kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Erland Thaulow

Erland Thaulow, född 12 mars 1879, död 9 juni 1972, var en dansk ingenjör. 

Thaulow blev student 1897 och avlade polyteknisk examen 1903. Han anställdes som föreståndare för Dansk Telegrafonfabrik och fortsatte därefter studera mekanisk värmeteori vid tekniska högskolan i Dresden. Han verkade senare som ingenjör hos Nyboe & Nissen, för att därefter överta posten som verkstadsledare på Fagskolen for Håndværkere og mindre Industridrivende (Teknologisk Institut) och studerade samtidigt vid Central Technical College i London. Några år efter sin anställning på Teknologisk Institut utnämndes han 1909 till docent vid Polyteknisk Læreanstalt och blev professor i mekanisk teknologi 1918. Han var även föreståndare för läroanstaltens teknologiska laboratorium.

Thaulow var under några år även redaktör för tidskriften Polyteknikeren, teknisk rådgivare angående maskinanskaffning åt hantverkare och mindre industriidkare för Statslånefonden, expert vid Industrirådet, medlem av styrelsen for A/S Dansk Pressefabrik och Kjøbenhavns almindelige Boligselskab, medlem av Danmarks naturvidenskabelige Samfund och medlem av Den danske Standardiseringskommission.

Under sin tid vid Polyteknisk Læreanstalt nedlade Thaulow ett mycket stort arbete på att öka intresset för mekanisk teknologi och verkade för reformer inom utbildningen i detta ämne. I anslutning till sina föreläsningar försökte han, såvitt det var möjligt, att härtill knyta praktiska försök och övningar för de studerande. Han strävade även att genom exkursioner i Skandinavien, Tyskland, Belgien och Frankrike, ge dem ett begrepp om hur man i andra länder verkade inom maskinindustrin. Av hans skrifter kan nämnas Træ og Træbearbejdning, Teknisk Virksomhedsledelse och flera artiklar i facktidskrifter.

Referenser

Danska professorer i maskinteknik
Alumner från Danmarks Tekniske Universitet
Personer verksamma vid Danmarks Tekniske Universitet
Födda 1879
Avlidna 1972
Män
Salmonsens
Isakes Kisti

Isakes Kerstin Olsson, vanligen kallad Isakes Kisti, född 15 juli 1899 i byn Forsgärdet i Dala-Floda, Floda socken, död 1984, var en spelman från  Dalarna.  Dotter till Isakes Olof Olsson (1855-1927) och Isakes Anna Nilsdotter (1853–1938). Hennes spel har beskrivits som "tekniskt, kraftfullt och med inlevelse". Isakes Kisti var även en flitig akvarellmålare, som bland annat målade landskap och naturmotiv.

Det fanns många spelmän i släkten, och kanske mest känd av dessa var hennes äldre bror riksspelmannen Olof Tillman (1878-1962). Hennes far, som kallades "Isakes Olar", var också en framstående spelman, och det har antagits att Isakes Kistis och Isakes Olars spelstilar var lika varandra. Isakes Kisti spelade på sin fars fiol och alltid lågstämt.

Isakes Kisti levde sin sista tid på äldreboendet Solgärde i Sunnansjö.

Källor

Noter 

Kvinnor
Födda 1899
Avlidna 1984
Svenska fiolspelmän
Svenska konstnärer under 1900-talet
Storerkers Anna

Storerkers Anna Andersdotter (gift Eriksson), född 7 januari 1875 i Åkerö i Leksands socken, död 1956, var en känd folk- och vissångerska. Hennes visor upptecknades av folkmusikupptecknaren Karl Sporr 1946, och spelades in av radioproducenten Matts Arnberg 1949 och 1954.

Biografi 
Storerkers Anna var dotter till Rasmunds Anders Ersson från Västannor och Lång Anna Persdotter från Åkerö.  Modern dog av nervfeber under Annas första levnadsår. Tillsammans med sin far flyttade Anna från Åkerö till Västannor i Ytteråkerö, där hon växte upp med fadern och hans släktingar. Somrarna tillbringade hon på Ljusbodarnas fäbodar, där hon sjöng mycket tillsammans med sin far. ”Far sjöng når vi va uti fäbodan, sjöng å ä skvallt ti skojen. Va så fint så" . 1895 gifte hon sig med Storerkers Lars Eriksson i Ytteråkerö och de fick fem barn.

Folk- och vissångerska 
Storerkers Anna ansågs vara en duktig sångerska och sjöng gärna för sina barn, ibland till eget gitarrackompanjemang. Hon framträdde även i församlingshemmet i Leksand. Folkmusikupptecknaren Karl Sporr besökte henne 1946 och tecknade upp ett 20-tal visor efter henne.

Hon var en av de första som folkmusikforskaren Matts Arnberg besökte och spelade in, vid dåvarande Radiotjänsts inspelningsresa i Dalarna 1949.  Han återkom till henne i inspelningsärenden 1954. Vid första tillfället spelade Arnberg in tre visor: Gossen sköt ut båten, I min ungdom det roar mig att sjunga och När vi kom till Ljusboda fram.  

Arnberg beskriver hennes sång så här: "Hon sjunger med en tydlig puls inom fraserna, och ett livligt, raskt framåtdrivet tempo."

Diskografi 
7 visor, inspelade av Matts Arnberg, Sveriges Radio, 1949 (3 visor), 1954 (4 visor)

Referenser

Noter

Externa länkar 

 Sveriges Radios folkmusikinspelningar: Storerkers Anna Eriksson, Häradsbygden;

Svenska folksångare
Dalaspelmän
Födda 1875
Avlidna 1956
Kvinnor
Filip Pålsson

Klas Filip Pålsson, född 11 juli 1898 i Laholms landsförsamling, död 9 juli 1971 i Malmö, var en svensk tandläkare.

Filip Pålsson var son till lantbrukaren Olof Pålsson. Han avlade studentexamen i Halmstad 1917 och tandläkarexamen i Stockholm 1920 samt blev Master of Science in Dentistry vid Northwestern University Dental School i Chicago 1932. Efter att ha varit praktiserande tandläkare i Båstad 1920, i Laholm 1920–1929 och i Halmstad 1929–1931 utövade han från 1932 specialpraktik i barntandvård och tandreglering i Malmö. Han var därjämte från 1939 cheftandläkare vid Malmö stads tandpolikliniker och var under två perioder 1942 och 1943 tillförordnad byrådirektör för tandvårdsärenden i Medicinalstyrelsen. Pålsson besökte i odontologiskt studiesyfte Danmark, Norge, Finland, Tyskland, Österrike, Tjeckoslovakien, Schweiz, Nederländerna, Storbritannien, USA och Kanada, bland annat som Sverige-Amerika stiftelsens universitets-stipendiat och Albin Lenhartson-stipendiat). Pålsson var sakkunnig i 1944 års utredning rörande tandläkarutbildningen med mera samt i 1946 års kommitté för utrustning av den nya Tandläkarhögskolan i Malmö och innehade ett flertal uppdrag inom tandläkarsammanslutningar, bland annat som styrelseledamot i Sveriges tandläkarförbund 1937–1939. Han höll odontologiska föredrag och demonstrationer i Sverige och ett tjugotal fortsättningskurser i ortodonti för tandläkare. Han publicerade artiklar i fack- och dagspress samt i uppslagsverk.

Källor

Noter 

Svenska tandläkare under 1900-talet
Personer från Laholm
Födda 1898
Avlidna 1971
Män
Heike Matthiesen

Heike Matthiesen, född 27 juni 1969 i Braunschweig,  är en tysk klassisk gitarrist.

Biografi och konstnärligt arbete 
Heike Matthiesen fick omfattande musikalisk utbildning som barn och har spelat piano sedan hon var fyra.

Som 18-åring tog hon sina första gitarrlektioner och bara ett år senare studerade hon hos professor Heinz Teuchert vid University of Music and Performing Arts i Frankfurt am Main. Efter två års utbildning hos professor Michael Teuchert klarade hon den konstnärliga examen hos Thomas Bittermann. Några år som masterstudent av Pepe Romero följde. Hon deltog också i många mästerklasser med bland annat Manuel Barrueco, David Russell, Roland Dyens, Alvaro Pierri, Leo Brouwer, Hubert Käppel och Oscar Ghiglia.

Under studietiden arbetade hon som fast orkesterassistent vid Frankfurtoperan, där hon spelade plockade instrument i operor av Mozart, Weber, Berg, Sjostakovitj, Donizetti och Rossini. Sedan 1997 har hon också spelat regelbundet i olika kammarmusikensembler för Villa Musica Mainz.

Heike Matthiesen ger konserter i första hand som solist med inriktning på spansk och tyskspråkig musik, men har även fransk, polsk och sydamerikansk musik i sina program. Hon spelade konserter i Japan, Kina, USA, Ryssland, Bulgarien, Polen, Island, Österrike, Danmark, Frankrike, Italien och Spanien. Ett särskilt fokus i hennes arbete ligger på kvinnliga kompositörers musik; sedan våren 2016 är Heike Matthiesen även engagerad som specialist för gitarrrepertoaren i Frau und Musik-arkivet . Heike Matthiesen spelar en Gioachino Giussani 1990 Alsuhail och en Roy Fankhänel 2015 RF160. Hon bor i Frankfurt am Main.

Diskografi 

 Suite de los espejos, på: André Volkonsky, Porträtt, Wergo 1993
 Bolero, med den spanska konstgitarrkvartetten, NCA 2005
 Wozzeck, Alban Berg, Frankfurt Opera, DVD, Arthaus 2006

Solo:

 Sol y luna, Musik från Spanien och Sydamerika, Tyrolis 1998
 Tristemusette, musik av Roland Dyens, Tyrolis 2001
 Serenad, Fantasier och Variationer på 1800-talsoperor Century, Vienna2day 2013
 Guitar Ladies, Heike Matthiesen tolkar musik av kvinnliga kompositörer från hela världen, Vienna2day Oct 2016

Källor

Externa länkar 

 Litteratur om Heike Matthiesen i Deutsche Nationalbibliothek
 Officiell sida

Kvinnor
Tyska gitarrister
Födda 1969
Levande personer
Målet mot Kalle Anka

Målet mot Kalle Anka (engelska: The Trial of Donald Duck) är en amerikansk animerad kortfilm med Kalle Anka från 1948.

Handling 
Det regnar och Kalle Anka flyr in på lyxrestaurangen Chez Pierre när han ska äta lunch. Inne i restaurangen visas han till ett bord av hovmästaren och han vill beställa en kopp kaffe, men han har bara fem cent i fickan, och för den summan får han bara en liten mängd kaffe. Därför väljer Kalle istället att äta sin lunch han tog med sig inne i restaurangen. Hovmästaren väljer att vara lömsk och han tar betalt av Kalle för den mat han tagit med sig. Det slutar med att Kalle får en nota på drygt 35 dollar, som han vägrar betala. På grund av detta väljer hovmästaren att dra Kalle inför domstol. Kalle blir framställd som ett offer av sin advokat, men domaren dömer till restaurangens fördel och bestämmer att Kalle antingen ska betala tio dollar, eller diska i tio dagar, annars går det värre för honom. Kalle väljer att diska, men han gör ett uselt jobb med detta, flera tallrikar går i kras.

Om filmen 
Filmen hade svensk premiär den 17 oktober 1949 på biografen Spegeln i Stockholm.

Rollista (i urval) 
 Clarence Nash – Kalle Anka

Källor

Externa länkar 

Disneys animerade kortfilmer
Amerikanska filmer 1948
Engelskspråkiga filmer
Animerade filmer 1948
Filmer i regi av Jack King
Kortfilmer med Kalle Anka
Idao de Tillard

Idao de Tillard, född 11 april 2018, är en fransk varmblodig travhäst som tränas av Thierry Duvaldestin och körs av Clément Duvaldestin.

Idao de Tillard började tävla i januari 2021 och inledde med två raka segrar. Han har sprungit in 1 miljon euro på 32 starter, varav 22 segrar och 3 andraplatser samt 1 tredjeplats. Karriärens hittills största segrar har kommit i Critérium des 5 ans (2023), Prix de Sélection (2022) och Critérium Continental (2022). Han har även segrat i Prix Éphrem Houel (2022), Prix de Tonnac-Villeneuve (2022), Prix Phaeton (2022), Prix Guillaume le Conquérant (2022), Prix Raymond Fouard (2022), Grand Prix du Sud-Ouest (2022), Prix Marcel Laurent (2022), Prix de Croix (2023), Prix Ovide Moulinet (2023), Prix Jean Riaud (2023), Prix Jean Le Gonidec (2023), Prix Louis Jariel (2023), Prix Jockey (2023) och kommit på andraplats i Prix Ourasi (2022) och Prix Jules Thibault (2022) samtpå tredjeplats i Prix Octave Douesnel (2022).

Statistik

Större segrar

Stamtavla

Referenser 

Hästar födda 2018
Franska travhästar
Selected Ambient Works 85–92

Selected Ambient Works 85–92 är Aphex Twins debutalbum, utgivet i november 1992 på etiketten Apollo Records. Albumet föregicks av EP:n Analogue Bubblebath.

Låtlista

Källor

 
 

Musikalbum 1992
Album av Aphex Twin
Debutalbum 1992
Brittiska debutalbum
Christina Vutjkova

Christina Vutjkova (bulgariska: Христина Вучкова), född Ruseva (Русева) 1 oktober 1991 i Sofia, Bulgarien, är en volleybollspelare (center).

Under karriären har Vutjkova spelat för CSKA Sofia (2008–2011), Volley Bergamo (2011–2012), Telekom Baku (2012–2013 och 2015–2016), LJ Volley Modena (2013–2014). Nilüfer BSK (2014–2015), Galatasaray SK (2016–2018), Türk Hava Yolları SK (2018–2019), VK Maritsa (2019–2020), PTT SK (2020–2021), Imoco Volley Conegliano (2021-2022), Beijing BAIC Motor (2022) och Fenerbahçe SK. Vutjkova har spelat med Bulgariens landslag sedan 2010.

Referenser

Noter

Födda 1991
Levande personer
Kvinnor
Bulgariska idrottare under 2000-talet
Spelare i Europamästerskapet i volleyboll för damer 2021
Bulgariska landslagsspelare i volleyboll (damer)
Volleybollspelare i CSKA Sofia
Volleybollspelare i Volley Bergamo
Volleybollspelare i LJ Volley
Volleybollspelare i Nilüfer Belediyespor
Volleybollspelare i Rabita Baku
Volleybollspelare i Galatasaray SK
Volleybollspelare i Türk Hava Yolları SK
Volleybollspelare i VK Maritsa
Volleybollspelare i PTT SK
Volleybollspelare i Imoco Volley
Volleybollspelare i Beijing BAIC Motor
Volleybollspelare i Fenerbahçe SK
Personer från Sofia
Kholoud Waleed

Kholoud Waleed, född 1984 i Darayya, Damaskus är en syrisk journalist och redaktör.

Waleed studerade engelsk litteratur vid universitetet i Damaskus och arbetade som lärare innan inbördeskriget bröt ut i Syrien. Waleed hjälpte till att starta en tidning vid namn Enab Baladi för att kunna rapportera om vad som hände den civila befolkningen i Syrien under Assads styre. Waleed och hennes medskribenter använde sociala medier för att samla in berättelser att skriva om och ville på detta sätt nyansera bilden av Syrien jämfört med de av regimen styrda tidningarna. 

2012 arresterades flera av tidningens medarbetare, varav flera avrättades. Waleed flydde till Libanon och därefter Turkiet där hon fortsatte arbetet med Enab Baladi. 

2015 tilldelades Waleed Anna Politkovskaya Award.

Källor   

Kvinnor
Födda 1984
Syriska journalister
Levande personer
Journalister under 2000-talet
Personer i Syrien under 2000-talet
Personer från Damaskus
Otto Reinhold Yxkull

Otto Reinhold Yxkull, född 11 augusti 1670 i Reval, död 10 december 1746 i Åbo, var en svensk militär, friherre och landshövding.

Biografi 
Otto Reinhold Yxkull föddes som son till överstelöjtnant Fabian von Yxkull-Gyllenband och Elisabet Yxkull. Han blev först kornett vid drottning Ulrika Eleonoras livregemente, förflyttades därifrån till von der Pahlens regemente och utnämndes till löjtnant där 1688. Då Karl XII inledde sina många och långa krig, befordrades Yxkull till ryttmästare och deltog sedan i de flesta träffningar, fältslag och belägringar till 1709. Han verkar redan före slaget vid Poltava ha blivit tillfångatagen av ryssarna men lyckats komma undan och ta sig över till Sverige. Här utnämndes han 1711 till överstelöjtnant vid Åbo läns infanteri, blev året därefter överste samt 1713 chef för Åbo läns och Björneborgs regemente. Efter att 1717 ha befordrats till generalmajor, gjorde han 1718 fälttåget från Jämtland till Trondheim och tvingade därunder danske generalmajoren Budde att två gånger dra sig tillbaka. Då ryssarna 1719 härjade Roslagsskären, övertog han efter Zöge befälet över den till kustens försvar detacherade truppstyrkan, upphöjdes 1730 till friherre och blev samma år landshövding i Åbo och Björneborgs län.

Yxkull var första gången gift med Katarina Elisabet Paijkull och andra gången med Anna Magdalena Apolloff.

Källor 
 

Svenska militärer under 1700-talet
Landshövdingar i Åbo och Björneborgs län
Svenska friherrar
Födda 1670
Avlidna 1746
Män
Personer från Tallinn
Rue de la Grange-Batelière

Rue de la Grange-Batelière är en gata i Quartier du Faubourg-Montmartre i Paris 9:e arrondissement. Gatan är uppkallad efter den medeltida befästa gården Grange-Batelière (riven år 1847). Rue de la Grange-Batelière börjar vid Rue Drouot 12 och slutar vid Rue du Faubourg-Montmartre 19. Gatan invigdes i december 1846.

Bilder

Omgivningar
Notre-Dame-de-Lorette 
Saint-Eugène-Sainte-Cécile
Passage Verdeau
Rue Rossini

Kommunikationer
  Tunnelbana – linjerna  och  – Grands Boulevards
  Tunnelbana – linje  – Le Peletier
  Busshållplats  – Paris bussnät, linjerna

Referenser

Webbkällor

Externa länkar

Gator i Paris nionde arrondissement
Quartier du Faubourg-Montmartre
Jineth Bedoya Lima

Jineth Bedoya Lima, född 1974 är en colombiansk journalist. 

I sitt arbete på tidningen El Espectador i Bogota skrev Bedoya om Colombias krig mot terrorism med fokus på illegal vapenhandel av landets paramilitära grupper.

År 2000 blev hon kidnappad, drogad och våldtagen och hot framfördes mot all media i Colombia. Efter detta valde hon att lyfta frågan om sexuellt våld mot kvinnliga journalister i Colombia offentligt vilket ledde till ytterligare hot. 

Bedoya fortsatte sitt arbete som journalist och skrev om FARC. 2003 blev hon och en kollega kidnappade i staden Puerto Alvira, men efter hjälp av ortsbefolkningen lyckades de fly.

2021 hölls ett förhör av Inter-American Court of Human Rights (IACtHR) där Colombia som stat hölls ansvarig för att de inte skyddat Bedoya, trots flera anmälningar om hot och kränkningar.

Bedoya har tilldelats International Women of Courage award 2012 samt Anna Politkovskaya Award.

Källor 

Kvinnor
Födda 1974
Colombianska journalister
Mottagare av International Women of Courage Award
Levande personer
Journalister under 2000-talet
Personer i Colombia under 2000-talet
Personer från Bogotá
Fred Rutten

Fredericus "Fred" Jacobus Rutten, född 5 december 1962 i Wijchen i Nederländerna, är en nederländsk före detta fotbollsspelare.

Rutten spelade som försvarare. Han var FC Twente trogen hela sin klubbkarriär. 1988 medverkade han i en landskamp för det nederländska landslaget.

Referenser

Spelare i FC Twente
Nederländska fotbollsspelare
Spelare i Eredivisie
Nederländska landslagsspelare i fotboll
Män
Födda 1962
Levande personer
Nederländska idrottare under 1900-talet
Personer från Wijchen
Per Anton von Zweigbergk

Per Anton von Zweigbergk, född 11 januari 1811 i Jönköping, död 16 oktober 1862 på egendomen Kroken i Västergötland, var en svensk läroboksförfattare.

Biografi 
Per Anton von Zweigbergk föddes som son till hovrättsrådet Anton von Zweigbergk och Kristina Themptander. 

Han blev student i Uppsala 1827 och 1836 fil. doktor där, varefter han 1837–1840 tjänstgjorde som duplikant vid Klara skola i Stockholm. År 1840 blev han kollega vid Maria skola i samma stad, från vilken befattning han 1854 på grund av sjuklighet erhöll avsked med pension. Han slog sig därefter ned som lantbrukare på sin egendom Kroken i Västergötland.

Per Anton von Zweigbergk var känd för många generationer av svenska elever genom sin 1839 utgivna Lärobok i räknekonsten med talrika öfningsexempel, vars 27:e upplaga utkom 1889 och som utgick i omkring 200 000 exemplar och även översattes till finska. Han utgav även 1844 Läseöfningar i grekiskan.

von Zweigbergk gifte sig 1846 med Beata Sofia Lindblad.

Källor 
 

Svenska läroboksförfattare
Födda 1811
Avlidna 1862
Män
Författare från Jönköping
Svenska författare under 1800-talet
Emilija Dimitrova

Emilija Dimitrova (bulgariska: Емилия Димитрова), född Nikolova (Николова) 26 december 1991 i Sjumen, Bulgarien, är en volleybollspelare (motstående spiker).

Dimitrova har spelat för VK Slavia Sofia (2007–2009), VK Levski Sofia (2009-2010) Spes Volley Conegliano (2010-2012), CS Volei 2004 Tomis Constanța (2011, lån), Yeşilyurt SK (2012), Imoco Volley (2012–2015), Pallavolo Scandicci Savino Del Bene (2015–2016), NEC Red Rockets (2016–2017), Bursa BBSK (2017–2018), CSM Târgoviște (2018–2019), PTT SK (2020-2022) och Volleyball Casalmaggiore (2022-). Hon avbröt säsong 2018-2019 då hon var gravid. Med klubbarna har hon blivit rumänsk och japansk mästare. Hon har också spelat med Bulgariens landslag sedan 2008.

Referenser

Noter

Födda 1991
Levande personer
Kvinnor
Bulgariska idrottare under 2000-talet
Spelare i Europamästerskapet i volleyboll för damer 2021
Bulgariska landslagsspelare i volleyboll (damer)
Volleybollspelare i VK Slavia Sofia
Volleybollspelare i VK Levski Sofia
Volleybollspelare i CSV 2004 Tomis Constanța
Volleybollspelare i Spes Volley Conegliano
Volleybollspelare i Yeşilyurt SK
Volleybollspelare i Imoco Volley
Volleybollspelare i Pallavolo Scandicci Savino Del Bene
Volleybollspelare i NEC Red Rockets
Volleybollspelare i Bursa BBSK
Volleybollspelare i CSM Târgoviște
Volleybollspelare i PTT SK
Volleybollspelare i Volleyball Casalmaggiore
Personer från Sjumen
Capital Steez

Courtney Everald "Jamal" Dewar Jr., född 7 juli 1993, död 24 december 2012, mer känd under sitt artistnamn Capital Steez (stiliserat som Capital STEEZ), var en amerikansk rappare och låtskrivare från Brooklyn, New York. Han grundade rapkollektivet Pro Era tillsammans med barndomsvännen Joey Bada$$.

Referenser 

Avlidna 2012
Födda 1993
Män
Musiker som begått självmord
Personer från Brooklyn
Musiker från New York
Amerikanska rappare
Amerikanska sångare under 2000-talet
Hana Elhebshi

Hana Elhebshi (El Hebshi), född 1985, är en arkitekt och människorättsaktivist från Libyen. 

Elhebshi arbetade som arkitekt i Tripoli och blev i samband med den arabiska våren 2011 och efterföljande revolution i Libyen cyberaktivist. Hon kom att rapportera online under pseudonymen Numidia om Gaddafis brott mot mänskliga rättigheter.

Elhebshi tilldelades 2012 International Women of Courage Award.

Källor 

Kvinnor
Mottagare av International Women of Courage Award
Födda 1985
Levande personer
Libyska aktivister
Personer i Libyen under 2000-talet
Shad Begum

Shad Begum, född 1974 i Dir Lower, i provinsen Khyber Pakhtunkhwa i Pakistan, är en socialarbetare och grundare av organisationen ABKT. 

Begum har genom sin organisation ABKT (Association for Behaviour & Knowledge Transformation) arbetat med att förbättra marginaliserade grupper i nordvästra Pakistan. Organisationen stöttar särskilt kvinnor, men talibanerna i området gjorde att det under 2009-2010 var svårt att bedriva verksamhet. 

Begum har arbetat med FN genom UNDP och tilldelades 2012 International Woman of Courage Award.

Källor 

Kvinnor
Mottagare av International Women of Courage Award
Pakistanska människorättsaktivister
Födda 1974
Levande personer
Personer i Pakistan under 2000-talet
Resurrezione di Nostro Signore Gesù Cristo

Resurrezione di Nostro Signore Gesù Cristo är en kyrkobyggnad i Rom, helgad åt Jesu Kristi uppståndelse. Kyrkan är belägen vid Via di San Sebastianello i Rione Campo Marzio och tillhör församlingen San Giacomo in Augusta.

Resurrezione di Nostro Signore Gesù Cristo är en av Polens nationskyrkor i Rom

Kyrkan uppfördes efter ritningar av arkitekten Pio Piacentini och konsekrerades år 1889. Absiden har tre glasmålningar, varav den i mitten föreställer Jesu uppståndelse.

Källor

Noter

Webbkällor

Tryckta källor

Externa länkar

Romersk-katolska kyrkobyggnader i Rom (rione Campo Marzio)
Romersk-katolska kyrkobyggnader helgade åt Jesu uppståndelse
Rione Campo Marzio
Romersk-katolska kyrkobyggnader invigda 1889
Nyromanska kyrkobyggnader
Kyrkobyggnader i nyrenässans
Nationskyrkor i Rom
1889 i Italien