kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Norra Åkarps gamla kyrka

Norra Åkarps gamla kyrka var en kyrka från sent 1100-talet revs i samband med att den nuvarande kyrkan byggdes söder om den gamla. Den låg i Norra Åkarps församling i Bjärnum, Skåne.

Det var en enkel gråstensbyggnad med långhus och kor. Den hade valv av tegel och taket var ursprungligen sadelformat, men det ersattes år 1787 av ett brutet sadeltak för att göra plats åt socknens sädesmagasin som inrättades på kyrkvinden.

År 1982, på 100-årsjubileumet för invigningen av den nya kyrkan reste församlingen ett träkors på den plats där den gamla kyrkan hade stått.

När kyrkan revs återanvändes delar av byggnaden i byggden. Delar av kyrkoporten blev en dörr i ett svinstall, altarringen blev ett trappräcke och takbjälkarna användes vid nybyggen. Delar av inventariet återanvändes också, och den gamla kyrkoklockan från den fristående klockstapeln togs till den nya kyrkan. Rivningen, liksom uppförandet av den nya kyrkan, utfördes av byggmästaren M Nilsson från Kivik.

En av fornminnesföreningens pionjärer, Atto Peto, sände efter riksantikvarie Hans Hildebrandt som fotograferade och dokumenterade den delvis rivna kyrkan år 1881. Därefter skrev Hildebrandt att det nu var  ”intet hinder för kyrkan rifvande”. 

Kyrkan med dess målningar och kyrkogårdens utseende hade redan 1872 besökts och noga beskrivits i både text och bild av  folklivsforskaren Nils Månsson Mandelgren, men den dokumentationen hade troligtvis glömts bort. Enligt den beskrivningen fanns det en 420 meter lång kyrkogårdsmur med två ingångar i öst och väst, samt en stiglucka i söder. Varje gård i socknen hade sin del av muren att underhålla, men det ansvaret togs snart över av kyrkan för att få ett enhetligare och jämnare utseende.

Den äldsta gravstenen på kyrkogården är en liten sten från 1680-talet.

Kalkmålningar 

Under tidigt 1400-talet målades kyrkan av Unionsmästaren, och under sent 1400-tal valvslogs den. Dessa kalkmålningar doldes troligen av valvslagningen, och återupptäcktes under rivningen av kyrkan, då de dokumenterades och ritades av. De bilder som fanns kvar visade Jesus med de tolv apostlarna samt ett tornerspel, men troligtvis hade hela kyrkorummet varit målat. Kyrkans kor har återskapats i Bjärnums museum, och där har Ida Flavum återskapat de målningar som dokumenterades, och försökt skapa sig en uppfattning av vilka färger som användes då bilderna som bevarades är svartvita. Även bevarade sniderier från den gamla kyrkan hänger i modellen av det gamla koret.

Referenser 

Ej längre existerande kyrkobyggnader i Sverige
Kyrkobyggnader i Skåne län
Petter Larsson

Petter Larsson, född 1968, är en svensk journalist och författare. 

Larsson är regelbundet medverkande skribent i Aftonbladet, Sydsvenskan Helsingborgs Dagblad  och ETC. Tidigare har han varit ledarskribent på Arbetet och Efter Arbetet. Larsson föddes i Jonsered, utanför Göteborg, och bor numera i Malmö.

Utöver sina artiklar har Larsson publicerat tre böcker. Den första, Proteststormen, som skildrar protesterna mot Världshandelsorganisationen i Seattle 1999, gavs ut 2001. Därefter gavs artikelsamlingen Till frihetens försvar ut 2010. Den senaste boken, Riggat, handlar om den svenska meritokratiska myten och utkom 2023. Larsson var också redaktör för boken Ekot från Amalthea.

Bibliografi 
2001. Proteststormen: Seattle, Prag och revolten mot en orättvis världsordning.
2008 (redaktör). Ekot från Amalthea: en bok om gränslös konkurrens, våld och 2000-talets nya strider.
2010. Till frihetens försvar: samlade texter 2001-2010.
2023. Riggat: hur tron på meritokratin minskar chansen till en klassresa.

Referenser

Noter

Externa länkar 
  

Män
Födda 1968
Levande personer
Svenska skribenter
Elimförsamlingen i Jakobstad

Elimförsamlingen i Vasa (Elim Jakobstad) är en pingstförsamling i Jakobstad i Österbotten i Finland. Församlingen grundades 1923 av ett ättiotal meldermen och är en av de äldsta pingstförsamlingarna i Finland. År 1930 blev församlingens första kyrka klar i Skata. Nuvarande kyrkan på Stationsvägen invigdes pingsten 1982.

Föreståndare 
 1937: Alfons Andström
 1939–1941: Johan Fredriksson
 1942: Samuel Klemetz
 1945–1950: Alfons Andström
 1950–1953: Samuel Bingmert
 1953–1959: Viktor Svarvar
 1960: Paul-Eric Taubert
 1961–1964: Gerhard Gustafson
 1964–1972: Lars Koskinen
 1972–1981: Rafael Hjort
 1982–1987: Arne Herberts
 1988–1995: Kenneth Witick
 1995–1998: John Liljetström
 1998–2003: Ralf Dahl
 2004–2011: Håkan Nitovuori
 2012–ff: Patrik Hellström

Referenser

Litteratur och källor
 Arne Herberts: Ett folk på väg: Den Finlandssvenska pingströrelsen under 75 år, Taborförlaget, 1995, Helsingfors, Isbn 951-95278-4-2

Noter

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Finska pingstförsamlingar
Jakobstad
Religiösa organisationer bildade 1923
Kyrkobyggnader i Jakobstad
Filadelfiaförsamlingen i Helsingfors

Filadelfiaförsamlingen i Helsingfors är en pingstförsamling i Helsingfors i Finland. Församlingen grundades 1920 vid namn Helsingfors pingstförsamling och är de äldsta svenskspråkiga pingstförsamlingen i Finland. År 1924 ändrades namnet till Filadelfia.

Histori 
I maj 1920 bildades den första pingstförsamlingen i Svenskfinland, Pingstförsamlingen i Helsingfors. Församlingen som var tvåspråkig bestod av tio personer med norrmannen Gerhard Smidt som föreståndare. År 1924 ändrades namnet till Filadelfia och 1925 efterträdde Eino I. Manninen Smidt som föreståndare.

Sin första möteslokal hade man på Elisabetsgatan 17 i Kronohagen. År 1928 begärde en grupp finskspråkiga utträde och bildade Saalemförsamlingen med Manninen som föreståndare. Lauri Mömmö tog hand om rodret i Filadelfia.

Föreståndare 
 1920–1925: Gerhard Smidt
 1925–1927: Eino I. Manninen
 1927–1933: Lauri Mömmö
 1933–? A. W. Rosenberg
 ? –1941: Tage Sjöberg
 1942–1948: Lars-Eric Bergstén
 1948–1951: Andreas Ericson
 1951–1983: David Klemetz
 1983–1993: Kenneth Grönroos
 1993–? Ralf Dahl
 ?–2004: Harry Blomber
 2004–2012: Kenneth Grönroos
 2012–ff: Johan Forsbäck och Lotta Forsbäck
 tf. 2022–2023: Petter Kohonen

Referenser

Litteratur och källor
 Arne Herberts: Ett folk på väg: Den Finlandssvenska pingströrelsen under 75 år, Taborförlaget, 1995, Helsingfors, Isbn 951-95278-4-2

Noter

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Finska pingstförsamlingar
Helsingfors
Religiösa organisationer bildade 1920
Kyrkobyggnader i Helsingfors
Veikko Kyander

Veikko Kaarlo Ernesti Kyander, född 23 november 1885 i Jäppilä, död 6 juni 1971 i Helsingfors, var en finländsk arkitekt. Han var bror till Elias Kiianmies.

Kyander, som var son till prosten Ernesti Kustaa Kyander och Emma Helena Heikel, utexaminerades som diplomarkitekt 1918. Han var lektor i husbyggnad vid Åbo tekniska läroanstalt 1925–1933, vid Uleåborgs tekniska skola 1933–1944 och inspektör vid handels- och industriministeriet från 1945.

Referenser 

Finländska arkitekter
Födda 1885
Avlidna 1971
Män
Personer från Södra Savolax
Pingstförsamlingen i Vasa

Pingstförsamlingen i Vasa (Vaasan helluntaiseurakunta) är en pingstförsamling i Vasa i Finland. Församlingen grundades 1936 vid namn Siion-församlingen i Vasa. Första kyrkan invigdes 1936 på Kaserngatan 15 i Vasa. Nuvarande kyrkan ligger på Stationsgatan 24.

Föreståndare 
 1936–1942: Oskar Tillander
 1943–1949: Topias Sutela
 1958–1961: Olavi Rantanen
 1962–1963: Leino Halkola
 1963–1970: Mauno Viinikkala
 1971–1974: Matti Rajamäki
 1974–1976: Niilo Yli-Vainio
 1976–1979: Arvo Venäläinen
 1979–1981: Jarmo Makkonen
 1981–1983: Alpo Auvinen
 1983–1989: Jussi Jokisaari

Se även 
 Sionförsamlingen i Vasa

Referenser

Litteratur och källor
 Asta Tillander & Reima Tillander: Vaasan helluntaiseurakunta 1936-1986, Vaasan helluntaiseurakunta, 1986, Vasa, Isbn 951-0-32050-1

Noter

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Finska pingstförsamlingar
Vasa
Religiösa organisationer bildade 1936
Kyrkobyggnader i Vasa
Sankt Mikaels kyrka, Lund

Sankt Mikaels kyrka var en katolsk kyrka i Lund, som låg där nu Stora Sigridsgatan i östra delen av det ursprungliga kvarteret Sankt Mikael ligger. Möjligen fanns där först en träkyrka från 1000-talet, innan en kyrka i sten byggdes.

Kyrkan var helgad åt ärkeängeln Sankt Mikael, den ängel som anses ha stått närmast Gud. Uppenbarelseboken i Nya Testamentet beskriver hur han besegrar Djävulen, som uppträder i skepnad av en drake.

Kvarteret ägdes under medeltiden av Dominikanerkonventet i Lund och Sankt Mikaels kyrka gränsade till detta. Kyrkan låg där Stora Sigridsgatan nu ligger, och medeltida gravar samt grundmuren till Sankt Mikaels kyrka påträffades vid schaktningar av Kulturen 2017.

Till kyrkan ledde ett "gångsträt" söderifrån öster om Svartbrödramuren, vilket rådet i Lund 1547 gav tillåtelse till dåvarande hyresgästen på tomt nummer 103:2 (nuvarande Sankt Mikael 6), skrivaren på Lundagård Sören Pedersen, att inhängna till sin gård.

Delar av kyrkogården undersöktes arkeologiskt 1910 och 1927, men det var först i oktober 2017 som delar av kyrkans grundmur hittades i samband med grävningsarbete i östra delen av Stora Sigridsgatan. Kyrkans grundmur var 1,2 meter bred och kyrkan kan ha varit 16 meter lång och 8 meter bred. Troligen hade den rektangulärt långhus och kor som andra romanska kyrkor i början av medeltiden. Vid något tillfälle har kyrkan troligen fått ett torn eller en fristående klockstapel, för 1441 nämns det i en skriftlig källa att en klockgjutare i Lund sålt en klocka till Sankt Mikaels kyrka. 

År 1968, inför en tillbyggnad av Folkets hus i Lund, hittades en sten, daterad till mitten av 1100-talet, med en bild som föreställer ärkeängeln Mikaels kamp med draken. Den kan ha varit ett tympanon, som suttit ovanför porten till Sankt Mikaels kyrka.

Källor
Kyrkostaden Lund på www.turistinformationlund.se
 Ingrid Nathell: Arkeologerna nådde 900-talet i Sankt Mikael, 2019, på www.kulturportallund.se

Noter

Medeltida kyrkor i Lund
Lunds stadskärna
Pingstförsamlingen i Seinäjoki

Pingstförsamlingen i Seinäjoki (Seinäjoen helluntaiseurakunta) är en pingstförsamling i Seinäjoki i Finland. Församlingen grundades 1935 vid namn Saalemförsamlingen i Seinäjoki. Första kyrkan invigdes 1963 på Kaartovägen 79 i Seinäjoki och andra kyrkan 1970 på Keppogatan. Nuvarande kyrkan ligger på Vellamobrinken 1 i Seinäjoki. Pingstförsamlingen i Seinäjoki är en av pingströrelsens större församlingar med drygt 1 400 medlemmar (2015)

Föreståndare 
 1935–1936: Veikko Lähde
 1948–1951: Arvid Böhm
 1952–1955: Kalle Koskela
 1956–1959: Olavi Rantanen
 1959–1961: Kauko Hostikka
 1961–1971: Matti Rajamäki
 1971–1975: Rainer Mäkilä
 1976–1979: Onni Autio
 1979–1985: Toivo Haapala
 1985–1989: Alpo Renko
 1989–2015: Martti Kallionpää
 2015–ff: Markku Tuppurainen

Referenser

Litteratur och källor
 Alpo Renko: Seinäjoen Helluntaiseurakunta 1935–1985, Seinäjoen Helluntaiseurakunta, 1985
 Päivi Rinne: Sateet lähetä, Aikamedia Oy, 2007, Jyväskylä, Isbn 978-951-606-812-4

Noter

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Finska pingstförsamlingar
Seinäjoki
Religiösa organisationer bildade 1935
13367 Jiří

13367 Jiří eller 1998 UT24 är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 18 oktober 1998 av LONEOS vid Anderson Mesa Station. Den är uppkallad efter Jirí Borovicka.

Asteroiden har en diameter på ungefär 15 kilometer.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av LONEOS
Astronomiska upptäckter 1998
Lasse Björk (arkitekt)

Lasse Björk, född 30 december 1892 i Helsingfors, död 1961, var en finländsk arkitekt.

Björk, som var son till byggmästare Paavo Konstantin Björk och Selma Vilhelmina Nyholm, blev student 1911 och diplomarkitekt 1916. Han var anställd på Sigurd Frosterus och Ole Gripenbergs arkitektbyrå 1920–1935, lektor vid Helsingfors tekniska skola 1938–1946, blev arkitekt vid Helsingfors stads husbyggnadskontor 1947, tillförordnad stadsarkitekt i Helsingfors 1949 och var stadsarkitekt där från 1950. Han ritade bland annat bostadshus och herrgårdar. Han blev prisbelönt, bland annat 1933 i en arkitekttävling om Tempelplatsens kyrka.

Referenser 

Finländska stadsarkitekter
Personer i Helsingfors historia
Födda 1892
Avlidna 1961
Män
Arkitekter från Helsingfors
Lasse Björk

Lasse Björk kan avse:

 Lasse Björk (arkitekt)
 Lasse Björk (illustratör)
Nordenfeldtska huset

Nordenfeldtska huset eller Nordenfeldtska gården är ett stenhus i centrala Kristinehamn som uppfördes av Regina Nordenfeldt 1771.

Dagboksförfattaren Maria Charlotta Nordenfeldt bodde här från att hon var 18 år gammal.

Noter 

Byggnader och anläggningar i Kristinehamns kommun
Byggnadsminnen i Kristinehamns kommun
Chaos Horrific

Chaos Horrific är det amerikanska death metal-bandet Cannibal Corpses sextonde studioalbum, utgivet den 22 september 2023 på etiketten Metal Blade Records. Albumet är utgivet på CD, LP, kassett och som digital nedladdning.

Låtlista
 Overlords of Violence – 3:07 	 
 Frenzied Feeding – 3:33 	 
 Summoned for Sacrifice – 4:05 	 
 Blood Blind – 4:34
 Vengeful Invasion – 4:44 	 
 Chaos Horrific – 3:32 	 
 Fracture and Refracture – 3:36 	 
 Pitchfork Impalement – 3:16 	 
 Pestilential Rictus – 4:13 	 
 Drain You Empty – 4:35

Medverkande
George "Corpsegrinder" Fisher – sång
Erik Rutan – sologitarr
Rob Barrett – kompgitarr
Alex Webster – basgitarr
Paul Mazurkiewicz – trummor

Referenser 
 
 

Musikalbum 2023
Album av Cannibal Corpse
Album utgivna på Metal Blade Records
Johan Åke Nordenfeldt

Johan Åke Nordenfeldt, född 16 april 1807 på Björneborgs herrgård i Visnums socken, död 23 december 1852 i Stockholm, var en svensk militär.

Han var son till Johan Niklas Nordenfeldt och friherrinnan Anna Wilhelmina Posse (1779–1858) samt bror till Enar Nordenfelt och Maria Charlotta Nordenfeldt. År 1837 gifte han sig med Eva Sofia Carolina Kuhlefelt (1799–1883), som var dotter till majoren Johan Reinhold Kuhlefelt och Ottiliana Eleonora Hierta. Makarna Nordenfeldt fick tio barn.
 
Nordenfeldt blev student i Uppsala 1820 och fortsatte därefter inom det militära. Han blev rustmästare vid Skaraborgs regemente 1826 och fänrik där samma år. Han blev löjtnant 1833 och regementskvartermästare 1834. Han blev kapten 1847 och major i armén 1849 samt generalintendent i Krigskollegium 1852. Han blev riddare av Svärdsorden 1848 och tilldelades Dannebrogorden 1850.

Källor
Riksarkivet släkten Nordenfeldt
Adelsvapen släkten Nordenfeldt

Svenska militärer
Födda 1807
Avlidna 1852
Män
Elimförsamlingen i Kvevlax

Elimförsamlingen i Kvevlax är en pingstförsamling i Korsholm i Finland. Den 12 maj 1929 samlades en liten skara troende i Herman Bergs hemgård och där bildades pingstförsamlingen kallad Elimförsamlingen i Kvevlax.

Den första tiden samlades församlingen i Bönesalen eller ”Bärjissalin”. Eget hus fick församlingen först år 1937 och år 1995 kunde en ny ändamålsenlig kyrka invigas där församlingen nu har sitt ”andliga hem”.

Referenser

Litteratur och källor
 Arne Herberts: Ett folk på väg: Den Finlandssvenska pingströrelsen under 75 år, Taborförlaget, 1995, Helsingfors, Isbn 951-95278-4-2

Noter

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Finska pingstförsamlingar
Korsholm
Religiösa organisationer bildade 1929
Kyrkobyggnader i Korsholm
Nummis å

Nummis å (finska: Nummenjoki) är en å i Nummis i Lojo stad i det finländska landskapet Nyland. Ån börjar från sjön Oinasjärvi i Sommarnäs och det finns fyra sjöar längs åns lopp: Pitkäjärvi, Hyvelänjärvi, Musterpyy och Lojo sjö. Pusula å förenas med Nummis å vid den uttorkade sjön Hyvelänjärvi.

Nummis å är en del av Nummis och Pusula åars odlingslandskap av riksintresse. Vid ån i byn Oinola finns Nummis och Oinola byars gamla kvarnställe.

Källor 

Nummis (Nyland)
Vattendrag i Nyland
Vattenstyrelsen

Vattenstyrelsen (finska: Vesihallitus) var ett centralt finländskt ämbetsverk som grundades 1970 under jord- och skogsbruksministeriet. Vattenstyrelsens syfte var att främja användning av vattenresurser, skydda vattendrag samt främja forskning av vattendrag och förebygga vattenskador. Från och med den 1 oktober 1986 började ämbetsverket kallas Vatten- och miljöstyrelsen.

Vatten- och miljöstyrelsen ansvarade för miljöärenden i Finland mellan 1986 och 1995. Nuförtiden är Finlands miljöcentral verksamma i miljöfrågor.

Generaldirektörer 
 Simo Jaatinen: 1970–1990
 Jarmo Ratio: 1990–1991
 Kaj Bärlund: 1991–1995

Källor 

Ej längre existerande finländska statliga myndigheter
Finlands miljöcentral
Saalemförsamlingen i Helsingfors

Saalemförsamlingen i Helsingfors (Saalem Helsingfors)  är en pingstförsamling i Helsingfors i Finland. Församlingen bildades den 5 mars 1928. En grupp av finskspråkiga utträde Filadelfiaförsamlingen och bildade Saalemförsamlingen med Eino I. Manninen som föreståndare.

Saalemförsamlingen i Helsingfors är pingströrelsens största församlingen i Finland med drygt 3 500 medlemmar (2012)

Föreståndare 
 1928–1967: Eino I. Manninen
 1967–1971: Veikko Manninen
 1971–1989: Kai Antturi
 1989–1996: Seppo Pehkonen
 1996–1998: Valtter Luoto
 1998–2012: Klaus Korhonen
 2012–2022: Mika Yrjölä
 2022: tf. Ari Kattainen
 2022–ff: Stefan Sigfrids

Se även 
 Filadelfiaförsamlingen i Helsingfors

Referenser

Litteratur och källor
 Arne Herberts: Ett folk på väg: Den Finlandssvenska pingströrelsen under 75 år, Taborförlaget, 1995, Helsingfors, Isbn 951-95278-4-2

Noter

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Finska pingstförsamlingar
Helsingfors
Religiösa organisationer bildade 1928
Kyrkobyggnader i Helsingfors
Anna Sandberg (fotbollsspelare)

Anna Sandberg, född 23 maj 2003, är en svensk fotbollsspelare i BK Häcken. Hon gjorde sin speldebut i det svenska landslaget 2023 mot Kina. 
 
Sandberg debuterade i KIF Örebros A-lag under våren 2021. Hon nominerades till årets genombrott på Fotbollsgalan för säsongen 2021-2022. Hon har spelat i de svenska U19- och U23-landslagen. Sedan 2022 spelar Sandberg i BK Häcken. I juni 2023 blev hon uttagen till den svenska truppen i Världsmästerskapet i fotboll 2023.

Referenser

Externa länkar 
 Anna Sandberg på svenskfotboll.se.

Svenska fotbollsspelare
Spelare i Damallsvenskan
Spelare i dam-VM i fotboll 2023
Födda 2003
Levande personer
Kvinnor
Anu Sinisalo

Anu Sinisalo, född den 3 mars 1966 i Helsingfors, Finland, är en finsk skådespelare.

Biografi
Sinisalo utexaminerades från Konstuniversitetets Teaterhögskola i Helsingfors 1995. Sinisalo har sedan dess varit verksam i produktioner på såväl finska som svenska, och spelar såväl i filmer som TV-serier och scen i både Finland och Sverige.

Sinisalo har vid två tillfällen tilldelats Gyllene Venla-priset för bästa kvinnliga huvudroll, dels 2010 för sin roll i Helppo elämä, dels 2017 för sin roll i Sorjonen.

Mellan 2012 och 2018 var Sinisalo sambo med den finska skådespelaren Antti Reini.

Hon r i Sverige mest känd som rättsläkaren Gunilla Urst i Beck.

Filmografi (i urval) 

 1994 –  Kalenteri (kortfilm)
 2006 – Matti
 2006 – Salatut elämät (TV-serie)
 2009 – Helppo elämä (TV-serie)
 2012 – Arne Dahl: De största vatten
 2012 – Morden i Sandhamn (TV-serie)
 2014 – Tellus (TV-serie)
 2015 – Beck: Rum 302
 2015 – Beck: Familjen
 2015 – Beck: Invasionen
 2015 – Beck: Sjukhusmorden
 2016 – Beck: Gunvald
 2016 – Beck: Steinar
 2016 – Beck: Vägs ände
 2016 – Beck: Sista dagen
 2016 – Sorjonen (TV-serie)

Referenser

Noter

Externa länkar 

 
 

Levande personer
Kvinnor
Födda 1966
Skådespelare från Helsingfors
Finländska skådespelare under 1900-talet
Finländska skådespelare under 2000-talet
Gauhar Jaan

Gauhar Jaan, död 1930, var en indisk sångare och dansare. 

Hon var en av de första indiska artister att spela in sin musik på grammofon, och blev känd som "the Gramophone girl" och "the first recording superstar of India". Hon spelade in mer än 600 sånger på tio språk mellan 1902 och 1960 och populariserade klassisk musik från Hindustan som thumri, dadra, kajri, och tarana.

Källor

 

Födda 1873
Avlidna 1930
Kvinnor
Indiska sångare
Indiska dansare
Personer i Indien under 1800-talet
Personer i Indien under 1900-talet
Dorothy Cayley

Dorothy Cayley, död 1955, var en brittisk mykolog. 

Hon upptäckte 1927 att tulpanernas färgsplittring berodde på ett virus.

Källor

 

Födda 1874
Avlidna 1955
Kvinnor
Brittiska mykologer
Kathleen Simon

Kathleen Simon, viscountessa Simon, död 1955, var en anglo-irisk abolitionist.  

Hon verkade tillsammans med sin andra make John Simon, 1:e viscount Simon internationellt mot slaveri och rasism, bland annat slaveriet i Kina (mui tsai) och Afrika.

Källor

 

Födda 1869
Avlidna 1955
Kvinnor
Personer på Island under 1900-talet
Irländska aktivister
Abolitionister
Elizabeth Peckham

Elizabeth Maria Gifford Peckham , död 1940, var en amerikansk arachnolog, entomolog och naturforskare. 

Hon tog examen från Vassar College 1876, som en av de första kvinnliga vetenskapsmännen med examen i USA. 1880 gifte hon sig med sin kollega George Peckham som skulle bli hennes studiekamrat för resten av hennes liv. 
Bland hennes vetenskapliga meriter, som till stor del delas med hennes man, finns det att ha introducerat studiet av darwinism i gymnasieskolorna i Wisconsin. De klassificerade och studerade också beteendet hos flera släkten av hoppande spindel.

Källor

 

Födda 1854
Avlidna 1940
Kvinnor
Amerikanska araknologer
Amerikanska entomologer
Amerikanska forskare under 1800-talet
Amerikanska forskare under 1900-talet
Sameera Moussa

Sameera Moussa, död 1952, var en egyptisk kärnfysiker och doktor i joniserande strålning. 

Hon blev 1939 den första kvinnan att anställas vid Kairos universitet. Hon verkade för en fredlig användning av atomenergi. Hon organiserade Atomic Energy for Peace Conference, vilket ledde till den internationella konferensen "Atoms for Peace."

Källor

 

Födda 1917
Avlidna 1952
Kvinnor
Egyptiska forskare
Egyptiska professorer
Kärnfysiker
Personer i Egypten under 1900-talet
Marie Marvingt

Marie Marvingt, död 1963, var en fransk bergsklättrare, pilot och journalist. 

Hon vann ett antal priser för sina idrottsliga framgångar inom simning, cykling, bergsklättring, vintersporter, flygning, ridning, gymnastik, skytte och fäktning. Hon var den första franska kvinna att bestiga flera av Alptopparna. Hon var en rekordvinnande pilot, och tjänstgjorde som den första kvinnliga stridspiloten under första världskriget.

Källor

 

Födda 1875
Avlidna 1963
Kvinnor
Franska bergsbestigare
Piloter
Franska skridskoåkare
Franska journalister under 1900-talet
Franska fäktare
Franska tävlingscyklister
Esperantister
Ettie Rout

Ettie Rout, död 1936, var en nya zeeländsk hälsoinspektör. 

Under första världskriget etablerade hon en grupp för frivilliga sjuksköterskor, New Zealand Volunteer Sisterhood, som motverkade könssjukdomar bland soldaterna genom inspektioner av bordeller och utdelning av preventivmedel.

Källor

 

Födda 1877
Avlidna 1936
Kvinnor
Personer i första världskriget
Personer i Nya Zeeland under 1900-talet
Henriette d'Angeville

Henriette d'Angeville, död 1871, var en fransk bergsklättrare. 

Hon blev 1838 den andra kvinnan att bestiga Mont Blanc.

Källor

 

Födda 1794
Avlidna 1871
Kvinnor
Franska bergsbestigare
Personer i Frankrike under 1800-talet
Judit halshugger Holofernes

Judit halshugger Holofernes är en handling beskriven i Judits bok i de deuterokanoniska skrifterna, som ofta har använts som motiv i konsten, målningar och skulpturer, särskilt under renässansen och barocken. 

Enligt denna berättelse kan den vackra änkan Judit vinna tillträde till det tält som tillhörde den assyriska generalen Holofernes, som stod i begrepp att förstöra hennes hemstad Bethulia, för att han åtrådde henne. När Holofernes förlorade medvetandet sedan han druckit för mycket, halshöggs han av Judit, som sedan fördes bort i en korg. Motivet avbildades ofta i två versioner: Judit som halshugger Holofernes, eller Judit som håller Holofernes avhuggna huvud. Hon assisterades ofta av sin tjänarinna.

Bilder

Källor

Externa länkar 

Motiv i konsten