kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
CAF Urbos

CAF Urbos är en familj av spårvagnar som tillverkas av det spanska företaget CAF, som även tillverkar tåg och tunneltåg. Sedan programmets tillkomst på 1990-talet har det utvecklats tre huvudsakliga generationer av spårvagnar inom Urbos-familjen. De tre generationerna är namngivna Urbos 1, Urbos 2 samt Urbos 3. Den tredje generationen är den nuvarande generationen rullande materiel för spårvägar som produceras.

Urbos 1 

Den första generationen Urbos-spårvägar såldes enbart till den baskiska staden Bilbao för Bilbaos spårväg som är byggd på meterspårvidd, det vill säga 1000 mm brett spår.

Urbos 2 
 Den andra generationen tillkom i mitten av 00-talet. Spårvagnar från denna generation byggdes huvudsakligen till spanska städer, bland annat till Sevillas spårväg. Inom denna generation började CAF producera spårvagnar på en större skala än tidigare. Urbos 2-materiel förekommer i olika spårvidder. Modellen förekommer även i andra delar av världen som exempelvis i Sydneys light rail-system i Australien. På vissa håll, exempelvis i Sevilla, har Urbos 2-materiel bytts ut till nyare materiel, som Urbos 3.

Urbos 3 
Den nuvarande generationen spårvagnar från CAF kan delas upp i olika modeller; Urbos 70, Urbos 100, Urbos AXL samt Urbos LRV. Precis som tidigare generationer finns Urbos 3-materiel i olika spårvidder. Ett annat kundval är huruvida spårvagnarna ska kunna köras i båda riktningarna, med förarhytt i båda ändarna, eller med förarhytt i endast ena änden. Exempelvis använder både Stockholm och Tallinn modeller av Urbos AXL, men med fordon som är anpassade till normalspår respektive en spårvidd på 1067 mm.

Kunder kan anpassa spårvagnarna genom att addera moduler, vilket gör att Urbos 3-modeller kan beställas som 3, 5, 7 och 9 moduler långt tåg. Tåglängden kan därför variera mellan 24 och 56 meter. En teknisk nyhet för denna generation spårvagnar är att CAF implementerat teknik som tillåter spårvagnen att generera energi från kinetisk energi, vid exempelvis inbromsning.

Urbos 70 och Urbos 100 
Standardplattformen för den tredje generationen är Urbos 70 med 70 % låggolv, respektive Urbos 100 med 100 % låggolv. Dessa modeller lämpar sig huvudsakligen för användning i stadsspårväg. Låggolvet möjliggör att spårvagnarna tillgänglighetsanpassas genom insteg och inredning utan trappsteg. Maxhastigheten är satt på 70 kilometer i timmen. Urbos 100 förekommer på flera ställen runtom i världen; bland annat i Utrechts spårväg och i 7 exemplar till Lunds spårväg. De sju exemplaren som levererades till Lund togs i drift successivt efter trafikstarten den 13 december 2020.

Urbos AXL 

Urbos AXL baseras på standardplattformen Urbos 70 och Urbos 100 och lämpar sig huvudsakligen för snabbspårväg med den högre maxhastigheten 90 kilometer i timmen. Hittills förekommer modellen i Stockholm och Tallinn. I Stockholm körs Urbos AXL under littera A35 respektive A36 på Lidingöbanan, Spårväg City, samt på Tvärbanan.

Referenser 

Spårvagnsmodeller
Bertil Elbe

Bertil August Elbe, född 21 februari 1907 på Kungsholmen, död 3 augusti 1991 i Lidingö, var en svensk sportjournalist och arkivskapare. Under de sista åren före pensioneringen var han sportchef på Huvudstadspress 1968–1972, Han främsta insats var att han, på grundval av en livslång bred verksamhet inom idrott och idrottsjournalistik, samlade och bevarade idrottshistoria. Han utövade åtta lagidrotter och individuella idrotter, var medgrundare till IF Spartania, och var mångårig sekreterare i Stockholms bandyförbund och Stockholms fotbollförbund. Under 40 år var han frilansjournalist i Stockholmstidningar, och i 20 år gjorde han sportkrönikor för radio. Eftersom han hade en ”otrolig kännedom om Stockholmsidrott” fick han Stockholms fritidsnämnds uppdrag att få fart på insamlandet till Stockholms stadsarkivs idrottsarkiv. Bertil Elbe inlämnade till arkivet bland annat Torsten Tegnérs stora privata arkiv efter Tegnérs bortgång; Tegnér hade överlämnat sitt arkiv till Elbe, vilket är ett exempel på Elbes omfattande kontaktnät. Bertil Elbe är gravsatt i Gustav Vasa kyrkas kolumbarium i Stockholm.

Bibliografi 
I Startgroparna. Profiler, pionjärer och klubbar i Stockholms tidiga Idrottsliv (postumt med Lennart Elbe 2003)

Referenser 

Män
Födda 1907
Avlidna 1991
Svenska sportjournalister
Journalister från Stockholm
Svenska journalister under 1900-talet
Gravsatta i Gustaf Vasa kyrkas kolumbarium
Elis Biörklund

Axel Elis Biörklund, född den 1 maj 1889 i Stockholm, död där den 11 mars 1965, var en svensk sjömilitär. Han var son till Henning Biörklund.

Biörklund blev underlöjtnant 1908 och avlade licentiatexamen i ryska vid Uppsala universitet 1922. Efter chefskap på örlogsfartyg var han marinattaché i Paris och Haag 1930–1934 och avdelningschef inom marinstaben 1934–1938. Biörklund befordrades till kommendör 1938, var eskaderchef för vintereskadern 1938–1939, sjöstyrkechef 1939–1942 och chef för Västkustens marindistrikt 1942–1946. Han tjänstgjorde vid marinledningen i Stockholm 1946–1950 och blev konteramiral 1949. Biörklund invaldes som ledamot av Kungliga Örlogsmannasällskapet 1922 (hedersledamot 1949) och av Kungliga Krigsvetenskapsakademien 1938. Han blev riddare av Vasaorden 1928, av Svärdsorden 1929 och av Nordstjärneorden 1934 samt kommendör av andra klassen av Svärdsorden 1941 och kommendör av första klassen 1945. Biörklund vilar på Galärvarvskyrkogården i Stockholm.

Bibliografi  
 Marinpolitik (1916, tillsammans med Erik Öberg) 
 Flottans neutralitetsvakt 1914–1918 (1919, tillsammans med Öberg och Åke Hammarskjöld)
 Ryska anfallsföretag mot Sverige år 1914 (1936)
 En skandinavisk defensivpakt (1947)
 Atompolitiken under ett decennium (1955, publicerad i 15 länder 1956)
 Politik och storstrategi (1957)
 Stormakternas storstrategi (1958)
 Politik och kärnvapenstrategi (1959)
 Sovjets expansionsmetoder (1959)
 Statskonst och storstrategi (1960)
 Politik och krigsstrategi (1961)
 Vad händer på Europas norra flank? (1961)

Källor 

 
 
 
 
 
 
 
 
 Biörklund, Axel Elis på SvenskaGravar.se

Svenska amiraler
Svenska attachéer
Kommendörer av första klass av Svärdsorden
Riddare av Nordstjärneorden
Riddare av Vasaorden
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Hedersledamöter av Örlogsmannasällskapet
Svenska militärer under 1900-talet
Svenska diplomater under 1900-talet
Militärer från Stockholm
Diplomater från Stockholm
Gravsatta på Galärvarvskyrkogården
Födda 1889
Avlidna 1965
Män
Hellofresh

HelloFresh SE är ett internationellt matkasseföretag med huvudkontor i Berlin i Tyskland och det största matkasseföretaget i USA. De finns också i Kanada, västra Europa (inkluderat Luxemburg, Tyskland, Belgien, Frankrike och Nederländerna), Nya Zeeland och Australien. Hellofresh är listat på Frankfurtbörsen sedan dess börsintroduktion i november 2017.

Referenser

Externa länkar 

Företagets hemsida
Företaget amerikanska hemsida

Tyska företag
Företag bildade 2011
E-handel
Mikael Hammarberg

Mikael Hammarberg, född 1727, död 10 mars 1789, var en guldsmed verksam i Härnösand.

Mikael Hammarberg kom 1745 i lära hos silversmeden Martin Bernström i Härnösand, och började 1758 stämpla egna föremål. 1762 erhöll han burskap som guldsmed och 1785 blev han rådman i Härnösand. Mikael Hammarberg har tillverkat en vinkanna för Högsjö kyrka 1759, en vinkanna för Ramsele kyrka 1759, en kalk för Föllinge kyrka 1769, kalkar för Bodsjö, Sunne och Åre kyrkor 1775, oblataskar för Långsele kyrka 1773 och Ullångers kyrka 1780 och ljusstakar för Nordingrå kyrka 1778. En tumlare tillverkad av honom finns på Nordiska museet och vid Sundsvalls museum. Efter hans död uppehöll hans änka Elisabeth Gran verkstaden fram till 1790.

Källor 
 Svenskt silversmide: guld- och silverstämplar 1520–1850, Andrén, Hellner, Hernmarck & Holmquist. 2000. s. 342.

Noter

Svenska guldsmeder
Födda 1727
Avlidna 1789
Män
Svenska konstnärer under 1700-talet
Sara Öhrvall

Sara Anna Christina Öhrvall, född 4 november 1971 i Boden, är en svensk affärskvinna, digitaliseringsexpert och skribent. Hon är en del av den exekutiva ledningsgruppen på SEB, med ansvar för digital transformation och hållbarhetstransformation. Hon har skrivit boken Ditt framtida jag.

Biografi 
Sara Öhrvall har en magisterexamen i internationell ekonomi från Umeå universitet och har läst arkitektur och design vid Parson School of Design i New York. Hon har en Executive Management-utbildning från Duke University.

Karriär 
Öhrvall inledde sin karriär på Toyota i Tokyo, varifrån hon rekryterades till Volvo. På Volvo var hon produktchef för sportbilar, ansvarig för konceptutvecklingen och lanseringen av Crosscountry-modellerna samt miljöbilar, detta under åren 1995-1998. Hon var för Volvos räkning stationerad i Singapore 1996-1997, där hon ansvarade för marknaderna Kina, Taiwan och Hongkong. 1999 var hon medgrundare av Differ som hon sedan blev vd för.

2008 rekryterades Öhrvall till Bonnier AB för att starta upp en central R&D-avdelning och driva digital transformation. Hon var under åren 2009-2011 baserad i San Francisco för att bygga upp Bonniers amerikanska R&D-verksamhet och utveckla en digital plattform för tidningsläsande, i samarbete med Apple. En case-studie över detta arbete publicerades av Harvard Business School år 2012, där Öhrvalls arbete sades visa "hur man ger sig in i och hanterar en radikal digital innovationsprocess".

Under åren 2014-2018 drev Öhrvall en konsultbyrå, Mindmill Network, fokuserad på digital transformation. Under denna tid satt hon i bland andra Investors, SEBs och Umeå Universitets styrelser.

Som skribent har Öhrvall bland annat medverkat i essäsamlingen Gratis? och Googles Think with Google. Under åren 2014-2018 skrev hon krönikor i Dagens Industri om framtida tekniktrender. År 2020 gav hon ut boken Ditt framtida jag på Volante förlag.

Styrelseuppdrag 
Sara Öhrvall sitter i styrelsen för Bonnier Books, Bonnier news, Vinnova, SNS och i International Advisory Board för Stockholm Resilience Centre. Hon är även ordförande i Pontus Schultz stiftelse, som verkar för ökad hållbarhet, jämställdhet och mångfald i näringslivet.

Hedersbetygelser 
 2008 utsågs Sara Öhrvall av Veckans Affärer till en av årets Supertalanger.
 2010 var hon en av AdAges ”Women to watch”.
 2010 var hon också en av MINs "21 Most Intriguing People in Media".
 2011 utsåg Google henne till Next gen innovator 2011.
 2017 lyftes hon av InspiringFifty som en av Europas mest inspirerade kvinnor inom tech.
 2017 listade Veckans Affärer henne som en av tech-Sveriges mäktigaste kvinnor.
 2018 listade Veckans Affärer henne återigen som en av tech-Sveriges mäktigaste kvinnor.

Referenser 

Kvinnor
Levande personer
Födda 1971
Personer inom Sveriges näringsliv under 2000-talet
Personer från Boden
Alumner från Umeå universitet
HD 104067

HD 104067 är en ensam stjärna belägen i den mellersta delen av stjärnbilden Korpen. Den har en skenbar magnitud av ca 7,92 och kräver åtminstone en stark handkikare eller ett mindre teleskop för att kunna observeras. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 47,5 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 69 ljusår (ca 21 parsek) från solen. Den rör sig bort från solen med en heliocentrisk radialhastighet på ca 15 km/s.

Egenskaper
HD 104067 är en orange till gul stjärna i huvudserien av spektralklass K3 V. Den har en massa som är ca 0,8 solmassor, en radie som är ca 0,7 solradier och har ca 0,36 gånger solens utstrålning av energi från dess fotosfär vid en effektiv temperatur av ca 4 900 K.

Planetsystem
År 2009 upptäcktes en exoplanet, HD 104067 b, som kretsar kring stjärnan. Den har en massa som är minst 0,16 gånger Jupiters massa och en omloppsperiod av 55,8 dygn i en bana med en halv storaxel av 0,26 AE.

Se även
 Lista över exoplaneter

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/58451/hd104067.

		
Stjärnbilden Korpen
HD-objekt
Huvudseriestjärnor klass K	
Solsystem
Geodia boesraugi

Geodia boesraugi är en svampdjursart som beskrevs av Bösraug 1913. Geodia boesraugi ingår i släktet Geodia och familjen Geodiidae.

Källor 

Horn- och kiselsvampar
boesraugi
Klerkernas förräderi

Klerkernas förräderi är ett uttryck som syftar på författare, akademiker och andra intellektuella som sviker de plikter de har just som intellektuella. Det är hämtat från boktiteln La trahison des clercs, en bok utgiven 1927 av den franske författaren och kulturkritikern Julien Benda. Eftersom det rått oenighet om vilka de intellektuellas plikter är har uttrycket kommit att användas på motstridiga sätt.

Julien Benda och La trahison des clercs 
Den franske författaren Julien Benda (1867–1956) gav 1927 ut boken La trahison des clercs. Boken var ett angrepp på samtidens intellektuella, ”klerkerna”, som Benda ansåg hade svikit sitt uppdrag som intellektuella när de engagerade sig i dagsaktuella politiska och sociala frågor. Den intellektuelle borde hålla en kylig distans till samhällsfrågorna och inte liera sig med politiska rörelser. Bendas ideal hörde hemma i den franska klassicismen, i upplysningen, förnuftet och klarheten. Förr deltog man inte i samtidens konflikter, menade han, såvida det inte gällde universella moraliska principer (han nämner här Dreyfusaffären som exempel). Under 1930-talet och 1940-talet kom Benda att själv engagera sig politiskt. Han stödde kommunismen och försvarade skenrättegångar i Österuropa. Det har sagts att han därmed själv blev ett exempel på det klerkernas förräderi han varnat för.

Det finns tydliga likheter mellan Bendas resonemang och Karl Poppers tankegångar i Det öppna samhället och dess fiender (1945, på svenska 1980-1981). Båda är skeptiska till intellektuellas förmåga att navigera klokt i det politiska landskapet.

Klerkernas förräderi som slagord 
La trahison des clercs är översatt till ett tjugotal språk, men inte till svenska. Själva titeln, på svenska ”klerkernas förräderi”, har blivit ett slagord på olika språk. Oxford Dictionary of Phrase and Fable ger en neutral definition av uttrycket:

Man tar alltså här inte ställning till vilka dessa intellektuella, konstnärliga eller moraliska normer är. De som använt uttrycket har också lagt in olika betydelser. Det har kunnat stå för Bendas ursprungliga ståndpunkt, alltså att de intellektuella som engagerar sig politiskt sviker sitt uppdrag, men även för raka motsatsen – att de som inte vill ta ställning är förrädiska klerker. Ett exempel här är den svenska striden om tredje ståndpunkten på 1950-talet. Dess startskott var Eyvind Johnsons vårtal till studenterna i Uppsala 1951, där han gick till hårt angrepp på dem som inte valde sida i konflikten mellan USA och Sovjetunionen: ”Så finns en tredje kategori intellektuella: de som inte tar klar ställning. [- - -] I den stund, då ett trasigt och olyckligt Europa i striden för det västerländska behöver samla alla sina andliga resurser inför vad som kanske förestår, begår de ett nytt klerkernas förräderi.”

Referenser

Noter

Källor

Externa länkar
Andersson, David (2020). "Farliga och nödvändiga intellektuella" i Axess Magasin 

Politiska begrepp
Bernhard Greitz

Karl Bernhard Greitz, född 7 mars 1894 i Gävle, död 25 augusti 1967 i Stockholm, var en svensk journalist.
Efter läroverksstudier i Norrtälje hade Greitz anställning vid Norrtelje Tidnings expedition 1909–1911 och var medarbetare i samma tidning 1911-1914. Han var redaktionssekreterare i Jönköpings Läns Tidning 1914–1915 samt dess redaktör och ansvarige utgivare 1915–1918. Därefter var han redaktör för Västerviks-Posten 1918–1920, medarbetare i Social-Demokraten 1920–1922, redaktionssekreterare i Ny Tid 1922–1924, redaktionssekreterare i Social-Demokraten 1924–1930, redaktör för veckotidningen Fönstret 1930–1932 och chef för socialdemokratiska partiets informationsavdelning 1932–1936. Han återinträdde 1936 i Social-Demokraten, sedermera Morgontidningen, där han var andre redaktör 1937–1939 och var redaktionschef från 1940. 1939–1940 var han föreståndare för Statens informationsbyrå och 1940 chef för Informationsstyrelsens upplysningsavdelning . Han var även aktiv inom Svenska Journalistföreningens stockholmskrets och var 1930–1931 sekreterare och 1941–1944 ordförande där. 

Bernhard Greitz utsågs till svensk pressattaché i Köpenhamn 1947, och förordnades som svensk generalkonsul i Mariehamn 1959-1965. I Bernhards vänkrets fanns sedan tiden i Fönstret många framstående författare och konstnärer som ofta gästade såväl Köpenhamn som Mariehamn. Det kan också nämnas att han var ungdomsvän med poeten Dan Andersson.

Källor 
 
Greitz Torgny: C A Thorsberg, anor och ättlingar

Noter

Externa länkar
 Bild på Bernhard Greitz.

Svenska journalister under 1900-talet
Journalister från Gävle
Födda 1894
Avlidna 1967
Män
Stevo Pendarovski

Stevo Pendarovski; makedonska: Стево Стока), född 3 april 1963 i Skopje i dåvarande Jugoslavien, är en nordmakedonsk politiker. Han är Nordmakedoniens president sedan 12 maj 2019, då han efterträdde Gjorge Ivanov.

Källor 

Födda 1963
Nordmakedoniens presidenter
Makedonska socialdemokrater
Personer från Skopje
Levande personer
Män
Personer i Makedonien under 2000-talet
Oliver Spasovski

Oliver Spasovski; makedonska: Оливер Спасовски), född 21 oktober 1976 i Kumanovo i dåvarande Jugoslavien, är en makedonsk politiker. Han är Nordmakedoniens premiärminister sedan 3 januari 2020, då han efterträdde Zoran Zaev.

Källor 

Födda 1976
Nordmakedoniens premiärministrar
Makedonska socialdemokrater
Personer från Kumanovo
Levande personer
Män
Personer i Makedonien under 2000-talet
Julia Wiberg

Julia Maria Nicolina Undén Wiberg, född 24 november 1990 i Täfteå, är en svensk barnprogramledare och barnboksförfattare.

Wiberg har lett SVT:s barnprogram Djur med Julia och Spotifys podcast Julias coola djur. Hon debuterade år 2020 med boken Kul i skogen på Rabén & Sjögren. Sedan dess har hon skrivit böckerna Världens coolaste djur enligt Julia, Stora roliga skogsboken, Hej till alla djuren och Hej till allt i skogen på samma förlag.

Julia Wiberg är också en del av podcasten Louise och Julia poddar tillsammans med Louise Winblad. Podden vann år 2022 Årets nykomling, Årets humorpodd och Årets poddklippare i Guldpodden.

Referenser 

Kvinnor
Födda 1990
Levande personer
Svenska TV-programledare
Svenska författare av barn- och ungdomslitteratur
Svenskspråkiga författare av barn- och ungdomslitteratur
Svenska författare under 2000-talet
Författare från Västerbotten
Per Gren

Per Gren, född 4 maj 1851 i Gustafs socken i Skåne, död 3 februari 1930 i Lund, var en svensk läkare.

Per Gren var son till soldaten Jöns Gren. Han avlade mogenhetsexamen i Malmö 1872, blev medicine kandidat 1881 och medicine licentiat 1886 i Lund. Efter olika förordnanden blev han 1886 praktiserande läkare i Hörby och 1891 i Lund. Där kom han att verka i nära 40 år som allmänpraktiker och förvärvade ett högt anseende. Vid Lunds universitets jubelfest 1918 kallades han till medicine hedersdoktor.

Gren var även järnvägsläkare vid Hörby-Tollarps Järnväg mellan 1886 och 1891 samt vid Gärds härads järnväg mellan 1887 och 1888.

Gren gifte sig den 2 oktober 1900 med Anna Theresia Bartlett, född 15 augusti 1868 i Jakobs församling i Stockholm. Gren var bror till läraren och författaren Lina Gren-Nilsson.

Källor

Noter 

Svenska läkare under 1800-talet
Hedersdoktorer vid Lunds universitet
Personer från Börringe socken
Födda 1851
Avlidna 1930
Män
Svenska läkare under 1900-talet
Lars Broman (fysiker)

Lars Erik Emanuel Broman, född 8 september 1940, är en svensk professor emeritus i fysik.

Biografi
Lars Broman växte upp i Uppsala och i Göteborg. Han blev, vid Göteborgs universitet, filosofie kandidat 1962, filosofie licentiat 1965, filosofie doktor i fysik 1967 på en avhandling i kärnfysik, och docent i kärnfysik 1968.

Han arbetade på Chalmers 1962–1970, som assistent, forskningsassistent och universitetslektor i fysik. Han blev 1970 lektor i fysik vid Lärarhögskolan i Falun och därefter på Högskolan Dalarna, där han blev biträdande professor i fysikdidaktik 1997, professor i fysik 2001 och emeritus 2007.

År 2008 tog han initiativet till att starta Strömstad akademi som en hemvist för pensionerade professorer och andra lärare och forskare som inte längre har plats på sitt gamla lärosäte. Broman är sedan start, och alltjämt (2018), akademins rektor.

Broman var 1978–1979 förbundsordförande i Miljöförbundet och deltog aktivt på nej-sidan inför folkomröstningen om kärnkraft 1980. År 1984 startade han Centrum för solenergiforskning SERC, och Europeiska solingenjörsskolan ESES 1999.

Familj 
Lars Broman är son till matematikern Arne Broman.

Bibliografi (urval) 
 1979 – 
 1991 – 
 1991 – 
 1993 – 
 1995 – 
 1996 – 
 1997 – 
 2014 –

Referenser

Externa länkar

Se även 

 Strömstad akademi

Män
Födda 1940
Levande personer
Svenska professorer i fysik
Fysiker under 1900-talet
Fysiker under 2000-talet
Svenska forskare under 1900-talet
Svenska forskare under 2000-talet
Forskare från Göteborg
Forskare från Uppsala
Bortac

Bortac, fullständigt namn Border Patrol Tactical Unit, är en amerikansk federal SWAT-styrka inom United States Border Patrol. Denna ingår i myndigheten United States Customs and Border Protection under USA:s inrikessäkerhetsdepartement.

Bortac arbetar såväl i som utanför USA. Inrikes är det tillåtna verksamhetsområdet det som gäller för US Border Patrol, nämligen en "gränszon" på 160 kilometer från USA:s gränser, inklusive kustlinjerna. Bortac har en styrka på omkring 120.

Bortac organiserades på 1984 i syfte att upprätta en enhet, som låg utanför försvarsmakten, för att ingripa vid kravaller på läger där olagliga immigranter hölls fängslade.

Insättande vid allmänna demonstrationer

Det väckte uppmärksamhet i juli 2020, att Bortacstyrkor sattes in mot demonstrationer i Portland i Oregon på order av Donald Trumps inrikessäkerhetsminister.. Tillsammans med agenter från US Immigration and Customs Enforcement sattes Bortac-agenter in, klädda i anonyma kamouflagemönstrade uniformer och med skåpbilar utan registreringsskyltar och attackerade demonstranter med tårgas, knallskott och vapen med gummikulor. Den angivna anledningen till ett federalt beslut var att försvara den federala domstolsbyggnad, som var i centrum för demonstrationerna.

Se även
 Hostage Rescue Team

Referenser
Denna artikel är delvis baserad på artikeln Bortac på engelskspråkiga Wikipedia.
Ed Pilkington: 'These are his people': inside the elite border patrol unit Trump sent to Portland – Bortac, a quasi-militarised outfit some compare to the Navy Seals, has been deployed in Iraq and Afghanistan i The Guardian den 27 juli 2010
Todd Miller: Border agents are allowed to operate 100 miles inside the US. That should worry us i The Guardian den 8 april 2020

Noter

Externa länkar

USA:s federala polismyndigheter
USA:s inrikessäkerhetsdepartement
Knut Dahl

Knut Dahl, född 28 oktober 1871 i Kyken i Ullensaker, Akershus fylke, död 11 juni 1951 i Oslo, var en norsk zoolog.

Han utförde mellan 1894 och 1896 en expedition till Australien och samlingen övertogs av det zoologiska museet inom Universitetet i Oslo. Expeditionens resultat beskrev han i verket In Savage Australia. An account of a Hunting and Collecting Expedition to Arnhem Land and Dampier Land från 1926. En annan expedition gick till södra Afrika.

Åter i Norge blev han året 1900 ledare för Trondheims biologiska station. Senare forskade Dahl om fiskar och fiskavel. Hans publikationer beskrev bland annat torskens, laxens och öringens ekologi.

Pungdjuret Petropseudes dahli och ökenråttan Meriones dahli är uppkallade efter Dahl.

Referenser 

Norska zoologer
Alumner från universitetet i Oslo
Födda 1871
Avlidna 1951
Män
Zoologer under 1900-talet
Norska forskare under 1900-talet
Personer från Ullensakers kommun