och Tom Britton. Hon har två barn tillsammans med skribenten Amat Levin.

Hon utexaminerades 2018 från barnmorskeprogrammet vid Karolinska institutet och arbetade 2020 på en ungdomsmottagning.

Sedan 2018 skriver Britton om frågor kopplat till graviditet, förlossning och amning på Instagramkontot @asabea. Kontot har i mars 2022 nästan 80 000 följare. Vid sidan om Instagram skriver hon också längre artiklar på sin blogg samt driver podden Systrarna Britton tillsammans med sin syster doulan Opokua Britton. Podden kretsar kring ämnen som graviditet, födsel, post partum, föräldraskap, småbarnsliv och sex. Systrarna håller även i förlossningsförberedande kurser inspirerad av hypnobirthing tillsammans. Britton är engagerad i debatten kring en säker förlossningsvård och arbetsförhållandena för barnmorskor i Sverige.

År 2022 debuterade Asabea Britton som barnboksförfattare med boken Hur blev jag till? Och hur kom jag ut?.

Under hösten samma år utkom hon och systern Opokua Britton med boken Föda : En handbok i mentala fysiska förberedelser.

Bibliografi
 2022 – 
 2022 –

Priser och utmärkelser 
 RFSU Stockholms Eldsjälspokal, 2019
 Årets folkbildarmama 2020

Referenser 

Svenska barnmorskor
Personer i Sverige under 2000-talet
Sommarvärdar 2023
Personer från Stockholm
Födda 1988
Levande personer
Kvinnor
Peltovaara mångfaldspark

Peltovaara mångfaldspark är ett naturområde sydväst om tätorten Gällivare i Gällivare kommun, som inrättades 2013 av SCA. Det ligger
väster om Dundret och vid väg E45 mellan Gällivare och Porjus. Med mångfaldsparker avser SCA egna skogsområden på minst några hundratal hektar, där minst halva arealen avsätts för att gynna natur- eller kulturvärden. I Peltovaara mångfaldspark är omkring 900 hektar naturvårdsskogar som helt lämnas eller sköts för att bevara naturvärden och omkring 300 hektar produktionsskog. 

Petovaara mångfaldspark är på totalt 3 100 hektar och innefattar bergen Peltovaara och Akkavaara samt sjöarna Njietsakjávrre, Abborrträsket och Oasásjjávrre.

I området ligger det tidigare arrendehemmanet Abborrträsk, som köptes av Gellivare sockens hembygdsförening 1990. Det anlades 1797 och arrendatorerna hade att göra dagsverken, vilket bestod i medverkan i malmtransporter från den då anlagda gruvan i Malmberget nedåt kusten.

I området finns ett antal kulturminnesmärken, bland andra en mycket tidig timrad turiststuga från 1860-talet, Rallarstigen mellan Gällivare och Porjus samt samiska offerplatser, härdar och barktäkter. Den äldsta daterade barktäkten är från 1543. I den urskogsartade tallskogen, som ingår i parken, står en tall som år 2002 var 565 år gammal.

Källor
''Gällivare mångfaldspark – Peltovaara, broschyr utgiven av SCA. odaterad, 2013], läst den 25 juni 2020]

Noter

Externa länkar
Peltovaara mångfaldsparks webbplats

Gällivare kommuns geografi
Naturvårdsområden i Sverige
Svenska Cellulosa
Barbro Holmdahl

Karin Barbro Holmdahl, född Jehander 9 maj 1925, död 28 juni 1998 i Uppsala, var en svensk sjuksköterska, lärare och författare. Hon var gift med Martin H:son Holmdahl.

Biografi 
Holmdahl utbildade sig till sjuksköterska vid Uppsala sjuksköterskehems sjuksköterskeskola. Därefter verkade hon som lärare vid Vårdhögskolan i Uppsala. Som lärare tog hon bland annat med studenter på rundvandring i Uppsala, där hon berättade om äldre tiders sjukvårdsinrättningar och fattighus.

Hon utbildade sig även till psykolog. 1990 blev Holmdahl hedersdoktor vid Uppsala universitets samhällsvetenskapliga fakultet. 1986 gav hon ut Boken om Henrik, som handlade om hennes sons sjukdom och död av skelettcancer. Hon gav även ut Tusen år i det svenska barnets historia (2000) och Sjuksköterskans historia (1994).

Bibliografi 

 1986: Boken om Henrik
 1989: Dikter för oss i vården / utvalda av Barbro Holmdahl
 1990: Patienten och du : förhållningssätt i omvårdnad
 1994: Sjuksköterskans historia  
 2000: Tusen år i det svenska barnets historia

Referenser 

Födda 1925
Avlidna 1998
Svenska sjuksköterskor
Svenskspråkiga författare
Svenska författare under 1900-talet
Svenska lärare under 1900-talet
Svenska psykologer
Kvinnor
Gravsatta på Uppsala gamla kyrkogård
Tryck (förening)

Tryck är en ideell förening bestående av afrosvenska kulturarbetare och humanioraforskare verksamma inom svenskt kulturliv.

Historik 
2009 tog ett antal svarta scenkonstnärer och kritiker initiativ till gruppen Svart scenkonst. Bland grundarna fanns bland annat Josette Bushell Mingo och Miriam Sise. Gruppen kom till som en reaktion på den bristande representationen inom svensk scenkonst. 2010 bytte gruppen namn och bildade föreningen Tryck. Namnet är inspirerat av den brittiska scenkonstfestivalen PUSH, som Bushell Mingo tidigare varit med och grundat.

Verksamhet 
Föreningen tog 2013 fram The black list, en förteckning över afrosvenska kulturarbetare i syfte att bryta normer och öka kunskapen om vilka kulturutövare som finns i Sverige. The black list utvecklades senare till kulturarbetarkatalogen Push, dit arbetsgivare inom kultursektorn kan vända sig för att hitta kulturarbetare ur den afrikanska diasporan. 

Föreningen Trycks verksamhet består i övrigt till stor del av kunskaps- och erfarenhetsutbyte för de egna medlemmarna. Föreningen arrangerar också bland annat seminarier, panelsamtal och readings om afrosvenska kulturarbetares förutsättningar att verka i Sverige.

Referenser

Föreningar i Sverige
Organisationer bildade 2010
Violet Bergdahl

Ruth Violet Bergdahl, född Dahlén 14 november 1918 i Visby, död 28 april 1987, var en svensk journalist, författare och politiker.

Biografi 
Bergdahl föddes 1918 i Visby. Hennes far var skräddarmästare Carl Dahlén, och hennes mor Emma Nordström. 5 april 1947 gifte hon sig med lantmätaren Åke Bergdahl.

1938 tog hon studenten från Visby högre allmänna läroverk. Därefter arbetade hon ett tag på Posten och sedan på Riksbanken på Gotland som första kvinna. Från 1941 till 1950 var hon verksam som medarbetare och skribent vid Gotlänningen. 1949 var hon verksam vid Meddelanden från Publicistklubben. 1951 flyttade hon till Luleå, där hon skrev för Norrbottens-Kuriren. 1953 flyttade hon och maken Åke Bergdahl till Östersund, där Violet Bergdahl under signaturen "Dahlia" skrev på Östersunds-Posten. 1961 återvände hon till Gotland, och började återigen skriva för Gotlänningen, där hon bland annat skrev kåserier.

Bergdahl blev efter det redaktör för Svenska Hemslöjdsföreningarnas riksförbunds tidningen Hemslöjden. 1983 gav hon även ut boken Gotländsk sticksöm tillsammans med Ella Skoglund, och hon hade ett intresse för hemslöjd och textil.

1962 blev Bergdahl invald i byggnadsnämnden i Gotlands kommun, där hon även blev vice ordförande.  För Moderaterna i Gotlands kommun tog hon 1977 bland annat initiativ till bron som går från Östergravar in genom Dalmansporten. Hon var även ledamot i kommunalfullmäktige och i innerstadskommittén i Visby samt sedermera ordförande i Moderatkvinnornas länsförbund, Zonta, Fruntimmerssamfundet och innehade andra ideella uppdrag.

1984 belönades hon med Gotlands kommuns kulturpris.

Referenser 

Svenska journalister under 1900-talet
Svenska politiker under 1900-talet
Svenska författare under 1900-talet
Svenska redaktörer
Svenskspråkiga författare
Svenska moderater
Kvinnor
Födda 1918
Avlidna 1987
Journalister från Visby
Författare från Visby
Politiker från Visby
Gravsatta på Östra kyrkogården i Visby
Sundsvalls stadsbibliotek

Sundsvalls stadsbibliotek har sitt huvudbibliotek i Kulturmagasinet, i Sundsvalls centrum. I Sundsvall finns 7 närbibliotek/filialer fördelade på flera olika stadsdelar.

Sundsvalls stadsbibliotek har även en bokbuss, Mobibblan, som når 68 hållplatser inom Sundsvalls kommun och som erbjuder bibliotekets tjänster.

Mobidig är Sundsvalls stadsbiblioteks mobila och digitala upplevelsecenter. Målet är att inspirera medborgare och dennes verksamhet att bli mer digitalt delaktiga. Sundsvall stadsbibliotek åker ut till din förening, verksamhet eller ditt närmsta bibliotek kostnadsfritt. Mobidig är utrustad med digitala verktyg till exempel VR-teknik, olika robotar, läsplattor och mycket mer. De erbjuder workshops för barn, ungdomar och vuxna enligt önskemål.

För barn och ungdomar erbjuder Sundsvalls stadsbibliotek till exempel programmering, skapa digitala böcker och prova att göra film. För vuxna visar de till exempel hur du kan hantera en smartmobil eller surfplatta, hur du kan ladda ner olika appar och hur du kan använda e-legitimation för att betala räkningar med mera.

Mobidig drivs med stöd av Kulturrådet.

Utmärkelser

Årets Läsfrämjare 

Årets Läsfrämjare är en utmärkelse som årligen delas ut av Sundsvalls stadsbibliotek för att visa uppskattning för förtjänstfulla läsfrämjande insatser inom Sundsvalls kommun, och för att uppmuntra till fortsatt läsfrämjande arbete.  Nomineringar mottages av Sundsvallsbor och årets vinnare utses därefter av en jury från Sundsvalls stadsbibliotek.

Utmärkelsen Årets Läsfrämjare är en skulptur signerad av Sundsvallskonstnären Björn Gimstedt. Skulpturen kommer att vandra vidare till nya läsfrämjare varje år.  I samband med att vinnaren mottager utmärkelsen så får denne tillkännage sina aktuella boktips.

Utmärkelsens programförklaring 
"Alla i Sundsvall, oavsett bakgrund, och med utgångspunkt i vars och ens förutsättningar, ska ges möjlighet att utveckla en god läsförmåga och ha tillgång till litteratur av hög kvalitet. Detta förutsätter att det finns människor som förmedlar läsinspiration och brinner för att göra läsningen tillgänglig för fler."

Vinnare av Årets Läsfrämjare

Årets bokväckare 
Väck boken var ett projekt som var ett samarbete mellan Sundsvalls stadsbibliotek samt femårsgrupperna på förskolorna Copernicus i Kvissleby samt Vreten i Nacksta. Projektet valdes till 2023 Årets bokväckare av kulturrådet. Motiveringen var ”För att de visat hur folkbibliotek och förskola kan gå hand i hand, med en koffert fylld av ylande vargar, molnbullar och Tryntroll. När barnen fått dela med sig av sina erfarenheter – och väckt bok på bok – har de samtidigt gjort biblioteken till sina egna.”

Filialer 
 Alnö
 Indal
 Kulturmagasinet
 Kvissleby
 Ljustadalen
 Matfors
 Mobibblan
 Nacksta
 Stöde

Referenser

Vidare läsning 

 Kulturmagasinet

Bibliotek i Sverige
Sundsvalls kommun
San Trifone in Posterula

San Trifone in Posterula var en kyrkobyggnad och titelkyrka i Rom, helgad åt den helige martyren Trifonis. Kyrkan var belägen vid Via della Scrofa i Rione Sant'Eustachio.

Tillnamnet ”Posterula” syftar på en av de öppningar i flodmuren, vilka gav tillträde till Tibern.

Kyrkans historia
Enligt traditionen uppfördes kyrkan år 717. År 1006 byggdes kyrkan om och gavs en basilikal grundplan på initiativ av Roms stadsprefekt Johannes Crescentius. Genom påve Johannes XVIII:s försorg fördes den helige Trifonis reliker till kyrkan. År 1287 förlänade påve Honorius IV kyrkan och kringliggande mark åt augustinereremiter, vilka ämnade uppföra en ny kyrka åt den helige Augustinus. Den 11 april 1424 överfördes den heliga Monikas reliker från Ostia till San Trifone.

Kyrkan San Trifone in Posterula revs år 1746 i samband med tillbyggnaden av augustinereremiternas kloster, efter ritningar av arkitekterna Luigi Vanvitelli och Carlo Murena.

Omnämningar i kyrkoförteckningar

Titelkyrka
San Trifone stiftades som titelkyrka av påve Pius V år 1566. Titelvärdigheten upphävdes av påve Sixtus V är 1587.

Kardinalpräster
 Antoine de Créqui Canaples: diaconia pro hac vice, 13 mars 1566 – 20 juni 1574
 Titelvärdigheten upphävd: 1587

Källor

Noter

Tryckta källor

Romersk-katolska kyrkobyggnader i Rom (rione Sant'Eustachio)
Ej längre existerande kyrkobyggnader i Rom
Kyrkobyggnader invigda under 700-talet
Rione Sant'Eustachio
Upphävda titelkyrkor i Rom
Romersk-katolska kyrkobyggnader rivna under 1700-talet
Åsa Hagelstedt

Åsa Sofia Hagelstedt, född 2 juni 1975 i Stockholm, Stockholms län, är generalsekreterare för Djurskyddet sedan 2008. 

Åsa Hagelstedt har en magisterexamen i statsvetenskap från Södertörns Högskola och Stockholms Universitet. Arbetade tidigare som kommunikationschef på IOGT-NTO. Hon var en av de första äggdonatorerna i Sverige när det blev lagligt.  

Hagelstedt var värd i Sommar i P1 den 22 juni 2005.

Källor 

Kvinnor
Levande personer
Födda 1975
Sommarvärdar 2005
Svenska generalsekreterare
Personer i Sverige under 2000-talet
Personer från Stockholm
Alumner från Södertörns högskola
Alumner från Stockholms universitet
Aloë (preparat)

Aloë-preparatet utgörs av inkokad mjölksaft från flera aloë-arter växande i Sydafrika och Västindien.

Preparatet utgörs av bruna stycken med stark, bitter smak. Det används som laxermedel.

Det verksamma ämnet är aloin, C17H18O7.

Med hjälp av salpetersyra kan olika antracenderivat framställas, som kan användas som aloë-purpur och andra röda, gröna, bruna och grå färgämnen.

Källa 

Laxermedel
Children (Joe South)

Children är en countrysång skriven av Joe South. Låten släpptes som singel 1970. South producerade och arrangerade låten och dess B-sida Clock Up On The Wall. 

Låten återfinns på Souths album Don't It Make You Want to Go Home. Sången har även spelats in av bland annat Billy Joe Royal och Jeannie C. Riley.

Referenser 

Musiksinglar 1970